P. Kubovič, poslanec: (2010-02-04):
Takže vrátim sa k tomuto návrhu zákona, pán minister, ktorý predkladáte. Iste dobre viete, a keď si prečítate aj úvod, tak hovoríme o zákone, ktorý bol schvaľovaný v roku 1990. V roku 1990, presne tak ako to povedala pani poslankyňa Tóthová a plne súhlasím s jej slovami, ktoré hovorili, boli určite iné trendy v rámci samosprávy, ako sú v roku 2010. Celkom určite samospráva v tých rokoch, keď sa vytvárala, keď začínala existovať, hovorili sme a poznali sme oveľa menej vecí, ako poznáme dnes. Celkom určite tie predstavy boli nejaké. Treba otvorene povedať, máme za sebou istý vývoj a ja som predpokladal, že keď prídeme alebo bude predkladať niekto, nazvem to, pomerne veľkú novelu, prípadne príde s nejakým novým zákonom, tak to bude nejaká systémová zmena, o ktorej budeme môcť diskutovať, o ktorej budeme hovoriť, či je pre budúcnosť samosprávy na Slovensku vhodná, alebo nie je vhodná. Mňa to mrzí, mňa to naozaj mrzí, že za tri a pol roka táto vláda nič takéto vlastne do Národnej rady nedoniesla a takáto diskusia tu vôbec neprebehla, pretože v samospráve je tých problémov naozaj dosť, je ich veľa. Mne to tak pripadá, že v tejto chvíli touto novelou ideme riešiť možno 20, 30 prípadov, ktoré vznikli v samospráve, ktoré sa dostali do stavu rôzne neriešiteľných postupov. Ja súhlasím s tým, že niektoré z týchto úprav, ktoré sú tu, majú tieto veci vyriešiť, aby v tej samospráve v niektorej obci, meste nastal kľud. Ale môžeme naozaj takýmito zásahmi riešiť problémy takých samospráv, ktoré, ja neviem, majú 200, 500 občanov a riešiť ich takým istým spôsobom ako miest, ktoré majú 50, 60 tisíc občanov? Ja hovorím, že nie. To sú diametrálne rozdielne problémy a celkom určite možno by stálo na zamyslenie, keď už vy ste tu dneska začali s tým, že vy ste zato, aby starostovia mali silné postavenie, pomaly boli v úlohe akýchsi vládcov v území a nepotrebujú zastupiteľstvo, veď môžeme aj na túto tému diskutovať, ale potom musíme rozlišovať. Musíme rozlišovať malé obce, musíme rozlišovať pri mestách a myslím si, že tie pohľady budú celkom určite rozdielne aj podľa veľkosti jednotlivých obcí a miest. Ja som očakával, že keď vláda príde s nejakým návrhom, tak ten návrh bude hovoriť a bude poukazovať, ktorým smerom vlastne aj vláda v týchto veciach chce ísť. Bohužiaľ, tá novela nakoniec tak, ako boli všetky doteraz predkladané novely, ktoré, či sa týkali zákona o Bratislave, či sa týkali zákona o Košiciach, vždy boli do slova a do písmena a nemôžem si odpustiť povedať slovo, účelové a šité niekomu na mieru. Jednoducho boli takto robené tie novely. Môj osobný názor je, že to je proste cesta, ktorá nevedie k ničomu, keď budeme takýmto spôsobom upravovať vždy podľa toho, ja to poviem otvorene, toho, kto bude pri moci a kto si bude chcieť vyriešiť svoje konkrétne problémy v niektorom území. Určite to nie je to, že budeme riešiť systémovo problémy, ktoré sa vyskytujú jednoducho v samospráve. Ja napríklad v tejto súvislosti mám otázku, a tu so spravodajcom sme sa o tom neraz bavili, keď sme spolu hovorili na túto tému, že by bolo dobré, aby napríklad zákon o Bratislave, zákon o Košiciach, zákon o vyšších územných celkoch, zákon o obecnom zriadení, aby sme napríklad systém voľby zástupcov, starostov, primátorov, županov, ja neviem, systém schôdzovania, systém rôznych vecí, ktoré sú rovnaké na všetkých týchto úrovniach, dostali v našej legislatíve do jednotného rázu. Ja sa teraz pýtam, toto má byť začiatok? Podľa tohto budeme robiť aj tie ostatné? Ako to vlastne bude s tými ostatnými zákonmi, ktoré sa týkajú aj tých, o ktorých som hovoril? A zase prichádzam k jedinému, že vlastne ten, kto to predkladá, nevie, ako chce, aby vyzerala ucelená samospráva a nepovie nám, akú má predstavu. Pán minister, veď keď bude vaša predstava odlišná od mojej, tak budeme o tom diskutovať, s tým nemám problém. Ale jednoducho v tejto chvíli si naozaj kladiem otázku: Týmto spôsobom budeme riešiť aj všetky ostatné samosprávne zákony, ktoré tu máme v našej legislatíve? Budeme to prispôsobovať tomu, čo ste tu navrhli? Ja napríklad vytiahnem z toho jeden úplne, úplne konkrétny príklad. Váš návrh bod č. 31 ods. 5. Dovolím si ho prečítať, a potom vám položím jednu konkrétnu otázku. „Obecné zastupiteľstvo schvaľuje návrh programu zasadnutia a jeho zmenu na začiatku zasadnutia. Ak starosta odmietne dať hlasovať o návrhu programu zasadnutia a obecného zastupiteľstva alebo o jeho zmene, stráca právo viesť zasadnutie obecného zastupiteľstva, ktoré ďalej vedie zástupca starostu. Ak zástupca starostu nie je prítomný, alebo odmietne viesť zasadnutie obecného zastupiteľstva, vedie ho iný poslanec, poverený obecným zastupiteľstvom.“ A čo keď sa ten starosta z tej stoličky od toho mikrofónu nezdvihne? Čo urobíte? Čo urobíte? Povedzte mi vážne, čo v takomto prípade urobíte. Veď ste videli a boli zábery v televízii z nie jedného takého rokovania zastupiteľstva, že k takýmto konaniam došlo. Na tomto papieri to vyzerá úplne O. K. Absolútne by som s vami súhlasil. Ale ako to bude vykonané? Zamyslel sa niekto, ako niektoré z týchto bodov, o ktorých tu hovoríme, ktoré dávate vy do návrhu, vykonáte. To k nám pošlete políciu a tá ho vynesie, toho starostu? Ja neviem. Ja sa fakt pýtam, ako to zabezpečíte. (Nezrozumiteľný hlas z pléna.) Nie, ja sa to pýtam vážne. Pán minister, ja sa to pýtam vážne, ako to chcete zabezpečiť. Tak ja si myslím, že robíte zákony nielen preto, aby boli urobené, ale aj preto, aby boli v praxi používané. ( Hlas z pléna.) Aha a vás naučil? Z ktorej kancelárie? Ja som tam sedel do poslednej chvíle.