Ľ. Vážny, poslanec: (2003-06-25):
V tejto súvislosti si kladiem viacero otázok: Prečo sme na Slovensku dospeli až tak „ďaleko“, že výška daňových nedoplatkov dosahuje čiastku až 75 mld. korún? Prečo u tých istých správcov rozpočtových  kapitol dochádza v priebehu jedného, resp. vo viacerých po sebe idúcich rokoch k opakovanému porušovaniu pre nich záväzných právnych predpisov v tých istých ustanoveniach? Prečo kontrolované subjekty neoprávnene používali prostriedky štátneho rozpočtu? Prečo nadriadené orgány kontrolovaných subjektov pri zistení nedostatkov razantne nekonajú ? Prečo NKÚ nevyužíva možnosti, ktoré mu vyplývajú zo zákona č. 39/1993 Z. z. o NKÚ, konkrétne § 20 ods. 4. A takto by som mohol pokračovať ďalej. Najviac kontrolovanými subjektmi bola vláda Slovenskej republiky a jej podriadené zložky, samozrejme, preto, že vláda spravuje najväčší objem finančných prostriedkov zo štátneho rozpočtu. Pri týchto  kontrolách bolo konštatovaných najviac zistení porušenia predpisov čo do množstva, tak aj do rozsahu finančného. Aj napriek závažnosti jednotlivých zistení vyústili tieto v kontrolovaných subjektoch do neurčitých, nič neriešiacich opatrení. Na základe protokolu o výsledku kontroly spracuje kontrolovaný subjekt opatrenia, v ktorých opíše pôsobnosti z platnej pracovnej zmluvy, a „ide sa ďalej“. Vláda Slovenskej republiky nevyvodzuje tvrdé dôsledky voči tým, ktorí za porušenie predpisov priamo zodpovedajú, ani personálne, ani finančné. Je preto na mieste otázka: Stotožňuje sa vláda s takýmto chybným konaním? Na jednej strane vláda a následne náš parlament prijímajú reštriktívne opatrenia, ktoré majú nepriaznivý dosah na obyvateľov tohto štátu, na druhej strane sa stretávame s podivuhodnou benevolenciou voči štátnym úradníkom, ktorí mnohokrát opakovane a vedome porušujú zákony a ochudobňujú štátny rozpočet o nemalé čiastky. Je namieste teda otázka: Načo tento štát platí 120 mil. korún ročne? Načo živí 230 úradníkov, ak v plnej miere nevyužíva závery z kontrol, nehovoriac už o tom, že pre 230 ľudí sa takýmto prístupom kompetentných ich práca začína javiť ako zbytočná? Aj napriek súčasnému stavu si však myslím, že NKÚ plní v spoločnosti významnú funkciu a jeho pracovníci si svoje úlohy plnia primerane. Vzhľadom na nie najlepšie vzťahy medzi vládou Slovenskej republiky a NKÚ z prirodzeného dôvodu, že je tu vzťah kontrolovaného a kontrolóra, musí byť našou prioritou zachovanie nezávislosti tohto úradu, zadefinovanie jeho rozhodujúcich kompetencií, ale aj povinností, ak to myslíme so zlepšením daného stavu v Slovenskej republike vážne. Pri hlasovaní k správe o výsledku kontrolnej činnosti NKÚ za rok 2002 sa má každý z vás, vážení páni poslanci a vážené panie poslankyne, vysporiadať s predloženou správou dvoma možnosťami, sa s ňou buď stotožniť a schváliť ju, t. j. ponechať tento stav nezmenený, alebo nestotožniť a skúsiť niečo zmeniť. Predpokladám, že chceme niečo zmeniť, a preto žiadam Národnú radu, aby doplnila uznesenie v tom zmysle, že a) požiada predsedu vlády Slovenskej republiky do 30 dní predložiť správu vlády Slovenskej republiky o tom, ako sa vláda Slovenskej republiky vysporiadala s kontrolnými zisteniami, aké prijala opatrenia a aké vyvodila dôsledky z porušení predpisov uvedených v správe NKÚ, a b) požiada predsedu Národnej rady Slovenskej republiky, aby prostredníctvom Ústavnoprávneho výboru pri Národnej rade Slovenskej republiky zabezpečil zmenu zákona č. 39/1993 Z. z. o Najvyššom kontrolnom úrade v tom zmysle, aby boli zmenené kompetencie NKÚ z konštatačných na odporúčajúce s následnými sankčnými, resp. inými možnými postihmi voči kontrolovaným subjektom. Takýto návrh na uznesenie odovzdávam pánovi spravodajcovi v písomnej podobe a ďakujem vám za pozornosť. (Potlesk.)