Nagy, József, poslanec NR SR (2014-06-06):
Ďakujem pekne, pani predsedajúca. Vážení kolegovia a kolegyne už, dovoľte mi do tretice predložiť návrh na vydanie zákona, ktorým sa mení a dopĺňa zákon č. 543/2002 Z. z. o ochrane prírody a krajiny v znení neskorších predpisov. Pred rokom prijatý zákon, novelizácia zákona 543, nepriniesol alebo priniesol len mizivý pokrok v odstraňovaní invazívnych rastlín, najmä alergénnej rastliny ambrózie palinolistej, ktorá sa naďalej rozširuje. Nakoľko orgánom, ktorý je oprávnený konať podľa prijatej novelizácie z roku 2003, je orgán ochrany prírody, orgán ochrany prírody, ktorým sa automaticky myslí štátna ochrana prírody alebo ním poverená osoba, a preto zákon v praxi nemá žiaden účinok, a to z týchto dôvodov. Štátna ochrana prírody ako organizácia je finančne a personálne mnohonásobne poddimenzovaná. Rozpočtová organizácia ministerstva životného prostredia má nedostatok personálnych kapacít na kontrolu zamorenia inváznymi rastlinami a neexistuje žiaden praktický predpoklad, že tieto kapacity sa navýšia, dokonca orgán ochrany prírody nestíha ani svoje základné funkcie, dohľad nad chránenými územiami. O tom by som vedel vám niečo porozprávať ako z funkcie bývalého ministra životného prostredia. Štátna ochrana prírody takisto nemá dostatok finančných prostriedkov na odstraňovanie inváznych rastlín vlastnými silami alebo cez poverené osoby, ktoré by mohli potom následne tie financie vymáhať od vlastníkov pozemkov. Štátna ochrana prírody zápasí o prežitie a zabezpečujú len základné funkcie administratívneho charakteru. Tento stav v dohľadnej budúcnosti nevidím, že by sa nejako mal zmeniť. Naviac štátna ochrana prírody je rozpočtová organizácia, jednotlivé regionálne zložky nemajú právnu subjektivitu, a tým aj finančné prostriedky môžu využívať len na základe vopred schváleného rozpočtu podľa rozhodnutia riaditeľa štátnej ochrany prírody, teda centrály, čo je vzhľadom na požiadavku operatívnosti zásahu alebo zásahov pre zastavenie zamorenia nemysliteľné a zatiaľ nie je predvídateľné, koľko odstraňovacích prác treba ročne vopred naplánovať a v ktorých oblastiach. Preto navrhujeme s kolegom Jakabom, aby do monitoringu a odstraňovania inváznych rastlín boli zapojené aj iné orgány ochrany prírody, samosprávy obcí a miest, pre ktoré táto činnosť nevytvorí navýšené náklady a aby obce a mestá dostali právomoc, upozorňujem právomoc a nie povinnosť odstrániť invázne druhy rastlín na náklady vlastníkov pozemkov. To odstraňovanie na náklady vlastníkov pozemkov, upozorňujem, už platí v tomto zákone. My tu len upravujeme to, aby aj obec mala na to dosah, mala na to právo, pokiaľ občania, obyvatelia obce sa sťažujú, že na nejakom zanedbanom pozemku nie je odstránená, povedzme, alergénna rastlina, invazívna rastlina, a teraz obec maximálne tak môže sa obrátiť na Štátnu ochranu prírody, a tá po niekoľkých mesiacoch odpovie na to, že bohužiaľ, nemá na to prostriedky, aby to zabezpečila. Obce a mestá majú prirodzený prehľad o situáciách v ich katastri. Dostávajú medzi prvými informácie, aj sťažnosti od občanov a disponujú väčšou finančnou flexibilitou a vedia na princípe subsidiarity lepšie posúdiť spoločenskú závažnosť a potrebu vykonať odstránenie takýchto inváznych rastlín, najmä alergénnych vo svojom katastri. Takisto obce a mestá majú fungujúce páky a nástroje na prinútenie vlastníkov parciel, ako aj na vymáhanie peňazí za odstraňovanie ako štátny orgán ochrany prírody. Upozorňujem tu aj na oveľa väčšiu efektivitu a flexibilitu pri informovaní obyvateľov, informovaní vlastníkov pozemkov, že sa na ich pozemkoch nachádzajú tieto rastliny a komunikácia je oveľa bežnejšia, ako medzi orgánom Štátnej ochrany prírody a občanom. Naviac, v pochybnostiach sa vždy môžu obrátiť na regionálne pracoviská Štátnej ochrany prírody a odborný posudok si môžu zadovážiť o tom, či je zamorenie také závažné, aby bolo treba to teda likvidovať. Treba naviac principiálne vyzdvihnúť, že táto zmena je len spresnením zákona, lebo aj obce a mestá sú orgánmi ochrany prírody a v zákone je napísané, orgán ochrany prírody, lenže to znamená nie štátny orgán, ale orgánom ochrany prírody je aj obec, a preto vlastne vykladáme ako týmto, alebo upresňujeme ten zákon, aby mali jasné právomoci a jasné teda možnosti starostovia alebo aj samosprávy v tomto smere. Preto považujeme za potrebné zmeniť zákon tak, že táto novelizácia neukladá obciam a mestám novú povinnosť, ale práveže ich existujúcej ale nejasnej povinnosti zbavuje, ale nezbavuje teda, ale ponecháva im právomoc zasiahnuť, ak získajú presvedčenie, že treba neodkladne konať v prospech ochrany prírody a verejného zdravia. Navrhovaná novela má pozitívny vplyv na podnikateľské prostredie, lebo existujúci zákon sa stane vykonateľnejším, keďže plošná ochrana znižuje náklady poľnohospodárov na intenzívnu ochranu na obhospodarovanom území. Všeobecne všetky invazívne rastliny spôsobujú v poľnohospodárstve viac miliónové škody na úrode a na nákladoch na ich ničenie v obrábanej pôde, preto plošné zabezpečenie ich likvidácie aj na nevyužívaných plochách bude mať vysoký hospodársky prínos aj pre poľnohospodárstvo, aj pre lesníctvo. Na druhej strane povinnosť odstraňovania nežiaducich rastlín nie je novou povinnosťou, lebo sa novelizácia povinnosti vlastníkov rieši len z pohľadu určenia pevného termínu jedinej závažnej inváznej rastliny, a to do 1. júla bežného roka, čo nevytvára naviac náklady žiadnej strane, skôr naopak, tým pádom, že sa likvidácia pri tejto alergénnej rastline predpisuje už pred rozkvitnutím, tým pádom sa ešte lepšie zabezpečí obmedziť rozmnožovanie a v budúcich rokoch budú nižšie náklady na likvidáciu. Vplyv návrhu na rozpočet verejnej správy je vyrovnaný, keďže pokiaľ sa samospráva rozhodne na vlastný účet alebo vždy na náklady vlastníka pozemku invázne rastliny dať odstrániť, tak bude mať nárok na náhradu týchto nákladov od vlastníka, ktorý je možný uplatniť aj formou súdnej exekúcie. Naviac poskytnutá kompetencia vytvára obciam a orgánom ochrany prírody príležitosť čerpať prostriedky z rôznych účelových fondov, napr. z environmentálneho fondu a zo štrukturálnych fondov pre osvetovú činnosť v oblasti prevencií a odstraňovania inváznych druhov rastlín. Návrh zákona je v súlade s Ústavou Slovenskej republiky, ostatnými zákonmi a takisto s medzinárodnými zmluvami, ktorými je Slovenská republika viazaná, ako aj právom Európskej únie. Návrh je dokonca v súlade s európskou stratégiou pre invázne nepôvodné druhy a ktorá bola schválená Stálym výborom Bernského dohovoru 5. decembra 2003 v Štrasburgu a takisto je v súlade s návrhom národnej stratégie pre invázne nepôvodné druhy pripravené Ministerstvom životného prostredia Slovenskej republiky. Preto vás žiadam, vážení kolegovia a kolegyne, aby ste tento návrh zákona podporili do druhého čítania. Ďakujem pekne.