E. Kolesár, poslanec: (2003-10-30):
Vážený pán minister, podľa dostupných informácií pripravujete v procese oddlženia v zdravotníctve len oddlženie verejných lekární. Moja interpelácia sa týka vášho zámeru v tomto procese vo vzťahu k výdajniam zdravotníckych pomôcok. Obraciam sa na vás s otázkou, či podľa vás patria medzi poskytovateľov zdravotnej starostlivosti len verejné lekárne. Majitelia výdajní zdravotníckych potrieb poskytujú zdravotnú starostlivosť na základe platných licencií a podľa § 34 zákona č. 140/1998 Z. z. patria medzi poskytovateľov zdravotnej starostlivosti okrem verejných lekární aj spomínané výdajne zdravotníckych pomôcok, ktorým zdravotné poisťovne, tak ako verejným lekárňam, dlhujú značné finančné prostriedky. Výdajne zdravotníckych pomôcok sa riadia tými istými zákonmi, nariadeniami a vyhláškami ako verejné lekárne a zároveň sú povinné vydať zdravotnícku pomôcku na základe lekárskeho predpisu, poukazu pacientovi. Preto ma zaujíma, aký bude postup voči výdajniam zdravotníckych pomôcok v procese oddlžovania, keďže v predmete činnosti výdajní zdravotníckych potrieb ide o poskytovanie zdravotníckych pomôcok občanom, ktorí sú zdravotne a telesne postihnutí, a pomôcky vydávané týmto občanom sú potrebné k ich každodennému životu, resp. k uľahčeniu ich života a rýchlejšieho sa adaptovania v spoločnosti. Ide o diabetikov, kolostomikov, dlhodobo ležiacich pacientov, pacientov po mozgovej príhode, prípadne po infarkte, mentálne i fyzicky postihnutých občanov, starých ľudí odkázaných na opateru iných a tak ďalej. Pomôcky sa poskytujú aj ústavom sociálnej starostlivosti, ktoré poskytujú služby občanom, ktorí sú odkázaní na cudziu starostlivosť. Na podopretie uvádzam niekoľko údajov zo štatistiky, keď cca 1,5-tisíc zdravotníckych pomôcok v jednej výdajni vydaných občanom za jeden mesiac, pritom v Slovenskej republike je približne 380 takýchto výdajní zdravotníckych pomôcok. Pritom výška dlhu činí aj niekoľko miliónov korún na jednu výdajňu zdravotníckych pomôcok. Vážený pán minister, v prípade nezmenenia rozhodnutia o oddlžení poskytovateľov zdravotnej starostlivosti štát umelo uvedie do procesu likvidácie výdajne zdravotníckych potrieb a tým pripraví komplikácie v živote tisícok zdravotne postihnutých občanov. V mene týchto občanov vás žiadam o odpovede na prednesené otázky a o prípadné prehodnotenie vašich rozhodnutí vo vzťahu k oddlžovaniu výdajní zdravotníckych pomôcok. Ďakujem. Z. Martináková, podpredsedníčka NR SR: Ako posledný sa písomne do rozpravy k tomuto bodu prihlásil pán poslanec Zubo. Nech sa páči, pán poslanec, máte slovo. S. Zubo, poslanec: Vážená pani predsedajúca, vážení páni ministri, vážené kolegyne, kolegovia, celkove mám tri interpelácie, z toho dve na predsedu vlády Slovenskej republiky a jednu na pána ministra Lipšica. Pána predsedu vlády Slovenskej republiky podľa § 129 zákona Národnej rady Slovenskej republiky č. 350/1996 Z. z. o rokovacom poriadku Národnej rady Slovenskej republiky interpelujem v takejto veci. Vážený pán predseda vlády, v poslednom období z úst viacerých predstaviteľov vlády Slovenskej republiky odzneli vyhlásenia o tom, že reforma štátnej správy prinesie úspory v štátnom rozpočte rádovo niekoľko sto miliónov slovenských korún. Žiaľ, tieto tvrdenia mali len všeobecný charakter, nevychádzali zo serióznych ekonomických rozborov. Opoziční poslanci nemali možnosť zoznámiť sa s kvantifikáciou úspor, ktorú na objednávku koaličnej rady vypracovalo ministerstvo vnútra, teda nie sú im známe výsledky tejto správy. Vzhľadom na tú skutočnosť, že opozícia nemá hodnotové informácie o transformácii štátnej správy, a teda nemá ani možnosť plniť si svoju kontrolnú úlohu vo vzťahu k vláde, sa vás pýtam: Koľko finančných prostriedkov vláda ušetrí v prvom roku, teda v roku 2003, v roku 2004, v roku 2005 a v roku 2006 po zrušení okresných úradov a vytvorení špecializovanej štátnej správy na mzdových prostriedkoch, tovarových a prevádzkových nákladoch a na kapitálových výsledkoch? Ďalej pána predsedu vlády v zmysle § 129 zákona Národnej rady interpelujem v nasledujúcej veci. Vážený pán predseda vlády, jedným zo znakov, ktorý charakterizuje národ a vytvára jeho identitu, je aj kultúra. Nepoznám prípad v minulosti ani u nás, ani v civilizovanom svete, aby vláda plánovala urobiť také dehonestujúce opatrenia vo vzťahu ku kultúre, ako sme mali možnosť počuť z vyhlásenia našich dnešných vládnych predstaviteľov v súvislosti s predajom Slovenského národného divadla. Pýtam sa, pán predseda vlády, či ste dali urobiť prehľad čerpania nákladov na výstavbu Slovenského národného divadla a prehľad čerpania finančných prostriedkov získaných zo zbierky občanov. Ak áno, aký bol stav k 31. 12. 1989 a ako sa čerpali finančné prostriedky v jednotlivých volebných obdobiach od roku 1990 pod taktovkou jednotlivých ministrov kultúry? Zároveň sa pýtam: Žiadali ste stanoviská jednotlivých ministrov financií a ministrov kultúry svojich vlád k otázkam využitia kapitálových finančných prostriedkov na dobudovanie Slovenského národného divadla? Zaujíma ma, či boli a s akými výsledkami organizované na stavbe Slovenského národného divadla kontrolné stavebné dni a ako sa v praxi odstraňovali zistené nedostatky? V prípade, že sa neodstraňovali, aké personálne opatrenia boli vykonané? Na základe tvrdení predošlých vlád a predstaviteľov súčasnej vlády, že nie sú finančné prostriedky na dostavbu budovy Slovenského národného divadla, nestálo by za to túto stavbu tak potrebnú pre slovenský národ, do pozornosti dávam skutočnosť, ako sa za svoje veci bezprostredne týkajúce sa národnostnej otázky postavila Strana maďarskej koalície v súvislosti s maďarskou univerzitou, aby sa prehodnotili aspoň niektoré z nepočetného radu privatizačných podnikov a aby sa prijali účinné opatrenia smerujúce k sankcionovaniu tých privatizérov, ktorí porušili podpísané privatizačné zmluvy hoci i nedodržaním splátkových kalendárov. Ak by ste náhodou nevedeli, o koho ide, odporúčam nahliadnuť do zoznamu, ktorý odovzdal pán Ľupták, predseda Združenia robotníkov Slovenska, na Generálnu prokuratúru. Takto získané prostriedky by plne kryli náklady spojené s dostavbou Slovenského národného divadla a ešte by zostalo aj na dofinancovanie krvácajúceho zdravotníctva, ktoré vďaka nekoncepčnej politike predovšetkým ministrov vašich vlád sa nachádza v agónii. Ďakujem. Ďalej mám interpeláciu na pána ministra Lipšica. Podľa § 129 zákona Národnej rady ho interpelujem v nasledujúcej veci. Vážený pán minister, voči obci Lovinobaňa, okres Lučenec, je vykonaná exekúcia, spis 48/2002, na základe platného rozsudku Okresného súdu v Lučenci, spis 14CB28/02 zo dňa 27. 2. 2002 na vymoženie pohľadávky vo výške 333 075,50 Sk s 20-percentným úrokom z omeškania spolu s trovami konania. Exekúciu vykonal súdny exekútor Bc. Juraj Franta z Exekučného úradu v Lučenci, Miklušova ulica č. 9, Lučenec, rôznymi spôsobmi, okrem iného aj stiahnutím finančných prostriedkov z účtu obce, ale aj dražbou nehnuteľného majetku obce. Proti dražbe zo dňa 7. 3. 2003 podala obec Lovinobaňa námietky, ktoré Okresný súd v Lučenci zamietol a uznesením č. K výkonom rozhodnutia 1152/02 zo dňa 23. 5. 2003 príklep súdneho exekútora Bc. Juraja Frantu schválil. Dňa 5. 6. 2003 správny zástupca obce Lovinobane podal na generálneho prokurátora podnet na podanie mimoriadneho dovolania generálnym prokurátorom Slovenskej republiky podľa § 243 súdneho spisu proti rozhodnutiu Okresného súdu v Lučenci zo dňa 23. 5. 2003. Dňa 11. 8. 2003 prokurátorka Krajskej prokuratúry v Banskej Bystrici Dr. Zoja Lišiaková oznámila písomne právnemu zástupcovi obci Lovinobaňa, že lehotu na vybavenie podnetu krajský prokurátor podľa § 33 ods. 1 zákona o prokuratúre predložil. Pri zisťovaní dôvodov správy zástupca obce Lovinobaňa zistil, že spisový materiál exekúcii 48/2002 vrátane uznesenia výkonu rozhodnutia 1152/2002 nebol z Okresného súdu v Lučenci na požiadanie orgánom Krajskej prokuratúry v Banskej Bystrici doručený. Právny zástupca obce Lovinobaňa dňa 21. 10. 2003 oslovil prokurátorku Krajskej prokuratúry v Banskej Bystrici Dr. Zoju Lišiakovú a zaujímal sa o štádium vybavovania jeho podnetu. Bolo mu oznámené, že do 21. 10. 2003 Okresný súd v Lučenci nedodal potrebný spisový materiál na Krajskú prokuratúru v Banskej Bystrici. Podľa môjho názoru Okresný súd v Lučenci, ktorý 4 mesiace doručuje príslušným orgánom spisový materiál, svojím konaním hrubo sabotuje zákonné lehoty na vybavovanie podnetu. Občania Lovinobane pociťujú nečinnosť Okresného súdu v Lučenci v danej veci ako hrubé porušovanie ich ľudských práv na riadne a v zákonnej lehote vydané podanie ich právnym zástupcom na orgán dozorujúci zákonnosť v našom štáte. Zaujímavý je prehľad jednotlivých finančných položiek, ako ony pri samotnej exekúcii vznikali. Ako bolo už spomínané, pôvodná pohľadávka voči obci bola vo výške 333 075,50 Sk halierov. Táto bola obcou uhradená. Výška celkovej zaplatenej sumy obcou predstavuje 1 463 828,80 Sk, čo znamená zhruba o 1 230 000 Sk viac, ako bola pôvodná pohľadávka. Napriek tejto skutočnosti exekútor vykazuje ešte neuhradenú pohľadávku vo výške 265 200 Sk. Bez doloženia dokladov exekútor si pýtal od obecného úradu sumu 53 000 Sk. Vážený pán minister vlády, čo si o tejto veci má myslieť radový občan Lovinobane, čo si má myslieť o nezávislosti a čestnosti súdnej moci a vymoženosti práva v našom štáte? Dovoľte i po tejto argumentácii položiť otázky. 1. Je podľa vás, pán minister, postup Okresného súdu v Lučenci správny a v súlade s príslušnými právnymi predpismi tak, aby orgány prokuratúry mohli hájiť práva a zákonom chránené záujmy fyzických a právnických osôb? 2. Ak tento postup nie je správny, aké opatrenia budú vyvodené proti tým osobám, ktoré porušili služobné predpisy? 3. Aké prekážky podľa vášho názoru bránia Okresnému súdu v Lučenci bez prieťahov spolupracovať s orgánmi Krajskej prokuratúry v Banskej Bystrici pri naplnení ich ústavného postavenia orgánov hájacím práva a zákonnosť fyzických a právnických osôb? V konkrétnom prípade občanov Lovinobane. Ďakujem. Z. Martináková, podpredsedníčka NR SR: Pán poslanec Zubo bol posledným prihláseným do rozpravy písomne. Ak má niekto z pánov a dám poslankýň a pánov poslancov záujem prihlásiť sa k tomuto bodu ústne, nech sa páči. Predpokladám, pani kolegyne a páni kolegovia, že ste prihlásení do rozpravy? Tie mená, ktoré svietia na tabuli. (Reakcie z pléna.) Pán Malchárek má procedurálny. Takže najskôr pán Malchárek s procedurálnym návrhom. Všetci ostatní sú prihlásení do rozpravy, áno? Lebo je tam zlé označenie. Pán poslanec Malchárek, nech sa páči. J. Malchárek, poslanec: Ďakujem pekne, pani predsedajúca. Ja by som poprosil, aby tlač 378 podľa tohto programu, čo mám ja, je to bod č. 77, sa preradil ako posledný bod tejto schôdze. Z. Martináková, podpredsedníčka NR SR: Pán poslanec Malchárek podal procedurálny návrh, aby bod 77 (tlač 378) sa presunul na záver tejto schôdze. Chcem sa spýtať, či je s týmto procedurálnym návrhom všeobecný súhlas. (Súhlasná reakcia pléna.) Ďakujem. Dámy a páni, pokračujeme teda v rozprave k interpeláciám poslancov. Pani poslankyňa Laššáková, nech sa páči.