I. Mikloš, poslanec: (2007-05-18):
Dovoľte mi najskôr povedať pár slov o širších súvislostiach reforiem vrátane tej daňovej reformy, pretože zrejme sa zhodneme na tom, že daňová reforma je jednou z najvýraznejších reforiem, ak nie najvýraznejšou reformou, ktorá zrejme prispela výrazne aj k ekonomickému rastu, aj k prílevu investícií. Po prvé chcem povedať, že som presvedčený, že reformy vrátane daňovej reformy, neboli samoúčelné. Reformy boli robené preto, že viedli k vysokému udržateľnému ekonomickému rastu, ktorý dnes dosahujeme. A tento vysoký ekonomický rast je predpokladom rastu životnej úrovne a rastu zamestnanosti. Samozrejme, dnešnej vládnej koalícii sa to nepočúva dobre. Preto predseda vlády napr. opakuje, že to nie je vďaka reformám, ale vďaka tomu, že ľudia sú ochotní pracovať za nízke mzdy, čo, samozrejme, je holý nezmysel, pretože nízke mzdy, ešte nižšie sme tu mali aj predtým, keď sme taký rast nedosahovali, pretože nízke mzdy majú napr. v Severnej Kórei, rádovo nižšie ako v Južnej Kórei. Napriek tomu Južná Kórea dosahuje rádovo vyšší ekonomický rast. Ide o ten istý národ, o tých istých ľudí, s tou istou históriou. Takže nakoniec jasným dôkazom toho, že reformy sú tou príčinou, prečo dnes Slovensko dosahuje taký vysoký ekonomický rast, je skutočnosť, že len 5 krajín dnes rastie podobne rýchlo v Európskej únii. Je to Írsko, sú to baltské krajiny a je to Slovensko. Práve tieto krajiny a len tieto krajiny urobili hlboké štrukturálne reformy, zlepšili podnikateľské prostredie, znížili dane a pritiahli zahraničné investície. Teda robili politiku založenú, áno, pán podpredseda Číž, na istých liberálnych princípoch v ekonomickej oblasti, ale nie ako experiment, ale ako presadenie niečoho, čo je osvedčené, čo je nielen v teórii, ale aj v praxi osvedčeným nástrojom rýchleho ekonomického rastu, a teda rastu bohatstva krajiny a ľudí, ktorí v nej žijú. A preto, aj preto je veľmi dôležité, aby reformy neboli rušené. A preto, aj preto je dôležité, aby daňová reforma bola zachovaná a aby neboli harmonizované dane. V priebehu uplynulých 4 rokov sme tu v tejto snemovni boli svedkami opakovaných ostrých útokov vtedajšej opozície vedenej Smerom, či už to bolo z úst vtedajšieho aj dnešného predsedu Smeru Fica alebo z úst poslancov Šulaja, Kondróta, Buriana, kde nenechali na daňovej reforme ani nitku suchú. Premietlo sa to aj do volebného programu Smeru. Chvalabohu, dnes môžeme konštatovať, že tieto nekompetentné, avanturistické návrhy, ktoré boli predmetom tohto programu, sa nerealizujú a v zásade daňová reforma nebola zrušená, aj keď tam boli urobené isté skôr kozmetické úpravy, ktoré ju celkom určite nevylepšili. Ale celkom jednoznačne môžeme povedať, že daňová reforma priniesla vyšší rast, viac práce a vyššiu ekonomickú, ale aj životnú úroveň. Aký je stav v Európskej únii. V Európskej únii, samozrejme, je situácia rôzna. Sú v nej krajiny, ktoré nemajú problém s konkurencieschopnosťou. Zhodou okolností sú to práve krajiny, ktoré majú nízke dane vrátane dane zo zisku, lebo o nej sa najmä bavíme z hľadiska iniciatív Európskej únie. A práve tieto krajiny nemajú problém s konkurencieschopnosťou. A problém majú krajiny, ktoré reformy nerobili a ktoré majú napr. aj vysoké dane. Tieto krajiny majú problém s napĺňaním Lisabonskej stratégie, s konkurencieschopnosťou, ale aj s vytváraním nových pracovných príležitosti. A práve preto je tá situácia, je tá diskusia pomerne citlivá a vášnivá, práve preto sa dane stávajú aj predmetom politického boja ako napr. naposledy vo Francúzsku. Čo je ale zarážajúce na tejto situácii, je ani nie tak to, že často západoeurópski politici, a niekedy bez ohľadu na to, či sú sprava alebo zľava, používajú nepravdivé, demagogické argumenty, ktoré kritizujú našu údajnú daňovú, neférovú daňovú konkurenciu alebo daňový dumping. To nie je ani také prekvapujúce, že to robia, politici to niekedy zvyknú robiť, prekvapujúce je, že túto argumentáciu si osvojili predstavitelia dnešnej vládnej koalície. A to je naozaj prekvapujúce, zarážajúce a znepokojujúce a znepokojujúce práve preto, že to zvyšuje riziko, že podľahneme tlaku na daňovú harmonizáciu. Pán poslanec Palko citoval výrok predsedu vlády, ja ho zopakujem, pretože je zásadný. Predseda vlády 9. 3. v Bruseli povedal: „Na jednej strane chápem význam vlastného daňového systému pre krajinu, na druhej strane si uvedomujem, že najmä silné krajiny Európskej únie budú len ťažko rešpektovať takéto daňové zvýhodňovanie, ktoré nové členské štáty Európskej únie spustili. My sa nevyhneme tomu tlaku, preto búchať do pŕs a tváriť sa, že nikdy, je nezmysel.“ Opakujem, predseda vlády povedal, že ide o daňové zvýhodňovanie. Že to nie je náhoda, potvrdil pán podpredseda Číž, ktorý vo svojom emotívnom vystúpení nás tu obviňoval z toho, že sa nám tento daňový dumping, ktorý vraj robíme, vypomstí, pretože keď s daňovým dumpingom prídu ďalší, bude to na náš úkor. Vážené dámy, vážení páni, musím povedať, že ide o absolútne neopodstatnené, nekorektné, nesprávne, vecne nesprávne hodnotenie. Dovoľte mi argumenty, konkrétne vecné argumenty na vyvrátenie tohto. A to, že medzi kritikov patria nielen bývalí vplyvní politici ako bývalý kancelár Schröder, bývalý švédsky premiér Persson, ale aj práve novozvolený prezident Francúzska, ktorý je jedným z najvplyvnejších členov Európskej únie, to dokazuje, že to nie sú len plané hrozby. A títo politici, ku ktorým sa predseda vlády Fico, ale aj podpredseda parlamentu Číž pridali, tvrdia, že robíme daňový dumping, že robíme neférovú daňovú konkurenciu, lebo vraj sme znížili dane tak, že nám chýbajú peniaze, pretože sme tie dane tak znížili, a tieto chýbajúce peniaze chceme vraj nahrádzať prostriedkami z Európskej únie, zo štrukturálnych fondov, čo je, samozrejme, nekorektné, pretože máme menej, lebo sme znížili dane, oni nám to musia kompenzovať, doplatiť a ešte lákame na naše nízke dane ich podniky, ich investorov. Toto konštatovanie jednoducho je nepravdivé. Daňová reforma, a to by ste sa dozvedeli, keby ste si pozreli Štatistickú ročenku alebo aj vládne materiály, aj materiály ministerstva financií, bola v zásade fiškálne neutrálna. V zásade fiškálne neutrálna znamená, že celkové daňové príjmy v roku 2004, teda v prvom roku po uskutočnení daňovej reformy, neboli nižšie ako v roku 2003, teda v poslednom roku pred daňovou reformou. Zmenila sa štruktúra daňových príjmov, samozrejme, vybrali sme menej z daní, ktoré sme znížili, viac z daní, ktoré sme zvýšili, a nič z daní, ktoré sme zrušili. Ale v roku 2004 boli celkové daňové príjmy o 22 mld. korún vyššie ako v roku 2003, teda v poslednom roku pred reformou. Ani pri dani zo zisku, o ktorom sa najmä diskutuje v súvislosti s tou delokalizáciou, nedošlo k absolútnemu poklesu. Napriek tomu, že sme znížili sadzbu z 25 % na 19 %, sme vybrali v roku 2004 pri 19-percentnej sadzbe o 1,1 mld. korún viac ako v roku 2003 pri sadzbe 25-percentnej. Teda prvá téza tých, ktorí tvrdia, že daňovou reformou, znižovaním daní dochádza k tomu, že nám chýbajú peniaze, je jednoducho nepravdivá a lživá. To, že dochádza k celkovému znižovaniu daňového zaťaženia, to je preto, že rast ekonomiky, rast hrubého domáceho produktu je rýchlejší ako rast daňových výnosov, ale daňové výnosy absolútne rastú. A keďže vďaka aj daňovej reforme ekonomika, a teda HDP rastie výrazne rýchlejšie, tak aj pri poklese relatívneho daňového zaťaženia v absolútnom vyjadrení získavame viac na daniach, akoby sme získavali dokonca pri vyšších sadzbách. Druhý argument kritikov, ku ktorým, opakujem, sa pripojil predseda vlády a podpredseda parlamentu, bol v tom, že teda chceme si to kompenzovať peniazmi z Európskej únie. Tu je to dokonca úplne naopak, pretože peniaze z Európskej únie čerpajú tie krajiny, a teda čistými poberateľmi sú tie krajiny, ktoré dosahujú nižšiu ekonomickú úroveň. A keď teda vďaka nižším daniam dosahujeme vyšší ekonomický rast, tak to znamená, že budeme rásť rýchlejšie  a skôr dosiahneme úroveň, keď prestaneme byť čistými poberateľmi. Teda je to presne naopak. Vďaka reformám, vďaka nižším daniam budeme čerpať od tých bohatých krajín, od čistých prispievateľov menej, ako by sme čerpali, keby ste takéto reformy nerobili. Z toho, myslím, veľmi jasne a jednoznačne vyplýva, že táto kritika je čisto účelová a politická, že keď ju používajú západoeurópski politici, používajú ju najmä preto, že sú pod tlakom toho, že investori z ich krajín odchádzajú aj do krajín strednej a východnej Európy. Chcem ale povedať, že Európa nie je celý svet, vo svete sú aj iné krajiny. Ak by sme nevytvárali takéto lepšie konkurenčné prostredie, tak by odchádzali títo investori z Francúzska, Nemecka tak či tak. Nešli by k nám, ale išli by na Ukrajinu, išli by do Indie, išli by do Číny. Takže globálna konkurencia tu jednoducho je a bude, či sa to niekomu páči alebo nie. A návrhy na to, aby sa dane harmonizovali, sú v rozpore so záujmami nielen Slovenskej republiky a nových členských krajín, ale sú aj v rozpore so záujmami Francúzska, Nemecka, Talianska a ďalších krajín, pretože by znamenala harmonizácia daní len to, že by sa dočasne zmiernila konkurencia, ale len z nových členských krajín, čím by sa vlastne možno odložili problémy, ktoré majú, ale potom by prepukli s mnohonásobne vyššou intenzitou. Takže čo sa týka argumentov o tom, že náš daňový systém je nekorektný, je dumpingový, je neférový, musím ich zásadne odmietnuť. A myslím si, že čísla, ktoré som tu povedal, svedčia o tom, že to tak nie je. A ešte vám ponúknem tretie číslo, ktoré podľa mňa je možno najsilnejšie. A to číslo hovorí o tom, aký je výnos. A porovnám nielen Slovensko, ale porovnám aj Írsko a Nemecko. Tie čísla hovoria o tom, aký je výnos dane zo zisku v porovnaní so sadzbou dane. My sme totiž často kritizovaní, napr. nemeckými alebo francúzskymi politikmi, aj preto, že u nás sú vraj dane nižšie, lebo je aktuálna sadzba dane zo zisku v Nemecku 39,5 %, u nás 19 %. A teda na prvý pohľad to vyzerá, ako keby u nás naozaj dane boli rádovo nižšie ako v Nemecku. Ale to, k čomu sa neprihliada a čo sa neporovnáva, je šírka daňového základu. A problém je v tom, že jeden z najvýraznejších efektov slovenskej daňovej reformy je, že tým že sme zrušili skoro všetky odpočítateľné položky, výnimky, špeciálne sadzby, ktoré boli nižšie, tak sme výrazne rozšírili daňový základ. Čiže máme tú sadzbu nižšiu, ale širší daňový základ. Nemecko urobilo presný opak, má ju vysokú, 39,5 %, ale zároveň má veľké množstvo výnimiek odpočítateľných položiek. Čiže má úzky daňový základ. Nielen teória, ale aj prax dokazuje, že oveľa lepšia kombinácia je mať široký základ a nižšiu sadzbu tej dane, aj preto, že to viac motivuje, aj preto, že sú nízke daňové úniky. Ale najlepšie o tom svedčí nie teória, ale prax. A ja vám uvediem konkrétne čísla za Nemecko, Slovensko a Írsko. V Nemecku, ako som teda povedal, je sadzba dane, opravujem, nie 39,5 %, ale 38,9 %, takmer 40-percentná, sadzba dane zo zisku, o nej hovoríme. Na Slovensku je to 19 %, v Írsku je to 12,5 %. Ale výber dane zo zisku v porovnaní s HDP je úplne opačný. Nemecko dosahuje 1,6 % HDP (výber dane zo zisku), na Slovensku za prvý rok po reforme je to 2,4 %, už potom v druhom roku je to 2,8 %. A Írsko s touto 12,5-percentnou sadzbou dosahuje 3,6 % HDP (výnos dane zo zisku). Čiže je to v Nemecku 1,6 % pri takmer 40-percentnej sadzbe dane zo zisku a v Írsku viac ako dvojnásobne, 3,6 % HDP pri 12,5-percentnej sadzbe dane zo zisku. Aj tieto čísla jasne hovoria o tom, že tu nejde o žiadny daňový dumping, pretože my na Slovensku dnes vyberieme v pomere k HDP omnoho viac dane zo zisku pri nižšej sadzbe, ako ju vyberú v Nemecku, pretože nemecký systém plný výnimiek, odpočítateľných položiek jednoducho umožňuje ľahký únik z daní a najmä veľkí daňovníci to jednoducho robia. Dovoľte mi teraz vyjadriť sa k tomu návrhu na harmonizáciu, pretože málo sa rozlišuje, ani tu v tej diskusii to zatiaľ až tak vysvetlené nebolo, že vlastne ten návrh, ktorý v Komisii dnes presadzuje Európska komisia a komisár László Kovács, je návrh o harmonizácii základu dane. My ale odmietame, odmietali sme aj túto iniciatívu, aj keď musím priznať a povedať, že isté racionálne argumenty za touto iniciatívou sú. A spočívajú najmä v tom, že keby bol v rámci Európskej únie spoločný daňový základ, tak by sa tzv. transakčné náklady znížili. Jednoducho najmä firmám, ktoré podnikajú vo viacerých krajinách, by to zjednodušilo vlastne to ich účtovníctvo a tak ďalej. A boli by nižšie náklady, boli by nižšie riziká z právnych sporov, z rozdielov a tak ďalej. Ale v čom je zásadný problém. Prvý zásadný problém spočíva v tom, že to, čo zásadne odmietame, je harmonizácia daňových sadzieb. A harmonizáciu daňových sadzieb už aj dnes niektorí politici a niektoré krajiny otvorene presadzujú, niektorí ani Komisia zatiaľ ju nepresadzujú. Ale problém je v tom, že harmonizácia daňových sadzieb by bola jednoznačne škodlivá pre všetkých, pre Európu aj všetky členské krajiny a tú harmonizáciu daňových sadzieb nie je možné urobiť, ak neexistuje harmonizácia daňových základov. Inými slovami, dnes harmonizácia daňových sadzieb nehrozí ani teoreticky, lebo nemáme jednotný harmonizovaný daňový základ. Čiže prvý dôvod je ten, a írsky premiér Bertie Ahern to povedal veľmi jasne, citujem ho, „považujeme tento návrh,“ viď návrh Kovácsa na konsolidáciu daňového základu, „za trójskeho koňa harmonizácie sadzby dane zo zisku a to je dôvod, prečo sme rezolútne proti tomuto návrhu“. Aj my sme a aj preto mali by sme byť, doteraz sme boli proti tomuto návrhu aj preto. Ale je tu druhý pre Slovensko ešte dôležitejší dôvod, prečo by sme zásadne mali odmietať aj harmonizáciu daňových základov. A ten dôvod vyplýva práve z toho, že sme urobili takú daňovú reformu, akú sme urobili, že sme zjednodušili systém, zrušili výnimky odpočítateľné položky a daňový základ slovenský je dnes asi najširší daňový základ v Európskej únii. Najužší, zrejme najužší alebo jeden z najužších je v Nemecku. A problém je v tom, že ak sa bude rokovať o spoločnom daňovom základe, nie je ani teoretická alebo možno je len teoretická, ale naozaj len teoretická šanca, že sa prijme za spoločný daňový základ slovenský daňový základ. Ak sa prijme akýkoľvek iný, niekde v strede alebo aj bližšie k nám, ale iný, tak by to pre nás znamenalo nevyhnutnosť znovu zaviesť do nášho daňového systému výnimky, odpočítateľné položky, teda zúžiť daňový základ, mať ten spoločný. A zároveň by sme museli zvýšiť sadzbu dane, pretože pri užšom daňovom základe by sme pri tej dnešnej sadzbe mali menší výnos, ako ho máme pri širšom základe. A ak si niekto príp. z kolegov alebo kolegýň myslí, že možno by to mohlo byť reálne, aby sme presadili slovenský daňový základ ako spoločný, tak musím povedať, že je to absolútna ilúzia. A ja som si ju otestoval aj na jednom Ecofine, keď som sa spýtal 24 kolegov ministrov ďalších, či si vedia predstaviť, že by vo svojom daňovom systéme zrušili všetky výnimky, takmer všetky výnimky, takmer všetky odpočítateľné položky a špeciálne sadzby. Odpoveďou mi boli len úsmevy, pretože, samozrejme, politicky je to absolútne nereálne a nepredstaviteľné, viď najnovší návrh český na daňovú reformu, ktorá síce navrhuje rovnú daň a zníženie sadzieb, ale nevedeli sa už ani v návrhu vysporiadať s odstránením veľkého množstva výnimiek a odpočítateľných položiek, pretože je to tak politicky citlivé a tak politicky obtiažne. Takže toto je jeden zo zásadných dôvodov, prečo by sme mali odmietnuť daňovú harmonizáciu. O tom, že daňová harmonizácia nie je len teoretickou hrozbou, svedčia aj posledné udalosti, keď komisár László Kovács 2. 5. 2007 vyhlásil: „Európska komisia je presvedčená, že spoločný daňový základ pre daň zo zisku bude dôležitým príspevkom k úspechu spoločného trhu.“ A predstavil aj časový harmonogram, kedy to má tak byť. V prvom polroku 2008, teda v prvom polroku budúceho roka má byť predložený legislatívny návrh. A Komisia predpokladá, že tento systém začne platiť od 1. januára 2010, teda ešte počas funkčného obdobia tejto vašej vlády. Myslím si, že aj toto je dôvod, prečo by sme mali takúto deklaráciu prijať. A ja zopakujem, čo moji kolegovia povedali, že aj vo výbore pre rozpočet, financie a menu všetci poslanci vrátane koaličných tvrdili, že oni sú proti harmonizácii daní, proti harmonizácii daňových základov. Najlepšie dokážete, že to myslíte úprimne, ak podporíte tento predložený návrh Deklarácie o daňovej suverenite. Ďakujem pekne za pozornosť. (Potlesk.)