M. Číž, podpredseda NR SR: (2007-09-04):
Vážené kolegyne, kolegovia, sledujem bezprecedentné útoky na zachovanie elementárnej dôstojnosti rokovania parlamentu. Parlamentarizmus je o tom, že národ si vyvolí 150 ľudí v našom prípade, o ktorých predpokladá, že sú džentlmeni, že majú elementárnu ľudskú slušnosť a sú schopní vecne, zmysluplne a rozumne rokovať. Parlament všade vo svete, aj náš slovenský, má rokovací poriadok, ktorého úlohou je stanoviť základný procedurálny postup pri riadení rokovania. Pravdepodobne nemá zmysel sa pokúsiť o akýkoľvek dialóg osobne s pánmi poslancami typu pána Lipšica, pána Freša. Nemá to žiadny zmysel. A je tu, myslím si, úplne jasná a viditeľná snaha provokovať, vytvárať psychicky komplikované stavy a situácie, proste narušiť, diskreditovať a podobne. Dovoľte mi vyhlásiť, naozaj, že za 17 rokov, čo mám tú možnosť sledovať parlament, som nič také nevidel, a preto je fakt, že to aj nenesiem úplne ľahko. Pre občanov chcem zacitovať a upozorniť na niektoré ustanovenia zákona o rokovacom poriadku, ešte raz zdôrazňujem zákona, „§ 32 Zabezpečenie poriadku v rokovacej sále“, citujem: „(1) Ak sa rečník odchyľuje od prerokúvanej veci, predsedajúci ho vyzve, aby hovoril k veci. Ak ani po opakovanej výzve nebude hovoriť k veci, odoberie mu slovo. Ak rečník prekročí rečnícky čas, predsedajúci ho na to upozorní, a ak okamžite neskončí, odoberie mu slovo. (2) Poslanca, ktorý neuposlúchne výzvu, ktorou sa mu odobralo slovo, alebo ktorý sa svojimi prejavmi alebo činmi v rokovacej sále prekročil hranice slušnosti, predsedajúci vyzve zachovávať poriadok. Ak výzva na zachovanie poriadku nevedie u poslanca k náprave, môže predsedajúci vykázať poslanca do skončenia rokovania v tom istom dni z rokovacej miestnosti. Vykázaný poslanec sa má právo zúčastniť na hlasovaní o každom návrhu.“ Proti týmto opatreniam môže poslanec „podať námietky hneď po ich uložení. O námietke rozhodne Národná rada okamžite bez rozpravy.“. Pre občanov. Faktická poznámka § 33: „Poslanci majú v rozprave právo na jednu faktickú poznámku, ktorou reagujú na vystúpenie ostatného rečníka.“ „Vo faktickej poznámke sa nemôžu podávať návrhy na doplnenie alebo na zmenu programu schôdze, pozmeňujúce alebo doplňujúce návrhy ani návrhy uznesení národnej rady.“ Vážené kolegyne, kolegovia aj vážení občania, mojou povinnosťou, pokiaľ vediem schôdzu Národnej rady, je zabezpečiť, aby sa zákon o rokovacom poriadku Národnej rady uplatňoval v praxi. O nič iné sa nesnažím. Osobitne ešte pripomeniem § 146 zákona o rokovacom poriadku: „Ak sa počas schôdze národnej rady vyskytne pochybnosť o postupe podľa tohto zákona, rozhoduje v jednotlivých prípadoch predsedajúci. Na návrh poslanca národná rada rozhodne bez rozpravy o tom, že predsedajúci rozhodne o pochybnosti o postupe podľa tohto zákona až po prerokovaní v predchádzajúcom stanovisku ústavnoprávneho výboru.“ Vážené kolegyne, toto je znenie. Neuchyľujme sa a nechceme žiadne ani reštriktívne, ani nijaké iné postupy. Žiadali sme a niekoľkokrát veľmi korektne o elementárnu serióznosť, pán Mikloš, tie nezmyselné poznámky typu, že vás chce niekto zastrašiť alebo podobne, vy zastrašujete, pán poslanec. Vy, vaša arogancia naozaj nemá, nepozná medzí a bojím sa, že tento spôsob a tieto prístupy veľmi výrazne skomplikujú fungovanie parlamentu v najbližšom období. Ak je to trošku možné, ešte raz vyzývam všetkých k elementárnej ľudskej slušnosti a normálnemu ľudskému komunikovaniu. Ide nepochybne o vážne veci, ale mám taký pocit, že zabudnúť na to, že sme ľuďmi, sa nepatrí a jednoducho musíme si uvedomiť, že reprezentujeme päť a pol milióna obyvateľov. Ďakujem za pozornosť. (Potlesk.)