M. Damborská, poslankyňa: (2007-03-22):
Vážený pán podpredseda, ctení kolegovia, vážená pani ministerka, pán minister, interpeláciu obraciam, teda alebo smerujem ministrovi kultúry Slovenskej republiky pánovi Markovi Maďaričovi. Vážený pán minister kultúry Slovenskej republiky, pán Marek Maďarič, interpelujem vás s nasledovnou problematikou. Nedávno sme boli svedkami rozsiahlych zmien vo vysielaní Slovenského rozhlasu, ktoré bolo ešte donedávna najpočúvanejším médiom. Možno si teda oprávnene položiť otázku, prečo ho bolo treba tak radikálne meniť. Z doterajších ohlasov totiž vyplýva, že táto zmena rozhlasu neprospela. Zaujímal by nás okrem iného aj dôvod rozsiahleho prepúšťania profesionálnych pracovníkov Slovenského rozhlasu, ktorí sa svojou dlhoročnou prácou zaslúžili o to, že Slovenský rozhlas bol najpočúvanejším médiom na Slovensku. Aký je dôvod ich prepúšťania, za koho sú títo ľudia vymieňaní? Aká je pritom záruka zachovania vysokej počúvanosti a profesionality Slovenského rozhlasu? Hoci ide o verejnoprávnu inštitúciu, zmena zasiahla aj symbol našej štátnosti – slovenskú hymnu. O polnoci už nevysielajú kodifikovanú podobu hymny, teda spievané dve slohy, nahradila ju zrýchlená orchestrálna skladba Petra Breinera. Kým kodifikovaná verzia spievanej hymny trvá 77 sekúnd, zrýchlená verzia tohto symbolu štátnosti obrala o jej text a skrátila údajnú hymnu, ktorá ňou v skutočnosti nie je, na 50 sekúnd, teda asi o tretinu. Kvôli spresneniu a pripomenutiu si historických súvislostí uvádzam slová z dokumentov slovenskej národnej identity a štátnosti, ktoré vydal Ústav politických vied Slovenskej akadémie vied. Hymnickú pieseň Ponad Tatrou blýska zložil Janko Matúška, štúrovský básnik, vychovávateľ a úradník pod vplyvom nespravodlivého zosadenia Ľudovíta Štúra z katedry Evanjelického lýcea v Bratislave asi začiatkom januára v roku 1844. Bola inšpirovaná melódiou ľudovej piesne známej v textových verziách Kopala studienku či Pri studienke stála. Matúškova pieseň sa stala piesňou študentov, ktorí ju spievali na rozlúčke v Bratislave a cestou do Levoče, kam z bratislavského Evanjelického lýcea odišli mnohí študenti na protest proti zosadeniu Ľudovíta Štúra z katedry. Podľa zákona č. 63/1993 Z. z. prvé dve upravené slohy sú štátnou hymnou Slovenskej republiky. Podotýkam, že k tejto zámene hymny jej zrýchlenou napodobeninou bez textu prišlo aj v minulosti, avšak na základe početných sťažností samotných poslucháčov napokon musela byť vrátená jej pôvodná pravá podoba. Na tento fakt upozornil aj vedecký grant VEGA zo Slovenskej akadémie vied, Slovenská politika a médiá po roku 1989. Vedenie Slovenského rozhlasu však vymenilo nielen kodifikovanú podobu slovenskej hymny, ale z vysielania sa stratila aj  typická zvučka Kto za pravdu horí, ktorá symbolizovala toto vysielanie. Bola nahradená jinglom, ktorý pripomína už nie verejnoprávne médium, ale skôr rádio Twist. Je nám známe, že člen vedenia Slovenského rozhlasu predtým pôsobil v tomto komerčnom médiu. Podobne nedeľný príhovor Živé slová, trvajúci iba pár minút, v ktorom sa privrávali známe osobnosti slovenského spoločenského života, bol odstránený. Takýchto a podobných deštruktívnych zmien, ktoré potláčajú prvky verejnoprávnosti, neslúžia svojim poslucháčom a nášmu národu, takýchto prvkov je aj viac a sú hodné vysvetlenia a nápravy. Očakávame, vážený pán minister Maďarič, vyjadrenie vášho ministerstva a teda vaše a vedenia Slovenského rozhlasu a nebola by od veci možno účasť vo Výbore Národnej rady Slovenskej republiky pre médiá a kultúru. Ďakujem za pozornosť.