Mikloško, Jozef, poslanec NR SR (2013-03-26):
Vážený pán podpredseda, vážení kolegovia, kolegyne, už som dávno oľutoval, že som sa prihlásil, ale už keď som sa prihlásil, tak budem aj rečniť. To je samozrejmé. Neviem, či by som nemal začať s tým, že včera som v televízii povedal pár slov k tomu, že je tu málo ľudí. Už len som sa pri tom nejako nevhodne smial. No hneď moji kolegovia hovorili, že iste som si niečo štrngol, pretože bolo Mariána, môj brat Marián bol v Nitre a nevidel som v tom čase ešte vôbec ani pohárik, až potom večer možno nejaké decko, už pekne seriózne doma. No chcem len zdôrazniť, že nepotrebujem alkohol na dobrú náladu, mám ju aj bez toho na celý, by som povedal, deň. A zas na druhej strane kto bol 5 rokov v Taliansku, tak vie, že vybaviť s tamojšími diplomatmi a politikmi niečo pre Slovensko sa nedá bez toho, aby ste si neštrngli pri víne Primitivo di Manduria. To je jedno výborné vínko, odporúčam ho, len tu stojí 37 eur. A keď ho dáte nejakému politikovi, tak sa tomu moc nepoteší. Ale keby mi ho niekto dal, bol by som rád. Ešte navrhujem v tejto úvodnej časti, ktorá nie je moc kvalifikovaná, že pri teste s alkoholom by sme mohli hneď mať aj test na drogy, ja navrhujem aj detektor lži a prípadne aj tehotenský test. To by mohlo byť v jednom zákone. Pardon, ale teraz už vážne. Môj priateľ Braňo Škripek, si ctím a vážim jeho aktivity dlhoročné a aj budúce, no sám osobne neviem, čo s týmto zákonom, moc mu nerozumiem. Zdá sa mi, že troška to dramatizuje. Teda už teraz hovorím, že asi nebudem zaňho, na konci poviem, že naozaj nebudem zaňho. No ja som tu rok, sa tu motám po tomto parlamente, skutočne raz bol taký prípad, že tu jedného pána poslanca, ja si ho tiež ctím a vážim, stále to dokola dávajú, pri jeho technickej poznámke, aj ja niekedy kokcem, a pritom nesúvisí to s ničím, proste to dávajú, je to nevhodné. Keby mali iné zábery, tak by určite to dávali. Nemajú ich. Ja sa fakt nepamätám, že by som stretol nejakého tackajúceho človeka tu. Však sa ani nedá tu kúpiť alkohol. Keď si ho donesie na záchod si ho popíjať, tak to nemôžeme nikomu zakázať. (Hlasy v sále.) V bufete sa to nedá kúpiť. Ja som bol v Amerike viackrát, v Nemecku a v parlamentoch, nedávno v Maďarsku sme boli v parlamente, kde je veľmi krásna budova, veľká úcta k poslancom. Ja tu pociťujem veľkú neúctu k tomuto parlamentu. Naozaj my sme zvolení reprezentanti tohto národa. Každý sa mal možnosť tej súťaže zúčastniť, v budúcnosti za tri roky bude znova. Čiže nemôžeme nechať stále iba nadávať na nás a hovoriť, akí sme zlí, lebo ja si myslím, že tento parlament svojou úrovňou je podstatne lepší, ako bol minulý. A teším sa tomu, že som v ňom. Všetci do nás bijú, spochybňujú nás na blogoch, na facebookoch, v článkoch, nadávajú na nás. No už sme si na to zvykli. Ale neubudlo z nás. Takýto zákon neprospieva tomu, aby parlament mal svoju aj úroveň aj aby ho ľudia svojím spôsobom uznávali. Ja som to už tu mnohokrát povedal, ale to, že sme sa tak rýchlo vzdali priestupkovej a trestnoprávnej imunity, skutočne nebolo múdre. Ja sa hanbím, som to už raz povedal, za to, že som takto rýchlo hlasoval. Keď začnú tu nejaké difamačné žaloby firiem, bánk, inštitúcií za výroky poslancov, tak potom to budeme ľutovať, potom začneme vyskakovať, začneme robiť nové kontrazákony. Poslanec musí mať slobodný mandát, aby sa nebál vyjadriť svoj názor podľa svojho svedomia vždy, aj keď ho za to budú biť. Tak vlastne na základe týchto mojich skromných poznámok poviem to záverom, že za tento zákon nemôžem hlasovať. Snáď bol dobre myslený, ale je trocha odtrhnutý od súčasnej reality a neprispieva k zvýšeniu dôvery tohto parlamentu. Skutočne si myslím, že sa týka minulosti, keď sa mnohokrát medializovali rôzne veci, čo sa tu všeličo robilo. Pamätám sa, to je moja posledná poznámka, v roku 1994 som pracoval pre prezidenta Kováča ako jeho poradca. Išiel som, myslím, to bolo 14. decembra 1994, pár dní po nástupe novej vlády do roboty tuná ráno o ôsmej a vtedy naskakovali tí páni, ktorí došli do vlády, do svojich bavorákov. To by ste mali vidieť, v akej boli nálade a čo všetko vykrikovali. Boli suverénni, za noc dlhých nožov odvolali všetkých. A takýto zákon by sa snáď hodil vtedy a možno v ďalších obdobiach, ale teraz, sa mi zdá, je nadbytočný. Ďakujem.