D. Lipšic, poslanec: (2007-11-27):
Som rád, že pán predseda parlamentu vystúpil v rozprave. A priznal, že mal v záujme vystúpiť až po rozprave, ale že tlak opozície ho k tomu primal. To je fajn. To je asi jediný pozitívny bod v komunikácii vládnej koalície. Predseda vlády to ale neurobil. Predseda vlády prišiel a nevypočul si ani prvú faktickú poznámku na jeho vystúpenie a odišiel. A pritom nehovoril nič k veci, nemal vypnutý mikrofón. Hovoril k opozícii. Hovoril o rovných a krivých zrkadlách. Tak ja mu niečo navrhnem. Pán predseda vlády má problém vysvetliť, ako sa dostal ku svojmu bytu od firmy IKORES. Tak ja mu v rámci nastavovania zrkadiel navrhnem jednu vec. Predložme aj on, aj ja, ako sme sa dostali k bytu, kúpne zmluvy, hypotekárny úver, daňové priznania, verejne. (Potlesk.) A potom hovorme o krivých a rovných zrkadlách. Ale späť k veci. Pán predseda Paška, vy o sebe tvrdíte, že nie ste právnik, ale manažér. Ale ak by manažér v súkromnej firme sa pokúsil sfalšovať rozhodnutie valného zhromaždenia, na druhý deň by už v tej firme manažérom nebol. Pán predseda, spomínali ste, že my sme tí jediní správni vykladači práva. To hovorili aj poslanci HZDS, keď vyhodili Gauliedera z parlamentu. Ale ubezpečujem vás, že za predsedu Hrušovského keď bol problém ústavnoprávny, vždy zvolal ústavných právnikov aj z ministerstva spravodlivosti, často za mojej prítomnosti. A radili sme sa ako nejaký ústavný problém vyriešiť. A to predseda Hrušovský bol právnik. Ale snažil sa, aby vo svojom rozhodovaní, aj keď mohol robiť chyby ako každý z nás, ako som ich mohol robiť aj ja, neporušoval ústavu a zákony. A naozaj v tomto, čo spomínal pán podpredseda Hort, čl. 2 ods. 2 ústavy, že štátne orgány môžu konať iba na základe ústavy, v jej medziach a v rozsahu a spôsobom, ktorý ustanoví zákon, ten článok je jasný. Vy nemáte žiadnu zákonnú možnosť meniť schválený zákon. Sú parlamenty, a určite vám to vaši kolegovia z kancelárie spracujú, ktoré majú ustanovenia o tom, ako sa odstraňuje chyba, ktorá vznikne pri hlasovaní. Pozrite si napr. procedurálne pravidlá Európskeho parlamentu. Ale vždy je to za účasti pléna, kde predseda potom pridelí tú chybu výboru. Následne to ide na plénum. A plénum musí rozhodnúť o tej chybe, ale musí byť ustanovená tá procedúra v zákone, nie mimo zákona, ako je zobrať si kompetenciu, zmeniť riadne schválený text, pretože sa vám zdá byť, že je kontradiktórny. To jednoducho nejde. Pán predseda, vyjadrím sa ešte k tomu, akým spôsobom vládne v parlamente atmosféra a politická kultúra od vášho nástupu do funkcie. Už to tu bolo spomínané. Ani minulé parlamenty neboli ideálom politickej kultúry, samozrejme, nie, ale musím povedať aj z mojej skúsenosti, že v tomto parlamente úroveň politickej kultúry aj legislatívy sa výrazne zhoršila. Už tu boli spomínané vládne návrhy, ktoré dávajú poslanci, novely iných zákonov v druhom čítaní, schvaľovanie zjavne protiústavných zákonov. Pán predseda, vy sa venujete zdravotníctvu, vy viete napr., a vedeli ste to aj pred pár rokmi, keď som na to poukazoval ešte ako minister spravodlivosti, že zákaz exekúcií v zdravotníctve je protiústavný. A ste sa odvolávali dokonca na moje názory, verejne. Napriek tomu tento parlament prijal zákon, ktorý pozastavil Ústavný súd, ktorý zakazuje exekúcie zdravotníckych zariadení. Tým chcem povedať, že to nie sú prípady, že však nech rozhodne Ústavný súd, je to sporné. To nie je sporné, to je jasné, to je čisto jasné. Rovnako je to v prípade, o ktorom budeme hlasovať možno o pár hodín, kde sa odoberá možnosť invalidným dôchodcom sporiť si v 2. pilieri. A my sme urobili chybu u invalidných dôchodcov. A povedal to Ústavný súd. A ja som ju aj za seba priznal. Ale prečo tú chybu, keď to už je zjavne protiústavné, chcete robiť vy? Vypínanie mikrofónov. Pán predseda, dnes keď tu premiér rečnil, nehovoril nič, čo sa týka predmetu tejto schôdze, nehovoril nič o tom, či je možné alebo nie je možné zmeniť finálnu verziu zákona. A hovoril kľudne ďalej. Keď hovoria poslanci opozície, už tu boli prípady vypínania mikrofónov. Boli tu spomínané prípady disciplinárneho postihu poslancov opozície za výroky v parlamente, ale aj kultúry, podľa ktorej nemôže prejsť ani jeden opozičný návrh v parlamente. Keď tu boli spomínané roky Mečiarovej vlády, tak vtedy si to tíško šepkali poslanci a zachytili to ruchové mikrofóny, že nepodporme ten návrh, lebo ho podal poslanec Langoš. Dnes to poslanci vládnej koalície priznajú v rozprave, odtiaľto. Pán Číž povie, že návrh na zrušenie imunity nepodporí, lebo som ho predložil ja. On to verejne aj povie, že on nehlasuje podľa toho, či návrh zákona je dobrý alebo je zlý, ale podľa toho, kto ho predložil. To je skvelé. Ale úplne na záver. Pán predseda, nastupovali ste aj s podporou minimálnej časti opozície pred rokom a pol. Dnes ste stratili aj podporu mnohých poslancov vládnej koalície. Pán premiér spomínal, že bývalá vláda bola menšinová. Ja sa teraz opýtam: Koľko poslancov v tajnom hlasovaní bude hlasovať proti vášmu odvolaniu z funkcie? Koľko poslancov z celého parlamentu v tajnom hlasovaní bude hlasovať proti vášmu odvolaniu z funkcie? Teda koľko máte poslancov, ktorí majú absolútnu podporu vo vzťahu k vám, pre ktorých ste ich predsedom parlamentu? Koľko ich bude, pán predseda? Bude ich 15, aby bolo kvórum? Koľko tých poslancov bude, aby ste si zabezpečili, že nebude hlasovať niekto proti, tak mnohí neprídu? To je podpora predsedu parlamentu, že 15 poslancov bude hlasovať proti vášmu odvolaniu? Pán predseda, problém aj nízkeho postavenia parlamentu vo vzťahu k vláde je ale iný. Dôvodom je, že ste túto funkciu vlastne nechceli. A to hovorím úprimne. Je to na vás aj vidieť. Hovorím to naozaj úprimne. Keď vás baví nejaká funkcia, robíte aj chyby, ale je to vidieť, máte nejaký drive. Vás táto funkcia absolútne nebaví. Vy ste ju nechceli. A je na vás vidieť, že nevidíte v tejto funkcii svoju odbornú realizáciu. A to myslím úplne úprimne. Pán predseda, často spomínate vy aj mnohí ďalší vaši kolegovia, že takéto kroky sú nejakou provokáciou opozície. Akou provokáciou sú? Ja vo vzťahu k vašej osobe nemám žiadnu animozitu, dokonca ju nemám ani k pánovi Čížovi. To nie je vec animozity ani provokácie. Ja som bol sklamaný a zhnusený z vášho konania, z toho, že ste sa snažili sfalšovať čistopis zákona. Ale dobre, možno ste urobili chybu, neúmyselnú, v dobrej viere. Ale, pán predseda, prečo ste tú chybu nepriznali a prečo dodnes hovoríte, že by ste ju kedykoľvek zopakovali. To je najzávažnejší problém. A ja som čakal od vášho vystúpenia v parlamente, že sa vyjadríte k tomu možno, kto vám to poradil, a či to naozaj bolo správne alebo nesprávne. Tým, pán predseda parlamentu, a tým už úplne končím, že ste urobili protiústavný a protizákonný krok, pokúsili ste sa oň, tým, že ste nepriznali svoju chybu, ste sa diskvalifikovali na druhú najvyššiu ústavnú funkciu v našom štáte. Ďakujem. (Potlesk.)