I. Radičová, poslankyňa: (2006-10-17):
Preto mi dovoľte len pripomenúť, že tzv. tretí sektor má svoje špecifické podoby a špecifické charakteristiky. A práve táto špecifickosť sa prejavuje nielen v samotnom poslaní neziskovej organizácie či spôsobe jej napĺňania, ale predovšetkým v tom, že misia mimovládnych organizácií sa často dotýka čohosi nehmotného, presadzovania hodnoty, dosahovania zmeny postoja či správania sa, poskytovania pomoci. Tento produkt, s ktorým neziskové organizácie prichádzajú „na trh“, je veľa ráz nehmotnej povahy. Je to väčšinou služba. Je to sociálna pomoc, sociálna pomoc núdznym, potrebným, postihnutým, odkázaným. Do popredia sa dostáva aj skutočnosť, že v prípade neziskových organizácií sú cieľovou skupinou, adresátmi týchto aktivít ľudia, ktorí za tieto služby neplatia alebo platia len čiastočne, a to preto, že nemajú na to finančné zdroje. Hovorím o cieľovej skupine. Do hry medzi mimovládny sektor a cieľovú skupinu vstupuje tretí subjekt. A tým tretím subjektom, ktorý má istý záujem problém riešiť, je jednoducho darca, donor. Môže to byť nadácia, štát, samospráva, firma, ale i jednotlivec, ktorí sa spolupodieľajú na podpore vzájomne prospešnej alebo verejnoprospešnej aktivity. V súčasnosti je na Slovensku 27 221 neziskových organizácií. Časť je registrovaná ministerstvom vnútra a časť krajskými úradmi podľa formy, 27 221. Za ostatné dva roky sme zaznamenali nárast o pätinu, čo je však oveľa opodstatnenejšie a podstatnejšie, je to najmä v oblasti poskytovania verejnoprospešných služieb, a to v oblasti podpory detí, mládeže, vzdelávania, ochrany zdravia a zdravotne ťažko postihnutých občanov. Hmatateľný a viditeľný v realite je trend rozširovania sociálnych, zdravotníckych a vzdelávacích služieb, pozor, na miestnej a lokálnej úrovni. Nemenej dôležitá je expresívna funkcia mimovládnych organizácií v otváraní nových tém, v obhajobe práv občanov, upozorňovanie na nedostatky a hľadanie nových riešení vrátane kritiky existujúcich politík a návrhov alternatívnych riešení. Ponuka sociálnych inovácií, adresnosť ich poskytovania sú doménou realizácie konceptu sociálnej solidarity. Nositeľ sociálnej solidarity je tretí sektor. Mimovládne organizácie sú centrom filantropie, tu, myslím, nemusím vysvetľovať, čo znamená toto slovo, a dobrovoľníctva, teda aktivizácie občanov na solidaritu a sociálne začlenenie do spoločnosti. Aktívna a aktivizujúca solidarita sú jedinečné a nezastupiteľné funkcie mimovládnych organizácií. Druhý významný trend je v profesionalizácii poskytovaných služieb. Množstvo rozpočtových a príspevkových organizácií, a môžem vám dodať ich zoznam, ktoré už štát nechcel a nevedel efektívne riadiť, bolo transformovaných na mimovládne organizácie. Tento proces prebieha aj na úrovni vyšších územných celkov a obcí, ktoré delegujú výkon svojich kompetencií najmä v oblasti verejných a sociálnych služieb na mimovládne organizácie. Pán minister, výkon však potrebuje finančné krytie. Medzinárodné porovnanie podielu verejných zdrojov na financovaní mimovládnych organizácií je pre Slovensko stále nepriaznivé. Podiel verejných zdrojov činí v Slovenskej republike len 26,8 %, už v Maďarsku 42,3 %, Čechách 39,4 %, Poľsku 30 % a to radšej nevymenujem ostatné krajiny. Tretí významný trend, ktorý chcem podčiarknuť, je naozaj posilnenie financovania mimovládnych organizácií z verejných zdrojov na Slovensku, čím sa tento podiel zvýšil, a to predovšetkým vďaka 2 % dane z príjmu. Tento podiel bol zvýšený a naštartovaný v rokoch 2003 až 2004. Vďaka 2 % dane z príjmu za ostatné dva roky sa počet darcov zdvojnásobil v súčasnosti na 416 600 fyzických osôb a 13 700 právnických osôb. Je preto pre mňa úplne nepochopiteľné, prečo sa jednoznačne pozitívne trendy, napĺňanie nezastupiteľných funkcií mimovládnych organizácií má zrušením 2 % zastaviť, ohroziť. Alebo čo, budeme hľadať náhradné verejné zdroje? Čo tým riešime? Prečo chce štát opäť vykonávať to, čo už sám raz vyhodnotil, že vykonávať nevie? A keď to vykonáva, robí to drahšie a menej efektívne. Tieto výhrady sa viažu k návrhom, ktoré ste predložili. Navrhujete znížiť 2-percentnú asignáciu právnických osôb na 0,5-percentnú pre budúci rok. Zároveň argumentujete, že doplníte tieto príjmy z 2 % od fyzických osôb. Zároveň však zvyšujete možnosť minimálnej hranice na 250, čím, nemôžem si pomôcť, vyraďujete všetkých občanov, ktorých daň ročná činí 12 500 Sk, čo v prípade jednotlivca je, iba spresňujem, 14 800 hrubého, ak máme jedno dieťa, blížime sa k priemernému hrubému príjmu na Slovensku. Ak sa pozriete na rozloženie príjmové, často ste tým operovali aj pri príprave programového vyhlásenie vlády, tak vidíte, že dve tretiny občanov vyraďujete zákonom z možnosti prispieť ako fyzické osoby na činnosť mimovládnej organizácie. Tento výpadok nie je možné zvyšovať ďalším angažovaním, lebo mi tam zostáva len 40 % fyzických osôb týmto prijatím. A výpadok 2 % právnických osôb nemôžem vyrovnať pri takýchto zmenách, to je jednoducho vylúčené, nehovoriac o tom, že práve na miestnej a lokálnej úrovni aktivizácia etosolidarity tkvie v tejto dvadsaťkorunáčke, v tej, ktorú môžu ľudia na miestnej úrovni dať na aktivitu, ktorej veria, ktorú majú pod kontrolou a ktorá pre nich znamená zaradenie sa aktívne do občianskeho života. Všetky rodičovské združenia, množstvo inštitúcií pri nemocniciach, ktorých jediné zdroje sú dvadsaťkorunáčky fyzických osôb, mám vymenovať? Prepáčte, nerozumiem, ako vnímate dvadsaťkorunáčku. Platba pacientov dvadsaťkorunáčkou bola záťaž, to je výdavok. Dvadsaťkorunáčka ako príspevok fyzickej osoby na činnosť mimovládnej organizácie, to je drobné. Tak je to veľa alebo je to drobné. (Potlesk.) Druhý argument, ktorý používate (Reakcia z pléna.), pán Burian, ja som sa k vám vždy správala slušne, sú administratívne náklady pri administrácii dvadsaťkorunáčok. Nuž tie administratívne náklady činia 11 mil., keď ich konečne očistíme od zakúpeného softvéru spred 2 rokov, lebo snáď ho nezakalkulujeme každý rok ako náklad, keď už sme ho raz kúpili. Keď to porovnám s administratívnym nákladom na vianočný príspevok, ktorý činí 18 mil. obávam sa, že tu niet o čom diskutovať pri sumách, ktoré plynú do mimovládnych organizácií, a to v zmysle, ktorý je na to nabalený. Argumentujete, že právnické osoby si sebe prelievajú financie a na čo sa to používa a aké je to neprehľadné. Dobre, ak sa zneužíva, poviem príklad, a sme toho svedkami, sociálny systém, sociálne dávky, zrušíme sociálne dávky? Nie, vytvárame pravidlá, ktoré zabránia zneužívaniu systému. Pripravme pravidlá, ktoré zabránia zneužívaniu systému, pripravme pravidlá, ktoré nebudú umožňovať zneužitie 2 % právnických osôb. Navrhujem uvažovať smerom viazať 2-percentnú asignáciu právnických osôb pre tie mimovládne organizácie, ktoré sú viazané na inštitúcie verejnej správy, verejného života, lebo tam je záruka, že keď je to naviazané na túto inštitúciu, potom to vykonáva verejnoprospešný účel, nemôže prísť k chybe. Nevymyslela som to sama, funguje to tak v 80 % krajín, ktoré tieto mechanizmy používajú. Sme pripravení o tom diskutovať. Tieto pravidlá je možné implantovať. Ale nerušme fungujúci finančný systém, ktorý vytvára prirodzenú súťaž medzi mimovládnymi organizáciami navzájom, prispel k vyčisteniu tohto priestoru a orientáciou na naozaj verejnoprospešné služby vie presne analyzovať dopyt na lokálnej úrovni, čo klienti v danej lokalite a na danom mieste prioritne potrebujú, inak potom vidím len dve teoreticky možné riešenia. Po prvé, necháme zahynúť množstvu mimovládnych organizácií, myslím, v zmysle náplne verejnoprospešnej služby, niežeby zanikli celé, iba výkony z tých služieb, alebo po druhé, druhá teoretická možnosť je, že nájdeme zdroje v štátnom rozpočte, budeme tlačiť na pána ministra financií, aby sme časť mimovládnych organizácií, ktoré naozaj za štát vykonávajú nevyhnutné činnosti a služby, začali financovať priamo zo štátneho rozpočtu. Tak začneme privilegovať isté vybrané mimovládne organizácie podľa nejakého kľúča, pretože databáza všetkých mimovládnych organizácií, ktorá by jasne definovala, že len a len táto vytvára sociálne služby, je neexistujúca. Každá mimovládna organizácia totiž pristupuje ku klientovi komplexne, to znamená, kombinuje rôzne typy služieb. To sú jej špecifiká. Ak budeme vyberať, ktorú zo štátneho rozpočtu priamo podporíme a ktorú nie, nehnevajte sa, to je najlepší spôsob, otvorenie priestoru vytvárania privilégií, korupcie a vytvárania si vlastnej siete mimovládnych organizácií. Ponechajte súťaž, ponechajte rozhodnutie, prosím vás, na klientoch. Z tohto hľadiska nemôžem daný zákon podporiť. Ďakujem.