V. Mečiar, poslanec: (2003-09-23):
Je 23. septembra a rokovať o tomto bode na medzivládnej konferencii sa bude 4. októbra. Prečo Národná rada za pol druha roka prípravy tohto dokumentu nemala čas prijať zásadné politické stanoviská k jednotlivým častiam, tak ako boli prijímané? Sme v časovom strese. A čo teraz? Národná rada môže prijať návrh uznesenia, ktoré nezaväzuje nikoho, ani vládu Slovenskej republiky. A tak ako si zobrala na ľahko uznesenie v minulom období, tak môže zobrať aj uznesenie toto. Pokiaľ ide o medzinárodno-politické aspekty tohto prerokúvania, je dôležité aj preto, aby sme sa zjednotili na niektorých veciach, ktoré už účelovo z výkladu proti návrhu Európskej ústavy vedú k tomu, že sa poruší aj Ústava Slovenskej republiky. V roku 2000 boli prijaté zmeny, ktoré sú zásadné a platné. Prvá zmena a zápas hovorí o tom, že ide o ochranu zvrchovanosti Slovenskej republiky. Dovoľte, aby som povedal, že nie je to tak. Ústava Slovenskej republiky v čl. 7 ods. 2 predpokladá, že môže Slovenská republika preniesť výkon svojich práv a povinností na Európske spoločenstvá a Európsku úniu a môže to jednoducho urobiť zmluvou, netreba na to ani ústavnú väčšinu a môže to urobiť rozhodnutím Národnej rady. Ak by išlo o prenos, o ktorom sa hovorí ako o zásahu do suverenity, tak je to potom podľa čl. 1 a potom by muselo byť referendum. Takže zástancovia teórie zvrchovanosti a porušovania zvrchovanosti, rozmyslite si alternatívu. Buď to bude podľa odseku 1, potom je to referendum, na čo nemáte právny dôvod, alebo podľa odseku 2 a vtedy je to rozhodnutie Národnej rady. Iný výklad nie je možný. To rozhodnutie ste urobili ako zákonní zástupcovia v Národnej rade Slovenskej republiky vládnou väčšinou v minulom období, pamätáte sa na súboj HZDS kontra ostatní. Ďalej je tu postavená otázka, ktorá je predmetom diskusie naprosto nesystémovo a zbytočne, otázka ľudských a občianskych práv. Ústava Slovenskej republiky zasa v tom čl. 7 ods. 3 hovorí, že niektoré veci treba aplikovať uznesením Národnej rady, ale súčasne pozná automatizmus prieniku do právneho poriadku Slovenskej republiky, keď uznáva medzinárodné platné normy za normy, ktoré majú väčšiu platnosť ako zákony Slovenskej republiky. A tieto normy sú prijaté. Takže, vážení, odkedy tí, ktorí v roku 1989 bojovali za to, aby ľudské práva na Slovensku boli uzákonené, sa boja, že bude prijatá norma o ochrane ľudských a občianskych práv ako súčasť multilaterálnej dohody Európskych spoločenstiev o vytvorení spoločných orgánov? Kde sa to vraciame? K akým rozhodnutiam, k akým výkladom sa to vraciame? Ak má byť voľný pohyb pracovných síl, ak každý občan štátu bude súčasne občanom Európskej únie, ako môže byť duálny právny režim? Musia byť zásady a pravidlá rovnaké, zaväzujúce všetkých a nemôžeme čakať, že nás zaväzuje iba judikatúra rozhodnutí Európskeho súdu pre ľudské a občianske práva, ktorá nás zaväzuje aj tak, bohužiaľ, nie je aplikovaná do právneho poriadku Slovenskej republiky. Z podaní, ktoré tu odzneli, myslím skôr, že je tu dojem alebo snaha Slovenskú republiku vyňať z týchto všeobecne platných ľudských princípov, vnútiť jej nejaký výklad a pravidlá, ktoré by platili len na území Slovenska, a odizolovať ju nejakým právnym múrom od ostatných prúdov. Ale, priatelia, veď tu ide o to, aby sa slovenské politické myslenie povznieslo na európsku úroveň, a nie aby sa umelo stláčalo a držalo nižšie. Z toho vyplývajú aj zásady, ktoré idú pre tieto ľudské a občianske práva v konaní súdnom, či je to trestné konanie, či je to iné konanie, z toho vyplýva aj postoj k rozširovaniu práv polície, od ochrany proti drogovej činnosti pôjde ďalej, ktorá bude znamenať ochranu finančných trhov, od toho pôjde ďalej a bude znamenať ochranu pred organizovaným zločinom, terorizmom a podobne. Čiže zasa ich nemôžeme obmedziť do slovenského úzkeho rámca. Tieto veci nie sú dobré. Pokiaľ ide o návrhy, ktoré hovoria o európskej ústavnej zmluve, no inak to nemôže byť, pretože musí byť zmluvný dokument, ktorým Slovenská republika prevádza výkon svojich práv a povinností na Európsku úniu. A zase, prečo o tom vlastne diskutujeme? Prosím vás, na čo je o tom táto diskusia? Veď tu bolo schválených 5 700 strán Zmluvy o pristúpení na princípe dvojstrannom, kde prenos kompetencií je ešte vo vyššom rámci. Takže ideme revidovať svoje predchádzajúce uznesenie, ku ktorému nám dalo referendum všeobecnú platnosť? Čiže dvojstranné a multilaterálne dohody v tomto smere kooperujú, neutiera sa jedna dohoda o druhú dohodu, nepopierajú sa. Preto aj diskusia o týchto kompetenciách  je podmienená rozhodnutím, o ktorom sme rozhodli. Toto rozhodnutie by nemalo byť revíziou tých ostatných. Pokiaľ ide o otázky pristúpenia k Európskej únii a dohôd, ktoré okolo toho existujú, máme čas do 1. mája, keď budeme plnoprávnymi členmi. Nemali by sme spomaľovať proces prijímania tým, že budeme vnášať nové a nové problémy, ktoré nie sú priechodné. Súhlasím a naprosto podporujem stanovisko kresťanských demokratov, aby v preambule bola zmienka o Bohu. Ale načo budeme prijímať nové uznesenie dneska ešte raz, keď sme ho vo februári prijali a ministerstvo zahraničných vecí ho nerešpektovalo? Dalo stanovisko po tomto uznesení bez doporučeného stanoviska Národnej rady. Tam niet medzi nami pochybností, že aby tak sa stalo. Ale dokument, ktorý vyšiel z Európskeho konventu, proti ktorému som hlasoval ako jediný, bol iný. Prečo? Teraz mám hlasovať o tom, aby sme uložili vláde, aby uložila to, čo bolo uložené? Ako? Tak sa pýtam aj pána ministra, čo robil. Je za to politicky zodpovedný, aby sa veci takto realizovali. Pokiaľ ide o zásadu jeden komisár – jeden štát, to naprosto môžeme podporiť a súhlasiť s tým, ale v tých ostatných veciach po nás nechcite politickú podporu a nechcite, aby sa Hnutie za demokratické Slovensko s týmito návrhmi stotožnilo. Urýchlenie integrácie je vrcholným záujmom Slovenskej republiky, plná integrácia je záujmom Slovenskej republiky, nemôžeme byť v EÚ iba po členky alebo jednou nohou byť a druhou nohou nebyť tam. Nemôžeme vnášať do toho prvky vytvárania skupín vnútri Európskej únie, a to ani stredoeurópskych štátov, ani spájania sa s inými štátmi, treba hľadať pozíciu konformnú s ostatnými štátmi a možnosť dohody s ostatnými vládami na tom, čo sa urobiť dá. Pozícia Slovenskej republiky 4. októbra by mala byť jednoznačná, podporujeme integráciu v tom smere, v akom je dohoda medzi zúčastnenými štátmi možná. Ak výsledok práce konvertuje výsledok politickej dohody, zasluhuje našu podporu, a nie neustále spochybňovanie vnášaní vecí už dohodnutých a rozhodnutých. Ak som sa vyslovil a vyslovujem za podporu nemecko-francúzskej iniciatívy, je to nie iba obsah návrhu zmluvy, je to snaha tento proces k 1. máju doviesť do úspešného konca, aby poslanci boli volení do plnohodnotného parlamentu. Rozširovanie Európskej únie prebieha na východ. Skvalitňovanie procesov Európskej únie prebieha dovnútra, odchodom od organizácie medzivládnej k organizácii medzištátnej. Ak povieme, či má tento návrh ústavy chyby, má. Má kopu chýb, bude to ústava prechodného obdobia. Keď ešte jedným inštitútom trvá v medzivládnych vzťahoch, druhý inštitút prechádza k medzištátnym vzťahom. Ale toto je teraz podstatné? Je podstatné to, že to posúva európsky vývoj o niečo dopredu a po rokoch si to zasa zhodnotia tí, čo prídu po nás a urobia to ďalej. Prosím preto, páni poslanci, aby sme zobrali to, čo v Európe je možné a reálne, to, čo môže mať podporu. A som v mene poslaneckého klubu Hnutia za demokratické Slovensko za čo najväčšie urýchlenie celého procesu prijatia návrhu európskej zmluvy ústavnej, som za to, aby  tam bola i zmienka o Bohu, som za zásadu  jeden komisár – jeden štát, ale nerozširujme to o ďalšie požiadavky. Prosím, v tomto smere požiadavky Strany maďarskej koalície sú zakotvené v tomto návrhu zmluvy, ochrana menšiny je oprávnená a legitímna, ale je tam. Ak tam je, tak potom môžeme vychádzať z toho, že sa to stáva európsky platnou normou. Vysloviť treba poľutovanie nad tým, koľko času prešlo, exekutíva nemala čas ani na odbornú, ani na politickú diskusiu. A ak dneska k parlamentu prichádza, tak by som rád poželel vláde Slovenskej republiky, dobré ráno vláda Slovenskej republiky, 4. októbra začína medzivládna konferencia. (Potlesk.)