D. Jarjabek, poslanec: (2001-10-25):
mám interpeláciu na pani ministerku financií Schmögnerovú a na pani ministerku Machovú. Podľa informácií z médií má byť Investičná a rozvojová banka Bratislava privatizovaná údajne maďarskou OTP Bánk za sumu cca 2 mld. Sk. Na tom by ešte nič nebolo, do týchto čias je všetko v poriadku. Avšak podľa mojich informácií audit IRB na účel jej predaja nebol vypracovaný komplexne, podľa mojich informácií nebol zámerne vypracovaný komplexne, pretože v ňom chýba pohľadávka podľa záverov znalca vo výške najmenej 100 mil. Sk, až 1,7 mld. Sk istiny, to znamená, že v uvedenej sume nie sú započítané úroky z omeškania, ktoré sa približujú k výške istiny, čo znamená, že sa vlastne suma zdvojnásobí. Táto pohľadávka vyplýva z porušenia autorského práva Investičnou a rozvojovou bankou, ktorá od mája 1992 používa slovno-grafické označenie Investičná a rozvojová banka, ako aj jej skrátenú podobu IRB. Je zrejmé, že táto pohľadávka, vyplývajúca z autorského práva vo výške skoro 3 mld. Sk, bola manažmentom audítorovi zatajená, pretože 2 roky prebieha medzi autorom diela a IRB komunikácia ohľadne mimosúdneho zmieru. V súčasnosti je táto pohľadávka predmetom súdneho sporu. Otázka pre pani ministerku pre správu a privatizáciu národného majetku pani Machovú teda znie: Pani ministerka, ako ste preverovali prípravu podkladov na privatizáciu Investičnej a rozvojovej banky, keď vo vypracovanom audite chýba pohľadávka, ktorá prakticky prevyšuje jej súčasné základné imanie. Ako odôvodníte pred prípadným kupujúcim skutočnosť, že banka sa privatizuje s nevysporiadanou pohľadávkou, ktorá prevyšuje základné imanie, osobitne ak bude banka privatizovaná zahraničným subjektom. Napadajú ma prípadné následky. Ale nie je to vlastne klamanie štátu štátom? Čo je už otázka pre kompetentných? Takisto otázka pre pani ministerku financií Schmögnerovú by mala znieť asi v tom zmysle, či podľa výpisu z Obchodného registra je Ministerstvo financií Slovenskej republiky majoritným vlastníkom akcií IRB, to všetci vieme, ale aké kroky sa podnikli na to, aby bol audit IRB na účely privatizácie spracovaný so všetkými pohľadávkami vrátane tej, na ktorú poukazujeme v súvislosti s porušením autorského práva. Aké kroky sa podniknú z hľadiska zodpovednosti za súčasný stav prípravy privatizácie. No obe pani ministerky by asi mali odpovedať na otázku, čo vedia o uznesení vlády Slovenskej republiky z júna tohto roku, ktorým mal byť príslušný rezortný minister zaviazaný úlohou zabezpečiť skončenie všetkých súdnych sporov týkajúcich sa IRB. Toľko asi z mojej strany. A skutočne len jedna otázka s veľkým otáznikom, či maďarský privatizér tejto banky o týchto podmienkach vie. Je zrejmé, že nie. Ďakujem za pozornosť. M. Andel, podpredseda NR SR: Ďakujem, pán kolega, za vaše vystúpenie. Dámy a páni, uzatváram, končím tento bod nášho rokovania. Ďalej budeme pokračovať vojenskou stratégiou Slovenskej repub-liky . Tento bod bol prerušený rozpravou. V rozprave majú vystúpiť ešte 4 poslanci, a to pani poslankyňa Szabóová, pán poslanec Húska, pán poslanec Paška, pán poslanec Gajdoš. Ako prvá vystúpi pani poslankyňa Szabóová. Nech sa páči, pani kolegyňa, máte slovo, pripraví sa pán poslanec Húska. O. Szabó, poslankyňa: Ďakujem za slovo. Vážený pán pred-sedajúci, pán minister, vážená Národná rada, dovoľte mi, aby som vystúpila v rozprave k vojenskej stratégii Slovenskej republiky, ktorá vychádza z bezpečnostnej a obrannej stratégie schválenej Národnou radou a veľmi stručne poukázala na niektoré aspekty materiálu, ktorý považujem za otvorený a rámcový, preto ho treba rozpracovať a dokončiť aj legislatívne. Predkladanému návrhu predchádzala búrlivá diskusia vo výbore, pripomienky poslancov boli podľa možností zohľadnené. Konštatujem, že vojenská stratégia obsahuje trojdimenzionálny strategický prístup. Byť pripravený brániť životné záujmy štátu, operujúc ako samostatná sila. Pripravovať sa na prijatie do NATO. Na dosiahnutie uvedených zámerov pripraviť podrobný dlhodobý plán s cieľom vybudovať moderné ozbrojené sily v budúcnosti. Poznamenávam však, že ustanovenia vojenskej stratégie nie sú v každom prípade v súlade s obrannou stratégiou, preto je potrebné pre-kvalifikovať určité vojenské ohrozenia na nevojenské. Ide predovšetkým o terorizmus, ktorý dostal po septembrovom útoku na Spojené štáty americké celkom iný, vážnejší charakter. Zmenil náš pohľad na veci. Možno aj štýl života, preto je potrebné mu venovať... M. Andel, podpredseda NR SR: Prepáčte, pani kolegyňa, prosím vás pekne, zatvorte dvere do rokovacej miestnosti. Ďakujem. O. Szabó, poslankyňa: ...zmenil náš pohľad na veci, možno aj štýl života, preto je potrebné mu venovať zvýšenú pozornosť. S terorizmom, samozrejme, súvisia aj iné negatívne javy ako nezákonný obchod so zbraňami, medzinárodne organizovaná kriminalita, prevádzačstvo, ob-chodovanie so ženami a drogami. Pre obyvateľov východného a južného Slovenska znamená veľký a veľmi vážny problém aj nekontrolovaná migrácia. Iba jeden údaj. Pohraničné oddiely do konca septembra tohto roka zadržali viac imigrantov než za celý vlaňajší rok. Vojenská stratégia, samozrejme, vymedzuje aj vojenské ohrozenia a definuje síce veľmi rámcovo aj spôsob, akým budú ozbrojené sily organizované, riadené a použité v záujme splnenia poslaní ustanovených v strategických doku-mentoch. Vychádza zo súčasného geostrategického prostredia, z dostupných zdrojov štátu a odhodlania použiť najvýhodnejšie možné prostriedky na zabezpečenie životných záujmov Slovenskej republiky. Je nám známe, že najvhodnejšou metódou zaručenia bezpečnosti a suverenity Slovenskej republiky je metóda kolektívneho systému obrany a najlepším výberom a najvhodnejšou organizáciou na do-siahnutie zámerov je NATO. Z uvedeného vyplýva, že vojenská stratégia je vypracovaná v súlade s cieľmi programového vyhlásenia vlády, preto Strana maďarskej koalície ju podporuje. Ďakujem za pozornosť. M. Andel, podpredseda NR SR: Ďakujem. Slovo má pán posla-nec Húska, pripraví sa pán poslanec Paška. A. Húska, poslanec: Vážený pán predsedajúci, vážený pán minister a ďalší pán minister alebo dvaja zástupcovia vlády a milé kolegyne a kolegovia, chcem povedať, že považujem za obdobie zrenia, keď dochádza naozaj postupne ku spracovaniu materiálov, ktoré sa mimoriadne vážne zapodievajú veľmi dôležitou, doslova existenčnou otázkou ako zabez-pečovať štátny záujem existencie štátu, a to práve pomocou jednak najprv bezpečnostnej, potom obrannej a nakoniec vojenskej stratégie. Aj tá postupnosť je koniec koncov logická, pretože bezpečnostná stratégia je nadmnožina všetkých stratégií existenčného zabezpečenia, potom nasleduje obrana, a potom vojenská. Len chcem zároveň upozorniť, že pre budúcnosť treba, aby sa tieto materiály nestali len nejakým strnulým spôsobom alebo strnulou schémou a aby sa používali tak, aby sme ich mohli ako otvorené dokumenty predsa len určitým spôsobom korigovať a dopĺňať. Je samozrejmé, že korekcie v základných strategických otázkach nemôžu byť zo dňa na deň, ale treba, aby sa o týchto veciach viedla diskusia. Je aj dobré, že práve v oblasti najhlavnejšej, pokiaľ ide o štátny záujem, existenčný štátny záujem, že práve v oblasti vojenskej a bez-pečnostnej  i obrannej stratégie nikdy nebola taká jasná forma konsenzu medzi koalíciou a opozíciou, ako je teraz. A myslím si, že to treba, myslím si, že si musíme všetci navyknúť na to, že v tejto oblasti politikárčenie nemá miesto a musíme postupovať naozaj jednotne. Ale chcem zároveň povedať, že tieto strategické podklady sú vlastne doku-menty a iné je reálny život a ten reálny život predsa len v podmienkach veľkých transformačných trampôt a v podmienkach už vyše 10 rokov trvajúcich rôznych premien veľmi silno zasahuje  účinnosť bezpečnost-ného systému Slovenska. Možno teraz by sme si mali nanovo zvážiť aj trocha iné, komplexnejšie videnie tejto stratégie práve vo svetle toho, čo sa udialo vo svete po teroristických útokoch na New York a neskôr antraxové hrozby, ukazujú, že v podstate  už nie je možné celkom v klasickej podobe rozvíjať problematiku dokonca aj vojenskej stratégie, len ako stratégie vojsk. Pravdepodobne bude potrebné dokonca prejsť na postup, pri ktorom pre všetky silové zložky a zásahové zložky vrátane civilnej obrany a protipožiarne, protiživelné mali by sa pre ne vypracovať materiály, ktoré by boli vzájomne prepojené a ktoré by zabezpečovali vzájomnú súčinnosť. Viete, spomínam si, že zo stredovekej tzv. náučnej teológie sme poznali zjednodušenú definíciu, čo je to Duch svätý. Bolo povedané, že je všadeprítomný a neviditeľný alebo síce neviditeľný a všadeprítomný. Ale teraz v moderných podmienkach globalizovaného sveta poznávame nielen to, čo je Duch svätý, ale čo je aj duch nesvätý. Čo je napríklad globálne organizovaný teror, ktorý si môže skutočne vyhliadnuť svoje ciele a dokonca, ako sme videli, zlyhali všetky spravodajské systémy, zlyhali aj bezpečnostné obranné systémy a dokonca vidíme, že skoro sa treba dívať úsmevne napríklad na všetky tézy o tom, aké je mimoriadne účinné využívať predsa pôvodný reganovský  projekt hviezdnych vojen, keď sme videli, že zrazu bolo možné riadiť tzv. živé ciele živými osádkami civilných lietadiel. Tieto všetky skutočnosti ukazujú, že potre-bujeme o tom naozaj viac diskutovať a práve na úrovni parlamentu. Spomínam si, že nedávno prebiehala veľmi vzrušená diskusia o problematike tzv. armády 21. storočia, na ktorej pracuje  tím amerických generálov na čele s generálom japonského pôvodu, myslím si, že Takamarusa sa tento pán volá, a práve on ukazoval, že nové podmienky a pravdepodobne aj nové hrozby, ktoré  nie sú bezprostredne vojenský-mi hrozbami, budú si vyžadovať novú koncepciu armády a, samozrejme, že tam došlo k mohutnému boju lobistických skupín, lebo on vystúpil  s názorom, že treba prejsť na vysokú mobilitu, že treba prejsť od tzv. pásových ťažkých systémov ku kolesovým mobilným a rýchlopresuvným jednotkám a hovoril o celej tej štruktúre  koncepcie, ktorá by na  jednej strane dovolila vysokú hybnosť systému a zároveň by vykrývala celú plochu, to znamená, na každej ploche by mohla zasahovať. Takže, toto všetko ukazuje, že bude potrebné na novo zvážiť. My, samozrejme, nemáme ambície svetových veľmocí a nemáme ani takéto geopolitické ciele, ale doma musíme znova zvážiť vo svetle takýchto možností z mohutných ohrození, v ktorých bude potrebné hľadať rieše-nie. Pripomínam, že aj teraz precvičovaný scenár antraxový, ktorý v Amerike precvičovali, tiež ukazuje hrôzostrašný priebeh a ukazuje zároveň, ako je moderná spoločnosť na tieto osobitnosti budúceho ohrozenia alebo aj terajšieho ohrozenia nepripravená. Z takých dôvodov by som odporúčal, aby sa dokonca dohodlo, že pri prehlbovaní koncepcií, aby sme povinne boli informovaní o tom, ako dokument, dajme tomu, ďalej definične zrie, ako sa zdokonaľuje a aby sme prípadne zároveň mohli  pomôcť určitým spôsobom toto považovať za štátne priority. Takže z týchto dôvodov navrhujem, aby sme sa k tejto veci znova vrátili a aby sme sa naozaj v parlamente dohodli, že takýto dôležitý štátny záujem, ako je bezpečnostná stratégia a obranná i vojenská stratégia, aby sme sa v nej dokonca snažili vždy súčinnostne pôsobiť. Teda nie tak, že si vytlčieme každý nejaký ten svoj politický kapitál, ale aby sme to robili skutočne s ohľadom na to, že v tejto oblasti je a musí byť konsenzus. Musí byť konsenzus medzi koalíciou a opozíciou. Nemôžeme si dovoliť naďalej v tejto oblasti vytvárať nejaké nepriateľské tábory. Samozrejme, že bude potrebné, aby sa príslušne upravovali aj podmienky, napríklad ak budeme hovoriť o brannom vojen-skom a bezpečnostnom plánovaní, tak bude potrebné, samozrejme, prijať aj niektoré podmienky zaistenia napríklad trvalých kvót rozpoč-tových na toto dlhodobé plánovanie, pretože  dlhodobé plánovanie nie je možné, ak sa zachová stará klasická forma ročného štátneho rozpočtu, ktorý je vždy výsledkom, samozrejme, tvrdého zápasu o zdroje a ktorý potom nevytvára priestor na dlhodobejšie tvarovanie systému. Ja chcem upozorniť, že musíme o tom hovoriť, aj s tým robiť. Ja som mal príležitosť hovoriť s viacerými vojenskými činiteľmi, a to aj so záložníkmi, ktorí len teraz mali príležitosť po mnohých rokoch znova sa zúčastniť na vojenskom cvičení, aj s aktívnymi vojakmi, ale ten ich dojem z klesajúcej schopnosti nášho obranného systému bol pre mňa frustrujúci. Bol pre mňa naozaj veľmi nepríjemný a nesmieme dovoliť, aby sa  takto obnažila naša spoločnosť. A, samozrejme, že sami musíme využiť aj to, že významnosť tohto riešenia teraz stúpla aj medzinárodne, že napríklad problematika hľadania spoločných odpovedí na toto nebezpečie je na dennom poriadku a treba, aby sme na tom pracovali. Takže z takýchto dôvodov podporujem tento materiál napriek tomu, že skutočne si myslím, že nie sú len chyby v tom, že ešte celkom nezažili ľudia, že sa porušila kontinuita odborníkov, ale aj z tých dôvodov, že jednoducho sa nám vo svetle posledných udalostí  ukázalo, aká je vôbec bezpečnosť krehká, aká je zraniteľná moderná spoločnosť a ako treba hľadať riešenia, ktoré budú zahrňovať doslovne celý silový systém každého štátu a dokonca koordinovať to s našimi partnermi. Na tomto mieste znova zdôrazňujem, práve preto, nie že sme zaľúbení do nejakých vonkajších konfigurácií, ale preto, že si myslíme, že všetci máme zaistiť rovnaké bezpečnostné podmienky, aké majú naši susedia, tak z takých dôvodov musíme celkom seriózne pracovať na našej euroatlantickej integrácii, na spolupráci a na integrácii do týchto systémov. A ja môžem povedať za HZDS, že na tom pracujeme, že skutočne ľuďom vysvetľujeme tento postup, túto nevyhnutnosť, túto nealternatív-nosť, že nemáme na to nijakú inú alternatívu a musíme sa teda všetci na to pripravovať. To vytvára podľa mňa vhodný konsenzus a zároveň vytvára aj veľký kontrast oproti ostatným návykom v politickom živote. Tri roky sa v politickom  živote brala opozícia ako škandalizovaný páriovia, s ktorými nehodno ani hovoriť a dokonca sa treba ohradiť proti tomu, aby sa s nimi hovorilo. Toto sa musí skončiť. Som rád, že v osobe pána ministra bola práve taká figúra, ktorá zdôrazňovala konsenzus a potrebu jednotného postupu v tejto vláde tvoriť zatiaľ dosť výraznú výnimku. Ďakujem. (Potlesk.) M. Andel, podpredseda NR SR: Ďakujem. S faktickou poznámkou sa prihlásil pán poslanec Kužma. Končím možnosť ďalšieho prihlásenia sa. Máte slovo, pán poslanec.