R. Rafaj, poslanec: (2008-10-31):
Chcem poukázať aj ja v trochu iných súvislostiach a dimenziách na dlhodobú prepojenosť a podobnosť aktivít aj našich kolegov tu neprítomných za Stranu maďarskej koalície, ale aj tých zdrojov, ktoré sa pravidelne kreujú v Maďarskej republike pod rôznymi názvami, inštitúciami, ale v podstate s tým istým spoločným menovateľom, s tým istým cieľom presahovania a oživovania predtrianonského stavu, čiže stavu veľkého Maďarska. Podľa mňa Fórum zasahuje do vnútorných záležitostí Slovenskej republiky, tak ako to už tu bolo povedané. Má byť alebo mohlo byť, sú také ambície, de facto Hornou komorou maďarského parlamentu. Verejnoprávne zaväzovanie poslancov iného štátu podľa záujmov druhého štátu je prekračovaním pravidiel medzinárodného práva. Toto by si mali uvedomiť naši páni poslanci, pokiaľ ako ústavní činitelia sa zúčastňujú takýchto fór. Pretože tu končí každý fór pri takomto Fóre, keď sa legislatívno-právne k niečomu zaväzujú. Čiže takéto zaväzovanie mimo rámca štandardných komisií je neeurópske, je čisto etnické, pretože Európska únia vychádza vo vzťahu medzi členskými štátmi z princípu nezasahovania a je tu preferovaný občiansky princíp, nie primárne etnické hľadisko, ako to vidíme vo vzťahu nielen poslancov za SMK, ale aj oficiálnych predstaviteľov Maďarskej republiky, pre ktorých je prioritná etnická mapa alebo etnicko-jazyková mapa, ktorá je vlastne totožná s tou mapou bývalého veľkého Uhorska, ktorá je už len minulosťou a je politicky mŕtva, aspoň pre väčšinu slušných ľudí a zodpovedných politikov. Riešenie postavenia exteritoriality je teda legitímnym právom suverénneho štátu a nášho zvrchovaného parlamentu, ktorým, dúfam, sme a budeme. A rovnako je legitímne žiadať vysvetlenie, ktoré práve robíme, ale ako vidíme, s hluchými ušami a slepými očami tých, ktorých sa to práve týka a ktorí tu nie sú, ale ktorí, ako mám informáciu, sedia niekde tu v priestoroch parlamentu a diskutujú s médiami. Čiže oni ignorujú vás, vážení kolegovia, a komunikujú s médiami, čo považujú asi za primárnejší vzťah aj k svojmu poslaneckému mandátu, aj k tejto snemovni. Chcem poukázať, že tu nejde o prvý pokus – a veľmi zodpovedne to poviem – o vymanenie sa časti obyvateľstva, a tentoraz najmä ústavných činiteľov, spod pôsobnosti ústavy a zvrchovanosti zákonov Slovenskej republiky. Kto má dobrú pamäť, tak si spomenie na tzv. Komárňanské zhromaždenie z januára 1995. A vtedy, čuduj sa svete, dvaja politici, ktorí stáli na rôznych barikádach, Ján Čarnogurský a Peter Weiss spoločne reagovali v spoločnom vyhlásení, neskôr vám to presnejšie zacitujem, v spoločnom vyhlásení a povedali, že išlo jednoznačne o pokus „vymaniť časť obyvateľstva spod pôsobnosti a legitimity Ústavy a zákonov Slovenskej republiky“. Po 13 rokoch sa to deje alebo udialo opäť. A udialo sa to aj medziročne v tejto 13-ročnej perióde. A preto je legitímne sa pýtať: Dokedy budeme toto rešpektovať? Dokedy budeme sa dívať, že niekto sa pokúša vymaniť spod Ústavy a zákonov Slovenskej republiky, spod legitimity a odvolávať sa na inú pôsobnosť, na spätosť na akési etnické, kultúrne či iné väzby voči materskému štátu a prijímať uznesenia? Pretože predmetné citované uznesenie č. 17/2008 sa okrem iného uznieslo, že vytvorí, citujem, „nové možnosti a poskytuje nové nástroje na presadzovanie záujmov národnej politiky“, koniec citátu. Ja sa pýtam: Koho záujmy to budú tej národnej politiky? Slovenské? Neviem. Zo strany SMK očakávam jednoznačnú odpoveď. Alebo Maďarskej republiky. Čiže inak povedané, poslanci za SMK, poslanci Národnej rady Slovenskej republiky budú poskytovať svojou účasťou a pracovať s nástrojmi alebo na nástrojoch na presadzovanie záujmov národnej politiky Maďarskej republiky, ktorou trvalo je exteritoriálne pôsobenie a spochybňovanie legitimity integrity územia, resp. vymoženie si nástrojov na menšiny v okolitých štátoch z Budapešti. To sú veľmi závažné veci, na ktoré ja by som dnes očakával jednoznačnú odpoveď zo strany maďarskej koalície. Chcel by som tiež poukázať na dôvodovú správu k tomuto uzneseniu, kde sa konštatuje, pretože to nejde o novú záležitosť, my sme sa ozvali, Slovenská republika, k tohtoročnému jesennému konaniu tohto Fóra preto, lebo priam okato začalo vybíjať okná, teda sklo na oknách dôvery, a tam sa konštatuje, že KNKF, čiže dané Fórum „prispelo k posilneniu maďarsko-maďarského dialógu“, a opäť sa tu konštatuje, „uplatneniu národno-politických záujmov“. Úplne evidentne aj v dôvodovej správe sa hovorí, že toto Fórum je vlastne prostriedkom na presadzovanie a uplatňovanie národno-politických záujmov a pri hlbšej analýze zistíme, že my sme objektom týchto záujmov. A máme teda povinnosť nielen ako politici, ale celý ten reťazec, ktorý zodpovedá za vnútornú aj vonkajšiu bezpečnosť štátu, primerane konať a reagovať. Ja v tejto chvíli môžem opäť oceniť hĺbku a dosah informácie, ktorú nám predniesol pán podpredseda Čaplovič. Ale týkala sa predmetnej pôsobnosti a tém, ktoré vyvolalo len toto jedno jediné zasadnutie. Bohužiaľ, my disponujeme informáciami a analýzami, ktoré hovoria, že to pravdepodobne neskončí, že na budúci rok sa poslanci za SMK opäť dvakrát zúčastnia rokovania podvýborov a raz sa minimálne zúčastnia rokovania toho veľkého pléna. A opäť prijmú zrejme nejaké uznesenie a budú viazaní týmto uznesením ako poslanci Národnej rady Slovenskej republiky. Skúsme sa pozastaviť aj nad terminológiou, pretože „nomen est omen“ („meno je znamením“). Fórum Karpatskej kotliny, kto už, prosím vás, dneska okrem maďarskej terminológie možno časti historiografie, ale predovšetkým iredentistických kruhov používa ten spráchnivený terminus archaizmus „Karpatská kotlina“? No, bohužiaľ, používajú to aj politici. Pamätám si rok ´95 alebo ´96, Árpád Göncz v Oxforde rečnil ako prezident nášho južného suseda o tom, že Maďari sú pôvodným autochtónnym obyvateľstvom Karpatskej kotliny a sú jej najvýznamnejším kultúrotvorným činiteľom, odkiaľ vyšla kultúra zrejme do celého sveta. Toto keď sa prednáša na oficiálnych fórach, akým je Oxford, a oni im to takto spapajú a my sa neozveme, tak to je žalostné! Je to žalostné pre nás a len posilňuje tú odvahu naďalej hovoriť o Karpatskej kotline. Pretože Karpatská kotlina, to je len synonymum pre veľké Maďarsko. Keď si zoberiete mapku veľkého Maďarska a keď si pozriete niektoré predtrianonské noviny a publikácie, tak zistíte tam, zacitujem neskôr, len jedno jediné heslo „Od Karpát k Jadranu“, to bolo známe iredentistické a používal ho aj Horthy, admirál Horthy, hoci more už dávno nemal, ale obsahuje to podstatné, že niekto si tu nárokuje v 21. storočí teritoriálnu pôsobnosť zasahovať, ovplyvňovať celé územie Karpatskej kotliny. To znamená minimálne sedem suverénnych štátov. Veď toto predsa nie je možné, nie je prípustné! A pravdepodobne aj preto si to uvedomili v Bruseli a na pôde Európskeho parlamentu bola vyvolaná diskusia na túto tému, pretože pravdepodobne už aj tam zistili, že tá povestná posledná kvapka z toho pohára trpezlivosti, a najmä únosnosti, sa už začína prelievať. Čiže je neprípustné, či sa to niekomu páči, alebo nie, či niekto si myslí, že má svoje práva, ktoré mu nikto neberie, a ani návrh uznesenia, ktorý je naozaj vyvážený a pomerne diplomatický, ale skladať fórum, medzinárodné fórum podľa etnickej príslušnosti, podľa čisto etnickej príslušnosti, bez ohľadu na svetonázor alebo politické prúdy, či vyhranenia, tak to je v ére Európskej únie asi jediný naozaj unikát, a preto sa potvrdzuje, že Maďarská republika je dlhodobo nestabilným, traumatizujúcim geopolitickým prvkom priestoru strednej Európy, a preto my musíme reagovať, pretože sme toho súčasťou. My sme vťahovaní do tejto hry a do týchto siločiar. A som rád a ďakujem všetkým, ktorí hlasovali za otvorenie diskusie k tomuto bodu programu októbrovej schôdze Národnej rady Slovenskej republiky. Skúsim sa ešte pristaviť pri reakcii, aby nám bolo jasné, ako reagovala druhá strana, nech dodržíme princíp vyváženosti, nech je vypočutá aj druhá strana, hoci druhá strana povedala, že nemám záujem, ďakujem, my s vami asi nediskutujeme, je to pod našu úroveň. Takže sa pozrime, čo hovorí pán Zsolt Németh, vplyvný a dlhoročne pôsobiaci politik, v súčasnosti predseda zahraničného výboru maďarského parlamentu. Podľa neho Fórum nemusí nikomu nič vysvetľovať a zdôvodňovať ani svoju existenciu, punktum, bodka, choďte Slováci domov! Toto bola jeho oficiálna reakcia na kritiku Fóra zo slovenskej strany. No, veľmi čudná najmä preto, že členmi Fóra sú poslanci za Stranu maďarskej koalície, členovia tohto parlamentu. A pán Németh, budem presne citovať, opäť potvrdil to, čo hovorí správa, to, čo hovorí uznesenie, počúvajte: „Je to Fórum na prerokovanie spoločných záležitostí Maďarov.“ Pýtam sa neprítomných poslancov za SMK, aké sú to tie spoločné záležitosti Maďarov? Je to aj autonómia územná? Čo to má byť? Je tu nejaký spoločný postup Maďarov, keď sa obraciate na Brusel? Dokonca Fórum si založilo kanceláriu v Bruseli. Čiže páni poslanci tu neprítomní za SMK budú vystupovať aj v Budapešti v mene tohto Fóra. Ja chápem, že niektorí politici zdôrazňujú alebo poukazujú, že môžu mať schizofréniu takú názorovo-postojovú, ako to častokrát hovorí Miklós Duray, jeden z hlavných ideológov maďarstva. Dokonca i psychológovia tvrdia, že keď sa maďarské deti začnú učiť po slovensky, tak sa pomočujú. Takéto vážne veci oni rozoberajú, ako známy psychológ z Komárna. A pán Zsolt Németh priznáva úplne otvorene, že „konzultujeme potom príslušné orgány na základe výsledkov konzultácií, ktoré prijmú rozhodnutia“, a či sú to maďarské organizácie alebo strany zahraničných Maďarov. Čiže po konzultáciách, to je to Fórum, to by sme brali, nech si „fórujú“, kde sa im zachce, no ale oni potom prijmú rozhodnutia, záväzné, ktoré sa musia splniť, ktoré sa vyhodnotia na ďalšom rokovaní. Skúsme si povedať o dôsledkoch a negatívnych dopadoch inštitucionálneho Fóra, pretože toto je predmetom dnešnej diskusie. Ako bolo povedané, otvorenou zatiaľ ostáva otázka porušenia mandátu poslanca cez porušenie sľubu poslanca, a tým aj ústavy a primárnej vernosti zákonom Slovenskej republiky. Vernosť alebo lojalita, to sú naozaj otázky, ktoré má právo klásť každá politická reprezentácia na Slovensku, a aj pred vyše 10 rokmi to bolo veľmi kľúčové, pretože v Crans Montane vtedy tu neprítomný Béla Bugár ako predseda SMK sa ako prvý podpísal pod taký zaujímavý list, ktorý hovorí o tom, že „predstavitelia Maďarov na Slovensku vyjadrujú k Slovenskej republike lojálnosť“. Oni to vtedy potrebovali takýmto spôsobom deklarovať, pretože tam dochádzalo k istým významným pohybom a potrebovali získať „glejt“ na neskorší mandát vo vláde Slovenskej republiky v roku 1998. Ale z tohto nevyplýva faktická právna lojálnosť poslancov slovenského parlamentu. Ja osobne mám pochybnosti a neverím, že toto je prvok lojality, o ktorej aj často oni hovoria, ale ktorú súčasne oni aj popierajú už. Pretože ako som sa nedávno dočítal, „k lojálnosti ich nikto nemôže donútiť“. A pokiaľ hovoríme v tých súvislostiach, pretože všetko so všetkým súvisí, a strašne tu niekto bol znepokojený, nedávno, tým prieskumom slovenských detí, kde na sugestívne položenú uzatvorenú otázku, kde nie je možná väčšinou iná odpoveď, len tá, ktorá sa navodí, tak sa tu robil veľký humbug a bombardoval sa, interpeloval sa aj minister školstva a možno aj pán podpredseda vlády. No ale prečo sa nevyjadrilo znepokojenie nad prieskumom v Maďarsku, kde 48 % respondentov, čiže nie detí, dospelých, rozumných ľudí sa vyslovilo, že niektoré časti susedných štátov by mali patriť Maďarsku. Polovička Maďarov si myslí, že územia, kde žije ich menšina v okolitých štátoch, by mali patriť Maďarsku. Rád by som sa opýtal, ako by v danom prieskume odpovedali tu neprítomní poslanci SMK, či s tým súhlasia, že polovička Maďarov je o tom presvedčená, že 10-tisíc kilometrov štvorcových územia na juhu Slovenska by malo patriť Maďarskej republike. To je dosť veľká sila, polovička respondentov daného štátu. A bolo ticho, nič sa nedialo. Zaujímavé je taktiež, pokiaľ hovoríme o autonómii, pretože aj tá s danou témou súvisí, neskôr vám, možno bude čas, zacitujem z programového dokumentu SMK. Oni tvrdia, že nie, ale písmo nepopustí, kde sa hovorí o vytvorení autonómie. Bol tu istý, nedávno, v septembri 2008, sociologický prieskum, ktorý urobilo Fórum, Inštitútu pre výskum menšín, kde síce len 5 % Maďarov na Slovensku by chcelo autonómiu, ale súčasne každý druhý sa vyhol odpovedi na otázku, či predpokladá vznik autonómie v dohľadnej budúcnosti. Toto je podstatné, ten latentný trend očakávania, tým, že sa nevyjadrím jednoznačne. Každý druhý si to potenciálne pravdepodobne myslí možno aj na základe povzbudzovania takéhoto konania poslancami zákonodarného zboru, ktorí sú istými politickými elitami a istým vzorom konania, správania alebo preberania názorových vzorov. Čiže mám za to, že poslanci za SMK účasťou na tomto Fóre môžu povzbudzovať verejnosť na Slovensku k takémuto konaniu. Hovoril som, že my reagujeme len na rok 2008, na to predmetné uznesenie č. 17. No ale 14. septembra 2007 sa konalo rovnaké zasadnutie daného Fóra a tam zástupcovia Maďarskej socialistickej strany, Zväzu slobodných demokratov, FIDESZ-u, Maďarského občianskeho zväzu, Kresťanskodemokratickej ľudovej strany a Maďarského demokratického fóra sa v podpísanom dokumente zaviazali podporiť istý návrh SMK. Súviselo to vtedy aj so situáciou tu, v tomto parlamente, keďže tu bol vyvolaný návrh na prijatie uznesenia o nemennosti k Benešovým dekrétom. Na základe toho, že v auguste s tým vystúpil práve Pál Csáky, že on ide predkladať a Strana maďarskej koalície zákon, ktorým by sa revidovali tieto povojnové dokumenty mierového usporiadania. A tu vidíme, že maďarské politické strany sa zaviazali podporovať návrh SMK. Čiže je tu jednoznačné prepojenie aj spätná väzba, aj tam, aj späť. Nielen SMK tam, ale aj maďarské politické strany sem, na Slovensko. Miera zasahovania, miera ovplyvňovania. Ja neviem, čo majú maďarské politické strany zúčastnené v Národnom zhromaždení Maďarskej republiky s predmetom rokovania Národnej rady Slovenskej republiky. Akú váhu môže mať poprípade takéto uznesenie k nejakým aktivitám SMK? Ale je tu zvyk, je to trend. Oni sa takto proste správajú. Oni si myslia, že toto je správne, že je to v prospech maďarstva a že sú najskôr Maďari. Tak sú najskôr občania Slovenskej republiky a zložili tu vedľa sľub na Ústavu Slovenskej republiky, alebo sú viazaní predovšetkým plánmi a organizačnými pokynmi maďarstva? A pritom si uvedomme, koľko rôznych inštitúcií a aká je tu dlhodobá stratégia. To nie je len jedno Fórum, ktoré sa pred tromi rokmi vygenerovalo a teraz nejakým spôsobom prežije alebo sa pretransformuje možno v budúcnosti zas na inú inštitúciu. Máme tu Svetový zväz Maďarov, ktorý dlhodobo ovplyvňuje činnosť a snaží sa zasahovať svojimi vyjadreniami a konkrétnymi konaniami, konferenciami aj účasťou poslancov Strany maďarskej koalície, kde donedávna bol dokonca náš kolega poslanec podpredsedom tohto iredentistického Fóra. Máme tu Stálu maďarskú konferenciu – Veľký MÁÉRT, a už majú aj Malý MÁÉRT, podľa toho ako vláda v Maďarskej republike sa rozhodne finančne podporovať alebo nepodporovať tieto aktivity. Pretože mám aj citáciu, ktorá hovorí, že to množstvo zdrojov, finančných zdrojov na podporu maďarstva, a teda aj maďarských národných a štátnych záujmov, ktoré smerujú oficiálnymi kanálmi na Slovensko vraj cez medzičlánok SMK, nie je stopercentný prenos. Nebudem to ďalej komentovať, to nie je moja úloha, to si musia vysvetliť Maďari medzi sebou, prečo to tak je. Len chcem poukázať, že v októbri 2005 bolo stretnutie Orbán – Bugár na Slovensku v obci Číčov a v rámci aktivít Stálej maďarskej konferencie vyšlo odtiaľto aj isté posolstvo, citujem: „Trváme na pravidelnom zvolaní Stálej maďarskej konferencie (MÁÉRT).“ Čiže Bugár spolu s Orbánom žiadali maďarskú vládu, aby zvolávala takúto konferenciu. To už je zase ďalšie nóvum, že nielen maďarská vláda, maďarský parlament či rôzne formálne či neformálne organizácie zaväzujú a obracajú sa na orgány Slovenskej republiky, ale už tu máme aj situáciu tej spätnej väzby, o ktorej som hovoril, že už aj naši kolegovia si dovoľujú zaväzovať orgány iného štátu. Aby ste rozumeli, že v duchu čoho, presne zacitujem, oni hovoria: „Rozmýšľajme v duchu jednotného maďarského národa.“ Čiže pán poslanec Bugár pred tromi rokmi spolu s Orbánom na Slovensku, kde mimochodom Orbán povedal, že nikdy nedopustí, aby bol maďarský národ násilím nožom rozkrojený, a že sa to opäť všetko scelí, tak pán poslanec Bugár rozmýšľal v duchu jednoty maďarského národa. Samozrejme, že nejde o nejakú pomyselnú jednotu, tu hovoríme o vyjadreniach a konaniach politikov. Keby išlo o kultúrny rozmer, tak tých platforiem na kultúrne či iné vyžitie je tu milión. Tu ide o politické organizovanie destabilizácie situácie v okolitých štátoch tak, aby najskôr bola menšina primerane nespokojná, aby sa dožadovala stále väčších a väčších práv až do miery uspokojenia prechodného stavu, ktorým by mala byť autonómia, no a po kosovskom vzore, samozrejme, je tu právo vyjadriť sa v rámci tohto pofidérneho, ale možného práva na sebaurčenie menšiny. V rumunskom Turgumureš bolo 8. októbra 2005 tiež jedno také Fórum, nazvime to, kde maďarskú koalíciu reprezentoval jej vtedajší predseda Béla Bugár. A čuduj sa svete, my tu rozoberáme nejaké uznesenie, a pritom takýchto uznesení sú desiatky. V bode 1 účastníci rokovania súhlasia so snahou maďarskej vlády, aby Ústava Maďarskej republiky sa v osobitnej kapitole zaoberala „legislatívnym postavením Maďarov za hranicami“. Poslanec slovenského parlamentu sa podpísal pod takéto uznesenie – legislatívne postavenie Maďarov za hranicami. Presne v duchu toho uznesenia č. 17 tzv. Fóra poslancov Karpatskej kotliny. V bode 6, aby sme si uvedomili, že ako to naozaj v tých maďarsko-maďarských otázkach všetko so sebou súvisí a kam to speje, čiže k autonómii, v bode 6 na úvod hovoria niečo o integrácii Európskej únie, ktorú podporujú, „lebo náš vytýčený cieľ“, počúvajte, „nastolenie autonómie menšinových spoločenstiev môže byť uskutočniteľný len na základe európskeho systému hodnôt“. Čiže oni Európsku úniu a európske hodnoty používajú len na očistenie topánok, aby mohli vstúpiť na pôdu autonómie. To je oficiálny dokument, kde boli aj predstavitelia Strany maďarskej koalície a pod ktorý sa podpísali. Bolo tam celkovo 13 organizácií, nebudem ich menovať, kto má záujem, nech sa páči. Máme tu tiež do činenia so zneužívaním etnicity v rovine cirkevných organizácií. Pravidelne sa konajú konferencie pod honosnými názvami, do ktorých je zaťahovaná aj cirkev. Napríklad Maďarsko a Maďari – budúcnosť cirkvi. A tam vystupujú takí ľudia ako László Tőkés, ktorý dostal úlohu v Európskom parlamente presadiť legislatívny rámec a podmienky na vznik autonómií v tzv. okolitých štátoch Maďarskej republiky. Oni nás už nenazývajú ani susedia, my sme pre nich len akési okolité štáty. Okolité štáty čoho? Toho bývalého veľkého Uhorska? Taktiež dochádza k zneužívaniu ekonomickej cezhraničnej spolupráce na integritu Maďarov. Viktor Orbán v Komárne v novembri 2005 otvorene hovoril „o hospodárstve Karpatskej kotliny“. Čiže už nielen kultúrne väzby, cirkevná organizácia, ale aj hospodárstvo sa má integrovať v rámci Karpatskej kotliny. Niekto sa tu cielene usiluje a pripravuje na integritu, kompletnú integritu územia, ktoré z veľkej časti kryje hranice veľkého Maďarska, resp. bez tých častí, kde sa nevyskytuje maďarsky hovoriaci živel. Čiže inak povedané, o prekrytie tzv. jazykovej etnickej mapy. Toho sme my objektom ako Slovenská republika a ako poslanci slovenského zákonodarného zboru, ktorí máme dbať aj na integritu a dodržiavanie zákonov aj medzinárodných zmlúv, by sme k tomuto mali zaujať jednoznačné stanovisko. Takže ja predpokladám, že uznesenie, navrhnuté uznesenie bude jednomyseľne prijaté, ale súčasne, že slovenské orgány budú v trvalej ostražitosti sledovať všetky tieto aktivity a že predovšetkým na legitímnych fórach si budeme žiadať vysvetlenie, čo sa týmito aktivitami sleduje. Pretože, doplním tú ekonomickú časť, netaja sa svojím úmyslom vytvoriť silnú a jednotnú hospodársku zónu v Karpatskej kotline a, citujem, „treba jednoznačne stanoviť maďarské záujmy v Karpatskej kotline“. Takže nielen účasťou poslancov Strany maďarskej koalície na tomto Fóre a ich aktivitami sa snažia vymaniť spod pôsobnosti zákonov a legitimity Ústavy Slovenskej republiky, je to aj už hospodárska časť. To len na margo toho, aby sme si uvedomili, že o čom sú tie mosty, o ktorých rozprával predseda Slovenskej národnej strany, a bolo by možno dobré si pozrieť aj isté vyjadrenia manažmentu OTP banky a ich strategických zámerov na Slovensku. Prirodzene tu máme aj využívanie mediálneho éteru na šírenie propagandy a záujmov v rámci Karpatskej kotliny a ich menšín. Bola na to dokonca, do tohto procesu, zapojená aj Maďarská akadémia vied, ktorá usporiadala vo februári 2006 medzinárodnú, prepáčte za výraz, kvázikonferenciu o autonómii, ktorej hlavným cieľom bolo vraj oslobodiť pojem autonómie. Len na malú ilustráciu, aby sme vedeli, o čom rozprávajú naši kolegovia tu neprítomní. Hlavný prejav mal Miklós Duray a okrem iného uviedol nasledovné, citujem: „Viete vôbec, ktorá je tá krajina vo východnej polovici strednej Európy, ktorú vytvorili medzi terajšími jej hranicami tak, že v tomto prípade neplatilo právo sebaurčenia národov, ale ak sa vám páči tak lepšie, ľudu, ba nie, že sa to právo neuplatnilo, ale bolo dokonca odoprené. Prezradím vám, ak to neviete,“ tvrdí Duray, „že touto krajinou je Maďarsko.“ A potom v závere si okrem iného položil aj otázku, že či to nie je náhodou tak, že Maďari sa nechopili zbrane. Ja neviem, že po roku 1920, keď začal platiť Trianon, niekto rozmýšľa v intenciách, že ja sa chopím zbrane, neviem kto, či tí Maďari v Maďarsku, alebo či tí Maďari na Slovensku, v Sedmohradsku, vo Vojvodine, na Ukrajine, či tí sa mali chopiť zbrane podľa Duraya, poslanca Národnej rady Slovenskej republiky, aby si vytvorili akýsi svoj životný priestor, ktorý im mimochodom vraj mocnosti z Paríža podvodným spôsobom odobrali. A takéto oslobodzovanie pojmu autonómie sa deje v rámci Karpatskej kotliny synergizovane, koordinovane, vťahuje sa do toho cirkev, vťahujú sa do toho poslanci Európskeho parlamentu, národných parlamentov a niekto ticho, ale vytrvalo uťahuje slučku, uťahuje slučku nad integritou a územnou celistvosťou tzv. okolitých štátov Maďarskej republiky. Ďalej tu ešte máme, len aby ste si uvedomili, aj tzv. Radu pre autonómiu Karpatskej kotliny, ktorej šéfuje László Tőkés. Máme tu a boli sme objektom pôsobenia iredentistického Hnutia 64 žúp, iste viete, netreba vás poúčať, že 64 žúp je číslovka, ktorá odráža ten celostný pomer územia a členenia veľkého Uhorska, keď sme konečne vyhostili vtedajšieho aktivistu, ktorý protestoval pred budovou ministerstva vnútra. Mimochodom, pokiaľ neviete, tak je naozaj trápne, ak toto hnutie pôsobí polooficiálne aj na území Slovenskej republiky, dokonca v súčinnosti s miestnou samosprávou, pričom v bode 2 v cieľoch organizácie v časti 1 sa hovorí o „presadzovaní práv na samourčenie Maďarov žijúcich v Karpatskej kotline“. Aj na toto slúži Hnutie 64 žúp, s ktorým udržiava Strana maďarskej koalície čulé kontakty. Rovnako tak ako s KMAT-om alebo, ak chcete, s citovanou Radou autonómie Karpatskej kotliny, so Svetovým zväzom Maďarov, takisto s Radou pre diaspóru, kde vytvorenie špeciálnej pracovnej skupiny inicioval práve neprítomný Miklós Duray. Máme tu, samozrejme, aj Rákócziho spolok, ktorý tu citoval môj predrečník vo vyjadreniach pána Gregora Papučeka, ktorý svojho času na juhu distribuoval letáky, aby sa Maďari oslobodili a žiadali územie a autonómiu. Mimochodom, tento Rákócziho zväz poberá aj oficiálne finančné zdroje. A už tu bolo povedané, že napriek dohodám, ktoré máme s Maďarsku republikou, distribuuje finančné prostriedky na získavanie detí do maďarských škôl. Nič proti rozhodnutiu, pokiaľ niekto cíti, že chcem dať svoje dieťa do školy s vyučovacím jazykom maďarským. Ale robiť to takýmto spôsobom za peniaze a robiť, robiť zoznamy a posielať ich späť do Budapešti, tak to je, to je trošku ako naozaj v ére 21. storočia na takej miernej úrovni Apponyiho žiaka. A máme tu situáciu, keď Strana maďarskej koalície je súčasne aj lídrom organizácií, ktoré združujú tzv. maďarských pedagógov na Slovensku, ktorí sa vyjadrili, že pripravujú občianske nepokoje. Máme mlčať ako poslanci k tomu, že naši kolegovia spolupracujú na takýchto výzvach na občianske nepokoje? Ja viem, pre vás to nie je nič nové, kto si pamätá. Takéto nepokoje už boli v Komárne a Duray ešte s jedným poslancom si tam dovolili hodiť svoje telá do skla a potom tvrdiť, že pozrite sa, čo sa tu na nás deje a čo sa tu robí. Takže bolo by ešte naozaj o čom hovoriť vrátane Výboru pre ľudské práva v strednej Európe. Bože, tých organizácií je toľko naklonovaných, že my keby sme ich len dali na jednu webovú stránku, tak by sme to pozerali asi týždeň, kde sú aktivity presne totožného typu, o akých my vlastne hovoríme aj tu a vedie sa, bohužiaľ, diskreditačná kampaň proti Slovenskej republike. Nič proti organizáciám, nech si ich naklonujú aj tisíc, keď na to majú zdroje a keď majú na to ľudí. Ale stop vtedy, keď je táto aktivita namierená a zameraná voči záujmom Slovenskej republiky, keď sa vedie diskreditačná a osočujúca kampaň v zahraničí, ako sme boli toho svedkami napríklad v roku 2000 konkrétne týmto Výborom pre ľudské práva v strednej Európe alebo nedávno, keď spoluorganizoval výstavu v Európskom parlamente Never again, kde došlo k totálnej dezinterpretácii histórie a povojnového usporiadania. Áno, v týchto momentoch sa my musíme ozvať, či sa to niekomu páči alebo či sa to niekomu nepáči. Nuž a pre komplexnú informáciu posledná takáto inštitúcia z radu tých nových – Maďarská rada autonómie v Karpatskej kotline. To len keby ste ešte mali tú poslednú pochybnosť, že či náhodou tam došlo k tomu prekrytiu, o ktorom ja tu hovorím, že či tam niečo netrčí občianske alebo nejaké nezávislé mimo, no tak hovorím, že nie, nie. Pretože táto ďalšia naklonovaná inštitúcia, kde takisto spolupracujú naši kolegovia poslanci za SMK, tzv. tá Maďarská rada autonómie v Karpatskej kotline si nedávno aj vo Švajčiarsku otvorila svoju kanceláriu, čiže nielen v Bruseli, ale aj tam. A zacitujem z vyjadrenia, z oficiálneho vyhlásenia z 1. mája 2008, takže to nie je ani polroka staré, „považuje za príklad hodný nasledovania spojenie maďarských záujmových skupín v južnej zemi a za mimoriadne dôležitým zrod koncepcie autonómie“, ktorú vypracovali a ktorú, samozrejme, koordinuje už tu spomínaný László Tőkés. Takže, vážený pán podpredseda vlády, ďakujem vám za komplexnú informáciu, ktorú ste poskytli, ale cítim ešte, ešte jednu povinnosť upozorniť na vašu partnerskú, dalo by sa tak povedať, platformu u našich južných kolegov, ktorým by mal byť Úrad pre Maďarov v zahraničí. Áno, je to pri úrade vlády inštitúcia. Tento úrad vydáva každý rok svoju výročnú správu. Ona sa v podstate priveľmi nemení. Ona bola niekde naoktrojovaná na začiatku a len aktuálne sa mení situácia, ale tie hlavné piliere historické, politologické, to videnie Slovenska a stavu menšín zostáva stále rovnaké. Tak preto som si dovolil načrieť do správy spred dvoch rokov. V prvej kapitole pod názvom História sa dočítame o typicky jednostrannom hodnotení a posudzovaní udalostí na Slovensku. Napríklad: „Vytvorenie Československa veľmocami“, nie z našej vlastnej vôle, včera sme si pripomenuli 30. október, kde na porade v Turčianskom Svätom Martine sa prijala Martinská deklarácia a prihlásili sme sa jednoznačne k spoločnému zväzku s českým národom vo vtedajšom Československu, nie, oficiálny úrad tvrdí, že Československo bolo vytvorené veľmocami. Čiže nie vďaka našim légiám v Rusku, nie vďaka aktivitám Štefánika či Masaryka v zahraničí, nie vďaka americkým Slovákom a prijatie Pittsburskej a Clevelandskej dohody a ďalších a ďalších jednoznačných aktivít. Nie, my sme boli proste vytvorení za zeleným stolom, lebo veľmoci sa zle vyspali a Maďarov chceli potrestať. Tak to je naozaj urážlivé, urážlivé tvrdenie! A čo sa ďalej dočítame: Menšinová politika Československa vraj bola príčinou Mníchova. S týmto súhlasíte, páni poslanci, s takýmito tvrdeniami? Tu sa nikto neozve! Ja som doteraz nepočul, žeby poslanec Národnej rady Slovenskej republiky zvolený za Stranu maďarskej koalície verejne na akomkoľvek fóre, nech si to vyberú, nech je to tlačová beseda, nech je to internetové fórum alebo akákoľvek diskusia, by protestovali proti takejto dehonestácii Slovenskej republiky, na ktorej ústavu on prisahal. Nuž a bonbónikom je komentovanie vzniku samostatnej Slovenskej republiky v roku 1993, ktoré bolo, citujem, „vyvrcholením antičeských a antimaďarských sentimentov“. Takže úrad, ktorý sa stará o Maďarov v zahraničí pri maďarskej vláde, si myslí, že Slovenská republika v roku 1993 vznikla ako nejaký antičeský a antimaďarský sentiment. A naši kolegovia sú hluchí a slepí a mlčia. Neprotestujú. To je, toto mi prekáža. Toto, že nenájdu tú odvahu byť Maďarom na Slovensku. Toto je tá výčitka, ktorá ku nim smeruje, aby sme si rozumeli. A preto sa chcem aj obrátiť k pánovi podpredsedovi vlády, aby aj vláda Slovenskej republiky, hoci je to správa z roku 2005, a to si mala skôr reagovať na túto informáciu zastupiteľského úradu predchádzajúca vládna garnitúra, ale táto správa je pravidelne každý rok distribuovaná v anglickom jazyku a je základom pre argumentáciu maďarskej diplomacie ohľadne postavenia maďarskej menšiny na Slovensku. A keďže svojím obsahom indikuje predpoklad pre trvalú nespokojnosť stavu a s týmto postavením, mám za to, že aj v tomto smere by naše kroky a vyjadrenia mali byť tvrdšie a dôraznejšie. Dámy a páni, ja ukončím svoje vystúpenie, hoci som mal ešte pripravené niečo z dokumentu Strany maďarskej koalície, ktorú... (Reakcia z pléna.) Áno? ... ktorú pripravil poslanec Miklós Duray. V podstate sa nedozvieme nič nové. Ja to skrátim len na to, čo som si poznačil tučným písmom... (Reakcie z pléna.) „Štát“, poprosím vás, keby, ak vás to nezaujíma, tak... (Ruch v sále. Prerušenie vystúpenia predsedajúcim.)