P. Hrušovský, predseda NR SR: (2003-02-28):
J. Banáš, poslanec: Vážený pán predseda, vážený pán minister, vážený pán spravodajca, dámy a páni, ja som chcel len kratučko informovať snemovňu o aktivitách stálej delegácie Národnej rady pri Parlamentom zhromaždení NATO, no dovoľte, aby som tak neplánovane trošku zareagoval na vystúpenie pána kolegu Ondriaša. Povedal takú zaujímavú vetu, že NATO je na to, aby ochraňovalo záujmy bohatých. Ja nie som bohatý, ale mám taký vnútorný pocit, že potrebujem NATO, z takého prozaického dôvodu, vnútorného, že bol by som nerád, keby sa Slovenská republika, ak by sa do NATO nedostala, ocitla v priestore, ktorý by nás mohol vrátiť späť. A ešte jednu poznámku by som povedal v súvislosti s tým, čo sa teraz deje v Iraku a čo poznačuje aj názor verejnej mienky na náš vstup do Aliancie. Viete, je to samozrejme legitímne a zrozumiteľné, všetky protestné pochody ľudí, ktorí nechcú vojnu, a nechce ju, myslím, že nikto z nás, no ja by som len chcel poukázať na takú historickú paralelu, nie je to moja myšlienka, len identická, včera to veľmi dobre popísal Fero Šebej v Domino fóre, lebo je to dobrý príklad. Keď pred 2. svetovou vojnou robili britskí pacifisti manifestácie a protestné pochody v Británii a posielali Hitlerovi listy, kde apelovali, aby pribrzdil, jedine Winston Churchil hovoril: „Treba urýchlene dozbrojiť britskú armádu“, a bol považovaný za vojnového štváča. A keď sa v roku 1938 vrátil Chamberlain z Mníchova a mával tým známym papierom, že: „Zachránil som mier,“ tak bol hrdina, ale nakoniec história ukázala, že to bolo presne naopak. Ale nechcem zachádzať teraz do analýz okolo Iraku, len som tak pociťoval potrebu povedať tieto dve poznámky. Dovoľte, dámy a páni, aby som vám z titulu mojej funkcie vedúceho stálej delegácie Národnej rady pri Parlamentnom zhromaždení NATO povedal zopár vecí, ktoré si myslím, že by mali tu zaznieť. Prvá, taká osobná je, som rád, že Slovenská republika dotiahla rokovania do toho stavu, kde sa dnes nachádzajú, že sme tesne pred vstupom do Aliancie, a som pevne presvedčený, že napriek všetkým turbulenciám sa tam dostaneme. A považujem za istú aj takú osobnú satisfakciu opäť poďakovať tým ľuďom, ktorí majú na tom podľa môjho názoru výraznú zásluhu, samozrejme, ľudia z ministerstva zahraničia, pán minister, pán štátny tajomník Korčok, ale určite aj pán štátny tajomník Káčer z ministerstva obrany, pán veľvyslanec Burian pri NATO, a dovolím si povedať, aj môj predchodca František Šebej. Pán minister, možno by som ešte na vás tak trošku apeloval, lebo sú teraz rôzne mediálne informácie, že vláda Spojených štátov možno, ja to mám len z médií, bude presúvať nejaké jednotky do Poľska, Česka, sa hovorí, azda by stálo za úvahu popremýšľať, možno zalobovať, aby nejaká jednotka možno bola aj na Slovensku, určite by to prospelo aj nejakej medzinárodnej prestíži Slovenska. Dovoľte, aby som povedal niečo o našich aktivitách. Parlamentné zhromaždenie NATO je inštitúcia, ktorá od roku 1955 plní vážnu funkciu pri vypracúvaní rôznych odporúčaní, deklarácií, a tak ďalej, pre samotné NATO, a mnoho z týchto deklarácií ovplyvnilo potom finálne rozhodnutia samotnej Aliancie. Ja len pripomeniem deklaráciu, ktorá bola prijatá vlani na jeseň v Istanbule, kde Parlamentné zhromaždenie NATO vymenovalo tých sedem krajín, ktoré by mali byť prijaté. Myslím si, že slovenská delegácia funguje v tomto zhromaždení veľmi dobre, sme zložení z koalície a opozície, pani Masácová, pani Dubovská, pán Kaliňák a ja, a nazdávam sa, že prácu, ktorú tam robíme, je veľmi dobrá. Nebudem teraz vymenúvať všetky aktivity, ale chcem poukázať na jednu veľmi dôležitú, ktorú som už aj spomenul na našom spoločnom výbore. Na jar 2004 sa bude konať v Bratislave Parlamentné zhromaždenie NATO. Dámy a páni, ja chcem upozorniť - a nemajte mi za zlé, budem využívať každé fórum na to, aby som pripomínal, že toto bude jedna z najväčších politických akcií, ktorú Slovenská republika usporiadala doposiaľ, zdôrazňoval to aj prezident Parlamentného zhromaždenia NATO americký kongresman Doug Byreuter, ktorý tu bol minulý týždeň na návšteve, iste ste to postrehli, spolu s generálnym tajomníkom Parlamentného zhromaždenia Simonom Lanom. Pri každej príležitosti, či to bola návšteva, teda prijatie u prezidenta republiky až po prijatia na úrovni výborov Národnej rady, bolo zdôrazňované to, že táto akcia sa môže stať pre Slovensko alebo akciou, ktorá nás takpovediac preslávi a prezentuje Slovensko ako krajinu, ktorá je schopná usporiadať špičkové medzinárodné podujatia, ale bolo cítiť aj isté obavy z toho, že by to nemuselo dopadnúť dobre. Nehovorím teraz, že obavy z toho, že by to neboli schopní zvládnuť na základe ľudského potenciálu, ale predovšetkým na základe toho, že nemáme zodpovedajúce priestory na takúto akciu. Využívam túto príležitosť veľmi cielene na to, informoval som už aj predsedu parlamentu, že pripravíme istý materiál, ktorý, bol by som rád, keby sa dostal do vlády, pretože urobiť túto akciu v priestoroch Reduty, ktoré sú síce veľmi pekné, je to však len také náhradné riešenie, máme tu však ideálny priestor, ktorý sa nám črtá v podobe skorého dobudovania a dokončenia výstavby novej budovy Slovenského národného divadla. Ja možno tak trošičku zaprovokujem, ale viete, myslím si, že Slovenská republika je na prahu historických zmien, ideme do NATO, ideme do Únie, a my nemáme na Slovensku jediný priestor, kde by sme mohli dôstojne usporadúvať medzinárodné fóra. Treba si uvedomiť, že tu budú bývať od najmenších rôznych vorkšopov cez podvýbory, výbory a pravdepodobne až samity, a my na to nemáme v tejto chvíli priestor. Nazdávam sa, že peniaze, ktoré sú potrebné na dofinancovanie Národného divadla, je to zhruba asi 300 miliónov korún, ktoré majú ešte byť na budúci rok rozpočtované, ak by boli teda posunuté do tohto roku, tak nás ubezpečujú tí, ktorí to divadlo stavajú, že sa to môže dorobiť a Parlamentné zhromaždenie NATO v čase, keď už pravdepodobne budeme členom Aliancie, by sa mohlo už v týchto nových priestoroch konať. Ja len tak dávam na zváženie takú myšlienku, dá sa, samozrejme, o nej diskutovať, prečo by Bratislava nemohla mať nejaké kongresové centrum Slovensko, alebo kongresové centrum Slovakia, v ktorom by sa samozrejme hralo aj divadlo, ja viem, že ten priestor už je upravený na divadlo, ale, jednoducho, z pohľadu toho, ako som povedal, že ideme konečne zakotviť do vážnych inštitúcií, potrebuje Slovensko mať nejaký dôstojný priestor, a ja to vidím v tomto, pracovne to nazývam v kongresovom centre Bratislava. Prosím vás potom prípadne vo vašich úvahách, keby sme sa o tom „bavili“, aby ste toto podporili. Ďakujem vám pekne.