A. Slafkovský, poslanec: (2009-09-10):
Uvediem len niekoľko čísel. Podľa posledných informácií z verejných informácií v Zdravotníckych novinách za rok 2008 bol celkový dlh poisťovní voči poskytovateľom 2,9 mld. Sk za uznané, ale neuhradené výkony. Čiže revízni lekári uznali výkony vo výške 2,9 mld. Sk len za rok 2008, ale nebolo toho, kto by ich zaplatil. Celkový dlh zdravotníckych zariadení a poskytovateľov dnes je niekde tesne nad 8 mld. Sk. Keď si to narátame za tie roky dozadu, tak zistíme, že veľký, veľký podiel tam majú poisťovne a to tým, že využívajú, že v zákone, v súčasnom zákone nie je napísané čarovné slovíčko, že ten, kto uznal poskytovanie zdravotníckej služby, má povinnosť ju aj uhradiť, keďže je poisťovacím orgánom. A keďže my v zákone navrhujeme, že tam to slovíčko „má povinnosť uhradiť“, má byť, tak môže úrad pre dohľad poisťovňu, ktorá neuhradí poskytovateľovi poskytnutú službu, pokutovať a tie pokuty sú tam pomerne dosť vysoké. Takže je to jedna z ciest, ako možno zlepšiť platobnú disciplínu v zdravotníctve. Ja nemám veľké ilúzie o tom, že tento náš návrh prejde. Ale pokladám si za osobnú výzvu a česť, že v spolupráci s kolegami sme tento návrh pripravili tak, aby bol k dispozícii Národnej rade, aby bol k dispozícii aj ministerstvu. My sa nebránime tomu, že možno bude v nejakej inej podobe prijatý, v nejakom inom pozmeňujúcom návrhu alebo v samostatnom návrhu zákona, ale rozhodne treba niečo v tomto smere robiť. Pretože nemôžeme nechať ďalej poisťovne fungovať takým spôsobom, že napríklad Všeobecná zdravotná poisťovňa, to viem aj zdokladovať, v Liptovskom Mikuláši mala záväzky za viacej ako 16 mil. Sk za minulý rok a podpísala zmluvu len pod podmienkou, ak polovicu z tých dlhov jej nemocnica dobropisuje. Samozrejme, že potom vykáže, že má záväzky oveľa nižšie, ale nemocnica už tie peniaze nikdy neuvidí. Takže takéto správanie v systéme je absolútne nekonzistentné a je to vlastne vydieranie poskytovateľov. Ďalšia závažná vec, ktorá v tomto návrhu je, to je posilnenie pozície revíznych lekárov. Revízni lekári dnes sú v takej pozícii, že poisťovne na jednej strane nemajú prostriedky, alebo tvrdia, že nemajú prostriedky, pretože ich prevádzková marža je nízka na to, aby si zabezpečili kvalitných revíznych lekárov. V Nemecku, vo Švajčiarsku, kde je poistný systém funkčný, tam, keď príde revízny lekár do nemocnice, tak od primára po posledného sekundára majú zrazené podpätky páni kolegovia a počúvajú, čo bude hovoriť revízny lekár. My tu navrhujeme, aby revízny lekár mal právo vstúpiť do liečebného procesu, aby jeho stanovisko bolo záväzným. Ak tak urobí, ale berie na seba potom zodpovednosť za ďalší terapeutický postup. Ale treba im dať právomoci vstupovať do liečebného procesu aj so zodpovednosťami a treba dať poisťovniam dostatočné finančné zdroje, aby si zaplatili skutočných expertov, ktorí, keď prídu na oddelenie alebo do ambulancie, tak budú vzbudzovať rešpekt, a nie posmech, ako je to v mnohom prípade dnes. Otázka výnosu pokút, ktoré môžu byť, nech zostanú na úrade a posilní sa jeho funkcia a možno sa poskytovatelia vyhnú tomu dohadovaniu pred rozhodcovským súdom. Totižto, v zákone je to napísané, že je možnosť si dohodnúť rozhodcovské konanie. Dohodneme si vzájomného experta pre chirurgické odbory, internistické odbory, neviem, diagnostiku a v prípade sporu v takejto oblasti sa dohodneme, že ten rozhodca povie, kde je pravda a tým pádom spor bude rýchlo ukončený. Ak to niekto nebude chcieť urobiť, je tam možnosť pokračovať v tom starom režime, ako to bolo doteraz. Takže niekoľko vecných doplnení k návrhu zákona, ktorý, si myslím, že je návrhom veľmi užitočným. Pokiaľ by prešiel do druhého čítania, urobíte dobrú službu zdravotníctvu. Ak nie, dúfam, že si ho prečítate, aby bol potom niekde inde aplikovaný. Ďakujem.