V. Veteška, podpredseda NR SR: (2004-03-10):
M. Maxon, poslanec: Ďakujem pekne za slovo. Vážené pani poslankyne, vážení páni poslanci, napriek tomu, že viaceré veci súvisiace s touto informáciou sme si vydiskutovali vo výbore a v tejto chvíli teda môžem konštatovať, že minister pôdohospodárstva rešpektoval naše rozhodnutie a našu požiadavku, aby predmetná správa bola doplnená, napriek tomu mi dovoľte, aby som skonštatoval, že uznesenie č. 788, ktoré bolo prijaté 5. februára, nie je, alebo tá informácia nie je odrazom tohto uznesenia. My sme v uznesení Národnej rady Slovenskej republiky žiadali vládu Slovenskej republiky vyčleniť finančné prostriedky určené v zákone o štátnom rozpočte na rok 2004 na podporu poľnohospodárstva na vyplatenie preddavkov, osobitne podnikateľským subjektom hospodáriacim v horších výrobných podmienkach ako zálohu zo zdrojov Európskej únie. Súčasne sme žiadali spracovať metodiku na vyplatenie preddavkov v súlade s pravidlami Európskej únie pri poskytovaní podpory poľnohospodárstva v rámci princípov spoločnej poľnohospodárskej politiky Európskej únie. Ja rešpektujem tú skutočnosť, ktorú uviedol pán minister, že ísť touto cestou znamená požiadať o výnimku. Rešpektujem aj tú skutočnosť, že podľa pravidiel spoločnej poľnohospodárskej politiky a z toho vyplývajúcich podpôr agrárneho sektora je možné o túto výnimku požiadať až 1. mája, to znamená dňom členstva Slovenskej republiky v Európskej únii. Ja som naozaj veľmi ďaleko od toho, aby som, dámy a páni, rekriminoval, ale tu sa udiala naozaj jedna neakceptovateľná vec. Neakceptovateľná vec z hľadiska agrárnej verejnosti. My vstupujeme do Európskej únie 1. mája 2004, ale rešpektujeme všetky podmienky súvisiace s členstvom Európskej únie od 1. januára 2004. V oblasti všetkých podpôr rešpektujeme podmienky Európskej únie od 1. januára, tie minimálne výhody, ktoré nám budú prislúchať v oblasti liberalizácie trhu a ďalších vecí, nepočítam do toho, samozrejme, oblasť priamych platieb, budeme však môcť implementovať v našej agrárnej politike a v podpore až od 1. 5. Tým chcem jednoducho povedať, že na túto skutočnosť sa hrubým spôsobom zabudlo pri negociačnom procese. V tejto chvíli, samozrejme, už nič v tomto smere nevieme spraviť, jediné, čo je v našich silách, je to, aby sme naozaj 1. 5., keď sa staneme členmi Európskej únie, požiadali o možnosť vyplatenia preddavku.  Preddavok môže byť vyplatený v objeme 50 percent, ak administratívne, organizačne a technicky zvládneme všetky podmienky, ktoré s tým súvisia, tak vtedy je možné, aby slovenskí poľnohospodári, a to pán minister pôdohospodárstva povedal správne, aby slovenskí poľnohospodári mohli dostať tieto platby v septembri. Dámy a páni, ak by sme tento proces, respektíve ministerstvo pôdohospodárstva sa nevydalo touto cestou, tak priame platby budeme môcť vyplácať reálne až v novembri alebo decembri, prípadne teda v januári budúceho roku, a to je pre poľnohospodársku verejnosť na Slovensku naozaj neakceptovateľné. Dámy a páni, ak som hovoril, že sme sa stretli, alebo dnes sa boríme s problémami, ktoré sú výsledkami dohôd z minulosti, tak mi dovoľte upozorniť na skutočnosti, ktoré nás čakajú v budúcnosti. Slovenská republika v tomto období veľmi intenzívne musí pracovať na návrhu rámcovej pozície Slovenskej republiky k finančnej perspektíve v Európskej únii už po roku 2006. Chcel by som vás len informovať, že pravidlá spoločnej poľnohospodárskej politiky a podpôr, ktoré sa budú týkať a týkajú spoločnej poľnohospodárskej politiky, budú platné do roku 2007 a po roku 2007 by sa mali zásadnejším spôsobom meniť. Slovenská republika už pracuje na návrhoch tých rámcových pozícií slovenského poľnohospodárstva po roku 2006 s aplikáciou po roku 2007. To je všetko v poriadku. Máme teda informácie, ako sa postupuje z hľadiska vecného k tejto problematike, ale, vážené dámy a páni, je pre mňa úplne zarážajúce a šokujúce, ako sa postupuje v tejto problematike z hľadiska procedurálneho. Vážené dámy a páni, dokument rámcovej pozície Slovenskej republiky k finančnej perspektíve Európskej únie po roku 2006 v časti dve poľnohospodárske výdavky, ktorých gestorom je ministerstvo financií a spolupracujúci je ministerstvo pôdohospodárstva, na strane dva tohto dokumentu, ktorý je označený nesprístupňovať, takže vzhľadom na to, čo sme schválili minulý týždeň z hľadiska rozšírenia ústavy, tak predpokladám, že si môžem dovoliť v tejto chvíli toto povedať, je uvedené: „Na základe § 11 ods. 1 písm. a) zákona Národnej rady Slovenskej republiky č. 211/2000 Z. z. o slobodnom prístupe k informáciám ministerstvo financií navrhuje materiál nezverejňovať. Vzhľadom na skutočnosť, že obsahuje informácie poskytnuté osobami, ktorým zákon takúto povinnosť neukladá, ide o informácie poskytnuté cudzími štátnymi príslušníkmi, pričom nie je možné aplikovať ustanovenia týkajúce písomného súhlasu týchto osôb so sprístupnením informácie. Ide najmä o neoficiálne podklady z Európskej komisie členských štátov Európskej únie a pristupujúcich krajín do Európskej únie.“ Nuž, vážené dámy a páni, ak Slovenská republika má naformulovať návrh rámcovej pozície finančnej perspektívy aj za oblasť poľnohospodárstva a tento dokument nemá byť verejne prístupný a nemôže byť o ňom diskusia odvolávajúc sa na to, že podklady do tohto dokumentu nám dali osoby žijúce v zahraničí a na nich sa tento zákon nevzťahuje, tak to považujem absolútne za absurdné. Ak dokument, ktorý má hovoriť o perspektíve a predovšetkým finančnej perspektíve agrárneho sektora, má pečiatku nezverejňovať a odvoláva sa na zákon o slobodnom prístupe k informáciám, považujem za absurdné. Z toho titulu budem, samozrejme, žiadať, aby v tejto veci nám bolo podané vysvetlenie. Dámy a páni, vzhľadom na to, že celá táto problematika sa týka poľnohospodárstva, tak dovoľte mi voľne nadviazať na to, čo tu bolo povedané, myslím si, že to bolo predpoludním alebo tesne popoludní a týkalo sa to správy ministra zahraničných vecí. Dámy a páni, ja mám celkom iný pohľad a vždy som vyznával celkom inú  filozofiu agrárnej politiky, ako má pán kolega Ondriaš, ale chcel by som zdôrazniť, že fakty, ktoré tu na grafoch prezentuje, sú skutočnosťou. Ak kolega Přidal hovorí, že jeho mama kupovala opečiatkované červené vajíčka a stierali tú červenú farbu a potom ich nosili ako kontingent, možnože mám pravdu, ja mu tú pravdu neberiem, ale ja som veľmi dôverne poznal poľnohospodárstvo v rokoch osemdesiatych a v rokoch deväťdesiatych. Slovenské poľnohospodárstvo vzhľadom na koncentrovanú poľnohospodársku výrobu bolo vysoko výkonným poľnohospodárstvom, malo reálne šance a ja verím, že aj má reálne šance, obstáť v Európskej únii, takže tie „srandičky“, ktoré sme si tu robili z masla a margarínu a z masla a mlieka, myslím si, že nie sú namieste. Ešte raz opakujem. Mám celkom iné videnie z hľadiska hodnotenia, ale tie fakty, ktoré uvádzal pán poslanec Ondriaš, sú pravdivé. A v čom je teda ale vec na zamyslenie, keď hovoríme o agrárnej politike aj o vývoji spotrebiteľských cien za šesť mesiacov posledného roka za január. Pán poslanec Přidal hovoril, že išiel do obchodu, kúpil vajíčka, zotreli červenú farbu a potom ich tam vrátili ako kontingent. No veľký rozdiel medzi tým katastrofálnym stavom, s ktorým som sa ja nikdy nestotožnil z päťdesiatych rokov, má teraz tú napodobeninu, že je mnoho ľudí v tejto krajine, ktorí si ani tie vajíčka kúpiť nemôžu. Ak toto konštatujeme, tak nadviažem na to, čo povedal pán poslanec Banáš, ktorý sa snažil byť vtipný, a myslím si, že sa mu to veľmi nepodarilo s tým „zelovocom“ a pomarančami, ale ten svoj vtip začínal, „čo tu blbnete“. Vážené panie poslankyne, vážení páni poslanci, to je dnes otázka mnohých ľudí, ale otázka na nás. Ľudia, ktorým spotrebiteľské ceny potravín vzrástli za január v niektorých druhoch potravín o 20  percent, tí nám musia položiť takúto otázku. Ľudia, ktorí sú naviazaní na príspevky na opatrovanie, ktoré možno dostanú za štyri alebo päť mesiacov, tí nám musia položiť tú otázku, že odkiaľ má na tie vajíčka  občan v obchode zobrať. Ja o týchto veciach možno budem hovoriť na budúci týždeň na mimoriadnej schôdzi, ale chcel by som sa tejto snemovni poďakovať za to, že tie návrhy, ktoré v predchádzajúcom období formuloval výbor pre pôdohospodárstvo, boli vo väčšine prípadov Národnou radou Slovenskej republiky akceptované a že sme sa snažili vytvoriť istý optimálny priestor na to, aby agrárna politika v roku 2004 mohla prežiť a aby v roku 2005 s istým nadýchnutím už mohla naplno fungovať v Európskej únii. S poľutovaním musím konštatovať a sme pripravení spraviť aj takýto odpočet, 80 percent uznesení Národnej rady, nie výboru, Národnej rady Slovenskej republiky vláda nerešpektovala. Na viac ako polovičku do tejto chvíle ani žiadnym normálnym parlamentným alebo administratívnym spôsobom nereagovala. Vážené dámy a páni, ak hovoríme, že slovenský podnikateľský sektor je závislý od toho, do akej miery bude vymožiteľnosť práva v tejto krajine, tak ja sa pýtam, ako je to možné, že Národná rada Slovenskej republiky prijme relevantné uznesenie, že takéto uznesenie prijme viac ako 100 hlasmi v tejto snemovni, to znamená, že sa poslanci Národnej rady stotožnili vlastne vo všetkých politických stranách s tým názorom, ktorý bol prezentovaný a vláda Slovenskej republiky na takéto uznesenia nereaguje. V čom teda vidím ja teraz kľúčový problém v súvislosti s touto informáciou, ešte pár vetami sa k tomu vrátim. Ja si vážim ten model a tú schému, na ktorom pracovalo ministerstvo pôdohospodárstva, s tým, že vkladá do tejto schémy 275 miliónov Sk a celkový výsledok bude v čiastke 875 miliónov korún, na druhej strane, dámy a páni, ten model je modelom selektívnym, ten model neuplatňuje rovnocenné postavenie tých, ktorým vzniká nárokovateľná dávka v rámci pravidiel spoločnej poľnohospodárskej politiky. Okrem toho som teda presvedčený, že 875 miliónov Sk ani nepokrýva tie objektívne potreby, aj keď i na túto tému sme vo výbore veľmi podrobne hovorili. Aké je riešenie? Už som ho naznačil a chcel by som z tohto miesta naozaj požiadať ministra pôdohospodárstva bez ohľadu na to, čo sa nám dovtedy podarí spraviť, aby naozaj 2. 5. sme o výnimku požiadali, aby v oblasti administratívnych kapacít, aby v oblasti kontrolného systému sa všetko spravilo tak, aby mohol prebehnúť čo najrýchlejšie. Dámy a páni, ja som absolvoval aj mnohé návštevy u agropodnikateľov. Tí, ktorí majú záujem sa zúčastniť na budúcej konkurencieschopnosti v Európskej únii, tí majú všetky veci v podstate pripravené a sú v poriadku. Samozrejme, že systém poskytovania priamych platieb nám trošku komplikuje situáciu v tom, že musíme dať časový priestor aj pre tých nedôsledných a celkom ľudovo povedané takpovediac darebákov. Ja som však presvedčený, že keď ten administratívny systém naplno bude bežať, takže sme schopní skrátiť lehoty a že sa nám podarí, aby poľnohospodári dostali  tie prostriedky čím skôr. Ešte by som chcel zdôrazniť jednu skutočnosť a, vážené dámy a páni, to si v tejto chvíli málo kto uvedomuje, v čom je naša obrovská nevýhoda, že za takýchto podmienok vstupujeme do Európskej únie, za poľnohospodársky sektor. V roku 2003 dosiahli poľnohospodári stratu 2,3 miliardy Sk. Je to za posledných osem rokov absolútne najvyššia strata. V čom ale ja vidím veľmi veľký problém, že skutočnosť, že do dnešného dňa sa nepodarilo aspoň čiastočne narovnať nákupné ceny poľnohospodárskych výrobkov. Aj dnes poľnohospodári predávajú, respektíve realizujú bravčové mäso hlboko pod objektívne výrobné náklady. Odhadujeme, že za prvý štvrťrok bude mimoriadne vysoký prebytok mlieka a  finančné prostriedky, myslím vo výške 87 miliónov korún, s ktorými sa predbežne uvažuje na intervenčnú podporu, tak tie v žiadnom prípade nebudú postačovať. Za takýchto okolností je naozaj otázne, či slovenský poľnohospodár vydrží tých päť mesiacov, šesť mesiacov a vôbec do Európskej únie vstúpi. Pri tejto príležitosti by som chcel povedať, že s naším vstupom vzniká ešte ďalšie množstvo problémov a súvisí to napríklad aj s prebytkami mlieka, že Európska únia podľa veľmi prísne sledovanej smernice nám presne stanovila kvóty zásob, ktoré budeme môcť mať v oblasti potravinárskych výrobkov aj v oblasti poľnohospodárskych výrobkov, s ktorými môžeme vstúpiť do Európskej únie. Treba povedať, že ak by sme tieto kvóty, ktoré nám Európska únia určila, prekročili, tak budeme finančne sankcionovaní. To znamená, že tie prostriedky z Európskej únie, ktoré takpovediac dostaneme na podporu poľnohospodárskeho sektora, tak spätne do Európskej únie ako finančnú sankciu budeme musieť vrátiť. Z toho pohľadu by som chcel Národnú radu Slovenskej republiky poprosiť, a tým budem končiť, že pokiaľ sa podarí odborníkom, pokiaľ sa podarí ministerstvu pôdohospodárstva a pokiaľ sa podarí aj nám členom pôdohospodárskeho výboru hľadať aspoň parciálne riešenia, ktoré sú v súlade so spoločnou poľnohospodárskou politikou a sú v súlade so smernicami Európskej únie, aby táto snemovňa bola dobromyseľná, načúvala týmto návrhom a aby poľnohospodárov v tomto mimoriadne ťažkom období podporila. Ja v tejto chvíli môžem konštatovať, že všetci zúčastnení majú na tom záujem, žiaľ, sme v situácii, keď nevieme hľadať také optimálne riešenia, ktoré by zásadným spôsobom poľnohospodárskemu sektoru na Slovensku pomohli. Ďakujem pekne za pozornosť. (Potlesk.)