Mikloško, Jozef, poslanec NR SR (2012-05-09):
Vážená pani podpredsedníčka, milí kolegovia, tí, ktorí dali prednosť počúvaniu mňa pred hokejom, stav je 1:1, nič moc. Som rád, že po 22 rokoch som sa práve v Európskom roku aktívneho starnutia dostal do parlamentu. Nie je to zvykom, aby 73-ročný dedko s jedenástimi vnukmi sa dostal znova tam, kde bol pred 22 rokmi. Ďakujem všetkým voličom a verím, že ich, najmä seniorov, nesklamem. Začnem tak, by som povedal, neopozične, uznaním niektorých vecí, ktoré sú v programovom vyhlásení. Páči sa mi, že manželstvo je jedinečný zväzok medzi mužom a ženou, že rodina je základná bunka určujúca kvalitu života, že rodinná politika bude centrom záujmu sociálnej politiky štátu. Vítam prípravu novej koncepcie štátnej rodinnej politiky. Poznamenám, že s touto témou sa pravidelne stretá, už niekoľkokrát, taká dvadsaťčlenná skupina pracovná, ktorá má k tomuto vypracovaných viacero materiálov. Tiež vítam, že vláda sa hlási k sociálnemu trhovému hospodárstvu. Poznamenávam, že je to ideológia vlastných kresťanských demokracií v Európe. Pripomínam, že sa opiera o sociálne učenie cirkvi, ktoré stojí na princípe dôstojnosti ľudskej osoby, spoločného dobra, subsidiarity a solidarity. Vítam a oceňujem snahu o elektronizáciu v štátnej správe, aby všetko bolo na jednom mieste, aby občan nemusel pobiehať medzi často arogantnými úradmi, ktoré sú tu pre nás, a nie my pre nich. Takisto vítam snahu o zákonné zavedenie kategórie minimálneho dôchodku, najmä ženy v domácnosti, ktoré dlhodobo vychovávali veľa detí, sú na tom veľmi, veľmi zle. Určite podporím vytváranie pracovných miest pre služby seniorom, aj to, aby z príspevkov ľudí nemali poisťovne enormné zisky. Nesmie sa stať, aby poisťovňa, ktorá má veľký zisk, napríklad Dôvera, vzápätí sa snažila, neviem, ako to dopadlo, prepustiť svoje sestry zo svojej nemocnice zato, že im musí mierne zvýšiť plat. Podporíme aj kontrolu strategických podnikov, ako je to v programovom vyhlásení. Čo s nimi urobili zahraniční akcionári? Dodal by som, že treba kontrolu aj toho, čo urobili naši privatizéri so získanými podnikmi. Ani dnes po mnohých rokoch nevieme, kto čo získal a čo s tým urobil. Kto vyhráva? Slovensko vyhráva 2:1, výborne. Tak o chvíľu sem príde viac ľudí. Určite podporím veľmi nutnú novelu o sociálnych službách. Sociálne služby majú dlhú históriu, dobre ju poznám, nechcem ju tu zdôrazňovať. Aj prvá bola zlá, aj druhá novela tesne pred pádom vlády nie je dobrá, a verím, že tento parlament nájde tretiu, lepšiu, ktorá naozaj ľuďom, najmä v domovoch dôchodcov, pomôže. Ja by som osobne chcel aj s ďalšími poslancami, ktorí sa prihlásia, vypracovať zákon na ochranu mládeže pred nežiaducimi vplyvmi. Taký nemáme. Je to kdekade rozlezené v mnohých zákonoch, ale útoky drog, pornografie, alkoholu aj médií sú dnes tak silné, že treba mať jeden zákon kvôli tomuto. Pripomínam, že najmä v televíziách sa sústavne porušuje zákon, že do dvadsiatej druhej hodiny sa absolútne nevhodné programy púšťajú, ktoré sa potom na druhý deň opakujú, a že v tomto smere licenčnej rade budeme častejšie dávať alebo často dávať pripomienky k tomuto vážnemu porušovaniu. Mojou srdcovkou je znova zriadiť alebo založiť Slovenský historický ústav v Ríme. Viete, že v Ríme je veľa cenných materiálov vo všetkých možných archívoch. Je tam veľa o Slovensku, veľa z toho nepoznáme. Jedenásť štátov Európy tam má svoj historický ústav, iba Slovensko nemá. A už taký zákon bol v minulom období schválený, potom ho prezident nepodpísal. Mal pravdu v tom, že bol maximalistický vzhľadom na požiadavky finančné. Ja si myslím, že by sa s omnoho menšími požiadavkami dal takýto historický ústav založiť a že to bude veľmi v prospech Slovenska. Vláda pripravila, to sme už tu niekoľkokrát počuli, svoj program po množstvách dialógov, čo je iste správne. Tým pádom sa stalo aj to, že vlastne program vyzerá byť takým maximálnym zhrnutím tých mnohých požiadaviek bez nejakej priorizácie a poradia dôležitosti. Do dialógov pozvala svojich partnerov. Napríklad pozvala Jednotu dôchodcov, ale už napríklad druhú najväčšiu organizáciu seniorov na Slovensku, Združenie kresťanských seniorov, ja som jej predseda, nepozvala. Hoci som ešte nateraz menovaný predseda komisie, ktorá pripravuje návrh na víziu Aktívne starnutie a podpora a ochrana starých ľudí. Vláda jednej strany sa v minulosti teda pravdupovediac nikdy neosvedčila a je rizikovou záležitosťou. Ak chce táto strana obstáť, nesmie opakovať metódy svojich neúspešných predchodcov. Táto vláda je ušetrená koaličných rozporov, ale určite bude mať veľké pokušenia, aby pracovala starými metódami. Pripomínam vláde, že ten pomôže Slovensku, ktorý ho zjednotí, a čo je dobré pre Slovensko, je dobré aj pre všetky strany. Vláda oznamuje založenie viacerých nových rád vlády a tvorbu nových národných programov. Pokladám to za správne, ale môže to skĺznuť aj do formality a nekonkrétnosti. Tých rád vlády do roku 2010 bolo veľa, potom takmer prestali pracovať. Bol som v Rade vlády pre seniorov. Bolo nás tam okolo sto-stodvadsať a v takom kolektíve sa ťažko niečo konkrétne presadí. Odporúčam preto pre budúcnosť menšie, maximálne desať-pätnásťčlenné rady vlády odborníkov s priamym vedením člena vlády, ktoré budú schopné rýchlo formulovať stanoviská a návrhy pre vládu. V rokoch '90 – '92 som bol vo Federálnej vláde, ktorá sa volala vtedy vláda národnej obeti, potom bola aj vláda národného zmierenia. Neboli to frázy. Názov vláda istôt pre občanov je isto dobre mienená, ale zabezpečiť istoty občanov určite nezávisí len od vás ani nás. Okolo seba vidíme mnoho neistôt. Veď Slovensko je veľkosťou ako predmestie Šanghaja alebo Mexico City a v čase svetovej krízy vznikajú mnohé neistoty, ktoré nemôžeme ovplyvniť. Vláda už v tretej vete píše o eliminácii vplyvu krízy. O sedem riadkov nižšie hovorí o úlohe zmiernení dopadov krízy, posilní istoty občanov. Tvrdí, že krízu spôsobili bohatí i silní, čo sa mi zdá zjednodušené, lebo mnohí bohatí prišli k svojmu bohatstvu aj čestnou prácou a mnohí podporujú charitu a mnohé iné organizácie, takže týchto by som z toho snáď aj vyňal. O príčinách krízy by som čakal v tom vládnom dokumente podstatne viac. Krízu spôsobila ľudská chamtivosť, nedostatok morálky, život nad pomery, na dlh, špekulácie na finančných trhoch. Odhady na obchody s derivátmi, ktoré sú nekontrolovateľné, nezdanené a súvisia s dvadsaťštyrihodinovým elektronickým bankovníctvom, sú dnes 1500 biliónov eur. Pričom HDP sveta je 60 biliónov eur, čiže pomer medzi derivátmi a HDP je 25:1, čo je veľmi, veľmi rizikové. Je zaujímavé, že práve v tretej encyklike Benedikta XVI. Láska v pravde je prvýkrát, môžem povedať, naozaj otvorene napísané o príčinách krízy, aj o konkrétnych návrhoch na riešenie. Už Baťa dávno vedel, že príčinou krízy je nedostatok morálky, že trhová ekonomika formou trhni, čo môžeš, nefunguje. Okrem finančného eurovalu treba preto zaviesť aj akýsi morálny euroval a ten je aj v našej moci. Myslím si, že po schválení v eurovale ďalších dokumentov, ku ktorým sme sa zaviazali, sa aj Slovensko musí snažiť o zmenu finančného systému. Je to Titanic, ktorý už narazil, a vo svete stále viac sa diskutuje o novej Bretton-Woods zmluve, o napojení všetkých mien na zlato, o pevných kurzoch, netlačení nekrytých peňazí, o renovácii amerického zákona z minulostoročnej krízy Glass-Steagallovho zákona. Toto preskočím a snáď to poviem potom v rozprave k mechanizmom pre stabilitu, ktorá nás ešte čaká. Ešte pár mojich pripomienok. Vláda hovorí, že zvyšovanie nezamestnanosti je krutým výsledkom svetovej hospodárskej krízy. Samozrejme, platí to, ale aj neplatí. Príčinou nezamestnanosti je aj nízka kvalifikácia ľudí, už Norbert Wiener hovoril, že elektronizácia, kybernetizácia je hrob ľudí s nízkou kvalifikáciou, robotizácia. Ďalej, nezamestnanosť vytvára aj tvrdý postoj k podnikateľom, aj požiadavkou na ich odvody, ale aj nechuť k práci a demotivujúce príspevky pre ľudí, ktorým sa pracovať veľa nechce. Vláda tvrdí, že korupcia je hlavná téma u ľudí na Slovensku. Určite by mala byť. Podľa analýz, ktoré som nedávno čítal, však vôbec nie je. Korupciu vidí ako vážny problém na Slovensku 8 percent ľudí, po Gorile to bolo 12 percent ľudí. A zaujímavé, že korupciu vo voľbách brali do úvahy iba voliči SDKÚ. Gorila bola krásnou témou pred voľbami, ale teraz už nie je témou, aj keď by určite mala byť a iste aj bude, dúfam. Vláda sa v dokumente relatívne dobre venuje seniorom. Problém ich dôchodkov a budúcnosti však tiež nerieši, tak ako to je nakoniec v celej Európe. Upozorňuje len na jeden moment, podnet, že pri tvorbe dôchodkov v budúcnosti by sme nemali brať iba odvody ľudí, ktorých sa to týka, ale aj napríklad prácu v domácnosti a počet vychovaných detí platiacich odvody. Tie deti by mohli priamo prispievať na penziu svojich rodičov a nie je zlý nápad ani to, nie je to môj nápad, že tak ako 2 percentá dávame napríklad na nevládne organizácie, tak by sme mohli dávať aj 2 percentá na svojich rodičov, ktorí majú nízke penzie. Kultúra je relatívne dobre spracovaná, aj konkrétne. Je skutočne našou vstupenkou do Európy. Naše najväčšie bohatstvo je práve v talente a tvorivosti ľudí, ktorých máme na Slovensku dosť. Nezabudnime, že Košice 2013 budú Európskym mestom kultúry, čo som vo vyhlásení nepostrehol. V oblasti školstva sme zabudli na univerzity tretieho veku. Seniorských je na Slovensku trinásť, šesťtisíc päťsto frekventantov vlastne chodí na ne, ale financujú sa len zo svojich príspevkov. Žiaľ, v minulosti sa do vysokoškolského zákona nedostala snaha o podporu, aby aj vysoké školy podporovali univerzity tretieho veku. K tomu by stačilo veľmi málo. Na Slovensku máme, myslím, 37 vysokých škôl. Ich úroveň je rôznorodá, skôr by som povedal, bol som dlho na vysokej škole aj na akadémii, klesá. Lietajúci profesori a docenti zabraňujú vytváraniu kampusovej atmosféry na vysokých školách a vyvolajú taký kolotoč. Akreditačná komisia požaduje garantov, vysoké školy generujú nových docentov a profesorov vo veľkom, aby mali akreditácie. Akreditačné komisie to kritizujú a kolotoč ide ďalej a úroveň, vedecká, odborná, vysokých škôl klesá. Nad tým sa treba určite zamyslieť, je to celospoločenský problém. Vláda hovorí, že ozdravenie verejných financií nemôže byť bez hospodárskeho rastu a vytvárania nových pracovných miest a že hospodársky rast je nutný aj pre udržanie európskeho sociálneho modelu. Poznamenávam, za to ma nebude chváliť ani jedna strana, že práve ten európsky sociálny model priniesol desiatky miliónov nezamestnaných a mnohé iné problémy. Nedávno som čítal, už to nie je najnovšia diskusia teológa Halíka a ekonóma Belohradského a tam si dovolím citovať bez komentárov takúto kacírsku vetu alebo dve: „Komunizmus bol a kapitalizmus je orientovaný na stály rast, ekonomický rast. Ten nemá zmysluplný cieľ, nedokáže vyriešiť mnohé problémy. Žiadna vláda nemôže navrhnúť pokles rastu, bol by to jej koniec. Problémy ako sú globalizácia, nezamestnanosť, diktatúra finančných trhov, sociálne otázky sa nedajú riešiť v rámci hodnôt západnej civilizácie, pretože tieto hodnoty sú príčinou týchto problémov.“ Udávam to ako citáciu, zamyslime sa nad tým, Slovensko by tiež malo viac šetriť. V '90 – '92 bol vyrovnaný rozpočet, sme od toho teraz veľmi ďaleko. Slovensko nešetrí, jazda na pol plynu by sa nám všetkým zišla. Ešte pár slov k zahraničiu. Je dobre táto časť spracovaná, veľmi zdôrazňujem aj snahu o ekonomickú diplomaciu, ako bývalý veľvyslanec viem, ako je to dôležité, ekonomická diplomacia, ako profi veľvyslanci sa k tomu nemajú, aj ako to štáty uznávajú, keď sa veľvyslanec v tomto angažuje. Pripomínam aj niekoľko tvrdení. Sme stabilným a spoľahlivým členom NATO. Na druhej strane na obranu dávame 1,1 percent HDP, hoci sme sľúbili 2 percentá, a na modernizáciu armády dávame 7 percent miesto 20 percent. Myslím, že by sa mohlo vystúpiť aj za vojakov a policajtov, ktorí, najmä za vojakov, ktorých hlas málo počuť. Nie sú medzi nimi bohatí ľudia, nemajú super autá, bývajú v činžiakoch, často nasadzujú svoje životy v službe štátu a my na nich príliš šetríme, vyzývam, aby sme nešetrili. Niekto múdry povedal, že keď sme ohrození, vtedy vzývame Boha a armádu, ale keď ohrozenie skončí, zabudneme aj na Boha aj na armádu. Ďalšie tvrdenie je, že Slovenská republika dosiahla maximálnu možnú integráciu v Európskej únii. Nezdá sa mi to celkom tak, lebo myslím, že stále sme ešte v sérii B podľa talianskej ligy. Napríklad dotácia v poľnohospodárstve, všetci to dobre vieme, že preferencie západných štátov pokračujú a že ich lacné potraviny vytláčajú naše, pretože sú dotované, a že chodíme potom kupovať potraviny aj benzín, žiaľ, do susedných štátov. Treba sa snažiť zmenšiť byrokraciu pri žiadosti o eurofondy. Skutočne, treba odbúrať nelegálne provízie sprostredkovateľom a nebolo by ťažké vypracovať napríklad jednu vzorovú žiadosť pre dediny, lebo každá má ten istý problém, ten istý projekt, napríklad revitalizáciu a tak ďalej, ale každá musí ísť cez sprostredkovateľa a tak ďalej. Táto byrokracia, žiaľ, prešla aj k nám. Združenie kresťanských seniorov nedávno na Úrad vlády dalo žiadosť o miniprojekt, ale prílohy boli a), b), c), d) a tak ďalej, až t), u), v). Čiže bolo ich tam toľko, že za chvíľu ani malá abeceda by nestačila. Čiže nechajú seniorov behať po všetkých poisťovniach, daňových úradoch a tak ďalej, a tak ďalej, a tie podpisy nesmú byť staršie ako tri mesiace. Teda úrady žiadateľom nedôverujú, štátna správa, samospráva, polícia, miestna polícia, súdy, advokáti, často sa tvária nadradene a hádžu potom neúmerné bremená aj poplatky na ľudí. Ešte by som jeden vážny problém povedal, už som na konci, už pána Kuffu nedobehnem, niekto mi hovoril, dúfam, že ho porazíš, čo sa týka dĺžky, a ty budeš rekordér. K Ukrajine. Ukrajina si dáva vlastné góly, exemplárnym príkladom je expremiérka Tymošenková, kde naozaj ju z politických dôvodov perzekvujú, to som nepovedal ja, ale aj ja, a jej hladovka je nebezpečná. Viete, že sa zrušilo v Jalte stretnutie prezidentov, jedenásť prezidentov to ignorovalo, traja, aj náš, tam chceli ísť, tak sme susedia, tak to chápem, aj keď vidíte, že hrozí masový bojkot Majstrovstiev Európy, Barroso, Merkelová, Medvedev a ďalší premiéri sa k tomu veľmi tvrdo vyslovujú a Slovensko stojí akosi mimo, opakujem, chápem pozíciu suseda, ale predsa len navrhujem, aby Národná rada schválila takéto uznesenie: „Národná rada Slovenskej republiky vyjadruje hlboké znepokojenie nad situáciou expremiérky Júlie Tymošenkovej a žiada ministra zahraničia o zaujatie stanoviska k tejto kauze a o urýchlený diplomatický dialóg s Ukrajinou.“ Vážená Národná rada, už len posledných pár viet. Tento parlament, myslím si, že nezačal zle, prevláda vecná diskusia, neskĺzli sme ešte do zvád a populizmu a celkove ohľadom jeho budúcnosti som optimista. Dvadsaťdva rokov žijeme predsa slobodne, môžeme si povedať, napísať, publikovať, čo chceme, môžeme cestovať, podnikať, a zariadiť si život viac podľa svojich predstáv. Aj keď je to šanca týkajúca sa skôr mladej a strednej generácie, sme radi, že aj my, seniori, ich máme. Treba rozprávku O troch grošoch dnes aktualizovať na rozprávku O štyroch grošoch, ba aj piatich grošoch. A treba v živote viac uplatňovať heslo: „Mladí rýchlo bežia, ale starí poznajú skratky.“ Na záver, na rozvedenie pána poslanca Vašečku, veď tu sedí, ja sa za vás pomodlím až doma a oznamujem vám, že som tu už o tom aj hovoril s niektorými poslancami, že sa občas aj pravidelne budeme spolu modliť a diskutovať tu v Národnej rade vo zvlášť vyčlenenej miestnosti, nie v pléne. Všetci sú tam vítaní a uvidíte, že nám to potom pôjde lepšie. Ďakujem.