J. Mikolaj, poslanec: (2004-06-16):
Názov zákona, ktorý má v názve študentské pôžičky, ma hneď upútal ako technika a profesora, pretože zďaleka nevystihuje celý obsah samotného zákona a podstatu zákona, pretože v zákone sa hovorí takisto o spoplatnení, takisto o sociálnej výpomoci a aj o vytváraní podmienok pre vstup súkromných či zahraničných  univerzít. Tento zákon je mimoriadne vážnym zásahom do celej spoločnosti, pretože sa dotýka vzdelanosti, dotýka sa života mladých ľudí. Prvou otázkou je, prečo sa zákon vlastne predkladá. Je historicky overené a pre túto dobu to platí zvlášť, že investície do mladých ľudí, investície do vzdelania a informačných technológií sú tým najrozumnejším, čo každá vláda, každý štát môže urobiť. Štát by mal vytvárať podmienky, aby čo najviac mladých ľudí mohlo študovať, aby títo dosiahli čo najlepšie  vzdelanie. Predložený zákon však tým, že uvaľuje na študentov povinnosť platiť, je vo svojej podstate reštrikčný a vytvára  bariéru a študentom spôsobí vážne problémy. Druhou vážnou otázkou je, či je vôbec správne, aby sa zo vzdelania robil obchod. Ak niečo spoplatním, stanovím cenu, tak vytváram trhový produkt. Budeme nútiť mladých ľudí, aby boli v podstate nútení obchodovať so svojou možnosťou získať vzdelanie, budeme ich nútiť, buď aby poprosili rodičov, alebo aby sa od 18 rokov veku začali dlhodobo zadlžovať. Študenti totižto nie sú zamestnaní, nemajú vlastný príjem. Je korektné potom od nich žiadať, aby platili? Nemá vzdelanie väčšiu hodnotu ako je obyčajný obchod? Treťou vážnou výhradou je to, že zákon nie je koordinovaný so susednými štátmi. Zo Žiliny je bližšie do Krakova ako do Bratislavy. V Poľsku však spoplatnenie nie je, v Čechách sa zavádza, ale myslím, že vláda je proti tomu, v Maďarsku spoplatnenie bolo, ale sa zrušilo. Nebolo by rozumnejšie aspoň v krajinách V-4  sa dohodnúť na spoločných zásadách, aby sa  nestalo, že študenti budú odchádzať zo slovenských univerzít nie kvôli kvalite výučby, ale kvôli nákladom na štúdium. Od 1. mája sme v Európskej únii, pokúsme sa to využiť. Ďalším vážnym problémom tohto zákona je, kam idú peniaze, ktoré od študentov vyberieme. Zo zákona vyplýva, že do rozpočtu vysokých škôl, vyhýbam sa slovu prevádzka, dúfam, že to pôjde iba na rozvoj. No ale nesuplujú títo študenti štát či samotné univerzity? Univerzity dnes majú obrovské možnosti na získanie prostriedkov, či už z fondov alebo grantov Európskej únie, alebo, samozrejme, aj z vlastnej podnikateľskej činnosti. Študenti namiesto dotovania univerzít by mali dotovať, ak už musia platiť, svoje vlastné individuálne vzdelanie, napr. štúdium jazykov. Ďalším problémom, ktorý vidím pri tomto spoplatnení, sú technické univerzity. Tie kvôli laboratóriám a kvôli technologickému vybaveniu potrebujú väčšie prostriedky na zabezpečenie výučby, tak ako to je, povedzme, dnes, keď je tu koeficient 1,6. Ale ak sa zavedie spoplatnenie, tak, samozrejme, tieto univerzity budú musieť vyberať prostriedky, čím sa dostanú do nevýhody oproti iným, menej lacnejším, atraktívnejším univerzitám. Pokiaľ ide o súkromné univerzity, dovolím si povedať, že tento návrh, pán minister, je skutočne nekorektný, pretože sa dostal v poslednej chvíli do zákona bez toho, aby  bol prerokovaný na konferencii rektorov. Nie je k nemu pripravená žiadna legislatíva, pretože verejné univerzity, ktoré dnes existujú, musia mať také isté možnosti, ako majú súkromné univerzity na to, aby mohli s nimi súťažiť. Verejné univerzity zviazané sú, súkromné nie sú. Ak budeme financovať súkromné univerzity, ktoré sú v podstate obchodnými spoločnosťami, alebo ak ich budú financovať študenti, ale horšie bude, ak sa budú financovať z verejných zdrojov, tak v takom prípade sa financuje samotné podnikanie vrátane zisku. Ak vás treba pochváliť, tak je to za tú časť, ktorá  sa týka sociálnej podpory študentov. Tá je spracovaná podľa môjho názoru dobre. Ale nerozumiem, prečo ju spájate so spoplatnením. Finančné prostriedky zo spoplatnenia idú priamo do rozpočtu univerzít, nie študentom. Takže žiadna rezerva tam nie je. A pokiaľ chcete pomôcť študentom, tak im pomôžte, ale neviažte to na spoplatnenie, lebo všetko, čo  vysvetľujete, zdôvodňujete tým, že ak sa zavedie spoplatnenie, tak budú mať študenti väčšiu možnosť študovať. No nie je to tak, to sú dve veci, ktoré spolu nesúvisia, žiaľ, a to sa mi vôbec neľúbi, peniaze zo spoplatnenia musia ísť do rozpočtu univerzít. Na záver by som chcel povedať, že tak ťažká a zložitá problematika vzhľadom na to, že nie je koordinovaná a nie sú dotiahnuté toky peňazí a ich alokácia, umiestnenie, je tento zákon, aj keď je ako-tak hrubý, vo svojej podstate povrchný, nedomyslený a nedotiahnutý. Ja som presvedčený, že v súčasnej dobe na Slovensku narobí viacej škody ako osohu. Ďakujem pekne.