Muňko, Dušan, poslanec NR SR (2013-06-20):
Vážená pani podpredsedníčka, vážený pán minister, vážené kolegyne, vážení kolegovia. Osobne vítam túto novelu Exekučného poriadku. Považujem ju za potrebnú, a to z viacerých praktických dôvodov. Po prvé, negatívne, negatívna medializácia v poslednom období znižovala dôveryhodnosť exekútorov ako štátom a zákonom poverených úradných osôb. Po druhé, zo skúseností v Sociálnej poisťovni, ktorá má s exekútormi bohaté skúsenosti, viem, že proces exekúcie má viaceré zákonom nedoriešené otázky, čo vedie k rôznemu výkladu rovnakých situáciách a znevýhodňovaniu niektorých účastníkov konania. Pre úplnosť uvediem, že Sociálna poisťovňa uplatňovala ku koncu marca tohto roku 428 632 exekučných titulov v celkovom objeme, v hodnote 311 mil. euro. Po tretie, v Sociálnej poisťovni zaznamenali prípady zneužívania postavenia exekútora, čo bolo pri novele Exekučného poriadku, malo viesť k sprísneniu pravidiel konania postavenia exekútora. Len údaje o počte exekučných titulov v Sociálnej poisťovni v celkovej vymáhanej sume potvrdzuje naliehavosť riešenia problematiky exekúcií. O to viac, že globálne bola táto problematika riešená v roku 1995, čo vzhľadom na rýchlo meniace sa podmienky v ekonomike, najmä v podnikaní a v sociálnej situácii obyvateľstva, je veľmi dlhé obdobie. Táto oblasť musí byť precízne a záväzne upravená zákonom, nižšími právnymi normami a nemôže dávať priestor pre svojvoľné výklady a postupy jednotlivcov. Zavedenie výberového konania exekútorov, predĺženie praxe exekútorského koncipienta z doterajších troch na päť rokov a celý rad opatrení pri kontrole práce a disciplinárnom riešení exekútorov, ktoré novela zavádza, povedú nielen k zvýšeniu kvality ich práce, ale prispejú k tomu, že za exekútorov budeme, budú menovaní skúsení a osobne zrelí ľudia. Vládny návrh novely vnímam z viacerých dôvodov ako pozitívny krok, ktorý pomôže riešiť zásadné problémy praxe. Oceňujem, že novela zákona vnáša potrebnú povinnú minimálnu komunikáciu medzi, medzi oprávnenými exekútormi. Často sa doteraz stávalo, že oprávnený sa dozvedel o ukončení exekúcie neskoro, z druhej ruky, ale ani nevedel, že má dostať peniaze. Na druhej strane, keď oprávnený získal úhradu na svoj účet, neoznámil to exekútorovi, ktorý vymáhal dlh ďalej a nevedel o jeho úhrade. To všetko vyvolávalo obojstrannú nedôveru a znižovalo úroveň procesu vymáhania dlhov, pričom povinný sa stával rukojemníkom tých-ktorých sporov alebo, jemnejšie povedané, nedorozumení. To táto novela rieši. Je to dobrý signál pre, nielen pre oprávnených, ale aj pre ľudí, ktorí, keď splatia dlh, počítajú každé euro a neoprávneným predlžovaním exekúcií sa neraz dostávali do neriešiteľných situácií napriek tomu, že dlh už mali splatený. Je preto logické, že exekútor bude mať povinnosti pri ukončení alebo pri zastavení exekúcií zaslať účastníkom konania konečné vyúčtovanie. Uvedie v ňom podrobnosti, ako napríklad výšku trovov konania, výšku vymoženej čiastky, náhradu hotových výdavkov, DPH, ďalšie položky. Z hľadiska takých inštitúcií, ako je Sociálna poisťovňa, ktoré majú permanentne opakujúci sa veľký počet exekučných titulov, je prínosom aj to, že oprávnený bude môcť bezplatne raz ročne požiadať exekútora o predloženie takéhoto vyúčtovania. Doterajšie znenie zákona presne nehovorili, nehovorilo, či zaplatenie dlhu exekútorovi považuje za jeho definitívne splatenie. Z pohľadu povinného je to jasné a myslím, že je to logické. No často sa stávalo, že oprávnený nevedel o úhrade dlhu exekútorovi, ktorý mu to neoznámil v reálnom čase, považoval dlh za živý, pričom stále pripočítaval penále. Niektoré inštitúcie alebo oprávnený zase tvrdohlavo vychádzali zo znenia zákonov, že kým nemajú peniaze na svojom účte a nielen na účte exekútora, dlh považovali za nesplatený. Z hľadiska povinného je to však neprijateľné. Je preto dobré, že odteraz bude musieť exekútor ukončenie exekúcie a vymoženosti dlhu bezodkladne oznámiť oprávnenému, ale tak isto mu musí poukázať peniaze na jeho účet, a to bez odkladu alebo po dohode do siedmich dní. Ak doteraz exekútor nerobil, oprávnený a mal slabé právne nástroje na vymáhanie pohľadávky voči exekútorom, je to pozitívum aj z hľadiska povinných, pre ktorých by mala byť exekúcia nástrojom na splatenie druhu, dlhu, a nie aby mala za každú cenu likvidačné dôsledky. V tejto súvislosti sú logické a potrebné zmeny v § 46 ods. 2, kde sa hovorí, že popri oprávnenom je aj súdny exekútor platobným miestom pre prijaté plnenie. Toto ustanovenie definitívne ukončí spomínané diskusie, čiže splatenie dlhu exekútorovi jeho definitívnym vyrovnaním. Aby mohol dlžník preukázať zaplatenú, zaplatenie dlhu, bude exekútor povinný vystaviť potvrdenie o zaplatení. Toto sú kľúčové momenty, ktorými novela priamo reaguje na doterajšie nedostatky praxe. Z pozície oprávneného treba oceniť aj novelu, v novele aj fakt, že zavádza nový režim – presnú postupnosť uspokojenia nárokov exekútorov a oprávnených z vymožených čiastok. Často sme sa stretávali s tým, že exekútori po uspokojení svojich trov, teda náklady a odmeny, poľavili úsilie vymôcť pohľadávku. Verím, že zmeny sa, budú rovnako motivovať počas celého priebehu exekučného konania. Vážené kolegyne, vážení kolegovia, novela čistí vzťahy a odstraňuje možnosť svojvoľného uplatňovania zákona z pozície úradnej sily. Myslím, že pri týchto zásadných krokoch, kde sa siaha na majetok a na peňažné príjmy občanov, musí byť zákon jednoznačný a bezproblémový. Samozrejme, samozrejme, že život ešte môže priniesť situácie, ktoré bude treba riešiť. Ale podľa mňa je táto novela Exekučného poriadku dobrá a vychádza z potrieb praxe. Napríklad z hľadiska sociálneho môžeme v budúcnosti uvažovať o nových princípoch odmeňovania súdnych exekútorov, najmä pri exekúcii na peňažné plnenie. Výšku odmeny podľa súčasnej právnej úpravy predstavuje 20 % z výšky vymoženej pohľadávky, najmenej však 33 eur a najviac 33 193 eur. Ministerstvo spravodlivosti Slovenskej republiky to v súvislosti s novelou teraz nerieši, keďže túto oblasť upravuje vyhláška. Tú chcú meniť v druhej polovici tohto roku. Nemali by sme tiež zabudnúť na problematiku, ktorá sa síce zákonom priamo nerieši, ale je predmetom nariadenia, ktoré malo by byť upravené súčasne nadobudnutím účinnosti novely zákona. Bolo by vhodné zvýšiť základnú sumu, ktorá sa povinnému nesmie zraziť z príjmov, ak je poberateľom dôchodku. Viete, v akej situácii sú dnes naši dôchodcovia. Musím len na úvod pripomenúť, že je zhruba 300 000 dôchodcov, ktorí nemajú výšku dôchodku viac ako 250 eur. Práve dôchodcovia sú najväčšou a najľahšou korisťou pre rôznych špekulantov a nebankové spoločnosti, ktoré pri vymáhaní dlhov ich dostávajú ich do neriešiteľných životných situácií. Súčasnú základnú sumu vo výške 60 % životného minima, čiže 116, 74 eur považujem za neprimerane nízku. Navyše Sociálna poisťovňa zaznamenala neustále rastúci trend exekučných konaní voči poberateľom dôchodkov. Za posledné štyri roky sa zvýšil o 140 percent. K 1. januáru 2013 Sociálna poisťovňa vykonala až 41 000 zrážok z dôchodku, pričom exekvovaných poberateľov dôchodku bolo 39 030. Toľko z mojej strany v prvom čítaní. Chcel by som v druhom čítaní potom doplniť zákon, ktorý je teraz, prejde do druhého čítania. Ďakujem pekne za pozornosť. (Potlesk)