J. Tkáčová, poslankyňa: (2007-05-10):
Vážený pán minister, ctené dámy poslankyne, vážení páni poslanci, ako už kolega správne poznamenal, keď sme v minulom volebnom období schvaľovali nový zákon o lesoch, rodil sa v ťažkom hľadaní kompromisov medzi jednotlivými požiadavkami a potrebami, či už prírody a lesa, nárokmi a oprávneniami vlastníkov lesov, požiadavkami ochrancov prírody a, samozrejme, aj finančnými možnosťami štátu. Výsledné znenie zákona bolo akýmsi kompromisom, s ktorým bol ale spokojný málokto. Vtedajšia opozícia, súkromní vlastníci lesov i ochranári nás za výsledné znenie zákona kritizovali, to môžem potvrdiť, že aj pán kolega. Jeden zo základných protiargumentov bol, že kým nie je schválená štátna lesnícka doktrína, teda kým nie je analyzovaná aktuálna situácia, nie sú zadefinované základné problémy a jasne stanovený spôsob prístupu k hospodáreniu v lesoch, k ochrane prírody v nich a vzťahoch k subjektom hospodáriacim v lesoch a ochrane prírody, nie je vhodné prichádzať s novým zákonom. Opoziční politici sľubovali novú lesnícku doktrínu i úplne nový zákon o lesoch, ak sa dostanú do vlády. Nuž, kolegovia, ste vo vláde už 10 mesiacov a neprichádzate so sľubovaným novým zákonom, tie výhovorky o nedostatku finančných prostriedkov ste nám v minulosti vonkoncom neakceptovali, ale prichádzate s novelou. Národný lesnícky program, ktorý je v súčasnosti po pripomienkovom konaní, namiesto predloženia komplexnej sústavy vládnych opatrení predkladá iba ekonomicky deštrukčný, dotačný program v zmysle hesla sociálneho štátu, ktorý navyše predstavuje len opatrenia s predpokladaným nízkym efektom na rozvoj lesného hospodárstva Slovenskej republiky. Vládny návrh novely zákona o lesoch nepredstavuje sľubovanú zásadnú zmenu prístupu k lesnému hospodárstvu. Nezaoberá sa, a to s výnimkou problematiky holorubov, žiadnym zo závažných problémov v lesnom hospodárstve, ktoré brzdia jeho rozvoj. Nazývam si ho pracovne údržbársko-klientelistický. Vysvetlím aj prečo. Je v podstate reakciou na používanie zákona v praxi a sú tu navrhnuté niektoré opatrenia, s ktorými je skutočne možno súhlasiť a niektoré, s ktorými nesúhlasíme principiálne. Najprv poviem niektoré ustanovenia, s ktorými súhlasíme a ktoré sme ochotní podporiť. V prvom rade je to zvýšenie výmery u lesa, malej výmery z 25 na 50 ha, ktoré SDKÚ navrhovalo už pri kreovaní nového zákona v roku 2005, ale nenašli sme pre tento náš návrh dostatočnú podporu. S tým, samozrejme, súvisí aj riešenie o zabezpečení odborného hospodárenia v týchto lesoch, o združovaní vlastníkov týchto lesov a, samozrejme, aj zabezpečenie dosiahnutia trvale udržateľného hospodárenia v lese, vrátane určitých príjmov z hospodárenia. Ďalej, myslím si, že je pozitívne, že sa navrhuje ušetriť prostriedky zo štátneho rozpočtu jednak tým, že sa vypúšťajú ustanovenia o zabezpečení starostlivosti o lesy vlastníkov malej výmery zo strany štátu. Myslím si, že sa dosiahne rovnovážnejší stav v postavení jednotlivých subjektov hospodáriacich v lesoch a zároveň je možnosť ušetriť výdavky v štátnom rozpočte aj tým, že keď si subjekt vyberie sám zhotoviteľa lesného plánu, náklady na tento lesný hospodársky plán si hradí subjekt sám. Zo zákona sa ďalej navrhuje vypustiť zákaz holorubov, navrhuje sa ich použitie v prísne určených prípadoch, čo určite rieši ekonomickú únosnosť obnovy lesa, ako aj možnosť využívania lesnej rýchlorastúcej hmoty ako obnoviteľného zdroja energie. Tu sa skutočne rieši nedostatok zákona. Ale teraz prejdem k častiam návrhu, s ktorými sa teda nevieme stotožniť a sú to tieto nasledujúce pripomienky. Vo svojom programovom vyhlásení sa vláda zaviazala v časti 7.3 Vnútorný poriadok a bezpečnosť, citujem: „Znižovaním byrokracie, skvalitnením legislatívy v oblasti verejnej správy a správneho konania bude vláda vytvárať podmienky na obmedzovanie priestoru pre korupciu.“ Koniec citátu. Svojsky si vládny program interpretovalo ministerstvo, keď v novele zákona o lesoch predpokladá zrušenie povinnosti ministra menovať riaditeľov krajských lesných úradov na základe výberového konania. Ďalej sa novelizačným bodom 37 vláda oslobodzuje od povinnosti nahradiť vlastníkom, správcom a hospodárom prípadne vzniknutú škodu pri zabezpečení opatrení proti škodcom v piatom ochrannom stupni, ktorú vykoná organizácia ochrany prírody a krajiny a ktorú sú tieto subjekty povinné strpieť. Štát sa zbavuje svojich povinností voči vlastníkom, ktorým zo zákona zakázal hospodáriť vo svojich lesoch. Pre mňa je neprijateľné aj rozšírenie oprávnení poľovníkov v lesoch. Zacitujem z dôvodovej správy: „Navrhovanou zmenou sa navrhuje umožnenie vjazdu do lesa s cieľom výkonu práva poľovníctva. Takéto ustanovenie je potrebné vzhľadom k umožneniu výstavby poľovníckych zariadení, prikrmovania zveri v čase núdze, ako aj z dôvodu ochrany poľovných revírov.“ Myslím si, že toto ustanovenie, ak prejde do zákona, bude sa dať veľmi voľne vykladať, bude ťažko kontrolovateľné a okrem toho si myslím, že by to mal skôr riešiť nový zákon o poľovníctve, pretože ten starý je ešte z roku, myslím si, keď sa nemýlim, z roku 1962. Takže skôr si myslím, že takéto opatrenie by patrilo do nového zákona o poľovníctve. V dôvodovej správe sa uvádza, že návrh zákona nemá negatívny dopad na štátny rozpočet. S týmto tvrdením predkladateľa skutočne nemôžem súhlasiť. Jednak na jednej strane dôjde k výpadku príjmov z dôvodu zrušenia odvodov pri vyňatí pozemkov na zabezpečenie obrany štátu, to je kvantifikované v dôvodovej správe. Zároveň sa môžu znížiť aj výdavky, ako som už spomínala, na vyhotovenie lesného hospodárskeho plánu alebo pri ušetrení financovania pri hospodárení na lesoch malej výmery, ale tieto opatrenia už nevieme kvantifikovať, čiže skutočne nevieme porovnať, či bude pozitívny, negatívny dopad, ale do zákona sa zavádza nový § 68a, ktorý v ods. 5 rozširuje poskytovanie náhrad za ujmu pri hospodárení pred 1. september 2005, to znamená pred platnosť tohto zákona a toto tak isto nie je v zákone kvantifikované, nie som si ani istá, či to teda kvantifikovať možné je, a preto skutočne nemôžeme s čistým svedomím povedať, že tento návrh zákona po schválení bude mať negatívny alebo pozitívny vplyv na štátny rozpočet a považujem to za nedostatok tohto návrhu. Vážené dámy a páni, myslím si, že by bolo dobré posunúť slovenskú lesnú legislatívu smerom k vyspelým európskym krajinám, kam sa približujeme aj našou ekonomikou, pretože naše zákonodarstvo v oblasti spravovania lesov patrí bezpochyby medzi najpreregulovanejšie v krajinách Európskej únie a je to v neprospech hospodárenia, v neprospech prírody, efektívnosti i v neprospech vlastníkov lesov. Mali by sme dôsledne obhajovať vlastnícke práva a podporovať trvalo udržateľný rozvoj založený na rešpektovaní prirodzených trhových princípov aj v lesoch. Okruh problémov, ktoré je potrebné v prvom rade diskutovať s verejnosťou a v druhom rade dosiahnuť v nich aj v celospoločenský konsenzus, sú: jednak intenzita hospodárenia v lesoch z pohľadu ochrany prírody, ďalej uvoľnenie podmienok podnikania vlastníkov lesov. Problematickým okruhom je aj právo vlastníkov zbierať si pre vlastnú potrebu palivové drevo. Ja som sa stretla s občanmi z Polonín, ktorí síce vlastnia les, ale keďže ten les je vo štvrtom ochrannom pásme, tak drevo na kúrenie si musia kupovať zo Sniny. Je to ohromná nespravodlivosť voči týmto ľuďom a myslím si, že keď nemá štát na to, aby uhradil takúto ujmu, teda všetci hovoríme, že tie možnosti štátneho rozpočtu sú obmedzené, hľadajme iné možnosti, ktorým je napríklad zámena pozemkov, odkúpenia alebo prenajatie pozemkov, biotopov, ochrany vtáčích území atď. štátom, alebo potom naturálne plnenie. Myslím si, že občania by sa uspokojili, keby to drevo, ktoré si nemôžu nazbierať na vlastnom pozemku, si mohli, trebárs, nazbierať na štátnom pozemku. Proste treba o tomto diskutovať. Viem, že aj ministerstvo už predložilo návrh. Myslím si, že spolupracuje so životným prostredím, akým spôsobom postupovať pri týchto ujmách, ale stanovisko vlastníkov neštátnych lesov bolo, že tento návrh je zatiaľ nekomplexný a potrebuje sa na ňom viacej popracovať a postaviť ho z hlavy na nohy. Už som spomínala, ďalším takým problematickým okruhom je poľovníctvo. Ale najťažšia debata bude určite o využívaní lesov verejnosťou, pretože na jednej strane všetci chceme chodiť do lesa na prechádzky, na huby, či za oddychom. Ale na strane druhej, kto z nás by bol spokojný, keby sa mu po záhrade prechádzali cudzí ľudia a robili mu tam škodu? Myslím si, že pred ústavou by obstálo iba to, že štát v zákone o lesoch môže povoliť vstup iba na svoje pozemky, to znamená, na lesné pozemky vo vlastníctve štátu. Zhrnuté a podčiarknuté, ak sa zo zákona vynechajú ustanovenia, ktoré považujeme za problematické, sme pripravení v druhom čítaní ho podporiť. Ale zatiaľ v prvom čítaní takto spraviť nemôžeme. Ďakujem vám za pozornosť.