Dostál, Ondrej, poslanec NR SR (2018-05-22):
Vážený pán predseda, kolegyne, kolegovia. Trochu zmením tému. Rád by som sa vo svojom vystúpení trochu povenoval problematike kontroly samospráv, kontroly územnej samosprávy, konkrétne, konkrétne samosprávy na úrovni, na úrovni obci a úplne konkrétne na úrovni tých najmenších obcí. Kontroly samospráv sa dotýkajú viaceré časti správy o činnosti Najvyššieho kontrolného úradu. Špecifickou je téma pripravenosti na tzv. e-Government, čiže elektronický výkon verejnej správy, kde kontrola NKÚ konštatovala nepripravenosť tretiny samospráv, ktoré neboli k 1. novembru 2016, keď sa tá kontrola uskutočnila, pripravené vykonávať verejnú moc elektronicky a aj pri tejto kontrole, a teraz zacitujem: „sa previl vzťah medzi dosiahnutými výsledkami a veľkosťou konkrétnej samosprávy. Väčšie samosprávy dosahovali lepšie výsledky najmä z dôvodu lepšieho financovania informačných technológií a vyspelosti procesov na podporu elektronizácie“. V ďalšej časti správy sa hovorí o kontrolách vykonaných na podnet na základe podnetu občanov, ktoré sa týkali hospodárenia, nakladania majetku v menších obciach. Správa hovorí o piatich takýchto kontrolách a konštatuje na základe ich výsledkov, že väčšina podnetov je oprávnená a týka sa problémov, na ktoré NKÚ upozorňuje pravidelne. Spravidla sa týkajú nedodržiavania zákona o rozpočtových pravidlách verejnej správy a územnej samosprávy, nespoľahlivosti finančného výkazníctva, porušovania jednotlivých ustanovení zákona o majetku obcí, porušovania zákona o verejnom obstarávaní, nedostatočnej činnosti obcí ako správcov daní a nedostatočného vnútorného kontrolného systému. Je pochopiteľne pravda, že problémy v oblasti nakladania s majetkom, v oblasti použitia svojich financií majú nielen malé obce, má ich aj štát, o tom hovorili viacerí kolegovia predo mnou. Majú ich samozrejme aj väčšie mestá. Ten väčší objem finančných prostriedkov samozrejme, že nie je žiadnou zárukou toho, že sa financie vynakladajú hospodárne, efektívne a transparentne. A aj keď pri tom spomínanom e-Governmente to, že mestá alebo väčšie mestá majú väčší balík prostriedkov na zabezpečenie elektronického výkonu moci, nemusí vždy znamenať iba to, že technicky sú na tom formálne lepšie, ale niekedy aj to, že je väčší priestor pre divné obstarávania a pre zneužitie tých prostriedkov. A napokon aj správa konštatuje v tom druhom aspekte v hospodárení, že napríklad také Košice mali veľmi vážne problémy s hospodárením. Z tej kontroly krajských miest tam z hľadiska objemu finančných prostriedkov vyšli veľmi závažné zistenia a najväčšie problémy alebo objemovo najväčšie problémy práve vo vzťahu ku Košiciam, ktoré sú druhé najväčšie mesto na Slovensku a ktoré v čase, ktorého sa kontrolné zistenia týkajú, viedol Richard Raši, ktorý bol za odmenu za takýto spôsob narábania s verejnými prostriedkami povýšený na, z primátora krajského mesta na podpredsedu vlády. Ale chcel by som sa vrátiť k tým menším obciam, ktorým sa venuje intenzívne aj Združenie občanov miest a obcí Slovenska, ZOMOS, ktorého som tiež členom a ktoré rieši práve prípady veľmi zlého hospodárenia obcí a malých obcí a zneužívania moci, pretože tie kontrolné zistenia majú dva aspekty vo vzťahu k malým obciam. Jeden aspekt spočíva v tom, že malé obce jednoducho majú menej zdrojov, majú slabšie kapacity nedokážu si, nedokážu si zabezpečiť prostriedky na plnenie si základných samosprávnych funkcií a väčšinu, väčšinu svojich zdrojov minú na svoju vlastnú prevádzku. Ale problém malých obcí a aj tie, o ktorých hovoria zistenia Najvyššieho kontrolného úradu, majú aj iný aspekt. Ten druhý aspekt spočíva v zneužívaní moci, v rozkrádaní, v korupcii, ktoré sa v tých menších obciach deje doslova na hulváta. To, čo sa na úrovni štátnych podnikov alebo ministerstiev deje všelijakými sofistikovanými schémami, keď manželky štátnych nominantov nakupujú a predávajú pozemky a haly a podobné, podobné nehnuteľnosti, kde naozaj musí mať človek nejaké zákulisné informácie dostať nejaký typ alebo veľmi hlboko premyslieť nejakú, nejakú schému, ako sa to deje, tak v týchto menších obciach naozaj sa dejú veci typu, že starosta si nechá posielať miestne dane na svoj vlastný účet miesto toho, aby ich príslušné subjekty platili, platili na účet obce, alebo starosta bez súhlasu zastupiteľstva založí kultúrny dom, ktorým má ručiť za nejakú pôžičku, ktorá ale reálna nie je, pretože tie peniaze z pôžičky, z pôžičky neprídu a obec to nie je schopná, schopná splácať. Príde o kultúrny dom, má dlhy také, ako žiadna obec na Slovensku v pomere k svojmu majetku. Dostane sa do nútenej správy. A teraz hovorím o obci Turá v okrese Levice, ktorá bola vypichnutá v správe NKÚ ako zvláštny príklad. Hovorím o tom aj preto, pretože minulý rok počas jedného z výjazdov už spomínaného združenia obcí, Združenia občanov miest a obcí Slovenska, ZOMOS, som sa aj ja mal možnosť stretnúť s vtedy zastupujúcim starostom alebo zástupcom starostu pánom Valkovským a informovať sa o katastrofálnej situácii v tej obci, kde môžete si to prečítať aj v tej správe, aké všetky nedostatky a teda ak si nejaké nedostatky v hospodárení obce a s nakladaním s jej majetkom možno predstaviť, tak v obci Turá sa toto všetko, toto všetko dialo. Obec Turá v tom období, keď som tam bol, zrovna nemala starostu, pretože ten starosta, ktorý to spôsobil, Jozef Bogár v dôsledku odsúdenia prišiel o mandát starostu. Pripravovali sa nové predčasné voľby a výsledkom tých nových predčasných volieb bolo, že si občania zvolili za starostku jeho manželku, ktorá v tom čase, keď sa všetky tie nešváry diali, mu robila účtovníčku. Čiže niekedy je to naozaj zložité, zvlášť v týchto malých obciach a teda veľmi oceňujem, že NKÚ v správe, v závere, v tej časti o samosprávach odporúča ministerstvu vnútra opätovne sa zaoberať myšlienkou ďalšej etapy reformy územnej samosprávy, nakoľko sa neustále potvrdzuje skutočnosť, že menšie obce nedokážu zabezpečiť výkon pôsobnosti v potrebnom rozsahu a zároveň v nich zlyhávajú vnútorné kontrolné mechanizmy. Ak bude priestor v záverečnej reči, tak mňa by zaujímalo, pán predseda, aj ako bývalý predstaviteľ samosprávy, aké má predstavy o tom, ako by bola uskutočniteľná tá ďalšia etapa reformy verejnej správy, pretože ja som tiež presvedčený, že bez municipalizácie komunálnej reformy a spájania obcí sa väčšina týchto problémov nebude dať efektívne riešiť, teda tých problémov v malých obciach, o ktorých hovoríme. Ale zaujímalo by ma, či vidíte aj nejaké cesty systémových riešení zefektívnenia kontroly v súčasnom stave, teda čo sa týka postavenia hlavných kontrolórov, ich činnosti alebo možnože silnejšieho postavenia Najvyššieho kontrolného úradu vo vzťahu k obciam a čo my pre to môžme urobiť z pohľadu parlamentu a legislatívy, lebo opäť to viem z praxe, že niekedy zúfalí ľudia v tých obciach vidia v NKÚ jedinú záchranu, pretože tie vnútorné kontrolné mechanizmy veľmi často zlyhávajú. Ďakujem za pozornosť.