Kažimír, Peter, podpredseda vlády a minister financií SR (2012-09-20):
86. Ďakujem veľmi pekne. Takže odpoveď pánovi poslancovi Danielovi Krajcerovi, ktorého ešte raz vítam, prajem mu dobrý deň. Takže, vážený pán poslanec, dovoľte mi na úvod znova zdôrazniť, že nejde o opätovné zavedenie tzv. koncesionárskych poplatkov, ale o ponechanie súčasného stavu, v akom sa nachádzame dnes na konci septembra roku 2012. Rozhlas a televízia Slovenska v zmysle zákona poskytuje službu verejnosti v oblasti vysielania, preto je logické, že by sa verejnosť mala podieľať na financovaní tohto média. Tým sa len upevňuje vzájomná väzba medzi divákom či poslucháčom a Rozhlasom a televíziou Slovenska. Okrem toho podotýkam, že výšku týchto platieb nechceme ani v budúcom roku meniť. Aj keď patrí medzi najnižšie v Európskej únii a 10 rokov nebola táto suma valorizovaná. Slovensko sa v súčasnosti platným zákonom o úhrade za služby poskytované verejnosti rádiom a televíziou Slovenska radí medzi štandardné európske krajiny, v ktorých sú koncesionárske poplatky prevažujúcim modelom financovania verejnoprávnych médií. Vážený pán poslanec, problematika tzv. koncesionárskych poplatkov má aj svoju genézu a vy a vaša strana SaS ste po parlamentných voľbách pred dvoma rokmi sľúbili okamžité zrušenie koncesionárskych poplatkov. Nakoniec ste to ale neurobili ani v roku 2010, ani v roku 2011, ale ani v tomto roku. Ešte pred rokom, konkrétne 18. augusta roku 2011 ste na tlačovej besede po zasadnutí vládneho kabinetu tvrdili, že koncesie zaniknú o rok skôr ako v januári 2013. No nestalo sa to tak, hoci ste na to mali dosť času. Naťahovali ste celú záležitosť, vedeli ste totiž, že táto navonok ľúbivá myšlienka stojí na hlinených nohách, nepomôže ani rozhlasu, ani televízii, ani občanom. Negatívny dopad by však mala na štátny rozpočet, navyše v období pretrvávajúcej hospodárskej krízy. V systéme, ktorý chcela zaviesť vaša vláda s účinnosťou od budúceho roka, bol hlavným zdrojom financovania verejnoprávneho vysielania príspevok zo štátneho rozpočtu, poskytovaný každoročne podľa zákona o štátnom rozpočte na príslušný rozpočtový rok v sume rovnajúcej sa 0,142 % z hrubého domáceho produktu Slovenskej republiky. Ak by táto suma bola nižšia ako 90 miliónov eur, príspevok zo štátneho rozpočtu by sa poskytol v sume 90 miliónov eur. Sám ste, pán poslanec, v utorok v rozprave uviedli, že podľa vašich výpočtov by tento príspevok v budúcnom roku predstavoval sumu okolo 100 miliónov eur. Keďže takýto výdavok ste v prostriedkoch v štátnom rozpočte vykryť nedokázali, zaviedli ste to ako opatrenie, ktoré má do praxe uviesť až ďalšia vláda. Avšak bez toho, aby ste zabezpečili finančné zdroje na realizáciu tohto opatrenia. To ste jednoducho hodili na hlavu tej ďalšej vlády. Systém financovania verejnoprávneho vysielania, ktorý tu je, s ktorým chceme aj do budúcna a ktorý chceme aj do budúcna zachovať, iste nie je dokonalý. Je však určite sociálne spravodlivejší, spravodlivejší ako systém váš, na ktorý by sa prostredníctvom svojich daní skladali všetci občania, keďže napríklad daň z pridanej hodnoty platia aj osoby s ťažkým zdravotným postihnutím, aj dôchodcovia, aj poberatelia dávky v hmotnej núdzi. Náš zákon tieto osoby od platenia úhrady oslobodil úplne alebo čiastočne už v minulosti a navrhuje sa ich oslobodenie aj v budúcnosti. Navyše zákon oslobodzuje od platenia úhrady aj niektoré právnické osoby, ako napríklad: školy, nemocnice či zariadenia sociálnych služieb. Takže kým váš systém by nepriamo zaťažil všetkých obyvateľov, systém úhrad sa tých sociálne najslabších finančne naozaj nedotýka a ani sa dotýkať nikdy nebude. Úhradu za služby verejnosti je aj dnes povinná platiť každá fyzická osoba, ktorá je odberateľom elektriny pre domácnosť, a každý zamestnávateľ, ktorý zamestnáva aspoň troch zamestnancov, ak sa na nich nevzťahuje niektorý z dôvodov oslobodenia od platenia tejto úhrady. Preto navrhovaný zákon nebude predstavovať žiadne dodatočné finančné zaťaženie obyvateľov oproti súčasnému stavu. (Krátka pauza.)