J. Blanár, poslanec: (2003-06-20):
Trošku na úvod, aby som uviedol, o čo ide, v súvislosti či už s predvstupovými alebo povstupovými programami a fondmi z Európskej únie, uvediem nejaké základné fakty, aby som vás dostal do obrazu. Mechanizmus uplatnenia nástrojov spočíva v dvoch základných štádiách. Prvým je štádium programovania, takzvané plánovanie, výsledkom ktorého je vypracovanie projektov alebo programov v súlade s komunitárnymi národnými dokumentmi, ako je Národný program prijatia acquis communautaire, rozvojový program, Program rozvoja poľnohospodárstva a vidieka a podobne. Druhým štádiom je obvykle výber zhotoviteľa prác, poskytovateľa služieb alebo dodávateľa tovarov. Tento výber sa uskutočňuje v prevažnej väčšine prípadov postupmi, ktoré sú v predvstupových programoch veľmi podobné postupom určeným nášmu zákonu č. 263/1999 Z. z. o verejnom obstarávaní, a o povstupových fondoch, čiže štrukturálnych a kohéznych, to bude už novelizovaný zákon o verejnom obstarávaní 263, ktorý je, mimochodom, medzi prioritami, ktoré je potrebné urobiť. To tu nebolo spomínané v súvislosti s legislatívnou prípravou vstupu do Európskej únie. Uvidíme, kedy tento zákon bude na rokovaní, a či bude dostatok odborníkov, aby boli pripravení s ním narábať. Najslabším článkom celého tohto administratívneho mechanizmu, umožňujúceho transparentné a štandardné nakladanie s verejnými prostriedkami Slovenskej republiky a Európskych spoločenstiev, je príprava odborníkov. V minulosti boli vybraní najmä mladí ľudia, ktorí nemali s investičnou činnosťou a riadením štátu žiadne skúsenosti. Tí boli jednak vyškolení a jednak im bola po dlhšiu dobu poskytovaná podpora formou, takzvaná on-job-trainig, technická pomoc. Veľmi pozitívnu úlohu tu zohrala, samozrejme, delegácia Európskej komisie na Slovensku. Ako príklad je vhodné uviesť napríklad najmladšieho, sotva 25-ročného národného splnomocnenca pre program PHARE PAO, Program Authorising Officer zo všetkých kandidátskych krajín, ktorým bol pán inžinier Martin Minarovič, čerstvý absolvent. Dnes zmluvne pracuje pre centrálnu finančnú a kontraktačnú jednotku Ministerstva financií Slovenskej republiky v postavení SPO, takzvaný Senior Program Manager, staršieho programového pracovníka. Funkcia PAO, chcem podotknúť, je spojená s najvyššou zodpovednosťou za podpisovanie zmlúv pri implementácii projektov za Slovenskú republiku. Zmluvy podpisuje veľvyslanec Európskej komisie v Slovenskej republike, dodávateľ, čiže zhotoviteľ, poskytovateľ a splnomocnenec. Ten nesie za Slovenskú republiku najvyššiu zmluvnú zodpovednosť. Týmto postupom sa jednak programovanie, ale jednak implementácia projektov dostáva do rúk hŕstky neskúsených ľudí, ktorí boli ako súkromní podnikatelia na túto činnosť vybraní podľa pravidiel DIS - decentralizovaného manuálu implementačného systému a ich odmena bola úmerná platom úradníkov a konzultantov v Európskej únii a niekoľkonásobne prekračovala priemer vysokoškolsky vzdelaných štátnych zamestnancov. Dobre ste počuli, úmerná platom úradníkov a konzultantov v Európskej únii, už vtedy. V súčasnom období sú títo odborníci, ktorí majú niečo nad 30 rokov, postupne nahradzovaní štátnymi zamestnancami. Dnes je zrejmá neochota týchto ľudí odovzdať svoje skúsenosti a pri mnohých administratívnych opatreniach napríklad pri delimitácii programu, cezhraničnej spolupráce z Úradu vlády Slovenskej republiky na Ministerstvo výstavby, regionálneho rozvoja Slovenskej republiky sa kontinuita odovzdania know-how prakticky neuskutočnila a výsledkom sú vážne problémy pri programovaní a implementácii týchto programov a projektov. Pýtam sa, ako boli títo ľudia ošetrení, keďže dnes sa bránia odovzdávaniu svojich skúseností, za ktoré sme im veľmi slušne platili. Kto je za to zodpovedný? Koordinátor? Podpredseda vlády Pál Csáky, alebo niekto ďalší? V súčasnosti prebieha náhrada týchto mladých odborníkov na centrálnej, finančnej aj kontraktačnej jednotke Ministerstva financií Slovenskej republiky. Situácia je obdobná. Navyše, podobným odborníkom sa skončili zmluvy uzavreté na základe Memoranda o porozumení a založení centrálnej finančnej kontraktačnej jednotky v decembri 2002. Hoci sa už v auguste 2002 vedelo, že k tomu dôjde, neboli noví štátni zamestnanci vybratí na Úrade pre štátnu službu a rovnako nebol vybratý ani riaditeľ. Stalo sa tak až vo februári 2003. Títo pracovníci pracujú na základe zmluvy, ktorá bola uzavretá v rozpore so zákonom 263 o verejnom obstarávaní, nakoľko bolo použité rokovacie konanie bez zverejnenia s odôvodnením časovej tiesne nezavinenej obstarávateľom. Zase tá zázračná formulka - časová tieseň - však bola preukázateľne zavinená zo strany Ministerstva financií Slovenskej republiky ako aj Úradu vlády Slovenskej republiky. Ich zmluvy boli vo februári antidatované a od januára na tri mesiace a mesačne sú uzatvárané nové, formou mandátnych zmlúv. Kto je, opäť, za toto zodpovedný? pýtam sa. Zase minister financií, alebo koordinátor pre európske záležitosti, pán podpredseda vlády pán Csáky? Rovnaká situácia je aj v programovaní, ktoré je najslabším článkom celej zahraničnej pomoci. V roku 2002 sa skončil projekt, v ktorom bolo pre programovanie vyškolených viac ako 800 účastníkov, ktorí dostali certifikát. V brandži zostalo podľa nedávneho hodnotenia, na ktorom sa podieľala aj Národná agentúra programu Leonardo da Vinci, sotva 5 % vyškolených ľudí. Z 800 odborníkov máme 5 %, ktorí zostali v brandži. Pýtam sa opäť, kto je za to zodpovedný? Na toto je viacej odpovedí. V tlači často počujeme, že nie sú vhodné projekty, že je ich málo a tak ďalej, ale hlavný dôvod je v nekoncepčnosti a nesystémovosti výberu a prípravy odborníkov. Systém ich stabilizácie. Touto stabilizáciou určíte nielen plat, ako to bolo povedané aj mojimi predrečníkmi. Sú tu aj iné aspekty. Veľkou škodou je, že v podstate 100 % podpory Európskej únie budú zabezpečovať rezorty, ktoré sú v súčasnosti zastúpené jednou stranou, a to stranou SMK. Chýba tu krížová väzba, jednoducho, aby mohlo dôjsť k nejakému vzájomnému kontrolovaniu, skôr sa mi zdá, že veľakrát to vyzerá byť len divadielko, že dochádza k nejakému kontrolovaniu, aby bolo vidieť, že sa predsa len čosi robí, ale tá stabilizácia je určite aj na niečom inom. Nemôže to byť podmienené len tým, že niekto je príslušníkom SMK, tak ako je to povedzme na ministerstve výstavby a regionálneho rozvoja, kde je v podstate 90 % pracovníkov, ktorí sú predovšetkým takto zastúpení. Nebudem hovoriť o významných funkciách, ako je to napríklad na centrálnej finančnej kontraktačnej jednotke, kde je napríklad na čele pani inžinierka Silvia Cúcorová a priamo za to zodpovedá. Zopár otázok bolo položených, treba si na ne odpovedať. Asi my, alebo pán podpredseda? Uvidíme. Vážené dámy, vážení páni, na nedostatočné administratívne kapacity bol podpredseda vlády pán Pál Csáky niekoľkokrát upozornený Európskou komisiou, z viacerých strán. Bol to okrem iných vyjednávač Európskej komisie so Slovenskou republikou pán Megang, generálny riaditeľ Komisie pre regionálny rozvoj Luis Rieka Figue, ktorý je zodpovedný za predvstupové programy, štrukturálne fondy a kohézny fond. Kritizoval Slovenskú republiku nielen za nedostatočné administratívne kapacity na prípravu a implementáciu projektov, ale i za nejasnosti v základnej stratégii, za nejasnosť zámerov. Pán Rieka Figue sa dokonca vyjadril, že spomedzi pristupujúcich krajín do EÚ sme najmenej pripravenou krajinou! Dobre počujete, najmenej pripravenou krajinou. Nebola to strana Smer, ktorá to hovorila. Neboli to ani ostatné strany, ktoré sa dnes pripojili k výzve zvolať túto mimoriadnu schôdzu. A nedá mi ešte nespomenúť, že korunu všetkému nasadil pán minister výstavby regionálneho rozvoja Gyurovszky, ktorý sa po zasadnutí vlády, ktorá sa 28. mája zaoberala správou o stave pripravenosti na čerpanie štrukturálnych fondov a kohézneho fondu, rovnako harmonogramom ďalšieho postupu, keď sa vyjadril, že dôvodom na vypracovanie správy bolo zistenie, že citujem: „Situácia v oblasti prípravy čerpania štrukturálnych fondov a kohézneho fondu je vážna.“ Áno, vážené kolegyne, vážení kolegovia, dobre ste počuli, situácia je vážna. Nepripadá vám to ako v tej rozprávke, kde prišiel princ Gyurovszky do zakliateho zámku po tom, ako utŕžil zopár rán od ostrej Európskej komisie, aby svojím bozkom prebudil princeznú Pála Csákyho z hlbokého spánku o Európskej únii, práve keď sa mu snívalo alebo keď sa jej snívalo o štrukturálnych fondoch a kohéznom fonde. (Potlesk.) Samozrejme, spolu s princeznou sa prebudilo i celé kráľovstvo - vláda Slovenskej republiky. Ešte sa zámerne vrátim k prešľapom počas nie celkom vydarenej predreferendovej kampane, aby som v závere povedal, prečo som sa trošku vrátil k tomu, lebo myslím si, že je to veľmi dôležité. Pripomeniem zbabrané. Neprofesionálnu infolinku, na ktorú sa nemohli občania dovolať, alebo keď sa dovolali, len v malom množstve, kvôli zastaranej ústredni. Samozrejme, pán podpredseda Csáky povie, že za to nebol zodpovedný, takisto ako nebol zodpovedný za rozoslanie pozvánok na inštruktážny seminár pre poslancov pred referendom, ktoré niektorým prišli neskoro, niektorým vôbec neprišli, a keď, tak prišli ráno v deň uskutočnenia. Nevadí, že to bolo aj pre poslancov mimobratislavských, však čo, všetci sú v Bratislave, alebo musia mať nejaké informácie. Ďalšia je nefungujúca euroizba na Štefánikovej ulici v Bratislave, ktorú som nemohol ani nájsť, priznám sa. Prišiel som na to, že táto izba by mala fungovať podľa drahej reklamy, ktorá bola zrejme v Slovenskom rozhlase objednaná z Úradu vlády, ale podarilo sa mi to napokon nájsť, a keď som vošiel dovnútra, tak som sa spýtal, kde to je. Povedali mi, všetko je uložené tu pred vami na takej poličke, ak máte záujem, zoberte si, čo chcete. A ja hovorím , však predsa by tu mala byť nejaká zodpovedná osoba, ktorá mi niečo povie. „No, viete, v tej izbe dnes prebieha nejaké školenie do konca týždňa, príďte na budúci týždeň v pondelok, zoberte si, čo chcete.“ Nuž, ak sme takto vynaložili naše prostriedky, mám na mysli prostriedky daňových poplatníkov, že v budovách, kde bola euroizba, nebola ani označená, nehovoriac o tom, že by tam malo svietiť logo, ktoré sme tak pompézne odsúhlasovali a ukazovali, aby každému asociovalo, že áno, tak tu to sa asi niečo deje. A potom keď vojdeme dovnútra, zistíme, že v podstate sa môžeme obslúžiť sami, bez nejakého ďalšieho komentára. Ale ja sa nečudujem, že to tak bolo, pretože pán podpredseda asi riešil problémy s takzvanou eurohymnou, ktorú akoby nechtiac najskôr pochválil, bez poverenia, či ju je možné použiť, a potom vzápätí, keď o nej všetko prasklo, to už nebola pravda. Tu platí presne: Veď ja nič, ja muzikant. Keby sa takýto škandál stal, vážené poslankyne, vážení poslanci, nejakému prednostovi okresného úradu, tak sa možno pousmejeme, odvoláme ho a všetko je v poriadku. Ale ak sa to stane podpredsedovi vlády a ešte pred takým dôležitým referendom pre Slovenskú republiku, kedy všetko musí klapať, tak to už je hanba pre celé Slovensko, a navyše tento človek nie je odvolaný a neurobí ani nijakú sebareflexiu. Škandál so spotom v Slovenskom rozhlase už ani nebudem komentovať, že v prípade, keď nebudeme v Európskej únii, tak budeme musieť mať víza do Českej republiky. Pán podpredseda mi vysvetlil na minulom zasadnutí Európskej integrácie, že v podstate už neviem, kto sa vyjadril, že to nebolo niečo, čo je neetické. Nuž dobre. Už sme si zvykli, že druhí sa vyjadrujú za niekoho, čo je za to zodpovedný. No a manipulácia, či klamanie občanov v oficiálnych dokumentoch predreferendovej kampane, mimochodom, ten letáčik som si zobral z tej police, ktorá tam bola pre mňa pripravená, alebo pre ostatných občanov, kde sa píše, mimochodom, okrem iných vecí, o ekonomických dôsledkoch, že služby budú, samozrejme, po vstupe do Európskej únie za nižšie ceny. Vážené poslankyne, vážení poslanci, ukážte mi ekonóma v Slovenskej republike, ktorý by tomu veril. Naopak, od guvernéra Národnej banky Slovenska počnúc až po odborníkov na SAV, všetci svorne tvrdia, že práve ceny za služby budú rásť, vôbec nebudú nižšie. Za toto je podľa môjho názoru zodpovedný pán podpredseda Pál Csáky, nemôžem si pomôcť, je to tak. Dodnes nevyvodil žiadnu zodpovednosť voči svojim podriadeným, čiže s tým súhlasí. Viem si teraz predstaviť, že si mnohí myslíte, veď referendum bolo úspešné, načo o tom ešte hovoriť! Vďaka patrí občanom Slovenskej republiky, ktorí sa rozhodli aj napriek prešľapom pána podpredsedu Pála Csákyho počas referendovej kampane za to, že referendum bolo platné. Ale určite táto skúsenosť hovorí o kvalite manažérskych schopností pána podpredsedu vlády zvládnuť omnoho zložitejší proces, ako je príprava a čerpanie štrukturálnych fondov a kohézneho fondu, kde ide o takmer 60 miliárd slovenských korún, a nie o 50 miliónov ako v predreferendovej kampani. Všetci dobre viete, čo viete počítať, 60 miliárd a 50 miliónov je veľký rozdiel. Vážené poslankyne, vážení poslanci, posúďte sami, či tu je alebo nie je nejaké riziko zvládnutia tohto dôležitého procesu pre Slovenskú republiku zo strany podpredsedu Pála Csákyho. Ja ako jeden z predkladateľov návrhu uznesenia na odvolanie podpredsedu Pála Csákyho si myslím, že je tu veľké riziko, a preto vás chcem požiadať o zodpovedné zváženie vášho hlasovania, alebo trváte na tom, že je mu potrebné ešte dať šancu? Myslite, prosím, na národné záujmy Slovenskej republiky, keď budete hlasovať o dôvere pánu podpredsedovi Pálovi Csákymu. Ďakujem pekne za pozornosť. (Potlesk.) Z. Martináková, podpredsedníčka NR SR: Pán poslanec Abelovský má procedurálny návrh, pán poslanec Gabriel, predpokladám, že faktickú poznámku. Uzatváram možnosť hlásiť sa s faktickými poznámkami. Pán poslanec Abelovský. M. Abelovský, poslanec: Ďakujem. Pani podpredsedníčka, navrhujem za tri poslanecké kluby procedurálny návrh, aby sa o tomto bode programu hlasovalo tajným hlasovaním. Ďakujem. Z. Martináková, podpredsedníčka NR SR: Pán poslanec Gabriel, faktická poznámka.