Dostál, Ondrej, poslanec NR SR (2017-02-03):
Vážený pán predkladateľ, vážený pán podpredseda Národnej rady, kolegyne, kolegovia, pri predchádzajúcom bode som kritizoval návrh zákona, ktorý predložili poslanci vládnej koalície, pri tomto bode chcem vyjadriť – návrhu zákona, ktorý predložili tiež poslanci vládnej koalície – svoju podporu. Roky som sa venoval problematike národnostných menšín a práv národnostných menšín a som hlboko presvedčený, že je potrebné nielen rešpektovať to, k čomu nás zaväzuje ústava a medzinárodné dohovory, ale je potrebné, aby sa väčšina správala k menšinám veľkoryso a citlivo, bez ohľadu na to, či sú to menšiny národnostné, etnické, náboženské alebo akékoľvek, že je dôležité, aby sa ľudia, ktorí patria k menšinám, cítili na Slovensku dobre a doma a potom nebudeme riešiť, či sú, alebo nie sú lojálni, lebo budú lojálni voči svojej vlasti, ktorá sa ku nim správa dobre. Preto som roky predtým ako novinár alebo analytik, neskôr aj ako politik sa snažil, aby štátna politika voči menšinám bola veľkorysá a aby práva príslušníkov národnostných menšín boli nielen deklarované, ale aj reálne uplatňované a aby zákony vytvárali priestor pre ich reálne uplatňovanie. Tento týždeň som o tom hovoril aj vo vzťahu k náboženským menšinám, keď sme preberali zákon o náboženskej slobode, ktorý bol, naopak, konfrontačný voči náboženským menšinám, tam sa nepodarilo zabrániť tomu, aby parlament opätovne potvrdil ten zákon vetovaný prezidentom, a teda potenciálne zhoršil situáciu náboženských menšín. Verím, že osud tohto zákona, ktorý rozširuje právo príslušníkov národnostných menšín používať svoj jazyk v súdnom konaní, bude iný a že ten zákon bude schválený. Pretože ten zákon rozširuje možnosť príslušníkov národnostných menšín uplatniť svoj jazyk v súdnom konaní v tomto prípade a nie že ho rozširuje, ale v podstate obnovuje stav, ktorý tu v minulosti bol. Dôvodová správa sa odvoláva na Európsku chartu regionálnych alebo menšinových jazykov, ktorá v čl. 9 ods. 1 písm. b) uvádza, a budem teraz citovať, aby sme vedeli, o čom hovoríme: „Zmluvné strany sa zaväzujú v súdnych obvodoch, v ktorých počet obyvateľov regionálnych alebo menšinových jazykov sídliacich na tomto území odôvodňuje prijatie nižšie uvedených opatrení podľa situácie jednotlivých jazykov a za podmienky, že využitie možností uvedených v tomto odseku nebude sudca pokladať za prekážku riadneho výkonu súdnictva.“ A teraz v občianskom konaní sú tam tri možnosti, prvá je zabezpečiť, aby súdy na požiadanie jednej strany viedli konanie v regionálnych alebo v menšinových jazykoch, a/alebo umožniť, kedykoľvek strana vystupuje pred súdom, aby mohla použiť svoj regionálny alebo menšinový jazyk, a to bez výnimky, bez vzniku dodatočných nákladov pre túto stranu, čo je dôležité, a/alebo umožniť predloženie dokumentov a dôkazov v regionálnych alebo v menšinových jazykoch v prípade potreby využitím tlmočníkov alebo prostredníctvom prekladov. Každá krajina má špecifickú situáciu, čo sa týka početnosti a aj sústredenosti menšín na určitom území, a Slovenská republika v súlade s čl. 3 odsek 1 charty uvádza, že podľa čl. 3 ods. 1 charty regionálnymi a menšinovými jazykmi v Slovenskej republike sú jazyky bulharský, český, chorvátsky, maďarský, nemecký, poľský, rómsky, rusínsky a ukrajinský, uplatňovanie charty podľa jej čl. 2 ods. 2, ak ide o bulharský, český, chorvátsky, nemecký a poľský jazyk, a potom vo vzťahu k tomu čl. 9 ods. 1, ktorý upravuje súdnictvo alebo práva na používanie menšinových jazykov v súdnictve, hovorí, že v čl. 9 ods. 1 písm. a), sa to týka bodov 2 a 3 písm. b), čo je práve občianske konanie, sa to týka bodov 2 a 3. A body 2 a 3 zopakujem, je, že zmluvná strana má zabezpečiť, alebo teda umožniť, kedykoľvek strana vystupuje pred súdom, aby mohla použiť svoj regionálny alebo menšinový jazyk bez vzniku dodatočných nákladov pre túto stranu – čo ošetruje práve predložený návrh zákona – a umožniť predloženie dokumentov a dôkazov v regionálnych alebo menšinových jazykoch, využitie tlmočníkov, k tomu sa Slovenská republika zaviazala a toto momentálne Slovenská republika neplní. Čiže už sám osebe fakt, že Slovenská republika neplní nejaký svoj záväzok, je problém a je dôvod, aby sme zákon upravili tak, ako je to predložené v návrhu novely. Ale za seba hovorím, že takéto správanie považujem za správne a takéto vymedzenie podmienok za potrebné, vhodné a žiaduce aj bez ohľadu na naše medzinárodné záväzky. Aj v prípade, že by sme neratifikovali Európsku chartu regionálnych a menšinových jazykov, bolo by správne, aby Slovenská republika umožnila v čo najširšej miere využívať v súdnom konaní menšinové jazyky tým príslušníkom národnostných menšín, ktorí o to majú záujem. Z tohto dôvodu za seba hovorím, že tento návrh podporím. Ďakujem za pozornosť.