Zemanová, Anna, poslankyňa NR SR (2017-09-14):
Ďakujem pekne za slovo. Človek by ani neveril, že tento zákon bude mať takú rozsiahlu debatu. Dovoľte, aby som sa tiež vyjadrila, hoci nie som expertka na školstvo, ale som tímlíderka pre životné prostredie a uvedomujem si, že na to, aby sa zlepšilo životné prostredie, treba cielene deti vychovávať a cez deti dospelých, ale vychovávať aj nielen deti, ale aj mládež a dospelých. Popri inom poviem tiež, že aj ja som matka, aj ja som študovala za socíku a moje deti študovali už na prelome revolúcie a začiatkom novej doby a študovali potom na prvom súkromnom gymnázium, ktoré kým bolo založené, tak tiež si prešlo veľkými ťažkosťami. A som rada, že boli absolventmi takého, by som povedala, netradičného vzdelávania, akým spôsobom sa vyučuje na tejto škole. Vrátim sa ale k návrhu zákona, ktorého som predkladateľka. Stala som sa predkladateľkou práve z toho titulu, že som videla príležitosť hovoriť o environmentálnom vzdelávaní, pretože pri prerokovávaní dokumentu Učiace sa Slovensko, hoci som mala na výbore istý priestor, mala som pocit, ako keby som hádzala hrach o stenu. Chcem ho aj teraz hádzať a snáď, keď budem vytrvalo hádzať, tak sa tá stena prelomí a to semiačko sa ujme. Čiže navrhovanou úpravou sa tiež rozširuje predmet činnosti Štátneho pedagogického ústavu, nechcem o ňom hovoriť, či má byť, nemá byť, bolo to tu kritizované, ale v rámci nášho zákona sa rozširuje tento predmet činnosti o úlohy na úseku zapracovania environmentálnej výchovy do vzdelávacích programov. Spoločenskou objednávkou na túto zmenu je nízke environmentálne povedomie mladej generácie, ale aj viaceré neželané javy v environmentálnej oblasti, ako je zmena klímy, či tlak na zvyšovanie spotreby, čo má negatívny dopad na kvalitu životného prostredia. Nárast nevytriedených odpadov, čierne skládky, znečistenie podzemných vôd, ale tiež vzrastajúci strach rodičov, pedagógov a následne aj deti z prírody a pohybu v nej, poukazujú na nedostatok environmentálneho povedomia celej spoločnosti. Dôsledkom je ľahostajnosť a nekritický postoj k činnostiam poškodzujúcich krajinu, ako napríklad rôzne výnimky a povoľovanie činností v rozpore s princípmi ochrany a tvorby životného prostredia. Hovorím tu o tom preto, že tí ľudia, ktorí už sú na postoch akože vyštudovaní, tak v konečnom dôsledku nemajú ten komplexný pohľad a dopady sú často fatálne. Čiže ekovýchova na všetkých úrovniach spoločnosti je nevyhnutnou podmienkou trvalo udržateľného rozvoja Slovenska. Chcela by som ešte využiť pár minút môjho času a dať odkaz pani ministerke Lubyovej. A odkaz práve k dokumentu Učiace sa Slovensko, a v časti, kde som ja dávala pripomienky k environmentálnej výchove. Učiť sa musia aj dospelí, nielen deti a mládež. Čiže vzdelávanie dospelých a absencia environmentálnej výchovy je ukážkou, že je potrebná reforma nielen školstva, ale reforma myslenia. Do Učiaceho sa Slovenska, do tohto dokumentu som navrhovala doplniť aktivity, ako sú napríklad ako environmentálne, iné formy aktivít, ako sú napríklad environmentálne krúžky. Treba vytvárať viacej priestor na takúto, tento spôsob výchovy a hlavne si zobrať aj príklady z existujúcich foriem vzdelávania, veľmi úspešných projektov, ktoré dlhodobo fungujú na Slovensku, hoci nie sú zaradené do štátneho vzdelávania, ale také programy, ako je Zelená škola alebo jej sesterský program pod názvom Mladí reportéri pre životné prostredie, alebo sú to ďalšie osvedčené environmentálne zamerané programy, ktoré by bolo treba uplatniť nielen na základných školách, ale postupne na všetkých typoch, aj na vysokých. V materiáli Učiace sa Slovensku, vôbec vo výuke nie je dostatočne využívaný potenciál zdieľania inšpirácii, námetov, rôznych overených programov a príkladov z dobrej praxe. Je potrebné pripraviť systémové opatrenia, ktoré by podporili, aby sa školy všetkých stupňov vrátane vysokých škôl usilovali stať sa udržateľnými školami. Žiaci aj študenti by mali mať možnosť priamo sledovať environmentálne správanie sa svojej školy a tiež prakticky vstupovať svojimi námetmi do zlepšenia súčasného stavu a riešenia udržateľného využívania zdrojov. Príklad je najlepšou formou výučby. Je potrebné výuku o ekológii a ochrane a tvorbe životného prostredia riešiť aj prierezovo, zapojiť do procesov aj príslušné odbory Ministerstva životného prostredia, jeho odborné organizácie a ďalšie subjekty, ktoré zabezpečujú neformálnu environmentálnu výchovu, vzdelávanie a osvetu. No a napokon je to vlastne tiež dôležitá participácia na rôznych projektoch, zapojenie sa do koncepcií, napríklad Miestna agenda 21 a podobne. Čiže tých dokumentov na Slovensku je veľa a treba ich len naozaj implementovať do toho výchovno-vzdelávacieho procesu. Na vysokých školách, respektíve na všetkých typoch škôl je potrebné zaradiť vlastne prierezovo ekológiu, nemal by to byť samostatný projekt, teda samostatný predmet vyučovací, ale malo by to ísť takou niťou, proste na matematike učiť poznávať prostredníctvom ukážok na, na prírodných javoch, nielen odtrhnuté od nejakého prierezového vnímania, od etiky cez biológiu. Proste ekovýchova by mala byť súčasťou nášho, nášho života. V podstate to je tak zhruba v kocke tie základné pripomienky, ktoré som predniesla pri prezentácii projektu Učiace sa Slovensko, keď bolo na školskom výbore. Bolo prisľúbené, že budú sa pripomienkami zapodievať, do 31. augusta mal byť odprezentovaný nový program. Vieme zo známych dôvodov, zrejme nie je, ale pevne verím, že ten tím, ktorý bol tuná spomínaný, na pripomienkach pracoval a že sa dopočuli, že ten hrach, ako padal na ich hlavy, že predsa len bude, bude úspešný. Takže tuto ho hádžem druhýkrát a pevne verím, že do tretice potom nejaké z týchto mojich pripomienok budú úspešné. Ďakujem pekne za slovo.