Mihál, Jozef, poslanec NR SR (2016-11-28):
Dobrý deň prajem. Vážený pán predsedajúci, vážený pán minister, vážené kolegyne poslankyne, vážení kolegovia poslanci, vážení prítomní, v podstate takto pred rokom sme rokovali o zákone o športe, ktorý bol približne takto pred rokom aj prijatý v parlamente, a keď si spomínam, tak možno jeden-dvaja prítomní poslanci nehlasovali za, ale všetci ostatní... (reakcia z pléna), traja poslanci neboli za, ďakujem za opravu, ale všetci ostatní, či koaliční, či opoziční poslanci, tento zákon o športe podporili. Podporil som ho aj ja a vtedy som vyzýval mojich opozičných kolegov, či straníckych, či ďalších, aby boli takisto za, hoci vlastne tú zásluhu na prijatí tohto zákona si v podstate oprávnene mohla robiť vtedy vládnuca strana, jediná vládnuca strana, strana SMER, ktorá bola vo vláde, ktorá vlastne mala aj pozíciu ministerstva školstva a politickú zodpovednosť minimálne za prijatie tohto zákona. Čiže napriek vtedajšiemu pomerne ťažkému boju a možno aj predvolebnému už boju medzi opozíciou, koalíciou prakticky všetci poslanci hlasovali za zákon o športe. A prečo zaň hlasovali? Pretože cítili aj tí, ktorí sa až tak o šport nezaujímajú, že tento zákon bol prijatý trošku inak ako drvivá väčšina zákonov na Slovensku, resp. tu v parlamente, a dozvedeli sa, ak aj sa o túto tému nezaujímali, že tento zákon vznikal zdola, čiže nie v kabinete na ministerstve školstva, vedy, výskumu a športu, ale, ale v podstate premietla sa tam približne trojročná práca ľudí, ktorým na tom záležalo. Samozrejme, aj za podpory významných politikov, či už spomeniem premiéra Fica alebo súčasného podpredsedu vlády pána Pellegriniho, vtedajšieho ministra školstva, a ďalších. Podpora, podpora aj opozície a drvivej väčšiny poslancov teda bola preto, lebo cítili, že táto téma nie je politická, táto téma je v záujme nás, niektorí majú šport radšej, niektorí možno menej, niektorí športujú aktívne, niektorí iba pred televízorom, ale jednoducho bolo to také príjemné osvieženie predošlého štvorročného vládneho obdobia, a preto som ja osobne prekvapený, že táto novela, táto novela, o ktorej sa teraz bavíme v druhom čítaní, tá má trošku iný príbeh, tá má trošku iné pozadie a tam rozhodne, bohužiaľ, nie je možné hovoriť, že by prišla zdola, že by prišla z iniciatívy ľudí, ktorí v športe angažovaní sú, ale práve naopak, množstvo prvkov a kontroverzných prvkov v tejto novele prišlo zhora. A ja teraz, pán minister, nechcem primárne riešiť vzťahy v súčasnej vládnej koalícii, to si vybavte medzi sebou, do toho mňa naozaj nič nie je, ale musím konštatovať ako vonkajší, ale zároveň veľmi blízky pozorovateľ, že tu sa prejavuje určitý, určitý súboj momentálne medzi stranou SMER a stranou SNS a prejavuje sa aj to, čo by sa, čo by sa v politike robiť nemalo. Dostane politická strana vo vláde zodpovednosť za nejaký rezort a niekedy je možno hovoriť o tom, že si to skrátka tak trochu sprivatizuje. Šport patrí jednoducho všetkým. Aj mne ako opozičnému poslancovi. Ale čo mne, patrí tým doslova státisícom ľudí, ktorí sa v tom športe nejakým spôsobom angažujú. Čiže zmocniť sa tejto témy, zmocniť sa témy šport tým, že strana SNS má momentálne ministerstvo školstva, vedy, výskumu a športu, vy ste nominant strany SNS, tak si to skrátka poďme robiť tak, ako si to strana SNS predstavuje. No dobre, tak je to politika, ako by, niekto by povedal, ale toto nie je šťastné, práve zákon o športe riešiť takýmto politickým spôsobom. Toto sa vám môže vypomstiť, ak vám môžem dobre poradiť. Tak ako sa strane SMER možno nieže osvedčilo, tak ako strana SMER vyťažila politické body z toho, že to športové hnutie bolo spokojné s tým zákonom, tak ako v dobrom vás varujem, strane SNS sa nemusí práve zadariť a získavať politické body, keď takýmto spôsobom bude siahať do zákona o športe, ako sa to stalo, pretože tí ľudia si to medzi sebou povedia, to sa nebojte. Aj ten rodič malého žiačika, ktorého vodí do nejakého klubu, sa možno dozvie, že táto novela, ktorá niečo pokazila a nenapravila, jednoducho to ste si presadili vy. Koaličná dohoda, koaličná zmluva, koaličná rada, jasné, tam ste sa zrejme trošku popretláčali, ale ten výsledok nerobí dobrý dojem. A mne sa to naozaj zle hovorí, ale kto sa zastane tých športovcov, keď nie tí poslanci parlamentu, ktorí sú do toho nejakým spôsobom zaangažovaní. Tá moja angažovanosť spočíva napríklad v tom, že mi zverili športovci do rúk list, ktorý poslali primárne vám, pán minister, napísali ho 15. novembra tohto roku, určite ste ho dostali a určite ho veľmi dobre poznáte, na vedomie ho dostali aj pán predseda Národnej rady, pán Andrej Danko, pán predseda vlády Robert Fico a pán predseda strany MOST – HÍD Béla Bugár a autormi alebo spoluautormi tohto listu sú asi tie najväčšie športové zväzy, ktoré sú na Slovensku. Ak dovolíte, prepáčte, že trošku zdržím, vymenujem tie zväzy. Pod týmto listom sú podpísaní: Slovenský futbalový zväz, Slovenský zväz ľadového hokeja, Slovenský tenisový zväz, Slovenská plavecká federácia, Slovenský zväz hádzanej, Slovenská basketbalová asociácia, Slovenská lyžiarska asociácia, Slovenský zväz rýchlostnej kanoistiky a Slovenský zväz kanoistiky na divokej vode. A boli by aj ďalšie zväzy, keby sa nebáli, že možno prídu o nejaké skromné výhody, ktoré ich zrejme v blízkej budúcnosti od vás čakajú. Čo pripomienkujú tieto významné športové zväzy? No pripomienkujú v prvom rade proces, akým spôsobom táto novela vznikla. Pán minister, dobre, možno to športové hnutie čakalo novelu až o rok, keď sa zosumarizujú seriózne poznatky z toho, ako ten novoprijatý zákon naozaj v reáli bude fungovať, keď sa nazhromaždí väčší počet praktických skúseností z toho, ako to je, čo je dobré, čo je zlé. Možno si športovci predstavovali napríklad, že vaše úsilie, vaše a ľudí, ktorí sú na ministerstve, bude napríklad primárne orientované na konečne rozbehnutie informačného systému športu, na ktorom je celý zákon o športe postavený a ktorým, na ktorý sme boli takí pyšní, keď sa ten zákon prijímal, a že si to športovci takto zorganizovali transparentne férovým spôsobom, a ak možno z iných rezortov prišli nejaké námietky, prečo tí športovci majú také výhody, tak odpoveďou bolo, ale my máme transparentný informačný systém športu, kde napríklad dotácie, sponzorské a podobné veci, osoby a obsadenie bude transparentné, dostupné pre každého. Čiže ten informačný systém, sme si predstavovali, že bude fungovať, ale máme november, a skrátka, nie je funkčný tak, ako by bolo treba. Tam treba sústrediť pozornosť možno viac ako na túto novelu. No ale čo konkrétne, čo konkrétne športové zväzy vyčítajú. V tomto liste sú v podstate tri zásadné výčitky, z toho, ak dobre som pochopil legislatívny proces, tak ako prebehol, dve výčitky sú stále platné a aj budú, pretože to takto bude schválené. Čiže po prvé, po prvé športové zväzy namietajú voči povinným percentám, povinným kvótam prerozdelenia príspevku, ktorý dostávajú podľa zákona o športe. Čiže ja to skúsim povedať, ako ste to vlastne nastavili. Možnože sa budem mýliť, lebo ten proces, opakujem ešte raz, je trošku nezrozumiteľný, tak snáď to poviem správne, čiže vy vlastne navrhujete a presadíte si, aby z príspevku športovému zväzu šlo najmenej 25 % na reprezentáciu, najmenej 15 % na mládež do 23 rokov veku a ďalších najmenej 20 % na talentovaných športovcov, a na druhej strane, aby najviac 15 % mohlo ísť na správu, na réžiu fungovania samotného zväzu a najviac 30 % na výstavbu, modernizáciu športovej infraštruktúry. Doteraz to v zákone nebolo. To znamená, že keď nejaký športový zväz dostal svoj príspevok, či už bol vyšší, nižší, to je ďalšia diskusia, ale teda dostal nejakú sumu, tak s tou naložil samosprávnym spôsobom, hej, na základe dohody ich orgánov tak, ako sám uznal za vhodné. Čiže tu sa zavádzajú rigidné pravidlá, ako sa tá prijatá suma má rozdeľovať, a športové zväzy vám to jednoducho vyčítajú. Nie ja. Teda ja tiež, ale podstatné je to, že tieto významné športové zväzy, ako som ich citoval, vám to vyčítajú. A prečo? No preto, lebo nie je zväz ako zväz. Niekde je potrebných viac peňazí na reprezentáciu, niekde je potrebných viac peňazí na mládež, niekde sa práve pustili do nejakej masívnej výstavby. Menší zväz, ktorý si chce postaviť nejaký štadiónik, nejakú halu, nejaký povedzme plavecký štadión plavci, tak tam môže byť, že v krátkom nejakom období tie výdavky do tej infraštruktúry presiahnu tých vami navrhovaných zastropovaných 30 %. Teda čo majú robiť oni? Réžia. Niečo iné je réžia na Slovenskom futbalovom zväze, ktorý dostáva veľmi veľký príspevok, to znamená, že napriek tomu, že tá, tie priestory a ten počet ľudí na tom zväze, kto tam príde, je pomerne veľa, tak z hľadiska tej mohutnosti toho príspevku tá réžia sa zmestí, ja neviem možno do 5 % toho objemu financií, ale keď prídete na nejaký malý zväz, na nejaký malý zväz, ktorý dostane možno 10-tisíc eur cez príspevok podľa vzorca, tak tam jednoducho musí ísť, ak má ten zväz fungovať, ak má plniť tie funkcie, ktoré mu vlastne nariaďuje zákon, tam musí byť ten percentuálny prepočet výdavkov na réžiu zväzu logicky vyšší. Tam vás tá matematika skrátka nepustí, len vy to chcete šnurovať. A načo to je dobré, prosím, načo to je dobré? K čomu, k čomu to poslúži? Opakujem ešte raz. Môj názor nie je teraz podstatný, aj keď teda súhlasím s tými zväzmi. Podstatné je to, že toto vám vyčítajú, ja som teraz hlasná trúba, s prepáčením, ja som teraz nič iné ako hlasná trúba tých menovaných športových zväzov v parlamente, lebo tu sa nemôže postaviť pán Kováčik ako šéf futbalového zväzu, on totižto nie je poslanec. Ja zase nie som šéfom futbalového zväzu, ale mám právo možno v mene svojich voličov, možno v mene vašich voličov, ja neviem, to takto ani neberme, tlmočiť, tlmočiť tento názor, ktorý je podľa mňa relevantný, a mali by ste ho počúvať. No zrejme sa tak nestane, pretože ak bude schválená spoločná správa, resp. pozmeňovací návrh pána kolegu Tittela, ktorý príde o pár minút po mne, tak sa tie percentá, ktorý som práve menoval, dostanú do zákona. To bude veľká škoda. Ja teda neviem, hej, rozmýšľam, ako dať procedurálny návrh na odloženie, ale to by som naozaj nechcel nabúrať, to urobte, aj ako uznáte za vhodné, len možno minútu pred dvanástou, ale skúste nejakým spôsobom akceptovať tieto pripomienky športových zväzov. Druhá pripomienka je, mám za to, vyriešená, resp. nedali ste ju do pozmeňovákov, a to bolo, námietka teda športových zväzov bola tá, že do zoznamu talentovaných športovcov alebo nominácia za športového reprezentanta nesmie byť podmienená nejakým plnením zo strany športovca, resp. vy ste zvažovali niečo také, že, že nemohol by si športový zväz stanoviť tie podmienky, ktoré má plniť aj reprezentant, a pri ich neplnení by mohol byť problém, napr. rešpektovanie sponzorských reklamných zmlúv. Keď raz športový zväz má uzatvorenú zmluvu s oblečením tej a tej značky, tak skrátka športový reprezentant, ak má zmluvu s oblečením inej značky, ten konflikt nie je možné riešiť svojvoľne zo strany športovca. Ale to sa do pozmeňovacích návrhov, pokiaľ to dobre sledujem, nedostalo, takže to je zrejme v poriadku. No a tretia pripomienka. Vy ste, vy si presadzujete to, aby zaradenie športovca do rezortného športového strediska mohlo byť, alebo do reprezentácie, ak to správne chápem, aby mohlo byť aj na návrh ministerstva, čiže nebude mať túto kompetenciu ten, kto je príslušný, to znamená športový zväz, ale bude mať takúto silnú kompetenciu aj, aj ministerstvo. To je zaujímavé, ale opakujem, športové zväzy vám to vyčítajú a to je, ak dobre vidím, či v spoločnej správe, alebo potom nejakým spôsobom vylepšené v pozmeňujúcom návrhu kolegu Tittela. Takže na tento, na túto pripomienku, ako sa zdá, ste nedbali a nezohľadnili ste ju. No je mi to všetko veľmi ľúto, je mi to všetko veľmi ľúto, tá atmosféra, ktorá tu bola pred rokom, bola úplne iná. Za týchto okolností, pokiaľ nedôjde k nejakým zmenám v duchu návrhov športových zväzov, tak ja vám, pán minister, úprimne hovorím, že nebudem môcť podporiť, nebudem môcť podporiť túto novelu a zrejme ani tie body v spoločnej správe a ani pozmeňovací návrh pána Tittela, pretože sú to veci, ktoré ja rešpektujem, sú to pripomienky silných športových zväzov a myslím si, že tí vedia, o čom hovoria. Ďakujem za pozornosť.