Brocka, Július, poslanec NR SR (2014-06-06):
Ďakujem pekne. Keď sme tu diskutovali tri dni o novele ústavy a najmä o tej časti, ktorou sa navrhuje meniť v ústave, alebo doplniť definícia manželstva, tak oponenti stokrát argumentovali tým, že nič sa nezmení, alebo že to nestačí, tak chcem povedať, že toto je jeden z návrhov, ktorý je v súlade s tým, o čom sme už rokovali, a to je konkrétny príklad pomoci rodinám s deťmi, alebo nastolenie väčšej spravodlivosti v našom daňovom aj dôchodkovom systéme. Uvedomujem si, že prichádzam s týmto návrhom nie vo vhodnej chvíli, pretože verejné financie sú vo veľmi zložitej situácii, aj keď sme sa tento týždeň dozvedeli, že Slovensko sa vymanilo alebo vyslobodilo z klubu krajín s nadmerným deficitom, že je to akoby lepšie, ale predsa len to napätie vo verejných financiách je značné a vláda musí ďalej šetriť, musí robiť poriadok vo financiách, preto každý návrh, najmä keď je to poslanecký návrh zákona, ktorý bude mať evidentne dopad na verejné financie. Bude znamenať, že minister financií dostane menej z daní, lebo daňovníci mu ukroja z tej dane využitím možnosti asignácie časti dane poukázaním svojim rodičom, tak uvedomujem si, že aký je výsledok, alebo aký bude výsledok pri hlasovaní o tomto návrhu. Ale predsa len do diskusie, rád to pripomeniem a zároveň nech je to ako verejný prísľub, že keď KDH bude vo vláde, tak toto je jedno z opatrení, ktoré sa budeme usilovať presadiť v našej legislatíve. Niekedy sme tomuto návrhu hovorili, že to je návrh zákona o troch grošoch. A toto je o tom jednom groši, ktorý deti, zamestnané deti by mali vrátiť svojim rodičom. Je to len symbol, je to symbolicky, pretože 50 eur raz za rok alebo maximálne 50 eur pri dnešných výdavkoch a nákladoch dôchodcov na život je naozaj len, len symbol. Dnes je to tak, že zamestnaní ľudia na dôchodky prispievajú do Sociálnej poisťovne a táto ich rozdeľuje terajším dôchodcom. Tento jestvujúci systém vôbec nezohľadňuje to, ako zamestnanec alebo dôchodca, keď bol v produktívnom veku, ako prispel do budúcnosti, to znamená, aj na svoj dôchodok cez svoje deti. Jednoducho nie je rozdiel medzi dôchodcami, ktorý jeden napríklad počas svojho produktívneho veku popri tom, že pracoval a platil odvody na svoj dôchodok, tak zodpovedne vychoval trebárs aj päť detí ako budúcich prispievateľov na dôchodky. A medzi tým dôchodcom, ktorý napríklad bol bezdetný alebo slobodný, alebo mal menej detí, proste ich dôchodok, ak rovnako dlho pracovali, ak mali rovnaký príjem, tak jednoducho ich dôchodok by mal byť v zásade rovnaký. Čiže to, že niekto investoval počas svojho produktívneho veku na dôchodkový systém aj prostredníctvom svojich detí, že ho udržiava, alebo prispieva k jeho udržateľnosti, tak to sa v našom dôchodkovom systéme nijako neprejavuje. A ja si myslím, že to nie je spravodlivé, že tá medzigeneračná, priama medzigeneračná solidarita by mala byť zvýraznená aj v tomto systéme, pretože je rozdiel, keď niekto má náklady s výchovou viacerých detí, ako keď niekto si môže sporiť na svoj dôchodok a nemá také náklady, napríklad na vzdelanie, na výchovu svojich detí. Situácia sa zhoršuje aj tým, že do budúcna, a to demografickú krízu už pripúšťajú dnes všetci, ktorí to sledujú a vidia, aká nás čaká budúcnosť pri takom počte narodených detí, pri takom počte seniorov, pri tých rizikách alebo turbulenciách, do ktorých ekonomika vchádza. Jednoducho nečakajú nás ľahké časy a možno ani naše deti, práve z dôvodu časovanej bomby, ktorá je skrytá v tom demografickom vývoji. Za riešenie nepovažujeme v KDH to, že sa majú zvyšovať dane donekonečna, zvyšovať donekonečna odvody, lebo aj to samotné pri zlej finančnej situácii mladých ľudí mnoho razy odrádza od toho, aby mali deti. To znamená, je to začarovaný kruh. Problémy nášho dôchodkového systému do budúcna vyrieši, samozrejme, aj dôstojnej staroby, skôr viac detí v rodinách. Samozrejme, nielen to, ale nechcem sa veľmi rozširovať, aby som neodbočil od témy. Odborníci hovoria, že ak sa na Slovensku, ak by sa situácia nemala zhoršovať, ale naopak, aby sme ju ako tak zastabilizovali, tak pôrodnosť by mala byť na Slovensku najmenej 1,8 dieťaťa na ženu oproti súčasnému stavu, ktorý je 1,34. A zároveň ale, každý rok by Slovensko malo na nasledujúcich 50 rokov prijať o desaťtisíc imigrantov viac, ako odíde Slovákov do zahraničia. To sú také drastické čísla, ktoré si je ťažké už len predstaviť, a preto si myslím, že by sme mali robiť niečo s naším dôchodkovým systémom, pretože nehrozí, že Slovensko bude prijímať každý rok desaťtisíc imigrantov. A takisto ani nehrozí, že sa náhle zmení pôrodnosť na Slovensku, teda smerom hore, že sa bude podstatne viac detí rodiť ako teraz. Preto treba podporovať rodiny, rodiny s deťmi, stabilitu rodín, presadzovať pro rodinnú politiku, ochraňovať život, lebo inak nám nehrozí nič dobré. Len ako perličku spomeniem, že dnes v Nemecku 40 % vysokoškolsky vzdelaných ľudí, ktorí žijú v partnerstvách alebo v manželstvách, nemajú deti. Štyridsať percent. A určite so mnou súhlasíte, že v Nemecku to nie je z finančných dôvodov. A oni na otázku prečo, tak aj odpovedajú, že v podstate rodičia ich neviedli k tej zmysluplnej ceste, že deti sú ich budúcnosť. Preto si myslím, že aj to je výrazom toho, ako oslabovanie rodiny prispieva k demografickej kríze. Dámy a páni, toto je návrh zákona, taký malý príspevok k tomu, aby, aby to bolo inak, aby to bolo lepšie, aby to bolo spravodlivejšie. Uchádzam sa aj s mojimi kolegami o podporu tohto návrhu. Ďakujem za vašu pozornosť.