B. Bugár, podpredseda NR SR: (2001-09-07):
Budeme pokračovať prvým čítaním o návrhu poslanca Národnej rady. To bude dnes už posledný bod programu a zároveň je to v prvom čítaní, ak som sa dobre pozeral a ak som to dobre preštudoval, posledný poslanecký návrh a to je návrh poslanca Národnej rady Slovenskej republiky Vladimíra Bajana na vydanie zákona, ktorým sa upravia podmienky chovu a držania psov a menia sa zákony č. 40/1964 Zb. Občiansky zákonník v znení neskorších predpisov, zákon č. 140/1961 Zb. Trestný zákon v znení neskorších predpisov, zákon Národnej rady Slovenskej republiky č. 145/1995 Z. z. o správnych poplatkoch v znení neskorších predpisov. Návrh zákona ste dostali ako tlač 1024, návrh na pridelenie návrhu zákona na prerokovanie výborom Národnej rady Slovenskej republiky máte v rozhodnutí predsedu Národnej rady č. 1130. Dávam slovom pánovi poslancovi Bajanovi. Nech sa páči. V. Bajan, poslanec: Ďakujem pekne. Vážený pán podpredseda, vážení dvanásti pozostalí, dovolím si pred vás vystúpiť s jedným návrhom, ktorý, už skôr ako sa objavil v parlamente, vzbudil mimoriadnu pozornosť. Pravdepodobne to bude tou témou, nie, samozrejme, tým zákonom. Pôvodne som myslel, že budem čítať z tých niekoľko stoviek pripomienok, ktoré som dostal k tomu návrhu zákona, ale mám pocit, že nie je to dôležité. Budem mať na to čas pravdepodobne vo výboroch alebo pri druhom a treťom čítaní. Chcel by som povedať, že veľmi veľa diskusií bolo predovšetkým k nutnosti existencie takého zákona, ale ja mám pocit, že v tomto sme trošku ďalej ako laická verejnosť a vieme prečo, takýto návrh zákona by jednoducho v niektorých bodoch mal byť. Takže dovolím si predstaviť len niekoľko myšlienok z toho môjho návrhu zákona. Čo vlastne obsahuje tento návrh. Keďže boli v minulých prípadoch alebo v minulých rokoch zrušené nariadenia obcí, ktoré uplatňovali princípy takých inštitúcií pri chove psov, ako sú vodítka a náhubky, považovali sme práve tieto princípy za potrebné zahrnúť do návrhu tohto zákona. Samozrejme, o tom ako má byť tento princíp v zákone zahrnutý, sme ochotní diskutovať ďalej. Považujeme tiež za veľmi potrebné zaviesť jednotnú evidenciu psov a presadzujeme to rovnako ako odborná verejnosť aj spolu s označovaním týchto psov. Zároveň chceme dať obciam právomoci, aby mohli určovať miesta, kde je možný voľný pohyb psov a kde je napr. zakázaný. Navrhujeme tiež povinnosť odstraňovať znečistenie verejných priestranstiev. Samozrejme, chceme zaviesť aj sankcie za porušenie týchto pravidiel. Bohužiaľ problémom zákona alebo diskusie väčšiny pripomienok sa stalo jeho zúženie na tzv. nebezpečné psy. Sme napádaní, že náš zoznam ôsmich plemien plus pitbull a ich kríženci nevychádza z praxe. Samozrejme, myslím si, že ide aj o uhol pohľadu. Skôr si myslím, že ide o filozofiu, či sú nebezpečnými psami alebo nie. Neberiem kritikom, samozrejme, aj názor opačný. Ja som osobne presvedčený, že by to aj tak malo byť. Rovnakú filozofiu uplatnili zákonodarcovia v krajinách Európskej únie. V 11 konkrétnych krajinách EÚ platia zákony, ktoré sú veľmi tvrdé a represívne a ktoré nebezpečné plemená jasne definujú. Prijaté zákony zakazujú chov, dovoz, vývoz, predaj či propagáciu určitých plemien. V niektorých krajinách je povinná sterilizácia či kastrácia a niekde dokonca aj platí povinnosť utratenia mláďat. Sú teda uzákonené princípy, s ktorými mi osobne zatiaľ nesúhlasíme. V týchto krajinách sú okrem regulácie uplatňované niektoré požiadavky na majiteľov a chovateľov týchto zvierat. Ide napr. o povinné poistenie, plnoletosť, vodítko, náhubok na verejnosti, bezúhonnosť a oprávnenie vlastniť nebezpečné plemeno. Sme presvedčený, že len represiou sa nedá tento problém riešiť, ale prísnejší režim pre veľmi obmedzenú skupinu vlastníkov týchto psov považujem za potrebný. Do nášho návrhu sme zapracovali pre majiteľov tzv. nebezpečných psov tieto štyri princípy: plnoletosť, bezúhonnosť, poistenie a nemožnosť vlastniť psa, pokiaľ napr. majiteľ v minulosti psa týral. Samozrejme, tieto podmienky sme doplnili poplatkami, o výške ktorých, samozrejme, sme ochotní diskutovať, pretože mám pocit, že je tu priestor ešte otvorený na diskusiu. Samozrejme, ale odmietam argumenty, že týmito štyrmi princípmi by prišlo k vyhubeniu či k redukcii týchto plemien. Veľmi nepríjemná úloha, ktorá bola, samozrejme, otvorená v súvislosti s týmto zákonom, je aj skutočnosť, že práve takýmto návrhom som otvoril cestu k diskusii, čo je podľa mňa v tejto dobe veľmi dôležité, ktorá síce bola často emotívna, ale napriek tomu ukázala aj niektoré diskutabilné časti nášho zákona. Považujem preto niekoľkomesačnú diskusiu za užitočnú a som presvedčený, že je nutný širší konsenzus, aby sme sa dohodli na určitých zmenách paragrafového znenia. V každom prípade je to v prvom bode uplatniť rovnaké princípy pre všetkých psov. To znamená, že v tejto chvíli budem aj vo výbore odporúčať vypustiť veľmi kritizovanú prílohu tzv. nebezpečných psov. Po druhé, chceme uplatniť princíp vodítka a náhubku a pohybu psov na verejných priestranstvách, kde je zvýšená koncentrácia ľudí. Z princípu náhubku vyjmeme šteniatka do 5 mesiaca veku a psíky, ktorých fyziologický tvar lebky neumožňuje náhubok. Sme ochotní takisto diskutovať o šírke evidencie, ktoré je spomínaná v paragrafovom znení. A, samozrejme, ja osobne budem trvať na označovaní psov, na dodržiavaní čistoty verejných priestranstiev, na právomociach pre obce vymedziť voľný pohyb psov v lokalitách a zároveň vymedziť aj lokality, kde jednoducho takýto pohyb bude zakázaný. Odporúčam, aby sme zvažovali možnosť úľav pre tých majiteľov, ktorí sa o ne riadne starajú, resp. dbajú na ich výcvik. A považujem za nutné sprísniť Trestný poriadok a doplniť zákony o priestupky, ktoré umožnia sankcionovať porušenie uvedených princípov. Verím, že tieto princípy a zmeny, o ktorých som v krátkosti hovoril, by mohli presvedčiť váženú snemovňu o podpore tohto návrhu zákona, aby prešiel do druhého čítania s tým, že pevne verím, že to bude naše spoločné dielo. Ďakujem pekne za pozornosť.