M. Rehák, poslanec: (2008-09-04):
Pohľad zvonku býva zvyčajne iný a pozitívne výsledky môže priniesť, ale iba vtedy, keď stojí na reálnych základoch s cieľom pomôcť hľadať riešenia i cez odvolanie ministra, ale nie za každú cenu dehonestovať vykonanú prácu alebo deštruovať dotknutý rezort, alebo osobu. Áno, skupina poslancov Národnej rady podala návrh na vyslovenie nedôvery podpredsedovi vlády a ministrovi spravodlivosti Harabinovi. Najskôr, ja by som to nazval, obžalobu sme si vypočuli z úst pána poslanca Lipšica. Odpoveď, možno by sa to dalo nazvať obhajobou čiastočne od pána Harabina, zrejme ešte vystúpi, predsedu našej strany Mečiara, predsedu vlády Slovenskej republiky, niektorých ministrov slovenskej vlády. Nezainteresovaný a pomerov neznalý občan si musí položiť otázku, o čo vlastne v tomto spore ide. A ja si myslím, že to je váš cieľ spochybniť človeka a potom sa uvidí, ako sa z toho on dostane von. Po preštudovaní odôvodnenia návrhu na vyslovenie nedôvery podpredsedovi vlády a ministrovi spravodlivosti Harabinovi som v predloženom texte videl paralelu s textami obvinení, ktoré po roku 1998 na členov bývalej vládnej koalície, ktorej som bol aj ja členom, ako na bežiacom páse pripravovala prvá i druhá Dzurindova vláda. A musím konštatovať, že tie na nás boli odborne zdatnejšie ako táto, ktorá bola dnes pripravená. Na nás trestné oznámenia pripravovali renomovaní právnici, renomované právne agentúry, platili ich nie státisícmi, ale stámiliónmi korún napríklad z Fondu národného majetku. Konštrukcie obvinení, ktoré na nás pripravovali v priebehu ôsmich rokov, mali za úlohu dehonestovať nielen opozičné strany, ale hlavne nás a naše rodiny v spoločenskej, politickej rovine a o osobnom alebo osobnostnom a ľudskom rozmere radšej nespomínať. Toto obdobie sa dalo prežiť iba v hlbokej, podotýkam v hlbokej pokore k životu alebo viere v existenciu spravodlivosti. Nezastavili ste sa pred ničím, čo sa vám hodilo do tejto podivnej hry. Ministri vnútra dopredu vyhlasovali rozsudky, ministri spravodlivosti vytvárali vo svojom okolí atmosféru strachu, len aby cesta k cieľu bola čo najjednoduchšia. Čo na tom, že bola pošliapaná prezumpcia neviny, čo na tom, že sami museli vedieť, že výsledky ich práce pre ich demokraciu, ich spravodlivosť neprinesie to ich vzácne ovocie, o ktorom básnili pred národom. Ale účel svätí prostriedky a myslím si, že v určitom období ste dosiahli, čo ste chceli. Som rád, že táto koalícia nepristúpila k takýmto činom a verte mi, bolo by čo vracať naspäť, ale načo. Mali sme šťastie, že Slovenská republika je demokratický štát založený na iných morálnych princípoch, ako vyznávate vy, páni. Šliapali ste po nás a našich blízkych a šliapali ste nemilosrdne. Stál som tu pred vami, keď ste ma zbavovali imunity za to, čo sa vlastne nikdy nestalo. Ale bola to politická hra, politický boj. Nikto z vás a mnohí títo poslanci parlamentu alebo z tohto parlamentu nenašiel morálnu silu povedať Milan, prepáč, ale bolo to tak, vtedy a vtedy sme tomu tak rozumeli. Neboli sme odsúdení, boli sme zbavení všetkých obvinení, ktoré na nás boli vznesené. Ale ani ja, ani ďalší z nás sme, samozrejme, od vás nečakali, že takéto slová vypoviete. Skrátka ničiť, ničiť všetko, čo nie je podľa vašich predstáv a potom to prekryť, nazvem to ideológiou, lebo mám obavu, že pre niektorých z vás je to len ideológia, nie filozofia života, ktorá hlása presne opak, ako ste robili. Nepatrím k tým, ktorí dokážu žiť pre pomstu a nenávisť, lebo je to začarovaný kruh, z ktorého sa nedá určite dostať. Porozmýšľajte, či sa nemotáte v takomto kruhu a či to nie je len pomsta vyšľachtená nenávisťou. Často má človek problémy si to uvedomiť. Páni, je to len pár myšlienok, k čomu ma evokoval návrh na odvolanie ministra a k čomu ma evokovali aj rozhovory, ktoré som tu dnes počul. Ja nevidím dôvod po týchto skúsenostiach s vami veriť v pravdivosť vášho návrhu, tak ako nevidím dôvod neveriť ministrovi spravodlivosti. Áno, váš návrh vzbudil oprávnené rozhorčenie predstaviteľov koaličných strán a myslím si, že právom. Ja sa zaoberať odbornou stránkou tejto veci nebudem, pretože nemám dostatok podkladov a, samozrejme, nemám ani prístup k nim. Ale ako som povedal, nemám dôvod neveriť ministrovi Harabinovi. Pred pár chvíľami som si vlastne uvedomil, že neviem, či vôbec môžem patriť do tohto parlamentu, lebo ma nevyberali niektorí páni. Pred chvíľou som si uvedomil problém, či som občan prvej alebo druhej kategórie, alebo som vôbec občan vhodný alebo schopný pracovať pre túto spoločnosť? Máme šťastie, že na Slovensku aj vo voľbách je veľa ľudí, ktorí vedia vybrať a vyberá sa podľa zásluh, možno schopností, podľa predstáv, možno podľa sľubov, ale následne sa, samozrejme, hodnotí aj práca. Ak dneska naša koalícia má veľmi slušné zázemie medzi občanmi Slovenskej republiky, tak predsa si len myslím, že som mal právo sa tu dnes napriek mnohým vašim názorom postaviť. Takže pevne verím a som presvedčený, že aj minister Harabin bude pokračovať vo svojej práci. Spravodlivosť nie je jednoduché dodržiavať, nie je jednoduché ju chrániť, ale verím, že spravodlivosť bude mať vždy navrch v tejto krajine. Ďakujem. (Potlesk.)