Čepček, Martin, poslanec NR SR (2022-03-24):
Ďakujem pekne. Tak chcem povedať pár slov k návrhu zákona, ktorým sa mení a dopĺňa zákon č. 308/1991 Zb. o slobode náboženskej viery a postavení cirkví a náboženských spoločností v znení neskorších predpisov. Tento zákon má za cieľ rozdeľovať, nie spájať. Machiavelli už v roku 1532 sa mu pripisuje výrok „rozdeľuj a panuj“, čo je výrok znamenajúci, že má protivníka rozdeliť medzi sebou, znepriateliť a o to ľahšie nad nimi zvíťaziť. Podľa mňa je tento zákon pre štát nebezpečný a zjavne aj proti ústave v tejto navrhovanej podobe. Ústava Slovenskej republiky prvá hlava prvý oddiel Základné ustanovenia, bod 2 (odsek 2, pozn. red.): „Slovenská republika uznáva a dodržiava všeobecné pravidlá medzinárodného práva, medzinárodné zmluvy, ktorými je viazaná a svoje ďalšie medzinárodné záväzky.“ Medzi takéto zmluvy patrí aj tzv. Vatikánska zmluva. Medzinárodné zmluvy majú prednosť pred zákonmi štátu. Je potrebné spomenúť, že Vatikánska zmluva, ktorá bola ratifikovaná 18. 12. 2000 a v Zbierke zákonov pod číslom 326/2001 v jej čl. 7, ktorý priznáva každému právo na výhradu vo svedomí podľa vieroučných a mravoučných zásad katolíckej cirkvi, táto medzinárodná zmluva má prednosť pred zákonmi Slovenskej republiky v zmysle čl. 7 ods. 5 ústavy. Ďalej si dovolím spomenúť čl. 24. Každý má... bod 2 (odsek 2, pozn. red.): „Každý má právo slobodne prejavovať svoje náboženstvo alebo vieru buď sám, buď spoločne s inými, súkromne alebo verejne, bohoslužbou, náboženskými úkonmi, zachovávaním obradov alebo zúčastňovať sa na jeho vyučovaní.“ Bod 3 (odsek 3, pozn. red.): „Cirkvi a náboženské spoločnosti spravujú svoje záležitosti samy, najmä zriaďujú svoje orgány, ustanovujú svojich duchovných, zabezpečujú vyučovanie náboženstva a zakladajú rehoľné a iné cirkevné inštitúcie“ – a teraz pozor – „nezávislé od štátnych orgánov.“ No a teraz sa dostávame k zákonu pána poslanca. Takže bod 1, ktorým sa dopĺňa nový odsek 3, ktorý znie: „Vyznávaním náboženskej viery nesmie dôjsť k zásahu do ústavou zaručených práv a slobôd iných osôb, najmä ak sa tým popierajú alebo obmedzujú osobné, politické alebo iné práva fyzických osôb pre ich pohlavie, náboženské vyznanie alebo vieru, alebo preto, že sú bez vyznania, rasu, príslušnosť k národnosti alebo k etnickej skupine, zdravotné postihnutie, vek, sexuálnu orientáciu, rodovú identitu, manželský stav a rodinný stav, farbu pleti, jazyk, politické alebo iné zmýšľanie, národný alebo sociálny pôvod, majetok, rod alebo iné postavenie.“ Tieto pojmy sú tak všeobecné, že celá podstata náboženstva a náboženských slobôd zanikne diktatúrou štátu. Iné práva a iné postavenia, do týchto pojmov sa schová ale úplne všetko. Podnecovanie nenávisti a neznášanlivosti – alebo ak sa kňaz vyjadrí k ideológii, s ktorou nesúhlasí, už to môže byť považované za neznášanlivosť. Vysielanie svojich zástupcov, to všetko podlieha súhlasu štátu. Bod 4. § 6 ods. 1 písm. h) znie: „Získať oprávnenie k výkonu osobitných práv podľa tohto zákona.“ Povedané inými slovami, musí získať štátny súhlas. Vieme, čo to znamenalo v dobe pred rokom 1989. Kto nemal súhlas, nemohol vykonávať svoju službu alebo ju vykonával tajne. Prípadne sa pod dohľadom štátu združovalo, kde boli ale nastrčení nejakí tajní agenti. Bod 7. V § 6 dopĺňa sa nový odsek 3, ktorý znie: „Cirkev a náboženská spoločnosť je povinná každoročne zverejňovať výročnú správu o výkone práv podľa odseku...“ Zverejnenie výročnej správy je opäť ďalším postupom kontroly. Ak sa štátnej moci nebude páčiť hospodárenie, tak štát do budúcna zníži, resp. nedá finančné prostriedky. „Výročná správa musí obsahovať informácie o štruktúre cirkvi a náboženskej spoločnosti, jej predstaviteľoch, o pohyboch v počte členov, o jednotlivých oblastiach činnosti a spôsobe ich financovania.“ Pýtam sa: To znamená, že na bohoslužbách chcete počítať každý deň počty ľudí, ktorí sa ich zúčastnia? Potom si neviem dosť dobre predstaviť také národné púte, kde sa zúčastní, nikto nevie v podstate presný počet tých veriacich, ale sú to niekedy desiatky tisíc. „Podrobnosti o výročnej správe a jej obsahu ustanoví každoročne záväzný právny predpis, ktorý vydá registrujúci orgán.“ V tomto prípade ministerstvo kultúry. Ako som povedal včera vo faktickej, ak bude minister antinábožensky zameraný, tak môže pomocou vyhlášky šikanovať akúkoľvek cirkev, čo môže viesť k potrestaniu, k prípadnému zrušeniu. Je to len o tom, či má názor ako vládna moc, alebo nie, či bude mať vašu pravdu, alebo nie. Veľmi sa vzďaľujeme od demokracie týmto zákonom. Bod 8. Za § 6 sa vkladá nový § 6a, ktorý znie: „Registrovaná cirkev a náboženská spoločnosť môže za podmienok ustanovených týmto zákonom k plneniu svojho poslania získať oprávnenie k výkonu týchto osobitných práv.“ Ak niekto získa oprávnenie, znamená to, že sa vrátime do doby dávno minulej, tak ako som už spomenul ten štátny súhlas. Ďalej, v tomto návrhu zákona sa viackrát opakuje „pohlavie“, „sexuálna orientácia“, „rodová rovnosť“ a tak ďalej. Znamená to, ak sa niekto vyhlási napríklad za iné pohlavie, ako v skutočnosti je, nebude mu môcť cirkev brániť, napríklad do ženského kláštora musia pustiť chlapa, ktorý sám o sebe vyhlási, že je žena. Tým pádom sa rozbije suverenita cirkvi ako takej. V bode 9 sa číslovka 50-tisíc nahrádza číslovkou 150. Tým sa zníži počet veriacich. Čo to znamená? Spoločnosť sa rozdrobí na malé časti, jeden kláštor môže znamenať, že to bude jedna cirkev. Aby som to dlho nenaťahoval, ja s týmto zákonom nesúhlasím. Tento návrh zákona považujem za nebezpečný, preto dávam podľa rokovacieho poriadku procedurálny návrh nepokračovať v rokovaní o tomto zákone. Ďakujem.