Ľ. Kaník, minister práce, sociálnych vecí a rodiny SR: (2004-06-24):
Prvým takým problematickým a škoda, že som skôr nemal možnosť o ňom diskutovať, bol pozmeňujúci návrh prednesený pánom poslancom Brockom, ktorý sa týka živnostníkov. Ja tu chcem upozorniť len na tú súvislosť, že áno, bol systém, ktorý bol naozaj veľmi zlý, že z každého typu aktivity pracovného pomeru sa platili odvody, ale plnenie prichádzalo len jedno. To je ale systém, ktorý je už minulosťou. Ten systém už neplatí. Po tom, ako sme zmenili zákony, prijali reformu dôchodkového systému, výsledok je taký, že keď sa viac zaplatí aj z viacerých pracovných alebo iných aktivít, tak aj tie následné príjmy sú adekvátne tomu, koľko sa zaplatilo aj v dôchodku, aj všeobecne. Takže tu sa  mi len predsa zdá, že  by to možno nebolo šťastné, keby sme išli touto cestou, lebo by sme vlastne znížili budúce dôchodky daným dotknutým ľuďom. Pán poslanec Blajsko sa venuje systematicky téme vdoveckých dôchodkov. Je to komplikovaná vec, ja tam ľudsky chápem  problém aj ľudí, ktorí majú problém, že sa stali vdovcami pred účinnosťou zákona, ktorý zaviedol to, čo dnes platí, ale to je vždy problém systému, ktorý sa zmení svojho času a nezachytí niekoho. Problém prechodu existuje trvalo a nie vždy sa dá vyriešiť. Podľa mojich informácií ani v Čechách neriešili tento problém plošne, ale išli dozadu len päť rokov, a preto to samotné ukazuje, že to nie je ľahký problém a že ísť plošne dozadu by bolo zrejme ťažký úderom pre zdroje Sociálnej poisťovne a solventnosť, aj keď tú ľudskú dimenziu ja, samozrejme, chápem a pripúšťam, že hľadajme riešenie, nejaké systémovejšie riešenie, ktoré by našlo aj v rámci reálnych možností primerané riešenie toho, čo sa dá, ale neodporúčam tento pozmeňujúci návrh prijať. Druhá časť alebo druhý návrh bola otázka týkajúca sa invalidity a vyhodnocovania zdravotného stavu, ktoré prebieha. V minulom roku bol prijatý nový zákon, ktorý stanovil novú tabuľku, na základe ktorej sa posudzuje miera funkčného poškodenia organizmu a priznáva sa invalidný dôchodok. Keby sme prijali tento koncept, že by sme staré invalidity absolútne neprehodnocovali, tak by sme dostali do nerovného postavenie tých, ktorí sa teraz dostanú do tejto situácie a povedzme dve také isté zdravotné postihnutia by boli rôzne posúdené, čo by iste nebolo správne, a jeden z cieľov, ktorý vôbec nemám v úmysle zakrývať, tejto zmeny, ktorá bola, bolo naozaj sa pozrieť na skutočný zdravotný stav ľudí, ktorí poberajú invalidné dôchodky, pretože podľa všetkých parametrov Slovensko vysoko prekračuje obvyklú mieru počtu ľudí v pomere k ostatnej populácie, ktorá poberá invalidné dôchodky. A vieme, že mnohokrát alebo v niektorých oblastiach najmä v oblasti útlmov niekedy v rokoch 1991 alebo 1992, keď dochádzalo k veľkým zlomom, tak vtedajšie vlády riešili situáciu tak, že jednoducho odsúvali ľudí veľmi rýchlym a možno nie veľmi kritickým spôsobom do invalidity, aby to opticky nekazilo stav nezamestnanosti a tak ďalej, ktorá sa vtedy stávala novým fenoménom Slovenska. Tí ľudia, ktorí naozaj majú zdravotné postihnutie, nemusia mať žiadnu obavu, tí pôjdu ešte raz na prehliadku, ktorú v priebehu dva a pol roka má naplánovaná Sociálna poisťovňa, že ju vykoná, to nie je nejaká  otázka, že by každý deň alebo každý mesiac niekoho niekam volal. Jediný raz budú posúdení, a keď lekár vyhlási, že tento stav je nemenný, už nikdy viac nebudú zavolaní na prehliadku a invalidita, ktorú budú mať priznanú, pôjde s nimi, pokiaľ budú poberateľmi. Takže nezdá sa mi, že by súčasný stav bol objektívne problémom, je prirodzené, že dotknuté skupiny sa bránia, pretože dochádza aj k znižovaniu posúdenia miery poškodenia organizmu, čo dochádzalo aj predtým, pretože predpokladá aj starý zákon, že keď dôjde k zlepšeniu zdravotného stavu, tak bude prehodnotený stupeň invalidity. Len teraz, keďže to máme rozdelené podľa stupňa poškodenia, už nie je len plná a čiastočná, ale podľa percentuálneho je naozaj potrebné ju posúdiť a zaradiť do príslušnej úrovne. Takže neodporúčam podporiť tento pozmeňujúci návrh. Ďalší návrh predniesla pani Černá. Tento návrh tiež tu nie je po prvýkrát, objavuje sa  periodicky v rôznych zákonoch a jeho podstatou je, aby zjednodušene to poviem, aby to bolo zrozumiteľné, aby sa parlament a vláda rozhodla, že cirka 120 miliónov, ktoré na základe platného zákona, na základe známych záväzkov, ktoré súkromná firma v čase privatizácie na seba prevzala, aby nemala túto povinnosť vyplácať svojim bývalým zamestnancom táto súkromná firma, ale aby to na seba prevzala Sociálna poisťovňa. To znamená, zaťažíme Sociálnu poisťovňu cirka 120 miliónmi v priebehu dvoch rokov, oslobodíme od tejto povinnosti súkromnú firmu,  ktorá tak získa vlastne 120 miliónov, ktoré inak by musela  vyplatiť ľuďom. Ja som rokoval o tejto otázke aj so zástupcami danej firmy, týka sa to opäť najmä alebo týka sa to výlučne baníckych oblastí a baníctva, a akceptujem argument, že pokiaľ by takáto operácia priniesla zvýšenú zamestnanosť a nábor nových pracovných síl, že to má pre krajinu a verejný sektor pridanú hodnotu a že teda je to objektivizovateľná vec a že by sa to mohlo vykonať, ale nedospeli sme do dnešného dňa k tomu, aby sme našli formu dohody, ktorá je záväzná, ktorá potom dovolí vymáhať tento záväzok od danej firmy. A nezdá sa mi správne, aby sme dnes takýto bianko šek vystavili a dali desiatky miliónov súkromnej firme a nemali istotu, že budú vytvorené  nové pracovné miesta. Ale dovolím si dať taký verejný prísľub, že riešenie je na ceste v diskusiách s paniami poslankyňami, neviem to správne asi teraz gramaticky povedať, sme našli riešenie, ktoré by spočívalo v tom, že pokiaľ cez systém úradov práce, sociálnych vecí a rodiny bude záujem o tieto firmy podporovať tvorbu nových pracovných miest finančnými injekciami, tak ako podporujeme u každého, kto má záujme vytvárať nové pracovné miesta, a pokiaľ firma bude schopná vytvoriť toľko pracovných miest, ktoré sa rovnajú až tejto sume, o ktorú vlastne by šlo, takže toto riešenie by bolo zmysluplné a toto riešenie si myslím, že sme schopní  dohodnúť na najbližšej schôdzi Národnej rady aj priniesť a navrhnúť a prípadne schváliť. Ale dnes také riešenie nie je. Takže dnes by som navrhoval, aby ste tento pozmeňujúci návrh neakceptovali a nepodporili. No, aha, je tu ešte jeden návrh, s ktorým by som vyslovil nesúhlas. Pán Opaterný ho predložil. Je to diskutabilné, ako, samozrejme, dobre to vyzerá, že len do 60 percent, ale Sociálna poisťovňa niekedy je naozaj veľmi rada, keď po dlhom čase, keď je podnik v probléme, vymôže aspoň istinu, takže nebral by som túto možnosť, v opodstatnených prípadoch mať možnosť odpustiť penále, teda nie istinu, ale, samozrejme, len penále. Takže neprikláňal by som sa ani k tomuto návrhu. To je všetko z hľadiska tých negatívnych postojov.