L. Gyurovszky, poslanec: (2006-08-02):
Na úvod chcem povedať, že, bolo to tu spomenuté, táto vláda, táto vládna koalícia je hádam prvá od vzniku Slovenskej republiky, ktorá vznikla tak, že nemala program. Vznikla vláda, rozdelili sa posty a až dodatočne sa začal tvoriť program. Doteraz všetky vlády boli robené tak, vládne koalície, že najprv sa urobil program, a to dokonca platí ešte aj o druhej Mečiarovej vláde, najprv sa urobil program, rokovalo sa o programoch a až potom sa hľadali posty a ľudia, ktorí tento program uskutočnia. Výsledkom tohto neobvyklého postupu bolo to, o čom tu už hovorili moji predrečníci. Jednotliví ministri, dezignovaní ministri začali hovoriť o tom, čo všetko je potrebné zvyšovať, čo všetko je potrebné urobiť. A asi po dvoch týždňoch potom došla zázračná formulácia, že uvidíte, čo bude v programovom vyhlásení vlády. Toto, samozrejme, zneistilo finančné trhy. A o dôsledkoch tu už bolo povedané. Aké také uspokojenie prinieslo až to, keď premiér Fico s ministrom financií navštívili Národnú banku a Národná banka im zrejme vysvetlila, aký je súvis medzi postojom k euru, postojom k maastrichtským kritériám a reakciou finančných trhov a čo sú to vlastne tie finančné trhy, ktoré tieto veci spravujú. A je to dobré. Je to dobré, že si vláda postupne uvedomuje váhu svojich slov a už nehovorí o tom, že euro sa bude prijímať s výhradou, ale hovorí sa o tom, že euro bude prijaté bezvýhradne. Toto je, myslím, pozitívny posun. A som presvedčený o tom, dúfam, že takéto pozitívne posuny v myslení vládnej koalície budú pribúdať s postupným oboznamovaním sa s realitou vládnutia, s realitou celého tohto. No, samozrejme, je otázka, či tento prísľub zavedenia eura v roku 2009 splnením maastrichtských kritérií a Konvergenčného programu je dôveryhodný. Toto zrejme posúdia finančné trhy aj po zhodnotení tohto programového vyhlásenia vlády. A sám som zvedavý na ich reakcie, nakoľko budú veriť tejto vláde, že toto a toto urobili. Osobne si myslím, že toto, a je to aj postoj klubu Strany maďarskej koalície, sa zrejme nepodarí, nie preto, že by to vláda nechcela, ale preto, lebo si stanovila v tomto programovom vyhlásení vlády protichodné ciele. Môj predrečník už o tom hovoril dosť podrobne, takže nechcem tu ísť krok po kroku a opatrenie po opatrení a vysvetľovať, akým spôsobom sa tieto veci vylučujú, ale chcem skôr hovoriť o tom, že určite toto programové vyhlásenie vlády je ľavicové. Je to legitímne videnie sveta. A vláda môže mať za cieľ pomáhať vo zvýšenej miere sociálne slabším skupinám. Je to legitímny cieľ. Ale chcem povedať, že cesta, ktorou sa táto vláda vybrala za týmto cieľom, je jedna z najhorších ciest a nepomáha práve týmto sociálne slabším skupinám, ale bude pomáhať finančným skupinám, bude pomáhať tým, ktorí tieto opatrenia budú realizovať. Vláda napr. mohla urobiť to, že využívajúc vysoký rast ekonomiky, prebytky a zvýšené daňové príjmy použije cielene na pomoc sociálne slabším skupinám. Toto neurobila. Pustila sa do zníženia sadzby DPH, do narušenia daňového systému, zvýšenia daňového zaťaženia alebo možného razantného zvýšenia rôznych výdavkov. Každý minister a každá kapitola hovorí o tom, že budú sa zvyšovať výdavky. A to dokonca nehovoria o konkrétnych číslach, hovoria o percentách HDP, čo je jeden z najhorších možných spôsobov, ako definovať budúce výdavky, lebo toto je možné urobiť jedine cez zvyšovanie miery prerozdeľovania. Zvyšovanie miery prerozdeľovania znamená to, že menej zostane ľuďom a firmám na voľné použitie a bude o nich rozhodovať vláda. Táto vláda je zjavne presvedčená o tom, že vie lepšie, čo ľudia chcú, ako samotní ľudia. A chce za nich rozhodovať o tom, čo s tými peniazmi, ktoré oni zarábajú. Vôbec nehovorí napr. o znižovaní odvodového zaťaženia, pričom je to jedno z najlepších opatrení, ako zlepšiť postavenie sociálne slabších skupín, ako zvyšovať zamestnanosť, ako znižovať nezamestnanosť. Chýba napr. v tomto programovom vyhlásení vlády kvantifikácia tých sľubov, ktoré sú v tomto. A práve toto vyvoláva neistoty. A práve toto vyvoláva to, že som presvedčený o tom, že nie je schopné naraz plniť Konvergenčný program, maastrichtské kritériá, zavedenie eura a všetky sľubované výdavky, ktoré sú v tomto programovom vyhlásení vlády. Vláda sa bude musieť rozhodnúť, čo bude prednejšie, či dá prednosť svojim sľubom alebo dá prednosť plneniu maastrichtských kritérií. Podľa Konvergenčného programu je potrebné do roku 2010 znížiť deficit verejných financií pod 1 %. Pri zvyšovaní výdavkov, ako je to napísané v tomto programovom vyhlásení, to jednoducho nie je možné. Z toho mi vychádza s veľkou pravdepodobnosťou to, že euro v roku 2009 nebude zavedené a maastrichtské kritériá nebudú splnené. To je prvý dôsledok toho, čo nastúpenie tejto vlády a schválenie tohto vládneho programu bude znamenať. Takže program z hľadiska verejných financií nie je realizovateľný. Teraz by som prešiel k časti, ktorá sa týka eurofondov a stavebníctva. Strany pred voľbami aj vláda po voľbách ohlasovala, že zásadne zmení Národný strategický referenčný rámec, finančné toky, počet operačných programov a podobne. Tak sám som bol zvedavý, akým spôsobom toto vláda chce urobiť a čo všetko chce vlastne zmeniť. No tak sme sa dočítali na strane 22 v Regionálnej politike nasledovné: „Vláda považuje za potrebné spracovať ucelenú víziu regionálneho rozvoja Slovenska na obdobie nasledujúcich 20 rokov,“ to je asi prvý krok, „od tohto dokumentu bude odvodený strategický dokument,“ to je druhý krok a ďalej, „ciele Národného strategického referenčného rámca musia byť v súlade ako s víziou, tak i so Stratégiou regionálneho rozvoja Slovenska.“ To znamená, že po troch krokoch dospeje táto vláda, aspoň podľa programového vyhlásenia vlády, k tomu, že zmení ciele, obsah a nejaké ďalšie veci v Národnom strategickom referenčnom rámci. Pozrime sa na to z hľadiska časového. Z hľadiska časového na takéto vypracovanie vízie a potom dokumentu na 20 rokov a plus úpravu referenčného rámca no odhadujem tých minimálne 9 až 12 mesiacov, skôr to nejde, to sú jednoducho dokumenty, ktoré sú naozaj závažné, ak to vláda chce nanovo vypracovať. Len upozorňujem na to, že podľa predbežných schválených smerníc Európskej komisie je potrebné od schválenia smerníc do 5 mesiacov predložiť potrebné dokumenty, to znamená referenčný rámec a operačné programy. Ten termín je začiatok októbra, to znamená, že vo februári musia byť hotové dokumenty. Ak toto vláda myslí vážne, a prečo by to nemyslela vážne, keď to napísala a chce to urobiť, no tak jednoducho Slovensko zmešká obdobie mesiacov 7 až 14. Toto je, myslím, nejaké nedorozumenie zo strany vlády. Ale ak toto myslí vážne, a prečo by to nemyslela vážne, tak jednoducho toto je dôsledok, nehovoriac o tom, že zostavovatelia tohto dokumentu zrejme nečítali Národný strategický referenčný rámec, ktorý obsahuje tieto veci, to znamená, že obsahuje Dlhodobý plán regionálneho rozvoja, obsahuje aj víziu. Takže možnože by stačilo si prečítať tento dokument, príp. sa poradiť s odborníkmi. A to, čo tu vláda považuje za potrebné spracovať, to tam nájde. Samozrejme, celá časť o štrukturálnych fondoch svedčí o dosť chaotickom prístupe a, by som to občas povedal, aj o neodbornosti zostavovateľov tohto dokumentu. Uvediem zopár príkladov. Národný strategický referenčný rámec chce financovať poľnohospodárstvo. No toto je taký faux pas, aký ešte hádam nebol v žiadnom programovom vyhlásení vlády. Strategický referenčný rámec je financovaný z troch fondov, Európskeho sociálneho fondu, a nie zo Sociálneho fondu, ako sa píše v tomto dokumente, Sociálny fond neexistuje, ale  Európsky sociálny fond, Európskeho fondu regionálneho rozvoja a z Kohézneho fondu. Žiaden z týchto troch fondov nemôže financovať poľnohospodárstvo. To znamená, že ak vláda chce financovať z tohto poľnohospodárstvo, no tak to sa jednoducho nedá. Poľnohospodárstvo sa financuje z dvoch fondov, ktorými sú Európsky poľnohospodársky fond pre podporu rozvoja vidieka a Európsky fond pre rybné hospodárstvo. Z tohto je možné financovať poľnohospodárstvo, takéto lapsusy vo vládnom programe by nemali čo hľadať. Ďalej, napr. pri financovaní štrukturálnych fondov vláda zabudla na to v tomto dokumente, že pri ich financovaní existuje aj spoluúčasť konečných prijímateľov. To tam vôbec neuviedla. To znamená, že môžeme sa domnievať, že konečný príjemcovia to nebudú spolufinancovať, čo je možno dobrá správa pre nich, avšak minister financií nám dnes vysvetlil, že to tak nie je. To znamená, že opäť ide o dosť veľkú chybu. O tom Sociálnom fonde som už hovoril, taký fond neexistuje, ktorý sa uvádza tu v tomto dokumente, existuje Európsky sociálny fond, čo je niečo úplne iné. Alebo ide napr. o také veci, že vláda chce zvýšiť absorpčnú schopnosť štrukturálnych fondov. A štrukturálne fondy nemajú absorpčnú schopnosť. Absorpčnú schopnosť majú koneční prijímatelia a jednotlivé programy. Tam je potrebné dodržať absorpčnú schopnosť, ale štrukturálne fondy absorpčnú schopnosť nemajú, ony sa absorbujú. Napr. vláda chce budovať infraštruktúru vedy a výskumu zo štrukturálnych fondov, pričom sa toto dá robiť iba z jedného fondu, z Európskeho fondu regionálneho rozvoja, zo žiadnych iných fondov nie je možné budovať infraštruktúru vedy a výskumu, lebo to jednoducho neumožňujú pravidlá. Raz sa spomína operačný program Vedomostná ekonomika, raz sa spomína operačný program Znalostná ekonomika. To znamená, že ak toto všetko dám dokopy, myslím si, že v rámci štrukturálnych fondov, európskych fondov je veľký chaos, nie je to dobre nastavené. Sú to veci, ktoré naozaj vie aj posledný referent na ministerstve výstavby a regionálneho rozvoja, ktoré spravuje tieto veci. Takže možnože by bolo dobré v budúcnosti sa porozprávať s nimi a príp. ich zapojiť do tvorby tohto dokumentu, aby toto nebolo. Na záver chcem povedať dve veci. Z hľadiska toho, že tento dokument sme dostali veľmi rýchlo, to môžem dokumentovať tým, že vláda úplne zabudla napr. na oblasť stavebníctva alebo na oblasť územného plánovania a vôbec nespomína napr. stavebný zákon, ktorý zásadným spôsobom zlepší podnikateľské prostredie, povoľovanie stavieb, územné plánovanie a územné rozhodnutie, toto v dokumente vôbec nie je. To znamená, že nie je jasné, čo vláda v tejto oblasti chce robiť. Mám taký dojem, že na to jednoducho vláda zabudla, čo je chyba. No a záverom chcem to zhrnúť, že program je sklamaním, sklamaním z hľadiska toho, že ciele, ktoré si stanovuje vláda, chce dosiahnuť nesprávnymi postupmi a postupmi, ktoré zrejme znížia hospodársky rast, zvýšia deficit verejných financií a zvýšia mieru prerozdeľovania. A sú tam také odborné chyby, ktoré nedávajú záruku na to, že tieto veci budú spravované zodpovedne a že budú spravované tak, ako by mali byť. To znamená, že záverom chcem povedať, že Slovensko čakajú veľmi ťažké 4 roky a čím skôr to skončí, tým to bude lepšie. Ďakujem pekne. (Potlesk.)