Kažimír, Peter, podpredseda vlády a minister financií SR (2015-12-03):
Ďakujem, pán poslanec. Dovoľte, aby som informoval vás i celú slovenskú verejnosť, že včera ráno podala Slovenská republika oficiálnu žalobu proti Rade Európskej únie na Súdny dvor ako na najvyšší zo súdov Súdneho dvora Európskej únie v Luxemburgu. Nebudem vás zaťažovať právnickými detailmi, ale pokúsim sa to vysvetliť jednoducho a veľmi zrozumiteľne. Podávame žalobu proti Rade EÚ z titulu prijatia rozhodnutia ministrov vnútra z 22. septembra tohto roku o zavedení dočasných opatrení v oblasti medzinárodnej ochrany v prospech Talianska a Grécka, teda o tzv. povinných kvótach. To rozhodnutie bolo prijaté väčšinovým hlasovaním napriek odporu niektorých členských štátov. Slovenská republika ihneď avizovala, že takúto žalobu podá, a preto svoj sľub naozaj aj realizujeme. Žiadame, aby súd tieto rozhodnutia o zavedení povinných kvót vyhlásil za neplatné a aby Rada bola zaviazaná na náhradu trov konania. Dovoľte mi, aby som vás informoval aj o základných dôvodoch v hlavných tvrdeniach, ktoré nás viedli k podaniu takejto žaloby. 1. Tvrdíme, že rozhodnutie prijaté Radou ministrov vnútra je v rozpore s Európskou radou, ktorá jasne deklarovala, že sa nebudú prijímať povinné kvóty. 2. Sme presvedčení, že v danom prípade ide o nelegislatívne opatrenie, hoci malo ísť o opatrenie legislatívne. Myslíme si, že dochádza k porušeniu práv národných parlamentov a práv Európskeho parlamentu. Ďalej sa domnievame, že rada ministrov vnútra mala rozhodovať jednomyseľne a nie väčšinovo, pretože predtým ako rada prijala napadnuté rozhodnutie, vykonala k návrhu Komisie viaceré zmeny a doplnenia, čím porušila podstatné procesné predpisy. V takomto prípade podľa príslušnej legislatívy sa má rozhodovať jednomyseľne a nie väčšinovo. Súd predmetnú žalobu po jej prijatí doručí odporcovi, t. j. Rade Európskej únie, ktorá sa bude musieť vyjadriť v stanovenej lehote, čo je niekoľko týždňov. Recipročne na vyjadrenia Európskej rady bude môcť reagovať aj vláda Slovenskej republiky. Nekonáme nič, čo by bolo v rozpore s európskou legislatívou, len využívame právo, ktoré dáva členskému štátu európska legislatíva. Kvóty sme vždy považovali a naďalej považujeme za nezmyselné a technicky nerealizovateľné. A ako ukazuje aj prax posledných týždňov, stalo sa z nich obyčajné fiasko. Ani samotné štáty Európskej únie nie sú na situáciu s prerozdeľovaním utečencov pripravené. Už dnes dochádza k porušovaniu pravidiel napríklad pri ochrane vonkajších hraníc Únie a nie je možné očakávať, že prijatie povinných kvót túto situáciu zmení. Monitorujeme aj stanoviská iných štátov, a tu sa dostávam k ďalšej otázke, ako sa vyvíja, ako vyplýva z vyhlásení politických predstaviteľov Českej republiky, postoj Prahy k zavedeniu kvót ostáva nezmenený, a to rešpektovať rozhodnutie Rady EÚ o zavedení dočasných opatrení, ktoré prijala Rada, v zmysle ktorého síce Česká republika hlasovala proti prijatiu rozhodnutia Rady a považuje ho za diktát Bruselu – to sú slová Prahy –, ktorý migračnú krízu v Európe nevyrieši, avšak bude rozhodnutie rešpektovať. V tejto súvislosti preto vláda Českej republiky rozhodla minulý týždeň, že na Súdnom dvore EÚ neplatnosť uvedeného rozhodnutia nenapadne. Na druhej strane Maďarsko zvolilo opačný postoj v boji proti kvótam a deklarovalo zámer podať žalobu na luxemburskom súde do 14. decembra tohto roku, t. j. tesne pred uplynutím lehoty. Vládu Maďarskej republiky v podaní žaloby zaviazal aj uznesením maďarský parlament v polovici novembra. Názorová profilácia Poľska v tejto otázke nebola doteraz oficiálne komunikovaná, známy je len odmietavý postoj k povinnému rozdeľovaniu utečencov podľa kvót. Táto otázka bude tiež jednou z tém dnešného summitu predsedov vlád krajín Vyšehradskej štvorky v Prahe v rámci diskusie o migračnej kríze. Ďakujem, skončil som.