Obrimčáková, Bibiána, poslankyňa NR SR (2011-06-28):
Vážený pán predseda, vážené panie poslankyne, vážení páni poslanci, vo svojom poslednom vystúpení k tomuto zákonu som uviedla, čo všetko sme na základe požiadaviek z praxe urobili na úseku školstva pre deti, žiakov a ich zákonných zástupcov patriacich k národnostným menšinám v znení zákona č. 245/2008 Z. z. o výchove a vzdelávaní. Bola som presvedčená, že aspoň niektorí z vás z vládnej koalície budete akceptovať realitu a podľa toho objektívne zahlasujete. Je mi ľúto, že som sa mýlila. Neprekvapuje ma, že pán prezident tento zákon vrátil s veľmi dôsledným a vysoko odborným legislatívnym odôvodnením. Snaha o neskrývaný cieľ predkladaného zákona zrovnoprávniť jazyk národnostnej menšiny s jazykom štátnym nielen na území osídlenom príslušnou menšinou, ale aj na území celého Slovenska je evidentná a zároveň nezlučiteľná nielen s Európskou chartou regionálnych alebo menšinových jazykov, ale aj s ďalšími všeobecne záväznými predpismi, do ktorých tento návrh zákona priamo alebo nepriamo vstupuje. Navrhované zmeny týmto krokom spochybňujú postavenie štátneho jazyka, ktorý je všade vo svete integrujúcim, dorozumievajúcim prostriedkom v každom štáte, nielen v orgánoch verejnej správy, ale aj v bežnej komunikácii medzi občanmi. Z predkladaných zmien návrhu zákona si napríklad neviem predstaviť personálne obsadenie orgánov verejnej správy, ktorý sa nachádza napríklad v obci, v ktorej žije národnostná menšina maďarská, rómska a rusínska. Bude sa agenda tejto obce na základe žiadosti dotknutých občanov viesť v troch jazykoch a ešte aj v jazyku štátnom? Kto tento zvýšený administratívny chaos zaplatí? Alebo ďalší príklad v súdnictve. Súdne konanie sa bude realizovať v okresnom meste, kde je počet občanov národnostnej menšiny 15-percentný a súdený občan je napríklad príslušníkom národnostnej menšiny. Zápisnice sa musia vykonať v štátnom jazyku a zároveň aj v jazyku národnostnej menšiny. Ak sudca nehovorí jazykom národnostnej menšiny, musí sa zabezpečiť úradný tlmočník a zapisovateľ. Odvolací súdny orgán sa ale už nachádza v krajskom meste, kde uvedená menšina nespĺňa zákonom stanovené percentá. Tu musí štát podľa vášho návrhu zákona opäť zabezpečiť úradného tlmočníka spolu so zapisovateľom a vyhotoviť zápisnice dvojjazyčne. Opäť otázka: Kto toto kocúrkovo zaplatí? Hneď si aj sama odpoviem. Samozrejme, všetci daňoví poplatníci tohto štátu. Tento postup v podstate potiera postavenie štátneho jazyka Slovenskej republiky, ktorý sa stáva rovnocenným s jazykom národnostnej menšiny, čo je v rozpore s prijatou európskou chartou. Už dnes sa s touto pochybnou politikou stretávame v rovine teoretickej, ale aj praktickej, keď v niektorých prípadoch komunikácie s občanmi zabezpečujúcich služby na zmiešanom území vám títo položia otázku hneď v jazyku národnostnej menšiny a nie v slovenčine. Obdobne je to aj na sekretariátoch ministrov, ktorí sú nominovaní z príslušnej politickej strany zastupujúcej národnostné menšiny v súčasnej vláde. Ako ďaleko môže dôjsť arogancia k štátnemu jazyku, svedčí aj príklad, ktorý sa stal pred niekoľkými týždňami na jednej strednej škole na juhu Slovenska, o čom hovoril aj pán poslanec Čaplovič. Na tento prípad upozornil jeden z najčítanejších denníkov 20. júna 2011 v článku s názvom „Chaos vo vysvedčeniach. Platí, či nie?“ Riaditelia niektorých stredných škôl si objednali tlačivá vysvedčení u jednej súkromnej firmy. Od ministerstvom schváleného vzoru sa líšia svojou zadnou stranou a v prípade výučných listov pre maďarské školy sú dokonca tlačivá len v jazyku národnostnej menšiny, hoci podľa schváleného vzoru majú byť dvojjazyčné. Paradoxné až zarážajúce je stanovisko k tomuto evidentnému porušeniu zákona zo strany Ministerstva školstva, vedy, výskumu a športu Slovenskej republiky, ktoré sa prostredníctvom svojho tlačového odboru vyjadrilo, že formálna stránka nemá vplyv na obsah dokladu o ukončení vzdelania, teda na to, ako absolvent uspel. Dôležité je, aby tlačivo obsahovalo všetky požadované náležitosti. Toto nekompetentné a arogantné stanovisko mi vyrazilo dych. Je nepochopiteľné, ako je možné z pozície ústredného orgánu štátnej správy, ktorý disponuje niekoľkými desiatkami právnikov a odborných zamestnancov, vypustiť takýto výsmech k verejnej listine a k postaveniu štátneho jazyka v našom štáte. Zastávam názor, že je to alibizmus vyplývajúci zo zloženia súčasnej vládnej koalície, ktorý sa riadi heslom: „Len aby sme si navzájom neublížili.“ Čo tam po platných všeobecne záväzných právnych predpisoch a v konečnom dôsledku aj po slovenskom jazyku. Odporúčam pánovi ministrovi školstva pozrieť si platný zákon č. 245/2008 Z. z. o výchove a vzdelávaní, kde sa v ustanovení § 18 ods. 3 uvádza, že, citujem: „Doklady o získanom vzdelaní sa vedú v štátnom jazyku. V školách, v ktorých sa výchova a vzdelávanie uskutočňuje podľa § 12 ods. 3, právo na osvojenie si materinského jazyka detí a žiakov patriacich k národnostnej menšine sa vedú dvojjazyčne, a to v štátnom jazyku a v jazyku príslušnej národnostnej menšiny.“ Z uvedeného vyplýva, že došlo k evidentnému porušeniu príslušného zákona riaditeľom školy, ktorý takéto vysvedčenie zadal do tlače a žiakom vydal. Navyše s vedomým súhlasom ministerstva. Z uvedeného vyplýva, že aj príslušné tlačivá boli vydané v rozpore s citovaným zákonom. Uvedomuje si pán minister, do akej situácie dostal žiakov týchto škôl, keď ich neplatné vysvedčenia nebudú akceptované v praxi? Ministerstvo školstva malo okamžite poveriť Štátnu školskú inšpekciu vykonaním kontroly na dotknutých školách s možnosťou využitia ustanovenia § 3 ods. 7 písm. c) alebo ods. 8 písm. c) zákona č. 596/2003 Z. z. o štátnej správe v školstve a školskej samospráve a o zmene a doplnení niektorých zákonov v znení neskorších predpisov a dať návrh na odvolanie príslušných riaditeľov škôl z funkcie. Ak by pánovi ministrovi nestačil tento návrh legislatívneho postupu, mal využiť práve nami prejednávaný zákon, ktorý taktiež požaduje vydávanie verejných listín dvojjazyčne, ktorým je aj vysvedčenie. Vážené pani poslankyne, vážení páni poslanci, aj toto je prvý signál, ako môže byť dnes prejednávaný zákon zneužitý v neprospech práv Slovákov žijúcich na národnostne zmiešanom území. Je viac ako zrejmé, že v súčasnej dobe majú národnostné menšiny v našej vlasti nadštandardné podmienky na svoj kultúrny a vzdelávací rozvoj vrátane spoločenského postavenia a aktívnej účasti na riadení tohto štátu. Ďakujem za pozornosť. (Potlesk.)