M. Kondrót, poslanec: (2003-12-10):
Štátny rozpočet je v konečnom dôsledku hlavným nástrojom na plnenie programového vyhlásenia vlády, to znamená, že vláda sama prostredníctvom svojich zákonodarných iniciatív rozhoduje, či splní svoje ciele. Správny odhad dopadu legislatívnych zmien na hospodárenie občanov, štátu i podnikov je pritom rozhodujúci. Za túto skutočnosť nesie v plnej miere zodpovednosť minister financií. Zodpovednosť za použitie zdrojov, čiže štruktúru spotreby nesie celá vláda. To znamená, že minister financií je zodpovedný za naplnenie navrhnutých príjmov štátneho rozpočtu a vláda ako celok za ich využitie. Úlohou poslancov je odobriť taký návrh rozpočtu, ktorého príjmy sú reálne podložené a výdavky zostavené v správnej štruktúre. V opačnom prípade ho treba zmeniť či vrátiť na prepracovanie. Podľa môjho názoru najlepším indikátorom schopností vlády a ministra financií vysporiadať sa s touto kľúčovou otázkou pri správe vecí verejných je naplnenie predsavzatí vlády v štátnom rozpočte uplynulého roka. V tomto roku sa totiž vláda podujala na prvý vážny zásah do daňového systému. Takto pred rokom som mal k príjmovej stránke rozpočtu nasledovné výhrady: Že daň vyberaná zrážkou je nadhodnotená asi o 1 miliardu. Súčasný odhad výpadku podľa ministerstva financií 1,8 miliardy. Že z dôvodu rastu DPH z 10 na 14 % môže byť daň z príjmu podnikajúcich fyzických osôb nižšia ako v roku 2002, hoci vláda očakáva jej rast o 500 miliónov. Výpadok bude 1 miliarda. Navyše ministerstvo financií nadhodnotilo i daň fyzických osôb zo závislej činnosti o tiež cca 1 až 1,5 miliardy. Ďalej som tvrdil, že z rovnakého dôvodu sa nenaplní daň právnických osôb, odhad ministerstva financií - výpadok cca 1 miliardy. Že najhoršie odhadnutou položkou na strane príjmov je najväčší daňový príjem a tým je daň z pridanej hodnoty. Vo svojom vystúpení som konštatoval, že rast 10-percentnej DPH na 14 %, ktorý je hlavným zdrojom optimizmu vlády v tejto časti príjmov, spôsobí skôr jej stagnáciu, respektíve menší ako očakávaný rast a bude zásadným spôsobom popri rastúcich cenách energií pôsobiť proti rastu HDP v roku 2003. Okrem toho sa môže ukázať, že zmena DPH neprinesie žiadny významný príjem do pokladnice štátu a v skutočnosti len spôsobí na konci roku značné administratívne problémy aj správcovi dane, ale najmä drobnej podnikateľskej sfére. Takýmto nesystémovým opatrením vláda nakoniec nedosiahne splnenie žiadneho zo svojich cieľov, ale len spôsobí pokles produktivity práce tak v súkromnom ako i vo verejnom sektore. Na základe predloženej tlače 274 správu o plnení štátneho rozpočtu Slovenskej republiky za prvý štvrťrok 2003 som pred Národnou radou konštatoval, že všetky riziká štátneho rozpočtu, na ktoré som upozornil vo svojom vystúpení k návrhu štátneho rozpočtu, sa vo svojej podstate naplnili už v prvom štvrťroku. Ďalej som vo svojom vystúpení k správe o plnení štátneho rozpočtu konštatoval, že, citujem: „V predložených materiáloch k plneniu štátneho rozpočtu tentoraz je minister financií, vláda nútená priznať, že práve výpadky príjmov, ktoré som spomenul, sú hlavným zdrojom neplnenia príjmov štátneho rozpočtu, a to až vo výške cca 20 miliárd“. Vláda tak dobehla i vlastných poslancov, ktorí naleteli vízii deficitu do 5 % HDP, vďaka rastu príjmu zo zvýšenia dolnej sadzby DPH a jeho podobu v takejto improvizovanej a neodbornej podobe schválili. Teraz od nich vláda bude žiadať, aby bremeno katastrofálneho stavu verejných financií preniesli na občanov vo forme zvýšených spotrebných daní. Nasledovať bude pokus vlády o rýchly, lacný predaj majetkových účastí štátu, pričom nezodpovedné hospodárenie vlády bude slúžiť ako zámienka na tento štát ochudobňujúci krok. Návrh štátneho rozpočtu na rok 2003 schválili poslanci koalície a nesú za tento nepodarok rovnakú zodpovednosť ako vláda. Ďalej som tvrdil, že, citujem: „Hlavným problémom našich štátnych rozpočtov je nekompetentnosť a fingovanie neexistujúcich analýz. Stanoví sa rozpočtový pseudocieľ a čísla sa k nemu narafičia. Dopady sa odhadujú a dúfa sa, že to dobre dopadne. A keď vznikne problém, občania to zatiahnu. Veď kto už rozumie štátnym rozpočtom? Stačí pán cudzích slov, pár odborných pojmov prednesených s bohorovnou istotou a ilúzia o odbornosti je na svete. Poslanci koalície svojho ministra slepo podržia. Tentoraz však hrozí diera priveľká a ide na vrub i poslancov koalície. Ministerstvo financií vo svojej správe hovorí len vágne o výpadkoch, o nepresných odhadoch, o chybných výpočtoch. Šokujúco pôsobí najmä záver vlády, že vláda nadhodnotila infláciu, čo jej poskytuje určitý priestor pre zvýšenie cien v tomto roku. Slovom, vláda naplánovala rast cien, tak to treba dodržať. Vláda síce konštatuje, že došlo výraznejšie k zmenám v štruktúre HDP, ale nehovorí prečo. Nuž mne sa zdá, že je to práve činnosťou vlády! Ministerstvo financií je situáciou v ekonomike, ktorú spôsobilo, evidentne zaskočené. Domácemu dopytu iste nepomôže pokles reálnych príjmov, ktoré minister nečakal. Na toto si vláda veru mandát nepýtala. Vláda i koalícia pripravuje daňovú reformu, kde sa rovná daň i jednotná DPH stali fetišom. Bez toho, aby ministerstvo financií predložilo podrobnú štrukturálnu analýzu príčin a výpadku príjmov, aby bolo zrejmé, do akej miery išlo o neodbornosť pri odhadoch na ministerstve financií a hlavne aby ekonomické fakty rozhodli, či zbližovanie dane z pridanej hodnoty respektíve jednotná sadzba nie je jednou zo systémových hrubých chýb, ktoré brzdia ekonomiku a škrtia domáci dopyt bez adekvátnej protihodnoty. Ak sa ministerstvo financií fatálne pomýlilo vo svojich odhadoch teraz, ako sa realita od rozpočtového sna vlády bude líšiť po tejto pompéznej reforme? A kto na to asi doplatí? ´Hromadný sociálny výskum´, v úvodzovkách, čo tento národ vydrží, už nadobúda obludné rozmery. Na jednej strane sme svedkami bezodného rozkladania majetku občanov a ich zadlžovania a na strane druhej rozsiahly aparát už nedokáže zabezpečiť základné funkcie štátu. No povedzte, páni poslanci, načo je občanom taký štát, taká vláda, taký parlament? (Potlesk.) Myslím si, že už je čas zastaviť súťaž, kto viac sprivatizuje, zredukovať a zefektívniť štátnu správu, skončiť s fingovanými službami pre štátne orgány, skončiť s falošnou solidaritou koalície s neschopnými ministrami. Poslanci by sa mali začať správať ako ústavní činitelia a nie ako sústavní ničitelia. Stačí, že sa tejto úlohy výdatne zhostil premiér Slovenskej republiky. (Potlesk.) Čísla o dôveryhodnosti parlamentu sú alarmujúce. Tolerovanie tejto vlády je pohŕdanie voličom. Svoj mandát vláda totiž prešustrovala za neuveriteľné krátku dobu.“ Koniec citátu z môjho vystúpenia k správe o plnení štátneho rozpočtu za prvý štvrťrok. Myslím, že na ňom nemusím veľa meniť ani dnes. Aké sú teda skutočné dopady rastu DPH? Jej rast nesplnil účel, pretože výber DPH bude zrejme ešte nižší ako v roku 2002 a jej výpadok bude atakovať hranicu 20 miliárd korún, hoci ministerstvo financií stále verí, že koncoročná spotreba stiahne výpadok tejto dane na 17,5 miliardy, čo môže byť pravda, lebo občania i podniky vedia o raste cien na budúci rok. Na druhej strane vzrástli verejné výdavky z titulu rastu DPH cca o 1 miliardu. Ministerstvo financií týmto krokom zrýchlilo rast inflácie o 2,6 % a táto teda nemusela prekročiť 6 %. Vklady obyvateľstva a podnikov sa tak znehodnotili o 14 miliárd korún. Zvýšenie DPH spôsobilo pokles zamestnanosti v službách o cca 40 000 ľudí, na druhej strane 10-percentná DPH by pravdepodobne znamenala dodatočný rast zamestnanosti v hospodárstve o cca 10 000 pracovných miest, pretože zvýšenie DPH pribrzdilo hospodársky rast o približne 1 %, a tento mohol prekročiť 5-percentnú hranicu. Došlo k zníženiu konkurencieschopnosti v cestovnom ruchu a dopytu po službách vôbec. Pri zachovaní 10-percentnej dolnej sadzby DPH by bol výber tejto dane o cca 6 miliárd väčší ako v roku 2002. Celkovo možno konštatovať, že ministerstvo financií nadhodnotilo daňové príjmy o 22 až 25 miliárd korún, a občanov v priebehu roku cez spotrebné dane dodatočne zdanilo, aby túto nekompetentnosť čiastočne retušovalo. Treba podotknúť, že pri odvolávaní ministra financií tento za výpadok príjmov štátneho rozpočtu zo zle odhadnutého DPH obvinil a prepustil úradníka ministerstva. Chyba zo zápočtu DPH z minulých období však nebola väčšia ako 4 miliardy. Kto je zodpovedný za výpadok ďalších 16 miliárd, za štvornásobok tejto hodnoty? A kto je zodpovedný za národohospodársku škodu z dôvodu rastu DPH na úrovni 25 až 30 miliárd? Je to tých 14 až 14,5 miliárd znehodnotených vkladov. 6,2 miliardy - výpadok príjmov štátneho rozpočtu, 3 miliardy rastu spotrebných daní, 1 miliarda - rast výdavkov verejného sektoru a tak ďalej K tomu treba prirátať približne 1-percentnú stratu HDP a vziať do úvahy, že podniky a občania dostali úplne zbytočne o 2,6 % tovarov a služieb menej. Tak zle navrhnutý rozpočet ako rozpočet roku 2003 samostatná Slovenská republika ešte nemala.