V. Veteška, podpredseda NR SR: (2004-06-16):
E. Dolník, poslankyňa: Vážený pán predsedajúci, vážený pán minister, vážené kolegyne, kolegovia, keďže sme správu o stave úrovne vzdelávania v školách a v školských zariadeniach v Slovenskej republike, predpokladám, všetci prečítali, preštudovali, a keď to tak nie je, tak pán kolega Čaplovič nám podrobne znova vysvetlil všetko to, čo v tej správe je, a chcela by som podčiarknuť, ide o správu zo školského roku 2002/2003, dovoľte, aby som bola stručnejšia ako moji predrečníci a aby som vás upozornila iba na niektoré také problémy, na také veci, ktoré, môžem povedať, strpčujú každodenný život učiteľov, kolegov na školách a v školských zariadeniach a ktoré podčiarkujú, zdôrazňujú opodstatnenosť hlavne 2. časti uznesenia, ktoré pochádza z výboru pre vzdelanie, vedu, šport a mládež, kultúru a médiá. Chcela by som v úvode konštatovať, že správa je veľmi dobrá, veľmi korektná, je vypracovaná skutočne podrobne, obsahuje iba korektné údaje a, čo je podľa mňa najpodstatnejšie, ponúka aj možné riešenia. A z toho dôvodu aj ja chcem úvodom odporúčať, aby ju Národná rada Slovenskej republiky brala na vedomie, ako je v uznesení navrhnuté. A teraz niekoľko už spomenutých problémov na ktoré chcem upozorniť. Pri hodnotení úrovne vyučovacích výsledkov na všetkých typoch škôl a školských zariadení sa pravidelne konštatuje, že chýbajú učebnice, úroveň učebníc je zlá, niektoré sú zastarané a podobne, na základných školách spravidla chýbajú učebnice cudzích jazykov, matematiky, dejepisu, občianskej výchovy, tiež je to všetko uvedené v tejto správe. Navyše by som chcela upozorniť, že skutočne z vlastnej skúsenosti poznám tieto problémy, a dodávam, že okrem týchto všeobecných problémov s učebnicami je úroveň prekladu niektorých učebníc do jazykov iných ako slovenského, poznám hlavne učebnice prekladané do maďarského jazyka, veľmi zlá. Niektoré som ukazovala aj kolegom, takže môžu potvrdiť, že by bolo treba v tomto smere niečo skutočne urobiť. Tento problém treba čo najskôr teda vyriešiť. Veď bez dobrých učebníc ťažko možno očakávať úspešnú prácu na školách. Len jedno číslo poviem, podľa tejto správy chýbalo v tom príslušnom školskom roku, a predpokladám, ani teraz je situácia nie lepšia, až 52 titulov. Okrem nedostatku s učebnicami, väčšina škôl bojuje aj so zlými materiálnymi podmienkami, ako sa tiež uvádzajú schátrané budovy, nedostatok učebných pomôcok, nevybavenosť  žiackych a učiteľských knižníc, nevhodný nábytok a podobne. Tu by som chcela upozorniť na fakt, ktorý ma doslova zarazil. V správe sa uvádza tiež, že po prechode kompetencií na nových zriaďovateľov, myslí sa tu hlavne na obce, možno v snahe racionálnejšieho využívania budov často sa premiestňujú hlavne materské školy z typizovaných budov do hygienicky nevyhovujúcich priestorov. Tu je potrebné skutočne zlepšiť spoluprácu s obecnými zastupiteľstvami. Správa pri hodnotení materských škôl konštatuje smerovanie vývoja, a tu by som chcela citovať, „znižovanie úrovne odborného a pedagogického riadenia kvôli nekvalifikovaným zásahom zriaďovateľov do kompetencií riaditeliek“. Dúfam, že takého smerovanie vývoja materských škôl nemôže byť cieľom samospráv. A tu by som chcela apelovať na samosprávy obecné. Z podnetov a odporúčaní školám a školským zariadeniam chcem upriamiť vašu pozornosť na tie, ktorými sa opakovane zaoberá už niekoľko rokov aj výbor pre vzdelanie, vedu, mládež a šport, kultúru a médiá a tiež aj komisia školstva zastupiteľstva VÚC. Ja teraz môžem hovoriť o Nitrianskom samosprávnom kraji, ale predpokladám, že podobne sa s tým boria aj iné samosprávne kraje, iné vyššie územné celky. Ide napr. o venovanie pozornosti drogovej prevencii a s tým súvisiace konkrétne úlohy ako napr. zvýšenie účasti koordinátora na monitorovanie stavu protidrogovej výchovy, zapojenie rodičov do protidrogovej výchovy, zriadenie protidrogových poradenských zariadení a podobne. Tu chcem upozorniť, že budeme hovoriť o ďalšom materiáli, ktorý je vypracovaný pánom podpredsedom vlády a, samozrejme, jeho ďalšími pracovníkmi. A môžem konštatovať, že správa o úrovni výchovy a vzdelávania na školách v tomto smere a ten ďalší materiál sú v dokonalom súlade. To znamená, veci, ktoré konštatuje jedna správa, skutočne korešpondujú aj s tou ďalšou správou. Takže ide o veľmi horúcu tému a veľmi aktuálnu tému. Tu je možné naozaj dosiahnuť výsledok len vtedy, keď všetky zložky, a počítam do toho aj školy, budú spolupracovať. Ďalej ide o zabezpečenie vyučovania telesnej výchovy pre oslabených žiakov. Myslím si, že okrem tejto úlohy by bolo potrebné venovať všeobecne oveľa väčšiu pozornosť telesnej výchove a športu na školách i  mimo vyučovacieho času. Veď množstvo oslabených detí svedčí o tom, že žiaci žijú nezdravým spôsobom života, sú málo odolní voči chorobám, čo môžu skutočne dosvedčiť aj lekári, možno aj kolegovia. Ďalej, školy stále požadujú prítomnosť školského psychológa a logopéda. Táto požiadavka sa objavuje aj v odporúčaniach Štátnej školskej inšpekcie. Na toto tiež bude potrebné, samozrejme, venovať určité množstvo financií. Znova sa objavuje téma zaškolenia päťročných, šesťročných detí do materských škôl. O tom už podrobne hovoril pán kolega Čaplovič, nebudem to opakovať. Tu by som chcela len konštatovať, že síce názory odborníkov a verejnosti na tento problém sa rozchádzajú, bude treba tejto téme venovať naďalej pozornosť. Ja by som tu uviedla iba svoj názor. Podporujem zvýšenie zaškolenia týchto detí do materských škôl, ale podľa mňa nie je správne rodičov nútiť proti ich vôli, aby ich dali povinne do zariadení predškolskej výchovy. V súvislosti so zabezpečením primeraných podmienok na prevádzku škôl a školských zariadení, zlepšením ich materiálno-technických podmienok by bolo treba prehodnotiť výšku normatívov. Ministerstvo školstva pracuje na riešení tohto problému, takže nebudem to podrobnejšie rozvádzať, dúfam, že k tomu v budúcom školskom roku dôjde. Samozrejme, návrhov je oveľa viac, zameraných hlavne na adresu stredných odborných učilíšť, stredných odborných škôl, orgánov štátnej správy v školstve, metodicko-pedagogických centier a, samozrejme, aj ministerstva školstva. Záverom by som chcela odporúčať, aby sme správu o stave a úrovni vzdelávania a výchovy v školách a v školských zariadeniach v Slovenskej republike v školskom roku 2002/2003 prijali, a taktiež dôrazne žiadam, tak ako aj moji predchádzajúci kolegovia, aby sme podporili 2. časť uznesenia, kde, ako navrhujeme, Národná rada Slovenskej republiky žiada vládu o navýšenie kapitoly ministerstva školstva o skoro 3 mld. Sk pre regionálne školstvo. Totiž všetky problémy, na ktoré poukazuje správa, na ktoré sa poukazovalo aj v našich vystúpeniach, je možné riešiť iba navýšením finančných prostriedkov pre zriaďovateľov, tak pre obce, ako aj pre vyššie územné celky. A úplne na záver jednu drobnú myšlienku pre kolegov. Ja si myslím, že správa vychádza zo zistení Štátnej školskej inšpekcie, takže je objektívna, ale nie je Svätým písmom. Takže môžeme mať niektoré poznatky aj iné, ktoré sa uvádzajú, príp. sa neuvádzajú v tejto správe. Problémom sa stáva vtedy, keď z týchto problémov chceme robiť politickú agendu. Samozrejme, nemyslím tu na konkrétne problémy školstva, ale tie ďalšie myšlienky, ktorými chceme napr. neustále kritizovať vládu, ministerstvo, ako keby robilo všetko zle. Ďakujem pekne.