Sulík, Richard, podpredseda vlády a minister hospodárstva SR (2020-05-20):
Áno, chcem sa vyjadriť k tomu, čo tu odznelo. Ďakujem pekne za všetky príspevky. Ďakujem pekne aj za tú deklarovanú podporu. Aj od opozičných poslancov. A teraz chcem reagovať konkrétne. Pán Blanár, je tu, tak vy sa pýtate, že čo teda sme spravili pre toho bežného človeka. Kebyže vláda nespraví nič, tak cestovka, cestovná kancelária na jednej strane by od neho mala plné právo vymáhať zvyšok tej ceny za zájazd a na druhej strane by mohla dôjsť pomerne rýchlo do krachu, lebo mnoho ľudí by to zase stornovalo tie zájazdy, alebo dostanú sa do problému aj tie cieľové destinácie, hotely a tak ďalej, ako pán poslanec Muňko povedal, a on teda v tomto fachu sa vyzná, môžme predpokladať. Oni posielajú svoje, tie cestovky, poslali ešte aj mnoho vlastného kapitálu tam pridali, aby zaplatili vopred tie, tie hotelové miesta. Je to skrátka strašne zamotaný kruh. A kebyže to necháme len tak na voľný trh, ktorý teda ja pri každej príležitosti obhajujem, tak by sa stalo to, že veľké množstvo cestovných kancelárií by vyhlásilo platobnú neschopnosť, nastúpili konkurzní správcovia, tých by sme, samozrejme, museli platiť, klienti by uvideli buď nič, alebo veľmi málo. Ak by toto bol problém jednej jedinej cestovnej kancelárie, ak napr..., ako napríklad, zdá sa mi, James Cook alebo takáto prednedávnom skrachovala ako minulý rok napríklad, tak pri jednotlivom prípade by som ich, že, by som hovoril, ani sa toho nechytajme. Bankrot patrí k podnikaniu. Jednoducho to je aj očistenie trhu, nechajme tie cestov..., tú cestovnú kanceláriu tak. Problém je, že tu máme vis maior. Z neba alebo z čínskeho Wu-chanu, už jedno, ako sa na to budeme dívať, zrazu sem spadol ten vírus a ochromil celú krajinu. Nie je to problém jednej, dvoch, desiatich cestoviek. Je to plošný problém prakticky všetkých cestovných kancelárií. A objektívne treba povedať, že oni nemôžu za to. Toto je ten moment, kedy má do toho vstúpiť štát, lebo keď nevstúpi, tak tie škody budú väčšie. No a čo sme pre tých ľudí urobili? My sme vstúpili do tohto zmluvného vzťahu a zabezpečili sme, že tí klienti neprídu o svoje peniaze, len musia na ne počkať. Po druhé zabezpečili sme, že tí klienti bez veľkých storno poplatkov nemusia cestovať tento rok. To je veľa. Ľudia sa boja ísť do zahraničia. Mňa by teda, kebyže mám dovolenku, ja si viem predstaviť ísť na dovolenku do Španielska aj som tam mnohokrát bol, no mňa by tam sto volov nedotiahlo tento rok. Do Talianska tiež nie. No tak mnoho týchto klientov jednoducho nechce. A my sme im umožnili bez toho, aby boli pokutovaní, povedať, ja tento rok nechcem. Ako poznamenal, zdá sa mi, pán poslanec Borguľa, my im umožňujeme ísť inam alebo ísť inokedy, alebo ísť inam a inokedy. A toto je ten a za to, za to chceme alebo vyžadujeme od nich strpenie pri tej platbe. Ja si myslím, to je férová dohoda. Ten, kto si kupuje dovolenku, nie je, nie je väčšinou na tú dovolenku odkázaný. Dovolenka nie je investícia, že keď to spravím, ako napríklad nejaké, že školenie, že potom budem potenciálne viac zarábať. Dovolenka je trávenie voľného času. V čase tejto ťažkej krízy je primerané toto od ľudí očakávať. A okrem toho, pán Blanár, nie vždy a nie všade má zmysel rovno dávať štátne peniaze. Tie ideme dávať napríklad pri tých nájmoch. Alebo sme dali mnoho peňazí na to, aby ľudia, ktorí nemajú prácu, aby dostávali 80 % svojho príjmu a tak ďalej a tak ďalej. Čiže tá pomoc je komplexná. Nie vžd..., nie pri každom probléme fungujú tie isté metódy. Dúfam, že som vám odpovedal dostatočne. No a teraz ďakujem pánovi Šimkovi, že zákon podporí, aj pánovi Muňkovi. A chcem reagovať na pána poslanca Borguľu, že poďme spraviť viac. No máme tu už Dankove poukazy, ktoré, ktoré už majú pomáhať cestovnému ruchu. Je pravda, že zvýšil sa počet prenocovaní. Zároveň, ja teda si myslím, že sa stalo najmä to, že ľudia, teda tie, tie hotely začali priznávať, začali vystavovať faktúry a bločky, dovtedy to bolo do veľkej miery načierno. Ale jedno ako. Výrazne sme už tomuto odvetviu pomohli. (Ruch v sále a zaznievanie gongu.) To sú tie poukazy bývalého predsedu parlamentu Andreja Danka. A áno, mohli by byť ďalšie kroky. Poviem jednu veľmi kacírsku myšlienku, ktorú by som cez moje ústa ešte rok dozadu nedostal ani omylom, môžme sa baviť o tom, že HORECA segment, hotely, reštaurácie, kaviarne, budú mať 5-percentnú DPH a že by sme teda zrušili tie poukazy, dali 5 % DPH. No keby že je tu minister financií, tak asi omdlie v tomto momente, lebo presne vie, koľko sto mil. eur by bol výpadok na dani z príjmu. A preto tá pomoc vždy niečo stojí. Ale teda nie každá pomoc niečo stojí, ale táto by teda stála dosť veľa peňazí. To, čo vieme spraviť, je, uľahčíme im podnikanie, tým hotelom a reštauráciám. Oni musia, dnes musia splniť množstvo regulácií, nariadení, dostávajú množstvo kontrol. V podstate štát ich buzeruje. Ich buzeruje a im komplikuje život. A tu by som teda chcel dať parlamentu, Národnej rade na známosť, že na budúcu schôdzu predstúpim so zákonom, ktorý sme nazvali lex korona. Je tam veľké množstvo, ďaleko vyše 100 konkrétnych opatrení a z nich niekoľko desiatok bude zlepšovať aj podnikanie pre HORECA segment. A dúfam, že takisto sa nájde pre takýto zákon podpora. Tie opatrenia majú spoločné to, že nespôsobia výpadok v štátnom rozpočte a pomôžu im v tom podnikaní, v tom svojom podnikateľskom živote. Tak veľmi dúfam, že sa tu takáto podpora nájde. No a teraz chcem reagovať na viacerých poslancov. Aha, nie. Teraz ešte na pána Kondróta, ktorý sa pýtal, že z čoho to tá cestovka vráti o rok. Tak ono je to tak, že tie cestovky nabrali tie zálohy, poslali ich do tých hotelov, Grécko, Turecko, Španielsko, a tam tie hotely tiež majú svoje problémy a tiež budú alebo by húfne krachovali, lebo ľudia sa boja jednoducho cestovať. Máme informácie, že tie tamojšie vlády budú výrazne podporovať, lebo to sú práve krajiny, ktoré do veľkej miery žijú z cestovného ruchu, a výrazne oni podporia ten svoj segment. A dá sa dnes pomerne spoľahlivo rátať s tým, že budúci rok budú tie cestovné kancelárie vedieť tie dnes zaplatené zálohy vyčerpať, preto po diskusii so všetkými (ruch v sále a zaznievanie gongu) stakeholdermi sme dospeli k záveru, že toto riziko je relatívne malé, a malo by, tá, teda ten, ten reťazec by mal fungovať. Chcem ešte jednu vec dodať, ktorú považujem za dôležitú, a síce ak by sa malo stať, že cestovná kancelária, predstavme si extrémnu situáciu, že cestovná kancelária má ako klientov iba ľudí nad 70 rokov. No tak oni by si všetci prišli vypýtať peniaze a cestovná kancelária je skrachovaná aj napriek tomuto zákonu, ktorý tu dnes predkladáme. A tam sme teda dali do zákona ešte takú vec, že môže sa obrátiť na Slovenskú záručnú banku a dostane finančnú podporu, keby musela zrazu vyplatiť príliš veľa klientom, ktorí by mali na to vyplatenie nárok. No a keď sme pri tomto bode, tak padlo tu viacero otázok, že kde sme došli na ten vek 70 rokov. Tak 65 rokov, to je taká dlhodobo prirodzená hranica, že odvtedy začína dôchodca. Vravel to aj pán Jarjabek, že to si ešte ako-tak vie predstaviť. No medzi 65 a 70 je rozdiel približne štvrť milióna osôb. Takže znižuje to počet tých, keď povedzme, že každý desiaty z nich alebo každý dvadsiaty z nich má tú zálohu zaplatenú, tak znižuje to počet tých výnimiek, uľahčí to fungovanie cestovkám. Kde sme na tú sumu došli? Je to arbitrárne stanovená suma. Jednoducho sme si povedali, skúsme to o päť rokov posunúť, aha, štatistika hovorí, že je tam 250-tisíc osôb. Môžme o tom teraz debatiť. Nakoniec nie všetko dokážete štatisticky podložiť a exaktne vyrátať. A nie všetko, čo mňa mrzí, dokážete vyčísliť v excelovskej tabuľke. A o tom teda niečo viem a toto sa vyčísliť nedá. To sa dá len povedať, že skúsme to takto. Ak je vôľa Národnej rady to skrátiť povedzme na 65 rokov, tak, prosím vás, berte na vedomie, že zvýšite okruh tých osôb, sťažíte život cestovkám. Preto, prosím vás, nesnažme sa tu z toho robiť preteky, že kto dá menej, aby sme neskončili pri 45 rokoch, a potom spoľahlivo tie cestovky skrachovali aj napriek tomuto zákonu. Ale ak je vôľa ísť na 65 rokov, ja to podporím. Poprosím aj môj poslanecký klub a takisto aj ostatných kolegov, že hovorím, ak je tá vôľa, tak zrejme dokážeme pripraviť pozmeňujúci návrh a skrátiť to na 65 rokov. Prosím vás, dúfam, že sa potom nenájdu ďalší traja, ktorí povedia, že mne by sa páčilo 60, lebo chápete, že to je cesta, ktorá nikam nevedie. Vidím tu, tí, čo sa ozývali k tejto téme, a že súhlasne kývajú hlavou, tak chcem teda oznámiť, že podporujem takýto, samozrejme, musíte o tom vy rozhodnúť, ale ja takúto zmenu podporujem a dúfam, že ju spravíme. Toto je asi moje posledné vystúpenie. Ešte raz, ja veľmi pekne ďakujem aj za pozornosť, aj za veľmi pragmatickú, korektnú debatu a všeobecne ďakujem opozícii za to, že chápe výnimočnosť situácie a že podporuje aj náročné riešenia. Ďakujem pekne. Dovidenia. (Potlesk.)