R. Zajac, minister zdravotníctva SR: (2006-02-08):
Vážené pani poslankyne, páni poslanci, dovoľte mi povedať, nech sa už dnešné hlasovanie skončí akokoľvek, celé moje počínanie, aj to pri chybách a omyloch, ktoré reformu nevyhnutne sprevádzali a ktorých sme si vedomí, lebo je to oblasť, v ktorej sme sa často nemohli oprieť o vyskúšané vzory a museli sme vykonať doslova pilotnú činnosť a prácu. Je vedená týmto pôvodným reformným pátosom. Nosím si ho v sebe a podnes som presvedčený, že reforma zdravotníctva bola, je a bude jedinou správnou cestou. A toto presvedčenie naozaj nemôže vziať nijaký návrh na odvolávanie. Zásadné reformy zdravotníctva sme spolu s Petrom Pažitným verejne publikovali v rokoch 1999 až 2001, kedy prešli rozsiahlou diskusiou a verejnou oponentúrou. Komplexnú reformu sme pripravovali v najreformnejšom politickom prostredí, aké tu bolo po roku 89, a k tomuto prostrediu sa vnútorne aj dnes hlásim a pokladám ho aj dnes za svoje politické prostredie. Keď sa v tomto prostredí povedalo naše slovo, platilo, platilo. Keď sa v tomto prostredí toto slovo prestalo platiť, zaniklo aj toto prostredie. Aj preto som prijal ponuku novo vznikajúcej, v tom čase novo vznikajúcej Aliancie nového občana, aby som na jej kandidátke kandidoval do parlamentu ako nezávislý odborník. Bol by som nevďačný, keby som aj dnes, nech sa medzi tým udialo čokoľvek, nepovedal, že som za túto ponuku ANO zaviazaný, lebo bez nej, bez tejto strany by celá reforma ostala iba na papieri. Politickí analytici označili vládu po voľbách v roku 2002 za vládu programovej zhody. Žiaľ, však platila aj druhá časť pravdy. Bola to aj vláda neprogramových rozporov, ktoré ju na verejnosti a v parlamente počas celého volebného obdobia neúnosne oslabovali, čo sa prejavilo aj pri prijímaní zákonov súvisiacich s reformami zdravotníctva. Pri nástupe do funkcie ministra zdravotníctva som verejne povedal, že pôjde o ťažkú reformu, ktorá sa dotkne a vzbudí nevôľu všetkých zložiek zdravotníctva - pacientov, lekárov, lekárnikov, poisťovní. Nikoho som nevodil za nos. Nesľuboval som modré z neba. Dnes teda je čas bilancovať, čo sa za vyše tri roky v rezorte zdravotníctva udialo. Skúsim to urobiť veľmi stručne. Začnem tým, čo považujem za najdôležitejšie. Zmenou legislatívneho prostredia. Tento parlament v októbri roku 2004, 15 rokov po páde komunistického režimu, definitívne schválil 6 zákonov, ktoré na ruinách donekonečna upravovaného takzvaného socialistického zdravotníctva postavili základy nového, moderného systému slovenského zdravotníctva. Na tejto zmene pracovali po mojom nástupe do funkcie v roku 2002 desiatky kolegov na ministerstve a aj mimo neho. Použili sme pri tom to najlepšie z našich aj medzinárodných skúseností a vytvorili sme bezpochyby logicky dobre nadväzujúci a previazaný systém. Pri všetkých sprievodných problémoch, ktoré schvaľovanie a aplikácia novej legislatívy sprevádzajú, môžem so zadosťučinením konštatovať, že táto rozsiahla zmena prostredia za prvý polrok svojej účinnosti nespôsobila ani len vážnejšie zakolísanie poskytovania zdravotnej starostlivosti občanom, tak ako to niektorí hlasno predtým prorokovali. Pokúsim sa vymenovať aspoň najzákladnejšie zmeny, ktoré táto legislatíva priniesla. Predovšetkým prináša do zdravotníctva súťaž, súťaž ako jediného garanta efektívnosti. Súťaž slobodnú a spravodlivú, súťaž, v ktorej sa nedá súťažiť na úkor občana. Súťaž, ktorej sa môže zúčastniť každý, kto splnil podmienky, zákonom stanovené, a nie tomu, komu to ministerstvo alebo komory láskavo povolia. Súťaž, ktorá je transparentná a je pod dohľadom štátu. Súťaž, v ktorej budú úspešní tí, ktorí budú schopní dosiahnuť požadovanú kvalitu za najlepšiu cenu. Súťaž, ktorej sa tí, ktorí úspešne roky parazitovali na predošlom systéme, boja ako čert svätenej vody. V novom systéme nie je možné beztrestne plytvať, vytvárať a kamuflovať dlhy. Každý, kto začne tvoriť dlhy, bude musieť okamžite reagovať a nie čakať na oddlžovanie. Hra s pravidelným oddlžovaním sa skončila. Systém taktiež významne sprehľadňuje hospodárske a finančné toky v zdravotníctve, čo následne prispeje k významnému zníženiu korupcie. Sociálne práva občanov, nový solidárny systém je plne garantovaný. Zo zákona má každý občan na základe verejného zdravotného poistenia právo na rovnakú starostlivosť a na rovnakú potrebu nezávisle na tom, v akom je sociálnom statuse. Minimálna dostupnosť a kvalita zdravotnej starostlivosti je garantovaná zákonom. Európska charta práv pacientov je prvý raz na Slovensku v Slovenskej republike prijatá tým najzávažnejším spôsobom. Je zakotvená priamo v zákonoch. Občania získali mnoho nových práv. Už nebudú len v pasívnej role pacientov, stávajú sa klientmi v tom najlepšom slova zmysle. Kvalita a bezpečnosť je garantovaná zákonom. Zvýšila sa vymožiteľnosť kvality a bezpečnosti. Nový systém mobilizuje súkromné zdroje, nepotláča viacej súkromnú iniciatívu. Práca na vytvorenie a presadenie nového legislatívneho prostredia trvala viacej ako dva roky. Hovoríme im tiež aj nové pravidlá. Bola veľmi namáhavá, dokonca ťažšia, ako som sám predpokladal. V roku 2005 sme dolaďovali pravidlá, transformovali zdravotné poisťovne na akciové spoločnosti. Oboje je dnes úspešne za nami. Začali sme dnes transformáciu nemocníc, ktorá bude zavŕšená do konca tohto roku. Vytvorením tohto prostredia sme uskutočnili nevyhnutný predpoklad pre dlhodobý, garantovaný, stabilný rozvoj prosperity slovenského zdravotníctva. Bez tohto predpokladu by sa akákoľvek dočasná intervencia skončila možno trochu viac-menej populárnym ministrom, ale ďalej neriešeným problémom, kopiacimi sa dlhmi a pokračujúcou frustráciou poistencov. Druhá, nemenej namáhavá a oveľa dlhšia časť reformy sa začína teraz a znamená zmenu správania lekárov, sestier, nemocníc, poisťovní a aj poistencov. Za veľký úspech považujeme to, čo prvý raz v histórii Slovenska existuje ako ucelený systém, je to systém záchrannej služby, ktorý dostatočne husto pokrýva územie celej krajiny a ktorému sme zabezpečili veľkorysé finančné zdroje. Tieto prostriedky budú po prvý raz vynaložené výlučne na záchranu života a zdravia občanov. Neuveriteľná a fascinujúca zmena z poskytovateľského manažovania záchrannej služby zaťaženého vysokými chybami a omylmi na geografický nadhľad akoby z dáždnika, ktorý nemá vo svete zatiaľ obdobu, tvorba takejto rýchlej zmeny nemôže byť a ani nebude zastavená nijakým, hocijako krivým obviňovaním. Štát na seba zobral povinnosť a prevádzkuje 8 krajských operačných stredísk, ktoré sú súčasťou integrovaného záchranného systému a ktoré celý rok 24 hodín denne prijímajú hovory z čísla 155 alebo z čísla 112. Vysielajú pojazdné ambulancie zdravotnej záchrannej služby a určujú cieľové nemocnice. Operačné strediská aj ambulancie budú vo veľmi krátkom čase, ešte tento polrok vybavené najmodernejšou dopravnou, medicínskou a komunikačnou technikou v hodnote vyše 300 miliónov korún, ktoré sme na systém kooperačných stredísk uvoľnili. Na zelenej lúke sme vybudovali Úrad pre dohľad nad zdravotnou starostlivosťou, ktorý dohliada na to, či občanom bola poskytnutá taká kvalitná zdravotná starostlivosť, na akú majú nárok. Nikdy predtým sa štát tak dôsledne nezaoberal tým, čo občania za svoje peniaze dostávajú, ako sa s ich peniazmi nakladá v zdravotných poisťovniach. Úrad je nezávislý a sústredí sa len na túto činnosť. Úrad za minulý rok vykonal vyše 2 200 kontrol, prebral vyše 10 000 oznámení, rozhodol v opodstatnených prípadoch 285-krát, podal 15 trestných oznámení. Porovnajme jeho pôsobenie s bývalým štátnym dohľadom, ktorý vykonávali úradníci. Veď z pôvodne 13 verejnoprávnych poisťovní ostalo 5. Straty korún, ktoré nastali nielen v kauze Perspektíva, je iba vrcholom ľadovca zlyhávania socialistického systému zdravotného poistenia cez pilot verejnoprávneho poistenia. Prostredníctvom spoločnosti Veriteľ sa nám podarilo úspešne a transparentne oddlžiť nemocnice všetkého typu. A poisťovne o dlhoch vo výške viac ako 20 miliárd korún, ktoré sme zdedili z minulých období. Taktiež sa nám podarilo zastaviť rast dlhu v rezorte. Za rok 2005 predpokladáme dlh už iba na úrovni splatnosti faktúr. V roku 2006 je skoro isté, že systém bude vyrovnaný včítane odpisov. Iba tento postup vytvára predpoklad pre zlepšovanie miest a následne aj sociálneho postavenia zdravotníckych pracovníkov. Okrem týchto zásadných zmien pokročil rezort zdravotníctva aj v oblasti, ktoré sa občanov priamo nedotýkajú, prispievajú však k jeho celkovej modernizácii. V oblasti vzdelávania sme urobili zásadné zmeny. Praktická výučba študentov lekárskych fakúlt a odborov ošetrovateľstva je honorovaná z fondu, ktorý sme vytvorili a ktorý spravodlivo rozdeľuje finančný podiel na zvýšených nárokoch fakultných nemocníc spojených s praktickou výučbou. Ďalšie vzdelávanie lekárov a sestier, teda postgraduálne vzdelávanie sme zrovnoprávnili. Každá fakulta, ktorá má pregraduálnu prípravu, má právo sa uchádzať aj o postgraduálnu prípravu zdravotníckeho pracovníka u akreditačnej komisie ministerstva zdravotníctva a požiadať o akreditáciu ďalšieho vzdelávania. Už nebudú musieť získavať mladí lekári a sestry svoju špecializáciu iba v Bratislave, ale budú ju môcť získavať na deviatich fakultách. Vytvorili sme nový, oveľa transparentnejší a súťaživejší spôsob prideľovania vedecko-výskumných grantov ministerstva. Projekty dnes schvaľuje vedecká rada ministerstva zložená z najpoprednejších vedcov a napriek nedostatku zdrojov transparentne investujeme do ľudí vyše 150 miliónov korún ročne. Pripravili sme nový kúpeľný zákon, ktorý tu bol schválený a ktorý výrazne modernizuje správu aj narábanie s národným prírodným bohatstvom. Umožňuje lepšie a spravodlivejšie deliť toto bohatstvo na prospech občanov, ale aj podnikateľov Slovenskej republiky. Minulý týždeň parlament schválil zákon o verejnom zdravotníctve, ktorý Slovensko posunul medzi moderné krajiny rešpektujúce mimoriadnu dôležitosť správneho životného spôsobu, podpory a ochrany zdravia, „pablik hels“. Oproti minulosti, keď rezort nevedel získať ani korunu, sa nám podarilo získať pre náš rezort mimoriadne veľa prostriedkov z fondov PHARE, teda prestupových fondov či inej zahraničnej pomoci, nórskej alebo švajčiarskej. Zo štrukturálnych fondov bude mať zdravotníctvo aj vďaka našej vytrvalosti a neoblomnosti pre plánovacie obdobie rokov 2007 až 2013 rezervovaných 380 miliónov eur plus 25 % „kopejment“ štátneho rozpočtu. Čiže niečo na úrovni 20 miliárd korún, ktoré budú slúžiť na modernizáciu Slovenska. Pracujem ešte na mnohých projektoch, ktoré prispejú k celkovej modernizácii. Ale pre túto chvíľu môžem skončiť s konštatovaním výpočtu týchto vecí s tým, že zdravotníctvo prestáva byť popoluškou medzi ostatnými rezortmi. Reforma zdravotníctva je dnes kritizovaná z dvoch pozícií. Radikálni publicisti hovoria, že ide o samoľúbu poloreformu. A opozícia sa zastrája, že ak sa dostane k moci, reformu fakticky zruší. Nie som samoľúby poloreformátor a viem, že reforma sa ešte neskončila. Nie som ani sociálny necitlivý človek, tak ako nie som človek bez chýb. Keby som mal dnes zhodnotiť výsledky reformy, musel by som povedať, že to, že niektoré kroky, o ktorých sme boli presvedčení, že sú správne, sme museli na základe „praktických výsledkov“ korigovať, čo vyvolávalo najmä na verejnosti, ale aj medzi lekármi pocit zneistenia a pričastého menenia sa pravidiel. Sú veci, s ktorými som nespokojný. V prvom rade nemôžem byť spokojný s tým, že občania ešte na vlastnej koži nepocítili zmenu správania sa poskytovateľov a zdravotných poisťovní. To je vec, ktorá sa nedá priamo ovplyvniť z postu ministra ani ministerstva a bude potrebovať svoj čas. Napriek tomu však pri každej príležitosti upozorňujem, prinajmenšom štátom vlastnené nemocnice a poisťovňu, všeobecnú poisťovňu, aby popri svojej vlastnej transformácii sa sústredili hlavne na potreby svojich klientov, poistencov, pacientov. Majú na to vytvorené všetky legislatívne podmienky. Reálnu zmenu štátom vlastnených nemocníc a všeobecné zdravotné poisťovne považujem za najväčšiu úlohu do konca volebného obdobia. Ďalšou vecou, s ktorou nie som spokojný, je stav vecí v oblasti sociálnej a dlhodobej starostlivosti. Do tejto oblasti patrí aj poskytovanie zdravotnej starostlivosti ľuďom, ktorých životná situácia vyžaduje pomoc sociálneho systému. Ľuďom so zdravotným postihnutím, či už telesným alebo duševným, ľudí na okraji spoločnosti, ľudí bez domova, vzdelania, sociálnych návykov. Na našom ministerstve sme v spolupráci so zahraničnými konzultantmi Svetovej banky pripravili nový, moderný model financovania vrátane paragrafovaného znenia príslušného zákona. Keď sme nakoniec dosiahli inú dohodu s ministerstvom práce a sociálnych vecí, dohodli sme sa, že zákon predloží práve toto ministerstvo v podobe zákona o sociálnych službách. Spoluautorka nášho modelu pani Helena Voleková sa nakoniec stala poradkyňou pani ministerky Ivety Radičovej. Veľmi dobrým príkladom potreby zákonnej úpravy tejto problematiky je aj tragédia, ktorá sa nedávno udiala v Trenčíne. Stalo sa presne to, čo sa stať nemalo. Kvôli nedostatku pravidiel a jasne definovanej zodpovednosti nám medzi systémami zdravotným, policajným a sociálnym a doslova pod mostom prepadol človek. Žiaľ, tentoraz s tragickým následkom. A kedy budem spokojný? Poviem, v akom poradí očakávam zmeny ja, samozrejme, ak zostane zachovaný súčasne legislatívny stav. Predpokladám, že ako prvé začnú konať poisťovne. Začnú sa starať o manažment poistenca a o súťaž o poistenca. Poisťovne začnú ponúkať svojim klientom lepší komfort a nové služby. Budú sa aktívne zaujímať o ich zdravotný stav, snažiť sa podporiť prevenciu tam, kde môžu predísť nákladnej liečbe. Poistenec bude spokojný len u poisťovne, ktorá mu zabezpečí takéto služby, s ktorými bude navyše spokojný. Na tomto mieste by som chcel vyzvať aj občanov, pýtajte sa svojich poistencov na vaše práva a práva na vaše nároky. Porovnajte prístup poisťovní k vám s inými. Staňte sa náročnými klientmi zdravotných poisťovní. Vaša prihláška do zdravotnej poisťovne rozhoduje o ich existencii. Prestali ste, občania, byť nutným zlom systému. Súčasne s tým sa začínajú aj zmeny v nemocniciach. Keďže koláč nestačí pre všetkých, nemocnice veľmi rýchlo pochopia, že kľúčom na prežitie je starostlivosť, ale aj spokojnosť klientov, pacientov, občanov. Tí, ktorí to pochopia neskoro, alebo vôbec nie, tí, ktorí nebudú vedieť poskytnúť kvalitnú zdravotnú starostlivosť, budú musieť hľadať uplatnenie v inej oblasti. Samozrejme, nie na poslednom mieste budem spokojný až vtedy, keď začnú byť lekári, sestry a iní zdravotnícki pracovníci primerane odmeňovaní a objaví sa u nich pocit spokojnosti zo svojej práce, ale aj odmeny, ktorú za ňu dostali. Dnes môžem pokojne povedať, že v oblasti prijímania zákonov nakoniec snemovňa prijala 14 nových zákonov, z toho 2 v úplnom znení a 12 úplne nových. Prijala 22 noviel, vydali sme 24 nariadení vlády. Vydali sme 67 vyhlášok, 68 výnosov a 48 opatrení, teda celkovo, spolu 242 podzákonných noriem. Chcem povedať, že tento proces zdravotníckej reformy je už fakticky uzavretý. Neľpiem na svojej stoličke, ale pokladám za dôležité a správne dokončiť svoju prácu, preto nevidím nijaký dôvod ustupovať nátlaku opozície ani dôvod odstupovať kvôli reforme zo svoje funkcie len preto, že ju väčšina verejnosti neprijíma v tejto chvíli úplne pozitívne. Chcem veriť, že táto vláda si až do konca svojho obdobia vymedzeného zákonom ponechá svoju reformnú povahu bez ohľadu na blížiace sa voľby. Vážené pani poslankyne, páni poslanci, pán predsedajúci, napriek všetkým problémom sprevádzajúcim reformy v zdravotníctve som „hlboko“ presvedčený, že reforma, tak ako ju prijala a uskutočňovala dnešná vláda, je správna, a je čas jej správnosť potvrdiť v tom najdôležitejšom, v spokojnosti pacientov, lekárov a zdravotníckeho personálu. Som presvedčený, že v konečnom dôsledku povedie k svojmu cieľu, ktorým je zlepšovanie situácie pacientov, lepšie ohodnotenie lekárov, sestier, obmedzovanie korupcie. Korupcia v zdravotníctve je ešte stále veľmi rozsiahla. Nie preto, že sa v zdravotníctve robí reforma, ale práve preto, naopak, že sa začala robiť tak neskoro a narúša, veľmi ťažko narúša zavedené stereotypy, a tým sú už tradične v pozornosti lekárov. Korupcia v zdravotníctve sa však nedá odstrániť moralizovaním, ale len systémovými krokmi a jedným z nich je aj dobré ohodnotenie lekárov, sestier a celého zdravotníckeho personálu tak, aby sa už nemuseli uchyľovať k činnosti, ktorá je pre nich samotných ponižujúca. Toto mám celý čas na pamäti, aj keď sa hovorilo možno oveľa viac a častejšie o ekonomických problémoch zdravotníctva ako o pacientoch. Ale bez ekonomizácie zdravotníctva, bez zlepšenej situácie pacientov jednoducho nie je možné zlepšovať ekonomickú situáciu zamestnancov. Za reformou zdravotníctva si plne stojím. Odmietam tlak opozície. Poviem rovno, ak by opozícia chcela po voľbách splniť to, čo dnes hovorí, zaviedlo by to zdravotníctvo na scestie a všetky dnešné obete všetkých účastníkov trhu by boli zbytočné. Musíme apelovať na trpezlivosť pacientov a lekárov, pretože iná činnosť by tak či tak vyšla navnivoč. Preto je mojím želaním odovzdať zdravotníctvo do rúk proreformného a nie protireformného ministra. Opozícia, ale aj niektoré, aj mienkotvorné médiá škandalizujú od začiatku všetko, čo sa v zdravotníckej reforme urobilo. Predvčerom škandalizovali spoločnosť Veriteľ. Včera predaj nemocníc, dnes škandalizujú výberovú súťaž na záchranky a tak ďalej a tak ďalej. Nič z týchto škandalizácií sa však neukázalo, ani nemôže ukázať ako pravdivé a rovnako ako nepravdivé sú napríklad všetky tieto kauzy. Politickí a mediálni kaliči studní sú však spokojní, dosiahli, čo chceli. Zneistili ľudí, spochybnili reformu a spokojne môžu na plné ústa vykrikovať, že ju zmanipulovaná verejnosť odmieta. Nikdy som sa netajil a ani sa netajím tým, že pokladám dnešnú opozíciu za hroznú pre zdravotníctvo. Hovorím to nerád, ale musím to povedať, že za doslova hanebnú pokladám z jej strany kriminalizáciu politiky, ku ktorej sa uchyľuje, keď sa pokúša prostredníctvom trestných oznámení riešiť problémy, ktoré majú vecnú alebo politickú povahu. Opozícii to neželám, ale mala by pamätať aj na staré porekadlo: Kto s čím schádza, tým aj zachádza. Názor oponentov o tom, že všetko je zlé, je dostatočne známy. Nikdy sme sa však okrem populistických výkrikov nedozvedeli, ako by to malo vyzerať, aby bolo dobre. Dodnes sme nevideli nijakú, ani len čiastkovú koncepciu reformy od Smeru. Okrem zrušenia platieb a v tomto populistickom názore je Smer osamostatnený tak v zdravotníckej obci, ako aj takmer v celej Európe, som nezaznamenal žiadnu povšimnutia hodnú ideu. Nedávno Slobodné fórum predstavilo niečo, čo by si za normálnych okolností ani nezaslúžilo pozornosť. Musím povedať, že keby sa zrealizovali ich návrhy pre zdravotníctvo, znamenalo by to iba návrat k tým princípom, ktoré ho zruinovali, a teda katastrofu. Keďže sa však Slobodné fórum vydáva za reformnú stranu, vymenujem aspoň najväčšie perly z jej pseudoreformných krokov. Podľa právomocí, ktoré by mali dostať komory, by sa mal návrh volať zdravotníctvo pre komory. Nečudo, veď pán Škodler vždy zastupoval a zjavne zastupuje iba práva komôr. Lekári majú mať časovú obmedzenú licenciu, ktorú im obnovuje komora. Toto lekári iste privítajú. O tom, ktorý konkrétny lekár či nemocnica môže dostávať zmluvu s poisťovňou, a ktorý nie, bude rozhodovať ministerstvo, a to je naozaj čistý socializmus. Kde zostala rovnosť, súťaž a transparentnosť? Štát má podľa návrhu platiť zhruba o 50 miliárd korún ročne viac oproti dnešnému stavu. To by znamenalo spoľahlivý rozhľad verejných financií. Zrušia sa poplatky za služby súvisiace so zdravotnou starostlivosťou. Je to populistické heslo, ktoré politickej strane hrdo hlásiacej sa k pravému stredu zrejme nemôže chýbať. Vážené pani poslankyne, páni poslanci, rozhodnutie o tom, či budem pokračovať vo svojej funkcii, alebo budem odvolaný, je vo vašich rukách. To je vaše neodňateľné právo a rozhodnutie, ktoré hlboko rešpektujem a budem rešpektovať. Dovoľte mi povedať, že som spokojný a vyrovnaný, pretože som mohol byť pri zrode uskutočňovania jednej z najťažších, ale aj najdôležitejších ponovembrových reforiem. Za toto životné šťastie pociťujem hlboký pocit vďaky a som si istý, že ak nebudete chcieť niekto postaviť reformu zdravotníctva znovu na hlavu, potom na nejaký čas zabudneme na dnešné spory a dostaneme všetci reálnu šancu na nové a lepšie zdravie. Ďakujem pekne.