Ľ. Vážny, poslanec: (2006-01-24):
Chcem pár slovami k tým akciám. No, zdá sa mi, že ako keby tu nedošlo k pochopeniu, čiže musím to ešte raz zopakovať. Letisko Schwechat 20 percent, mesto Viedeň 20 percent vlastní VÚC alebo Dolné Rakúsko, sa to dá nazvať, a 10 percent sú zamestnanci. Tvorí to 50 percent. Práve tých 10 percent zamestnaneckých je tam poistka, je to blokačný mechanizmus, takže bez tých zamestnancov sa nepohnú a 50 percent je v súkromných rukách rozptýlených, zhruba 38 percent je na voľné obchodovanie na burze a zvyšok je v dvoch silných konzorciách. Čiže zdôrazňujem, tých 10 percent zamestnaneckých nie sú štátne určite, ale je to blokačný mechanizmus tých zamestnancov, ktorým záleží na tom, aby sa to letisko rozvíjalo a akýkoľvek krok doprava alebo doľava od odchýlky efektívneho fungovania títo zamestnanci zablokujú. Čiže toľko k tým akciám. A akcie nášho letiska. 66 percent ide preč, ostáva 34 percent a tých 34 sa ide podľa zákona rozdeliť na 14 pre ministerstvo, respektíve štát a 10 plus 10 mesto a VÚC bratislavská. Samozrejme, je tu na zváženie, či je to dostatočný blokačný paragraf, ale upozorňujem aj na to, že keď náhodou sa mesto rozhodne inak, 10 percent sa pridá k tým 66 a už je to o ničom úplne. To je na diskusiu, ale hovorím,  chcem len objasniť to, čo sme hovorili o tých akciách, aby tu nedošlo k dezinformáciám. Pán minister, hovoril si, že hovorilo sa tu v Národnej rade o transformácii, o privatizácii. Nehovorilo sa, ale schvaľovali sme jeden zákon o transformácii letísk a druhé uznesenie o privatizácii, ale ja si pri tom zákone o transformácii, však ten proces sa začal, správne si povedal v decembri 2003, a ja si pritom pamätám, keď ja som dával procedurálny návrh na vrátenie tohto zákona, kde si ty, pán minister, hovoril, že tu ide len o presun štátnej rozpočtovej organizácie Slovenská správa letísk do 100-percentnej akciovky štátu preto, aby mal širšie možnosti podnikania, preto, aby mohol komunikovať s bankami, aby mohol cudzie zdroje pre seba naviazať a aby mohol rozvíjať letisko. Pamätám si ten bonmot, ten bonmot musí byť aj zapísaný v záznamoch Národnej rady, kde si, pán minister, povedal, ale za môjho ministrovania sa privatizovať nebude. Za pol roka nato ste predložili zákon o privatizácii letísk. Čiže neklamme sa a pozrime si to, čo sa ozaj zaznamenalo v Národnej rade alebo dúfam, že nepovieme, že Národná rada zapisuje nepravdy. Chcem sa dotknúť ešte toho, že stále o tom poradcovi hovoríme. Poradca hodnotil, že lepšie je predať. Však samozrejme, že hodnotil, práve preto to hovoríme, že je to tendenčné, že nemôžeme vybrať rakúskeho poradcu, pretože ten vždy bude hodnotiť, že je lepší predaj ako manažment, marketing ako prenájom, pretože, samozrejme, to práve že napádame, že je tam stret záujmov. Čo sa týka tendra. Ja, mohol sa aj Vážny, samozrejme, prihlásiť, ale stále my hovoríme, máme predsa vysokú školu dopravy, máme univerzity, ktoré sa zaoberajú dopravou, máme výskumný ústav dopravy, máme odbornú leteckú verejnosť. Prečo sme najskôr nekomunikovali s týmito ľuďmi, ktorí za štátne peniaze fungujú, ktorí za štátne peniaze môžu poskytnúť dobrý obraz budúceho fungovania letiska (potlesk), ale my sa hneď obrátime na zahraničného poradcu, respektíve robíme tender na zahraničného poradcu. Čo sa týka poslanca Jarjabka, ja viem, koľko je tá suma. Tá suma, ktorú dostane zahraničný poradca, je 2,5 percenta plus 2 milióny. To znamená, si to všetci spočítajte, ak to bude zhruba 12 alebo 13 miliárd, tak zahraničný poradca dostane 35 miliárd a žiadna spätná väzba, čo sa s ním stane za dva roky, neexistuje. Zoberie 35 miliárd a uvidíme čo ďalej. Prepáčte, miliónov, ospravedlňujem sa, miliónov. 350 miliónov, vidíte, tá matematika mi nejde. Dobre, pardon. Chcem sa ešte dotknúť toho, že prečo ste nereagovali skôr. Ja osobne som si dal tú prácu a vyhľadal som svoje vystúpenia v Národnej rade, kde inde ako v Národnej rade my môžeme vystúpiť, keď médiá nás neberú do úvahy, ako treba. Tu v Národnej rade ja osobne som mal 13 vystúpení od procedurálnych návrhov na vrátenie zákona, od pozmeňujúcich návrhov. Ja osobne som dal novelu zákona o tom, aby takzvaný prioritný infraštruktúrny majetok ostal trvale v majetku štátu, aby sa nepremieňal do nejakých akcií, ktoré sa potom predajú súkromnému vlastníkovi, takže ja si myslím, že od decembra 2003 je dostatok 13 vystúpení, ktoré bolo treba len počúvať, zamyslieť sa nad nimi, nebrať to len tak, že to ten opozičný povedal, a to mňa vôbec netrápi, lebo my máme smer iný. Čiže bolo treba sa nad tým zamyslieť a tých vystúpení a tých reakcií na to, že ten postup je nesprávny, že ideme zlým smerom bolo dosť podľa môjho názoru. Čo sa týka letiskovej infraštruktúry. Pán minister, povedal si tu, že letisková infraštruktúra je dostatočne dobre zadefinovaná v zákone. Nesúhlasím. Máme veľmi komplikovaný mechanizmus, nevolá sa to letisková infraštruktúra, ale myslíme tým to isté, je to takzvaný prioritný infraštruktúrny majetok, ktorý je v zákone zadefinovaný, ale máme ťažkopádny mechanizmus hľadania tohto prioritného infraštruktúrneho majetku do novej spoločnosti a oveľa ťažkopádnejší máme v prípade likvidácie tejto spoločnosti odkúpenie tohto majetku späť štátom. Naopak, ja som stále vysvetľoval, že môže byť aj špekulatívna cesta, že ten súkromný vlastník, ktorý si to kúpi, naschvál bude hnať tú spoločnosť do likvidácie a bude si diktovať potom cenu, a tá cena bude podstatne vyššia, za ktorú to od neho štát potom spätne odkúpi. Aj to môže byť predmetom nejakého zisku novej spoločnosti, ktorá nadobudne tieto akcie. Chcem sa ešte dotknúť toho, čo pán minister povedal, či dá banka. Neexistuje banka, ktorá by dala na úver pre túto, v prípade, že by to ostalo v majetku štátu. Nemôžem s tým súhlasiť, ak štát dá nájomnú zmluvu aj manažment marketingu, alebo ak štát ukáže, že takúto expanziu to letisko dosahuje, jednoducho nie je možné, je to proti základným princípom podnikania bánk, že by na toto nedali úver, a ja nevylučujem ani zahraničnú, ani štátnu záruku, hoci nechcem, aby sme sa jej chytili, ale aj bez štátnej záruky dá hociktorá banka na dobrý podnikateľský zámer s touto expanziou, ktorá je tu teraz na stole, bez problémov úver či 7, či 8 miliárd, dokonca sú úvahy, že nám netreba 9 miliárd, že sa to dá urobiť podstatne lacnejšie a rozetapizovať modernizáciu toho Letiska Milana Rastislava Štefánika tak, že ten úver bude zmysluplný a dá sa v pohode na túto akciu zabezpečiť. Čiže zatiaľ iba toľko, zvyšok sa potom vyjadrím na záver. Ďakujem.