Hlina, Alojz, poslanec NR SR (2014-06-05):
Vážená pani predsedajúca, vážené kolegyne, kolegovia, vážený Árpád Érsek, zdravím aj kolegov na balkóne, ja oceňujem naozaj snahu a vôľu mladých, teda relatívne mladých ľudí niečo zlepšiť. Však tu žijeme, chceme, hej? Chceme. Len mám pocit, že si musíme vždycky ráno uvedomiť, že kde žijeme. V krajine lúpežníkov a lúpežníckych lúpežníkov a až ešte expresívnejšie výrazy. Celý tento konštrukt je v zásade dobrý, v poriadku, má chuť a vôľu niečo riešiť. A ja vám poviem, že v čom je problém, že je v zásade možno až nevykonateľný, a budem relatívne aktuálny. Tuná pani ministerka Zvolenská na túto schôdzu došla s novelou 355, kde rozširuje okruh ľudí, pod ktorých, ktorí spadajú pod pracovné zdravotné služby, všetkých študentov pri praktickom vyučovaní. To znamená, sa rozširuje okruh, z ktorých je možné prípadne niečo vydrieť, lebo vždycky ide iba o to, že niečo vydrieť, viete. A to je, ten okruh je asi vysoký, lebo však na odborné výuky chodia aj stredoškoláci, ale aj vysokoškoláci, buď sa realizuje v mieste, ako aj bolo spomenuté, v mieste vysokých škôl alebo v externom prostredí. Dovolím si tvrdiť, že akonáhle by tento rozšírený okruh prešiel, tak zaťaží školy tým, že ony budú musieť priradiť medzi, a hovoríme, je nehovorím o študentoch, ktorí študujú metalurgiu, hej, že zlievajú a idú sa do zlievarne pozrieť, ale sú to študenti, ktorí študujú na gymnáziu, ale praktická výuka je aj dajme tomu v činnosti s počítačom, z tohto pohľadu, hej? Lebo jednotka, dvojka kategória, všetko, všetko. Čiže zaťaží to rozpočet tej školy. A keby náhodou, že tí študenti, že nájdete niekoho, že by mohli ísť aj do externého prostredia, však nech niečo vidia, tak ten zamestnávateľ tiež by musel prejsť náročným procesom, ktorý, nič nie je zadarmo a keď je niečo zadarmo, treba byť podozrievavý k tomu, tak určite zaťaží toho podnikateľa. Takže darmo vy, vážení tuná mladí ľudia s veľkou budúcnosťou, predkladáte návrhy, ktoré by mohli niečo zlepšiť z pohľadu ďalších mladých ľudí, ktorí by tiež mohli niečo zlepšiť, keď nieže kolená, či polená, jak včera pánovi Dzurindovi niekto podkladal, či od pani Radičovej, ale to sú kmene amazonských stromov, to sú obrovské, to sa nedá oblapiť, aké kmene niekto hádže, akékoľvek, baobab, hej, nenapadol ma ten, tam sa chcem ísť pozrieť, sekvojovce, hej, že proste to sú sekvojovce, ktoré tuná ľuďom hádžu pod nohy, hej. Proste je to tak. Takže darmo, musíte mať vôľu, treba s tým asi sa popasovať hlbšie. To je jeden rozmer, prečo je v zásade nevykonateľné to, lebo každý si to rozmyslí, prečo by si trápil hlavu s tým. Pokiaľ s tým zas nebude niečo iné domotané. Druhý rozmer je, a to chcem na to upozorniť, že na čo sme si možno my ani nespomenuli. Lebo lúpežníci, normálne to treba, treba povedať pravdu, však na čo sa hráme, normálne lúpežníci ulúpili diaľnice a cesty prvej triedy a ostatných nútia za ne platiť, čo by sme teda neboli, že to nie je tak bezprecedentné, lebo však aj inde sa platí. Ale, a to by jeden nepovedal, v Čechách sa za autobus platí o trikrát menej ako na Slovensku. A mne sa tá väzba vrátila, že deti prestávajú chodiť na školské výlety, lebo nemajú na autobus ani nieže z pohľadu nafty, samozrejme, ale ešte mýto. Že si zoberte, ja si pamätám, ako decko, my sme z Oravy šli sa pozrieť na Devín, alebo sa šlo do Bojníc a musíte rátať, že tí rodičia musia plus 80 euro, a to už nehovorím, keby išli z východu, to je nejakých 120 euro, okrem toho musia dať na autobus. Lebo lúpežnícka čvarga, lúpežnícka čvarga chce za 1 kilometer jazdy školského autobusu 3,6 koruny. V Čechách chcú korunu. Tri celé šesť na koruny, keď to prepočítam, za 1 km pri dvojke emisnej triede, hej, pri tom lepšom, pri horšom ešte viac. Lúpežnícka čvarga, proste im je málo. Oni sú tak nenažraní, im je málo. Oni chcú za školský autobus za 1 km detičiek, ktoré sa vezú na Devín, 3,6 Sk, ktorí ich ešte pamätáme. Česi chcú 1 korunku, jednu českú korunku chcú za autobus. Ani nemusí byť školský, len autobus. Takže, viete, darmo, pán kolega, budeme predkladať, že praktický výcvik, pozrieť sa. Však sa tam treba doviesť! Ja poznám, z Oravy sa chodilo s batôžkom a pešo. Môžme prípadne aj tam skončiť, možno ďaleká cesta k tomu nie je, ale predsa len je to operatívnejšie tým autobusom. Tak viete, ako pôjdete na, niekde, keď budete musieť dať lúpežníckej čvarge, ktorá sa nerozpakovala, nerozpakuje, aj ten školský, hocijaký autobus, tak to zaťaží. Takže problém je v tom. A na to si teda, chcem upozorniť, že predložíme zajtra návrh zákona, ktorý by umožnil školskému autobusu mať úľavu. Možno to, hej, v synergii aj s týmto. Ja sa, tiež by som sa pridal k vám, že ja tiež mám pocit, že treba niečo riešiť. Viete, si zoberte, že výnimku na platenie mýta majú autá správcu mýta. Čiže tá lúpežnícka čvarga si napíše auto, že spravuje to mýto, a vozí sa zadarmo. A bohvie, koľko takých áut majú? Priamo v tele zákona je, okrem áut, ktoré má logiku, že nemusia platiť mýto, tak autá správca mýta nemusia platiť mýto. Bohvie, koľko ich je a koľko to možno takýmto spôsobom zneužívajú?! Čiže ten, kto je schopný z autobusu vybrať 3,6 koruny za 1 km, si ešte vrazil takúto výnimku na svoje, svoje nejaké vozidlo, ktoré by sa toho týkalo. Keby ste prípadne, vážení kolegovia, ten zákon sem príde, že, viete, kvôli tým deťom, že nech sa z toho Humenného prídu pozrieť na Devín, nech sa tie detičky z Oravy prídu pozrieť do Bojnického hradu, ako ja som chodil. A naozaj je spätná väzba, že nechodia, lebo nie sú peniaze. Nebudú chodiť ani zo strojárskeho učilišťa, ja neviem kde, nepôjdu do Volkswagenu, lebo budú musieť zaplatiť ešte 120 eur nie za, šoférovi, nie za autobus, ale lúpežníckej čvarge. Lúpežníckej čvarge musia ešte zaplatiť to. Takže ak chceme hovoriť o vzdelaní, ak chceme hovoriť o súbore zákonov, ktoré pohnú so vzdelaním tejto krajiny, hovorme aj o tejto skutočnosti, je mimoriadne dôležitá. A bojujme za to, aby niekto nezaradil aj tie deti, ktoré sedia za počítačom a skúšajú, že „CtrlV“ a neviem čo, že ešte aj tie treba zaradiť do pracovnej zdravotnej služby a treba z tej školy, z toho učilišťa ešte nejakú tú korunku predsa len vydrieť z tých verejných zdrojov. Aj to urobme! Očistíme všetok balast, poodhadzujme všetky baobaby, eukalypty a neviem čo všetko možné a začnime hovoriť o vzdelaní tých ľudí! Nerobme presne naopak, že im to hádžeme pod nohy. Som zvedavý na ďalší zo série, ale som vám nechcel, že schladiť nadšenie. Ja vám fandím v tom, že to je dobré, keď človek cíti takú energiu, že je tu niekto, kto predkladá niečo, čo by mohlo pomôcť. Ďakujem pekne.