P. Minárik, poslanec: (2010-02-09):
Dnes už tento parlament, zdá sa, že diskutovať len o krádežiach, škandáloch, o hádzaní bahna na seba, ale o vážnych morálnych problémoch diskutovať nevie. Pán kolega Rydlo bol vlastne jediný, ktorý mimo predkladateľov niečo povedal a ďakujem, že cíti túto potrebu. A určite všetkým nám by sa zdalo byť smiešne, kebyže na tých cigaretových škatuľkách uvádzame niečo podobné, ako „fajčenie zvyšuje pravdepodobnosť exitu na epidermoidný karcinóm bronchitis“. To by bolo asi smiešne. Ale na hormonálnej antikoncepcii, hlavne postkoitálnej, nám niečo takto nezmyselné vôbec nevadí a necháme to na voľno – lebo táto je špeciálne na voľno – bez predpisu, kupovať 14-, 15-ročným dievčatám. A to si nevymýšľam. Naozaj, stačí si otvoriť hociktorý ich chat, otvorený, verejne prístupný, ako tam o tom rozprávajú. „Je to úplne bezpečné.“ „Nie je to moc príjemné, pogrckala som sa z toho, ale nie je z toho žiaden následok.“ Toto je argumentácia tých dievčat. A ja sa im nečudujem, pretože ani netušia, čo sa v ich tele odohráva. Píše sa tam síce – v tých príbalových letákoch, maximálne jedenkrát za cyklus, ale keď si otvoríte tie ich chaty. „Bola som na diskotéke minulý týždeň a som aj tento, čo mám robiť?“ „Stojí to 450 korún,“ jej odporúča druhá. To je pre nich riešenie. Už som si myslel, že nebude žiadna diskusia a že sme asi navrhli jemnú hlúposť, ale našťastie Spoločnosti pre plánované rodičovstvo a Pietruchovej sa to predsa len nezdalo a ozvala sa. Hneď som bol uspokojenejší, pretože som vedel, že asi o niečo ide. Ale boli tam iba také klasické námietky. Talibanci sú proti slobodnému rozhodovaniu ženy o svojom tele, to aj tak zjednodušene parafrázované, že čo sa o tom píše. Tak ja vám poviem, ako ja chápem tehotenstvo a bude to mať spojitosť s tým Talibanom. To nie je rozhodovanie o tele ženy. Úplne evidentne. Keď príde splynutie spermie s vajíčkom, už nerozhoduje o svojom tele, lebo rozhoduje o materiáli s úplne inou genetickou informáciou. Teda nie o svojom tele. Tehotenstvo sa nezačína uhniezdením. Tehotenstvo sa začína tým, že  tento akt splynutia nastane. Už aj hovorenie o oplodnenom vajíčku je akési zahmlievanie. Nikto predsa neverí, že niečo také ako oplodnené vajíčko môže byť, však to je vnútorný nezmysel. Pretože tam už ide o inú kvalitu, inú genetickú kvalitu. Tak ako hovoril kolega Bauer, ide o ten budúci život v plnom rozsahu. Je tak zadefinovaný, že už nič k tomu netreba dodať. Všetci poznáme ten pokus, keď sa do skúmavky dá kyslík a vodík. Spraví sa nejaká inicializácia, spraví to štek a naši z plánovaných rodičovstiev hovoria, no ale kým to neskondenzuje, hovorme tomu napríklad hydrogenizovaný kyslík alebo oxidovaný vodík. Voda to bude až potom, keď to z tej skúmavky vylejeme. Však to je nezmysel. V tom okamihu, keď sa ten vodík s kyslíkom spojí, tak ako keď sa spojí tá spermia s vajíčkom. Ide o nový život a ide už o tú výslednú vodu. Či je v plynnom, tekutom, alebo pevnom skupenstve. Je to voda, žiaden hydrogenizovaný kyslík ani oxidovaný vodík. To je len zahmlievanie slovami a zavádzanie. Možno, že takéto vojny slov by bolo najlepšie odbaviť tak, ako to odbavil Ronald Regan vtipom, keď sa ho pýtali, aký je rozdiel medzi demokraciou a ľudovou demokraciou, pretože s takýmito zahmlievaniami sa ťažko pracuje. Ronald Regan na to povedal: „taký rozdiel ako medzi kazajkou a zvieracou kazajkou.“ Naozaj diametrálne niečo iné je nový život a nejaké oplodnené vajíčko. A pritom je to stále to isté, len to chceme ináč pomenovávať, aby nám to netrhalo svedomie. Takže ja chápem tehotenstvo ako návštevu, nie rozhodovanie o tele ženy samej o sebe. Návštevu nového života u tej ženy v tom najintímnejšom priestore, v jej vnútri. A naše kultúry si zvykli návštevy si vážiť. Keď sme hovorili o tom, že nás obviňujú z talibanizmu, tak mnoho ruských vojakov v Afganistane si u Talibancov predĺžilo alebo zachránilo život tým, že v ich dome sa vyhlásil za hosťa. A tí Talibanci trpezlivo čakali, kým neopustili dedinu. Až potom ich zabili. Pokiaľ boli ich hosťami, nikto na nich nesiahol. A ja si myslím, že ani tá žena by nemala siahať na svoj plod, na svoje dieťa v žiadnom štádiu vývoja. Nerozhoduje o svojom tele. Niektoré tie návštevy sú možno aj nechcené, niektoré sú nepozvané, prijímané s odporom, ale aj ten Taliban aj takúto návštevu nechá vo svojom dome žiť. My sa k týmto návštevám staviame inak, drsnejšie. A je jedno, či to robíme mechanicky, chirurgickým zákrokom, alebo chemicky. Tá postkoitálna tabletka pre tú návštevu znamená – či už pozvanú, alebo nepoznanú – namydlenie schodov. Namydlenie schodov, aby sa to dieťa zabilo samé. Ja si myslím, že to nie je dobrý počin. A všetci si to musíme brať za svoje, že niečo sa s týmto má robiť, pretože každý jeden z nás, ktorý máme na to vplyv, ale hlavne tie ženy, ktoré to urobia, si to budú niesť so sebou. A je to veľký syndróm, veľmi často popisovaný a veľmi nepríjemný so svojimi dôsledkami, pre niektoré ženy až na celý život.