K. Tóthová, poslankyňa: (2001-10-25):
dovoľte mi, aby som interpelovala neprítomného predsedu vlády Slovenskej republiky. Moja interpelácia sa bude týkať známej kauzy súvisiacej s údajným zneužitím eurofondov na Úrade vlády Slovenskej republiky a chcem povedať, že táto kauza rozhodne neprispela k dobrému menu Slovenskej republiky v zahraničí a k dobrému menu Úradu vlády Slovenskej republiky na Slovensku. Že išlo o pravý príklad príslovia, že pod lampou je najväčšia tma, sa skutočne preukázalo, lebo práve predseda vlády bol ten, ktorý sa staval na čelo boja proti korupcii a, ajhľa, práve tesne, ako sa hovorí, pod touto lampou nastala veľká tma. Áno, už boli vyvodené určité zodpovednostné dôsledky voči pánu Ing. Rolandovi Tóthovi, bývalému podpredsedovi vlády pánu Hamžíkovi, čo dosiaľ ešte stále nie je konkretizované, v čom vlastne tkvela jeho zodpovednosť a čo porušil. Ale v súvislosti s touto kauzou sa dostalo na povrch, že pán Ing. Roland Tóth pri zahraničných cestách neodovzdával správy zo zahraničných ciest. A v tejto súvislosti sa pýtam, ako to, že predseda vlády nevidí porušenie právnych predpisov u vedúceho Úradu vlády Slovenskej republiky pána Tibora Tótha, ktorý vlastne ako vedúci úradu pripúšťal vyplácanie cestovného, diét, stravného v prípade, keď neboli splnené náležitosti, ktoré sú podkladom na vyplatenie týchto diét. Ako to, že sa vlastne nekonštatuje porušenie predpisov? Ako to, že sa nevyvodí zodpovednosť voči vedúcemu úradu vlády, keď je nad slnko jasnejšie, že došlo k porušeniu právnych predpisov? Preto moja otázka na pána predsedu vlády znie: Z akého dôvodu porušenie predpisov Tiborom Tóthom nevníma a nevyvodzuje zodpoved-nosť? Táto súvislosť mi bola občanmi daná do pozornosti, pretože pán Tibor Tóth kandiduje v rámci volieb do vyšších územných celkov a vôbec nie je táto otázka doriešená. Toľko by som sa svojou interpeláciou obracala na predsedu vlády. Ďalej by som interpelovala pána ministra vnútra, taktiež neprí-tomného. Nedávno odbory zorganizovali zhromaždenie, resp. pochod v Bratislave za podporu svojich požiadaviek, resp. ako prejav nespokoj-nosti so súčasnou situáciou. Viaceré denníky, vrátane televízie odvysielali vystúpenie, v ktorom sa jasne uvádzalo, že tento čin bude postihnutý pokutou s tým, že už aj v minulosti bol postihnutý pokutou, síce symbolickou. Ak dovolíte, pán minister vnútra, dovolím si upriamiť vašu pozornosť na čl. 28 Ústavy Slovenskej republiky, kde sa hovorí, že právo pokojne sa zhromažďovať ústava zaručuje. V ods. 2 sa uvádza: „Zhromaždenie sa nesmie“, zdôrazňujem, „nesmie podmieňovať povolením orgánu verejnej správy“. Preto ako môže minister vnútra Slovenskej republiky, ak má byť Slovenská republika právnym štátom, bez povšimnutia ponechať infor-mácie, že takéto zhromaždenie podlieha povoľovaciemu konaniu, že povolenie nebolo vydané a že toto nevydané povolenie bude mať za následok udelenie pokuty. Ďakujem pánu ministrovi vopred, že mi buď dá odpoveď, že skutočne tieto stanoviská sú porušením ústavy, alebo ak má opačný názor, prosím ho, aby mi uviedol, v zmysle ktorých právnych predpisov a konkrétnych ustanovení by bolo možné pokutou postihnúť zástupcov odborov. Ďalšia moja interpelácia sa obracia na ďalšieho neprítomného ministra, a to ministra práce, sociálnych vecí a rodiny. Vážený pán minister, o odchode žien do dôchodku sa už hovorí dlhšie a v poslednom období častejšie. Nedávno štátna tajomníčka vášho ministerstva v televízii vyhlásila, že vlastne oddialenie odchodu žien do dôchodku na vek 60 rokov je zrovnoprávnenie žien s mužmi. Dovoľte mi, aby som vyjadrila, že tu nejde o žiadne zrovnoprávnenie, pretože v tejto otázke by sa ženy rovnoprávne stali s mužmi vtedy, keby aj muži rodili, aj oni dojčili, aj oni sa starali o deti a pri plnení týchto povinností oboma pohlaviami by sme sa zrovnoprávnili rovnakým odchodom do dôchodku. Ide tu vlastne o zosúladenie nášho platného právneho poriadku s právom Európskej únie, teda ide tu o aproximačný krok a žiadny krok zrovnoprávnenia žien. Moja otázka znie: Aj Mečiarova vláda rokovala o tomto probléme. Rokovala som aj osobne a som svedkom toho, že na týchto rokovaniach bolo dohodnuté práve v tejto otázke, že bude prechodné obdobie, že súčasná platná právna úprava zvýhodnenia skoršieho odchodu žien, teda zvýhodnenia žien skorším odchodom do dôchodku podľa počtu detí sa ponechá až do vstupu do Európskej únie a až po vstupe na základe dohodnutého prechodného obdobia sa bude tento čas postupne predlžovať. Táto naša požiadavka, náš konsenzus dohodnutý s expertmi Európskej únie bol podporený argumentmi z našej strany, podporovaný argumentmi, že ženy na Slovensku v bývalom socialistickom zriadení boli vlastne ľudia, ktorí vykonávali dve zmeny bez podporných vedľajších služieb, ako sú pomocnice v domácnosti, ktoré fungujú v západo-európskych krajinách, služby na patričnej vysokej úrovni, ktoré taktiež sú v západoeurópskych krajinách a podobne. Preto bol ešte pridaný ďalší argument, ktorý Európska únia akceptovala, že Slovensko, ktoré v tom čase malo 13-percentnú nezamestnanosť, je krajinou s vyššou nezamestnanosťou a s veľkým počtom nezamestnaných mladých ľudí a práve predĺžený odchod žien do dôchodku by vlastne blokoval uvoľňovanie miest práve pre mladšie ročníky. Ak toto bolo s pochopením vypočuté v Európskej únii pri 13-percentnej nezamestnanosti. Neviem, prečo to nebolo uplatnené v súčasnosti, keď nezamestnanosť stúpla na 20 %. Moja otázka, pán minister, znie: Z akých dôvodov sa nenadviazalo na rozhovory, ktoré boli robené počas Mečiarovej vlády, prečo sa v tomto smere urobila ústupová kolenačková zahraničná politika, prečo sa nežiadalo prechodné obdobie? Vážené panie poslankyne, vážení páni poslanci, mám ďalšiu krátku interpeláciu, ktorá by dnes nebola vôbec na programe, keby nebolo vystúpenie pána ministra kultúry, ktoré bolo arogantné k nášmu poslancovi pánu poslancovi Cuperovi. Ja sa preto pána ministra kultúry, ktorý sa prezentoval ako „jemnocitný minister kultúry“, pýtam: V nedávnej minulosti, pán minister, ste boli na zahraničnej ceste, na ktorej došlo k dopravnej nehode a viezli ste dvoch známych hercov, z ktorých jeden bol vážnejšie zranený a bolo mu poskytnuté nemocničné ošetrenie. Môžete osvedčiť výpisom z uznesenia vlády, že ste spolucestujúcich, ktorí nie sú členmi vlády, ani pracovníkmi ministerstva, uviedli na svojej žiadosti o súhlas so zahraničnou cestou a uznesením vlády boli schválení ako vaši spolucestujúci? Ako bývalá členka vlády viem, že na zahraničnú služobnú cestu všetci spoluúčastníci alebo tí, ktorí sa nachádzajú v dopravnom prostriedku, konkrétne v motorovom vozidle na zahraničnej ceste, musia byť odsúhlasení uznesením vlády. Vážené panie poslankyne, vážení páni poslanci, viac interpelácií nemám a ďakujem tým, ktorí si moje interpelácie vypočuli. Ďakujem. M. Andel, podpredseda NR SR : Áno, v poriadku. Áno, ďakujeme veľmi pekne, pani kolegyňa, za vaše vystúpenie. Ďalší v rozprave vystúpi pán poslanec Kalman, pripraví sa pán poslanec Jarjabek. Pán kolega, nech sa páči, dávam vám slovo. J. Kalman, poslanec: Vážený pán predsedajúci, vážený pán minister, vážená Národná rada, dovoľte mi jednu takú odľahčenú interpeláciu práve na tu prítomné-ho pána ministra obrany pána Stanka, ktorého chcem interpelovať podľa § 129 rokovacieho poriadku Národnej rady Slovenskej republiky. Vážená Národná rada, vážený pán minister, od vášho rezortu nemožno oddeliť ani armádny šport. (Ale vám odľahlo, pán minister, hovoríme o prijateľných veciach.) Prešiel svojím vývojom, stal sa súčas-ťou športového života a reprezentácie na najvyššej úrovni a v nemalej miere ovplyvnil príslušné regióny a mestá, myslím tie, kde sa šport rozvíjal. Transformáciou rezortu obrany sa dostal do postavenia, v ktorom sa právom očakáva od rezortu zodpovednosť za jeho ďalší vývoj. Príkladom je situácia vo futbalovom klube Dukla Banská Bystrica. Za roky svojej takmer 40-ročnej existencie osvedčil svoje opodstatnenie účasťou v domácich ligových súťažiach i v mnohých špičkových medzinárodných súťažiach. V súčasnosti je Dukla Banská Bystrica účastníkom druhej najvyššej celoštátnej súťaže a má ako jeden z mála klubov vybudovanú kompletnú štruktúru, t. j. od výchovy žiakov a mládežníckych kategórií až po dospelých a tomu zodpovedajúce trénerské a funkcionárske zázemie. Futbalový klub má k dispozícii plne funkčné objekty a priestory. Nie je vlastníkom nehnuteľného majetku, na svoju činnosť využíva objekty a priestory vrátane tréningových plôch formou bezplatného prenájmu od AŠK Dukla Banská Bystrica. Na svoju činnosť dostáva príspevok z ministerstva obrany Slovenskej republiky, ktorého hodnota nehnuteľného majetku vo výške futbalového klubu Dukla Banská Bystrica je niekoľko desiatok miliónov slovenských korún. Dosiahnuté výsledky hovoria o perspektíve futbalu v tomto komplexe, jeho príslušnosť k armádnemu športu je opodstatnená aj v súčasných podmienkach. Napriek dlhodobejšiemu nedostatku finančných prostriedkov a špecifickým podmienkam pre futbal, vyplývajúcich z postavenia klubu ako príspevkovej organizácie Ministerstva obrany Slovenskej republiky ostáva službou vysoko potrebnou aj pre región, aj pre Slovensko. Zrušenie klubov v horizonte 5 až 10 rokov by nebolo spoločensky únosné. Klub má k dispozícii dostatočné trénerské zázemie, centrum talentovanej mládeže, internátne športové školy, servisné služby vrátane rehabilitačných pracovísk s prepojením na zdravotnícke zariadenia tre-tieho typu. Pri ďalšom rozvoji futbalu možno stavať na vybudovanej základni na vykonávanie a zabezpečenie výkonnostného a vrcholového športu, je potrebné vytvoriť komplexné podmienky na jeho ďalšie fungovanie. Je viac návrhov ako samostatná rozpočtová organizácia Ministerstva obrany Slovenskej republiky alebo organizačne začlenená späť do systému AŠK, začlenená do uvažovaného Centra štátnej športovej reprezentácie pri AŠK a poprípade iné. Aj vzhľadom na to, v akej situácii sa nachádza slovenský futbal a v akej situácii by ho všetci fanúšikovia chceli mať, vážený pán minister, obraciam sa na vás s týmito dvoma otázkami: Ako konkrétne chcete riešiť ďalšie zachovanie futbalu a futbalového klubu v Banskej Bystrici a aký postup na jeho funkčnú existenciu prijme Ministerstvo obrany Slovenskej republiky? Pýtam sa preto, lebo máme informácie aj v samotnom klube, že je tendencia z vášho ministerstva uvedený futbalový klub zrušiť. Moja druhá otázka je, vážený pán minister, objavujú alebo vysky-tujú sa názory, že Ministerstvo obrany Slovenskej republiky  uvažuje za symbolickú cenu majetok ministerstva obrany - celý športový areál - odpredať mestu. Vzhľadom na to, že dnes vieme, v akej situácii je mesto, žiaľ, zadlženej, Bystričania i priaznivci športu majú obavu, aby veritelia nesiahli po tomto majetku, po tomto objekte, ktorý by potom bol inou formou využívaný alebo dokonca prišlo až k jeho zrušeniu, a tým by zanikli podmienky na rozvoj športu, nielen futbalu, ale aj iných činností, ktoré sa v areáli na Štiavničkách a príslušnom okolí v Banskej Bystrici realizujú. Verím, vážený pán minister, že ako fanúšik a priaznivec športu zvážite, pokiaľ sú tieto obavy opodstatnené, zvážite dosah aj vplyv takéhoto predpokladaného rozhodnutia a nepristúpite k tomu, o čom som hovoril, ale naopak, posilníte pozíciu ministerstva obrany vo vzťahu k príslušnému futbalovému klubu, vo vzťahu k športu na Slovensku vôbec ako celému. Ja vám za všetkých fanúšikov, za všetkých priaznivcov futbalu, ale aj športu, dopredu ďakujem. M. Andel, podpredseda NR SR: Ďakujem za vašu interpeláciu. Podľa rokovacieho poriadku § 130 dávam slovo pánu ministrovi, nech sa páči. J. Stank, minister obrany SR: Vážené pani poslankyne, páni poslanci, neviem, pán poslanec, či vás nesklamem svojou odpoveďou, ale musím vás hneď informovať, okrem toho to urobím veľmi rád aj písomne. O posledných dohodách, resp. rozhovoroch, ktoré sme na túto tému, a nielen na tému týchto klubov, mali s ministrom školstva, ktorý má na starosti šport v tejto republike ako-taký. Chcel by som povedať aj pri tejto príležitosti, že šport zostane naďalej súčasťou, neoddeliteľnou súčasťou, integrálnou súčasťou armády, života v armáde. Je to jeho skutočne neoddeliteľná súčasť. Na druhej strane vieme, za akých okolností vznikli armádne športové kluby, v čase keď bola dvojročná základná vojenská služba, keď bolo potrebné talentovaných športovcov udržať v ich kondícii, udržať ich v športovom vývoji. Tieto podmienky zanikli, mimochodom, medzi-časom zanikli aj podmienky alebo okolnosti financovania športu v armáde. Napríklad spomínané dve príspevkové organizácie, to zname-ná, futbal v Banskej Bystrici a hokej v Trenčíne sú už financované v prevažnej miere z iných zdrojov ako zo zdrojov ministerstva obrany. Napriek tomu nás stojí ročne 150 mil. Sk financovanie týchto armádnych športových klubov. V čase, keď máme problémy s tým, ako vyčleniť prostriedky napríklad teraz na poľnú nemocnicu v súvislosti so situáciou, ktorá vznikla po 11. 9. alebo ako ochrániť objekty elektronickou ochranou, povedzme, muničné sklady, ako kúpiť padáky alebo, ja neviem, nejakú spojovaciu techniku, je skutočne 150 miliónov korún na financovanie vrcholového športu, prípadne reprezentácie pre minister-stvo obrany dosť veľa. Domnievam sa, že štát musí podporovať vrcholový šport, a keď to má urobiť, mal by to urobiť cez kompetentné ministerstvo, a to je ministerstvo školstva. Okrem iného aj preto, aby to nezáviselo od subjektívnych postojov ministra, či dá, alebo nedá prostriedky na armádne športové kluby. Takže usilujeme sa o to nájsť nejaký vhodný model, ktorý bude znamenať predovšetkým financovanie reprezentácie vrcholového športu štátom. Dohromady hodnota týchto zariadení, účtovná hodnota týchto zariadení presahuje 700 mil. Sk, pán poslanec, teda viac ako 700 mil. korún je hodnota týchto zariadení, je pre mňa cenné toto vaše upozornenie. Nehodlám za symbolické ceny predávať alebo rozhodovať o predaji týchto armádnych športových zariadení, ale v prípade, že sa dohodneme, že riadiť šport, aj vrcholový šport, aj tento masový šport bude niekto iný v Slovenskej republike, tak mu budú prevedené potom aj tieto zariadenia. Rozhodne sa nemienime toho zbavovať tak, že by to malo skrátka uškodiť myšlienke športu. Ostatné, keď dovolíte, v písomnej podobe. Ďakujem pekne. M. Andel, podpredseda NR SR: Ďakujem vám, pán minister, za vašu reakciu na interpeláciu pána poslanca Kalmana. Všetci veríme, že skutočne urobíte maximum, aby nielen slovenská športová verejnosť, ale aj športovci a najmä tá „masovka“, ako ste povedali, bola spokojná. Pani kolegyňa, buďte taká dobrá, nekomentujte. Ak niečo chcete, prihláste sa, ale nemáte nárok na faktickú poznámku. Nie ste naj-múdrejšia v tejto snemovni. Ako obyčajne som si zvykol, že komentujete. Ďakujem. Teraz vystúpi pán poslanec Jarjabek, nech sa páči.