R. Rafaj, poslanec: (2009-11-03):
Chcem zdôrazniť, že Slovenská národná strana aj pri zostavovaní rozpočtu a predovšetkým priorít, pretože priority sú to, čo rozhoduje v čase krízy. Nie objemové položky, nie nárasty percent, ale v rámci toho spoločného balíčka je to zdôraznenie priorít. Tak sa správajú aj zodpovedné rodiny, ktoré si určia priority na prežitie, pretože finančná kríza doľahla, samozrejme, aj a, bohužiaľ, aj na slovenskú ekonomiku a na rozpočty aj slovenských domácností. Čiže Slovenská národná strana mala priority pri zostavovaní rozpočtu a tie sa premietli do rezortu školstva a výstavby a regionálneho rozvoja, o čom budem hovoriť neskôr. Takže ja tvrdím, že my sa hlásime k zodpovednému nástroju na riadenie štátu, ktorým je zodpovedne zostavený štátny rozpočet aj s jeho prioritami. Vychádzali sme aj z axiómy zabezpečenia sociálneho statusu a sociálnych štandardov, pretože program SNS stojí na troch pilieroch v národnom, kresťanskom, ale aj sociálnom, a keď zlúčite posledné dve, tak pre nás je naozaj encyklika Rerum novarum, ktorá uzrela svetlo sveta dvadsať rokov po vzniku Slovenskej národnej strany v roku 1891 tým kľúčovým alebo východiskovým mementom, alebo ak chcete aj axiómou nájdenia zhody medzi sociálnymi potrebami a ekonomickým optimom ekonomiky. Čiže spoločným menovateľom je pri zostavovaní rozpočtu udržateľnosť dôstojného života. V dôsledku zníženia ekonomickej aktivity sme si toho vedomí. Prirodzene dochádza aj v výpadkom daňových príjmov a zároveň výdavková stránka rozpočtov je pod tlakom z dôvodov výdavkov realizovaných v rámci sociálnej siete. Vláda, ktorá sa vo svojom programovom vyhlásení okrem iného zaviazala k obozretnej rozpočtovej politike napriek podmienkam ovplyvnených ekonomickou krízou, dokázala zostaviť rozpočet, ktorý je pre našu krajinu stabilizačný a poskytuje impulzy pre rozvoj ekonomiky, vzdelanosti a naďalej garantuje aj už spomínané sociálne istoty občanov. Dôkazom toho, že rozpočet je zodpovedný, je nastavenie základného fiškálneho rámca na nasledujúce trojročné obdobie tak, aby postupné znižovanie plánovaného schodku rozpočtu verejnej správy z úrovne 5,5 % HDP v roku 2010 viedlo na úroveň 3 % HDP v roku 2012, čiže aby sme sa dostali na úroveň Maastrichtských kritérií, a to vrátane vplyvu zavedenia kapitalizačného piliera starobného dôchodkového poistenia. Týmto fiškálnym rámcom vláda jasne deklaruje svoju snahu plniť záväzky vyplývajúce z Maachstrichtských kritérií, ako aj Paktu stability a rastu, ale súčasne si uvedomuje dôležitosť bližšej košele ako kabáta, čo je zvlášť v čase krízy úplne prirodzené a správajú sa tak aj ostatné v podstate vyspelejšie ekonomiky, vyspelejšie krajiny, ako je Slovensko. Práve v zhoršených ekonomických podmienkach sa preto do popredia dostáva aj otázka regionálnych rozdielov v rámci Slovenska, čo je dedičstvo disparít dlhoročné a pravdepodobne ešte bude nejaký čas trvať, kým sa rozdiely vyrovnajú, povedzme, na úroveň Európskeho priemeru. Teda priemeru rozdielov, ktorý je medzi týmito najvyspelejšími a tými najzaostalejšími časťami jednotlivých regiónov a subregiónov v rámci Európskeho spoločenstva. Slovenská národná strana aj vláda si túto skutočnosť plne uvedomili a reaguje na ňu aj predložený návrh rozpočtu na rok 2010, a to pomerne veľký medziročným nárastom zdrojov na regionálny rozvoj, a to vo výške 89,3 %. Tieto prostriedky smerujú do takých oblastí ako napríklad infraštruktúra vzdelávania, infraštruktúra sociálnych služieb, posilnenie kultúrneho potenciálu regiónov, podpora a rozvoj cestovného ruchu, regenerácia sídiel, regionálne komunikácie. Na podporu vyrovnávania regionálnych rozdielov má nepochybne význam aj rozvoj vidieka, kde sa rozpočtuje medziročný nárast až na úrovni 84,7 % a tieto prostriedky budú slúžiť na zabezpečenie vyššej konkurencieschopnosti poľnohospodárstva, potravinárstva a lesného hospodárstva, lepšieho stavu životného prostredia krajiny, kvalitnejší život vo vidieckych oblastiach. Návrh rozpočtu zároveň počíta s financovaním všetkých schválených investičných stimulov tak prostredníctvom kapitoly ministerstva hospodárstva, ako aj ministerstva práce. To, čo je z pohľadu Slovenskej národnej strany kľúčové a s čím sme vstupovali aj do vlády je program podpory bývania. K tejto priorite aj zodpovednosti sa naďalej hlásime, aj sa hlásiť budeme a podpora bývania zostáva naďalej takouto prioritou aj Slovenskej národnej strany, aj vlády Slovenskej republiky. Keďže zostali naďalej zachované opatrenia v oblasti stavebného sporenia, ako napríklad rozšírenie možnosti čerpať spotrebné úvery aj na zariadenie bytu alebo zvýšenie percentuálnej sadzby štátnej prémie, respektíve zvýšenie štátneho príspevku pre mladých, poskytovaného mladému poberateľovi hypotekárneho úveru na 2 % ročne. To všetko sú konkrétne stimuly, ktoré môžeme povedať, sú novými politikami v rámci podpory bývania. Keď sa pozrieme hlbšie na rozpočtovú kapitolu, ktorú bude obhospodarovať ministerstvo výstavby a regionálneho rozvoja, dôležité sú predovšetkým tri programové položky – program rozvoja bývania, regionálny rozvoj a tvorba riadenia, kontrola a implementácia politík. Z celkových výdavkov kapitoly tvoria výdavky na financovanie bytovej výstavby sumu 174 239 402-tisíc eur, z toho na výstavbu a obnovu bytového fondu pôjde 50 255-tisíc eur. Výdavky na štátnu prémiu sú rozpočtované a vyčlenené v sume 48,5 milióna eur, na štátny príspevok hypotekárnym úverom vláda v rozpočte vyčlenila 20 580-tisíc eur a na podpory realizované prostredníctvom Štátneho fondu rozvoja bývania pôjde 54,904 milióna eur. To sú konkrétne stimuly určené pre konkrétnych občanov, ktoré budú adresné, podporné, stimulačné tak, aby sme umožnili konkrétnym skupinám, predovšetkým mladým rodinám, začínajúcim rodinám získať to, čo je pre nich najpodstatnejšie, a to je vlastné bývanie. Ako vidíte, tie podpory sú rôzne štruktúrované, takže prakticky ktorákoľvek sociodemografická skupina sa môže nájsť v podmienkach na čerpanie týchto podpôr štátu. V roku 2009 sú na podporu bývania rozpočtované finančné prostriedky vo výške 200 897  662-tisíc eur. Prepočítajte si to, prosím, na koruny a dostanete obrovské číslo, obrovskú sumu v miliardách slovenských korún. Z toho chcem ešte zdôrazniť, čo je priorita Slovenskej národnej strany – projekt zatepľovania bytov vo výške 71 miliónov eur, pretože štruktúra bývania na Slovensku, kde gro tvoria panelové byty postavené v čase pôrodného boomu v 70. rokoch sú už na hranici opotrebovateľnosti. A v rámci znižovania nákladov na bývanie je práve týmto nástrojom zatepľovanie. Jednoducho tak ako hovoria Nemci, najviac získané peniaze najcennejšie sú tie, ktoré sú ušetrené. Čiže cez tento konkrétny projekt ponúka vláda, ponúka rezort ministerstva výstavby pre občanov našej krajiny konkrétny stimul v možnosti šetriť nákladové položky na teplo, ktoré tvorí podstatnú položku koláča, ktorý je, ak porovnáme spotrebný kôš s inými vyspelými krajinami, práve najviac zaťažený v otázke bývania a energetickej náročnosti, čo je projekt, samozrejme, dlhodobý do budúcnosti. Každý rok už tieto finančné zdroje konkrétnych rodín bývajúcich predovšetkým v panelových domoch šetriaci. Čiže ide o akúsi aj nepriamu finančnú podporu pre množstvo slovenských rodín. Dá sa to, samozrejme, aj vypočítať na počty obyvateľov. Rozsah finančných prostriedkov vyčlenených v štátnom rozpočte na podporu obstarávania predovšetkým nájomných bytov, čo sú štartovacie podmienky pre novozačínajúce mladé rodiny alebo sociálne slabšie skupiny a prislúchajúcej technickej vybavenosti na rok 2010 je v tomto rozpočte 37 110-tisíc eur. To znamená, že bude možné podporiť obstaranie cca 2 500 nových bytov, čo je aj v čase hospodárskej krízy a predovšetkým stavebnej recesie, keďže stavebníctvo je segment, ktorý medzi prvými masívne reagoval na pokles ekonomiky. Rovnako dobrá správa aj pre zamestnávateľov a stavebníkov, ktorí budú mať prácu,  a rovnako dobrá správa pre občanov, ktorí sa k bytom dostanú. Spomínal som aj Štátny fond rozvoja bývania, cez ktorý sa práve sanuje výstavba nájomných bytov, a to v percentuálnej úrovni 70 až 80 %, z dotácie ministerstva výstavby a regionálneho rozvoja to je ďalších 20 až 30 % na byty bežného štandardu a 70 až 80 % na byty nižšieho štandardu. Pripomeňme, že vláda Slovenskej republiky sa už v programovom vyhlásení zaviazala vytvoriť podmienky na zvýšenie obnovy a revitalizácie bytového fondu s cieľom zefektívniť jeho prevádzku. O čom som hovoril. Predovšetkým zníženie energetickej náročnosti a súčasne aj zvýšenie štandardu bývania. Týmto spojením, zlúčením sa dostaneme aj k úspore energií, o ktorých som už hovoril. Čiže v oblasti regionálneho rozvoja sú rozpočtované výdavky zo štátnych prostriedkov a prostriedkov Európskej únie v celkovej sume 261 160-tisíc eur. To sú čísla, ktorých výsledok sa priamo premietne v regiónoch Slovenska. Na podporu bývania je dôležité, že sa rozširujú možnosti čerpať aj spotrebné úvery, o čom som už hovoril. A ďalšou takouto oblasti, ktorá je kľúčová pre budúcnosť Slovenska, pre budúcnosť ekonomiky a pre budúcnosť našich ľudí a predovšetkým mladých ľudí, na ktorých musíme stavať, je rezort školstva ako predpoklad posunutia sa k novej úrovni znalostnej ekonomiky. Práve pre konkurencieschopnosť našej ekonomiky je nevyhnutná vzdelanostná úroveň pracovnej sily. Toto si uvedomuje aj Slovenská národná strana spolu s vládou Slovenskej republiky, pretože ide o jednu z priorít, ktorá sa premietla aj v rozpočte. Čiže v tom reálnom prostredí nevyhnutného šetrenia, o ktorom hovorí na jednej strane opozícia, že je to nutné, že je potrebné reštrukturalizovať verejný dlh a nezaťažovať sa, súčasne ale si uvedomujeme, že je potrebné udržať konkrétne priority aj v ich rozvojovej časti alebo aspoň na tej úrovni, ktorá bola dosiahnutá, aby sme nešli na nižšiu úroveň. A to je to, čo som hovoril. To sú tie priority,  na ktoré je potrebné v čase ekonomickej krízy sa zamerať. Je prirodzené, že celoplošne nie je možné udržať rovnakú úroveň všetkých segmentov. Ale ja hovorím o prioritách. O prvej priorite rozvoj vidieka, rozvoj regiónov a teraz hovorím  o školstve. Napriek tomu, že sa celoplošne musí šetriť, čo dúfam všetci chápeme, na podporu regionálneho školstva ide v budúcom rozpočte o 170 miliónov korún viac. Nie je to možno veľká suma, ale je to nesporne dobrá správa v čase v krízy pre učiteľov a všetkých, ktorí sú súčasťou pedagogického procesu. Pretože jedným z predpokladov je aj adekvátne ohodnotenie pedagógov. Chcem zdôrazniť, že rozpočtovaná priemerná mzda pedagogických zamestnancov regionálneho školstva medziročne vzrastie o 2,2 %. Uvedomme si, keď tu bol už pertraktovaný zákon o pedagogických zamestnancoch v tej akejsi tmavšej farbe, ak by som sa mal obrazne vyjadriť, práve v ňom je zakotvené povinne o jedno percento vyššie odmeňovanie práve pedagogických zamestnancov. Takže už tam bola zohľadnená priorita. V porovnaní s prognózovanou priemernou mzdou zamestnanca hospodárstva na rok 2010 až 2012 by mal byť priemerný mzdový výdavok pedagogických zamestnancov regionálneho školstva v nasledujúcom roku vyšší o 5,2 % a v rokoch 2011 až 2012 o 4,8 %. Návrh rozpočtu na budúci rok počíta aj s rastom verejných výdavkov na vysoké školstvo, ako aj na vedu a techniku. Prirodzene je potrebné zohľadniť a pozerať sa na tieto ukazovatele aj v rámci čerpania fondov Európskej únie. Môžeme preto skonštatovať, že školstvo je zabezpečené na chod a že programové vyhlásenie vlády v tejto dôležitej východiskovej oblasti na prechod na znalostnú ekonomiku sa plní aj v ťažkých časoch súčasnej krízy. Bokom neostala ani oblasť športu. V návrhu rozpočtu je zabezpečená rekonštrukcia Zimného štadióna Ondreja Nepelu, ktorý bude využitý pri organizovaní Majstrovstiev sveta v ľadovom hokeji v roku 2011 práve v Slovenskej republike. A čo iné nás má viac reprezentovať ako úspechy a čo iné, alebo v akej oblasti sme dosiahli, ak nie práve v ľadovom hokeji. A to isté sa týka aj futbalu a výstavby nového Národného futbalového štadióna, keďže naše mužstvo postúpilo na majstrovstvá sveta vo futbale. Čiže aj v čase škrtenia výdavkov opäť sú tu jasne nastavené priority, ktoré sú dôležité. Pretože rovnakou súčasťou nie sú len konkrétne stimuly, ale aj motivácia. Motivácia a nádej pre ľudí, že sa vieme dostať z krízy, že keď sme tam, tak sa vieme postarať o tých, ktorých sa kríza najviac dotkla a že budúcnosť tejto krajiny a predovšetkým mladých ľudí má perspektívu. Má perspektívu, pretože je tu zodpovedný prístup k spravovaniu tohto štátu, ktorý sme my chceli už v roku 1990. Dámy a páni, dovoľte mi po oboznámení vás s prioritami Slovenskej národnej strany ako seriózneho vládneho partnera, keďže vystupujem v mene poslaneckého klubu, po týchto dvoch rezortoch, za ktoré nesieme primárnu zodpovednosť, zdôrazniť ešte potrebu národnej kultúry. Slovenská národná strana veľmi citlivo vníma zabezpečenie národnej kultúry a kto iný, alebo aký iný symbol v oblasti prezentovania národnej kultúry, ak nie najstaršia kultúrna ustanovizeň Matice slovenskej nemá byť tým lakmusovým papierikom, na ktorom sa zisťuje, aký je prístup k realizácii a k možnostiam našej Matice. Našej myslím, keď hovorím za alebo v mene slovenského národa. Základným problémom Matice slovenskej je však od roku 2005 predovšetkým to, že je vynechávaná zo štruktúry rozpočtovej kapitoly ministerstva kultúry. Bohužiaľ, toto dedičstvo pokračuje aj naďalej, pretože je naozaj problém pravdepodobne vrátiť Maticu slovenskú do konkrétnej rozpočtovej kapitoly, a to je jediný kritický moment, ktorý použijem vo svojom vyjadrení, pretože si nemôžeme zakrývať, že postaviť Maticu slovenskú na milosť a nemilosť, proste na toto by sme nemali zabúdať. Takže neriešením mzdovej problematiky znamená, že Matica slovenská v súčasnosti a dlhodobo nie je schopná budovať a stabilizovať odborný personálny aparát, a to v Národnom inštitúte slovenského jazyka a literatúry, v Slovenskom literárnom ústave Matice slovenskej, v Archíve Matice slovenskej, v Slovenskom historickom ústave Matice slovenskej, v Krajanskom múzeu Matice slovenskej a v Informačnom ústredí Matice slovenskej. Šesť suborganizácií, ktoré riadi Matica slovenská, ktoré som vymenoval. Nehovoríme teda len o spolkovej činnosti najstaršej kultúrnej ustanovizne, ale hovoríme aj o realizovaní zverených úloh štátom. Štát Matici slovenskej zveril zákonom o Matici slovenskej konkrétne oblasti, ktoré musí zabezpečovať a je našou povinnosťou pýtať sa, či objednávka štátu alebo vzdanie sa kompetencií štátu v danej oblasti a ponechanie ich na realizácii Matici slovenskej je dostačujúce. Podľa nás nie je ani v súčasnom období, pretože keď sa pozrieme na úbytok rozpočtovania Matice slovenskej od roku 1999, kedy došlo k rapídnemu poklesu, k obmedzeniu financovania, k odobratiu niektorých tradičných inštitúcií, ktoré okrem týchto šiestich, ktoré som menoval, spravovala, tak je zrejmé, že v rokoch 1999 až 2006 bola Matica slovenská v nemilosti. Nám sa podarilo aj v minulom roku presadiť zvýšenie rozpočtu pre Maticu slovenskú rádovo o, nespomeniem si, asi 30 miliónov korún, ale realita je taká, že Matica slovenská a jej domy práve na takzvanom jazykovo zmiešanom južnom území Slovenskej republiky sú jedinými stánkami a reprezentantmi slovenskej kultúry. Paradoxne, nájdite mi v Slovenskej republike na jazykovo zmiešanom území iné inštitúcie, iné kultúrne stánky, kde sa šíri slovenská kultúra pre 800-tisíc Slovákov. Nenájdete ich. Za týchto okolností preto aj Matica slovenská hľadá možnosť získavania finančných prostriedkov na plnenie matičného poslania, a ako som už spomínal, aj na dosť podstatné a dôležité a nezastupiteľné úlohy často zverené štátom. Matica slovenská, pokiaľ si pozriete rozpočet, je zachovaný na úrovni roku 2009 približne v objeme 1,6 milióna eur, ale reálne Matica slovenská potrebuje 3,174 milióna eur. Čiže niečo viac ako 95 miliónov Sk. Len pre vašu ilustráciu, prečo Slovenská národná strana obhajuje zabezpečenie rozpočtu Matice slovenskej. Objem týchto optimálnych prostriedkov, ktoré, bohužiaľ, ani dnes nedosiahneme, to otvorene hovorím, sú mzdové náklady, prevádzkové náklady, náklady spojené s realizáciou aktivít v roku Jozefa Cífera Hronského, starostlivosť o zbierky, Martinské národné slávnosti plánované na rok 2010 v auguste, festivaly, napríklad centrom bude Nitra a širšie okolie v júli 2010 na matičný celosvetový festival slovenskej mládeže a množstvo ďalších konkrétnych a adresných aktivít. Je potrebné zároveň dobudovať v budúcnosti Slovenský literárny ústav Matice slovenskej, Slovenský historický ústav, ktorý by sa mal venovať aj vývojovým historickým skutočnostiam slovenského národa a súčasne prebudovať krajanské múzeum Matice slovenskej so sídlom v dome Jozefa Cígera Hronského. To sú len námatkovo uvedené príčiny a dôvody, prečo podávam pozmeňujúci návrh k vládnemu návrhu zákona o štátnom rozpočte na rok 2010. Čiže v prílohe č. 4 výdavky štátneho rozpočtu na realizáciu programov na rok 2010 sa záväzné ukazovatele menia takto. V kapitole Ministerstva kultúry Slovenskej republiky sa výdavky na program 08T, čiže tvorba a implementácia politík znižuje o 700-tisíc eur. A výdavky na program 08S, čiže tvorba, šírenie, ochrana a prezentácia kultúrnych hodnôt sa zvyšujú o 700-tisíc eur. Ako vidíte, samotná globálna rozpočtová kapitola ministerstva kultúry sa nemení. Nie je to teda návrh nad vyčlenený rámec prostriedkov pre ministerstvo kultúry, ale ide o štrukturálne posuny a zmeny, pretože sa nazdávam, že tých 700-tisíc eur nebude až tak chýbať tomuto konkrétnemu rozpočtovému výdavku, z ktorého berieme, pretože boli to predovšetkým oblasti, ktoré sú v štádiu stratégií. Čiže v čase krízy stratégia môže počkať, respektíve len sa zníži objem prostriedkov, ale, bohužiaľ, za daného stavu, aký je a plánovaného rozpočtu by to Matica slovenská pravdepodobne veľmi pocítila. Takže ja vám ďakujem za pozornosť a aj za podporu pre tento konkrétny pozmeňujúci návrh.