P. Hrušovský, predseda NR SR: (2005-10-25):
M. Maxon, poslanec: Ďakujem pekne za slovo. Vážený pán predseda Národnej rady, vážený pán podpredseda vláda a minister financií Slovenskej republiky, vážené panie kolegyne, vážení páni kolegovia, celkom na úvod, ak dovolíte, pán minister, by som sa vás chcel opýtať, ako sa vám podarilo vyriešiť tie problémy, ktoré vznikli v súvislosti so zmenou tohto zákona vo väzbe na tých predchádzajúcich sporiteľov. Zrejme asi viete, o čo ide, že  bol tam ten problém, že už sa malo plniť inak a plnilo sa iným spôsobom. Ide o tých sporiteľov predchádzajúcou novelou. No, a dovoľte mi teda povedať niekoľko slov k samotnému zákonu. Treba skonštatovať, že táto novela zákona, ktorú dnes prerokúvame, bola schválená vo vláde Slovenskej republiky zhruba v tom istom období, keď bola schválená alebo zobratá na vedomie aj správa o stave bytového fondu. Túto správu o stave bytového fondu vláda Slovenskej republiky podľa nedostupných informácií schválila 12. októbra 2003. Hovorím o tejto skutočnosti preto, že táto správa sa týkala obdobia rokov 2007 až 2013 a takým základným leitmotívom tejto správy bola kvantifikácia potrieb finančných prostriedkov na obnovu bytového fondu. Na základe tejto správy by sa malo v oblasti obnovy bytového fondu preinvestovať 66,1 miliardy Sk. Myslím si, že s týmto objemom aj vzhľadom teda na stav bytového fondu na Slovensku nemožno k tomu vyjadrovať žiadne pochybnosti, ale isté pochybnosti potom vznikajú v súvislosti s uvažovanou štruktúrou, ako by sa ktoré zdroje mali na obnove bytového fondu podieľať. Je potešiteľné, že dnes už približne 38,3 miliardy Sk je vo fonde opráv a údržby. Samozrejme, je to pomerne vysoká suma a je chvályhodné, že s touto sumou sa pri uvažovanej obnove bytového fondu môže uvažovať, ale stavebné sporenie a súčasne aj hypotéky by mali na týchto nákladoch participovať sumou 24 miliárd Sk. Približne 800 miliónov sa uvažuje z úverov z dotácií a približne 3 miliardy zo štátneho úvery zo štátneho fondu. Ja by som sa teraz trošku zmienil o tej sume 24 miliárd, ktorá by mala byť prostredníctvom hypotekárnych úverov a stavebného sporenia. Žiaľ teda, nepodarilo sa mi ani po preštudovaní toho dokumentu zistiť štruktúru, aký podiel tvoria náklady uvažované, alebo teda úhrada nákladov uvažovaná zo stavebného sporenia, a akú tvoria predpokladané zdroje z hypotekárnych úverov. Je ale zrejmé, že postupne sa teda bude prekláňať objem prostriedkov v prospech hypotekárnych úverov a treba objektívne povedať, že aj vzhľadom na  vývoj hypotekárneho bankovníctva a úverovania predovšetkým v oblasti bytovej výstavby. Čo by som ale teda chcel zdôrazniť v súvislosti s tou skutočnosťou, ktorá je predmetom novely. Už som to niekoľkokrát spomínal a približne pred rokom alebo niečo viac ako rokom dozadu sme veľmi dlho diskutovali v pléne Národnej rady Slovenskej republiky o metodike a tom finálnom vzorci, na základe ktorého sa  potom stanovuje aj štátna prémia na stavebné sporenie. Vtedy, a myslím si, že veľmi správne a korektne, napriek tomu, že došlo i k istej korekcii, ako bol vládny návrh, ale vtedy, pán minister financií, ste veľmi korektne a podľa môjho názoru aj správne konštatovali, že by ten systém mal bežať štandardným spôsobom bez toho, aby vláda každý rok rozhodovala o výške štátnej prémie a zdôrazňovali ste tú skutočnosť, že je to dlhodobá investícia prostredníctvom stavebného sporenia a že teda aj z hľadiska sporiteľa je veľmi dôležité, aby sa tie podmienky každý rok nemenili. Nuž, žiaľ, teda v tejto chvíli musím konštatovať, že ak som pred rokom alebo niečo viac ako rok dozadu s vami súhlasil, že treba nájsť objektívny ukazovateľ bez vplyvu vlády alebo bez vplyvu jednotlivých členov vlády, ak som teda s tým dnes súhlasil, tak dnes principiálne musím nesúhlasiť s tým, že ste do tohto vzorca po niečo viac ako roku vstúpili. Možnože by sme boli trošku neobjektívni, a pokiaľ by ste vstúpili pozitívne, tak by sme ako opozícia nič nenamietali, ale vzhľadom na to, že ste vstúpili negatívne, tak tá kritika je, samozrejme, oprávnená, a tak ako už povedala moja kolegyňa pani poslankyňa Antošová, predovšetkým pán poslanec Vážny a nakoniec aj pán poslanec Burian, tam je kľúčový problém ten, že naozaj nevieme odhadnúť, ako sa bude vyvíjať počet stavebných sporiteľov a či to hypotekárne bankovníctvo nezíska práve vďaka tomu, že meníme podmienky a meníme ich smerom k horšiemu, je predsa naozaj málo pravdepodobné, že, ospravedlňujem sa, možno nebudem hovoriť presné čísla, ale že ak dnes sporiteľ na to, aby mohol splniť podmienku pre najvyššiu štátnu prémiu mal nasporiť približne 17 000 Sk a podľa novej metodiky výpočtu to bude približne 30 000 korún, tak je to neakceptovateľné a neakceptovateľné to je ešte z jedného jediného dôvodu, pán minister, že hypotekárne bankovníctvo je pre solventných, ekonomicky podstatne silnejších ako tí, ktorí užívali produkt stavebného sporenia. Tento produkt je naozaj pre tú ekonomicky slabšiu alebo strednú vrstvu a prirodzene, pokiaľ si zoberieme trendy vývoja reálnych miezd, predpokladaný vývoj reálnych miezd, ktorý len tak, mimochodom, aj v návrhu štátneho rozpočtu v tých východiskách projektujete nižší, ako bol v tomto roku, je naozaj málo pravdepodobné, že stavební sporitelia jednoducho túto skutočnosť budú môcť akceptovať. A na druhej strane, ak hovorím vzhľadom na to, že sme v prvom čítaní, tak hovorím všeobecnejšie, tak poviem ešte niekoľko mojich názorov súvisiacich s celou stratégiou bytovej politiky. Áno, v návrhu rozpočtu na rok 2006 sa objavuje podstatne vyššia suma na nájomné byty, ako to bolo v predchádzajúcich rokoch. Pán minister, neviem teda, na základe čoho sa prispelo k tomuto strategickému rozhodnutiu. Vy ste sa nakoniec aj teda v našej spoločnej diskusii na tú tému už vyjadrili a vyjadrili ste sa v tom zmysle, že spôsobuje to teda podstatne väčšiu mobilitu pracovnej sily a tak ďalej a tak ďalej. Ale o jednej základnej veci ste sa zatiaľ nevyjadrili. Ja som pôsobil ako šéf finančnej a majetkovej komisie niekoľko volebných období v mestskom zastupiteľstve v Trenčíne. Áno, zdalo sa to, že to je zaujímavý produkt, nájomné byty so štátnou podporou a tak ďalej. Ale, pán minister, základný problém bol zabezpečiť potom do tých bytov nájomníkov. Jednoducho dnes zhotoviteľ musí stanovovať ekonomické nájomné, a to ekonomické  nájomné aj tie skupiny, ktoré sú schopné ešte akceptovať súčasný stav stavebného sporenia a podieľať sa tak na obstaraní bytu alebo rekonštrukcii bytu. Ľudia, ktorí by mali záujem o tieto byty, jednoducho nie sú schopní akceptovať ekonomické nájomné, ktoré vychádza v týchto bytoch. A je to už teda dlhší čas. Ja som končil v tom zastupiteľstve v roku 2002, myslím si, a dnes tá situácia je omnoho vážnejšia. Zásadným spôsobom sa idú zvyšovať náklady na bývanie. Tie náklady na bývanie sa vlastne začínajú v tomto období o 20 percent rast cien plynu, predpokladá sa, že o pätinu zdražie teplo. Samozrejme, že v krátkom čase sa dozvieme, do akej miery bude vývoj v spotrebiteľských cenách elektrickej energie, ale tiež nie je možné uvažovať so znížením. A, samozrejme, mimoriadne významnú položku predstavuje voda. Mám na mysli teda aj vodné a stočné. Napriek tomu, že niektoré vodárenské spoločnosti už avizovali predpokladaný nárast vodného a stočného, definitívny verdikt Úradu pre reguláciu sieťových odvetví v tomto období ešte nevieme, lebo si myslím, že v súlade so zákonom musia predložiť kalkulácie  práve do konca tohto mesiaca. Ale už dnes teda vieme, že v každom prípade náklady na bývanie významným spôsobom vzrastú. Také  hrubé prepočty, ktoré doposiaľ máme k dispozícii, tak hovorím teda o panelákovom byte, ak sa doteraz nájomné v panelákovom byte platilo od 1 800 korún do 3 800 korún alebo 3 850 korún, tak podľa nového vzhľadom na rast energií, o ktorých vieme, to vychádza na 2 280 alebo 2 300 korún tá dolná hranica a 4 600 korún tá horná hranica. To znamená, že rast cien nájomného bude v rozpätí od 400 – 750 korún. Prečo túto skutočnosť hovorím? Pretože aj rast cien na bývanie, nie nájomného, ale rast cien na bývanie je do istej miery motivácia pre mladých ľudí alebo ľudí, ktorí majú stavebné sporenie, alebo idú sa uchádzať o hypotekárny úver, či si teda ten byt obstarať, alebo nie. Ak súčasne tú prémiu z 2 500 korún znižujeme na 2 000 korún, tak si myslím, že to nie je v súlade so záujmami bytovej politiky a nekorešponduje to, pán minister, ani s tou správou, ktorú ste schválili 12. októbra a uvažuje o investíciách do obnovy bytového fondu vo výške presahujúcej 60 miliárd Sk. No, ak dovolíte niekoľko ukazovateľov, prečo by sme sa mali teda mimoriadne vážne zaoberať stratégiou a koncepciou bytovej politiky. Už som to, pán minister, spomínal v tej našej spoločnej diskusii, že priemerný Slovák by si za svoj mesačný plat mohol teoreticky kúpiť 0,87 štvorcového metra bytu v novostavbe. Je to, myslím si, že posledná priečka v Európe alebo teda posledná priečka v tej vyspelej Európe. Okrem toho sú mimoriadne veľké regionálne rozdiely. Ak dajme tomu v Žilinskom kraji si mohol kúpiť aj prepočítajúc ten regionálny príjem, kúpiť 11,11 štvorcového metra, aj hovorím to teda o Žilinskom kraji, a dovoľte mi teraz ešte sa vrátiť k Bratislave. Priemerný Bratislavčan  napriek tomu, že má absolútne najvyšší príjem, reálny príjem na Slovensku, teda vysoko vedie v priemernej mzde v celom národnom hospodárstve. Priemerný Bratislavčan vzhľadom na  vývoj cien stavebných firiem alebo vývoj cien bytov si môže kúpiť 0,63 štvorcového metra. Takže ak je priemer 0,87 štvorcového metra v rámci Slovenskej republiky, tak v Bratislave je to 0,63. A ak som teda v predchádzajúcom spomínal ešte podiel nákladov na bývanie z príjmov domácností, tak aj tam je tá situácia alarmujúca a opäť je to dôvod, pretože by sme nemali takýmto spôsobom  negatívne vstupovať do stavebného sporenia a on nakoniec spraví podstatne väčšie škody ako prínos do štátneho rozpočtu. Vy uvažujete, že by štátny rozpočet tým mohol získať maximálne 200 až 250 miliónov Sk, ale myslím si, že tie multiplikačné  efekty, ktoré tu boli spomínané aj kolegyňou Antošovou, aj ostatnými kolegami v súvislosti s nepriamymi daňami a tak ďalej určite prevýšia ten zámer, ktorý máte. Ale dovoľte mi ešte teda na záver sa zmieniť o podiele nákladov na bývanie z príjmov domácností. Úplne super v rámci Európy je na tom Malta. Tento podiel predstavuje 5,9 percenta nákladov na bývanie z príjmov domácností. Trošku lepšie je na tom Portugalsko. Je to 10,5 percenta, Maďarsko 18, Rakúsko 19, Slovensko je v Európskej únii predposledné a má 26,5-percentný podiel nákladov na bývanie z príjmov domácností. Od nás horšie sú to teda informácie, ktoré som čerpal zo zdrojov Ministerstva pre miestny priemysel Českej republiky. Takže, ak sú tam teda nejaké nepresnosti, tak sa ospravedlňujem, ale boli tam kurzové prepočty, tak z toho pohľadu by to malo byť v poriadku. Horší od nás už sú len Španieli, pán minister, a ich podiel nákladov na bývanie z celkových nákladov na náklady domácností predstavuje 30,4 percenta. Takže aj v tejto oblasti je tá situácia určite nie uspokojujúca a alarmujúca a všetko to, čo som povedal, aj náklady na bývanie, aj náklady na obstaranie bytu stále teda potvrdzujú, že štátna politika bývania by mala byť našou prioritou  a nemali by sme na úkor iných priorít, ktoré požadujú vládne strany súčasnej vládnej koalície, zasahovať do tohto systému. Nakoniec, hovorím to so všetkou pokorou aj s istou mierou, pomerne vysokou mierou profesionálnej skúsenosti. Určite by ste mi možno, pán minister, vrátili, že aj my sme vstupovali do stavebného sporenia príliš často a príliš často na to, aby sa ten systém stabilizoval. Na druhej strane treba povedať, že v závere toho funkčného obdobia sa nám už podarilo ten systém stabilizovať. Veľmi korektne treba povedať, že tá vaša ambícia koncom minulého roku položila istý stabilizačný prvok stavebného sporenia aj pre stavebných sporiteľov, aj pre stavebné sporiteľne ako také a tento zásah naozaj považujem za nie dobrý, nie správny, prinášajúci výsledný efekt do štátneho rozpočtu 200 miliónov korún. Myslím si, že by bolo korektné hľadať iné možné rezervy získania zdrojov na tie priority, ktoré ste si politicky stanovili a bolo by podstatne správnejšie, keby sa do systému a metodiky výpočtu stavebného sporenia nevstupovalo. Som presvedčený, že by to privítali aj predovšetkým sporitelia, ale aj stavebné sporiteľne a myslím si, že aj z hľadiska rozpočtového hospodárenia prostredníctvom multiplikačných efektov cez nepriame dane by to bolo podstatne a podstatne lepšie. Dámy a páni, dovoľte mi, aby som vám poďakoval za pozornosť.