Tomáš, Erik, poslanec NR SR (2017-02-09):
Vážený pán predsedajúci, vážený pán predseda, vážená pani ombudsmanka, kolegovia, kolegyne, pani ombudsmanka, najprv sa chcem ospravedlniť za to emotívne vystúpenie viacerých poslancov vrátane mňa dnes dopoludnia. Asi ste si nepredstavovali, asi tak svoju poslednú správu, ale chcem vám vysvetliť, že tie emócie s niečím súvisia. Súvisia s tým, že vec, ktorú opoziční poslanci a poslankyne označujú ako boj za práva detí, nie je ničím iným, len cynickým honom, ktorého výsledkom má byť veľmi tvrdý a nepríjemný útok na vládu Slovenskej republiky. Prečo to tvrdím? Tvrdím to preto, lebo ako máte možnosť vidieť, bez akýchkoľvek ďalších argumentov a bez toho, aby akceptovali viacerí opoziční poslanci nové informácie a nový vývoj k danej téme, vopred avizujú návrh na odvolanie ministra práce. O tom návrhu na odvolanie ministra práce už hovorili na začiatku celého procesu. Poslanec, ktorý tak vehementne vstúpil do emotívnej debaty predpoludním, poslanec za SaS, a to vám chcem povedať, pani ombudsmanka, neváhal použiť v tomto pléne vetu, že vláda preto chráni toto resocializačné zariadenie, pretože pán minister Richter si tam chodí užívať s dievčatami. Aby ste vedeli, súčasťou čoho ste, pani ombudsmanka, vám chcem povedať, že iný opozičný poslanec, líder opozičnej strany SME RODINA, neváhal kvôli tejto téme na facebooku vyzývať ľudí na lynčovanie zamestnancov zariadenia. Aj na tomto sa podieľate. Naozaj touto svojou poslednou, mimoriadnou správou, mimoriadnou, ako ste ju nazvali, ste neprekročili, bohužiaľ, svoj tieň v pôsobnosti vo svojom úrade. Prečo to tvrdím? Myslím si, že táto správa je od začiatku účelová, jasne je politická. Neobjektívne sumarizuje v zásade už pol roka medializované výstupy rôznych zdrojov k problematike resocializácie a sociálno-právnej ochrany detí, najmä postoje časti opozície, ktorá aj túto tému spolitizovala od úplného začiatku. Ja naozaj nerozumiem, ako môže vyzerať správa ombudsmanky takto. Evidentne vychádza zo sprostredkovaných informácií a tá správa sa ani len nepokúsila skonkretizovať zdroje. Píšete: „z poskytnutých spisov“. Pýtam sa, z poskytnutých spisov koho? „Z výpovedí bývalých klientov...“ Ktorých, pani ombudsmanka? „Rozhovory s kurátormi potvrdzujú...“ Aké rozhovory? A v prípade resocializačného zariadenia Čistý deň nie sú uvedené ani len základné počty klientov maloletých, plnoletých, bývalých, s ktorými bol vedený rozhovor, počty rodičov, klientov, s ktorými bol vedený rozhovor, počty spisov, zariadenia a úradov, informácie o overení hodnovernosti zdrojov, najmä osobných výpovedí. Nie sú uvedené ani len počty úradov, kde bol vykonaný rozhovor, počet zamestnancov, vôbec nič, len veľká znôška úvah, zozbieraných verejných tvrdení a pocitov. Čo ma ale najviac zaráža, a preto tu boli dnes aj rodičia, klienti, rodiny týchto klientov na tom balkóne, že ste sa vôbec nerozprávali s nimi, s komunitou, ktorej sa to priamo dotýka. Tým ste úplne odkopírovali postup poslankýň, ako napríklad pani poslankyne Blahovej, ktorá si nenašla za celý ten čas čas na to, aby sa s nimi stretla. Prišla raz, lebo musela, počas poslaneckého prieskumu, tam jej to bolo veľmi nepríjemné, povedali jej, čo si o nej myslia. A chcem opakovať... (Reakcia z pléna). Nechajte ma, prosím vás, dohovoriť. Chcem zopakovať, že za tento Čistý deň je podpísaná petícia, ktorú podpísalo 53 ľudí. Medzi tými ľuďmi sú rodičia, klienti, rodiny, podporovatelia, zamestnanci. A podľa toho, čo mám, ak mám presné informácie, tak celá tá petícia pokrýva 31 z 37 klientov asi. To vás naozaj tento názor nezaujímal? Možno sa mýlim, možno ste sa naozaj zaujímali. Ale ja tu mám otvorený list zamestnancov, rodičov, klientov a klientov resocializačného zariadenia Čistý deň predsedovi Národnej rady Slovenskej republiky Andrejovi Dankovi. Keďže je to otvorený list, môžem z neho citovať. A tá komunita, o ktorú teraz ide, v tom liste píše v bode jedna: „Verejná ochrankyňa práv nikdy nenavštívila naše zariadenie, nikdy si nevyžiadala žiadne písomné podklady, materiály, vysvetlenia, nikdy a nikde sa neoboznámila so žiadnym vnútroorganizačným predpisom, ktorý by získala priamo z administratívneho operátu našej neziskovej organizácie.“ Ak teda, pani ombudsmanka, dovolíte, a tento list nemáte, ja vám ho v mene komunity Čistého dňa, by som vám rád odovzdal. Nech sa páči. (Odovzdanie listu a reakcia ombudsmanky.) Tak sa teším. A preto mi dovoľte ešte na záver niečo povedať. Mrzí ma, že verejná ochrankyňa práv sa súčasne stavia do pozície vyšetrovateľa, sudcu a kata bez toho, aby si počkala na závery vyšetrovaní orgánov činných v trestnom konaní či iných odborných záverov. Minister práce Ján Richter je viazaný zákonmi a zodpovednosťou sa za svoje rozhodnutia, okamžite nariadil vykonať v zariadení Čistý deň nezávislú kontrolu a čaká na relevantné závery a ukončenie zákonom definovaných správnych procesov. Ministerstvo práce je pripravené obratom konať a opäť otvoriť konanie o zrušení akreditácie, pričom hneď následne bude možné prijať prvostupňové rozhodnutie. Ako je známe, zo zákona o správnom konaní zároveň vyplýva, že minister môže vstúpiť do procesu až v prípade odvolania druhej strany a urobiť konečné druhostupňové rozhodnutie. Zrušenie akreditácie zariadeniu len na základe pocitov a dojmov, bez relevantných dôkazov by bolo ľahko napadnuteľné na súde a v konečnom dôsledku by sa tak mohlo stať neoprávnené. Proces zrušenia akreditácie sa riadi jasnými pravidlami, a preto nie je možné odobrať zariadeniu akreditáciu zo dňa na deň, ako si to predstavujú niektoré političky a najnovšie aj verejná ochrankyňa práv. Zaráža ma aj skutočnosť, že správa verejnej ochrankyne práv v záveroch vôbec neberie do úvahy viaceré fakty, nezávislé rozhodnutia súdov ani tvrdenia všetkých spokojných klientov zariadenia Čistý deň, o čom som už hovoril, a ich rodičov. Táto správa sa tým prispôsobuje rétorike opozičných poslankýň, ktoré robia závery len na základe neúplného, jednostranného poznania vecí, ignorujúc pritom viaceré skutočnosti a hlasy ostatných aktérov. Domnievame sa, že práve inštitúcia verejnej ochrankyne práv občanov Slovenskej republiky by mala pracovať so všetkými objektívnymi skutočnosťami a vec hodnotiť odborne a apoliticky. V opačnom prípade sú ďalšie opakovania jednostranných vyhlásení len sebaprezentáciou a podporou politickej objednávky. Napriek tomu, čo som povedal, pani ombudsmanka, keďže končíte vo funkcii, vám chcem zaželať veľa šťastia a zdaru v ďalšej buď pracovnej kariére, ale aj v súkromnom živote. (Potlesk.)