Lipšic, Daniel, minister vnútra SR (2011-06-30):
Ďakujem veľmi pekne, vážený pán predseda. Vážené panie poslankyne, vážení páni poslanci, dovoľte mi veľmi stručne sa vyjadriť k návrhu novely zákona o cestnej premávke, ale aj k spoločnej správe, ktorá bola prijatá gestorským výborom pre obranu a bezpečnosť. Bezpečnosť cestnej premávky je jednou z absolútnych priorít štátu, pretože na našich cestách zomiera, aj cestách iných krajín, samozrejme, rádovo niekoľko násobne viac ľudí, ako pri násilnej trestnej činnosti. A preto aj bezpečnosť na cestách musí patriť k jedným z absolútnych priorít. S tým, že tento rok zatiaľ sa vyvíja dopravná nehodovosť veľmi, veľmi dobre, nechcem to zakríknuť, aj vo vzťahu k následkom, smrteľným, ťažkým zraneniam, ľahkým zraneniam, ale aj počtu nehôd. Napriek tomu si myslím, že nemôžeme zaspať a musíme urobiť ďalšie kroky, ktoré budú znamenať vyššiu bezpečnosť na našich cestách. A spomeniem tie dva kľúčové body, ktoré novela obsahuje, ktoré boli široko diskutované aj v prvom čítaní, ale potom následne aj na výboroch. Prvá zmena sa týka prísnejšieho postihu alkoholu za volantom. Teda tak, aby v prípade, ak niekto sadne za volant auta a má v krvi viac ako jedno promile alkoholu, aby takéto jeho konanie bolo posudzované ako trestný čin. Ako som už spomenul aj na výboroch, jedno promile podľa názoru odborníkov nie je žiaden zbytkový alkohol, pri jednom promile ide o veľmi výrazné zníženie schopnosti viesť motorové vozidlo, schopnosti koordinácie, a takýto človek sa stáva nebezpečenstvom, nebezpečnou zbraňou pre ostatných účastníkov cestnej premávky, pre chodcov, pre cyklistov ale aj pre ostatných vodičov motorových vozidiel. A, žiaľ, na Slovensku máme prípady a neraz prípady, kedy vodiči jazdia pod enormným vplyvom alkoholu, dokonca takým, že by zrejme priemerne zdatná osoba mala aj bez motorového vozidla problémy fungovať ďalej. Takisto návrh novely zavádza sprísnený postih pre recidivistov, ktorí síce nemajú jedno promile, majú menej, ale dopúšťajú sa priestupkov spočívajúcich v alkohole za volantom sústavne, opakovane. A teda návrh stanovuje, aby pri druhom takomto priestupku nebolo možno skrátiť dobu zákazu činnosti, nebolo možno skôr vrátiť vodičský preukaz a pri treťom takomto priestupku, aby sa zaviedol doživotný trest zákazu činnosti viesť motorové vozidlo, pretože v takom prípade ide už naozaj o nebezpečného recidivistu, kde predchádzajúce dve výstrahy boli zbytočné. Okrem toho, návrh novely obsahuje aj zmenu, ktorá sa týka oprávnenia alebo možnosti udelenia vodičského preukazu skupiny B osobám mladším ako osemnásť rokov, osobám, ktoré majú sedemnásť rokov, avšak pod podmienkou, že takáto osoba bude viesť motorové vozidlo do osemnástich rokov len v prítomnosti spolujazdca, ktorého odsúhlasí zákonný zástupca. Totiž, ako som v prvom čítaní uviedol, práve mladí vodiči, teda vodiči do piatich rokov, odkedy získali vodičský preukaz, sú pomerne rizikoví. Spôsobujú pomerne veľa dopravných nehôd. A preto chceme, aby bola možnosť, aby získali bezpečnejšie návyky jazdy, to znamená aj počas roka do osemnástich rokov mohli viesť motorové vozidlo len v prítomnosti skúsenejšieho vodiča. Väčšinou teda pôjde o rodiča, ktorý bude takou psychologickou garanciou, že sa aj v skoršom veku naučia bezpečnejšie jazdiť. Ja som to už spomínal viackrát, aj v pléne, aj vo výboroch, že podľa skúseností z iných krajín ktoré zaviedli tento princíp a vďaka ktorému sa znížil počet nehôd mladých vodičov o 30 %, napr. v Nemecku, ten princíp funguje tak, že v tých sedemnástich po absolvovaní autoškoly mladý vodič rok šoféruje s otcom, s mamou, tak psychologicky si navykne na bezpečnejší štýl jazdenia, ako keď v osemnástich má vodičský preukaz, môže ísť sám, sadne so svojím rovesníkom a idú z diskotéky naspäť domov, vtedy práve, naopak, niekedy nadobúda pomerne rizikové návyky jazdy. Samozrejme, že žiadne z opatrení, ktoré navrhujeme, nie je magickým riešením ani všeliekom. Vždy budú dopravné nehody a, žiaľ, budú vždy aj smrteľné dopravné nehody. Otázka je, či vieme ich počet minimalizovať. A na to je potrebný súbor opatrení aj v legislatíve, aj v lepšej cestnej infraštruktúre, aj v bezpečnejších autách. A toto je vlastne jeden z prvých krokov. Dovoľte mi, pán predseda, vyjadriť sa aj k spoločnej správe, ktorú odsúhlasil gestorsky výbor pre obranu a bezpečnosť. V bode 1 je návrh vypustiť z návrhu zákaz jazdy nákladných vozidiel nad 12 ton na cestách druhej a tretej triedy. To je návrh, ktorý predložil výbor pre hospodárstvo, výstavbu a dopravu po dohode s ministerstvom dopravy, ktoré chce tento problém riešiť iným spôsobom. A teda zákazovými značkami pre tieto vozidlá na konkrétnych úsekoch ciest. Čiže je to vec, ktorú rieši rezort dopravy. Body 2, 3 a 4 sú skôr technického charakteru, ktoré gestorsky výbor odporúča schváliť. Rovnako sa mi zdajú byť rozumné. No ale tu by som, tu by som chcel povedať k bodom 5 a 6 pár slov, lebo to sa týka rozšírenia kontroly originality, kde gestorský výbor odporúča návrh neschváliť, a stotožňujem sa s návrhom neschváliť tento návrh. O čo ide? Ide o to, že výbor pre hospodárstvo navrhol, aby boli povinné kontroly originality, to znamená, že aby každý, kto kupuje vozidlo, musel približne v cene 100 eur, aby musel prejsť kontrolou originality. To znamená, že chceme vytiahnuť z vrecák ľudí alebo tento návrh chce vytiahnuť 100 eur, ak si niekto bude kupovať auto. Ja absolútne podporujem, ak sa, ak niekto je obozretný ku svojim právam a chce si zabezpečiť kontrolu originality svojím dobrovoľným rozhodnutím, ale nútiť ho k tomu zákonom je riešenie teda veľmi málo liberálne, je riešenie veľmi paternalistické a smeruje naozaj skôr k tomu, že budeme garantovať určitý monopol inštitúciám, ktoré kontrolu originality robia. Keď sme to diskutovali v rámci výboru pre obranu a bezpečnosť, aj na iných výboroch, tak bol jeden z argumentov, že veď štát aj iné veci prikazuje, ktoré občan musí si financovať, a posledne bola zmienená otázka psychotestov. Tam ja vidím zásadný rozdiel. Lebo pokiaľ niekto je držiteľom zbrane a nie je psychicky odolný, tak môže byť rizikom pre ostatných, pre ostatných ľudí. Preto štát predpisuje prísne pravidlá, aby takáto osoba psychicky, držiteľ zbrane nemohol byť psychicky labilný, alebo aby sme minimalizovali možnosť psychicky labilnej osoby držať a nosiť zbraň. Ale tu, v tomto prípade ohrozuje nadobúdateľ vozidla jedine sám seba. Ak kúpi ukradnuté vozidlo, nedá si ho skontrolovať, ohrozí len sám seba, svoje vlastnícke právo. Nič iné, nikoho iného. A to je zásadný rozdiel. Preto nesúhlasím s tým, aby sme zaviedli povinnosť kontroly originality v tomto návrhu zákona. Zároveň by som chcel povedať ešte jednu poznámku na záver. A celkom tomu nerozumiem. Na výbore pre obranu a bezpečnosť navrhli poslanci opozície návrh, ktorý následne potom nejakým spôsobom teda stiahli, keď sa rokovalo, ako gestorský výbor, a to bol návrh, aby ústavní činitelia nemohli používať majáky. Ja som s tým súhlasil a výbor to schválil. A ja som sa veľmi tešil práve na to, keďže to bola podmienka opozície na zrušenie priestupkovej imunity, že máme skvelú dohodu, že konsenzom prejde v parlamente zrušenie priestupkovej imunity a zároveň zrušenie majákov pre výkonnú moc. Ja som to na výbore podporil, podporili to aj vládni poslanci a prešlo to. A teraz ja sa pýtam, že... Ale prečo, však sem to dajte! (Reakcia na hlasy z pléna.) Pán poslanec, vy to chcete dať, vy ste to dali ako pozmeňovací návrh sem. Je tak? Dobre. Čiže to bola vaša vôľa, váš návrh, ja som vám ho nijako nevnucoval, dali ste ho sem, ja som s tým súhlasil. Super, skvelé. A teraz sa mi to zdá, že ste možnože boli prekvapení, že to prešlo. Nerozumiem tomu celkom, nerozumiem tomu celkom, čo je toto za hru. Lebo naozaj ja som bol úprimne presvedčený, že máme, nechcem to nejak zvýrazniť pateticky, ale pomaly že grandióznu dohodu koalície a opozície – jednak o priestupkovej imunite a jej zrušení, a jednak o požiadavke, ktorú mala opozícia a ktorá sa mi zdala byť racionálna. No ale ak, samozrejme, pri priestupkovej imunite ten návrh podáte a potom zahlasujete za zrušenie priestupkovej imunity, aj tak je to fajn, aj tak je to v poriadku, dobre. Čiže toľko z mojej strany, pán predseda, k úvodnému slovu a teším sa na rozpravu v druhom čítaní. Ďakujem pekne.