Gaborčáková, Soňa, poslankyňa NR SR (2018-09-13):
Ďakujem za pozornosť. Sme všetci trošku z toho vykoľajení, takže pustím sa asi k zákonu o sociálnych službách. Máme tu ďalšiu novelu zákona o sociálnych službách, a teda v tomto volebnom období je to tretíkrát a čaká nás štvrtá novela zákona o sociálnych službách. To svedčí aj o tom, aký zákon o sociálnych službách je. Je komplikovaný a je nefunkčný. Znamená to, že peniaze nejdú na odkázaného človeka, ale teda idú za inštitúciou, čo spôsobuje vlastne trenice, kto preberie obligatórnu zodpovednosť za to, že vyplatí príspevok na prevádzku, keďže v našom štáte to funguje tak, že ak nie je niečo obligatórne, tak každý sa snaží tieto veci nejakým spôsobom obísť, a teda aby neboli konflikty pri nejakých návrhoch zákona, tak nejdeme do konfliktu s ZMOS-om alebo nejdeme do konfliktu s inou stranou, ktorá tieto problémy spôsobuje. Je nevykonateľným napríklad pri vyplácaní príspevkov na prevádzku práve u teda malých obcí, ktorých máme na Slovensku 700 a ktoré narábajú s veľmi nízkym rozpočtom, a už teraz vieme, že spravidla ide o obce s prestarnutým obyvateľstvom s veľmi nízkym rozpočtom a tieto si, nieže by nechceli, ale nedokážu uhradiť príspevok na prevádzku konkrétnemu poskytovateľovi. Ďalej musím povedať, že aj novela zákona, ktorá bola nedávno prijatá, nezohľadňuje reálny stupeň odkázanosti, čo spôsobuje problém s tými najťažšími, ležiacimi klientmi, lebo nikto ich nechce brať, lebo reálne poskytovateľ za nich dostáva finančné prostriedky až o rok po tom, ako ich dostane, čiže vypočítava sa to z priemerky rok dozadu, a preto sú takíto ľudia neatraktívni práve pre poskytovateľa, pretože ak jeho priemerka bola vypočítaná z nižších stupňov a vezme si človeka, ktorý je ležiaci, tak musí ho rok ťahať na vlastné náklady a zvyšné peniaze sa mu nedoplácajú. To znamená, že osobne si myslím, že celý zákon je nastavený tak, že ubližuje ľuďom, ktorí sa chcú dostať do zariadení v tých ťažších stavoch, pretože zariadenia si skôr vezmú človeka, ktorý je samostatnejší a na ktorého v podstate reálne dostanú aj finančné prostriedky podľa typu stupňa odkázanosti. Taktiež zákon o sociálnych službách nahráva skôr vyšším, zariadeniam s vyšším počtom klientov a poviem prečo. Práve preto, že ak máte vyplácaný príspevok nie z reálnych, z reálnej odkázanosti človeka, ale teda rok predtým, tak to si vedia utiahnuť len väčšie zariadenia. Menšie zariadenia tento problém nedokážu uhradiť, a preto im vznikajú straty. Pričom práve naša legislatíva v rámci sociálnych služieb upravuje, že zariadenia majú byť malokapacitné, a to do 60 miest. Avšak tento aspekt nezohľadňuje, lebo ak máte malé zariadenie, je kvalitnejšie ako väčšie zariadenie spravidla. A prečo? Lebo poznajú si tam všetkých klientov a istým spôsobom je tam skôr taká domácka atmosféra. Na druhej strane musím povedať, že keď nakupujeme v malých obchodoch a chodíme tam pravidelne, prirovnám to takto, tak nám poradia, aj čo majú čerstvé, keď prídete do Kauflandu, tak, samozrejme, že vás nemá kto, nemá vám kto ani poradiť. Takisto to vyzerá v malých a veľkých zariadeniach, hoci sa to finančne neoplatí robiť v malom, pretože naozaj neprežijete. Čo sa týka deinštitucionalizácie, práve tento prvok tlačí poskytovateľov mať také skôr väčšie zariadenia, aj keď sektorovo ich podelia po 40 ľudí, aby spĺňali naoko zákon, ale na druhej strane sa tým klientom dôkladne nevenujú. Práve preto je filozofiou Európy, aby to boli malé zariadenia, ale odzrkadľuje sa to aj teda na financovaní, pretože to menšie zariadenie si nevie posúvať tie finančné prostriedky tak ako veľké zariadenia. Tu by som sa možno vrátila aj k tejto novele, kde ste odpustili vlastne zariadeniam do troch rokov platiť úhradu za neprítomnosť, avšak ja som upozorňovala už pri novele, že ak senior je tiež chorý a nepríde teda do stacionára, jednoducho sa mu to nezaratáva a spočítavajú sa hodiny a ten príspevok je potom pre poskytovateľa nižší. To znamená, ja som za to, a je to aj rozumné, čo navrhujete. Na druhej strane en bloc všetky komplet ambulantné služby majú rovnaký problém ako jasle. To znamená, že ak naozaj je tam odôvodnený prípad, napríklad pre chorobu, operáciu, čiže je tam niečo objektívne, tak naozaj by sa to nemalo rátať, že ten finančný prostriedok sa, príspevok sa teda vráti späť. U jaslí to bude možné, u zariadeniach pre seniorov to nebude možné, a to je aj prvok, ktorý likviduje ambulantné služby, a na to chcem naozaj upozorniť. Ak by sme rovnaký prvok zaviedli vlastne do en bloc ambulantných služieb, kde teda sa nemusí ten príspevok vrátiť a rešpektuje sa napríklad, že je človek chorý, tak by to každopádne pomohlo všetkým typom ambulantných služieb. Tým, že sa sprísnili metre štvorcové, dotlačili sme zariadenia k zníženej kapacite a odrazilo sa to vlastne aj na zdražení sociálnej služby, ktorú uhrádza konkrétny klient. To znamená, niekedy tam, príklad, mohlo byť 30 ľudí, teraz podľa vyhlášky zdravotníckej tam môže byť 20 ľudí a tým pádom sa služba predražila, hlavne u odkázaných ľudí s nižším stupňom odkázanosti. Takže celkovo chcem povedať, že novela zákona, ktorá bola prijatá ešte pred touto, tak spôsobila to, že opäť tie ambulantné služby sa likvidujú. A nepomôže tu, ja viem, že oni tlačia na to, že aby bola mimoriadna dotácia do konca roka, ale osobne si myslím, že tu už ide iba o vyriešenie toho, aby poskytovatelia mali nižšiu sekeru, ako budú mať na konci roka, ale pokiaľ nezmeníme systém nastavenia financovania ambulantných služieb u ľudí s nízkym stupňom odkázanosti, my úplne zlikvidujeme ambulantné služby. Takže myslím si, že veľa tých prvkov, ktoré kolegynky svedomito pripravili pri jasličkách, by sa mali odraziť aj teda v rámci ambulantných služieb a zapracovať to tak, aby v podstate aj cieľová skupina, ktorá je odkázaná, mala možnosť na niekoľko hodín denne využiť sociálnu službu. Ďakujem za pozornosť.