R. Madej, poslanec: (2005-07-06):
Hovorím to na úvod aj preto, vážené panie poslankyne, páni poslanci, pretože boj proti korupcii je súčasť programového vyhlásenia vlády. Opatrenia, ktoré vláda prijala a vládna koalícia, neboli takmer žiadne, resp. aj tie niektoré s minimálnym výsledkom. Dovolím si to dokladovať na dvoch príkladoch, ktoré budú prebehnuté veľmi rýchlo. Na Slovensku minú ministerstvá, štátne orgány, orgány verejnej moci 70 mld. Sk v rámci verejného obstarávania. Ide o prostriedky daňových poplatníkov a nakladanie s prostriedkami štátu by malo byť čo najprísnejšie kontrolované, to sa azda zhodneme aspoň formálne všetci. Právne predpisy by mali byť v tejto oblasti dokonalé, presné a jasné. Ale čo máme namiesto toho? Zákon o verejnom obstarávaní, ktorý kritizujú všetci, a najmenej transparentnou metódou rokovacím konaním bez zverejnenia sa minie takmer polovica zo všetkých týchto prostriedkov. Priame zákazky dávajú štátni úradníci často pravdepodobne preto, môžeme sa domnievať, aby vyhrala blízka firma. Prečo asi? Žiaľ, nad korupciou v tejto oblasti nielenže doteraz nikto nevyhral, ale nik vo vláde s ňou nezačal ani bojovať. Dá sa to dokladovať na mnohých rokovacích konaniach bez zverejnenia, ktoré organizujú ústredné orgány štátnej správy, jednotlivé ministerstvá, napríklad vnútra, ide o Oply, hasičské autá a ďalšie. Zákon o verejnom obstarávaní vôbec nebráni ziskuchtivým indivíduám dostať sa k pochybným možnostiam. A prečo tento jeden konkrétny príklad spomínam? Pretože ide, vážený pán premiér, aj o zodpovednosť vašu, vlády, tak za nečinnosť, ako aj za odpor k návrhu novely zákona o verejnom obstarávaní, ktorú skupina poslancov podávala na začiatku tohto roka. Skupina poslancov navrhovala stransparentniť toto prostredie a sprísniť podmienky na rokovacie konanie bez zverejnenia, teda na udeľovanie priamych zákaziek. A tak aj na základe rozhodnutia vládnej koalície a, samozrejme, aj vlády Slovenskej republiky sa na Slovensku naďalej míňajú a strácajú netransparentne miliardy. Tak netransparentne, ako je netransparentné financovanie SDKÚ, ktoré nechce zverejniť, kto prevzal dlh 22 mil. Sk. Druhá oblasť, ktorej by som sa chcel dotknúť, je oblasť politických strán. Zaznelo tu už v rozprave aj dnes, že v Slovenskej republike je zaregistrovaných 119 politických strán. Tie politické strany, ktoré získajú viac ako 3 % hlasov, získajú aj podporu a financovanie zo štátneho rozpočtu. Za jedno volebné obdobie prostriedky zo štátneho rozpočtu získajú tieto politické strany viac ako jednu miliardu korún. Nemalé finančné prostriedky však môžu politické strany a hnutia získať od svojich členov formou členských príspevkov, nemalé príjmy môžu získať od sponzorov formou darov. A, samozrejme, zase vládna SDKÚ nás naučila, že sa dá využiť ďalší inštitút práva, a to prevzatie dlhu, resp. prevzatie záväzku iným subjektom, ktorý, samozrejme, nezverejní. Práve politické strany sa podieľajú na tvorbe zákonov, podieľajú sa na rozhodovaní o najvýznamnejších ekonomických rozhodnutiach v Slovenskej republike. Predstavitelia politických strán, teda aj vláda a predseda vlády, zodpovedajú za privatizáciu, za udeľovanie štátnych zákaziek, využívanie prostriedkov z európskych a štátnych fondov. A nenahovárajme si, vážené panie poslankyne, páni poslanci, že je všetko v poriadku. Politické strany kontrolu určite potrebujú a potrebujú ju aj vo svojom financovaní. Ak by sa strany mali kontrolovať tak ako doteraz, ak by predstavitelia strán kontrolovali sami seba, tak všetky pochybenia by boli zamietnuté pod koberec. Aj za týmto účelom, ďalší neduh v tejto oblasti skupina poslancov podala návrh, aby Najvyšší kontrolný úrad získal alebo zaviedol a mohol kontrolovať financovanie politických strán. Je to predsa logické, keď politické strany dostávajú príspevky zo štátneho rozpočtu za jedno obdobie miliardu korún. Vládna koalícia však na čele s vami, pán predseda vlády, tento zámer zmarila. Aj napriek verbálnemu súhlasu ministra spravodlivosti nepodporil predmetný návrh ani poslanecký klub KDH. Poslaneckému klubu SDKÚ sa tiež nemožno čudovať, keďže doteraz jedno z najzávažnejší podozrení financovania SDKÚ, a to prevzatie dlhu, nechce zverejniť. Vážený pán premiér, hovorím to aj preto, že takéto prešľapy by sa v politike nemali stávať. Zodpovednosť aj za hlasovanie v Národnej rade má celá vládna koalícia a svojimi odporúčaniami Národnej rade má aj celá vláda. Samozrejme, vy ako predseda vlády nesiete teda zodpovednosť za hlasovanie aj v parlamente svojich straníckych kolegov ako predseda politickej strany. Tieto netransparentné a, dá sa povedať, smutné príklady toho, ako to vládna koalícia myslí s bojom proti korupcii vážne, sú dokladom toho, že v tejto oblasti sa doslova nič nerobí. Dokonca, pán premiér, medzi ľuďmi sa hovorí, že keby korupcia a klientelizmus nadnášali, tak by sa ľuďom asi zdalo, že vláda by vyzerala, akoby zasadala v beztiažovom stave. Druhým problémom, ktorému by som sa rád venoval, je problematika a situácia mladých ľudí na Slovensku. To, čo ste, vážený pán premiér, aj ako predstaviteľ jednej koaličnej strany spôsobili, bolo tri roky traumatizovanie slovenskej spoločnosti spoplatnením vysokoškolského štúdia. Opakovane vládna koalícia spoločnosť strašila návrhom zákona, ktorý by obmedzil prístup ku vzdelaniu. Očakávania ľudí majú veľký význam aj pri rozhodovaní sa mladých ľudí o ich budúcnosti. Tri roky boli ľudia v očakávaní vašej pseudoreformy, ktorej obsahom bolo len zavedenie poplatkov na vysokých školách a biznis a financovanie súkromných škôl. U mnohých mladých ľudí to vyvolalo pocit neistoty. Zákon, ktorý ste ako predstaviteľ koaličnej strany a vláda navrhovali, pôsobí už v súčasnosti tak, že mnohí sa nerozhodli pokračovať v štúdiu na vysokých školách preto, že sa na vysoké školy v očakávaní poplatkov neprihlásili. Mnohí sa dokonca rozhodli odísť. Odísť študovať do zahraničia, pretože zahraničie, napríklad Česká republika im poskytuje väčšiu mieru istoty. Vaše navrhované spoplatnenie vysokoškolského štúdia malo teda negatívne dosahy už pred jeho samotným zavedením a prípadným schválením. Navyše to, čo vy považujete za výhodu, že mladí ľudia odchádzajú študovať do zahraničia, je pre štát v prípade, ak ide o tendenciu vo veľkom rozsahu, aj nevýhodou. Mladí ľudia sa už na Slovensko nevrátia, pretože si nájdu lepšie uplatnenie v zahraničí. Samozrejme, že minister práce si zlepší štatistiky tým, že sa umelo zníži nezamestnanosť, ale reálne to znamená vysťahovalectvo. Zoberme si na druhej strane mladého človeka a jeho príležitosť zamestnať sa po absolvovaní vysokej školy. Nezamestnanosť na Slovensku spôsobuje, že vysoké percento absolventov vysokých škôl odchádza do zahraničia, pretože sa nevedia uplatniť na Slovensku. Načo u nás študujú mladí lekári, keď minister zdravotníctva povie: „Nech si idú na Západ, k nám prídu z Ukrajiny.“ Odvetví, kde sa niečo také deje, je niekoľko a je ich určite mnoho. Ak si vôbec u nás nájde mladý človek prácu, základné potreby mladej rodiny ani pri priemernej hrubej mzde 16 000 korún, ktorá absolútne nie je reálna, nemôžu byť naplnené. Avšak mladí ľudia zďaleka nedosahujú ani takúto platovú úroveň. Ak chodíte medzi ľudí, určite viete, že platy sú na Slovensku oveľa nižšie. Skúste si len predstaviť, ako z takéhoto platu a príjmu oveľa nižšieho si mladí ľudia zabezpečia bývanie, základné potreby, kúpia napríklad v Bratislave byt za niekoľko miliónov korún, resp. aj to minimum, ktoré je drahšie ako jeden milión. Ako si mladí ľudia môžu v takejto finančnej a ekonomickej situácii založiť rodinu, keďže jej najzákladnejšou úlohou je výchova detí? A tu prechádzame k ďalšej téme a to je podpora rodičovstva. Ďalšia téma, v ktorej sa prejavuje nezmyselná, hoci pravicová, samozrejme, pravicová politika tejto vlády. V Českej republike je príspevok pri narodení dieťaťa 8 000 českých korún. Na Slovensku pri narodení dieťaťa dostane mladá rodina podporu 4 320 Sk. Štát by tu mal primerane pomáhať mladým rodinám pri ich plnení tej jednej z najdôležitejších funkcií pri narodení dieťaťa – pri výkone rodičovských povinností. Ide o veľkú životnú zmenu a obrovskú finančnú záťaž pre mladú rodinu. Suma, ktorú u nás na Slovensku mladým rodinám poskytujeme, v žiadnom prípade primeraná nie je. Aj tu skupina poslancov navrhovala, aby sa zaviedol tzv. príplatok pri prvom dieťati a tej mladej zakladajúcej sa rodine, len tej, ktorá má prvé dieťa, sa poskytlo 10 320 korún. Rodina je údajne priorita aj politických strán vo vládnej koalícii. Žiaľ, aj tu ich program sklamal. Preto aj pre tieto dôvody, vážené panie poslankyne, korupciu, klientelizmus a podporu mladých ľudí, myslím si, predmetný návrh, návrh na odvolanie má svoj zmysel. Úlohou vlády je vytvárať podmienky pre mladých ľudí, pre získanie čo najvyššieho vzdelania, aby prístup k vzdelaniu nebol obmedzený, a vytvárať podmienky mladým ľuďom nájsť si prácu, ktorá je primeraná dosiahnutému vzdelaniu a schopnostiam. Vytvárať podmienky pre život mladých ľudí, najmä riešiť otázku bývania. A primerane, samozrejme, pomôcť pri výkone rodičovských povinností. Štát však na tieto funkcie zlyháva, a preto si myslím, že napriek mnohým deklaráciám a napriek úrovni a forme diskusie, ktorá je v tejto Národnej rade, napriek tomu, že vládne alebo vzhľadom na to, že vládni poslanci nepoužívajú argumenty, ale obyčajné osočovanie, si osobne myslím, že predmetný návrh na odvolanie predsedu vlády a tým celej vlády má určite svoj zmysel a určite ho podporím. Ďakujem pekne. (Potlesk.)