P. Hrušovský, predseda NR SR: (2003-10-24):
Nech sa páči, pán poslanec Ďaďo. V. Ďaďo, poslanec: Vážený pán predseda, kolegyne, kolegovia, pán minister. Po prvé, chcem skonštatovať, že je na škodu veci, že pri takom závažnom návrhu zákona, ako je daň z príjmov, rokujeme v takejto atmosfére, kde mi skutočne nejde teraz o moje vypočutie, ale o celú závažnosť reformy a rôznych názorov na ňu. Situácia by si vyžadovala, aby sme ako poslanci boli tu  rozhodne vo väčšom počte. Začnem však tým, čo som chcel povedať sám v úvode v predpoklade s tým, že bude väčší záujem v tejto sále o vypočutie rôznych názorov na daňovú reformu. Je mi pochopiteľné aj ako občanovi, aj ako poslancovi, že zmena ekonomických podmienok, teda prechod z plánovitého riadenia na trhové hospodárstvo si tak ako každá iná spoločenská zmena vyžaduje aj zmeny v daňovej sústave a že sú to zmeny, ktoré sa vyžadujú ukončiť vcelku. Podstatnou črtou však pri sociálnom chápaní musí byť skutočnosť, aký dopad budú mať tieto pripravované zmeny na celú štruktúru obyvateľstva, teda zamestnávateľov a pochopiteľne aj zamestnancov a aj jednotlivé organizácie, ktoré pôsobia na území Slovenskej republiky. Nespravodlivý charakter daní, a tu by sme mohli polemizovať, či vôbec nejaký spravodlivý existuje, ale ak hovorím o tom, že nespravodlivý, spolu s nesprávnou či oneskorenou legislatívou skomplikuje život nie jednému zamestnancovi a nie jednému zamestnávateľovi. Z tohto pohľadu sa teda dá povedať, že v spoločnosti bola všeobecná objednávka na zmenu a z praxe konštatujem, že to bol oneskorený legislatívny proces, ktorý spôsobil za obdobie trhového mechanizmu nie jednému podnikateľovi problémy spočívajúce v krachu a nie jednému zamestnancovi životné problémy, ktoré sa odzrkadlili v nezamestnanosti. Prax však dokazuje, že daňový poplatník hľadal, bude hľadať, a to bude navždy, spôsoby, ako sa čo najvýhodnejšie vyhnúť povinnostiam pri problematických, respektíve nedokonalých daňových zákonoch. Koncepcia daňovej reformy je založená na prechode z priamych na nepriame dane, čo bude mať, samozrejme, prostredníctvom spotrebnej dane a dane z pridanej hodnoty negatívny dopad na drvivú väčšinu obyvateľstva. Považujem za chybu, ak daňová reforma kopíruje potreby štátneho rozpočtu. Považujem to za chybu preto, že potom zohráva podstatnú úlohu príjmová časť, a nie pragmatizmus a sociálna stránka, na ktorú sa musí ako na prvoradú myslieť, ak je ten politik, ktorý si uvedomuje, že ten občan, voči ktorému pripravuje zákon, mu dal dôveru, aby ho zastupoval, respektíve aby riešil tieto problémy. Tento problém sme už v samotnej Národnej rade pocítili pri spotrebnej dani z piva, kde sa naše názory rozchádzali, a nakoniec došlo aj  k určitým úpravám, čo teda kvitujem. Disciplína a nekompromisný postoj sú, samozrejme, neoddeliteľnou súčasťou riadenia. Ale dogmatizmus, to je choroba s dôsledkom smrti pre celé národné hospodárstvo. Práve pre túto skutočnosť si dovolím vytiahnuť z daňovej reformy dva protiklady. Jeden v nej konštatuje: „Výnimku a oslobodenia je potrebné v maximálnej miere obmedziť.“ Súhlasím. Druhý: „Rovná daň bude 19 percent.“ Nesúhlasím, lebo to už je dogmatizmus. Tam už nejde o to, či výnimky budú alebo nebudú. Čiže ak by sme ich chceli riešiť, tak sa musíme držať toho prvého, že výnimky a obmedzenia majú byť, aj keď v určitej malej alebo v miere prijateľnej danému stavu. Chcem teda položiť strategickú otázku. Nepôjdeme rovnou daňou k nerovným nerovnostiam? Ak som túto otázku položil pred plénom Národnej rady Slovenskej republiky, moje presvedčenie je  áno. Pôjdeme, a to ma vedie k rozhodnutiu nepodporiť predložený návrh zákona. Aby som však bol konkrétny a uvediem, s čím napríklad nemôžem súhlasiť. Po prvé. Postavenie telovýchovy a športu je v našej vlasti veľmi zložité. Sami to poznáte. Športové zariadenia si vyžadujú opravy a rekonštrukcie, na ktoré športové kluby nemajú prostriedky. Mnohé telovýchovné jednoty sú na pokraji ukončenia svojej činnosti a tie, čo živoria, očakávajú v nasledujúcom roku nárast cien energie, vodného, stočného i nárast cien vybavenia športovcov. To všetko im zapríčiníme rovnou daňou 19 percent. Masová a rekreačná telovýchova doslova krváca a pripravovaný zákon o dani z príjmov bude mať negatívny dopad na činnosť športových organizácií, pretože nepripúšťa zníženie základu dane právnických a fyzických osôb poskytujúcich dar, dochádza k zrušeniu oslobodenia príjmov do 300-tisíc korún, zamestnávateľ, teda telovýchovné jednoty na kratší čas zamestnania po pracovnom čase zamestnancov budú musieť platiť odvody, tak ako ich platia aj ostatní zamestnanci. Zvýšenie DPH o 5 percent v týchto zariadeniach, ktoré sa týka prevažnej väčšiny všetkých tovarov a služieb, bude mať skutočne negatívny dopad na činnosť, rozvoj telovýchovy a športu. Po druhé. Postavenie zdravotne postihnutých občanov a podnikateľov zamestnávajúcich zdravotne postihnutých občanov nie je podľa mňa celkom v súlade s tým, aký by mal byť záujem Slovenskej republiky, teda štátu o to, aby boli zdravotne postihnutí občania zamestnaní tak, aby i podnikatelia mali záujem o ich zamestnanie. Podnikatelia totižto...