Dostál, Ondrej, poslanec NR SR (2018-05-11):
Vážený pán podpredseda vlády, vážená pani podpredsedníčka Národnej rady, vážení zvyšní kolegovia, vystúpim teraz, dnes to mám tak na striedačku, že kritizujem a chválim, tak toto bude skôr pochvalné vyjadrenie. Tento návrh zákona je nesporne pozitívom, nesporne je niečím, čo stojí za to, aby dostal tuto v pléne veľmi širokú podporu, čo, čo, ak mu niečo možno vyčítať, tak sú to možno dve veci. Jedna vec je, že už to malo byť dávno, lebo o princípe jedenkrát a dosť sa hovorí najmä v súvislosti s informatizáciou verejnej správy už veľmi dlho a veľmi dávno si vlády dávali zámer premietnuť tento princíp do reality, a teda najmä do legislatívy, a toto je prvý významný krok, ktorý má naplniť tento princíp, teda že ak verejná správa disponuje nejakými údajmi, tak nebude tie údaje potom pýtať od iných, alebo od fyzických a právnických osôb. A druhá vec, ktorú možno tomuto, tomuto návrhu zákona vyčítať, je, že nie je širší, nejde ďalej, nerieši aj ďalšie situácie. Ten návrh rieši výpisy z listu vlastníctva, z obchodného registra, zo živnostenského registra a z registra trestov, ale ten okruh informácií, ktorými disponuje verejná správa vo svojich informačných systémoch a ktoré by mohla podobným spôsobom spracovávať, že si ich bude posúvať medzi sebou, v optimálnom prípade automaticky cez informačné systémy, ale aj v tom neoptimálnom systéme aj priamou komunikáciou štátnych alebo verejných orgánov, je ďaleko, ďaleko viac. Ja sa k tomu vyjadrím teraz z pohľadu vecí, ktoré mi tam chýbajú a ktoré boli aj predmetom hromadnej pripomienky verejnosti, keď bol tento návrh zákona v medzirezortnom pripomienkovom konaní. Tie veci sú, tie veci sú v zásade štyri. Jedna vec je pravidlo prednosti princípu jedenkrát a dosť. My tu síce máme doplnenie správneho poriadku, ktoré hovorí o tom, že údaje z informačných systémov verejnej správy a výpisy z nich okrem údajov a výpisov z registra trestov sa považujú za všeobecne známe skutočnosti a sú použiteľné na právne účely. Tieto údaje nemusí účastník konania a zúčastnená osoba správnemu orgánu preukazovať dokladmi. Doklady vydané správnym orgánom a obsah vlastných evidencií správneho orgánu sa považuje za skutočnosti známe správnemu orgánu z úradnej povinnosti, ktoré nemusia účastník konania a zúčastnená osoba správnemu orgánu dokladovať. Čiže vo všeobecnosti tam to pravidlo síce je, ale problém môže zastať, keď toto pravidlo nie je premietnuté do osobitných zákonov, ktoré sú potom ďalej novelizované. Preto by sa hodilo explicitne zakotviť, že toto ustanovenie alebo táto má prednosť pred ustanoveniami osobitných zákonov, ktoré to od účastníka konania vyžadujú, ak ide o doklady a skutočnosti, ktorých zoznam teda je buď, upravený buď v zákone, alebo ho nejakým nariadením, trebárs my sme vtedy v tej hromadnej pripomienke navrhovali, aby ho upravila vláda. Čiže keby nastala kolízia právnych úprav, tak by malo prednosť pravidlo jedenkrát a dosť. Lebo teraz keď nastane kolízia, tak síce to deklarujeme v správnom poriadku, ale špeciálny zákon v konkrétnom prípade bude mať prednosť pred osobitnou úpravou. Ako druhé, čo mi tam chýba a čo by bolo dobré doplniť, neviem si veľmi predstaviť to doplniť formou pozmeňujúceho návrhu, je zrušenie povinnosti predkladať výpisy z verejných registrov aj pre iné typy organizácií, konkrétne pre mimovládne neziskové organizácie, lebo sú tam výpisy z obchodného registra, výpisy zo živnostenského registra, ale sú aj iné typy právnických osôb, ktoré majú pri rôznych príležitostiach povinnosť predkladať výpisy, ktorými disponuje či už ten konkrétny štátny orgán alebo iný orgán verejnej správy, verejnej moci. Neziskové organizácie poskytujúce všeobecne prospešné služby, nadácie, neinvestičné fondy, ale aj občianske združenia, aj keď tam je teda problém s tým, že register nie je dobudovaný a neobsahuje všetky potrebné údaje, ale to je teda zase predovšetkým problém ministerstva. Čiže aj tieto typy údajov by tam mali byť zapracované. Tretí bod alebo tretí okruh, ktorý v tom návrhu zákona chýba je, že by sa vôbec nemali vyžadovať informácie, ani ďalšie informácie, ktorými disponuje verejná správa, potvrdenia o tom, že dotyčný subjekt nemá nedoplatky na daniach, alebo neporušil predpisy upravujúce, teda Zákonník práce a ďalšie predpisy upravujúce zamestnávanie, alebo že nemá dotyčný subjekt nedoplatky u Sociálnej poisťovne alebo u zdravotnej poisťovne. To je tak isto možné riešiť prepojením informačných systémov a nezvyšovať alebo nezachovávať tú byrokratickú záťaž, ktorá v niektorých situáciách naďalej existuje. No a posledný bod, ktorý v tom zákone chýba, je, aby sa princíp jedenkrát a dosť neuplatňoval iba vtedy, keď občan alebo firma, alebo organizácia niečo predkladá a niečo od tej organizácie, teda od štátneho orgánu žiada, ale aj v situáciách, keď hlási nejaké zmeny. Keď mení trvalý pobyt, tak aby stačilo nahlásiť zmenu trvalého pobytu raz a netrebalo súvisiace, súvisiace zmeny hlásiť aj na iných ustanovizniach, že by sa to automaticky premietlo v informačných systémoch, ktoré sú vedené. Trebárs keď je, keď zmení trvalý pobyt živnostník, ktorý je zároveň konateľom obchodnej spoločnosti a štatutárnym zástupcom nadácie a vlastní nejakú nehnuteľnosť, tak aby vo všetkých tých ostatných registroch sa premietlo, že zmenil trvalý pobyt. Čo je, uznávam, zmena, ktorá je zásadnejšia, ale verím, že v rámci uplatňovania princípu jedenkrát a dosť, k tomu skôr či neskôr, a teda dúfam, že skôr, skôr ako neskôr, dospejeme. Takže toto sú veci, ktoré tam chýbajú, a myslím si, že mohol byť ten návrh ambicióznejší, mohol byť predložený rýchlejšie, ale napriek tomu aj v tej podobe, v akej je, tak si zaslúži podporu poslancov. Ďakujem.