V. Soboňa, poslanec: (2004-09-21):
Ak teda vychádzam z tohto hľadiska, budem hovoriť k tomu, čím sa mal zákon o zdravotnom poistení zaoberať, ak by chcel vylepšiť systém, ktorý v súčasnosti funguje. Zmeny doterajšieho systému sa nemôžu totižto týkať iba systému zdravotného poisťovníctva, ale musia byť koordinované so zmenami v sociálnej a daňovej oblasti k týmto zmenám patrí predovšetkým presuny nemocenského poistenia, úrazového poistenia a invalidného poistenia zo sociálneho poistenie smerom k zdravotnému poisteniu a zmena daňových zákonov v súvislosti s nevyhnutnosťou prechodu na rodinné poistenie. Zavedenie rodinného poistenia je totižto jedným z najzávažnejších krokov úpravy existujúceho systému, pretože sa týka takmer dvoch miliónov poistencov, za ktorých dnes platí poistné štát a je teda aj legitímnou snahou o minimalizáciu platieb štátu do zdravotného poistenia. Ak teda chceme hovoriť o tom, že štát na niečo nemá peniaze, hoci nie je môj názor ten, že na systém zdravotnej starostlivosti by štát nemal mať peniaze. Čím by sa teda tento zákon mal konkrétne zaoberať. V základných bodoch ide predovšetkým o postupné dosiahnutie kompatibility so systémami zdravotného poistenia v štátoch Európskej únie. Môžete si pozrieť pri jednotlivých zákonov nálezy legislatívneho odboru Národnej rady Slovenskej republiky a prídete na to, že ani jeden z týchto zákonov nie je kompatibilný s právom Európskeho spoločenstva a Európskej únie. Realizáciu legislatívnych úprav vedúcich k integrácii zdravotného, nemocenského, úrazového a invalidného poistenia vrátane zavedenia rodinného poistenia. Zaistenie transparentnosti a optimálnej alokácie finančných prostriedkov v systéme zdravotného poistenia spojených s účinnou vnútornou i vonkajšou kontrolou činností zdravotných poisťovní, pričom vonkajšiu kontrolu by mal naďalej vykonávať štátny dozor. Trvalú objektivizáciu nákladov na zdravotnú starostlivosť, kde budú zdravotné poisťovne nákupcom služieb pre poistencov a súčasne zabezpečia poistencom optimálne manažovanie ich zdravotných potrieb prostredníctvom lekárov primárnej starostlivosti. Rozvoj systému nepovinného poistenia všetkých druhov doplnkového, dodatkového, náhradného a tak ďalej. Zavedenie zdravej konkurencie do poistných plánov zdravotných poisťovní, kde vo verejnom poistení budú zdravotné poisťovne súťažiť predovšetkým v nákupe kvality a nákladovej efektívnosti služieb a v nepovinnom poistení sa bude súťaž odohrávať v samotnej ponuke služieb nad rámec verejného poistenia. Využívanie hodnotenia výsledkov monitoringu poskytovanej zdravotnej starostlivosti, zavedenie sankčných opatrení proti poistencovi, ak nedodržuje závažné nariadenie lekára alebo závery preventívnych opatrení, prípadne sa nezúčastňuje preventívnych prehliadok a podobne. Integráciu informačných systémov všetkých účastníkov systému s cieľom optimalizovať zber, následné spracovanie dát a vytváranie databáz pre prognózovanie a vyhodnocovanie dopadov legislatívnych zmien, racionálny výpočet príjmov a výdavkov systému zdravotného poistenia, uplatnenie regulačných opatrení, aktívny prístup k vývoju štruktúry a siete poskytovateľov zdravotnej starostlivosti, hodnotenie výsledkov zdravotnej starostlivosti poskytovanej jednotlivými poskytovateľmi. Toto sú všetko veci, ktorými sa tento zákon zaoberať mal. Ale napriek týmto požiadavkám, ktoré by zabezpečili moderný systém, poisťovací, na Slovensku, reformné zákony, ktoré sú predkladané, vytvárajú také formy pôsobenia finančných tokov a kapitálu v systéme zdravotnej starostlivosti, ktorými dosiahneme prakticky opak toho, čo potrebujeme. Predovšetkým zlikviduje postupnú dostupnosť zdravotníckych služieb podľa tých zákonov, ktoré sú predkladané. Odstráni sa princíp solidarity v poisťovacom systéme, ktorý vychádza zo základného pravidla: Zdravý platí a chorý poberá. Do nedôstojného postavenia sa odsunie väčšina zdravotníkov. Založí sa systém, v ktorom občan a pacient bude stáť bezmocne bokom bez akýchkoľvek možností do systému zasiahnuť. Založí sa systém, ktorý vylučuje pôsobenie ekonomických princípov zo zdravotníctva. Spôsobí sa, že peniaze budú predovšetkým rozhodovať o možnosti zachovania zdravia a života človeka. Vytvorí sa zdravotná starostlivosť, ktorá síce môže byť kvalitná, ale bude dostupná len úzkej skupine ľudí s predpokladom, že budú vlastniť dostatok zdrojov. Vytvorí sa úzka skupina ľudí, ktorí ovládnu celý, niekoľkostomiliardový majetok zdravotníctva a to je de facto jedno, akého druhu je v súčasnej dobe vlastníctvo. Umožnia tieto zákony, aby malá skupina ľudí ovládala celé dianie okolo financií poisťovacieho systému a financií z rozpočtu a rozhodovala tak o zásadných otázkach zdravia, života a smrti. Ako základný krok bol zvolený práve poisťovací systém, v ktorom nielenže neplatia klasické poistné väzby, ale ktorý nemá ani obdobu v európskych štátoch. Vo vyváženom poisťovacom systéme je rovnoprávne postavenie poskytovateľa, poistenca i poisťovne. Základom však musí byť odmeňovanie za výkon a tento fakt je typický pre systémy, ktoré rešpektujú ekonomické princípy. V popísanom systéme platí poistné poistenec a preto má zákonité právo na poistnú zmluvu, ktoré sú zakotvené práva a povinnosti. Poisťovňa na základe takejto zmluvy spravuje jeho peniaze, opakujem, spravuje jeho peniaze a v prípade, že poistenec vyhľadá lekára, tento mu poskytne stanovením diagnózy a liečby službu. Takýto výkon vyúčtuje lekár poisťovni. Po skontrolovaní dôvodnosti výkonu sa peniaze poukážu poskytovateľovi, pričom svojho klienta o transakcii poisťovňa informuje. No čo ponúka navrhovaný systém v uvedených zákonoch. Zmluvu nebude uzatvárať ten, kto platí, s tým, čo spravuje peniaze, ale ten, čo spravuje peniaze s tým, kto poskytuje zdravotné služby. Čo sa takýmto zmluvným vzťahom dosiahne? Vytvorí sa abnormálny poisťovací vzťah a stav, ktorý vzápätí umožní vyradiť poistenca a pacienta z možnosti akýmkoľvek spôsobom zasahovať do veci, postaviť zdravotníka poskytovateľa do vazalského postavenia, pretože od poisťovne bude záležať, či bude úspešný alebo ho zničí, vytvoriť priestor, aby poisťovňa určovala, kto je úspešný lekár, úspešné oddelenie, úspešná nemocnica. Ľahkým spôsobom a za peniaze štátu, teda platiteľov daní získať ktorýkoľvek majetok zdravotníctva bez ohľadu na to, či je zariadenie štátne, či patrí samospráve, či patrí cirkvi, alebo je súkromné. Postupne kumulovať majetok v rukách malej skupiny ľudí, pričom ide o majetok, ktorého veľkosť je ťažké čo i len predstaviť. Je pochopiteľné, že poisťovne nemuseli byť povoľné, a preto sa takýto moment musel riešiť. Založila sa akciová spoločnosť Veriteľ, o ktorej sa v súčasnosti už skoro nehovorí. Táto spoločnosť bude neustále zabezpečovať zdroje, ktoré sú potrebné na ovládnutie poisťovní spôsobom, aký je nám už známy z nedávnej minulosti, a to úverovaním poisťovne a následne ktoréhokoľvek zdravotníckeho zariadenia cez poisťovňu. Zvrátená geniálnosť spočíva v tom, že sa tak bude konať v plnej miere z peňazí daňových poplatníkov. V sieti zdravotníckych zariadení sa nepohne ani lístok bez majetníckeho dozoru Veriteľa. Tento si bude svoje imanie znásobovať a samozrejme otázku odpredaja pohľadávok bude riešiť určite úplným a transparentným spôsobom vopred známemu určenému kandidátovi. Napriek tomuto všetkému by sa však nejakí zdravotníci, lekári, nemocnice a hlavne poisťovne mohli vzbúriť, dovolávať sa demokratických princípov, predkladať dôkazy o vydieraní a dôkazy o iných podobných praktikách. No ale pre týchto nespokojencov nastupuje na scénu ďalšia inštitúcia a tou je Úrad na dohľad nad zdravotnou starostlivosťou. Je všemocný pre oblasť verejného zdravotného poistenia ako aj pre oblasť zdravotnej starostlivosti, nemá však žiadny dosah na Veriteľa. Kruh je týmto uzavretý, pravidlá sú určené, pohyby peňazí jasné, príjemcovia predpokladaných ziskov a majetku určení. Je to stav, ktorý uspokojuje len malú skupinu ľudí, ale zároveň znamená aj zavedenie systému zdravotnej starostlivosti, aký v Európe nemá obdobu. Systém, v ktorom je vyšachovaný občan poistenec, chorý, zdravotník a v konečnom dôsledku i štát, pretože sa dostane do bezvýznamnej pozície a to za svoje vlastné peniaze. A pritom tento postup, čo je najzávažnejšie, presadzujú politické strany, ktoré si hovoria, že sú kresťanské. Lenže ako som už v minulosti často opakoval, teória kresťanského štátu hovorí, že štát je nadindividuálna inštitúcia, ktorú si vytvoria národy, aby sa staral o rozvoj blahobytu pre všetkých, nakoľko sa nerodíme rovnako schopní a silní. Štát má zabezpečovať právo na vzdelanie, zdravú rodinu, zdravie, sociálne istoty a spravodlivosť, pretože nik iný nevie uvedené istoty zabezpečiť. Teória štátu, kresťanského, upozorňuje na nebezpečenstvo súkromného kapitálu, ale vôbec kapitálu, o ktorom hovorí, že žiaden kapitál nemá sociálne cítenie. Pozná len jedno a to je zhodnocovanie seba samého. Ak to pôjde cez chorobu a smrť, pre kapitál je to úplne ľahostajné. A dianie vo svete nás o tom každodenne presviedča. Preto som prekvapený, pán spravodajca, že vy ako predstaviteľ kresťanskej strany vystúpite alebo vystúpiš a apeluješ na koaličných partnerov, aby neodsúhlasili viac ako 4 % zo základu, ktorý by štát mal platiť do zdravotného poistenia. Nuž ale ja upozorňujem všetkých, že jedným z tých, ktorý vrchovatou mierou sa pričinil o to, že v súčasnosti zdravotníctvo je v takom stave, v akom je, je práve štát. Ak predstaviteľ kresťanskej strany sa snaží zbaviť štát akejkoľvek zodpovednosti za sociálne dopady a za zdravotnícku starostlivosť, znamená, že táto kresťanská strana presadzuje teóriu štátu, ktorá je blízka liberálu, ale v tom prípade, to nie je kresťanská idea v riadení a existencie štátu, pretože štát sa nemôže zbaviť povinnosti zabezpečiť sociálne istoty aj zabezpečiť zdravie pre občanov, ktorí si ho preto utvorili, aby uvedené veci garantoval. A pokiaľ niekto chce tieto právomoci štátu zobrať, nech to vysvetľuje akýmkoľvek spôsobom, je to namierené proti základným funkciám štátu a štátnosti vôbec. Preto vytýkam autorom a predkladateľom týchto zákonov, že z týchto zákonoch pramení vlastne útok proti starým a chorým, teda tým, čo sa nevládzu brániť, že po prijatí týchto zákonov uberieme šance na dôstojný život bez bolesti, a zároveň tento systém bude zneužívať zdravotníkov a lekárov, zneužívať ich z intelektu vyplývajúci pocit zodpovednosti a humanizmu a bude z nich robiť vazalov a gastarbajtrov. To sú veci a zároveň ako som povedal, celý rad vnútorných rozporov, nejasností v samotnom zákone, ktoré jasne popisujú, a ako som spomínal, aj legislatívny odbor Národnej rady a jeho nekompatibilita s právom Európskeho spoločenstva v Európskej únii nedovoľuje, aby som čo len pomyslel na to, aby som s takýmto zákonom mohol súhlasiť. Ďakujem. (Potlesk.)