M. Dzurinda, predseda vlády SR: (2004-01-22):
Pán poslanec Banáš, nebudem na všetko reagovať, lebo, veď viete, k angličtine či povinnej alebo nepovinnej, dôležité je, aby sme vedeli anglicky hovoriť. Na tom sa zhodneme všetci, pre krajinu tak situovanú a s takou históriou, danosťami, to je temer nevyhnutné. A už hľadajme naozaj spôsob, ako k tomu dospieť, aby to bolo efektívne. Veľmi, samozrejme, to vítam a súhlasím s tým. Ale tie kľúčové slová, ktoré som ja počul vo vystúpení pána poslanca Banáša, boli: dvojrýchlostná Európa. Treba si asi niečo k tomu povedať. Myslím, že Slovensko by malo podporovať ďalší vývoj a integráciu v rámci európskej dvadsaťpäťky a nepreferovať vytvorenie nejakej oficiálnej štruktúry dvoch kategórií krajín Európskej únie. To sa mi žiada povedať na úvod. Systém a myšlienka posilnenej spolupráce by však za určitých okolností mohli byť pre Európu aj prínosom. A teda druhý pohľad na tú istú vec hovorí, že nebojme sa toho, ak budú platiť isté pravidlá. V konečnom dôsledku to možno bude aj svojím spôsobom pre tú dvadsaťpäťku nevyhnutné. Nakoniec, vidíme to aj dnes v dvoch oblastiach. Jednou je Schengen, druhou je spoločná menová únia. Nie všetky krajiny sú členmi jedného aj druhého zoskupenia. Myslím, že pre Slovensko by myšlienka zrýchlenej spolupráce mohla byť prijateľná, avšak ak budú splnené dva predpoklady, po prvé, že pôjde o oblasti, ktoré budú pre Slovensko výhodné, jednoznačne oblasti, kde sa nám zrýchleným postupom oplatí napredovať, či už ekonomicky, sociálne alebo politicky, to znamená, že nikdy by sme nemali vystaviť nejaký bianko šek, že budeme automaticky účastníkmi nejakej tej zrýchlenej Európy alebo konania pri každej iniciatíve, ale vždy individuálne zvážime, či sa to z pohľadu našich slovenských záujmov hodí, no a po druhé, samozrejme, že sa zachová princíp rozhodovania o začatí takejto spolupráce vo formáte európskej dvadsaťpäťky, keď sa bude rešpektovať zásada inkluzívnosti, otvorenosti, a, skrátka, prihlásenia sa ku zrýchlenej spolupráci v akomkoľvek období, keď budú stanovené pravidlá hry. A v prípade, že krajina si to bude želať a bude spĺňať podmienky tejto hry, bude mať šancu sa k zrýchlenej spolupráci kedykoľvek pripojiť. Diskusia o viacrýchlostnej Európe podľa mňa nesmie vyústiť do presadenia koncepcie o vybudovaní nejakého uzavretého alebo, povedal by som, nejakého tvrdého jadra Európskej únie, kde potom, samozrejme, tí ostatní by predstavovali nejakú nižšiu kategóriu. Podľa môjho presvedčenia by takýto koncept mohol vytvárať predpoklady na nové delenie Európy, ale myslím si, že práve pán poslanec Banáš o tom veľmi dobre a výstižne hovoril, čo by znamenalo, ak by sa navodila takáto fatálna chyba, že naozaj by sa vytváralo nejaké tvrdé jadro, ku ktorému by de facto tí ostatní už nemohli sa pripájať. To by možno popieralo zmysel integrácie ako takej, aj keď, samozrejme, ten základný výsledok sa dosahuje. A to je prelomenie tej deliacej čiary, železnej opony a, naopak, politické znovuzjednotenie Európy, to nám už nikto nevezme. Ale tie riziká, o ktorých ste hovorili celkom jednoducho a zreteľne, myslím si, pri nesplnení týchto dvoch predpokladov by tu boli potenciálne prítomné. A myslím si, že budeme sa usilovať aj v našej politike im v budúcom období brániť sa. Pani poslankyňa Belohorská, súhlasím s tým, že je potrebné vychádzať najmä z domácej politickej scény a keď budeme presadzovať a hovoriť do európskych otázok, mali by sme sa usilovať vždy mať na to na Slovensku čo najširší politický mandát. To je, myslím, legitímne a správne, pravdivé. Kľúčovým slovom vo vašom vystúpení, ale aj vo vystúpení pána poslanca Džupu bolo správanie sa opozície, tak by som to nazval. Pani poslankyňa, nebude to po prvýkrát, a ja to rád urobím, nie preto, že musím, a preto, že si to žiadate, aj z tohto miesta však chcem naozaj veľmi úprimne oceniť správanie sa tej časti našej opozície, ktorá podporovala jasne, nedvojzmyselne integráciu Slovenska do Európskej únie ako takú, presne, ako ste to povedali vy aj vy, pán poslanec, správne rozhodnutie sa občanov Slovenskej republiky v referende, no a napokon aj postoje Slovenska na Medzivládnej konferencii. Veľmi si to vážim. A keď ste hovorili za HZDS, budem aj konkrétny. Áno, postoje a politické videnie, správanie sa HZDS v tomto smere bolo pre Slovensko prínosné. Rovnako môžem povedať aj to, pani poslankyňa, že si vážim vaše pôsobenie v Konvente a v zahraničnej politike. Pre Slovensko tak ako pre každú krajinu vždy bude šťastím, keď sa dokáže zhodnúť vládnuca koalícia s opozíciou na základnom zahraničnopolitickom smerovaní. Toto považujem za nesmierne dôležité. Ešte budeme tvrdo skúšaní. Pán Figeľ povedal, že Európa bude už iba o problémoch. Ja som mu porozumel. No a práve vtedy je dobré, keď tú základnú os máme pevnú, čo najpevnejšiu a naše smerovanie jasné a široko dohodnuté. Spolieham sa aj do budúcnosti, že dokážeme takto komunikovať. A snažil som sa k tomu prispieť aj ja. Spomínate si možno, pani poslankyňa, že po návrate z Medzivládnej konferencie som do niekoľko dní zvolal lídrov všetkých parlamentných politických strán, aby spolu s ministrom zahraničných vecí mali možnosť si to od nás vypočuť a potom priamo sa k tomu aj vyjadriť. A rád by som si tento zvyk uchoval aj do budúcnosti. Pán poslanec Figeľ, už som sa trošku jeho vystúpenia dotkol. Bol to taký komplexný pohľad na Európu súčasnosti, Európu budúcnosti. Ešte možno 2 – 3 poznámky. Pán  poslanec Tkáč, isteže, nemali by sme kameňovať nikoho, kto má vlastný názor. A nie je dôvod kameňovať ani euroskeptikov. Ale na strane druhej ponúkam aj také videnie, že nemali by sme premrhať príležitosť. Osobne si myslím, že Európa si nemôže dovoliť zostať stáť. Tá konkurencia je veľmi silná nielen Spojených štátov, ale aj niektorých ázijských krajín. A veľmi dobre vieme, ako sa vyvíjajú niektoré trendy, populačným počnúc cez niektoré ekonomické možno pokračujúc. Jednoducho nesmieme si dovoliť príliš vajatať. A ak bude pravdou to, čo je v tom návrhu európskej ústavnej zmluvy silno prítomné, a to je princíp subsidiarity, tak si myslím, že nejakého superštátu sa báť nemusíme. Veľmi sa mi pozdávala aj tá záverečná diskusia o tom, že by sme nemali spomínať na minulosť. Veľmi s tým súhlasím. Ale myslím si, že to neplatí pre Vyšehrad. Dovoľte mi vyjadriť tu k tomu svoj názor, pretože to nie je len o tom, že si spoločensky dobre posedíme, ale je to aj veľmi dobrá príležitosť konzultovať, cibriť si názor. To je jeden aspekt tejto spolupráce. Nechcem sa automaticky odvolávať na to, že Benelux má veľmi dlhú tradíciu, severská dimenzia európskej spolupráce má veľmi dlhú dimenziu. A aj keď Holandsko je dávno v Únii, Belgicko, Luxembursko nie vždy sa zhodnú, tiež majú veľkých susedov, efektívne dokážu spolupracovať. A už sme nadviazali aj spoluprácu V-4 a Beneluxu, prvý míting premiérov bol v Trenčíne pred 2 rokmi. Spolupráca neznamená súhlas vo všetkom, Poliaci sa trhli, keď sme vyjednávali v Kodani, presunuli niektoré peniaze z tých štrukturálnych fondov do priamych platieb. No na strane druhej dnes tak trošku sme my traja jednotnejší v niektorých iných otázkach Medzivládnej konferencie. Spolupráca neznamená, že musíme sa dohodnúť vo všetkom. Ale ak dokážeme presadzovať v novej finančnej perspektíve napr. niektoré infraštruktúrne projekty spolu s Poliakmi, Maďarmi, Čechmi, tak si myslím, že to bude na prospech všetkých. Pripomínam, že ročne zo spoločného Vyšehradského fondu financujeme asi 300 projektov kultúry, vzdelávania. Poliakov je osemkrát toľko ako nás, zahraničný obchod Poľska predstavuje len 2,5 – 3 % nášho zahraničného obchodu, je to obrovský potenciál. Takže takáto regionálna spolupráca, myslím si, bude mať veľký význam aj do budúcnosti. Ďakujem veľmi pekne za naozaj dobrú a plodnú diskusiu. Teším sa na ďalšie. Ďakujem. (Potlesk.)