J. Figeľ, poslanec: (2003-01-21):
Preto by som rád na tomto mieste vyslovil poďakovanie všetkým tým z generácií pred nami, ktorí boli vyznávačmi ľudskej slobody a dôstojnosti a ktorí sa aj za cenu najvyšších obetí nezastavili v zápase o pravdu, dobro a spravodlivosť. Ovocím týchto obetí a tohto úsilia bolo prekonanie najväčších omylov a zlyhaní Európy, ktorými boli totalitné režimy a totalitné ideológie 20. storočia, ale aj prekonanie dlhého bolestného rozdelenia nášho kontinentu. Dnes budeme v tomto parlamente rozhodovať o kroku vedúcemu k najdôležitejšiemu referendu v našej slobodnej histórii. Referendum o vstupe Slovenska do Európskej únie bude veľmi významným vyjadrením celej spoločnosti. Slovensko bude totiž v slobodných podmienkach patriť tam, kam vedome a aktívne bude chcieť patriť väčšina jeho občanov. A kam by mal patriť stred Európy, ak nie do centra spoločenstva slobodných národov a krajín, ktoré je najväčším mierovým a pritom reálnym projektom vo svetových dejinách? Najväčším prínosom Schumannovho plánu pre zjednotenú Európu bolo praktické vylúčenie možnosti vojny medzi zúčastnenými krajinami. Zjednotená Európa tým zažíva doteraz nevídane dlhé obdobie mieru. A mier, pokoj, to je za predpokladu duchovného povznesenia i za prínosu ekonomicko-sociálneho rozvoja. Pokoj je najvýznamnejším ovocím európskeho zjednotenia. Nedá sa merať peniazmi, ale prináša veľmi veľa. Slovensko dnes môže mať na ňom svoj stabilný a vážny podiel. Môže byť spolupodieľnikom na výnosoch stability, bezpečnosti a intenzívnej spolupráce v Európe. Osudy Európy boli aj našimi osudmi, v dobrom i v zlom. V dejinách Slovenska je veľa ťaživých stôp. Jednou z nich je aj početnosť a rozsah emigrácie obyvateľov Slovenska. Kardinál Jozef Tomko, ktorý tiež kedysi musel odísť z neslobodnej krajiny, hovorí: „Moderné dejiny Slovákov sú dejinami odchodu – odchodu za prácou, za slobodou a v nedávnej minulosti za obojím.“ Zaiste to rovnako platí o príslušníkoch maďarskej či rusínskej národnostnej menšiny. Integrácia do Európskej únie sa v tomto duchu môže stať pre Slovensko novou úspešnou kapitolou dejín príchodu. A to v skutočnom, ako aj v prenesenom zmysle slova. Príkladom takejto zmeny je vývoj v štátoch únie. A najlepším príkladom sú azda Íri. V prepočte na počet obyvateľov žijúcich v rodnej krajine tvoria najviac emigrujúci národ. Až po integrácii Írska do únie sa tento trend zmiernil, následne zastavil a teraz sa dokonca radikálne obrátil. Íri zaznamenávajú jednu z najväčších vĺn prisťahovalectva do krajiny. Kým odchod je symbolom konca, príchod je symbolom počiatku, novej nádeje a entuziazmu. Slovensko má nádej na nový historický počiatok, ktorý je pre veľkú časť slovenskej spoločnosti dnes už dlhodobým symbolom nádeje a perspektívy. Integrácia však nemôže byť chápaná ako únik z vlastných dejín. Integrácia je ich logickým a prirodzeným postupným vyústením. Slovensko nemôže a verím, že ani nechce vidieť svoje začlenenie len z pohľadu jednej, a to súčasnej generácie. Integrácia je aj o minulosti, ktorej omyly a rozdelenia treba prekonávať, ale aj o súčasných krokoch a o budúcej perspektíve. Týka sa celej spoločnosti i tých, čo prídu po nás. Európska integrácia je najkonsenzuálnejšou politicko-spoločenskou témou na Slovensku. Nesmie však zostať iba témou. Musí sa stať realitou. Realitou znamenajúcou lepšiu perspektívu pre celú krajinu a pre jej obyvateľov. Základom takejto reality musí byť politická stabilita a dôveryhodnosť inštitúcií právneho štátu, súlad právneho systému s európskym právom a jeho efektívnejšia vymožiteľnosť, konkurencieschopné a pritom sociálne trhové hospodárstvo s ekologickou zodpovednosťou a rozvoj regiónov. Ako hlavný vyjednávač vlády Slovenskej republiky pre rokovania o vstupe do únie by som rád pripomenul, že sme sa v roku 1998 vracali na európsku cestu s veľmi oslabenou dôverou, s dvojročným meškaním v rokovaniach oproti našim susedom. Naša stratégia však bola nielen ambiciózna, ale aj realistická. Začať rokovania čím skôr, pripraviť sa na vstup k roku 2004 a ukončiť rokovania v roku 2002 s rezervovaním súčasného roku 2003 na ratifikácie. Tento harmonogram sa neskôr stal spoločným európskym harmonogramom. Nepotrebovali sme ho meniť, nemuseli sme vo väčšom počte či rozsahu rušiť naše negociačné požiadavky. Slovensko vynegociovalo prechodné obdobia v súlade so svojimi pôvodnými požiadavkami. Dotýkajú sa tak dôležitých oblastí, ako sú slobodné poskytovanie služieb, slobodný pohyb kapitálu, hospodárska súťaž, poľnohospodárstvo, dane, energetika, životné prostredie. V osobitne citlivých sektoroch, ako sú dane a životné prostredie, patrí dokonca polovičná dĺžka prechodných období pre Slovensko k najväčším. V iných, napríklad v rozpočte a v poľnohospodárstve, bolo dosiahnuté maximum možného. Výsledky odrážajú naše základné záujmy a požiadavky a sú porovnateľné v niektorých prípadoch i lepšie ako u niektorých iných kandidátskych krajín. V troch oblastiach sme však prijali prechodné obdobia na strane štátov európskej pätnástky. Bolo to pri slobodnom pohybe osôb, poľnohospodárstve a doprave. Tieto obdobia sú však totožné s inými kandidátskymi krajinami. K politickým kompromisom sa radí aj rozhodnutie o skoršom odstavení dvoch starších blokov Jadrovej elektrárne V1 v Jasovských Bohuniciach. Bez rozhodnutia vlády o tomto kroku by Slovensko nebolo mohlo začať rokovania vôbec. Čiastočnou kompenzáciou budú finančné príspevky únie s prísľubom, že tieto budú pokračovať aj po roku 2006, keď sa končí súčasné rozpočtové obdobie únie. Podstatne vitálnejšou náhradou za ekonomicko-sociálne dosahy bude celková perspektíva členstva Slovenska v únii, ale aj napríklad konkrétne pripravovaná investícia do výstavby nového automobilového závodu pri Trnave. Bez istoty členstva Slovenska v únii by tak silné a dôležité investície Slovensko jednoducho obchádzali. Vstup Slovenska preto treba vidieť v komplexe. Ucelený obraz má väčšiu výpovednú hodnotu. Všetky negociačné pozície boli vypracované s relevantnými ekonomickými a sociálnymi partnermi vlády. Aj keby jestvovali presnejšie dopadové štúdie v rokoch 1998, 1999, naše negociačné pozície by to nebolo zásadne zmenilo. O rokovaniach boli pravidelne informované zahraničný a integračný výbor parlamentu a parlamentné politické strany. Aj tento otvorený a korektný prístup sa podpísal na upevnení integračného konsenzu v našej krajine. Som rád, že táto zhoda pokračuje aj pri príprave referenda o vstupe do Európskej únie. Chcel by som na tomto mieste vysloviť poďakovanie nielen predchádzajúcej a súčasnej vláde, ale aj prezidentovi republiky, predstaviteľom parlamentných výborov a strán za ich priamu či nepriamu účasť v negociačnom procese, ktorý podpisom zmluvy v Aténach v apríli zavŕšime. Treba pamätať na mnohé kroky, ktoré sa v postupnom úsilí o približovanie sa Slovenska k rokovaniam o členstve realizovali v období uplynulých 10 rokov. Oceniť je potrebné aj príspevky aktivity ekonomickej a obchodnej sféry, samosprávy, odborov, akademickej obce, cirkví, mimovládnych organizácií a médií, ktoré sa na tomto procese podieľali rozvíjaním svojich vzťahov a upevňovaním dôvery v Slovensko. Ukončenie rokovaní musí znamenať ešte intenzívnejšie obdobie prípravy celej krajiny. V oblasti legislatívnej nás čaká ešte viac než 100 úloh predovšetkým legislatívnej povahy. Na základe dnes už definitívnych výsledkov rokovaní je potrebná príprava budúcoročného rozpočtu štátu už so zohľadnením spoluúčasti na rozpočte únie. Národný rozvojový plán pre účasť Slovenska na štrukturálnych a kohéznom fonde únie by sa mal už zakrátko stať ucelenou a koordinovanou stratégiou opatrení v doprave, v životnom prostredí, v priemysle, v službách, poľnohospodárstve a rozvoji vidieka, v zamestnanosti, v cezhraničnej spolupráci. Rovnako dôležitá však je schopnosť jednotlivých subjektov pripravovať úspešné projekty. Podobne v poľnohospodárstve, v potravinárstve pôjde o celý rad opatrení, ktoré ešte chýbajú na realizáciu fytosanitárnych a veterinárnych štandardov, o vybudovaní integrovaného administratívneho a kontrolného systému na vyplácanie priamych platieb. V záležitostiach vnútra a justície to bude predovšetkým realizácia schengenských opatrení. Po podpise prístupovej zmluvy, t. j. od apríla, Slovensko získa štatút pozorovateľa. Už teraz treba k tomu prispôsobiť orgány parlamentu i ústredné orgány štátnej správy. V únii potrebujeme totiž nielen byť, ale predovšetkým v nej obstáť pri prezentácii a obhajobe našich oprávnených záujmov, pri riešení spoločných problémov, ale aj pri prekonávaní konkurenčných tlakov. Po vstupe sa naše negociácie istým spôsobom rozvinú znovu. Tentoraz pri tvorbe európskej legislatívy a pri spolurozhodovaní o európskych záležitostiach. Výhody členstva sa stanú reálnymi, ak na ne budeme pripravení. Podobne je to s rizikami. Riziká neprekoná ľahostajnosť alebo neschopnosť. Pre vyššie ciele si musíme klásť vyššie kritériá na samých seba, ale byť solidárni aj s tými, ktorí ich objektívne nemôžu splniť. Pre našu budúcnosť v spoločnej Európe budú ešte viac než doteraz dôležité susedské vzťahy. Spolupráca s Českou republikou môže obidvom krajinám poskytnúť väčší politický priestor v únii, než by hypoteticky bolo malo vnútorne oslabené federatívne Česko-Slovensko. Vyšehradský priestor, kompaktný vďaka Slovensku v jeho strede, môže byť veľmi dynamickým regiónom Európy pre celé 21. storočie. Vo veľkej Európe bude pre nás stredoeurópska identita cennou hodnotou. Schengenská vonkajšia hranica sa nesmie stať novou deliacou čiarou, ale líniou novej strategickej spolupráce, predovšetkým s Ukrajinou a Ruskom. V únii sa darí nie predovšetkým veľkým, ale predovšetkým schopným, pripraveným, aktívnym. A takým môže a má byť aj Slovensko. Bude sa nám to dariť, ak sa európske záležitosti stanú súčasťou nielen našej zahraničnej, ale aj vnútornej politiky. Stane sa tak, ak sa s Európou bude spájať vo vedomí občanov prívlastok „naša“ Európa. Toto vedomie spolupatričnosti je správnym východiskom pre vedomie a kultúru spoluzodpovednosti. Spoluzodpovednosti za ďalšie osudy nás i spoločenstva štátov zjednotenej Európy. Naším vstupom doň sa únia viac europeizuje, ale to isté sa bude diať aj so Slovenskom, bude sa viac europeizovať. Aj keď sme ešte stále len pred vstupom do spoločného domu, potrebujeme mať jasnú a konštruktívnu predstavu o jeho usporiadaní. Slovensko chce mať a bude mať možnosť spolurozhodovať o podobe budúcej ústavnej zmluvy. Európska únia potrebuje viac transparentnosti v rozhodovacích procesoch, efektívnosti pri dosahovaní cieľov. Chceme precíznejšie vymedzenie kompetencií únie na základe osvedčeného princípu subsidiarity, ale aj posilnenie jej úlohy v bezpečnosti vonkajších vzťahoch a v obrane, aby Európa bola schopnejšia čeliť novodobým výzvam a hrozbám i zohrávať aktívnejšiu úlohu vo svete. Únia bude silná, ak bude posilňovať jednotu rôznosti, ktorá neoslabuje národnú identitu, ale dáva jej nový priestor. Únia nemôže byť ani super štátom, ani obchodným spolkom zúčastnených krajín. Podporujeme, aby reformy posilnili charakter tohto politického spoločenstva zakrátko 25 krajín ako dobre zorganizovanej špecifickej kombinácie komunitárnej a medzivládnej formy spolupráce členských štátov. Vážený pán prezident, vážení členovia Národnej rady a členovia vlády, pravá jednota spočíva na zhode v základných hodnotách. Ak máme byť príspevkom pre pravú jednotu v Európe, musíme takúto jednotu vytvárať doma – vo vzťahoch, v zákonoch, v inštitúciách. Lebo môžeme dávať iným iba to, čo sami máme. Prejavom takejto jednoty je potom ľudskosť a solidarita, a to národná i medzinárodná. Takéto Slovensko bude dobrým domovom svojim vlastným občanom, dobrým susedom svojmu okoliu a bude vítanou a vitálnou súčasťou spoločnej Európy. Pre Kresťanskodemokratické hnutie je myšlienka európskej integrácie od začiatku výzvou i cestou hľadať a nachádzať rovnocenné a silnejšie medzinárodné postavenie demokratického Slovenska v Európe i vo svete. V tomto čase, na prahu dverí spoločného európskeho domu, chceme prijať budúce zásadné rozhodnutie spolu s občanmi našej republiky. Preto celý klub poslancov Kresťanskodemokratického hnutia bude hlasovať za prijatie uznesenia Národnej rady Slovenskej republiky o vyhlásení referenda o vstupe Slovenskej republiky do Európskej únie i za samotný vstup do Európskej únie v májovom referende. Vážení prítomní, dovoľte mi zakončiť toto vystúpenie parafrázovaním slov Konráda Adenauera, ktorý je považovaný za spolutvorcu projektu zjednotenej Európy: „Miesto Slovenska v jednotnej Európe bolo snom niekoľkých, stalo sa nádejou pre mnohých a dnes je nevyhnutnosťou pre všetkých.“ Ďakujem za pozornosť. (Potlesk.)