T. Rosová, poslankyňa: (2009-10-21):
A nebudem, samozrejme, citovať všetky pripomienky, pretože len tých závažných, zásadných teda bolo 40, len niektoré, napr. stanovisko Republikovej únie zamestnávateľov: „RÚZ nesúhlasí s navrhovaným znením ustanovenia § 23 ods. 5, podľa ktorého verejné prostriedky môžu byť použité iba na financovanie akreditovaných vzdelávacích programov ďalšieho vzdelávania. Zastáva názor, že nie každý vzdelávací program, ktorý je akreditovaný, je dobrý a zároveň nie každý vzdelávací program, ktorý nie je akreditovaný, nie je hodný verejnej podpory.“ Ďalej citujem: „RÚZ zásadne nesúhlasí s článkom IV návrhu zákona, z ktorého vyplýva možnosť uplatnenia si daňového bonusu v sume 20 % z preukázaných nákladov vynaložených na úspešne ukončené akreditované vzdelávanie a s nesystematickými zásahmi do daňového systému.“ Inak s týmto istým vystúpilo voči tomuto návrhu aj ministerstvo financií. „RÚZ zásadne nesúhlasí s navrhovaným znením ustanovenia § 6, ktorý vymenúva veľké množstvo nezmyselných administratívnych povinností vzdelávacej inštitúcie ďalšieho vzdelávania,“ a tak ďalej. Stanovisko Ministerstva zahraničných vecí Slovenskej republiky: „Návrh zákona nerieši celoživotné vzdelávanie v celej šírke a nezahŕňa všetky edukačné procesy ako napr. občianske vzdelávanie, vzdelávanie seniorov, záujmové vzdelávanie a ďalšie profesijné vzdelávanie, ktoré zahŕňa kvalifikačné, rekvalifikačné a normatívne vzdelávanie. Celý návrh zákona odporúčame prepracovať a opätovne predložiť na medzirezortné pripomienkové konanie, predložený návrh nie je zrozumiteľný, používanie terminológie je zmätočné, vedúce k nejednotnému výkladu zákona, ktoré môže viesť k problémom v aplikačnej praxi. Zvlášť poukazujeme na skutočnosť, že jednotlivé ustanovenia nemajú normatívny obsah a upravujú také vzťahy, ktoré by mali byť riešené vyhláškou Ministerstva školstva Slovenskej republiky.“ Podotýkam, toto je legislatívna prax ministerstva, ktorú kritizujeme aj my. „Návrh zákona uprednostňuje poskytovanie ďalšieho vzdelávania školám a vysokým školám, ktoré doteraz túto možnosť nemali. A ostatné vzdelávacie inštitúcie vrátane firemného vzdelávania sú spomenuté veľmi okrajovo, bez konkrétnych právnych úprav. Návrh zákona neobsahuje stratégiu a ciele celoživotného vzdelávania a absentuje podpora pre firemné vzdelávanie a vzdelávanie v organizáciách.“ No a napokon stanovisko podpredsedu vlády pre vedomostnú spoločnosť, ktoré by skutočne malo byť vnímané ako závažné a malo by podľa mojej mienky rozhodne vstúpiť do tejto diskusie o zákone a byť akceptované, takže stanovisko podpredsedu vlády pre vedomostnú spoločnosť: „Zásadne žiadame materiál stiahnuť, prepracovať a opätovne po dopracovaní predložiť na medzirezortné pripomienkové konanie, odôvodnenie: 1. Obsah predloženého návrhu zákona nezodpovedá jeho názvu, zadaniu, tento návrh zákona nie je zákonom o celoživotnom vzdelávaní. 2. Predložený návrh zákona nie je v súlade s vládou schválenou Stratégiou celoživotného vzdelávania a celoživotného poradenstva. 3. Predložený návrh zákona nie je v súlade s vládou schváleným legislatívnym zámerom zákona o celoživotnom vzdelávaní, legislatívny zámer schválený vládou je pre predkladateľa záväzným podkladom na vypracovanie návrhu zákona. 4. Predložený návrh zákona vo veľkej časti kopíruje súčasne platný zákon č. 386/1997 Z. z. o ďalšom vzdelávaní a o zmene zákona Národnej rady Slovenskej republiky č. 387/1996 Z. z. o zamestnanosti v znení zákona č. 70/1997 Z. z. v znení neskorších predpisov, aj samotný predkladateľ v predkladacej správe uvádza, že tento návrh zákona, nahrádza a rozširuje v súčasnosti platný zákon č. 386/1997 Z. z. o ďalšom vzdelávaní.“ Vážený pán minister, vážené kolegyne, kolegovia, ja si myslím, že po takýchto pripomienkach tento návrh zákona nemá v našom parlamente v tejto chvíli čo hľadať, a preto predkladám návrh, aby bol tento návrh zákona vrátený predkladateľovi na dopracovanie. Ďakujem pekne za pozornosť.