P. Abrhan, poslanec: (2007-02-08):
Dovoľte, aby som dnes na januárovej schôdzi začal úplne rovnako. Pôvodne som vôbec nechcel vystúpiť k tomuto návrhu zákona. Vyprovokovala ma však jedna, jediná veta. Je to tá istá veta v decembri, tá istá veta teraz. Tá veta znie: „Schôdze vlády sú neverejné.“ Ako neverejné rokovania vlády súvisia s tripartitou, pani ministerka? Kto zo sociálnych partnerov požadoval do tohto návrhu zákona zakomponovať neverejné rokovania vlády? Boli to zamestnávatelia? Ale veď oni by mali mať záujem o čo najviac informácií z rokovania vlády. Boli to snáď odboroví predáci? Nevidím dôvod, prečo by odbory presadzovali takéto ustanovenie do zákona. Jedine, ak by to vychádzalo zo zmluvy, ktorú ešte pred voľbami uzavrela s odbormi strana Smer. Stále to však vychádza tak, že jediný z tripartity, kto má záujem presadzovať uvedený návrh, je vláda. A svedčí o tom i fakt, že už v decembri, keď bol tento návrh len v prvom čítaní, do návrhu novely zákona pána poslanca Kondróta, ktorý sme vtedy prerokúvali v druhom čítaní, vláda v rámci svojho stanoviska uplatnila pripomienku o neverejnom rokovaní vlády. To znamená, že v čase, keď sme rokovali o tomto návrhu v prvom čítaní, vláda sa pokúšala iným spôsobom si zabezpečiť neverejné rokovanie. Prečo sa vláda bojí informovaných občanov? Dovolím si tiež upozorniť ctených kolegov poslancov, že o tomto istom návrhu, teda o neverejnom rokovaní vlády sme hlasovali už v decembri. Vtedy som ja žiadal pána poslanca Kondróta, aby toto ustanovenie označil ako ustanovenie, ktoré je nad rámec novely. On tak neurobil, čím vás neuchránil pred hlasovaním o tomto návrhu. Nuž, a v decembri za tento návrh nehlasoval ani jeden, jediný poslanec Národnej rady. Text návrhu je ten istý. Čo sa vtedy zmenilo, keď dnes je koalícia pripravená hlasovať za tento návrh? Snáď len bod 3 spoločnej správy, ktorý dopĺňa tento návrh. Videli sme však včera, ako koalícia uvažuje o zmene infozákona. A preto toto ustanovenie nepovažujem za dostatočné a predkladám procedurálny návrh, aby sme o ňom hlasovali osobitne. Navyše, ani tento pozmeňujúci návrh nerieši prístupnosť zvukových záznamov z rokovania vlády. V odôvodnení k predmetnému návrhu zákona sa uvádza, že absencia takéhoto ustanovenia v zákone spôsobuje aj v praxi značné ťažkosti. Vláda priznáva, že má značné ťažkosti. Ako ich rieši? Zruší prístup k zvukovým záznamom zavedením neverejných rokovaní vlády. Čo však urobí vláda, ak bude mať značné ťažkosti s podnikateľmi či živnostníkmi? Zruší ich? Čo urobí, ak bude mať značné ťažkosti s opozíciou? Zavedie neverejné rokovanie Národnej rady? Včera mi jeden poslanec o vysielaní jedného nemenovaného rozhlasu hovoril, kde sa občania dožadovali pána premiéra, aby sa urýchlene vrátil domov, lebo len čo odišiel, už chcú zvyšovať ceny benzínu a nafty. Nuž, parafrázujúc túto príhodu, mohol by som po včerajšku a dnešnom ráne ja volať: „Pán predseda parlamentu, vráťte sa urýchlene späť, lebo niektorí predstavitelia vedenia parlamentu, porušujúc rokovací poriadok, nedovoľujú opozícii zvolať politické grémium či vyhlásiť prestávku.“ (Potlesk.) Rokovací poriadok, vážení, je pritom jedinou ochranou práv menšiny a teda opozície. Lebo ona je opozíciou preto, že je v menšine. Keby bola vo väčšine, bola by koalíciou. Poďme však späť k neverejnému rokovaniu vlády. Pani ministerka, aký súvis má neverejné rokovanie vlády s tripartitou? Skúšate našu ostražitosť alebo trpezlivosť? Ďakujem za pozornosť. (Potlesk.)