Osuský, Peter, poslanec NR SR (2013-03-13):
Ďakujem pekne, pani predsedajúca. Vážená snemovňa, vážený pán minister, vážený pán spravodajca, pokiaľ ide o základný zámer návrhu zákona, možno tento považovať za správny. Výhrady možno mať k formálnemu riešeniu z hľadiska jeho systémovosti a k niektorým parciálnym aspektom návrhu, o ktorých by som tu rád povedal pár slov. K tým jednotlivým návrhom možno povedať, že napríklad úprava veku maloletých zo 16 na 15 nepochybne nie je problematickou a je dobrým prvkom tejto novely. To, že sa vypúšťa ustanovenie, že súhlas vlastníka nehnuteľnosti s prihlásením občana na trvalý pobyt sa nevyžaduje, ak ide o prihlásenie nájomcu, ak má nájomnú zmluvu na dobu neurčitú. Podľa dôvodovej správy nájomná zmluva nezakladá právo pobytu a je na vlastníkovi, či nájomcovi súhlas pobytu udelí. Zmena môže skomplikovať získavanie trvalého pobytu ľuďom, ktorí dlhodobo žijú v prenajatých bytoch a ako trvalý pobyt majú evidované svoje pôvodné bydlisko, v ktorom už roky reálne nebývajú. Na prvý pohľad môže táto zmena pôsobiť ako snaha vo väčšej miere rešpektovať vlastnícke práva vlastníka nehnuteľnosti, nájomcovia sa nebudú môcť prihlásiť na trvalý pobyt v prenajatej nehnuteľnosti bez výslovného súhlasu jej vlastníka. Prihlásenie občana na trvalý pobyt má však len evidenčný charakter a prihlásený občan na trvalý pobyt nezakladá nijaké právo k nehnuteľnosti ani k jej vlastníkovi, preto v skutočnosti nejde o reálny zásah do vlastníckych práv vlastníka nehnuteľnosti. Navyše podľa § 7 ods. 1 písm. f) zákona ohlasovňa záznamov o trvalom pobyte zruší na návrh vlastníka alebo všetkých spoluvlastníkov budovy alebo jej časti, alebo nájomcu, ak je budova alebo jej časť v nájme, občanovi, ktorý nemá k budove alebo k jej časti žiadne užívacie právo. Čiže po skončení nájmu môže vlastník nehnuteľnosti dosiahnuť aj zrušenie trvalého pobytu. Vzhľadom na uvedené môže byť táto zmena považovaná za problematickú a spôsobujúcu väčšie praktické problémy občanom, ktorí žijú v prenajatých nehnuteľnostiach, ako prinášajúca reálny prospech vlastníkom takých nehnuteľností. Zavádza sa okrem iného zrušenie prechodného pobytu na návrh vlastníka aj bez uplynutia lehoty, na ktorú bol prechodný pobyt ohlásený (čo je bod 15 novely týkajúci sa § 8), a toto nepochybne nepovažujeme za problematické a je to dobrý krok. Iná vec je, že sa zavádza povinnosť ohlásiť vycestovanie do zahraničia na dobu dlhšiu ako 90 dní (bod 16 novely týkajúcej sa § 9 zákona). Zákon v súčasnosti ustanovuje, že občan vycestovanie na takúto dobu ohlási príslušnej ohlasovni pobytu. Novela navrhuje formuláciu: „je povinný ohlásiť“. Nesplnenie si uvedenej povinnosti umožní správnemu orgánu postihovať nesplnenie tejto povinnosti ako priestupok a ukladať zaň sankcie. Navrhovaná úprava je absolútne nevhodná a nadmerne zasahujúca do slobodného pohybu občanov. Ak občan nemá v úmysle zrušiť trvalý pobyt na území Slovenskej republiky, nie je mu nevyhnutné ukladať povinnosť hlásiť úradu pobyt v zahraničí, hoc ide i o pobyt dlhší ako 90 dní. Rovnako nevhodné a nesprávne je občana za nesplnenie takejto povinnosti sankcionovať. Vhodným riešením by bolo prostredníctvom pozmeňujúceho návrhu vypustiť tento bod z návrhu novely, poprípade navrhnúť úplné vypustenie § 9 zo zákona. Navrhuje sa zriadiť centrálna ohlasovňa, s ktorou budú môcť občania komunikovať prostredníctvom internetu, avšak len prostredníctvom zaručeného elektronického podpisu (bod 19 novely týkajúci sa navrhovaného nového § 10 ods. 3 zákona). Zriadenie centrálnej ohlasovne a zavedenie možnosti komunikácie občanov s ňou prostredníctvom internetu je nesporne pozitívnym návrhom. Problematickou sa ale javí požiadavka podpisovať elektronické formuláre len prostredníctvom zaručeného elektronického podpisu. Systém zaručeného elektronického podpisu nie je v súčasnosti dostatočne rozšírený. Jeho využívanie nie je efektívne pre subjekty, ktoré ho nepotrebujú používať viacnásobne. Aj samotná dôvodová správa k tomu uvádza, že sa v počiatku poskytovania tejto služby bude musieť požadovať ako záruka na ich pravdivosť zaručený elektronický podpis. V budúcnosti s postupom elektronizácie sa počíta s ďalším zjednodušovaním tejto agendy. Čo je cesta dobrým smerom. Je jasné, že komunikácia občanov s centrálnou ohlasovňou musí byť nejakým spôsobom regulovaná a nie je možné, aby občania ohlasovali zmenu pobytu z neregistrovaných e-mailových adries. Na diskusiu však je, či práve taká zásadná zmena, ako vytvorenie registra fyzických osôb a centrálnej ohlasovne nemá byť spojená s nahradením doterajšieho, nie veľmi efektívneho a úspešného systému zaručeného elektronického podpisu novým jednoduchším systémom, o ktorom sa zmieňuje aj dôvodová správa. Povedzme systémom dátových schránok občanov pre komunikáciu s verejnou správou, aký funguje v Českej republike. Alebo ako dočasné riešenie niečo na spôsob úpravy komunikácie daňových subjektov so správcom dane aj bez zaručeného elektronického podpisu. V ďalšom sa navrhuje nahradiť slovné spojenie „prepustenie zo štátneho zväzku“ slovným spojením „strata štátneho občianstva“ (bod 24, 25 a 28 novely). Ide o premietnutie novely zákona o štátnom občianstve z roku 2010, umožňujúcej odobrať občanom občianstvo Slovenskej republiky proti ich vôli, do zákona o hlásení pobytu. Navrhované zmeny v zákone o hlásení pobytu nebudú mať dopad na zákon o občianstve, iba zosúladia terminológiu zákona o hlásení pobytu s terminológiou zákona o občianstve. Zo symbolického hľadiska však znamenajú legitimizáciu zmien v zákone o občianstve, ktoré umožňujú, aby občania Slovenskej republiky strácali občianstvo aj proti svojej vôli, ak nadobudnú občianstvo iného štátu. Preto ten z nás, kto nesúhlasil so zmenami v zákone o štátnom občianstve z roku 2010, by nemal hlasovať za takúto zmenu. Navrhuje sa tiež vytvorenie registra fyzických osôb (bod 34 novely). Nie je dostatočne zdôvodnené, prečo majú vedľa seba existovať register fyzických osôb a register obyvateľov Slovenskej republiky, keď druhý má byť prakticky celý obsiahnutý v prvom. V bode 34 novely sa nachádza pravdepodobne chybná formulácia § 23c ods. 3: „Fyzická osoba, o ktorej sa nevedie informácia v registri, môže požiadať o informáciu o svojich údajoch z registra fyzických osôb.“ Zrejme má ísť o osobu, o ktorej sa vedie informácia, ak sa informácia o osobe nevedie, ťažko o ňu môže požiadať. V zásade možno povedať, že, ako som uviedol na začiatku, zákon je krokom dobrým smerom vzhľadom na to, čo som však uviedol v ďalšom, by bolo vhodné, a bez nejakého truc postoja, tento zákon v zmysle naznačených pripomienok dopracovať. A preto navrhujem, aby bol vrátený predkladateľovi na dopracovanie s tým, že ak sa upravia niektoré namietané veci, nemyslím si, že ten zákon by neprospel. V takomto prípade by sa dalo zvážiť jeho podporenie. A vyzývam preto pána ministra, aby sa pokúsil zamyslieť nad niektorými z prednesených problémov. Ďakujem za pozornosť.