F. Petrák, poslanec: (2002-02-01):
Národná rada Slovenskej republiky svojím uznesením č. 1772 z 11. decembra 2001 pridelila tento vládny návrh výboru pre financie, rozpočet a menu, ústavnoprávnemu výboru a výboru pre hospodárstvo, privatizáciu a podnikanie. Uvedené výbory prerokovali tento návrh zákona v stanovených termínoch. Gestorský výbor nedostal o vládnom návrhu zákona o poisťovníctve (tlač 1235) stanoviská poslancov Národnej rady podané v súlade s § 75 rokovacieho poriadku. K predmetnému návrhu zákona zaujali výbory Národnej rady tieto stanoviská: Odporúčajú pre Národnú radu Slovenskej republiky návrh schváliť s pozmeňujúcimi a doplňujúcimi návrhmi výbor pre financie, rozpočet a menu uznesením č. 891 zo dňa 17. januára 2002, ústavnoprávny výbor uznesením č. 786 zo dňa 15. januára 2002 a výbor pre hospodárstvo, privatizáciu a podnikanie uznesením č. 708 zo dňa 15. januára 2002. Z uznesení výborov uvedených v tejto časti III, ktorých bolo v počte 87 podaných, nedoporučuje gestorský výbor schváliť len 2, a to 5 a 31, ostatné doporučuje schváliť. Vládny návrh zákona o poisťovníctve doporučujeme teda schváliť s pozmeňujúcimi a doplňujúcimi návrhmi. Predmetná správa výborov Národnej rady k vládnemu návrhu zákona o poisťovníctve (tlač 1235) bola schválená uznesením gestorského výboru č. 897 z 22. januára 2002. Výbor ma určil za spoločného spravodajcu výborov a súčasne ma poveril predniesť túto správu na tejto schôdzi a navrhnúť postup pri hlasovaní. Ďakujem za pozornosť. Pán podpredseda, otvorte rozpravu. I. Presperín, podpredseda NR SR: Ďakujem, pán poslanec. Prosím, aby ste zaujali miesto pre spravodajcov. Otváram rozpravu o tomto bode programu. Konštatujem, že do rozpravy sa písomne prihlásili traja rečníci, v poradí pán poslanec Delinga, pán poslanec Gyurovszky, pán poslanec Vavrík. Potom bude otvorená rozprava ústne. Ako prvý vystúpi v rozprave poslanec Pavel Delinga. Nech sa páči. P. Delinga, poslanec: Vážený pán predsedajúci, vážený pán minister, panie poslankyne, páni poslanci, vládny návrh zákona o poisťovníctve je zákonom, ktorý veľmi podrobne, dôkladne a kvalifikovane vymedzuje všetky požiadavky na vznik poisťovacej činnosti, zaisťovacej činnosti a na spôsob, akým sa bude vykonávať kontrola nad touto činnosťou v našom štáte. Myslím, že sa dá akceptovať aj to, čo povedal pán minister, že táto činnosť je plne kompatibilná v tomto zákone s požiadavkami smerníc, ktoré sú platné v Európskej únii. Ja chcem povedať v úvode toľko, že možnože je na škodu, že ostatné zákony, povedzme o bankovej činnosti, zákony o poisťovaní či už zdravotného poistenia, nemocenského poistenia, dôchodkového zabezpečenia a doplnkového dôchodkového poistenia, nie sú až tak dôkladne prepracované a neboli doteraz tak dôkladne prepracované, ako je prepracovaný tento zákon, a určite by sa neboli stali také skutočnosti, ako sa diali v tomto štáte v uplynulých rokoch, keď nám zanikali alebo krachovali jednotlivé komerčné banky, keď máme veľké problémy najmä so zdravotnými poisťovňami a s tým aj následne s poistením našich občanov z hľadiska odvádzania týchto prostriedkov, úniku týchto prostriedkov a podobne. Čiže považujem z tohto pohľadu tento zákon za aktívny prínos vlády do tohto prostredia poisťovacej činnosti, aj keď sa doteraz asi nestalo, že by niektorá poisťovňa, ktorá poisťuje hmotné a životné alebo neživotné podmienky našej spoločnosti, určitým spôsobom sa dostala do zániku, do likvidácie alebo podobne. Aj napriek tomu, že tento zákon je v takomto postoji a v takomto postavení, myslím si, že je potrebné mu venovať ešte dôkladnejšiu pozornosť a niektoré formulácie upraviť, spresniť a, samozrejme, to, čo je duplicitné, aj odtiaľ dostať preč. Spoločná správa obsahuje 88 návrhov, z ktorých niektoré toto duplicitné a niektoré nezrovnalosti, ktoré predmetný návrh zákona vlády obsahuje, neboli vyčistené. A z tohto pohľadu aj moje pripomienky budú potom deklarované do siedmich návrhov, ktoré predložím písomne s tým, že mnohé boli už zohľadnené v spoločnej správe. Treba si všimnúť aj to, že v spoločnej správe je vsunutých niekoľko nových paragrafov, ktoré reagujú na doterajšie problémy, ktoré vznikli, a nejasnosti z hľadiska poisťovania vlastnej činnosti a zodpovednosti za činnosť v poisťovniach pri výkone či už akcionárov, vlastných vedúcich pracovníkov a vôbec pracovníkov v tejto oblasti, snáď len preto, či musel takýto dôležitý návrh byť predmetom, povedzme, doplňujúceho návrhu v spoločnej správe, či to nemohli vláda alebo ministerstvo financií riešiť v samotnom zákone, ktorý pripravili, pretože vedeli o týchto problémoch v pripomienkovom konaní. Myslím, že sa na to poukazovalo, či to nebol určitý zámer vynechať to. A nakoniec vznikla táto iniciatíva v parlamente. Ďalej si treba všimnúť to, že tento návrh zákona presne definuje a vymedzuje mantinely podnikania poisťovní na ekonomickom kapitálovom trhu s prostriedkami poistencov. To považujem za veľmi dôležité a náležité, pretože v tomto období liberálneho ekonomického trhu či už akcionári alebo vedúci funkcionári takýchto verejnoprávnych alebo iných inštitúcií dokážu využívať voľné zdroje na nie vždy účelové a dobré využitie prostriedkov a potom by sa mohlo stať, že by poisťovňa nemala dostatok prostriedkov v danom čase na likviditu návrhov, na likviditu škôd, na likviditu poistenia, keď dôjde k tomu, že poisťovňa si musí plniť svoje úlohy. Takže aj to je veľmi významný prínos zákona. Dovoľte mi teraz, aby som prechádzal jednotlivými paragrafmi tohto znenia, kde si myslím, že je potrebné ešte dôkladnejšie sa na to pozrieť. A možnože aj tie moje návrhy tým zdôvodním, aj keď vlastné zdôvodnenie bude písomnou formou. Som rád, že nezrovnalosti, ktoré boli v § 4, najmä v 12. a 13. a 14. odseku, vymedzila a odstránila spoločná správa a nemusíme teda tieto nezrovnalosti, tieto skomoleniny robiť poslaneckým návrhom v snemovni. V § 5 ods. 2 písm. b) sa hovorí o tom, že na udelenie povolenia podľa odseku 1 musí byť preukázané plnenie aj takej podmienky, ako je prehľadný a dôveryhodný pôvod základného imania a ďalších finančných zdrojov poisťovne. To je špecifická deklarácia, ku ktorej som sa nikde nedočítal, čo to znamená prehľadný a dôveryhodný prehľad, na základe čoho bude posudzovaná dôveryhodnosť základného imania, finančných zdrojov poisťovne. Najmä ide o zdroje, ktoré tam vnesú jednotliví akcionári, poťažne iné činnosti z hľadiska podnikania poisťovne, pretože to, čo budú splácať poistenci v rámci poistného a v rámci zmlúv, zrejme nebude predmetom nejakého dôveryhodného základného imania a vlastne ani nie je predmetom základného imania. Takže sa chcem pána ministra opýtať, či majú o tom predstavu, pretože ani vo vyhláškach som sa konkrétnejšie k tomu nedopracoval a nie je tu ani žiadna odvolávka na nejaký zákon, či už bankový zákon, kde je veľmi jasne definované, že banky musia zisťovať pôvod peňazí, či aj v tomto prípade sa bude vzťahovať na poisťovňu táto deklarácia potvrdzovania, že ide o jasné prostriedky, že nejde o prostriedky, ktoré boli získané nedobrým alebo čiernym spôsobom, a či budú predkladať nejaké čestné prehlásenie pre Úrad finančného trhu alebo podobne. V nadväznosti na to sa toho dotýka aj v paragrafe odsek 10, kde sa tiež hovorí, že za vhodnú osobu pri posudzovaní plnenia podmienok podľa ods. 2 písm. c) sa považuje osoba, ktorá hodnoverne preukáže plnenie podmienok podľa ods. 2 písm. d), a za všetkých okolností je zrejmé, že zabezpečí riadne vykonávanie poisťovacej činnosti. Čiže deklarácia jasne smeruje k tomu, že niekto by to mal hodnoverným spôsobom preukázať. Nikde sa nedopracujete k tomu, čo to je hodnoverný spôsob alebo čo sa bude považovať za hodnoverný spôsob, či ide len o čestné prehlásenie alebo či ide aj o ďalšie zisťovanie a dokladanie svojej hodnovernosti. Ďalej sa chcem dotknúť § 9, ktorý hovorí o povoleniach na vykonávanie poisťovacej činnosti, a hlavne odseku 6, kde sa konkrétne píše: „Poisťovňa je povinná oznámiť úradu bez zbytočného odkladu zmeny v skutočnostiach uvedených v § 5 ods. 3 písm. a) až d),“ s tým naprosto súhlasím, „poisťovňa alebo zahraničná poisťovňa je povinná bez zbytočného odkladu oznámiť zmeny v skutočnostiach uvedených v § 5 ods. 3 písm. f),“ tiež je to dobré, „v § 6 ods. 3 písm. b).“ Ja si však myslím, že by bolo treba doplniť ešte aj písmeno c), A to písmeno c) hovorí v nadväznosti práve na § 6, kde v písmene b) ide o to, že sa v žiadosti musia uviesť vecné, personálne, organizačné predpoklady na vykonávanie tejto činnosti podľa odseku 1. Písmeno c) hovorí už konkrétne o menách, priezviskách a o trvalom pobyte vedúceho pobočky zahraničnej poisťovne, jeho zástupcu, zodpovedného aktuára a podobne. Čiže aj to by mala mať poisťovňa alebo zahraničná poisťovňa za povinnosť bez zbytočného odkladu oznámiť, ak teda dôjde k takýmto zmenám. Čiže budem navrhovať potom vsunúť do tohto odseku aj písmeno c) z § 6 ods. 3. I. Presperín, podpredseda NR SR: Pán poslanec, dovolíte, aby som vás prerušil na chvíľu a privítal na poslaneckom balkóne námestníka generálneho tajomníka NATO pána Altenburga? Vitajte. (Potlesk.) Zároveň oznamujem, že zasadnutie jednotlivých výborov začne o malú chvíľu s pánom Altenburgom. Takže z toho dôvodu aj niektorí poslanci nebudú v rokovacej sále. Nech sa páči, pán poslanec Delinga, máte slovo. P. Delinga, poslanec: Áno. Ďakujem pekne. Budem teda pokračovať a moje ďalšie pripomienky sú k § 11, ktorý definuje podmienky na vykonávanie zaisťovacej činnosti. Ide tu v podstate o to, že tento paragraf hovorí, kto je poisťovacím maklérom, za akých podmienok sa ním môže stať fyzická osoba a ďalej kto je jeho poisťovacím agentom. Hovorí sa tu o tom, že poisťovací maklér sa musí dať poistiť, ale sa nehovorí o tom, či sa musí dať poistiť pri výkone svojej činnosti aj poisťovací agent. Hovorí sa tu, že poisťovací maklér sa musí dať poistiť na výšku 5 mil. korún, kým poisťovací agent akoby vlastne nemusel byť poistený za svoju činnosť, aj keď vykoná nejaké nie dobré veci, aj keď je týmto zákonom viazaný. Ja si myslím, aj keď to nebudem navrhovať, že by bolo dobré, keby pán minister vedel zdôvodniť, prečo poisťovací agent sa nemusí dať v zmysle zákona poistiť na zodpovednosť svojej činnosti. Ďalej v tomto paragrafe v odseku 12, a to je potom v nadväznosti na § 33 ods. 9, ktorý to opačne žiada, sa píše, že netreba uvádzať v zoznamoch poisťovacích agentov a maklérov rodné čísla, zatiaľ čo § 33 ods. 9 si to žiada. Takže budem navrhovať pri tomto paragrafe vypustiť túto formuláciu, tak aby to bolo zjednotené. Ďalšia moja pripomienka je k vymedzeniu technických rezerv, to je § 23 Technické rezervy na poistné budúcich období. Táto formulácia mi nie je jasná. Ten nasledujúci paragraf hovorí o technickej rezerve na poistné plnenie, čo je v podstate jasná záležitosť, že poisťovňa musí vytvárať rezervy na to, ako bude plniť svoje úlohy a svoje záväzky voči poistencom v nasledujúcom období, to znamená, že musí mať na to zabezpečené zdroje, avšak v § 23 sa hovorí, že ide o technickú rezervu na poistné budúcich období. Čo je to, poistné budúcich období? Ide o poistné poisťovní budúcich období? Poisťovňa sa bude poisťovať? Totiž výklad a logika poistného ako takého je v tom, že poistné je vlastne suma, ktorou sa niekto poisťuje, to znamená, že zaplatí poistné za to, že sa dal v zmluvnom vzťahu poistiť poisťovňou. A nie je jasné, prečo musí vytvárať poisťovňa technickú rezervu na poistné budúcich období, lebo poistné platia poistenci, ktorí sú v zmluvnom vzťahu. Nikde som sa k tomu a ani k výške nedopracoval v tomto výklade. O technických rezervách je tu pojednávané veľmi všeobecnejšie, pretože nie je nikde povedané, akú výšku má mať technická rezerva. Aj v predpisoch je povedané, že pokiaľ nebude technická rezerva presne stanovená a nebude sa vedieť stanoviť, tak sa bude stanovovať matematicko-štatistickými metódami. Matematicko-štatistické metódy sú prísne kalkulácie, ktoré vychádzajú z analytických činností, ale ktoré nie sú predmetom tohto zákona ani predmetom vykonávacích predpisov. Preto by som vás požiadal, pán minister, aby ste pri vykonávacích predpisoch presnejšie špecifikovali výkon matematických metód, pretože aktuári v rôznych poisťovniach môžu svojvoľne používať rôzne matematicko-štatistické metódy a nedôjde k nejakému jednotnému postupu vo výklade matematicko-štatistických metód. V tomto prípade, pokiaľ ide o technickú rezervu na poistné budúcich období, z dikcie tých troch odsekov skutočne ťažko niekto zmúdrie. Ďalší ekonomický a finančný problém vychádza z § 30, kde sa pojednáva o solventnosti poisťovní a solventnosti zaisťovní. Ani v prílohách sme sa nedočítali, čo je hodnota vlastných zdrojov poisťovne. Samozrejme, príslušné bilančné formuláre, ktoré poznáme obvykle pri účtovných uzávierkach, to jasne formulujú a vyplýva to aj z príslušných riadkov, čo sú vlastné zdroje. Ale v pojednaní zákona, v pojednaní vykonávacích predpisov by mala byť bližšia špecifikácia, či vlastným zdrojom je hodnota, čo vložia akcionári do poisťovne, alebo vlastných zdrojov, čo si poisťovňa zabezpečí na ekonomickom trhu, či hodnota vlastných zdrojov je sumár všetkých poistných, ktoré vyberie za príslušné kategórie, na ktorú zameriava svoju činnosť. Aj vo vykonávacích predpisoch by bolo veľmi dobré, keby sa hodnota vlastných zdrojov zadefinovala. Napr. v odseku 10 v tomto paragrafe sa píše, že sa tvoria vlastné zdroje. Ale nie je nikde napísané, čo tvorí vlastné zdroje. Ďalej by som chcel povedať na vyjasnenie ďalšiu vec. V § 30 ods. 3 sa hovorí, že jednu tretinu hodnoty minimálnej miery solventnosti tvorí garančný fond, ktorého hodnota nesmie byť nižšia ako... A teraz sa tam vymenúvajú jednotlivé druhy poistných prípadov alebo poistných odvetví, či už ide o životné, neživotné a pod., kde sa hovorí, koľko miliónov korún musí poisťovňa do garančného fondu dať. Ale nasledujúci odsek hovorí: „Ak poisťovňa vykonáva niekoľko poistných odvetví neživotného poistenia s rôznou požiadavkou na hodnotu garančného fondu, určujúca je najvyššia hodnota garančného fondu podľa odseku 3.“ Považujem to za nie dostatočné. Povedzme, že poisťovňa robí všetky druhy poistenia, ktoré umožňuje zákon. To by znamenalo, že podľa tohto odseku jej stačí v garančnom fonde mať maximálne 40 mil. korún. Považujem za nedostatočné, ak robí takýto rozsah poisťovacej činnosti. Tak by malo dôjsť ku kumulácii alebo k navýšeniu týchto zdrojov aspoň na 2 alebo 3 základné odvetvia poistenia. Aj to dávam na zváženie, možno, vo vykonávacom predpise alebo v tom, aby to posúdili úradníci na ministerstve financií alebo na Úrade pre finančný trh. Už som spomínal § 33, kde v odseku 9 sa hovorí, že poisťovňa a zaisťovňa a pobočky zahraničnej poisťovne vždy k 31. decembru musia zostavovať zoznam poisťovacích agentov, ktorí vykonávajú sprostredkovanie poistenia v inej mene. V zozname uvedú meno a priezvisko poisťovacieho agenta, jeho rodné číslo a trvalý pobyt. Takže tu je nezrovnalosť. Tu sa hovorí v predchádzajúcich paragrafoch, že pokiaľ ide o agentov, rodné čísla sa v zoznamoch nemajú uvádzať, iba keď dávajú žiadosť, tak tam ich majú uvádzať, zatiaľ čo tento paragraf hovorí, že treba uviesť aj rodné čísla. Takže tu ide o nezrovnalosť, ktorú vo svojom návrhu navrhnem odstrániť. Ďalej si myslím, že dochádza k zbytočnej byrokracii a duplicite, a to v § 34 ods. 4, kde sa hovorí, že poisťovňa alebo zaisťovňa je povinná vždy podľa stavu k 31. decembru zostavovať zoznam svojich akcionárov a predkladať ho ministerstvu a úradu vždy do 31. marca nasledujúceho roku. Ja by som chcel navrhnúť, že pokiaľ sa nemení zoznam akcionárov, to znamená ich menovitý zoznam, ich podiel, a vieme, že v poisťovniach nedochádza k takýmto zmenám každý rok, je zbytočné dávať takýto zoznam ministerstvu a úradu. Snáď by stačilo napísať, že nemáme zmeny. A ak nemáme zmeny, tak je jasné, že platí zoznam, ktorý bol predtým. Načo zbytočne každý rok vyhotovovať osobitný zoznam, kto sú akcionári tejto poisťovne? Ďalej ide o malý nedostatok, ktorý navrhnem vo svojom návrhu k § 38, kde v spoločnej správe sa dávajú do úvodu dva prvé body, a pritom je to v spoločnej správe bod 57, a tým vlastne tieto 3 body sú bodmi 3, 4, 5. Takže zostane tam v prvom bode odvolávka na odsek 3, ale vlastne bude to odsek 5. Je to len malá drobnosť, legislatívci by na to prišli. V štvrtej časti zákona sa hovorí o dohľade nad poisťovníctvom, § 41 v prvom odseku definuje, nad čím sa vykonáva dohľad v poisťovniach. Nie je mi to jasné. A bol by som rád, keby ste ma, pán minister, v tom utvrdili. Píše sa, že dohľad podľa tohto zákona sa vykonáva nad činnosťou poisťovne, zaisťovne, pobočky zahraničnej poisťovne, pobočky zahraničnej zaisťovne, poisťovacieho makléra, Slovenskou kanceláriou poisťovateľov. Ak je to takto napísané, to znamená, že kancelária robí ten dohľad. Ale podľa mňa je to myslené tak, že ide o dohľad aj nad touto kanceláriou. Čiže treba to dať do iného pádu, aby nevznikali pri výklade zákona, pri jeho realizácii nejasnosti s tým, že sa kancelária bude vymykať z dohľadu. A takisto si myslím, že odsek 8, je zbytočný, pretože všetky náležitosti, ktoré odsek 8 dáva, sú v zákone jasne vymenované pri príslušných opatreniach alebo pri príslušných návrhoch. Ďalej sa chcem zmieniť o § 50, to je nútená správa. Účelom nútenej správy je najmä, a teraz sa hovorí, a) pozastavenie výkonu funkcií orgánom poisťovne alebo zaisťovne zodpovedným za zhoršujúcu sa hospodársku situáciu poisťovne alebo zaisťovne. V poriadku, ale niekto musí napísať, čo to je zhoršujúca sa situácia, teda definovať, či to je vykázaná strata za prvý štvrťrok, druhý štvrťrok či len za rok, či to je neplnenie si svojich záväzkov voči poistencom za nejaké obdobie, proste čo to je zhoršujúca strata. Nech sa to definuje vo vykonávacom predpise, pretože návrhy a riešenia, kde už ide o ozdravné opatrenia, kde správcovia sú povinní dávať návrhy na riešenie, by sa mali odvíjať, čo je to zhoršujúca sa hospodárska situácia, pretože niekedy v poisťovni výkyv štvrťročný alebo polročný, alebo ročný nemusí znamenať ešte, že treba pozastavovať správu alebo dávať nútenú správu nad poisťovňou. V § 54 ods. 1 sú dvakrát uvedené tie isté vety, takže to treba vypustiť. Ďalej, v § 55 sa hovorí o tom, že členovia Predstavenstva a členovia Dozornej rady a vedúci zamestnanci, vedúci útvaru vnútornej kontroly a zodpovední aktuári sú povinní na požiadanie správcu nútenej správy spolupracovať so správcom a tak ďalej. Ale nasledujúci paragraf hovorí, že okamžite sa ukončí ich pracovný pomer. Ak niekto ukončí pracovný pomer, prečo má byť povinný naďalej spolupracovať s nútenou správou? Ak niekto so mnou skončil pracovný pomer, tak s ním nechcem nič mať! Áno? Toto by malo byť podľa mňa iným spôsobom ošetrené, aby nevznikali problémy, že niekoho vyhodíme z práce za to, že zle pracoval, a ešte po ňom chceme, aby nám dával podklady, aby spolupracoval. Samozrejme, ak bude z hľadiska trestného konania vyšetrovaný, tak to je vec iná, ale ak nepríde k trestným činom, a treba získať informácie, tak zrejme ak nebude v pracovnom pomere s poisťovňou, ťažko bude s ňou spolupracovať. Treba sa zamyslieť aj nad vecou, že v § 60 Prevod poistného kmeňa v odseku 1 spoločná správa predlžuje lehotu 10 dní od začatia konania na lehotu 30 dní, ale nasledujúci odsek hovorí, že preberajúca poisťovňa je povinná do 30 dní po nadobudnutí právoplatnosti rozhodnutia úradu vyriešiť tento problém. Tu je rozdiel 20 dní na to, aby sa vyriešil tento problém. Spoločná správa skrátila problém na nulu. Dala 30 dní do odseku 1 aj do odseku 2. Takže neviem, či ste toto dobre posúdili, ale ja zo svojho pohľadu nedávam v tomto prípade návrh. Treba povedať z vášho pohľadu, či je to dostatočné. K § 63 Likvidácia poisťovne alebo zaisťovne. Chcel by som sa spýtať a vysvetliť v snemovni, čo vedie predkladateľov tohto zákona k tomu, že likvidátora bude menovať a odvolávať úrad, keď vieme, že podľa platných zákonov o likvidácii podnikov, o konkurze a tak ďalej vždy ho menuje súd, či v takomto dôležitom prípade, keď ide o poisťovne a zaisťovne, by likvidátorov skutočne nemal menovať súd, ale právomoc sa tu dáva Úradu pre finančný trh. Z hľadiska akéhosi promptného prístupu k realizácii likvidácie je to pochopiteľné, len sa bojím o subjektívnu prizmu alebo náhľad k tomu. A po druhé, v tom istom paragrafe v odseku 4 sa hovorí, kto nemôže byť a kto je osoba, ktorá má osobitný vzťah. Píše sa o akcionároch. Ale akcionári v každom prípade by nemali byť likvidátori. Čiže dodatok, že akcionári ak sú fyzickými osobami s významným vplyvom na poisťovne alebo zaisťovne, je definícia s významným vplyvom. Snáď by tam mohlo byť dopísané – od 10 % podielu akcií alebo podobne. Ja si myslím, že akíkoľvek akcionári by nemali byť likvidátori svojej poisťovne. Ďalej je tu skomolenina, nad ktorou sa treba zamyslieť v § 66. Ja vám to prečítam: „Ustanoveniami tohto zákona sa spravujú aj právne vzťahy vzniknuté pred nadobudnutím účinnosti tohto zákona; vznik týchto právnych vzťahov, ako aj nároky z nich vzniknuté pred nadobudnutím účinnosti tohto zákona sa však posudzujú podľa doterajších predpisov, ak tento zákon neustanovuje inak.“ Tak teda buď je tu opora z predchádzajúceho zákona alebo podľa tohto zákona. Prvý úvod vety hovorí, že sa všetky právne vzťahy vzniknuté pred nadobudnutím tohto zákona posudzujú podľa tohto zákona, ustanoveniami tohto zákona, ale následným dodatkom vety sa hovorí, že vznik týchto právnych vzťahov, ako aj nároky sa posudzujú podľa zákona, ktorý platil dovtedy. Zdá sa mi to kontroverzná dikcia na uplatnenie toho, čo tu už dnes je, a toho, čo bude platiť podľa tohto zákona. Toto sú problémy, nad ktorými som sa zamýšľal spolu s odborníkmi. A chcem povedať, že inak zákon považujem za prijateľný, aby sme ho mohli odsúhlasiť aj s tým, že sa musia zobrať do úvahy návrhy, ktoré sú v spoločnej správe. Svoj návrh v siedmich bodoch písomne predkladám v takej podobe, že prvý návrh je k § 9 ods. 6 – doplniť v druhej vete za § 6 ods. 3 písm. b) aj písmeno c), kde ide o analógiu s § 5 ods. 3 písm. a) až d). Druhý návrh je k § 33 ods. 9 – vypustiť z druhej vety „jeho rodné číslo“. O tom som už hovoril, že tam dochádza k rozporu. Tretí návrh je k § 34 ods. 4 takéhoto znenia: „Poisťovňa alebo zaisťovňa je povinná zostavovať zoznam svojich akcionárov podľa stavu k 31. decembru, predkladať ho ministerstvu a úradu do 31. marca nasledujúceho roka, len ak došlo k akýmkoľvek zmenám.“ To je návrh, aby nedochádzalo k zbytočnej byrokracii. Môj štvrtý návrh smeruje k § 38 ods. 1, kde navrhujem na konci odseku upraviť znenie v súlade s odsekom 5, tak aby to korešpondovalo so spoločnou správou. Piaty návrh je k § 41, kde odsek 8 navrhujem vypustiť, pretože je to v iných paragrafoch dostatočne definované. Šiesty návrh je – v § 54 ods. 1 navrhujem vypustiť druhú vetu, pretože je tam duplicitná. Siedmy návrh je k § 63 ods. 4 písm. e) – vypustiť „ak sú fyzickými osobami s významným vplyvom na poisťovne alebo zaisťovne“, čo som zdôvodňoval, že ide o všetkých akcionárov, ktorí by nemali byť likvidátormi. Ďakujem pekne. I. Presperín, podpredseda NR SR: Ďakujem, pán poslanec. Ďalej v rozprave vystúpi pán poslanec Gyurovszky.