Kollár, Boris, poslanec NR SR (2019-06-26):
Ďakujem, pán predsedajúci. Ja by som chcel len veľmi ľudsky ozrejmiť, prečo sme sa rozhodli k tomuto návrhu zákona. Viete, nerád používam, lebo v Rusku je to tak, alebo v Amerike je to tak, ale dovoľte mi, aby som vám priblížil situáciu, ako vyriešili tento problém v Amerike. V Amerike je to vyriešené veľmi jednoducho. Každý takýto prevádzkovateľ, ktorý chce predávať alkohol, musí mať alkoholovú licenciu, licenciu na alkohol. Tá licencia nie je lacná. U nás to máte zadarmo. U nás si požiadate a máte. V Amerike musíte zaplatiť podľa typu prevádzky 5-, 10-, niektorí aj 20-tisíc dolárov na to, aby ste získali tú alkoholickú licenciu. Stáva sa, že na jednej ulici sú tri bary, sú vydané tri alkoholové licencie, už nemôžete získať štvrtú, piatu. Musíte si kúpiť od niekoho z tých prvých troch. A väčšinou sa to prepláca. Niekedy aj 20-, 50-, 100-tisíc dolárov dávajú za alkoholovú licenciu, lebo vedia, že tam vedia zarobiť, keď bude mať túto licenciu na alkohol. To znamená, že každý sa veľmi bojí o to, aby ju stratil, a dáva veľký pozor na to, aby náhodou nenalial niekomu, kto má pod 21 rokov, lebo v Amerike platí zákon, taká tá tzv. plnoletosť je až od 21, kedy môžu mladí ľudia chodiť do klubov, do barov a požívať alkoholické nápoje. To znamená, že v prípade, že by sa takéto niečo stalo a došla by kontrola a zistili by, že niekto je tam pod 21 rokov, tak ani sa nebudú pýtať, že či pil alebo nepil, on tam nemá čo hľadať a berú mu tú licenciu. To znamená, že v tom prípade si tento prevádzkovateľ veľmi úzkostlivo na každej bráne stráži a kontroluje IDE. A prečo sme to predložili? No preto, lebo aj ja mám deti v tomto veku a ja som to zažil u mňa sám doma. Čiže ja sa tuná nebudem hrať, že som teda jednak spravodlivý medzi spravodlivými a taký, proste, ja som to mal u mňa doma. Tam moja dcéra vystrájala tiež v takomto nočnom podniku. Nemá tam čo robiť. A ja sa to dozviem z novín. To znamená, že, že ale tým nočným podnikom to vôbec nevadí, im to vôbec neprekáža. Proste oni ich tam pustia, tá mládež sa tam nasáčkuje a minú tam 170 – 200 euro za večer. To znamená, že keď ten podnikateľ, keď im tam aj niekto dôjde, no tak tých 170 euro zaplatí a nič sa nedeje, ticho po pěšine. A to, keď chceme takto robiť ďalej, to neni len tunák, to neni len Kollárove decko, to je, to sú vaše deti, ani o tom možno veľakrát neviete, to sú deti druhých, ostatných, to je po celom Slovensku, proste neni problém v šenku naliať pod 18 rokov, to je bežná prax. Ale takto si vychovávame deti k alkoholizmu. Potom už len dospelý človek do 18, 19, 20 si nájde priateľku, nájde si ženu, bude ďalej pokračovať v alkoholizme, lebo už je dobre naučený, potom ju začne tĺcť a potom tu máme výsledok našich rodín – násilie v rodinách, alkoholizmus, strata, absolútny sociálny rozvrat a tak ďalej. To znamená, že poďme už týmto zákonom to snažiť sa obmedziť, i keď vidíme, že tí podnikatelia nie sú zodpovední, lebo v prvom rade vidia zisk. Nie rozvrat v spoločnosti, nie postihnutie tých našich detí, ktoré proste potom veľakrát upadajú do alkoholizmu, lebo my si ich takto vlastne od pätnástich už vychovávame k tomu. My tuná, ktorí môžeme rozhodnúť o zákonoch, kašleme na to a tvárime sa, však máme zákon. No ale ten je špatný. Ten je veľmi zlý. To znamená, že keď neni nejaká represia, ktorá je dostatočná, no tak pozrite sa, čo sa deje v doprave napríklad. Mali sme teraz kopec úmrtí, no tak okamžite nastúpila represia. Začínajú platiť vyššie pokuty, polícia na to nastúpi, aby sme znížili tú nehodovosť a znížili aj úmrtnosť na tých cestách. No a teraz, keď nám sa tuná rozbieha alkoholizmus medzi deťmi, tak to je v poriadku, my sa tunák, si tunák hovkáme, prdkáme si tunák do tých lavíc a kašleme úplne na to, čo sa bude diať s našimi deťmi. To znamená, že keď to nie sú zodpovední tí, tí prevádzkovatelia, no tak je na nás tá zodpovednosť, aby sme obmedzili a upravili ten zákon tak, aby sme im v tom zamedzili, lebo pre nich je ten zisk ďaleko vyšší ako nejaká trápna pokuta 170 euro, ktorú im môžete dávať do haleluja a nič sa im nestane. A preto vás chcem poprosiť, je to v jednom roku, to znamená, že môže sa stať, ja netvrdím, môže sa stať každému, že niekto si prešmykne, niektoré tie dievčatá, naozaj, sedemnásťročné už vyzerajú ako dvadsaťpäťročné baby, namachľujú sa, dajú si vysoké podpätky, neviete rozlíšiť. Ale môže sa stať. Preto sme to dali v troch (vyslovené s pobavením), ja to môžem povedať, to znamená, že v troch, trikrát tri, trikrát prípad v jednom roku sa môže stať, že môže pochybiť, ale keď to urobí na štvrtý, treba takémuto podnikateľovi zobrať tú licenciu preto, lebo aby už viacej nemohol predávať ten alkohol. To bude jediný bič a jediná zbraň na to, keď si niekto otvorí drahý klub a dá do toho niekoľko státisícov euro, možno veľakrát aj milión euro, tak si nenechá ten klub zavrieť kvôli nejakým 170 eurám. Ale dnes nemá žiadny problém to porušovať a povie si, tak to sú straty, ktoré sú povolené straty, ktoré sa o nič nejedná. A cez to všetko musím povedať, že títo majitelia klubov sú tak dobre informovaní o všetkých policajných raziách, že dopredu vedia, dopredu vedia, ktorá zložka kedy im príde na kontrolu, či z daňového úradu, čo zo ŠOI-ky alebo rovno z Policajného zboru. A to je veľmi nešťastné, že proste okamžite majú nahlásené a nemajú žiadne problémy. To znamená, že tá chorá spoločnosť je nielen v tomto, že máme zlé zákony a treba ich opraviť, ale že to ide až, proste tá korupcia siaha podstatne ďalej a ide až k Policajnému zboru a ide až ďalej k ostatným orgánom, ktoré by mali toto zabezpečiť a toto obmedziť. Moja dcéra mala včera osemnásť rokov. Poprosila ma, aby som jej dal nejakú fotografiu, že proste s tou tortou. Tak som to urobil. A viete, čo som jej tam napísal? Že Alexandra má osemnásť rokov a konečne môže robiť to, čo už robí, legálne robiť to, čo už robí od pätnástich. Takže ja si myslím, že je na mieste (vyslovené s pobavením) niečo s tým robiť. Ja sa tu nebudem hrať na nejakého vítečníka. Som človek z mäsa, z kostí, mám problémy ako každý ostatný rodič, ja tuná sa nebudem skrývať, toto nás napadlo presne vďaka, vďaka mojej vlastnej osobnej skúsenosti, že som si uvedomil, že ten problém tu je, mám ho aj ja, a tým pádom som sa ho rozhodol riešiť preto, lebo ten problém je tunák naozaj celospoločenský a vážny. Tí podnikatelia na to kašľú, vidia zisk, a na naše deti nemyslia. Proste je im to jedno. On bude vychovávať alkoholika od pätnástich, jemu je to absolútne šumafuk. A je len na nás, aby sme proste niečo s tým spravili. Takže vás chcem, kolegovia, kolegyne, poprosiť, buďte tak dobrí, podporte tento návrh zákona a zastavme tento alkoholizmus u detí, lebo kvôli ziskom pár podnikateľom, aby sme si tunák ničili celú spoločnosť, vlastné deti, našu budúcnosť, je veľmi nešťastné. Lebo to neskôr má ďalekosiahle následky typu alkoholizmus, násilie v rodinách atď., atď., rozpad rodín. Takže som presvedčený, že chápete dôvod môjho, môjho návrhu zákona a ho podporíte. Ďakujem velice pekne za pozornosť.