V. Veteška, podpredseda NR SR: (2005-02-04):
A. Blajsko, poslanec: Vážený pán podpredseda, poslankyne, poslanci, vážený pán minister. Dovoľte mi, aby som predniesol niekoľko námietok k návrhu zákona o autoškolách. Ministerstvo dopravy, pôšt a telekomunikácií v návrhu zákona o autoškolách uvádza ako nutnosť zmeniť súčasný stav v prevádzkovaní autoškôl v dôsledku zníženia kvality výučby a prispievania uchádzačov o vodičské oprávnenie a znižovanie počtu nehôd. Svojím návrhom však táto právna norma má evidentný záujem, podľa môjho názoru, o likvidáciu konkurencie v tejto oblasti a tendenčne smeruje k uprednostňovaniu záujmov úzkej skupiny majiteľov autoškôl, ktorí nie celkom svojím pričinením získali majetky a technickú základňu bývalých zväzarmovských zariadení, odkúpených za symbolické ceny, a k vráteniu vykonávania tejto činnosti pred rokom 1990, kedy neexistovala žiadna konkurencia a títo majitelia profitovali na štátnej zákazke pri výcviku brancov pre slovenskú armádu. Stratením tejto pozície majú snahu nahradiť značné príjmy odstránením konkurencie podľa zásady: Väčší berie. V dôvodovej správe je verejnosť zavádzaná, žiaľ, na autoškole, ktorá vlastní budovy, trenažér a podobne, je záruka kvalitného výcviku vodičov a že len tieto autoškoly sú zárukou toho, že na našich cestách sa situácia v nehodovosti razom obráti o 180 stupňov. Pritom však v tomto návrhu nie je zmienka o tom, ako by sa mala skvalitniť výučba, či už zmenou tematických plánov, alebo zvýšenou dotáciou praktických jázd, alebo použitím iných prvkov, ktoré môžu skvalitniť výučbu žiadateľov o vodičský preukaz. Zámerom tejto novely je však len nasmerovať uchádzačov o získanie vodičského preukazu k týmto subjektom, bez možnosti výberu a formou zákonného ustanovenia zlikvidovať existujúcu konkurenciu. Nie je pravda, že len bývalé socialistické zariadenia - k čomu smeruje táto právna úprava -, dokážu tým, že sú vlastníkmi technickej základne, bezproblémovo pripraviť vodičov, ktorí budú elitou v dodržiavaní pravidiel cestnej premávky a bravúrnymi vodičmi ihneď, ako opustia brány týchto zariadení. V stručnej štatistike uvedenej v dôvodovej správe, kde sa porovnáva počet neprospievajúcich absolventov za obdobie rokov 1998 až 2003, je zjavné, že nárast neprospievajúcich sa výrazne nevymyká bežnému trendu a je úmerný nárastu odskúšaných žiakov. Neexistuje žiadna štatistika, ktorá by diferencovala neprospievajúcich žiakov, z ktorej autoškoly títo žiaci vyšli. Neobstojí ani pripomienka, že existujú autoškoly, ako sú uvádzané v dôvodovej správe, ako takzvané kufríkové autoškoly, ktoré majú pendlujúcich inštruktorov, nevlastnia alebo nemajú v prenájme učebné pomôcky, výcvikové vozidlá a ktoré vykonávajú výučbu v bytových priestoroch, nedôsledne, krátením vyučovania a podobne. Každé takéto zariadenie je priamo kontrolované každým uchádzačom o získanie vodičského preukazu a je len malý predpoklad, že by nedodržaním stanovených dotácií, hodín, by takáto autoškola získala čo len jedného záujemcu. Doteraz platné podmienky pre prevádzkovanie autoškôl jednoznačne takéto tvrdenia vyvracajú. Ak chce fyzická či právnická osoba podnikať v tejto oblasti, musí spĺňať podmienky stanovené zákonom, to jest pred začatím činnosti musí dokladovať splnenie podmienok pre predmetnú činnosť, musí mať vo vlastníctve alebo v prenájme učebné priestory, ku ktorým sa vyjadruje Štátny zdravotný ústav, či sú vhodné pre vyučovanie, či spĺňajú podmienky z hľadiska hygieny vyučovania, musí mať schválené učebné pomôcky, cvičné vozidlá, prenájom autotrenažéra, inštruktorský preukaz a na splnenie týchto podmienok, aby mohol v tejto oblasti podnikať, predsa dozerá ministerstvo dopravy, pôšt a telekomunikácií cez svoje satelity obvodných úradov. Tak sa pýtam, odkiaľ má ministerstvo takéto informácie o existencii takýchto autoškôl, kde je kontrolná činnosť aj samotného ministerstva, respektíve daných úradov. Z toho mi vyplýva, že celý tento problém je nelogický, podľa mňa vymyslený pracovníkmi aj ministerstva, ktorí sa podieľajú na príprave nového zákona. Zaujímalo by ma, aké majú títo pracovníci odborné skúsenosti, či sa prakticky naučili viesť motorové vozidlo, či sú empatickí voči ľuďom, ktorí chcú získať odborné vedomosti a návyky vo vedení motorového vozidla, lebo je podstatný rozdiel dávať zásadné rozhodnutia zo stoličky úradníka bez životných skúseností pri absencii dlhoročných skúseností ľudí, ktorí sa tejto činnosti venujú celoživotne a sú kompetentní do tejto oblasti aj odborne hovoriť. Poukazujem na prípad, keď Združenie autoškôl Slovenska sa dožadovalo účasti napríklad na pripomienkovaní navrhovaného zákona a odborníci z tohoto združenia chceli aj prispieť svojimi odbornými, dlhodobými poznatkami v tejto oblasti, ktoré by mohli byť prínosom pre vypracovanie návrhu nového zákona. Jednoducho táto iniciatíva zo strany ministerstva bola hrubo negovaná, také mám doteraz informácie. Z toho vyplýva, že ministerstvo nemá úprimný záujem na skvalitňovaní výučby v autoškolách, na znižovaní nákladov na výcvik, ale háji záujmy lobistických skupín na navrátenie výcviku pred rok 1990, k zabráneniu voľnému podnikaniu, odbúraniu konkurencie a dovolím si aj tvrdiť, že môže to byť vyvolané tu potom aj prostredie nejakej korupcie. Dovolil by som si predniesť návrh na preverenie skutočností, kto sa podieľa na tvorbe návrhu zákona. Totižto čítali sme, vážené poslankyne a poslanci, mnoho informácií v článkoch, v denníkoch, kde sa práve títo ministerskí úradníci, teda boli inkriminovaní s týmito rôznymi lobistickými záujmami. Ak teda chceme vychovať človeka, vodiča, ktorý dokáže rýchle, bezproblémovo a zodpovedne riešiť zložité situácie v cestnej premávke, prečo ho nútime absolvovať simulovanie jazdy vozidla na umelých prostriedkoch. Neviem, že by existoval nejaký umelý spôsob navodenia dopravných situácií v širokej variabilite. Aj to najlepšie trenažérové zariadenie dokáže nasimulovať len štandardné situácie, ktoré sa dookola opakujú, a nie sú schopné naučiť žiaka riešiť situácie v celej premávke, ktoré sú v každom okamihu iné a vodič na ne musí byť pripravený a reagovať na každú vzniknutú situáciu iným spôsobom. Len tým, že vodič bude nútený vnímať a riešiť nové situácie v premávke, ktoré na rozdiel od simulátora sú autentické a v každom okamihu iné, nie je možné pri získavaní praktických skúseností toto dosiahnuť v stále sa opakujúcich štandardných situáciách. Ak človek pri získaní praktických skúseností pri vedení motorového vozidla nie je v priamom kontakte s vozovkou a nemôže získať vestibulárny pocit, je celé snaženie vo výcviku rovné nule. Z praktických skúseností môžem zodpovedne potvrdiť, že po absolvovaní výcviku na autotrenažéri príde na prvú praktickú jazdu žiak nepripravený, ba priam dezorientovaný a robí mu veľké problémy prispôsobiť sa skutočnému vozidlu, na ktoré celé snaženie po získaní akýchkoľvek praktických návykov na trenažéri nemá žiadny efekt. Pritom treba brať ohľad aj na pocity žiaka pri absolvovaní trenažéra, keď v prevažnej väčšine u žiakov dochádza k nevoľnosti a k skôr získaniu odporu k týmto zariadeniam. Preto by som ponechal na voľbe žiakov či chcú, alebo nechcú absolvovať výcvik na trenažéri, a nevnucovať to. Z toho vyplýva, že podmienka vlastniť autotrenažér má podľa môjho názoru jedine komerčný záujem. Chcem sa opýtať, či si vieme predstaviť akúkoľvek profesiu, ktorú chceme naučiť človeka vykonávať, aby sa ju učil umelým spôsobom. Dá sa naučiť variť kuchára chutné jedlá, ak mu na prípravu jedla poskytneme namiesto múky piesok, namiesto soli granuly z polystyrénu, ak človeka chceme naučiť obsluhovať strojné zariadenia, posadíme ho pred obrazovku a budeme mu ukazovať rôzne operácie a potom od neho požadovať, aby sa postavil k stroju a vyrobil súčiastku, ktorá bude funkčná? Ak chceme dosiahnuť dokonalosť alebo sa priblížiť dokonalosti pri zvládnutí problematiky aj pri výcviku vodičov, hľadajme reálne možnosti na dosiahnutie cieľa. Veď nie je logické tvrdenie, že ak autoškola bude vlastniť priestory, technické zariadenia, že len simulovaním sa dá dosiahnuť stopercentný úspech a vychovať dokonalého vodiča. Je to podľa môjho názoru zvrátené. Chcem sa vrátiť ešte späť k vlastníctvu priestorov pre výcvik vodičov. Existuje v našej republike množstvo súkromných, ale aj štátnych vysokých či stredných škôl, kde svoju vzdelávaciu činnosť vykonávajú v prenajatých priestoroch. Tieto inštitúcie pripravujú svojich žiakov na výkon rôznych profesií a funkcií vydaním certifikátu, maturitné vysvedčenia, diplom, s názvom vzdelávacej inštitúcie, ktorý má platnosť pre absolventa doživotne a dá sa povedať aj celosvetovo. Pýtam sa: Ak tieto inštitúcie pôsobia v prenajatých priestoroch, je ich odbornosť znížená alebo vydaný certifikát takouto inštitúciou je menej hodnotný? Celý tento proces tvorenia nového zákona, ktorý podľa tvrdenia pána ministra, teda skôr ministerských úradníkov, to čo som si vedel doteraz prečítať, má priniesť skvalitnenie výučby v autoškolách, vidím len ako snahu zo strany ministerstva podľahnúť lobistickému tlaku bývalých autoškôl, boli aj tu v Národnej rade, rozprával som s nimi, aby si cestou zákona zabezpečili dostatočnú klientelu na zníženie existujúcej konkurencie a riešenie podnikateľského prostredia. Je smutné, že štátna inštitúcia sa v takomto rozsahu snaží vytvoriť podmienky len pre úzku skupinu vyvolených a hrubým spôsobom takto znížiť konkurenčné prostredie. Obzrime sa po okolitých štátoch Európskej únie, či niečo také vôbec existuje. Určite nie. Prosím o triezve zhodnotenie predkladaného návrhu a jeho úplné zamietnutie. Nech sa vytvorí záväzná právna norma, ktorá bude v súlade s hospodárskou súťažou a ďalšími zákonnými normami tohto štátu v oblasti podnikania. Pokiaľ som sa zaoberal touto problematikou z oblasti sociálnej, chcem vás, vážené poslankyne a poslanci upovedomiť, že ak by došlo k schváleniu takto pripravenej normy, dotýka sa zhruba tritisíc živnostníkov, ktorí v tejto oblasti pracujú, a dotkne sa to ich životnej úrovne a viete, že mám na mysli aj tie regióny, kde to je jediný zdroj príjmu pre týchto ľudí. Samozrejme, nechcem poprieť, aby autoškoly pracovali kvalitne, zodpovedne, s dodržaním všetkých kritérií, ktoré im zákonné normy pripravujú, ale nie aby ich obmedzovali, aby ich reštrikciou zničili. Vážený pán predsedajúci, dovoľte mi, aby som dal procedurálny návrh, aby sme v tomto návrhu právnej normy o autoškolách ďalej nepokračovali. Ďakujem vám za pozornosť.