V. Novotný, poslanec: (2008-05-14):
Na úvod chcem povedať, že tento rok sa k tejto téme budeme musieť zrejme ešte vrátiť vzhľadom na to, že Ústavný súd  prednedávnom rozhodol o tom, čo sme asi všetci tušili, že vyhláška nie je v súlade so zákonom, že vyhláška ide nad rámec zákona, apropo, oba sú ešte zo  šesťdesiatych rokov. Takže z medicínskeho hľadiska je to niečo, čo je dávno prežité a čo už nepatrí do dnešného moderného sveta. Ale každopádne tá dilema a ten problém tu je a zrejme ho budeme musieť v pléne Národnej rady vyriešiť. Veď zákon o umelom prerušení tehotenstva hovorí o tom, že interrupciu je možné vykonať do 12. týždňa, a vyhláška hovorila o tom, že pri vrodenej vývojovej chybe, vážnej malformácii alebo genetickej poruche dokonca je to možné do 24. týždňa. Ale túto dilemu by som ponechal na to, ako to spracujú odborné tímy na ministerstve zdravotníctva. Verím, že na tom pracujú. A teším sa na túto vážnu a, verím, skôr odbornú diskusiu v pléne Národnej rady. Táto novela zákona, ktorú predložila skupina poslancov, si nekladie za cieľ riešiť túto komplikovanú otázku, pretože myslím si, že je nám všetkým známe, že ministerstvo zdravotníctva na tom pracuje a pripravuje novelu zákona, ale táto novela zákona má predovšetkým zvýšiť informovanosť gravidnej ženy, tehotnej ženy o okolnostiach umelého prerušenia tehotnosti, ako aj o alternatívnych možnostiach. Novela tohto zákona zavádza aj 72-hodinovú lehotu na rozmyslenie sa ženy, keď to môžem takto povedať, skrátka zavádza lehotu 72 hodín, počas ktorých žena po obdržaní komplexnej informácie o okolnostiach umelého prerušenia tehotnosti, o všetkých rizikách, ako aj o alternatívnych možnostiach si to môže kľudne v súkromí, možno aj so svojimi najbližšími prebrať, premyslieť a môže sa rozhodnúť. Ja túto poslaneckú novelu vítam. Vítam ju a podporujem ju, aj keď by som chcel byť veľmi medicínsky purista, tak poviem, že mám dve terminologické výhrady, o ktorých v druhom čítaní, a verme, že budeme v druhom čítaní s touto poslaneckou novelou zákona, budem hovoriť. Veľmi sa mi nepáči napriek vystúpeniu vo faktickej poznámke pána poslanca Rydla ten novotvar umelé ukončenie tehotnosti, pretože je niečím novým, na čo veľmi v medicínskej terminológii nie sme zvyknutí. Je to novotvar, ktorý trošku nekorešponduje so zaužívanými terminologickými názvami, ktoré máme zaužívanými termínmi. A takisto pojem nenarodené dieťa by sa dal možno kulantnejšie vyjadriť vzhľadom na to, že v medicíne poznáme, čo je to zárodok a čo je to plod, čo je to embryo a čo je to fétus. Máme to presne rozdelené aj podľa týždňov gravidity, ale nenarodené dieťa evokuje možno viac taký sociálno-psychologický moment, nie je to zas medicínsky pojem, ktorý používame. Ale toto sú terminologické problémy, ktorým sa chcem venovať v druhom čítaní. Tento poslanecký návrh zákona podporujem a vítam, pretože vidím paralely aj v legislatíve iných krajín, napr. v Nemecku je to presne takisto, že ak sa žena rozhodne pre umelé prerušenie tehotenstva, mala by absolvovať rozhovor s morálnou autoritou alebo, ináč povedané, ak je veriaca, s kňazom jej cirkvi, ak nie je veriaca, so psychológom alebo aj jedným aj s druhým, keď sa tak rozhodne, práve preto, aby boli aj tie psychické dopady možného prerušenia tehotenstva dostatočne vysvetlené a aby bola žena oboznámená aj s týmito okolnosťami, čo všeobecne neprináleží do rúk gynekológovi alebo do úst gynekológovi, ktorý je viac-menej chirurg, čiže ktorý vykonáva samotnú túto činnosť. Samozrejme, ak je v novele zákona presne vydefinované, o čom má oboznámiť ženu, akú informáciu jej má dať o nadáciách, charitatívnych organizáciách, nechcem čítať zákon, keď to má ministerstvo zdravotníctva uverejňovať na svojej stránke a túto informáciu posunie gynekológ gravidnej žene, ktorá sa rozhoduje v tejto chúlostivej otázke, možno to privítať a možno súhlasiť aj s takýmto riešením. Chcem povedať, že novela tohto zákona z môjho pohľadu nie je ani konzervatívna, ani liberálna. Preto som na úvod povedal, že možno aj preto je taká kľudná tá atmosféra a diskusia, pretože tu naozaj nejde o svetonázorový stret. Táto novela zákona ani neuprednostňuje právo ženy na súkromie pred právom na život, ani nepreferuje právo na život pred právom ženy na súkromie. Táto novela zákona je v podstate len detailným prepracovaním obsahu informovaného súhlasu, ktorý by žena pred takýmto vážnym rozhodnutím mala dať. V dnes existujúcej zdravotnej dokumentácii v zmysle zákona o zdravotnej starostlivosti musí byť ako príloha aj informovaný súhlas pacienta s vykonaním akéhokoľvek medicínskeho výkonu. Ak idete pacienta operovať a keď idete urobiť minimálny zákrok pacientovi, vybrať mu materské znamienko, musíte pacienta poučiť o okolnostiach výkonu, o rizikách tohto výkonu a pacient vám musí podpísať jedno tlačivo, ktoré sa volá informovaný súhlas. Musí byť súčasťou zdravotnej dokumentácie. Dá sa povedať, že novela tohto zákona len upresňuje obsah informácie, ktorú by mala formou informovaného súhlasu pred vykonaním umelého prerušenia tehotnosti žena tomu gynekológovi dať, teda žena by mala túto informáciu dostať. Chcem povedať, že môžeme o tom diskutovať, či to má byť obsahom zákona alebo nemá byť obsahom zákona, či na to nestačí vyhláška, ale v danej legislatívnej situácii, v ktorej sa momentálne nachádzame, keď neplatí vyhláška a platí len zákon, a nechcem teraz veľmi diskutovať na túto tému, lebo sme na veľmi tenkom ľade, je v podstate vykonávanie akýchkoľvek umelých prerušení tehotností po 12. týždni veľmi otázne v tejto krajine aj pri vrodenej vývojovej chybe, aj pri vážnej malformácii, pretože tu hovorí polovica právnikov áno a polovica právnikov nie. Z tohto pohľadu je to teda pre lekára veľmi ťažké na to dať správnu odpoveď. Si myslím, že je dobré, keď do tohto zákona napíšeme, čo má byť obsahom informácie, ktorú gravidná žena dostane, keď sa má rozhodnúť o takej vážnej veci, ako je umelé prerušenie tehotenstva. Na záver chcem povedať, že som sa v medicíne naučil, že niekedy robíme výkony, operácie, vyšetrenia a znovu výkony, ktoré možno nepomôžu tomu pacientovi, pričom mnohokrát vieme, že stav pacienta je tak závažný, že naša šanca uspieť takýmto výkonom medicínskym, operačným výkonom je minimálna. Aj profesor v neurochirurgii, u ktorého som začínal na klinike, mi onehdy povedal, keď som sa ho pýtal, prečo pri ťažkých poraneniach mozgu, keď je nám viac-menej jasné, že pacient má veľmi malú šancu, aby sa z tohto poranenia dostal, vykonávame operačný výkon, o ktorom si myslíme, že je život zachraňujúci, ale v drvivej väčšine prípadov ten život nezachráni, prečo to vlastne robíme. On mi vtedy povedal, že keď urobíme 1 000 operácií a zachránime jeden jediný ľudský život, tak tých 1 000 operácií má zmysel. A toto by som možno chcel parafrázovať na záver môjho vystúpenia, že keď podáme tisícky informovaných súhlasov v zmysle takto schválenej poslaneckej novely zákona, na základe ktorých sa jedna jediná tehotná žena rozhodne, že nepôjde na umelé prerušenie tehotenstva, a narodí sa jej živé, zdravé, krásne dieťatko, tak to má zmysel. Preto vás chcem, dámy a páni, poprosiť o podporu tohto poslaneckého návrhu zákona. Ďakujem pekne.