Šefčovič, Maroš, podpredseda Európskej komisie pre medziinštitucionálne vzťahy a administratívu (2012-06-19):
Ďakujem pekne za túto otázku. Je to, samozrejme, téma, ktorá je mimoriadne citlivá. A každé zasadnutie ministrov financií k tejto téme je poznačené veľmi búrlivou diskusiou. Keď sme prichádzali s týmto návrhom, tak takým hlavným motívom, prečo predložiť takýto projekt, bolo to, aby sme hľadali spôsob, ako získať takú určitú spravodlivú, férovú kompenzáciu zo strany finančného sektora späť k európskym občanom, daňovým poplatníkom, späť k štátnym rozpočtom. Spomínali ste, že záchrana finančného sektora nás stála veľmi veľa. Je to skutočne tak. Ak zoberieme všetky náklady, ktoré boli s týmto spojené, tak Európsku úniu a jej daňových poplatníkov vlastne všetky tieto krízové opatrenia voči bankovému sektoru doposiaľ stáli 4 600 mld. eur, čo je obrovská suma, čo je suma, ktorá je jednou z príčin, prečo sa nám dlh verejných financií vlastne dostal na úroveň, ktorá atakuje 90 % európskeho HDP. Z tohto dôvodu sme navrhli daň z finančných transakcií, od ktorej očakávame, že by mohla prispieť do národných rozpočtov a európskeho rozpočtu sumou od 57 mld. až, niektoré iné odhady hovoria o 100 mld. eur ročne, čo, súhlasím s vami, je vcelku skromný príspevok. Ale považovali sme to ako dobrý úvodný návrh, aby sme jednak sa politicky dohodli, že takúto daň chceme zaviesť, aby sme si vyskúšali, aký to bude mať následok na ekonomiku, aký ozdravný vplyv to môže mať na obchodovanie v tejto finančnej oblasti, aký pozitívny výsledok to môže mať na obmedzenie takzvaného vysokofrekvenčného obchodovania, ktoré je často realizované len prostredníctvom softvérov vysoko výkonných komputerov bez nejakého ľudského zásahu. A spôsobuje to tú obrovskú volatilitu na finančných trhoch. Navyše sme považovali za potrebné takýto návrh predložiť, lebo obdoba dane z finančných transakcií už existuje v desiatich členských krajinách Európskej únie. Takže bolo by veľmi dobré, aby sme aj k tejto téme pristupovali koordinovane, aby sme mali k tomu rovnaký prístup. No a, samozrejme, je pre nás dosť ťažko pochopiteľné, že niektoré krajiny, ktoré podobnú daň majú zavedenú, tak sú jej najväčšími odporcami. Čiže tá diskusia ohľadom tejto témy bude určite pokračovať. Ten hlavný kontraargument, ktorý často používame alebo počúvame proti zavedeniu tejto dane, je to, že ak takúto daň zavedieme, tak finančný sektor, finančné centrá, finančné bankové domy opustia Európsku úniu a odsťahujú sa do teritórií, kde takáto daň nie je zavedená. No myslím si, že to bude veľmi komplikované, lebo tá daň je nastavená tak, že každý, kto chce realizovať svoje finančné transakcie a finančné aktivity alebo podnikateľské aktivity smerom k najväčšej ekonomike na tejto planéte, k európskej ekonomike, tak bude musieť túto daň zaplatiť. A neverím, že kvôli dani, ktorá je tak skromne nastavená, ako ste spomínali, by to malo mať za následok alebo nejaký exodus firiem, alebo nejakým spôsobom obmedzenie finančných aktivít v tejto oblasti. Takže myslím si, že ide skôr o takú politicko-psychologickú bariéru. A z tohto dôvodu, aj po tých rozhovoroch, ktoré som absolvoval v Berlíne, aj po tých rozhovoroch, ktoré som absolvoval v parlamentoch viacerých členských krajín, tak si myslím, že bude veľká snaha pokračovať spoločne, priniesť túto tému na globálnu úroveň, na úroveň G8, G20. V prípade, ak to nebude možné, určite budeme hľadať riešenie v rámci eurozóny alebo budeme zvažovať aj inštitút posilnenej spolupráce, lebo verím, že akonáhle táto daň bude zavedená a bude fungovať, tak sa stane vcelku príťažlivým spôsobom, ako hľadať dodatočné zdroje do štátnych rozpočtov aj v tých krajinách, ktoré ju zavedenú mať nebudú. Ďakujem.