Ľ. Mušková, poslankyňa: (2005-03-21):
Pri prerokovaní v prvom čítaní prešiel tento návrh skoro úplne bez povšimnutia vedeckou akademickou komunitou. Vyjadrenia kompetentných reprezentačných orgánov vysokých škôl formulovali svoje výhrady k zákonu. No, kompetentní z ministerstva školstva, ktorí predkladali návrh do vlády, zdá sa, nemali ani oči, ani uši. Prvú verziu zákona pripravovali pracovníci ministerstva školstva ešte v roku 2004. Táto verzia bola prepracovaná vybranými odborníkmi, ktorí pozmenili reformný duch zákona na konzervačný, vo všeobecnosti kopírujúci súčasný stav organizácií štátnej podpory výskumu rozvoja. Ak si niekto prečíta stanovisko Slovenskej rektorskej konferencie k návrhu zákona o vede a technike z roku 2004, zistí, že Slovenská rektorská konferencia vyslovila plnú podporu návrhu zákona a odporučila ho do ďalšieho legislatívneho konania, ale navrhla zvážiť šesť zásadných pripomienok. Z týchto pripomienok nová prepracovaná verzia návrhu zákona rešpektovala len jednu pripomienku. Návrh zákona, ktorý sme dostali na prerokovanie, nebol pripomienkovaný na gremiálnej porade pána ministra. Kompetentní pracovníci z ministerstva nepoznali jeho znenie, ani keď išiel na schválenie do vlády. Tak to spomenul štátny tajomník ministerstva školstva pán Tóth. Povedal to v televíznom vysielaní TA3 a povedal, že nemohol svoje pripomienky k návrhu zákona predložiť. Neučinili tak ani kompetentné orgány akademickej obce. Slovenská rektorská konferencia na svojom zasadnutí minulý týždeň konštatovala vo svojom vyhlásení nutnosť zmien, ktoré by sa mali odsúhlasiť dnes pri druhom čítaní. Na zasadnutí gestorského výboru pre školstvo, kultúru a šport bola odsúhlasená, lebo bola predložená aj samotným pánom profesorom, pozmeňujúce návrhy a celý rad pripomienok k návrhu zákona ho vylepšujú. Tento jav však jasne hovorí, že druhá verzia návrhu zákona predložená do vlády nemala vykonzultovanú predstavu v akademickej obci a nevyjadrovali sa k nej ani pracovníci sekcie Ministerstva školstva  Slovenskej republiky. Vážené pani poslankyne, páni poslanci, prečo o tomto hovorím na začiatku môjho vystúpenia. Už v druhom prípade predkladania návrhu zákona z dielne ministerstva školstva sa návrhy veľmi dôležitých zákonov pre univerzity a Slovenskú akadémiu vied predkladajú netransparentným netradičným spôsobom. Je namieste otázka pre pána ministra školstva, načo má úradníkov na ministerstve, ktorým nedôveruje a prípravou zákona poveruje ľudí z iných prostredí, míňa tak peniaze daňových poplatníkov a vlastným ministerským odborníkom nedá možnosť ani k predkladaným návrhom sa vyjadriť. Je to, mala by som sa spýtať, či je to už boj koaličných strán pred voľbami. Vysoké školy sú veľmi pesimisticky rozladené z toho, že na pôde vysokých škôl je čoraz menej priestoru a príležitosti pre vedeckú tvorivú prácu. Pritom boli to práve vysoké školy, ktoré svojho času predstavovali silnú vedeckovýskumnú bázu a výstupy z mnohých programov boli rozhodujúce pre mnohé výrobné odvetvia. Kľukaté sú cesty slovenskej vedy, výskumu a inovácií. Treba si uvedomiť, že ak stratíme schopnosť tvorivo uvažovať, hľadať nové originálne riešenia, schopnosť nielen rozvíjať vedu, ale schopnosť uskutočňovať transfer technológií, nemáme šance presadiť sa v spoločnom vysokoškolskom ani vo vedeckom európskom priestore. Vedecký potenciál máme silný. Mnohé výstupy z vedeckých a výskumných pracovísk sú využiteľné doma a aj v zahraničí. Preto je na škodu slovenskej ekonomiky, že potrebu vedy vláda Slovenskej republiky len deklaruje, a pritom postupne redukuje vedecké pracoviská nielen na vysokých školách, ale aj v odborných ústavoch. Štatistické údaje sú alarmujúce. Počty pracovníkov na vysokých školách sa znížili o jednu tretinu. Únik tvorivých mozgov teda ďalej pokračuje. Nielen výroba, ale výskum a veda sú v žalostnom stave. Chýba nám stratégia podpory, rozvoja vedy a techniky, zákon o vysokých školách nie celkom jasne upravuje aj postavenie vysokoškolskej vedy. Akademická obec očakávala, že sa návrh zákona väčším dôrazom bude venovať hlavne týmto otázkam. Diskusia, ktorá sporadicky prebieha v masovokomunikačných prostriedkoch okolo týchto ustanovení, je mimoriadne emotívna. Považujem to za pochopiteľné, lebo vysokoškolská veda bojuje vo viacerých vedných odboroch o prežitie. Je redukcia rozpočtových nákladov i pracovníkov fakulty musia presúvať, aby teda mal kto vôbec učiť. Technické a prístrojové vybavenie na viacerých pracoviskách neumožňuje zabezpečiť ani najzákladnejšie podmienky na vedeckú prácu. Výrazne sa obmedzil nákup vedeckej literatúry. Toto všetko sa dá nahradiť prácou síce na medzinárodných projektoch a využívať techniku a knižnice zahraničných partnerov, hrozí nám však omnoho horšie - strata talentovaného vedecko-technického dorastu. Ten, kto umožňuje tento stav, je príliš krátkozraký, pretože únik najlepších študentov a hlavne doktorandov do zahraničia prinesie stonásobne väčšie škody, než sú na prvý pohľad viditeľné. Ide totiž v prvom rade o hrubú chybu v koncepčnom myslení, ktorá sa bude naprávať celé desiatky rokov a pripraví nás nielen o tímy vysokokvalifikovaných vedcov a dlhodobo budovanú štruktúru základného výskumu, ale aj o veľa peňazí, ktoré teraz usporíme. Krajina, ktorá nechce len lacno predávať pracovnú silu, musí výdatne prispievať k vedeckému, výskumnému a vývojovému napredovaniu, aby zostala na európskej špičke. Ak si chceme posilniť pozície v Európe, musíme investovať do svojho vedecko-technického vzostupu oveľa, oveľa viac ako doteraz. Napriek všetkým výhradám vítam tento návrh zákona o organizácii štátnej podpory výskumu a vývoja, verím, že poslanci podporia zmeny, ktoré boli schválené pri prerokovaní zákona vo výbore pre školstvo, vylepšujú tento návrh. Mrzí ma, že návrh zákona nie je odvážnejší a reformnejší, ako už povedal aj môj predrečník. Tento zákon sa určite zaradí medzi tie zákony, ktoré bude potrebné po voľbách opäť novelizovať. Ale za Ľudovú stranu - HZDS chcem povedať, že my tento návrh zákona podporíme.