M. Číž, poslanec: (2004-09-24):
Chcem na úvod oceniť aj prístup predsedu Národnej rady a čiastočne sa vyjadrím aj k tomu, že vcelku sa vytvorila korektná atmosféra pri prerokovaní tých základných otázok. Chcem zároveň povedať, že to, prečo sme vlastne pristúpili, čo nás tlačilo k zmene rokovacieho poriadku, to je upraviť pôsobnosť výboru pre európske záležitosti a niektoré iné otázky, ktoré súvisia so vstupom Slovenska do Európskej únie, a teda dopadom tohto stavu, povedzme, že na legislatívny proces a podobne. Napriek tomu je dôležité, keď už otvárame rokovací poriadok, prebrať aj ďalšie otázky a v niektorých, bohužiaľ, k zhode neprišlo, ale napriek tomu na niektoré otázky treba upozorniť. Vážené kolegyne, ukázalo sa, že dôležitou otázkou je otázka prieskumu. Chcem tu povedať, že faktom je, že poslanecký prieskum ako inštitút Národnej rady, ktorý je nesmierne dôležitou súčasťou kontrolnej právomoci, nie je dostatočný. Ak zoberiete celú konštrukciu, prieskum stojí na tom, že poslanci ako takí máme právo skúmať, ako sa vykonávajú zákony, ale v konečnom dôsledku máme k dispozícii iba nástroje vo vzťahu k otázkam na členov vlády, prípadne máme teda možnosť vykonať poslanecký prieskum. Ale poslanecký prieskum nemá v ďalšom určené, aké sú povinnosti subjektov, v ktorých sa poslanecký prieskum vykonáva, čo všetko je potrebné, aký rozsah povinností vo vzťahu k tomu, ktorý vykonáva poslanecký prieskum, majú. Tiež je potrebné, aby sme sa s týmito otázkami zaoberali. Nemôžeme ich považovať za uzatvorené. V tejto súvislosti, samozrejme, je otázka ďalšej demokratizácie Národnej rady. Slovensko je členom Európskej únie, štandardným štátom, máme ukončenú politickú transformáciu spoločnosti definitívne, ale treba povedať, že rokovací poriadok ešte korektným a úplne dopracovaným nástrojom na realizáciu parlamentnej demokracie nie je. Jednou z vecí je, že furt musíme hľadať mechanizmus na jednej strane funkčnosti Národnej rady, ale na druhej strane aj to, aby sa vytvoril priestor aj pre opozičné subjekty, ktoré sú v parlamente, aby mohli minimálne práve kontrolnú právomoc vykonávať. A v danom prípade, povedzme, že prieskum je inštitút, kde sa hlasuje väčšinovo, to znamená, ak výbor nesúhlasí s návrhom opozičných poslancov, jednoducho ich prehlasuje a v konečnom dôsledku zabráni kontrolnej činnosti parlamentu, zabráni tam, kde je koalično-opozičný rozdielny názor na veci, zabráni vo veci konať a tu ide pritom len o sledovanie a dodržiavanie zákonov. Takže v danom prípade by som si dovolil na vás apelovať, lebo naozaj rokovací poriadok presahuje volebné obdobia, má určiť a vyvážiť vzťah medzi koalíciou a opozíciou, aby sme pozmeňujúci návrh, ktorý predložil Tibor Cabaj, že teda aj jedna tretina poslancov môže navrhnúť vykonanie poslaneckého prieskumu. V konečnom dôsledku sa, pokiaľ neurčíme presné nástroje na vykonanie poslaneckého prieskumu, nič nezmení, ale je možné, aby aj opozícia plnila svoju úlohu a miesto v Národnej rade Slovenskej republiky. Ďalšou otázkou, ktorá súvisí s demokratizáciou a štandardizáciou nášho rokovacieho poriadku, je to, že môže nastať situácia, že po voľbách strana, ktorá nemá zastúpenie podpredsedu Národnej rady, stráca veľmi významný nástroj parlamentnej činnosti, ktorým je to, že jednoducho môže mať tie isté oprávnenia, ako má podpredseda Národnej rady, ako má člen vlády. Každý člen vlády, ktorých je v konečnom dôsledku 17, ktorí sú teda koaliční, takže spravidla disponujú väčšinou v parlamente, má právo kedykoľvek vystúpiť, kedykoľvek otvoriť rozpravu, ale povedzme, že poslanci klubu, ktorý môže mať teoreticky 50 členov, takúto možnosť jednoducho nemá. Predsedovia poslaneckých klubov ako členovia politického grémia spravidla suplujú čosi, čo má vláda, okrem predsedu parlamentu teda vytvárajú aj to odvetvové členenie parlamentu vo väzbe na politické záujmy, a preto, ak máme zmysel pre demokraciu, tak pochopíme tento moment a dáme aj predsedovi poslaneckého klubu možnosť, aby mohol vystúpiť v prípade, že to považuje za dôležité a aby mohol otvoriť rozpravu. Viem si predstaviť aj to, že sme to pri jednotlivom bode limitovali na jedenkrát a podobne, aby náhodou niekto nerozprával, že by išlo o inštitút, ktorý by mohol slúžiť na nejaké obštrukcie a v žiadnom prípade by sa také čosi nestalo, a myslím si, že by to istým spôsobom demokratizovalo náš rokovací poriadok a poprosím tých, ktorí sú ochotní diskutovať o rozsahu demokracie v tomto smere v našom parlamentu, aby strácali predsudky, aby to posudzovali čisto odborne a čisto vecne. V tejto súvislosti niekoľko slov aj k rokovaciemu poriadku Národnej rady. Ako viete, vláda Slovenskej republiky, respektíve exekutíva má k dispozícii obrovský aparát pracovníkov na jednotlivých ministerstvách, ale tvorba rokovacieho poriadku je v podstate v pôsobnosti Národnej rady. Pri legislatívnej činnosti to všetci právnici vedia, je potrebné, aby išlo o dlhotrvajúcu, relatívne nepretržitú činnosť sledovania príslušného právneho predpisu, periodického vyhodnocovania jeho kvality, účelnosti a podobne a aj pracoviska, kde by sa jednoducho neustále zhŕňali jednotlivé inštitúty, kde by bolo možné sledovať a komparovať rokovacie poriadky v iných krajinách a optimalizovať ten priestor aj u nás. V danom prípade by pravdepodobne stálo za úvahu, ale to nie je v súvislosti s návrhom zákona, návrhom zmeny zákona, ale vo väzbe aj na celkové pôsobenie v našom parlamente, aby sme sa zaoberali, či takáto stála komisia nevznikne. Táto komisia si prirodzene môže určiť periodicitu svojich stretnutí, pokiaľ nebude dôvod, nemusí sa stretnúť možno aj rok, ale pokiaľ bude niekto považovať za potrebné, sa takáto komisia môže stretnúť, môže vyhodnocovať veci a rovnako si myslím, že takáto komisia by mohla byť významným nástrojom pre predsedu Národnej rady na riešenie sporov pri výklade rokovacieho poriadku. V súčasnosti máme k dispozícii mechanizmus vo väzbe na ústavnoprávny výbor, že spravidla predseda žiada v prípade sporu o zaujatie stanoviska ústavnoprávny výbor. Napriek relatívne najlepšiemu zloženiu ústavnoprávneho výboru vo väzbe na právne znalosti predsa len je potrebné, aby sa vytvoril úplne špecializovaný orgán, ktorý by posudzoval takéto spory a mohol by predsedovi Národnej rady radiť. Takže to je v podstate taký návrh de lega ferenda, aby sme sa k tomu v budúcnosti vrátili. Rovnako chcem oceniť za náš klub aj podporiť návrh na zriadenie vyšetrovacieho výboru, ktorý opäť súvisí s tým, čo som doteraz hovoril. Vyšetrovací výbor je úplne štandardnou a samozrejmou súčasťou všetkých rokovacích poriadkov. Má jednoznačne ústavnoprávny význam. Jeho úlohou je tam, kde dochádza ku konaniam, ktoré presahujú možnosti úzko odvetvového legislatívneho orgánu, kde ide už o vyšetrovanie činnosti, ktoré sú nad úrovňou exekutívy, nad úrovňou prokurátorského dozoru, ktoré sa môžu dotýkať už štandardizácie alebo neštandardizácie politického života alebo nástroj, ktorý aspoň dočasne môže v poznatkovej polohe prekročiť štandard tej hranice iba trestného konania a môže vo veciach mimoriadnej a dôležitej spoločenskej povahy vytvoriť priestor na hlbšie prešetrenie veci, pozri vyšetrovacie výbory, ktoré sa v Spojených štátoch vytvárali v prípade mimoriadnych udalostí v spoločnosti a tak ďalej. Na to všetko jednoducho potrebujeme mať inštitút, aby sme v rámci neho mohli v Národnej rade pôsobiť. Takže opäť apelujem na všetkých tých, ktorým záleží na tom, aby sme demokratizovali a štandardizovali rokovací poriadok, aby sa nad tým zamysleli, aby prekonali úzke politické predsudky, aby pochopili, že to jednoducho do rokovacieho poriadku Národnej rady patrí. Vážené kolegyne, kolegovia, ja sa chcem prihovoriť aj za to, aby sme zvážili návrh pána poslanca Ondriaša. Sledoval som u kolegov, nemyslím si, že to mysleli zle, rôzne úsmevy a tak ďalej, ale faktom je, že podľa súčasného znenia rokovacieho poriadku sa môže opozičný návrh jednoducho vylúčiť a zničiť právo zákonodarnej iniciatívy tým, že opakovane ho bude skupina poslancov z Národnej rady navrhovať na presunutie na ďalší bod programu a teoreticky aj v priebehu celých štyroch rokov jednoducho sa ten návrh neprerokuje. Vážne vás žiadam o pozornosť pre tento návrh, pretože toto nie je štandardné a nie je to seriózne. Jednoducho musí byť priestor, aby ústavné oprávnenie poslanca podať návrh a povinnosť Národnej rady ho prerokovať, pokiaľ ten návrh bol podaný v lehotách a spĺňa náležitosti, aby sme naozaj zvážili buď ten návrh pána Ondriaša, alebo prípadne ešte vylepšujúci návrh, lebo trošičku sa mi, pán kolega, zdá ten legislatívny text kostrbatý, ale napriek tomu je to veľmi vážna pripomienka a na cizelovanie nášho rokovacieho poriadku sa  ňou treba zaoberať. Vážené kolegyne, kolegovia, možno by sme mohli hovoriť o ďalších otázkach, ale pokiaľ som získal pozornosť aspoň pre tie veci, o ktorých som hovoril, to stačí a tie ďalšie potom pri prípadne inej vhodnej príležitosti. Ďakujem za porozumenie.