Tomanová, Viera, komisárka pre deti (2020-05-15):
Vážení páni poslanci, vážené panie poslankyne, vážení páni poslanci, so záujmom som si vypočula vaše pripomienky. V prvom rade sa chcem poďakovať všetkým tým, ktorí ste vyslovili dobromyseľné, konštruktívne pripomienky a veľmi rada ich budem brať na zreteľ. Na druhej strane je mi nesmierne ľúto a skutočne neviem, ako to preukázať, ale mrzí ma ohováranie, štvavá kampaň, lebo štvavá kampaň mimovládnej organizácie je pre vás, koaličných poslancov, vierohodnejšia ako fakty, vecné argumenty a dôkazy. Pán Dostál, chcem vám poďakovať za vaše vystúpenie a v tom, že ste sa mi dokonca pokúsili navrhnúť únikovú cestu, a to v tom, že som matke povedala a navádzala som ju, aby dieťa neodovzdala otcovi. A je to pochopiteľné a poviem úprimne, že častokrát vyslovujem aj takéto obavy a v dôsledku toho sme robili dve veľké konferencie so Strediskom pre ľudské práva, kde sme vlastne zavolali aj psychiatrov. Sme vysvetľovali, aký je traumatický zážitok pre dieťa výkon rozhodnutia. Nebudem to ďalej rozoberať, ale v tomto prípade skutočne a musím povedať, že prispel k tomu aj druhý rodič dieťaťa, sme okamžite informovali policajtov, teda políciu, že dieťa bolo u nás aj s matkou, pretože bolo po nej vyhlásené pátranie. Vzápätí sme informovali obratom úrad práce, kde som sa dostala do konfliktu, nebudem to rozoberať podrobnejšie, s riaditeľom úradu práce, dokonca s vedúcou odboru s tým, že som žiadala, aby dieťaťu bola poskytnutá okamžitá psychologická podpora na to, aby sa mohlo vrátiť k rodičom. Vzhľadom na to, že úrad práce na to okamžite nereflektoval tak, ako som si predstavovala, hoci svoje potom vykonali, som sa obrátila na ústredie práce a žiadala som zmeniť zákonného zástupcu, v tomto prípade iný úrad práce. Situácia sa vysvetlila, úrad práce konal a za čo im veľmi pekne ďakujem. A upozorňovali ma na to, že z toho vzniknú takéto problémy, však ktoré aj vznikli. V tejto súvislosti považujem za dôležité povedať to, že veľmi situáciu ovplyvnil rodič dieťaťa, ktorý prišiel dokonca ku nám, navštívil nás a pomohol a bol nápomocný aj k rozšíreniu styku matky s dieťaťom a podobne. Ale všetky informácie, ktoré sme dostali z ústredia úradu práce, spojili sme sa s Linkou dôvery, ktorá vlastne bola súčinná pri tom, smerovali k tomu, aby sme dieťa vrátili do prostredia otca a navrhovali sme ďalšie súdne konanie. V tejto chvíli poviem, že asi aj rozhovor, o ktorom, pretože ho neviem stále priradiť a to, čo zverejnila nadácia, je kompilácia viacerých rozhovorov. A vkladajú nám niečo do úst s mojou riaditeľkou úradu, kedy sme o tom vôbec nič nehovorili. To, že vlastne je táto nahrávka urobená bez právneho podkladu, že neinformovali o tom, že budú nahrávať, ani jeden ani druhý, vás nezaujímalo nikoho, že sú porušované aj moje ľudské práva. Ale na druhej strane ja priznávam jedno nešťastné a nie veľmi a nie správne vyjadrenie, ktoré smerovalo jedine k tomu, ja nepoznám ani sudkyňu, neviem ani meno, aké má a dokonca nám nevedeli dať ani číslo súdneho konania prítomnej osoby, ktoré boli u mňa preto, aby sme mohli vstúpiť do konania. Zisťovali sme všetko cez úrad práce a ani sme do konania napokon nevstúpili, pretože bolo potrebné konať zo strany matky. Ľutujem jedine to, že v mojom vyjadrení, v ktorom som chcela vlastne usmerniť a vysvetliť to, že pre podanie na Najvyšší súd je nevyhnutné mať advokáta a že vlastne skúsený človek, ktorý už prišiel do kontaktu s Ústavným súdom, s Najvyšším súdom, s Európskym súdom pre ľudské práva, že takýto človek by mohol možno v tejto veci pomôcť. To je celé, čo som týmto smerovala. Nikdy som neoslovila žiadneho sudcu, ani so žiadnym sudcom som nerokovala. Nemám na to kompetencie (povedané s pobavením), nemám na to právo. A keď som sa zúčastnila súdu, vždy som hájila iba otvorenie a jednoznačne akékoľvek záujmy dieťaťa. Nechcem už k tomu ďalej hovoriť. K pani Hatrákovej som sa vyjadrila, ale napriek tomu poviem, áno, ešte jeden prípad, a to je, stretávame sa s tým, že dieťa sa vyjadrí inak u nás, inak na úrade práce, sociálnych vecí a rodiny a potom sa snažíme konať a získať ďalšie veci k tomu, vrátane prešetriť postupy zo strany ústredia práce a keď nepomôžu ani tieto, trváme na tom a vstupujeme do konania, čo je jedno z kritérií pre vstup do konania, ako sme sa dohodli, a to žiadame, aby pani sudkyňa alebo pán sudca, ktorý prípad má, aby dieťa bolo vypočuté, na čo má nárok, a to v súlade s Dohovorom o právach dieťaťa. A nie je pravdou, že sa nedá vypočuť maloleté dieťa, aj menšie dieťa, dá sa vypočuť aj 
štvor-, aj päťročné dieťa. Nedá mi však, aby som nepovedala ešte jednu vetu, ktoré tu odzneli veci, vo veci nákupu postelí a príspevku na nákup 44 postelí pre ľudí, na ktorých neleží ani pracovníčka, ktorú vy neustále prisudzujete (povedané s pobavením) za priateľku, ani jej rodinní príslušníci, ale ležia na tých posteliach ľudia, mali by ležať na nich ľudia, ktorí sú imobilní a ktorí takúto pomoc potrebujú. Myslím, že sme dali viacej príspevok, ako na 600 postelí počas mojej pracovnej aktivity na ministerstve, len aby sme pomohli tým, ktorí takúto pomoc potrebujú, pretože neležia desať dní, ale 365 dní do roka a niekoľko rokov. Pokiaľ ide o cestu do Portugalska, ani nemám dôvod o tom hovoriť. Musela by som hovoriť o mnohých ministroch, ktorým boli zaplatené letenky, premeškali sa a podobne. Ja môžem hovoriť o jednom jedinom veľvyslancovi, ktorý odmietol nám dať auto z letiska a boli sme traja generálni riaditelia a ja, ktorí sme išli na rokovanie a okrem toho sme mali cesty mimo mesta Lisabon. Viete, a takto by som mohla pokračovať ďalej a hovoriť o tom. Mrzí ma jedna vec, a to ste, pán Pročko, povedali vy, ktorú vzťahujete na mňa v zariadení, kde som nikdy nepôsobila, nikdy som nebola, ktoré prevádzkujú možno deti, a nie moja dcéra, ale deti bývalej mojej kolegyni, ktorá zopár mesiacov sedela so mnou v jednej kancelárii pred zhruba asi 19 rokmi. Asi toľko. Nedá mi však jedna vec. Včera sa vyjadrovala pani poslankyňa. Jadrom jej vystúpenia bola kritika, že nám v správe chýba monitoring resocializačných zariadení. Zaznamenala som, že ste postrehli, že na stranách 70 až 76, pani poslankyňa, píšem o zisteniach monitoringu, ktorý sme vykonali návštevou v 46 centrách pre deti a rodiny. Ale zdá sa mi neuveriteľné, že vy ako aj členka predchádzajúceho zoskupenia, a boli ste členkou najvyššieho orgánu, ktorý vlastne pripravuje právne predpisy a schvaľuje právne predpisy, teda najvyššieho zákonodarného orgánu, ste nepostrehli, že v roku 2018 parlament, ktorého ste boli členkou, schválil novelu zákona, ktorej sa bývalé resocializačné zariadenia pretransformovali do centier pre deti a rodiny. Na stranách 75 a 76 uvádzam, že na základe zistení z monitoringu centier pre deti som odporučila 17 konkrétnych opatrení na nápravu nielen samotným monitorovaným centrám, ale zároveň aj ústredným orgánom štátnej správy, ktoré majú v tomto kompetenciu konať. Pokiaľ ide o vašu výčitku, že vám v správe chýbajú informácie o predchádzajúcej diagnostike detí pri zaraďovaní do príslušného zariadenia, s tým zistené nedostatky vrátane návrhov prostriedkov nápravy, dávam vám do pozornosti, že táto otázka je podrobne rozpísaná na stranách 82 až 86. Ak sa vám zdalo nenáležité, že rozdávam nezáväzné úlohy, kto, čo má zabezpečiť, dávam vám do pozornosti znovu zákon o komisárovi č. 176/2015, konkrétne § 4 ods. 2 písm. f), ktorý priamo predpokladá, že budem navrhovať prostriedky nápravy zodpovedným subjektom, voči ktorým mám oprávnenie konať, teda najmä voči orgánom štátnej správy, a to podľa výsledkov monitorovacej činnosti. Autoritatívne, nie, zabezpečiť záväznosť týchto odporúčaní mi však zákon neumožňuje, pani poslankyňa. Za tým účelom sa pravidelne stretávam s nositeľmi úloh a ich nadriadenými, vrátane ministrov, starostov, primátorov miest, kde analyzujeme jej zistené problémy a ponúkané riešenia. Avšak kontrolnú právomoc voči orgánom štátnej správy má svojím spôsobom Národná rada. Ďalej ste vyslovili názor, že na jednej strane nemám čo vstupovať do súdneho konania, no vzápätí ste ma okritizovali, že som bola voči súdu málo razantná, keď mi súd odmietol dať nahliadnuť do obrazovo-zvukových záznamov z výkonu rozhodnutia nachádzajúcom sa v súdnom spise. Odhliadnuc od rozporuplnosti vašich pripomienok uvádzam len toľko: vstup do súdneho konania mi umožnil priamo § 4 ods. 2 písm. g) zákona o komisárovi pre deti. Ale už mimochodom, pokiaľ ide o spomínané dotazníky a vami nazývané papiere, z ktorých sme vychádzali a z ktorých sme zisťovali názory detí, a v súčasnosti, a v rámci toho aj práca s jednotlivcami, s deťmi a rozhovory teda s deťmi, či už s jednotlivcom alebo skupinou sú základnou štandardnou metódou zisťovania informácií pre výskum, prieskum v rámci monitoringu, ktorý mi ukladá zase zákon v § 4, myslím, že je to odsek 2 písm. d), ak sa nemýlim. No a napokon spôsob vystupovania, pomerne ostrého voči mne, týkajúceho sa sexu maloletých detí v bývalých resocializačných zariadeniach v spojení s faktickou poznámkou pani Kozelovej, môže vyvolať v poslucháčovi, neznalom, dojem, ako keby ja som bola zodpovedná za tieto skutky a dali ste to do kontextu s mojou trestnou činnosťou. Musím sa ohradiť, pretože som nikdy v resocializačnom zariadení nepracovala, ani žiadnym spôsobom som nebola na podobných praktikách účastná a preto nerozumiem, prečo mi podsúvate zodpovednosť za to. A tiež mi dovoľte pripomenúť, že § 3 ods. 2 zákona o komisárovi pre deti vylučuje pôsobnosť komisára pre deti voči právomoci súdov. Preto ja nemôžem preverovať súd a v akom štádiu je trestnoprávne konanie, či do akej miery odsúdil napríklad osoby z Čistého dňa. Rada by som sa vyjadrila aj k vám, pán Pročko, ale viete, skutočne je potrebné veľmi dôkladne poznať veci, až potom sa vyjadrovať. Ale chcem poďakovať pani Šofranko, pani poslankyni, neviem momentálne, kde sedí, neviem ju nájsť očami, aha, chcem poďakovať za vyjadrenie sa k problému, o ktorom sme hovorili, a to je, kde upozornila na Spišskú Novú Ves. Ja som citovala do správy konkrétne to, že sme dostali konkrétny list a mám to na papieri od pána, od pána primátora mesta. Takže na základe toho, ktorý ma ubezpečil, že to je tak. Samozrejme, my tieto veci aj moniturujeme naďalej, či skutočne prebieha ten proces tak, ako by mal. Je mi veľmi ľúto, lebo som zverejnila všetky informácie, ktoré sa dali aj na webovej stránke, a rozposlala som vám to, aj všetkým poslancom a veľmi som sa jasne vyjadrila k poprekrúcaným faktom a klamstvám mimovládnej organizácie, ktorej názory si očividne osvojili viacerí poslanci a ktorej pokyny zhrnie jedna pani poslankyňa, sa aj snaží plniť. Skôr by som uviedla jednu myšlienku na koniec a je to na zamyslenie pre voličov, otázka nezávislosti výkonu poslaneckého mandátu niektorých poslancov. Či ešte platí, dámy, páni, zákaz imperatívneho mandátu poslanca Národnej rady. Ja vám veľmi pekne ďakujem za pozornosť a tým, ktorí, skutočne ich pripomienky boli jednoznačné, stručné a veľmi slušné, určite môžem zagarantovať, že zabezpečíme ich realizáciu. Ďakujem.