T. Galbavý, poslanec: (2006-02-02):
V čom tkvie podstata návrhu zákona? Jeho zámerom je predovšetkým prijatie takých legislatívno-právnych opatrení, ktoré pomôžu eliminovať tvrdosť zákona. Keď hovorím o tvrdosti zákona, mám na mysli drakonické ustanovenie, ktoré trestá neplatičov, koncesionárov veľmi neprimerane, likvidačne až nespravodlivo. Poviem príklad. Za poplatok z omeškania pre fyzickú osobu rovná sa 125-násobok sumy poplatku za užívanie prijímača (rozhlasu alebo televízie), u právnickej osoby úrok z omeškania rovná sa sume 375-násobku poplatku za užívanie prijímača (či už rozhlasu, alebo televízie). Už som nedávno spomenul, že za takýto úrok by sa nemuseli hanbiť ani úžerníci v rómskych osadách. Preto som sa rozhodol toto drakonické ustanovenie zmeniť tak, aby bolo spravodlivé, primerané. Nastavujem výšku sankčných poplatkov nanovo, ktorá sa bude odvíjať od dvojnásobku základnej úrokovej sadzby NBS. A tu je zmena oproti pôvodnému návrhu, čiže budem sa opierať o dvojnásobok základnej úrokovej sadzby NBS za každý omeškaný deň. Takáto nastavená pokuta je primeraná, spravodlivá, osobne si myslím, že v každom prípade koncesionárske poplatky sú tradičným príjmom verejnoprávnych inštitúcií, potrebujú tieto peniaze na to, aby mohli vykonávať kvalitne verejnú službu, ktorá im vyplýva zo zákona. Apelujem na koncesionárov, aby si svoje povinnosti plnili, ale i napriek tomu, ak niekto poruší zákon, myslím si, že by sme mali zavádzať princíp – trest primeraný jeho previneniu. Ďalším dôležitým bodom, ktorý zavádzam, je tzv. generálny pardon. Generálny pardon, celkom jednoducho povedané, znamená odpustenie vysokých sankčných poplatkov tým, ktorí sa dostali pod hrozbu vysokých pokút vďaka súčasne platnému zákonu a jeho drakonickému ustanoveniu. Ale, samozrejme, pod podmienkou, že si splnia svoju povinnosť a svoje nedoplatky na poplatkoch si vyrovnajú do 60 dní od účinnosti tohto návrhu zákona. Tretím dôležitým bodom je, zavádzam do zákona zámer zúžiť okruh koncesionárov, oslobodiť mobilné telefóny a počítače od platenia koncesionárskych poplatkov, pretože žiadny mobil ani počítač primárne nie je určený na to, aby prijímal televízny alebo rozhlasový signál. Hovorím o mobiloch a počítačoch, vôbec technických zariadeniach, ktoré majú schopnosť prijímať a reprodukovať televízny signál pod podmienkou, že takúto schopnosť nevyužívajú na podnikateľskú činnosť. Majitelia takýchto technológií by mali byť podľa môjho návrhu oslobodení od platenia koncesionárskych poplatkov. Povedal som, že je to celkom logické, pretože takéto zariadenia, ich primárny zmysel je celkom v niečom inom. Štvrtým dôležitým bodom je ustanovenie povinností pre verejnoprávne inštitúcie, aby do šiestich mesiacov upozornili neplatičov na svoj dlh. Chcem zabrániť do budúcnosti tomu, aby sa nezopakovala podobná situácia, podobný chaos, že Slovenská televízia a Slovenský rozhlas si nebudú plniť svoju povinnosť päť rokov a z tohto dôvodu sa tie podlžnosti naakumulujú do obrovských súm, ktoré naozaj prinášajú problémy nielen pre verejnoprávne inštitúcie, ale aj pre tých neplatičov. Posledným dôležitým bodom, ktorý navrhujem, aby sme akceptovali a schválili, je návrh môjho kolegu pána poslanca Jarjabka, ktorý dal pozmeňujúci návrh do môjho zákona, zakázať verejnoprávnym inštitúciám predávať pohľadávky iným právnickým alebo fyzickým subjektom. Tým by sme zabránili, aby sa stalo to, čo urobil Slovenský rozhlas, keď predal svoje pohľadávky, prirodzene, v súlade so zákonom spoločnosti a dnes máme vážne podozrenie, či ide o čistotu tohto zámeru. Vážené dámy a páni, už poviem len jednu vetu. Včera vláda neprijala stanovisko k tomuto návrhu zákona len preto, že som sa nemohol dostaviť na rokovanie vlády. Mali sme súčasne rokovanie parlamentu. Moja prítomnosť bola nevyhnutná. Nechcem však hovoriť o tom, chcem sa vyjadriť k niečomu inému. Pán minister kultúry Tóth zaujal stanovisko k môjmu návrhu zákona, že je legislatívne a technicky nedostatočne pripravený, a preto by nebolo dobré, aby sme ho prijímali. Práve v tejto chvíli sa ma to trošku dotklo. A pýtam sa pána ministra, čo ho viedlo k takémuto tvrdeniu, keď kompetentné inštitúty, akým je rada legislatívy vlády ako poradný orgán a na čele s ministrom spravodlivosti Danielom Lipšicom a ten najkompetentnejší orgán je odbor legislatívy a aproximácie práva, nemal žiadne vážne výhrady proti tomuto návrhu z pohľadu technicko-legislatívnych pripomienok. Takže v tejto chvíli si myslím, že to tvrdenie pána ministra bolo pod tlakom želaní, lebo on nechce, aby sme prijali takýto návrh. Želá si, aby verejnoprávne inštitúcie dostali peniaze aj formou takýchto obrovských sankčných pokút, ktoré visia nad fyzickými a právnickými osobami a majú naozaj likvidačný charakter. Takže bolo to vyjadrenie nekompetentné, má na to pán minister právo, ale myslím si, že bolo to nekorektné. Vážené pani poslankyne a poslanci, poprosím vás o podporu tohto návrhu. Pomôžeme tým ľuďom, ktorí čakajú na generálny pardon, pomôžeme domácnostiam a podnikateľom, nad ktorými visí Damoklov meč v podobe hrozby vysokých likvidačných pokút. Desaťtisíce domácností by to mohlo pripraviť doslova o strechu nad hlavou a podnikateľov, živnostníkov by to položilo jednoznačne na lopatky. Ďakujem za porozumenie, za pochopenie a som pripravený odpovedať ešte na otázky. Ďakujem pekne.