Ľ. Kaník, minister práce, sociálnych vecí a rodiny SR: (2005-06-28):
Som presvedčený, že relevantné výsledky a pozorovania renomovaných inštitúcií dokazujú opodstatnenosť a našu povinnosť pokračovať ďalej v reformách, ktoré sme začali. Máme síce stále vysokú nezamestnanosť, 11 % je veľa, áno, je to pravda, ale pred tromi rokmi to bolo takmer 19 %. Môžeme pokojne diskutovať o tvorbe nových pracovných miest. Pred tromi rokmi sme ich nemali, rast zamestnanosti stagnoval, dnešný vývoj je najrýchlejší v rámci regiónu, ba môžeme povedať, najrýchlejší v rámci Európy. Životná situácia dôchodcov je ťažká, áno, je a môže za to predchádzajúci systém, na základe ktorého dostali také dôchodky a boli im vymerané také dôchodky, aké dnes dostávajú. Nemôže za to nová dôchodková reforma, pretože tá nerozhodla o výške ich dôchodkov. Napriek tomu, po rozbehnutí dôchodkovej reformy je priemerná výška dôchodkov o 1 500 korún vyššia, než sú staré dôchodky. Spustili sme tiež druhý pilier, ktorým dnes na základe dobrovoľného rozhodnutia, nie na základe povinnej účasti, ale na základe dobrovoľného rozhodnutia sporí už takmer milión občanov. Týchto milión občanov nikto nenútil do toho, aby do tohto nového systému vstúpili, napriek tomu tam išli a napriek tomu, že tento systém je dobrovoľný, v rámci prieskumu verejnej mienky 60 % ľudí tvrdí, že nový penzijný systém je dobrý a že má plnú dôveru týchto občanov. Kritika pána predsedu Fica, ktorá bola namierená voči dôchodkovej reforme, je stále opakujúca sa a ani dnes nepriniesla nové argumenty. Napriek tomu, že mnohokrát z tohto miesta, z iných miest, v rámci verejných diskusií som mnohokrát vyvrátil tvrdenia, ktoré zazneli, opätovne sa objavujú a sú stále tie isté. Chýbajúce garancie v danom systéme, aj keď voči zneužitiu a poškodeniu tento systém poskytuje absolútne garancie, také, aké neposkytuje žiadny iný finančný systém v tejto krajine a tak by sme mohli pokračovať ďalej. Sme kritizovaní za ťažkú reformu systému sociálnych dávok. Bola to, naozaj, musela na to byť politická odvaha, ktorá umožnila nahradiť neadresný, ťažkopádny systém pasce chudoby moderným motivačným systémom, v ktorom dnes na základe nových princípov, nových pravidiel, mesačne viac ako stotisíc nezamestnaných sa zúčastňuje aktivačných prác. Vďaka tomuto systému sa z tejto množiny dlhodobo nezamestnaných ľudí za minulý rok viac než 8 000 ľudí zaradilo do riadneho pracovného pomeru. Našli si riadne a trvalé zamestnanie, napriek tomu, že predtým boli dlhodobo v množine ľudí, ktorí patria medzi dlhodobo nezamestnaných. Nie sú to však len plošné opatrenia, ktoré prispeli k adresnej podpore ohrozených sociálnych skupín. Dotácie na stravu a školské potreby poberá 80 000 detí, ktoré predtým takúto podporu nemali. A táto podpora smeruje adresne k ich podpore, nie k podpore ich rodičov a smeruje k tomu, že naozaj vďaka nielen týmto podporám, ale aj novému systému rodinných prídavkov sa nám do školy opäť vrátilo množstvo detí z vylúčených sociálnych skupín a tým urobili prvý krok a otvára sa im brána k tomu, aby vybudovali svoju lepšiu budúcnosť na základe vzdelania, pretože jedine vzdelanie dáva nástroj do rúk pre lepšie sociálne postavenie. Nedá mi, aby som sa nedotkol aj takých zneužívaných, niekoľkých pojmov, s ktorými opozícia, komunistická strana a predovšetkým Smer a pán predseda Fico argumentuje. Už tu bolo hovorené o sociálnej kriminalite a myslím si, že pán minister Palko veľmi kvalifikovane popísal, ako to v skutočnosti je. Ja preto len doplním niektoré čísla, ktoré porovnávajú túto situáciu s okolitými krajinami. Mnohokrát totiž zaznie nejaké číslo a zdá sa, ako keby tu došlo k nejakému nepredvídanému a negatívnemu vývoju. Takže v Čechách, napriek tomu, že neprebehla žiadna väčšia sociálna reforma, je podiel majetkovej kriminality na celkovej trestnej činnosti 69,3 %, čo je značne viac ako na Slovensku. Maďarsko tiež na rozdiel od Slovenska zaznamenáva 413 trestných činov na 10 000 obyvateľov, kým na Slovensku je to len 243. Podobný údaj i v Rakúsku sa rovná 7 907 trestných činov na 100 000 obyvateľov a majetková kriminalita tvorí 72,46 % celkovej trestnej činnosti. Keď sa reálne pozrieme na takéto údaje z okolitých krajín, myslím, že v úplne inom svetle vyznievajú aj tie bombastické údaje a to bombastické svetlo, ktoré sa na ne pokúša pán predseda Fico vrhnúť. Takisto veľmi zaujímavé je porovnanie priemerných miezd alebo počtu celkového objemu miezd, ktoré sa nachádzajú pod úrovňou priemernej mzdy. Opäť sme viackrát zahŕňaní takým prekvapivým, akí sme chudobní, keď na Slovensku pod úrovňou priemernej mzdy je viac než 60 % ľudí, ktorí túto mzdu poberajú. No čo je na tom čudné? A v ktorej krajine je to významne inak, pýtam sa. A hneď vám aj teda odpoviem a ponúknem niekoľko konkrétnych údajov na porovnanie. Takže poďme hneď do takej bohatšej časti Európskej únie a pozrime sa na to, že vo Veľkej Británii je 50 % miezd pod priemernou mzdou, pod úrovňou priemernej mzdy. V Českej republike je to 66 %. A na Slovensku za rok 2004 - 60 %. Tak kde sú tie šokujúce údaje, ktoré by mali slúžiť ako doklad toho, že sa Slovensko nachádza niekde v prepadlisku biedy? Nehovoriac o tom, že neustále absolútne nesprávny a vytrhnutý údaj o 21-percentnej miere chudoby na Slovensku je absolútne nekorektne podávaný. Takže to je údaj, ktorý hovorí o riziku chudoby a keby sme o tomto ukazovateli chceli hovoriť, to som tiež už mnohokrát zopakoval, ale zrejme je to nutné opakovať neustále, tak Veľká Británia by bola vo väčšom riziku chudoby, ako je Bulharsko. Neviem, či toto je postačujúce na vysvetlenie naozaj deformovaného pohľadu a účelového pohľadu na túto problematiku. K ďalším aktivitám, ktoré podľa môjho názoru významne a hlavne dobudúcna zlepšujú sociálne pomery v najviac ohrozených lokalitách a v najviac ohrozených skupinách, by som mohol spomenúť aktivity v oblasti Európskeho sociálneho fondu či Fondu sociálneho rozvoja, kde síce prekonávame detské choroby z rozbehu týchto programov, ale snažíme sa čerpať čo najviac a čo najrýchlejšie tak, aby tieto peniaze mohli slúžiť v regiónoch. K dosahovaniu prosperity nevedú žiadne skratky. Každá vláda, ktorá nastúpi po voľbách v roku 2006, bude konfrontovaná s potrebou pokračovania v nastolenej ceste. Keď dnes pán Fico tvrdí niečo iné, je to len ďalší dôkaz toho, že jeho politika je politikou na jedno použitie, že nemá víziu ani dlhodobý cieľ. Našou úlohou dnes preto je presvedčiť našich občanov o zmysluplnosti nastúpenej cesty a myslím si, že zo dňa na deň čoraz viac občanov tento zmysel vidí, čo sa prejavuje aj v zmene ich pohľadu na budúcnosť a v zmene ich pozitívneho a rastu pozitívneho nazerania na budúcnosť našej krajiny. Sociálna politika, reforma sociálneho systému, ktorá je jedným z pilierov vládneho programu, je prirodzene a zrejme aj bude v centre pozornosti pána Fica, a je aj dôvodom, ktorý predkladateľ uvádza ako argumenty na odvolanie vlády. Dnes sme veľmi ďaleko od toho, aby sme mohli povedať, že sme so všetkým spokojní, že nie sú žiadne veci, ktoré by bolo treba zlepšiť a že netreba pokračovať v skvalitňovaní týchto krokov. Zatiaľ čo však väčšina z nás už vidí jasné svetlo na konci tunela, cez ktorý sme išli veľmi dlho, pán Fico nám chce zhasnúť lampáš a nechať nás tak padnúť do priepasti. Nie ináč, len tak môžem nazvať jeho chaotické pokusy meniť a rušiť jednotlivé reformy, verejné prehlásenia o tom, že po nástupe vlády zruší dôchodkovú reformu či Zákonník práce. A pokiaľ pán predseda Fico teraz bude hovoriť, že to nie je tak, že tu nejde o rušenie reforiem, stačí si prekontrolovať, alebo prehrať, alebo prečítať jeho úvodné vystúpenie, kde terčom jeho kritiky boli základné piliere tejto reformy a zmena v týchto základných pilieroch by neznamenala nič iné, len zrušenie tejto reformy. Kým v roku 98 parlamentné voľby boli o tom, či bude náš národ napoly slobodný alebo nie, v roku 2002 sme volebným výsledkom umožnili vrátiť Slovensko medzi vyspelé a prosperujúce krajiny. V súčasnosti stojíme pred otázkou, či zastaneme na polceste pred prosperitou alebo väčšine občanov prinesú dnešné reformy vyššiu životnú úroveň a vyššiu spokojnosť. Na to však je potrebné v tejto ceste vytrvať a odmietnuť takéto len politické pokusy o zaujatie verejnosti bez zásadného zmyslu a vízie ďalšej cesty. Každý politik by mal zvážiť nielen svoje dnešné rozhodnutie, ale predovšetkým zajtrajšie dôsledky takýchto rozhodnutí. Myslím si, že návrh skupiny poslancov vedených pánom Ficom smeruje k chaosu, je bez politickej prezieravosti a zodpovednosti a je to cesta, ktorá by viedla len k politickej kríze a sociálnej destabilizácii našej krajiny. Som presvedčený, že v tejto sále si to väčšina ľudí uvedomuje a že takým spôsobom dopadne aj konečné hlasovanie a tento návrh bude odmietnutý. Ďakujem za pozornosť.