P. Paška, poslanec: (2004-06-23):
Budem trošku prejudikovať, predpokladám, že ide o účtovnú operáciu so záväzkom voči prerozdeľovaciemu fondu. Ak je však za rok 2003 táto operácia uskutočnená, chcem sa spýtať, prečo bola robená takýmto spôsobom, pretože pokiaľ mi je známe, vláda Slovenskej republiky schválila spôsob oddlženia systému zdravotníctva svojím uznesením až 19. mája 2004, kde precizovala celý mechanizmus a až na poslednom výbore pre zdravotníctvom sme aj otvorením zákona 273 cez tretiu hlavu zákona o odškodnení upresňovali spôsob, alebo umožňovali spôsob započítavania a odpustenia aj penále voči záväzku Spoločnej zdravotnej poisťovne proti prerozdeľovaciemu fondu. Pýtam sa, hovorím teraz o metodickej stránke veci, pretože predpokladám, ak by tomu tak nebolo, mala by Spoločná zdravotná poisťovňa zrejme veľký problém do konca roka 2004 vyčistiť svoju bilanciu a vstúpiť zrejme do transformačného procesu v spôsobe, ako si to predstavuje minister zdravotníctva, rád si to nechám vysvetliť, len mi nesedia celkom tie právne úrovne, to znamená, či bolo takéto oprávnenie a poviem aj prečo, my sme viedli debatu o probléme Spoločnej zdravotnej poisťovne tuším dva roky, hovorím teraz o tom nešťastnom záväzku Železníc Slovenskej republiky voči Spoločnej zdravotnej poisťovni, ktoré primárne vytvorili najväčší problém a najväčší bolehlav pre Spoločnú zdravotnú poisťovňu a nakoniec viedli aj k riešeniu, ktoré - a poviem to priamo -, považujem zo strany vedenia poisťovne za veľmi pragmatické a od svojho nástupu do funkcie vo výbore som sa staval za toto riešenie, napriek tomu, že aj vo vedení rezortu, aj u pána ministra vyvolalo pomerne veľký odpor a snaha o zachovanie autonómie vedenia alebo existencie Spoločnej zdravotnej poisťovne vyvolávala až do začiatku tohto roka obrovskú animozitu a napätie medzi rezortom zdravotníctva a medzi rezortmi vnútra, obrany a dopravy, ktoré sú zakladajúci tejto rezortnej poisťovne. V tejto súvislosti sa chcem spýtať, keďže sme niekoľkokrát mali na výbore pre zdravotníctvo na stole problematiku riešenia nielen splátkového dlhu istiny, s čím súvisela aj metodika účtovania tohto dlhu a bilancia aj za rok 2002, a teraz sa to objavuje aj v roku 2003, aký je stav momentálne z pohľadu záväzku vo forme príslušenstva z týchto istín. Hovorím to tiež nie náhodou, aj keď som presvedčený, že - a úplne som ochotný aj s kolegami zo Smeru s tým súhlasiť -, je to metodický problém a otázka dohody o spôsobe odúčtovania. Hovorím to však v súvislostiach, kedy od roku 2002 sme cez niekoľko zákonov, ktoré predkladá minister zdravotníctva, svedkami toho, že otázka akceptovateľného alebo nárokovateľného príslušenstva z hľadiska záväzkovo-pohľadávkových vzťahov v systéme je zo strany ministra a ministerstva potláčaná a všetci poskytovatelia a účastníci záväzkovo-pohľadávkových vzťahov prichádzajú o veľké peniaze. Na druhej strane v snahe vyrovnať a vybalansovať systém práve v problematike Spoločnej zdravotnej poisťovne lietajú stovky miliónov korún, a to by som sa chcel opýtať, ako je tento spôsob vyriešený? Ale hlavne by som chcel vedieť, prečo teda bola, boli tie dve miliardy, neviem, koľko to je presne, ktoré tvoria záväzok voči prerozdeľovaciemu fondu, použité v účtovaní záverečného účtu za rok 2003 ako náklad. Ako náklad! Pokiaľ poznám uznesenie vlády a celú tú komplikovanú schému, ktorá zasiahne úroveň sociálnej poisťovne, daňových úradov, zdravotných poisťovní a účtu štátu, ide vždy o zápočty, ktorých cieľom je buď znížiť bilančnú sumu jednotlivých subjektov, alebo vypárovaním, alebo jednotlivými zápočtami znížiť objem ich nevymožiteľných pohľadávok, ak je však schodok alebo záväzok voči prerozdeľovaciemu účtu alebo fondu účtovaný ako náklad. Chcel by som vedieť, z akého dôvodu to tak je. V súvislosti so spomínanou problematikou napätých vzťahov medzi ministerstvom zdravotníctva a medzi Spoločnou zdravotnou poisťovňou a rezortmi, ktoré - a opravte ma, ak sa mýlim -, kulminovali na konci minulého roka a začiatkom toho roka dokonca v návrhoch ministra na zrušenie alebo na zlúčenie, alebo v podobe návrhu na zlúčenie so Všeobecnou zdravotnou poisťovňou, tieto snahy nakoniec trošku ustali, napriek tomu sme dnes svedkami takisto opäť kulminujúceho zápasu aj z dôvodov, že vedenie Spoločnej zdravotnej poisťovne sa netají svojím kritickým pohľadom na obsah reformy a snaží sa ustáť svoj postoj a pohľad v záujme svojich poistencov a v záujme rezortov, zakladateľov, ktorí Spoločnú zdravotnú poisťovňu zriadili, a chcel by som sa opýtať, ako sa teda postaví aj vedenie poisťovne, správna rada, predstavenstvo alebo dozorná rada a predstavenstvo voči týmto snahám. V tejto súvislosti chcem povedať, že za klub Smeru, absolútne uznávame legitimitu v rámci už nami vyjadrenej snahy o pluralitu zdravotného poistenia, zachovania autonómneho postavenia rezortnej zdravotnej poisťovne. Považujeme reči o neprimeranej solidarite, ktoré používa minister Zajac, mám na mysli teraz to jedno percento výdavkov na tie preventívne prehliadky a niektoré špeciálne služby poistencom, ktorí sú z vnútra a z obrany alebo zo železníc, za absolútne legitímny nástroj politiky v oblasti ľudských zdrojov a považujem to za vhodný nástroj určitej ingerencie štátu a vplývania štátu na zachovanie zamestnanosti a zachovanie funkčnosti a efektivity rezortov, ktoré, predpokladám, bude štát aj do budúcnosti riadiť a dúfam, že sa nestane, že aj tieto rezorty, ako je vnútro a ozbrojené sily, sa stanú predmetom privatizácie pod pláštikom myšlienky, že štát je zlý vlastník. Trošku možno nás budú čakať komplikované vzťahy po transformácii železníc, ktoré sa už začali. V tejto súvislosti chcem upozorniť na riziká, ktoré vyplývajú z možnej transformácie aj Spoločnej zdravotnej poisťovne v zmysle nového zákona 273 alebo teda o zdravotných poisťovniach, ktoré predkladá pán minister, pretože napriek tomu, že sa „deklaruje“ zachovanie vlastníckych vzťahov na úrovni zakladateľov v primárnom akte transformácie, čo je prirodzené, sú ním štátne podniky. Už dnes je jasné z hľadiska projektov, ktoré predkladá aj ministerstvo dopravy, že minimálne u železničnej spoločnosti už asi ťažko budeme hovoriť o zachovaní štátneho vlastníctva. Dámy a páni, to, čo sme hovorili v súvislosti s rizikami tvorby deficitu u Všeobecnej zdravotnej poisťovne, absolútne platí aj u Spoločnej zdravotnej poisťovne, chcem však, tak ako som povedal, vyjadriť náš záujem a vysloviť podporu vedeniu Spoločnej zdravotnej poisťovne v budúcom zápase, použijem tento výraz, o charakter po transformácii, ku ktorej, dúfam, nedôjde spôsobom, aký navrhuje pán minister. Ďakujem pekne.