Kaliňák, Robert, podpredseda vlády a minister vnútra SR (2013-05-14):
Ďakujem pekne. Vážený pán predseda, vážené kolegyne poslankyne, kolegovia poslanci, návrh, ktorý máte momentálne pred sebou, je druhým zo série zákonov, ktoré sa viažu na reformu, ktorú už familiárne nazývame ESO a ktorá sa snaží zásadným spôsobom vykročiť dvoma smermi a na jednej strane vykonať úspory v oblasti fungovania štátu, v oblasti fungovania štátnej správy. A tieto zákony vytvárajú predpoklady na to, aby sme tieto úspory mohli nájsť, uskutočniť a zrealizovať. Toto však občania, ako sa hovorí, si ohmatajú iba veľmi obmedzene, predovšetkým na lepšom rozpočte, ale to, čo fakticky budú mať možnosť cítiť v priebehu roku 2014, je predovšetkým zmena poskytovania služieb. Tento zákon predovšetkým zavádza na Slovensku okresné úrady podľa územnosprávneho členenia, ktoré na Slovensku máme, a snaží sa tú štátnu správu na jednej strane dostať do všetkých tých podstatných bodov, ktoré Slovensko má, teda okresných miest, aby to neboli iba formálne, značkové okresy, ako sa hovorí, ale predovšetkým aby občania po 1. januári 2014 a po zriadení jednotlivých kontaktných miest mali možnosť vybavovať všetky svoje agendy súvisiace so štátom predovšetkým na jednom mieste. Z takých základných čísiel môžem povedať, že v zmysle návrhu zákona sa zrušuje spolu 248 miestnych orgánov štátnej správy, z toho 40 s postavením rozpočtovej organizácie štátu. Zrušením vymedzených atomizovaných úradov a presunom ich pôsobnosti do nového integrovaného miestneho úradu štátnej správy nie je dotknutá odvetvová, riadiaca a kontrolná právomoc výkonu štátnej správy príslušnými ministerstvami a ostatnými ústrednými orgánmi štátnej správy v súlade s kompetenčným zákonom a ďalšími zákonmi upravujúcimi výkon štátnej správy na jednotlivých úsekoch. Rád by som, keďže ide o prvé čítanie, a diskusiu predovšetkým očakávam v čítaní druhom, ešte v skratke uviedol, aby nedochádzalo k mýlke, dve veci. Predovšetkým tieto zákony vytvárajú priestor pre to, aby mohlo nastať šetrenie vo fungovaní štátu. Pamätám si, keď sme mali prvý zo série týchto zákonov na konci minulého roku, ako sa neustále hovorilo, že tento zákon prináša iba 1 mil. alebo 1,3 mil. My sme jasne na začiatku pri štarte tejto obrovskej reformy avizovali, že v prvom roku tejto reformy, v roku 2013, štát usporí na opatreniach, ktoré sa vykonávajú v zmysle tejto reformy, 50 mil. eur. A vzhľadom na nepriaznivý vývoj ekonomickej situácie sme boli donútení, ale aj sme našli rezervy, aby sme akcelerovali toto šetrenie. A môžeme skonštatovať, že tento rok prinesie táto reforma v až 97 mil., to znamená, zvýšili sme ten plán oproti tomu, čo sme mali ešte na konci minulého roka. Aj preto je rozpor z toho, by som povedal, laického pohľadu, čo hovorí zákon, ktorý vyčísľuje predovšetkým priame úspory súvisiace so zákonom, ale jednotné hospodárenie jednotlivých úradov je to, čo nám prináša vlastne tie úspory a umožňuje, aby budúci rok sme oproti plánu nešli na 100 mil. eur, ale dostali sme sa až k 170 mil. eur, čo nám vyslovene posúva sľuby do tých pozitívnych čísiel. Teda nie na všetky úspory, ktoré vykonávame, je nevyhnutná zmena zákona. Ale práve tým, že dostávame fungovanie jednotlivých úradov pod jednu strechu a kompetenčne sa ich nedotýkame, ale dotýkame sa len ich logistiky, tak máme šancu upraviť ich financovanie a ich hospodárenie. Pamätáte si na z môjho pohľadu ešte stále nevysvetliteľne nakúpené laptopy tesne pred koncom fungovania školského úradu v Nitre a podobné veci. Už aj tento zákon zabraňuje práve niektorými opatreniami, aby sme mohli tie nákupy vykonávať efektívne. Po druhé. Treba povedať, že často tu boli vyslovené obavy zo strany opozície, čo je v poriadku, to je aj úloha opozície, o tom, akým spôsobom prestanú fungovať napr. školské úrady, ktoré sme zlučovali ešte v januári, spolu s ďalšími troma úradmi. A realita, našťastie, ukázala, že tie prvé mesiace funkcie školského úradu v gescii obvodného úradu, slovami opozície, teda v rukách ministerstva vnútra, si naďalej plnia svoje úlohy, školy nemajú v rámci financovania zhoršené financovanie a, naopak, všetky tie dotácie, všetky tie platby, ktoré majú ísť, idú, tak ako majú. A zatiaľ som nezaregistroval medzi tými, kde školstvo má problémy so svojím financovaním, to je pravda, ale nezaregistroval som, že príčinou by bol práve prechod školských úradov, pretože tú kompetenciu, to riadenie tých odborných odvetví nechávame na pôvodných ministerstvách počnúc výberom. To znamená, ministerstvo pôdohospodárstva bude vyberať prednostov, dajme tomu, pre lesný alebo pozemkový úrad. Naďalej ich bude riadiť, nie len metodicky usmerňovať, ale priamo riadiť. Takisto finančné toky, ktoré majú k jednotlivým programom podpory, ktoré ministerstvo má, budú vykonávať priamo bez zásahu ministerstva. Ministerstvo sa stará, ako som už viackrát povedal, predovšetkým o personálne otázky, mzdové otázky, z pohľadu, myslím, personalistiky ako Zákonníka práce, mzdové otázky, logistiku, autoparky, nehnuteľnosti, veci, ktoré jednoducho vykazovali mimoriadne z nášho pohľadu vyššie náklady, ako bolo nevyhnutné. Prvý zákon ukázal, že má svoje opodstatnenie, pretože prináša už priestor pre určitú optimalizáciu, hlavná časť optimalizácie by mala prebiehať v rokoch 2014 a 2015. V mnohých prípadoch dôjde k zlučovaniu týchto úradov do jedného miesta, teoreticky aj do budov, ktoré by mohli získať podporu zo strany fondov Európskej únie, a tým pádom byť nielen zelené, ale, samozrejme, aj ekologicky málo nákladné. A to sú všetko tie úspory, ktoré naďalej sa budú agregovať k rokom 2014, 2015. Verím, že tento zákon si nájde širokú podporu, pretože zatiaľ prvé kroky ukazujú, že je to naozaj dobrá cesta, na ktorú sme sa vydali, a rovnako tak si myslím, že to, z čoho budú mať prospech predovšetkým občania, je vlastne jednotný kontaktný bod, na ktorom si budú môcť vybaviť celú svoju agendu počnúc dokladmi, matrikami, životným prostredím, školskými vecami a tým, čo s tým súvisí, dokonca aj tie agendy, ktoré budú vlastne naďalej vybavované okresnými úradmi v sídle kraja, budú môcť vybavovať občania priamo vo svojich mestách, to znamená v mestách, ktoré sú často 50 – 60 kilometrov vzdialené od mesta krajského. To znamená, napríklad v prípade veľkého mesta, akým je Poprad, práve to cestovanie smerom do Prešova bude minulosťou. Veľmi pekne ďakujem. A, samozrejme, i keď v tomto prípade v prvom čítaní sú tu len nejaké systémové otázky, v druhom čítaní, sme každý vylepšujúci návrh pripravení prediskutovať. Ďakujem pekne.