M. Fronc, poslanec: (2009-10-28):
Chcel som vystúpiť v rozprave a nepoužívať to, čo sa často z vládnej strany  používa, že sa nemôže reagovať, takže preto reagujem teraz. Chcem jednak povedať hneď na úvod, že tento návrh zákona, táto zmena je tu opakovane, že takýto spôsob umožnenia vydávať a používať učebnice bol aj v školskom zákone, ktorý som trikrát predkladal, a myslím si, že je to dobrý návrh, ktorý my v KDH celkom iste podporíme. Ale chcem aj reagovať na niektoré vystúpenia. Na niektoré nebudem reagovať, aj keď tam zaznievali rôzne nedobré veci a nezmyselné, pretože ťažko je reagovať na niekoho, kto jednoducho len vysiela, kto len hovorí, ale nie je ochotný načúvať druhého argumentom. Takže na pani poslankyňu Tóthovú nebudem reagovať. Ale musím zareagovať na to, čo povedala pani poslankyňa Nachtmannová. Pani poslankyňa Nachtmannová, ja by som vás rád vnímal ako človeka spravodlivého, ktorému ide o vec. Ale pre mňa, musím povedať, ste nedôveryhodná. Dvakrát ste zablokovali poslanecký prieskum na ministerstve školstva, kde išlo o obchody za milióny eur, keď sa nakúpili teraz počítače, notebooky, kde ich cena je okolo 600, 700 eur, ale nákupná cena pre školy a učiteľov bola bez pár eur tisíc eur. Dvakrát ste to zablokovali, a dokonca som vás videl hovoriť do mikrofónu, že vy schvaľujete a nebránite žiadnemu poslaneckému prieskumu. Ak svoje postupy zmeníte, stanete sa pre mňa inou. Zatiaľ ste nedôveryhodná v týchto veciach. K samotnému zákonu. Ten problém, kolegovia, je dlhodobý a jednu vec ja vnímam, ktorú je cítiť a sú obavy, že jednoducho, keď sa otvorí trh s učebnicami, že do škôl začnú prenikať sekty, že sa tam budú učiť rôzne nezmysly a tú obavu vnímam, len treba povedať, že si nemyslím, že je to takto. Pretože aj v zákone je povedané, aj v tom návrhu, že niekto je za to zodpovedný. A celkom iste tí, ktorí sa tomu venujete, existuje štátny vzdelávací program, školský vzdelávací program, veď ten si nerobí hocikto. To nemôže tam hocičo hocikedy učiť učiteľ. To sami dobre viete, akým spôsobom sa takéto veci schvaľujú a schvaľujú sa aj vzdelávacie, aj výchovné programy, takže ak to nastane, je okamžite možnosť zasiahnuť, aby sa tam neučili bludy, nepravdy, alebo nejaké manipulovanie sa nedialo. A že z času na čas aj pri tom striktnom systéme, ktorý existoval, občas sa niečo dostalo do tých tisíce škôl. Spomeňte si za ministrovania Ftáčnika  preniknutie jogy, stalo sa to. A to bolo vtedy ešte prísnejšie ešte nastavené. Čiže treba sa na to takto pozerať. Druhá vec, ku ktorej chcem povedať veľmi vážne. Viete, tá prax je často taká, a bola aj v minulosti, aj pri prísnych pravidlách, že  učiteľ, ak chcel byť tvorivý a chcel niečo ponúknuť, tak často vlastne tie iné učebnice používal. Zvlášť citlivé to bolo v jazykoch. A toto už nepriamo povedal kolega. Ja to skúsim trošku jednoduchšie povedať, ako to povedal kolega Ivančo, že sú didaktické metódy. No viete, jazyk. Niekto chce učiť jazyk štandardne ako stavebnicu. Učí slovíčka, gramatiku a potom tí študenti spájajú vety presne, ako by stavali z kociek. Niekto chce učiť inak. Hovorí, že je dôležité komunikovať. A vie dobre, že niektoré slová nikdy sólo nepoužijete, učí celé vety, frázy, jednoducho viac namemoruje. Sú rôzne metódy. Niekto chce učiť ten jazyk vyslovene komunikáciou, ale ak vy mu takto naoktrojujete učebnicu jednu jedinú, no tak mu zabránite naozajstný priestor tvorivosti. A v škole, prosím vás, to je dlhý spor, ale ja som presvedčený, že v škole tvorivosť, to je najdôležitejšie, čo potrebujú. Som presvedčený, že aj napriek tomu, že občas sú nejaké úlety, ale treba nechať slobodu rodičom a žiakom, aby si mohli vyberať školu, ktorá je pre nich dobrá, a rovnako treba nechať slobodu učiteľom a školám, aby mohli dotvárať svoje školské vzdelávacie programy a učiť tak, ako oni pokladajú za najlepšie. Verte im. Občas tam bude nejaký úlet, vždy to je pritom množstve. My máme, keď zrátam základné aj stredné školy, pár tisíc škôl. Úlet tam určite bude. Ale väčšina z nich má snahu, som presvedčený, učiť dobre, tvorivo. Len často my nastavíme tie pravidlá tak, že na tvorivosť im nedáme vôbec priestor. Nahodia sa im množstvá vedomostí, ktoré majú odučiť, a potom si už môžu vyberať a nemáte ako a z čoho. To je moja druhá poznámka. Tretia. Prosím vás, znova to tu zaznelo, že niekde budú úplne iné učebné texty. Opakujem. Sú schválené štátne vzdelávacie programy, sú schválené pravidlá, neschvaľuje to hocikto potom, keď takýto školský vzdelávací program ide. Tak to sa nemôže stať, veď to je úplný nezmysel. To je také zavádzanie a vybudovanie nejakých tu pocitov. Tretia moja poznámka k tomu, čo tu zaznelo. Viete, hovorí sa tu, a ja beriem, že niektorý môže mať problém a povie, že 30 % toho, čo si môžem tvoriť, je veľa. Ale, prosím vás, v zákone je to možnosť, nie povinnosť. Však mnohé školy môžu ísť presne tak, ako išli doteraz. Ak nie sú tvorivé, ak ten učiteľ nechce, alebo to pokladá za najlepšie, ako to bolo, no tak to nebude meniť. Možnosť a povinnosť, to sú dve rôzne veci. Je možnosť tých 30 %. Ja by som vás celkom vážne chcel poprosiť. Tí, ktorí ste ochotní načúvať, tak ako to kedysi povedal klasik, že Dobrô slovo Slovákom súcim na slovo. Skúste sa zamyslieť nad tým, či nevytvoríme naozaj  priestor pre školy a pre to, aby jednoducho mohla byť tvorivosť v tej škole. A len to je šanca, ak tento priestor necháme, aby školstvo napredovalo. Darmo my tu budeme plakať a nariekať, hovoriť o kvalite, keď mnohé parametre, ktoré treba pre ten školský systém zabezpečiť, nezabezpečíme. Takže, dámy a páni, znova opakujem. Myslím, že je to dobrý návrh a je hodný toho, aby sme ho posunuli do druhého čítania. Ďakujem. (Potlesk.)