Hlina, Alojz, poslanec NR SR (2013-10-16):
Dobré ráno prajem. Vážená pani predsedajúca, vážený pán minister, vážené kolegyne, milí občania, naozaj ak sme si tu prehodili pár slov s pánom ministrom, je to dôležitý zákon, a preto tu stojím a, ako by povedal Martin Luther, nemôžem ináč urobiť, lebo ja mám prírodu rád. V tejto komornej atmosfére na ráno ešte malú poznámočku znova si neodpustím, lebo je to tak vážny zákon, naozaj by ste neverili, na čo všetko vplýva, a stretávam sa s obrovským záujmom bojovníkov, takže ja len prípadne občanov upozorním, že keď vás niekto pred voľbami bude presviedčať, ako mu záleží na prírode, neverte mu. Určite s kľudom mu neverte, mu na prírode nezáleží. By ste neverili, vážení, je nás tu dokopy desať, z opozície tu historicky dokonca nie je nikto. (Reakcia z pléna.) To, pardon, beriem späť, Martin Fecko je tu a ja som druhý. Čiže to chcem povedať, že potom naozaj filtrujte, rozmýšľajte teda, keď vás budú presviedčať o prírode hore-dole. Nie, pán minister sem doniesol zákon, ktorý by prislúchal od jeho rezortu, s tým, že by jej pomáhal. Ale, žiaľ, dopracujeme sa k tomu, verím, z nevedomosti, že ju poškodzuje. Takže tu mali všetci byť nastúpení, mať pripravené plamenné prejavy, argumentačne podložené. A mali ste dostať, obrazne povedané, koberec s tým, že čo ste nám to sem doniesli. Čiže je mi to ľúto, že takto v komornej atmosfére sa k tak závažnej novele parlament akože vyjadruje a potom bude o tom hlasovať. Takže to som chcel na úvod povedať, žiaľ, aj do našich radov. Ak to aj vždycky teda chytí prapodstatu toho, prečo tá novela prišla. Identifikujem zľahka, priznám sa, nie úplne som ju analyzoval, záujmy včelárov, záujmy rybárov, dokonca, musím priznať, aj mierny konflikt záujmov, aj záujmy pastierov oviec. Ja som tiež bača. A tiež aj neviem, ako naši tam pretlačili, že pastiersky pes sa mení na voľne pusteného pastierskeho psa. Čiže je to významná zmena pre nás bačov. Vlastne požívať ochranu budú aj stáda, ktoré napadne iný predátor, ktoré chráni voľne pustený pastiersky pes. Čiže toto ma v zásade teší, i keď priznám sa, ja som s tým naozaj nič nemal. Tým mierne žartujem. Čiže aj takáto zmena pre nás pastierov oviec sa do tejto novely dostala. A možno má aj za úlohu prezentovať tú bohumilosť, keď to takto poviem, toho zámeru, avšak skutočným zámerom predloženia tejto novely je niečo úplne iné. Pán minister, ja som a budem špeciálne ku vám zmierlivý. A budem chcieť sa dopracovať k tomu, že sa stala niekde chyba po ceste, hej. To už starý Machiavelli povedal, že pracujte systémom zlého ministra. Váš premiér s tým nepracuje, lebo ten nepustí ani jedného z vás, môžete urobiť, čo chcete, nehodí vás davu cez hradby. Ale vy môžete, teda môžeme sa k tomu dopracovať, že naozaj v tomto prípade, lebo je tá novela veľká a zásadná, významná, že ste o niektorých skutočnostiach nevedeli. A môžeme pracovať systémom zlého úradníka, ktorý vlastne nie celkom dostatočne vás informoval. A v druhom čítaní to skorigujeme. A vtedy môžeme uvažovať v tej polohe, čo by bolo načim, hej, že ako minister životného prostredia donesiete sem novelu, ktorá životnému prostrediu prospieva, a nie že analýzou, ktorú o chvíľku spomeniem, dospejeme k tomu, že ho prudko a hrubo poškodzuje. Viete, to by nesedelo. To by mohol sem doniesť ja neviem minister pre poškodzovanie životného prostredia, ale nemôže to doniesť sem minister pre životné prostredie. Takže stále budem veriť tomu, že je to tak a že sa stala chyba. Mám večný boj s pánom predsedom parlamentu, na čo slúžia niektoré čítania, tak v tom druhom čítaní si to skorigujeme, naozaj nájdeme nejaký stred. Ale však zase záleží od tlaku, ktorý sa na vás vyvinie. Viete, tu nemá kto vyvinúť tlak, takže je dosť možné, že sa nič diať nebude, ale pred voľbami, kto bude mať ústa, kto bude mať nohy, bude chodiť vykrikovať, ako mu na všetkom záleží, no pravda je iná. Pravda je v tom, že ak je konjunktúra, tak ľudia sú ochotní ísť aj chrániť parky aj lesy a neviem čo, aj stanovať. Keď je recesia, tak prizerajú na misku s tým, aby teda v nej niečo bolo. A čas nezostáva na parky ani na ochranu životného prostredia. Nemusíte sa usmievať, to je normálne sociologické. Potom je už ďalšia vývojová etapa tohto, že už keď v miske nič nie je, no tak vtedy už nie je čo stratiť a vtedy je to už dosť zlé pre spoločnosť, avšak teraz sme v tom štádiu recesie. Čiže naozaj aj teraz možno niekto si povie: „No však teraz to daj, však teraz sa nič diať nebude, lebo však kto by protestoval.“ Možno aj niekto s týmto kalkuluje. V čom je táto novela zásadná a v čom si ja myslím, že poškodzuje životné prostredie, i keď možno na prvý pohľad sa niekomu to až tak nezdá. Poviem to v dvoch základných, a dokonca je to aj tá novela, ktorá tuto vychádza v ústrety, normálne letí v ústrety lobistickým skupinám tak, že si idú nohy zlámať, hej, že tak to nastavia, aj za cenu toho, že sa niečo poškodí, a zásadných okruhoch. Prvý okruh je v tom, že sa menia ustanovenia, ktoré doteraz platili. A nikoho z toho až tak hlava nebolela okrem Števa Kuffu, ktorý si myslel tiež, že stromy sú vlastníctvom. A ja nevylučujem, že stromy sú vlastníctvom, ale, keby sme možno pripustili tú polohu, toho, kto ich zasadil. Často sa stáva, že ten, kto strom nezasadil, rúbať by ho chcel ako blázon, hej. Čiže tiež z toho by som pripúšťal takú debatu na túto tému, že kedy a kto má aké plné právo ten strom vyrúbať. Nuž keď si ho zasadil, tak trebárs môžeme uvažovať o tom, aby ho rúbal, hej. A teraz čo mení pán minister alebo čo táto novela mení. Ak doteraz platilo, že máte obvod kmeňa do 40 vo výške 130 meranej, tak sa nepotrebovalo na to pýtať, či to môže ísť dole. Ono, viete, kto by to kedy meral? No však ale sa to aj zvykne merať. Ono to má taký psychologický efekt, hej, že tých 40, to je v tom ponímaní, to je nič, hej, obvod 40 je dokopy nič. A teraz zavádzate 80 cm. To už je vyrastený strom. To už je často veľmi pekný strom, hodnotný strom. To už nie je tuja z Baumaxu, viete. Ja viem, že tu sú ľudia, ktorí sú schopní limbu vyrúbať a dokúpiť si tú z Baumaxu v plastovom črepníku a dať ju miesto nej. Otázka stojí, či ideme utekať v ústrety. Ale to je z pohľadu životného prostredia nie zásadná zmena. Zásadná zmena z pohľadu životného prostredia je to, že vy umožňujete teraz touto novelou mimo zastavaného územia obce rúbať hlava-nehlava. Nastavujete parametre, že teda nad 80 to zostáva. Ale psychologicky a v našej krajine špeciálne to znamená rúbať hlava-nehlava. To znamená, že doteraz ste sa aspoň museli niekoho pýtať, musel tam niekto ísť, musel to niekto vyznačiť. A ešte spomeniem jeden závažný faktor, ktorý treba spomenúť. Je to náhradná výsadba. A ja sa čudujem, tu všetci vravíte, ako sa bojíte ZMOS-u, že ak teraz zavádzate to, mimo zastavaného územia obce vyrastené stromy normálne už nikto nebude merať, no proste môžete rúbať hlava-nehlava, bez povolenia, bez ničoho a bez náhradnej výsadby, náhradnú výsadbu môžete realizovať teda vysadením podľa pokynov obce alebo dáte finančnú náhradu. A finančná náhrada za náhradnú výsadbu slúži na ochranu ďalšej zelene. Čiže zdá sa, že aj ZMOS, aj mestá idú prísť o kopu peňazí, lebo však kto by im už čo dával, keď to robiť nemusí. No nikto im už nič nedá. Nebudú mať ani na tú lipku, čo majú na námestí. Už potom zase povedia, že odhnila, lebo však nemajú na to. To s tým súvisí. Mimo zastavaného územia obce, vážení, toho je strašne veľa, čo je tam, na tých remízkach, hrádzkach alebo niečom, neviem, ako sa to povie. Viete, to je tam, kde niečo hniezdi, kde sa niečo vie schovať, kde niečo vodu zadrží, kde niečo vám umožní tieň. Má to nie krajinotvorný význam, lebo aj ten je tu, hej, viete, ale pre niekoho nepodstatný, lebo však niekto nevidí na bilbordy. Ja viem, že tu takí sú, hej? To znamená, že tým, že to sa vytne, tak na ten bilbord bude vidno. Ale hovorme aj, ja neviem, ako sa to povie odborne, biologickom význame. Akurát som to dočítal, že človek by neveril, aké je vážne opeľovanie. Normálne sa tým zaoberajú vážne agentúry vo svete, čo hrozí tým, vlastne ak sa decimujú opeľovače. To znamená včely a aj netopiere. Ja som ani nevedel, že opeľujú a že čo tým, že vlastne ak v tej decimácii sa bude pokračovať, v národohospodárstve a poľnohospodárstve a aj vo svetovej výžive sa spôsobí. By ste tomu neverili. A kde to má možnosť byť? No je to niekde tam, kde je nejaká tá krovina, nejaký ten strom, niečo, nejaký ten tieň, kde je život. Viete, keď ten život chcete bez náhrady vyťať, dať preč, no tak potom aj toto sú tie efekty toho, finančné. Páni kolegovia, starostovia tam im to všetko vytnú, nedostanú ani korunu. A teraz sa hovorí „qui bono alebo qui prodest“. Prečo, pre koho kto vám to tam prepašoval? A to je presne to, tie diskusie, čo tu prebiehajú, znova v eufórii toho, ako všetko vieme vytónovať, ako je to aj dobrý zámer Európskej únie, ktorá podporuje alternatívne zdroje. Nuž neboli by sme to my, keby sme do toho nepriložili to naše bytostne vlastné: „Poďme to pokaziť a zmanipulovať tak, že tomu už by nikto ani neveril, že sa to tak dá.“ To sú tie povestné elektrárne na biomasu. A by ste neverili, aké to má pažeráky. Do toho nestačia sypať. Už pomaly sa hovorí, že už nieže vlákninu, ale už aj jednotku dávajú si, tu tie triedy. Inde ešte sa s tým niekto vie aj potrápiť, hej. A pôvodne sa mali zbierať haluze, tam. Samozrejme, ten výkon tých elektrární a toho je tak obrovský, že tam nestačia do toho sypať, už ich vyčesali všetky okolo vodných tokov, popri cestách. No teraz ešte viete, to im v tom bránilo, lebo keď teda popri nejakom tom mestečku bolo niečo, no tak museli sa pýtať, muselo tam byť náhradná výsadba. Teraz to tak nie je. Pán minister, koľko tejto hmoty je v kubíkoch, ktorú umožníte nasypať do pažerákov elektrární na biomasu. A umožníte im ju nasypať rýchlejšie a lacnejšie. Tak, nehnevajte sa, ale podľa mňa nie je úlohou ministerstva životného prostredia doniesť ten zákon, ktorý vyhovuje vlastníkom takýchto elektrární. Ak chcete, prípadne na ďalšie čítanie vám donesiem nejaké listiny o tom, kto ich vlastne vlastní. Aby sme nezistili, aké je to zaujímavé z toho pohľadu, však vlastní všelikto takéto elektrárne s obrovským apetítom na hmotu, ktorú vy im viete dodať, a na to chcem teda občanov upozorniť, však by ste neverili, je to tu, v zásade to hovorí o tom, ak doteraz bolo to možno mierne obštrukčné, bolo to bežne problematické a ešte to aj niečo stálo, čiže si možno aj niekto na konci rozmyslel, že to nevyrúbe, teraz nebude nikto rozmýšľať, bude sa rúbať, ako aj v tej pesničke je to, hlava-nehlava, a presne o to ide, bez náhrady, bez ničoho, vyčešú to všetko. Bol taký pekný prípad minulý rok, taký Jaro Ševčík, taký milý pán, človek so záujmom o prírodu nie pred voľbami, ale pre radosť. Jeden z tých dôsledkov môže byť, že nebude mať kde hniezdiť sokol. A niekto povie, no a čo je taký sokol, hej. Ale, viete, ono ten sokol v Považskej, chudák, možno už nemal kde hniezdiť. No tak mu zahniezdil na balkóne. Tam to možno celé dopracujeme. Lenže Jaro Ševčík je slušný človek, Jaro Ševčík po vyliahnutí dochoval tie sokoly. Vyleteli z hniezda. Dovolím si tvrdiť, že štatisticky by bolo x ľudí, ktorí by tie malé sokolíčatá predali. Alebo neviem, čo by s nimi urobili. A to, niekto povie, nepodstatné nedelí, nenásobí. Nuž sú ľudia, pre ktorých toto tiež je dôležité. Ale kto by sa už takýmito ľuďmi dneska zaoberal, však. Čiže ja chcem toto povedať, že ak chceme takto robiť tie zákony, že takto majú vyjsť v ústrety, minimálne by to chcelo tú korektnosť, že by ste to nemali nosiť vy ako minister za životné prostredie, viete, malo by sa to poschovávať ako nepriama novela. Ja neviem, ako to urobiť. Ale ono to tak nesedí. Potom naozaj aj tie úvahy boli možno niekedy v niečom správne, na čo máme také ministerstvo. To je prvý okruh, ktorý prijatím tohto zákona výrazne zmení pohľad na to. Keď prídete do Brezna, hej, tak výrazne to zmení ten pohľad, ako bude vyzerať Brezno po aplikácii tohto zákona. By ste tomu neverili, ako bude vyzerať. A kopa iných miest a dedinôčok a neviem čoho bude vyzerať úplne ináč prijatím tohto zákona. Niekto povie, však to bude krajšie, bude vidno bilbordy, reklamu na Tesco, predvolebné bilbordy, však o to ide možno, niekedy. Ironizujem, ale však to ste vy doniesli, mimo zastavaného územia obce doteraz platilo to, čo platilo, odteraz platí to, že keď je to vyrastený strom, netreba sa pýtať na nič a netreba ani náhradu, kolegovia primátori, upozorňujem. (Reakcia z pléna.) Neplatí to, však som to čítal, mám to tu. No tak verím, že vystúpite a poviete teda, že sa mýlim. Druhý okruh. Je mimoriadne dôležitý. A to je to, že hovorí o určitých absurditách, ku ktorým sa takto dopracujeme. A toto ma, ináč, mimoriadne zaujíma, ako z toho idete vykorčuľovať, hej. Viem, tá formulácia je bežne hospodáriť na území, ktoré je alebo sa stalo chráneným územím. Tak teda teraz špecifikujete, čo je možné. Môže sa to vykúpiť, zameniť, prenajať, proste, hej. V zásade nehovorím, že je to úplne zlé, ale chcem upozorniť na jednu vec, ako to nastavujete. A ešte jednu drobnú poznámku si predsa len neodpustím povedať. Pán minister. Ja som vás mal za takého tvrdého východniara. Ale tu, že takto vybehnete v ústrety bratislavským obchodníkom, tak by som čakal väčší vzdor. Nuž ale viete, človek sa učí celý život. A ja sa učím rád. A tuná vybehúvate. A ja neviem teda, čo si s tým idete počať, lebo tu naozaj mimoriadne zaujímavé situácie nastanú. Viete, poviem vám to na príklade. Nebude to dlho trvať a to, zdá sa, ani nebude nikoho zaujímať, že štát zamení pozemky v Jasnej za pozemky v Medzeve, len teraz tomu nerozumiem, lebo vy teraz navrhujete, že keď sa niečo stane chráneným územím, tak ponúknete vlastníkovi niečo, čo chráneným územím nie je, kde môže vlastník bežne hospodáriť, aby teda ho štát neobmedzoval. Nechápem teda, čo bude v tej Jasnej, lebo oni vám dajú v Medzeve lesy, ktoré sú bežné, hospodárske, a vy im zameníte lesy, ktoré sú v chránenom území, lebo dokonca svište sú tam, za chvíľku tam nebudú, ale ešte tam sú. A čo sa stane aplikáciou tohto zákona? Ono aplikáciou tohto zákona sa stane, že oni budú žiadať náhradu za to, že nemôžu na tom bežne hospodáriť. A viete, toto, ako sa hovorí, je dokonalý kšeft. A tu ho viete urobiť. Áno, SMER zvláda urobiť dokonalý kšeft. Dokonca sú tak marketingovo a komunikačne zruční, že to dokážu ľuďom predať ako bohumilú vec. Čiže nastane prípad zámeny pozemkov v Jasnej, polky Chopka. Tak ako historicky teda patril tomu, komu patril, koho bol, tak teraz bude patriť J&T. No a teraz ešte je to tak vytónované, že teda ten zlý štát na tom zamenenom území im nedovolí bežne hospodáriť, či lesnícky, či poľnohospodársky, alebo ináč, hej, a oni môžu dôvodiť, však tých hotelov tu nemuselo byť 5, ale môže ich tam byť 20, tak niekto vypočíta výšku náhrady škody. Čiže, vážení, ak teraz J&T za prenájom Chopka Jahnátkovi platí, myslím, 200 tisíc eur alebo neviem, koľko to je, tak po vašej geniálnej operácii štát bude platiť J&T, tipujem, 200 tisíc eur. No uznajte, no nie je to niečo na úrovni dokonalého obchodu, niečo na úrovni absolútnej dokonalosti? K tomu sa blížime. A je tu aj ďalší prípad, ktorý to tiež bude dokladovať. A ten vám poviem na prípade Pečnianskeho lesa. A tomu by ste neverili. A tu zase musím v dobrom uznať korektný prístup pána ministra, že teda sa podarilo prostredníctvom organizácií, ktoré to spravujú, prenajať jeden meter štvorcový územia, na ktorom bude obrovský stožiar so slovenskou vlajkou. A ja keby som chcel stavať fabriku, keby som chcel vodnú elektráreň stavať, tak nemusím mať toľko povolení, čo treba na ten stožiar. Ale som trpezlivý. Vybavujeme to. A nakoniec tam bude ten stožiar s vlajkou presne oproti Národnej rade. A bude chrániť to územie zelených pľúc Bratislavy, Pečnianskeho lesa, územia vo výmere 24 hektárov, čo tu títo zbojníci vymenili, ukradli. Ja neviem, či tých výrazov je viac. To bolo staršieho dáta. Ale ste boli vtedy vo vláde vy, teda nie vy konkrétne, ale SMER. By ste neverili tomu. Áno, to sa stalo. A na tomto zadokumentujem, čo sa stane prijatím tohto zákona. Pokiaľ ide o Pečniansky les, mimochodom, bol a ešte stále prebieha súdny spor. Ľudia, ak môžete, ak veríte, niekto verí, že pomáha modliť sa, tak sa modlite. Niekto hovorí, že pomáha fyzicky tam byť. Tak príďte, 3. novembra je ďalšie súdne pojednávanie o Pečnianskom lese. Stále v tejto krajine hrozí, že ľudia o ten Pečniansky les prídu, že tá zámena sa posvätí. Ten rožok som si zabudol, včera som si ho bol kúpiť. (Reakcia z pléna.) Tak to bude štvrtého, viem, začiatkom novembra. Môžem sa pozrieť v prípade, keby to niekoho zaujímalo, budem veľmi rád, ak to niekoho zaujíma. A nie som si tým istý, dobre. Ten rožok som si nechal, vážení, 240 tisíc metrov štvorcových, 24 hektárov bolo ocenených a zamenených, stále ešte to je v súdnom spore, kde meter štvorcový vychádzal na 7 centov. Rožok stojí niekde 7 centov, niekde 5 centov. Čiže za cenu jedného rožka sa zamenilo územie v strede Bratislavy. No tomu by ste neverili, tomu by nikto neuveril. Ale je to tak. Jeden meter štvorcový je za cenu bieleho rožka. Ani nieže je to čierny, viete, nejaký cereálny alebo nejaký iný, ale obyčajný biely rožok. Ja som si tu také poznámky robil. To je tak, ako bežný štandardný dom s rozlohou 700 štvorcových metrov, nech je to plus-mínus aj so záhradkou, keby vám starosta z Brezna predal za 50 eur. Nie je to za meter štvorcový, ale za celý ten pozemok. Prosím vás, takto sa obchoduje na Slovensku v tých kruhoch, do ktorých sa už nedá dostať alebo v ktorých je už iný svet. Tam sú iné parametre, my tomu nerozumieme. Tak sa tam obchoduje, a povedzme si pravdu, i keď to možno pre niekoho bude znieť socialisticky, s územím a s vlastníctvom občanov tejto krajiny. Takto preobchodujú (7 centov za meter štvorcový) územie v centre Bratislavy o rozlohe 24 hektárov. To je Václavské námestie o rozlohe päťkrát väčšej. To je polovička Tuilerijských záhrad Paríža. Tomu by ste neverili, tu to je. Naozaj to tu je. A teraz čo môže nastať aplikáciou tohto zákona? Ja stále dúfam a verím, že zámena neprebehne. Ale som pripravený na všetko. Ale budeme bojovať srdnato. Ocenenie je na 16 tisíc. Samozrejme, existujú už dva iné znalecké posudky, ktoré hovoria, že cena je 2,3 mil., z nich jeden hovorí o 2,5 mil., idem k tomu, 2,4 mil., respektíve 2,5 mil. eur. Čiže je to rádový rozdiel. Po prijatí tohto zákona, čisto teoreticky, keď ho nadobudne ten nový užívateľ, tak ho môže štátu predať. Tam sa definuje, za akých podmienok je to možné. A teraz budeme o nich hovoriť. No je to za tých nových. Takže, viete, tomu sa tiež hovorí ideálny obchod. Ale, viete, v tomto špeciálnom prípade Pečnianskeho lesa to nenastane, lebo tá hodnota tých pozemkov je rádovo vyššia ako 2,5 mil. eur. Čiže to neurobia, že by toto chceli, že by to vrátili štátu a štát by to mal kúpiť za znalecký posudok a je to krásny obchod. Oni ale budú mať právo na niečo iné, budú môcť požadovať ešte náhradu za to, že nebudú môcť na tomto území bežne hospodáriť. Čiže nadobudnú ten pozemok za cenu jedného rožka (sedem centov za jeden meter štvorcový) a ešte budú vypisovať žiadosti vždycky k nejakému termínu. A to sa bude posudzovať, verím, ústretovo tak, že keď znížia na náhradách znížené užívanie, no tak im ešte bude tento štát, aj ja, aj Števo Kuffa, aj tuná kolegovia, aj vy, sa teda skladať, aby sme im zadotovali za to, že nemôžu plne hospodáriť. Oni budú hospodáriť na tom území, to sa nebojte, to vám garantujem, že budú robiť to, čo chcú, ale ešte budú schopní vytrieskať z tohto štátu nejakú náhradu. No a teraz mi už len povedzte, a budem končiť, môže byť, že budem končiť, čo s tým, či to stojí za to, sa tomu postaviť, či to stojí za to, cizelovať to, hej, či to stojí za to, viete, keď niekto chce nadobudnúť územie, ktoré je chráneným územím, tak mu treba povedať, vážený pán kolega, nadobúdate územie, ktoré je chráneným územím. Nieže sa to ním stalo, tak, nech sa páči, pokiaľ sa tak preberáte v tom vedomí, tak nemôžete ešte od nás niečo žiadať, hej. Ale možno ma presvedčíte, že to tam je, ja to tam nevidím, hej, ale to len naznačujem, ako by sa to dalo riešiť, i keď ja si nemyslím, že by ste mali Chopok predať J&T. Ak sem s tým prídete, nech sa páči, ustojte si to, sem to, samozrejme, nepríde, ale príde to tak, to sa uvarí v tých kuloároch, to už sa len dozvie niekto, bude to malá správička na SME. To je, takto tu si my žijeme. Ale, prosím vás, aspoň im neplaťte nejaké náhrady za to, že to nemôžu užívať plnohodnotne tak, ako by si to oni predstavovali. Aspoň sa nevysmievajme tým ľuďom ešte takýmto spôsobom. Čiže, pán minister, končím teda tým, na vašu radosť, že naozaj by som bol rád, keby sme v druhom čítaní vycizelovali toto, ale aj to, či je potrebné upravovať zákon na ochranu prírody pre potreby vlastníkov, ja neviem, ako sa to volá, tých elektrární na biomasu, s takým apetítom. Čiže to proste sme nezvládli, hej, čo to všetko vie zožrať, koľko hmoty to potrebuje, aby to kúrilo, pričom hmota nie je. Fiľo to nechce pustiť, každý sa prizerá, hej, no tak kde je ešte, možno okolo Brezna, tam je ešte možno toho tisíc kubíkov. Všade niekde ešte to vyzbierajú, aby nemuseli chodiť na úrad, no tak nebudú chodiť na úrad, nebudú dávať náhradnú výsadbu a tak podobne. Čiže toto sú mimoriadne dôležité veci. Tam ešte, mimochodom, a tým už naozaj končím, upravujete aj tie súkromné záhrady. A to je téma, pri ktorej my sme mali taký spor aj tuná so Števom Kuffom o tom, že teraz umožňujete, že v súkromnej záhrade teda môže to tiež vyťať. No nech to vytne, hej. A to je už potom možno ten filozofický spor alebo, neviem, ako sa to povie, to, čo je strom, či teda je alebo nie je niečo strom. Ja nie som z tých, čo sa pripútavajú reťazou k stromom. Ale fandím im, lebo ja mám rád ľudí, ktorí sú ochotní niečo pre prírodu urobiť. Aj v tomto som pripravený alebo som prípustný rozprávať o tom rozsahu, keď ho zasadíš, je to možné, ale keď si to dostal. To sa môže definovať ináč, teda dĺžkou držby. Viete, keď niekto kúpil Kochovu záhradu minulý alebo predminulý rok a vadí mu tam tristo stromov, no tak mu to nechajte aspoň prejsť niečím. Ak niekto vytvoril Kochovu záhradu a vlastní ju ako rodina sto rokov, no tak mu nechajte možnosť ju upravovať. A ja vám garantujem, že ten, kto ju vytvoril, tak má úplne iný vzťah k nej ako ten, kto ju pred rokom kúpil. Tomu by ste neverili, že to takto naozaj funguje. No takže to je ešte tretí. To je v zásade už nie tak veľké ako to, čo idete meniť, ráz krajiny v tom, ako bude vyzerať pre potreby elektrární, ktoré potrebujú hmotu. A to, čo idete vytónovať z pohľadu toho, že ľuďom, ktorých tu ošklbali, ktorí prišli o to, čo bolo spoločným vlastníctvom, a je aj také, ale to by ste neverili, je také aj vo Francúzsku, aj v Anglicku, sa tu nehrajme, špeciálne vy, tak zrazu je už súkromným, ešte štát posiela dotácie, to už je fakt absurdita, ktorej by sme sa mohli vyhnúť. To by som naozaj ocenil. Ďakujem pekne.