Fecko, Martin, poslanec NR SR (2014-12-09):
Ďakujem pekne. Pán predsedajúci, pán navrhovateľ, pani spravodajkyňa, kolegyne, kolegovia, nebudem dlho, iba krátko. Mne stále ako, už tu bolo spomenuté predkladateľom, čo, ako sa sprofanovalo slovo lobing a lobista u nás na Slovensku. A s tým mám veľký problém. S tým mám osobne veľký problém, pretože akonáhle sa povie lobista, okamžite sú tu nekalé praktiky, ktoré by sme tu chceli nejakým spôsobom zaviesť, respektíve niečo vylobovať vo svoj prospech a nehovorím, že netreba to riešiť. Samozrejme, treba to riešiť, pán navrhovateľ, len dobre, v Európskej únii máme, že áno, zákon o lobingu, je ten pojem daný. Pýtam sa, to je taká otázka do pléna, keď máme rôzne výskumné ústavy zamerané na rôzne skúmania určitých vecí, ktoré sú teraz, prierezovo to beriem rezortmi, ktorých výsledkom by mali byť najlepšie riešenia, ktoré by sa mali dostať do zákonov. Tak to proste beriem, že najlepšie riešenia by mali prísť do zákonov. To znamená, že títo u mňa nie sú lobisti, títo ľudia sú u mňa, tí odborníci, ktorí svoju know-how, za ktorú možno aj štát platí, lebo sú v tom výskumnom ústave, a oni svoju know-how dávali v prospech národa, že politici, vezmite si to, lebo tak sme vyskúmali, že toto je najlepšie, ktoré by mohlo v danej oblasti byť. S mnohými, ja debatujem s týmito zástupcami výskumných ústavov a mnohí mi povedia, pán poslanec, nie je politická vôľa. Nie je politická vôľa. A tu ja mám veľký rozpor. Pýtam sa, my to chceme stále iba na tej politickej vôli stavať? Potom zrušme tie výskumné ústavy, lebo ich nepotrebujeme, načo? Lebo príde nejaký lobista a povie, že ja som najmúdrejší a budem lobovať. A ktovie, či ten výskumný ústav má to, možnože 5, 10-ročnú, alebo neviem koľko, proste výskumnú úlohu, ktorú vyskúmal, ale my, nie je politická vôľa, my to akože neberieme. Ja by som bol rád, ja viem, že to je utópia, ale ja to musím povedať, lebo národ, ktorý nemá cieľ a nemá nejakú víziu, tak asi pôjde dozadu. Ja by som bol veľmi rád, keby ľudia, ktorí prežijú život v nejakom odbore a sú v ňom špičkoví, aby na sklonku svojho života povedali: svoju životnú know-how dávam tomuto národu, lebo to ja som zistil počas svojho života, ktorý sa mi už nevráti a vy, poslanci, to dajte do zákona, lebo takýmto spôsobom si predstavujem napredovanie môjho národa, ktorého som členom a ktorého chcem, aby pokračoval. A preto mi tá lobistická akože, hovorím sprofanované, ten názov mi veľmi tu nesedí, ale samozrejme asi sa tomu nevyhneme, treba to nejakým spôsobom riešiť. Takže vážení, toľko som si považoval za potrebné z môjho vnútra povedať, že bol by som veľmi rád, keby to boli tí odborníci, ktorí tú svoju najlepšiu know-how, ktorú počas života dostali, snažili sa odovzdať aj cez tú legislatívu, cez nás, cez poslancov, aby tam boli. A či to budú volaní lobisti? Ja by som povedal skôr odborníci, alebo nejakým spôsobom takíto ako ľudia, ktorí viac-menej, hovorím, že sú v tom doma, sú v tom doma a hovoria, že lepšie sme zatiaľ nevymysleli. Lebo keď budeme vymýšľať znovu teplú vodu, tak to bude veľmi zle. Oni, predpokladám, že berú ten výskum tak, že to berú srdcom a tých mám najradšej, takýchto odborníkov, ktorí neprídu tak, že sú iba vyštudovaní, alebo majú to už prejdené rukami, rokmi, kolektívom, ktorý tam je a myslím, že takéto návrhy, ktoré oni dávajú, myslím si, že mali by sme my ako poslanci ich brať všetkými desiatimi a zapracovať do zákonov, aby sme skvalitňovali rezort čo rezort, tú svoju prácu aj cez tú legislatívu, ktorá tu je. Toľko z mojej strany. Takže ešte raz a končím stále moje vystúpenie, že žime tak, aby bolo aj chleba, aj neba. Ďakujem pekne.