D. Lipšic, poslanec: (2009-03-11):
Návrh novely Trestného poriadku v parlamente podporím. Pokiaľ ide o boj proti najzávažnejšiemu zločinu, je mi jedno, kto si pripíše zásluhy. Už keď tu bola predchádzajúca novela Trestného poriadku, ktorú tiež v druhom čítaní obhajoval pán minister Kaliňák, som vystúpil s tým, že by bolo rozumné zmeniť rozhodovanie o väzbe spôsobom, aby po prvostupňovom odsudzujúcom rozhodnutí lehota väzby neplynula, pretože novela Trestného poriadku zaviedla vybalansovane iný režim, že prvostupňový oslobodzujúci rozsudok, aj keď neprávoplatný, znamená automatické prepustenie z väzby. Tento návrh, ktorý je rešpektovaný ustálenou rozhodovacou praxou Európskeho súdu, je podľa mojej mienky dobrým návrhom a návrhom systémovým. Európsky súd posudzuje dĺžku väzby len do prvostupňového, aj keď neprávoplatného rozhodnutia. Je to, opakujem, ustálená judikatúra desiatky rokov. Nechcem, a už vôbec nie verejne, polemizovať o vzniku tejto novely. Ja som si myslel, že v politike sú nejaké hranice pre klamstvo, ale zdá sa mi, že nie. Fajn. Beriem na vedomie. Opakujem ešte raz, pre mňa dôležitý je efekt, výsledok. A ten výsledok je, že vláda a predseda vlády dotlačili ministerstvo spravodlivosti k predloženiu tejto novely, čo oceňujem. V princípe je mi jedno, ktorý návrh novely prejde, či ten, ktorý som predložil pred niekoľkými týždňami, alebo tento. To je prvá poznámka. Druhá poznámka. Čím vznikajú, lebo aj včera v prvom čítaní bola polemika a trošku aj na výbore, ale na výbore už potom menšia, čím vznikajú... (Reakcia z pléna.) Dnes na výbore, kde si, pán podpredseda, nebol, áno. Čím vznikajú prieťahy v konaní? Aj v konkrétnej kauze, ktorá sa týka jednej odnože východoslovenskej mafie. No v tomto konkrétnom prípade vznikajú, žiaľ, využívaním až zneužívaním svojho postavenia zo strany obhajcov, ktorí častokrát účelovo maria pojednávania či reálnymi, alebo fiktívnymi PN-kami, žiaľ, už sú rozširované aj na náhradných obhajcov, ktorí boli ustanovení v tejto kauze. A ja som človek, ktorý sa nerád úplne zameriava na minulosť, skôr na budúcnosť a nie na riešenie vinníkov, nie na hľadanie vinníkov, ale na hľadanie riešení. Ale keď ideme do minulosti, tak si neodpustím jednu vec. Keď prišiel návrh Trestného poriadku do parlamentu pred štyrmi rokmi, rezort spravodlivosti pod mojím vedením navrhoval zavedenie verejných obhajcov. Verejných obhajcov pre situácie jednak ustanovenej ex offo obhajoby, jednak pre prípady náhradnej obhajoby. Verejných obhajcov, ktorí by boli štátnymi zamestnancami, na ktorých by mal štát dosah, ktorí by nemohli takýmto spôsobom zneužívať svoje procesné práva. Ako tento návrh dopadol? Vďaka lobingu Slovenskej advokátskej komory ho poslanci naprieč politickým spektrom z návrhu vyčiarkli. Nechcem menovať konkrétnych poslancov. Ale keď hovoríme o systémových riešeniach, tak si pamätajme aj vlastné hlasovanie. Aj vlastné hlasovanie, lebo inak to podľa mojej mienky vyznieva nepoctivo. Ja si myslím znovu, že systémové riešenie je v úvahe zaviesť verejných obhajcov. Napriek lobingu advokátskej komory, ktorí by neobmedzovali nijako práva na obhajobu. Teda ak si obžalovaný zvolí svojho obhajcu z radov advokátov, fajn. Ale ak si ho nezvolí, ak je obhajoba ex offo alebo ak je ustanovený náhradný obhajca, čo je mimoriadne dobrý inštitút, ktorý sme zaviedli, ten by už bol ustanovený z radov verejných obhajcov. Považujem to za dobrý návrh a nerobím si ilúzie, že ten návrh prejde. Neprejde. Slovenská advokátska komora je jedna z najefektívnejších lobistických organizácií, čo myslím teraz v dobrom, je. A aj ja som nakoniec advokát, aj keď uvidíme... (Reakcie z pléna.) Uvidíme, uvidíme, že, ja už som pri rekodifikácii hovoril, keď sedeli predstavitelia komory na balkóne, že dúfam, že ma nevylúčia z komory kvôli tomu, čo sme v nových kodifikáciách presadili. A teraz pôjdem ešte k tej ďalšej veci, čo považujem za kľúčové a kde chcem, už som to vyjadril aj na predchádzajúcom rokovaní Národnej rady v decembri, oceniť ešte jeden krok vlády, ktorým bola zastavená novela Trestného poriadku, tzv. veľká novela Trestného poriadku, ktorá bola predložená na rokovanie vlády niekedy začiatkom minulého roku. V tejto novele – a to sa týka priamo prípadov organizovaného zločinu – bol návrh, aby nebolo možné v takom rozsahu ako dosiaľ využívať spolupracujúcich obvinených, ktorých médiá nazývajú korunní svedkovia. Chcem povedať, že zavedenie tohto inštitútu do trestného práva v roku 2003, ktorý prebrali aj trestné kódexy nové, je kľúčovým prvkom, ak chceme odhaľovať organizovaný zločin. Nebolo by žiadnej kauzy Okoličány ani kauzy Adamčo, ani kauzy kyselinári, ani kauzy Devín banky, ani Černákových káuz, ktoré teraz sa podarilo odhaliť, nebyť možnosti využívať spolupracujúcich svedkov, spolupracujúcich obvinených, ktorí majú postavených korunných svedkov. Žiadne riešenie v zákone nie je magickým riešením. Ani toto. Ale považujem ho za tak kľúčové, ak myslíme vážne boj proti mafii, tak kľúčové, že by som považoval za vážne ohrozenie boja proti najzávažnejšiemu zločinu, ak by sa vláda rozhodla tento inštitút skresať. A oceňujem, že zatiaľ táto novela bola zastavená a dúfam, že do parlamentu nikdy nepríde. Aj keby som si mohol želať ako politik opozície, keby novela prišla do parlamentu, niet lepšie ničoho, ako proste verejne vystúpiť a kritizovať vládu. Ten boj sa v tomto prípade nedá prehrať politicky – ale o to mi nejde. Ide mi o výsledky. Ide mi o výsledky. A v tomto je jedno, ktorá vláda si tie výsledky pripíše. Takže to oceňujem a opakujem, že dúfam, že tá novela Trestného poriadku, tá veľká novela nakoniec do parlamentu nikdy nepríde a naše orgány činné v trestnom konaní budú mať k dispozícii inštitút, ktorý sa za šesť rokov jeho účinnosti v boji proti mafii osvedčil tak, že nikto z nás nepredpokladal, aké bude mať na boj proti najzávažnejšiemu zločinu efekty. Čiže ešte raz, tento návrh novely my podporíme, predpokladám, že prejde jednohlasne, a som vďačný tomu, že predseda vlády a možno aj vy, pán minister, ste nakoniec zabezpečili, aby novela do parlamentu prišla. Ďakujem. (Potlesk.)