P. Minárik, poslanec: (2008-11-05):
Ale teraz k tomu, čo by som chcel, pretože toto nie je zásadný problém. Ja som v prvom čítaní veľmi obšírne k tomuto vystupoval. A už nechcem sa teraz v druhom čítaní opakovať. Naďalej však platí všetko to, čo som povedal v tom prvom čítaní. A naďalej trvám na tom, že tento zákon je pre Bratislavčanov, pre život Bratislavy a život v Bratislave nezaujímavý. Totižto postupom času z neho vypadlo všetko to, čo bolo kontroverzné. A ostal z neho len taký akýsi sterilný obal, okrem jednej časti, o ktorej budem hovoriť trošku neskôr. Ostali tam len také veci, s ktorými sa bude dať žiť. A tento zbytočný zákon je tu hlavne preto, aby jeden z nás, jeden poslanec Národnej rady, ktorý je zároveň starostom mestskej časti, splnil svoju povinnosť voči kolegom a takýto návrh zákona do tejto snemovni priniesol. Jediný sporný bod je pre mňa zavedenie kapitoly pre Bratislavu, samostatnej kapitoly. A ten návrh trošku korešponduje aj s návrhom kolegu Kuruca. Takže keď budem hovoriť o tom pôvodnom návrhu, myslím tým aj návrh, ktorý predniesol on so všetkými tými výhradami, ktoré ku kapitole samostatnej poviem. Už som avizoval, že budem navrhovať, aby táto časť z návrhu zákona vypadla. Je na to viacej dôvodov. Po prvé, samozrejme, takýto návrh nijako nerieši financovanie Bratislavy ako takej. Ja som to už v prvom čítaní odôvodňoval. A excelentný príklad na to, že to nezabezpečí financovanie, je fond Pro Slovakia a jeho uplatnenie v praxi. To znamená, že ani návrh v takej forme, ako ho predkladal kolega Kuruc, viacej peňazí do Bratislavy neprinesie, čo bol vlastne dôvod, prečo sa tento bod v návrhu zákona objavil. Samotné ministerstvo financií hovorí, že, tak ako je to naformulované, je to nesystémové. A ja sa s tým stotožňujem. Väčší problém, ktorý prináša takýto návrh, je, že zanáša do samosprávy Bratislavy závislosť. Ako? No, po prvé, každoročne bude Bratislava predmetom poslaneckých sporov v tejto snemovni pri schvaľovaní zákona o štátnom rozpočte. A každý spor pri rozpočte nakoniec sa skončí tak, ako ho rozhodne v prospech seba poslanecká väčšina. A tá závisí od momentálnej politickej konštelácie, ktorá vyplynie z volieb. Inými slovami, bratislavské financovanie bude závislé od výsledkov parlamentných volieb, od výsledkov posledných parlamentných volieb. Po druhé, vedenie mesta bude každoročne vystavené rokovaniu s vládou o tom, ako sa kapitola pre Bratislavu naplní. Použil som veľmi neutrálne slová „rokovanie s vládou“, ale kľudne som mohol postaviť toto slovo aj trošku expresívnejšie, kľudne som mohol povedať, že vedenie mesta bude musieť pri tej vláde žobroniť, najmä keď nebude rovnako politicky zafarbené. A to je veľká závislosť. A poslednú závislosť, ktorú do toho vnáša, je závislosť voliča. Každé štyri roky bude musieť volič zvažovať, ako bude voliť svoju mestskú samosprávu. Voľby do komunálu zhodou okolností nasledujú tesne po parlamentných voľbách, teda tie štvorročné obdobia sa z veľkej časti kryjú. A keď budú chcieť Bratislavčania lepšie financovanie, a určite k tomu budú vyzvaní, aspoň jednou časťou kandidujúcich, tak budú tlačení k tomu, aby volili rovnako, ako dopadli výsledky celoslovenských volieb do parlamentu. A vôľa Bratislavy sa nie úplne zhoduje s vôľou alebo s výsledkami celoslovenskými. To nie je dobré, takto vytvárať tlak na bratislavského voliča. Aby som to trošku odľahčil. Obidva tieto body, teda závislosť od vládnej väčšiny i neriešenie problému dostatku financií excelentne odôvodnil v inom zákone kolega Jarjabek. Minulý týždeň alebo predminulý odôvodňoval, prečo je zlé zavesiť rozpočet Slovenskej televízie a Slovenského rozhlasu na štátny rozpočet, keď sa v prvom čítaní prerokovával návrh z dielne SDKÚ na túto tému. Sledoval moju argumentáciu spred viac ako pol roka, pretože tento návrh prišiel opakovane. Sledoval moju argumentáciu spred mesiaca, keď sme aj prerokovávali zákon o Bratislave v prvom čítaní, a použil aj ten príklad s Pro Slovakiou. A veľmi dobre odôvodnil, že z potreby nezávislosti verejnoprávnych médií nie je dobré, aby tieto boli financované zo štátneho rozpočtu. Inými slovami, som zvedavý na konzistentnosť jeho argumentácie a myslenia, lebo keď si myslí, že nie je dobré voliť závislosť verejnoprávnych médií, určite by si mal myslieť, že nie je dobré voliť ani závislosť samosprávy od vlády. Dámy a páni, z týchto dôvodov by som priniesol do tejto snemovne návrh, ktorý je veľmi jednoduchý a v podstate je to len pol riadka. Takže dávam svoj návrh. V čl. I bode 1 sa § 1 ods. 4 vypúšťa. Odôvodnenie som povedal vlastne v predchádzajúcich slovách a, inými slovami, je, samozrejme, v tomto návrhu už viac ako týždeň rozdané. Dámy a páni, prosím o podporu pre tento návrh, ktorý je totožný so stanoviskom Ministerstva financií Slovenskej republiky. Dámy a páni, prosím o podporu môjho návrhu aj z takého trošku iracionálnejšieho dôvodu, ako sú dôvody ministerstva financií, ktoré dôvodí nesystémovosťou zavedenia kapitoly pre Bratislavu do štátneho rozpočtu. Z trošku z iracionálnych dôvodov sa preniesla nevôľa Slovákov, Slovenska ku hlavnému mestu v Prahe po roku 1993 na Bratislavu, so všetkými tými rečami o bratislavocentrizme a takej trošku závisti, že tu je predsa len asi vyššia životná úroveň, aj keď sú tu oveľa vyššie životné náklady, na ktoré už nikto nehľadí. Ja viem, že vybudovať taký vzťah k hlavnému mestu, ako majú, povedzme, Francúzi k Parížu alebo Rusi k Moskve, Maďari k Budapešti, sa nám bude dariť veľmi ťažko, najmä nie v súčasnej dobe. Prosím vás preto, nezanášajme do nášho legislatívneho prostredia ďalšie prvky, ktoré by mohli tú nevôľu veľkej časti Slovenska k Bratislave zvyšovať. Hľadajme radšej cesty, ako tej Bratislave pomôcť inými mechanizmami, ale zároveň aj tú Bratislavu ako hlavné mesto Slovensku a Slovákom ponúkať, zatraktívňovať a približovať k takým tým ideálnym hlavným  mestám, ako som už pomenoval alebo ako je Viedeň, ako je Varšava, ako je milovaná Praha pre Čechov. Ďakujem pekne.