Marosz, Ján, poslanec NR SR (2016-10-19):
Vážená pani predsedajúca, vážená pani ministerka, dovoľte mi, aby som reagoval niekoľkými pripomienkami na predloženú novelu zákona o Exekučnom poriadku s ohľadom aj dopadu na verejné financie, resp. aj s ohľadom na možné zrútenie systému vymáhania pohľadávok ako takých. Touto novelou hrozí, že sa možno aj rozpadne výber pohľadávok štátu a ostatných napojených vecí. Celý návrh Exekučného poriadku nemá relevantné dáta alebo dopadové štúdie. Ministerstvo spravodlivosti nerozlišuje typ pohľadávok ani ich výšku. Neskúma vplyv na zamestnanosť exekútorov ani náklady na zriadenie a fungovanie jednotného exekučného súdu. Taktiež chýba vyčíslenie potreby nových zamestnancov Sociálnej poisťovne. Tiež sa nezohľadňujú náklady na interné vymáhanie pohľadávok Sociálnou poisťovňou. Trošku sa z môjho pohľadu narušuje taký princíp právneho štátu, kedy Sociálna poisťovňa vymeria poistné, sama si vydá exekučný titul, sama rozhodne o opravnom prostriedku, sama začne exekúciu, sama ju vykoná bez možnosti podania opravného prostriedku. Návrh rozhodnutia o začatí konania vo veciach vymáhania pohľadávok sa nedoručuje. Proti rozhodnutiu o začatí konania vo veciach vymáhania pohľadávok nie sú prípustné opravné prostriedky. Rozhodnutie o začatí konania vo veciach vymáhania pohľadávok je právoplatné dňom jeho vydania. V dôvodovej správe sa k článku IV bodu 5 (§ 148 ods. 1) uvádza: „Po zavedení výkonu rozhodnutia vymáhaním pohľadávky Sociálnou poisťovňou sa v prípade, že táto nebude môcť uplatniť žiaden zo spôsobov vymáhania pohľadávok vlastným exekučným konaním (napríklad správnym výkonom, zrážkami zo mzdy, prikázaním pohľadávky z účtu), bude Sociálna poisťovňa vymáhať túto pohľadávku v exekučnom konaní podľa Exekučného poriadku a to bezodkladne od momentu, ako sa dozvie, že vymáhanie prostriedkami, ktoré má k dispozícii je alebo by bolo neúčinné.“ To znamená, Sociálna poisťovňa preoseje cez svoje spôsoby vymáhania majetných povinných a potom ostatných nemajetných nechá exekútorom, aby to len formálne ukončili. Exekútori budú musieť prepúšťať a Sociálna poisťovňa musí prijímať náklady, ktoré neboli zahrnuté v ekonomických dopadoch novely Exekučného poriadku. Jediná argumentácia je ušetrenie nákladov dlžníkov a nie ušetrenie nákladov štátu. Náklady budú, samozrejme, požadovať aj vybudovanie softvéru pre elektronickú komunikáciu a výber exekútorov, a to budú ďalšie náklady. Taktiež má byť zriadený Exekučný súd v Banskej Bystrici, kde sa odhaduje náklad vo výške sedem miliónov eur. Tento náklad ale nie je v dopadoch novely Exekučného poriadku zahrnutý, čo sa týka jeho chodu, chod tohto súdu. Všetky staré exekučné spisy zostanú na pôvodných exekučných súdoch, teda súdom sa odľahčí iba tým, že nebudú pribúdať nové spisy. Ministerstvo spravodlivosti nerieši, ako ukončiť staré pohľadávky, ktoré sú dávno nevymožiteľné. Približne 3,8 milióna spisov zostáva na súdoch, ale v 90 % netreba nič robiť, iba sa ukončujú alebo sú už ukončené, avšak súdy nerozhodli o napríklad trovách exekúcie a podobne. Zriadenie súdu sa teda nedá uhradiť zo súdnych poplatkov, lebo viacerí účastníci sú oslobodení od platenia, napríklad Všeobecná zdravotná poisťovňa, mestá, obce, úrad práce a podobne. Novela Exekučného poriadku má byť účinná od 1. februára ´17. Teraz už ale sudcovia varujú, že súdy majú nedostatok nových sudcov a nestíhajú vyberať nových sudcov. Čiže vzniká otázka, že ako zabezpečiť výber sudcov pre nový súd v Banskej Bystrici alebo či sa budú presúvať z už aj tak personálne preťažených okresných súdov. Pokiaľ ide o efektívnosť vymáhania, v roku 2005 bola prijatá novela Občianskeho súdneho poriadku, ktorou nastalo zrušenie výkonu rozhodnutia na súdoch. V dôvodovej správe sa uvádza, že vymožiteľnosť pohľadávok bola na súdoch 0,5 percenta. Teraz sa ministerstvo znova snaží zaviesť dualizmus vo vymáhaní pohľadávok. Exekútorov motivuje k lepšej vymožiteľnosti pohľadávok ich odmena, nič nebude zamestnancov Sociálnej poisťovne motivovať k tomu, aby boli čo najefektívnejší a rýchli. Sociálna poisťovňa má obmedzené možnosti vymáhania iba zrážkami zo mzdy, z účtu dávok, ale nemôže zriadiť záložné právo na nehnuteľnosti, zablokovať motorové vozidlo, súpis majetku povinného a tak ďalej. V Českej republike sa dvojkoľajnosť vymáhania pohľadávok zrušila v roku 2013. Česká štúdia dospela k viacerým záverom. Najzásadnejšími výstupmi z tejto štúdie je zníženie vymožiteľnosti v desiatkach percent, nárast času vymáhania, rast nákladov veriteľov, rozloženie práce nebude rovnomerné, obmedzenie hospodárskej súťaže medzi exekútormi. Všetky nejaké argumenty, ktoré tá česká štúdia prináša, hovoria, že uvádzaná novela Exekučného poriadku by mala znamenať zhoršenie vymáhania pohľadávok a mala by mať potom negatívne dôsledky na spoločnosť. V roku 2005 novelou zákona 341 ste, pani ministerka, vtedy navrhli zrušenie výkonu; sa odôvodňovalo zrušenie výkonu rozhodnutia na súdoch a poslednou novelou Exekučného poriadku sa reaguje na skutočnosť, že súdny výkon rozhodnutia neúmerne zaťažoval súdy a vykonávacie konanie neriešilo zámer realizovať súdne alebo iné rozhodnutie tak rýchlo a efektívne, aby práva subjektu, ktorému boli priznané, boli aj realizované. Upustením od dualizmu získa štát na súdoch väčší priestor na výkon súdnictva v iných druhoch súdnej agendy. Ministerstvo spravodlivosti považovalo za výhodné upustiť od výkonu rozhodnutia podľa Občianskeho súdneho poriadku, zároveň však rešpektovalo súčasnú situáciu, ktorá nedovoľuje upustiť od výkonu rozhodnutia na súde v celom rozsahu. V roku 2005 bola teda tá argumentácia opačná ako teraz, keď sa snažíme zaviesť dualizmus vo vymáhaní pohľadáviek. Potom pokiaľ sa jedná o ekonomické dopady, tak všetci exekútori sú platcami DPH z trov exekúcie. Keď klesne počet prípadov, klesne i suma vybratej DPH v prospech štátu. Sociálna poisťovňa nemôže účtovať trovy exekúcie, pretože dlžníkovi je jedno, či zaplatí poistné hneď, počká na exekučný titul alebo zaplatí pohľadávku až pri vymáhaní Sociálnou poisťovňou. Stále to bude rovnaká suma. Za rok ´15 mala Sociálna poisťovňa 80 099 exekučných konaní z celkového počtu 474 979. Ministerstvo spravodlivosti uvádza číslo exekučných konaní 512 855. Teda zrejme tam došlo k nejakému omylu a chýba tam 32 876 exekúcií. Pokiaľ ide o elektronizáciu systému, nie je celkom jasné, ako bude systém náhodného výberu fungovať. Nie sú ešte vytvorené formuláre a tak isto nie sú odskúšané. Každý oprávnený bude musieť komunikovať elektronicky, čo je v dnešnej situácii nepredstaviteľné. Od 1. 1. ´17 majú byť elektronicky doručované písomnosti všetkým právnickým osobám. Do dnešného dňa je aktivovaná iba malá časť z nich. Nie je pravdepodobné, že za tri mesiace sa podarí všetkým štatutárom vybaviť nový občiansky preukaz. Treba sa vyhnúť tomu, aby potom bol znovu tento zákon novelizovaný alebo prehodnocovaný. Všetci drobní veritelia musia komunikovať s exekučným súdom elektronicky, ak budú musieť osloviť advokáta alebo niekoho splnomocniť, aby mohli podať návrh na začatie exekúcie, čo zvýši náklady na strane oprávnených, nie povinných. Zase sa ťarcha výdajov s vymáhaním pohľadávok presunie na veriteľa, nie na dlžníka. Nemožno sa teda domnievať, že by náhodné prideľovanie exekúcií jednotlivým súdnym exekútorom v určenom teritóriu viedlo k zefektívneniu vymáhania. K zefektívneniu vymáhania, naopak, prispieva súčasný právny stav, kedy si oprávnený môže voľne vyberať ktoréhokoľvek exekútora v rámci celej SR. Má to za následok, že pokiaľ je exekútor efektívny pri vymáhaní pohľadávok, má dostatočné personálne zázemie, technické vybavenie a je na trhu úspešnejší ako jeho konkurent, aj tá konkurencia sa musí snažiť investovať do zvýšenia svojej efektivity. Pokiaľ by boli exekútorom prideľované exekúcie náhodne, rovným dielom, odpadol by uvedený motivačný prvok a exekútori by mali istotu prísunu nových exekúcií bez ohľadu na ich efektivitu, čo je v rozpore s cieľmi novely deklarovanými v predkladacej správe novely. Poznatky z praxe hovoria, že aj v súčasnosti existuje medzi exekútormi konkurenčné prostredie, sú v efektivite prístupov jednotlivých súdnych exekútorov značné rozdiely, a to až také, že výsledky najlepších dosahované na porovnateľných množinách pohľadávok predstavujú aj násobky úspešnosti tých najhorších. Pričom pokiaľ by došlo k obmedzeniu konkurenčného prostredia, logicky by sa situácia ešte zhoršila, aj tí najlepší exekútori by stratili motiváciu udržovať si vysokú efektivitu vymáhania pohľadávok, keďže príjem budú mať exekútori zaistený priamo zo zákona bez ohľadu na ich snahu. Primeraná ochrana práv dlžníka a stanovenie jednoznačného spôsobu a rozsahu určovania výšky nákladov exekúcie, tento cieľ novelou nebude splnený, pretože pokiaľ nebude exekúcia vedená dostatočne efektívne, dôjde k zbytočnému predlžovaniu exekúcií a zbytočnému zásahu do práv oprávnených. Takže týmto by som ukončil tento príspevok, ktorým sa nestaviam jednoznačne proti uvedenej novele Exekučného poriadku. Sú to skôr pripomienky, ktoré, za ktorými môžeme hľadať aj organizácie ako poisťovne, advokátske komory a iné organizácie, ktoré pripomienkovali alebo teda navrhli tieto body, aby boli zapracované do návrhu. Ďakujem pekne za pozornosť.