J. Richter, poslanec: (2009-06-17):
Predkladatelia návrhu zákona v dôvodovej správe o. i. uvádzajú, že zákon zavádza novú kategóriu vojakov, a to vojakov vykonávajúcich dobrovoľnú vojenskú službu. Má to byť služba preklenujúca súčasnú profesionálnu vojenskú službu a niekdajšiu, pomenujem to, všeobecnú brannú povinnosť, vojaci dobrovoľnej vojenskej služby sa podrobia vojenskému výcviku za účelom nadobudnutia vojenskej kvalifikácie pre prípad brannej pohotovosti štátu. Aká je teda tá legislatívna stránka návrhu tohto zákona vychádzajúc z istej analýzy, ktorú mám spracovanú aj na základe konzultácií s právnikmi rezortu, príp. s ústavnými právnikmi? Predmetná oblasť je v právnom poriadku Slovenskej republiky upravená predovšetkým v týchto všeobecne záväzných právnych predpisoch. Po prvé je to Ústava Slovenskej republiky a samotný článok 25, po druhé je to ústavný zákon č. 227/2002 Z. z. o bezpečnosti štátu v čase vojny, vojnového stavu, výnimočného stavu a núdzového stavu v znení neskorších predpisov a po ďalšie je to zákon č. 570/2005 Z. z. o brannej povinnosti a o zmene a doplnení niektorých zákonov v znení neskorších predpisov. Tento zákon hovorí hlavne o vykonaní mimoriadnej služby. Z analýzy uvedených právnych dokumentov vyplýva, že predmetná problematika v súčasnosti umožňuje dobrovoľnú prípravu na obranu Slovenskej republiky iba spôsobom zaradenia do aktívnych záloh, aj to iba pre tých občanov Slovenskej republiky, ktorí už doposiaľ vykonali niektorú z druhov vojenskej služby. Do aktívnych záloh podľa tejto právnej úpravy nie je možné zaradiť takzvaných registrovaných občanov, teda tých, ktorým nevznikla branná povinnosť, ale ktorí doposiaľ nevykonali niektorú z uvedených druhov vojenskej služby. Vychádzajúc z dnešného stavu a z istej úvahy o dobrovoľnej vojenskej službe je iste zaujímavé a možno aj veľmi aktuálne vecne o tejto problematike hovoriť, lebo z hľadiska systémovej budúcnosti asi otázka podobného druhu bude potrebná. Ale ja nechcem hovoriť, tak ako som v úvode povedal, o tej vecnej stránke veci, skôr by som sa chcel zamerať na tú otázku, ktorá vyplýva z toho legislatívneho posúdenia návrhu zákona. Predložený návrh vychádza z článku 25 Ústavy Slovenskej republiky, to znamená, že občan má právo pripravovať sa na obranu Slovenskej republiky. Celkovo keď by som mal jednou vetou z problematiky a z analýzy legislatívneho posúdenia návrhu zákona sa vyjadriť, použil by som výraz, že ten návrh zákona je nesystémový. Pokúsim sa v krátkosti vecne povedať, v čom to je. Po prvé, navrhuje možnosť dobrovoľného výkonu vojenskej služby ustanoviť prostredníctvom zmeny a doplnenia zákona č. 346/2005 Z. z. o štátnej službe profesionálnych vojakov Ozbrojených síl Slovenskej republiky a o zmene a doplnení niektorých zákonov v znení neskorších predpisov, ktorý však v § 1, čo je vlastne predmet zákona, má uvedené, že upravuje právne vzťahy pri vykonávaní štátnej služby profesionálnych vojakov, teda výkonu zamestnania. Po druhé, v prípade vecného akceptovania toho, že navrhnutý druh vojenskej služby je potrebné v Slovenskej republike zaviesť, muselo by dôjsť k novele ústavného zákona č. 227/2002 Z. z. o bezpečnosti štátu v čase vojny, vojnového stavu, výnimočného stavu a núdzového stavu v znení neskorších predpisov. Po tretie, v prípade zavedenia navrhovaného druhu vojenskej služby by sa mal realizovať zmenou a doplnením zákona č. 570/2005 Z. z. o brannej povinnosti a o zmene a doplnení niektorých zákonov v znení neskorších predpisov v súlade s Ústavou Slovenskej republiky predmetný zákon, ktorý upravuje brannú povinnosť občana Slovenskej republiky a obdobným spôsobom upravuje aj možnosť vykonať odbornú prípravu tým občanom, ktorí na základe dobrovoľnosti boli zaradení do kategórie aktívnych záloh. Podľa môjho názoru návrh zákona obsahuje aj celý rad ďalších, nazvem to, systémových chýb alebo nedostatkov. Príklad by som uviedol. Po prvé, na vojaka vykonávajúceho dobrovoľnú vojenskú službu podľa návrhu zákona by sa mal vzťahovať systém sociálneho zabezpečenia, ktorý sa v súčasnosti vzťahuje iba na profesionálnych vojakov. Uvedený návrh nie je možné akceptovať, lebo občania vykonávajúci dobrovoľnú vojenskú službu, sú zabezpečení v rámci systému všeobecného sociálneho zabezpečenia. Po druhé, návrh na zmenu zákona o živnostenskom podnikaní spočívajúci v tom, že občanom, ktorí by vykonali dobrovoľnú vojenskú službu, budú ich žiadosti a živnostenské oprávnenia vybavené do troch pracovných dní, považujem, použijem výraz, za nenáležitý. Nepredpokladám, je nelogické, že takýto návrh bude motivovať občana k tomu, aby vykonal navrhovaný druh vojenskej služby. Po tretie, návrh na zmenu zákona o vysokých školách, ktorý je tiež v tomto návrhu uvedený, je nutné považovať za nedomyslený, nakoľko z neho nevyplýva, či vysoká škola pri výbere uchádzača o štúdium má zohľadniť výkon dobrovoľnej vojenskej služby pozitívnym alebo negatívnym spôsobom. V jednotlivých štátoch sveta je predmetná oblasť upravená rôznymi spôsobmi. V prípade, že Slovenská republika sa rozhodne zaviesť navrhovaný druh vojenskej služby, bolo by správne a vhodné aplikačné poznatky týchto štátov a ich skúsenosti využiť pri príprave návrhu tohto zákona. Taktiež by bolo vhodné navrhovať iba také formy motivácie, ktoré nebude možné považovať za diskriminačné voči tým občanom Slovenskej republiky, ktorí z rôznych dôvodov nie sú spôsobilí vykonať navrhovaný druh vojenskej služby. V nadväznosti na uvedené z legislatívneho hľadiska preto ja osobne neodporúčam podporiť schválenie predmetného návrhu zákona Národnou radou Slovenskej republiky a ani ho posunúť do druhého čítania, lebo uvedené systémové nedostatky nie je možné odstrániť jeho úpravou v druhom čítaní. Preto predkladám procedurálny návrh v zmysle rokovacieho poriadku Národnej rady Slovenskej republiky podľa § 73 ods. 3 písm. b) nepokračovať v rokovaní o predmetnom návrhu zákona. Ďakujem za pozornosť.