L. Szigeti, poslanec: (2008-05-13):
Ja by som vychádzal z Programového vyhlásenia vlády Slovenskej republiky, kde je uvedené, citujem. „Vláda vypracuje koncepciu štátnej politiky vo vzťahu k deťom a mládeži na obdobie rokov 2008 – 2013.“ Ďalej je tam úloha pre vládu, vlastne pre ministerstvo školstva, keďže je to ústredným orgánom štátnej správy pre mládežnícku politiku, aby vláda vypracovala aj zákon o mládeži. Pýtam sa, kde je koncepcia, ktorá je koncepciou štátnej politiky vo vzťahu k deťom a mládeži na obdobie 2008 a 2013? Myslím si, že všetky ostatné právne normy by mali vychádzať z tejto dlhodobej koncepcie a som toho názoru, že skôr by sme mali prijať komplexný zákon o mládeži, až potom riešiť, myslím si, že nejakou nižšou právnou normou podporu práce s mládežou. Podľa predkladateľa cieľom návrhu zákona je právne vymedzenie súčasného stavu práce s mládežou. Tak ako som to hovoril, nie som celkom presvedčený o tom, že predmetná problematika vyžaduje právne riešenie na úrovni zákona. Problematika by mohla byť skôr zaradená do zákona o mládeži a detaily by mali byť riešené s nižšími právnymi normami na úrovni ministerstva školstva. Jednoznačne som toho názoru, ako som to uviedol a naznačil pri prerokovaní návrhu zákona o podpore a o organizácii podpore športu, že má centralistické prvky, tak pre tento návrh zákona to platí dupľom, že sa v ňom prejavujú skutočne prvky centralizácie, možno aj dirigizmu a pripomína mi časy, bohužiaľ, časy totality. Ďalším cieľom, ako je to v dôvodovej správe tohto návrhu, je definovať a zjednotiť základné pojmy používané v práci s mládežou. V tejto súvislosti sa naskytne otázka, či aj dvojročné dieťa patrí do kategórie mládežník a v tom prípade si myslím, že by to mal byť zákon nielen o podpore práce s mládežou, ale aj s deťmi, pretože vo všeobecnej kategórii poznáme aj kategórie detí do určitého veku. Nie je mi úplne jasné, z čoho ste vychádzali pri tvorbe a zadefinovaní jednotlivých pojmov, prečo sú tam také vekové kategórie, ako ste uviedli, prečo sa považuje mládež len v tom prípade, ak sú to traja alebo viacerí, prečo je tam práve takáto definícia. Bolo by dobré pri vymedzení základných pojmov zadefinovať aj, čo je to vzdelávacie zariadenie pre prácu s mládežou, pretože v zákone sa tento pojem vyskytuje viackrát, nie je zadefinovaný, čo vlastne chápeme a rozumieme pod týmto zariadením a interpretácia môže byť rôzna. V § 5, kde hovoríte o úlohách pre vyššie územné celky a pre obce si myslím, že by bolo potrebné jednoznačnejšie a viac zdôrazňovať to, čo sa zdôrazňuje aj v rámci Európskej únie, to, čo je uvedené aj v Bielej knihe, a to je potreba participácie mládeže na lokálnej, regionálnej a, samozrejme, aj na celoštátnej úrovni, pretože toto je budúcnosť. Ide nám o to, aby sme mladých ľudí zapojili do takejto činnosti a nie som presvedčený o tom, že pojem vyšší územný celok, ktorý ste používali v tomto návrhu zákona, je v poriadku, pretože v druhom zákone o podpore a organizovaní športu používate v tejto súvislosti pojem samosprávny kraj. Takže bolo by potrebné sa zjednotiť na týchto pojmoch, či teda používame pojem samosprávny kraj, alebo vyšší územný celok. Zriadenie Akreditačnej komisie špecializovaných činností v oblasti práce s mládežou podľa môjho posúdenia je málo transparentné, takisto sa vyznačuje centralistickými prvkami. Totiž zo zákona nie je jednoznačné, koľko členov má táto Akreditačná komisia, kto vedie túto Akreditačnú komisiu, na koľko rokov sú menovaní členovia, teda nie je tam jednoznačne určené funkčné obdobie, aj keď treba priznať, že v osobitnej časti za dôvodovou správou je tam uvedené, že by to malo byť na päť rokov. Nie je v zákone uvedené, akým spôsobom je zabezpečené finančné krytie tejto Akreditačnej komisie, aj keď zase v dôvodovej správe osobitnej časti je uvedená myšlienka, že to bude financované z ministerstva školstva, ale takéto vážne veci by mali byť ustanovené jednoznačne v zákone, nie v dôvodovej správe, pretože tým pádom to nemá žiadnu právnu silu, ak je to súčasťou len osobitnej časti. V § 10 je nejasná formulácia odbornej spôsobilosti na výkon špecializovaných činností v oblasti práce s mládežou. Podobne ako v predchádzajúcom paragrafe už v osobitnej časti je to trošku podrobnejšie rozpísané a skonkretizované. Neviem, prečo to nemohlo byť aj v tom § 10. V ďalšom paragrafe, kde sa hovorí o mládežníckych dobrovoľníkoch, myslím si, že táto definícia je strašne zložitá a dalo by sa to naformulovať oveľa jednoduchšie, pretože z tej definície, ktorá je sformulovaná minimálne v štyroch alebo piatich riadkoch, pre mňa vyplýva, že mládežníckym dobrovoľníkom môže byť ktorýkoľvek človek tejto zemegule, pokiaľ má nejakú štátnu príslušnosť a pokiaľ patrí do uvedenej vekovej kategórie. Neviem, prečo to bolo treba takýmto spôsobom zadefinovať. Samozrejme, neskôr v ďalších odsekoch je obmedzenie, kto nemôže byť takýmto mládežníckym dobrovoľníkom. Ďalej, kde sa hovorí o dohode o dobrovoľníckej službe, myslím si, že nie dobré, keď používame takzvané gumové paragrafy, ktoré nie sú jednoznačné, pretože je tam uvedené, že dohoda o dobrovoľníckej službe v tom druhom odseku, čo má obsahovať. A je tam uvedené, že obsahuje najmä. Tak keď obsahuje najmä, tak to môže obsahovať, ale nemusí obsahovať, a keď čítame zákon ďalej, kde sa hovorí o povinnostiach pri zabezpečovaní dobrovoľníckej služby, napríklad, keď hovoríme o zabezpečení dobrovoľníka z hľadiska zdravotníckeho, tak ten právny subjekt, v ktorom vykoná dobrovoľnícku činnosť, už by mal mať túto povinnosť, ale len v prípade, keď je to súčasť dohody. Ale keď zadefinujeme dohodu, tak to môže byť, ale nemusí byť, takže nie je to úplne jednoznačné a jasné. Čo sa týka účelu poskytnutia dotácie v rámci vybraných projektov záujmovej činnosti, tiež som toho názoru, ako prezentovala pani poslankyňa Rosová, prečo favorizujeme len oblasti prírodných vied, techniky, kultúry a šport. Myslím si, že pokojne by sme tam mohli dať aj iné oblasti či nejaké exaktné, spoločenské vedy, alebo niečo iné, čo súvisí, alebo môže súvisieť s prácou mládeže. Dotácia, ktorá sa poskytuje na podporu ďalšej aktivity v rámci práce s mládežou nie je transparentná, proste nevyplýva z toho jednoznačne, na čo sa môže a na čo nie, pretože sú tam taxatívne vymenované, ale v tom poslednom bode je uvedené, že sa to môže použiť aj na aktivity v rámci práce s mládežou, to znamená, že je tam všeobecná formulácia, to znamená, že môže to byť hocijaká iná aktivita. Žiadosť o poskytnutie dotácie je podľa môjho názoru príliš byrokratická. Kým niekto vyplní, zabezpečí žiadosť v zmysle návrhu zákona, musí akceptovať a spĺňať pätnásť rôznych bodov. Ja si myslím, že by sa to dalo aj jednoduchším spôsobom vyriešiť. Je tam ustanovenie, ktoré hovorí o tom, že o poskytnutí dotácie rozhoduje minister, krátka veta, bodka, žiadne pokračovanie. Myslím si, že toto je skutočne netransparentný spôsob, akým spôsobom bude rozhodovať minister, či bude mať nejakú výberovú komisiu, nejaký poradný orgán, ktorý urobí nejaký prehľad, vytýči priority, dá ministrovi návrh na poradie dôležitosti a tak ďalej, myslím si, že by to bolo treba   podrobnejšie rozpísať. Čo sa týka dvadsiateho paragrafu, kde sa hovorí o prechodných ustanoveniach, ja som toho názoru, že žiadosti podané do účinnosti tohto zákona by sa nemali posudzovať podľa tohto zákona, pretože môže to byť hodnotené ako retroaktivita, takže mali by sme začať od 1. septembra, tak ako je naznačené, kedy má vstúpiť do platnosti tento návrh zákona. No vzhľadom na moje pripomienky navrhujem v zmysle rokovacieho paragrafu, aby tento zákon bol vrátený predkladateľovi na prepracovanie. Ďakujem pekne.