Dostál, Ondrej, poslanec NR SR (2020-12-09):
Vy ste nás prekukli, pán podpredseda. (Povedané so smiechom a smiech v sále.) Chcel by som zareagovať na niektoré, niektoré vystúpenia v rozprave. Pán poslanec Schlosár sa pýtal, že keď sme chceli mať núdzový stav, teda keď vláda chcela mať núdzový stav, parlament s tým doteraz nič nemal, tak mala vyhlásiť núdzový stav na 90 dní. No a to by bol primeranejší zásah? V situácii, keď vláda nevie, či bude potrebovať celých 90 dní, čo je mantinel, ktorý jej dáva ústavný zákon, tak vyhlási len tak pre istotu, pre istotu na 90 dní? Podľa mňa oveľa, oveľa primeranejšie je vyhlásiť na ten čas, ktorý naozaj predpokladám, že to budem potrebovať. V tomto prípade to vláda usúdila, že bude stačiť 45 dní, a keď zistila, že 45 dní nestačí, no tak zmenila to rozhodnutie. Zmenila to rozhodnutie tak, že sa núdzový stav predĺžil. Fakticky sa predĺžil, samozrejme, na 90 dní zmenou uznesenia, ale stále je to v tom ústavnom rámci, ktorý dáva, ktorý dáva ústavný, ústavný zákon, lebo neprekračuje to tých 90 dní. A keď pán podpredseda vlády hovoril o tom, že Ústavný súd preskúmal vyhlásenie núdzového stavu, tak naozaj, naozaj ho preskúmal. Naozaj konštatoval, že dôvody tam boli a že, že bol vyhlásený v súlade s ústavným zákonom. To, na čo som ja upozornil, je, že keby sa našla skupina 30 poslancov, alebo iný oprávnený subjekt by napadol aj to, aj tú zmenu uznesenia, ktorou sa 45 dní zmenilo na 90 dní, aj to bolo možné napadnúť na Ústavnom súde, lebo podľa § 190 písm. d) zákona o Ústavnom súde sú napadnuteľné aj rozhodnutia nadväzujúce na rozhodnutia o vyhlásení núdzového stavu. Pán poslanec Šutaj Eštok, ktorý tu už nie je, sa pýtal, tak ale odpoviem mu, možno si to povie zo záznamu, že ak parlament dodatočne neschváli to predĺženie, že čo sa, čo, v akom stave, že čo bude s tými, s tými predchádzajúcimi dňami, že vláda predĺži o 40 dní a parlament do 20 dní neschváli, tak dňom neschválenia zaniká núdzový stav. Ale veď to, tá konštrukcia nie je taká, že parlament vyhlasuje núdzový stav. Je to, je to právo vlády vyhlásiť núdzový stav, len na to potrebuje dodatočný súhlas parlamentu, a pokiaľ ten dodatočný súhlas parlamentu nezíska, tak núdzový stav stratí platnosť. Potom, myslím, že pán poslanec Saloň, ktorý, oceňujem, že tu ešte je, sa pýtal, že prečo je to na 40 dní a potvrdzovanie, a potvrdzovanie do 20. No to je opäť výsledok nejakých rokovaní a výsledok, výsledok kompromisu. Myslím si, že by nebolo dobré, keby vláda mohla predlžovať o 90 dní a potom by parlament to potvrdzoval do 45 dní, lebo tá parlamentná kontrola by, by tým pádom bola slabšia, vláda by to mala jednoduchšie. Jedna z možností, o ktorých sme hovorili, by bolo, by bolo napríklad, že parlament či vláda mohla predlžovať núdzový stav o 30 dní a parlament by to, by to potvrdzoval do 15 dní. A, samozrejme, že, že sme hovorili aj o možnosti, že by, že by to parlament vydával, ten súhlas vopred, ale teda argument, ktorý ja som síce bol zástancom toho, aby, aby parlament dával súhlas vopred, ale argument, ktorý zaznel proti a ktorý sa mi zdá, zdá legitímny, je, že ak sa má rozhodovať o predĺžení núdzového stavu, tak sa nemá rozhodovať veľmi vopred. Má sa rozhodovať podľa nejakej aktuálnej situácie, keď sme ku koncu toho aktuálneho núdzového stavu alebo predĺženého núdzového stavu a vidíme, že to nestačí, že je potrebné predĺžiť núdzový stav, tak predĺžime núdzový stav. Čiže nerobiť to 3 týždne dopredu, ale robiť, robiť to, čo najneskôr, keď naozaj vidíme, že je to nevyhnutné. No ale keď sa, keď sa to bude robiť na poslednú chvíľu, tak teoreticky sa môže stať, že parlament sa nedokáže zísť. Nedokáže sa zísť preto, lebo, lebo napríklad väčšina poslancov bude v karanténe. Mali sme tu týždňové obdobie, keď síce nebola väčšina poslancov v karanténe, ale teda veľká časť poslancov bola, bola v karanténe a, a ostatní boli v dobrovoľnej izolácii, lebo, lebo u viacerých poslancov bol zistený COVID. No a mohlo by sa teda stať, že vláda bude potrebovať predĺžiť núdzový stav, a keď to bude robiť na poslednú chvíľu, aby to nerobila dlho vopred, ale podľa tej aktuálnej situácie, tak sa parlament nebude, nebude môcť zísť a potvrdiť to, a nie preto, že by to nechcel urobiť, že by väčšina poslancov nemala vôľu predĺžiť núdzový stav alebo potvrdiť predĺženie núdzového stavu, ale jednoducho pretože sa parlament fyzicky, fyzicky nezíde, a núdzový stav bude, bude vypnutý, hoci by to bolo potrebné. Keby sme, keby sme mali inak nastavené aj legislatívne prostredie pre rokovanie parlamentu, aj technické, technickú infraštruktúru pre rokovanie parlamentu a keby sme v nejakých výnimočných situáciách typu, typu tejto mohli povedzme na diaľku odhlasovať predĺženie núdzového stavu, mali by sme technické zariadenie, počítal by s tým zákon o rokovacom poriadku, tak áno, potom by ten argument, argument neplatil, lebo teda parlamentná väčšina by mohla prejaviť svoju vôľu aj bez toho, aby sme sa tu zhromaždili v tejto sále. Ale, žiaľ, nie sme v tej situácii, tak aj mne ako človeku, ktorý, ktorému je sympatickejší ten český model, kde, kde parlament dáva predchádzajúci súhlas, aj ja som uznal, že, že logické je, ak, ak to nastavíme tak, že bude ten súhlas udeľovaný aj dodatočne, a podstata tej parlamentnej kontroly tým zostane zachovaná, lebo takisto vláda bude musieť o tom rozhodnúť, bude to musieť nejako odôvodniť, bude si tu musieť vypočuť výčitky aj od opozičných, aj od koaličných poslancov a ja nemám žiadnu obavu, že budete zástupcov vlády príliš šetriť a budete k nim, budete k nim príliš milosrdní a bude tu normálna, normálna parlamentná rozprava, a budú sa určite pýtať aj koaliční poslanci, lebo to nie je tak, že my máme všetci rovnaký názor, my, my všetci proste slepo nasledujeme to, čo povie nejaký jeden vodca, však aj vo vláde sú rôzne názory, aj v koalícii, aj v parlamente sú rôzne názory a niektorí si to hovoria medzi sebou a niektorí, niektorí to hovoria aj verejne, a pokiaľ je tá debata, debata vo vecnej rovine, tak sa mi zdá, že je to úplne, úplne v poriadku, a áno, budeme žiadať, aby vláda dostatočne, jasne a preukázateľne zdôvodnila, prečo je nevyhnutné predlžovať núdzový stav a budeme sa pýtať, prečo, prečo tie veci, ktoré potrebuje robiť, nie je možné robiť mimo núdzového stavu, lebo, samozrejme, že je aj taká úvaha, že nie všetky veci, pre ktorý je potrebný núdzový stav, sú v tomto ústavnom zákone. Tie veci, ktoré sa týkajú hospodárskej mobilizácie, nejakého nariaďovania práce, presúvania lôžok, mimoriadneho obstarávania, tak áno, mohli by sme teoreticky spraviť to, že sa zmenia tie iné zákony, ktoré sú dnes naviazané na núdzový stav, a bude to možné robiť aj mimo núdzového stavu. Ale bolo by to lepšie riešenie? Bolo by, bolo by lepšie riešenie mimo núdzového stavu zasahovať do základných, základných práv alebo fungovať, fungovať v mimoriadnej situácii? Predsa keď, keď sme v stave, že potrebujeme zasahovať do, do základných práv, aby sme zvládli boj, boj s pandémiou, tak, tak sa netvárme, že nie sme v núdzovom stave a že je to niečo normálne, že je to niečo, čo sa môže robiť úplne, úplne hocikedy. Ja necítim sa expert na túto tému a pripúšťam, že je to na debatu, že či niektoré veci, ktoré dnes sú možné iba v núdzovom stave, by nebolo lepšie presunúť aj do, aj do normálnej situácie, ale určite nie všetky. Určite niektoré veci majú charakter vážneho zásahu a obmedzovania, obmedzovania základných práv a slobôd a adekvátne je, ak sa to deje v nejakej výnimočnej situácii, alebo teda v núdzovom, v núdzovom stave. Takže preto nakoniec sme sa zhodli na tých 40 dňoch a 20 dňoch, na, na, na potvrdzovanie a je to lepšie, ako keby sme vždy predlžovali o 90 dní, lebo, lebo tých 90 dní to je, to je základný, základné vyhlásenie núdzového stavu, a následne, následne ak sa má predlžovať, tak na kratšie obdobie. Ďakujem.