Hlina, Alojz, poslanec NR SR (2013-06-04):
Ďakujem veľmi pekne, pán predsedajúci. Vážení kolegovia, v poradí piaty, ešte jeden a budeme končiť. Ďakujem veľmi pekne za trpezlivosť, ktorú so mnou máte. Máme tu pokope. Pokúsim sa byť krátky. Tento zákon už tu bol raz predstavovaný. Znova pôjde tým systémom, že kým sa niekto od vás, vážení kolegovia zo SMER-u, nevyjadrí, že prečo je to zlé alebo prečo to nemôžete, tak ho stiahnem. Pokiaľ neprijmete mocenský krok a nezamedzíte tomu. Je, doznal zmien tento návrh zákona, návrh zmeny zákona oproti minulej schôdzi, a to v tom, že to, čo som vám ja ponúkal ako vec, ako ustáť korunku a ešte dokonca na tom politicky, politicky profitovať, ste nevyužili, a môj apel na nejakú zodpovednosť bol úplne zbytočný, však to veľakrát sa to tu stáva. Čiže teraz je doplnený o to, čo som si myslel, že ste mohli urobiť vy. Aj koza celá, aj vlk sýty. Takže teraz je doplnený o to, že hovorí, že kočíkovné, ja to skrátim, hovoríme v zásade aj pre ľudí, aby vedeli, hovoríme o kočíkovnom. Ono sa to tak nešťastne volá, že to je doplatok k príspevku, príplatok k príspevku. Kočíkovné podľa tohto návrhu zákona v prípade, že by ctenou snemovňou prešiel a vážení poslanci SMER-u by začali nad tým uvažovať a prípadne by zvážili, že to svoju logiku vnútornú má, tak čo by sa zmenilo? Zmenilo by sa to, že na prvé dieťa by to zostalo tak, ako je to doteraz, to znamená, by sa to vyplatilo, vyplatilo celé, v celej tej rozdeľovalo do vývojových etáp dieťaťa, tak to nazvem, hej, sume, myslím, že je teraz 678 eur, avšak pri druhom a treťom dieťati by sa menilo. To znamená, suma by zostávala, ale by sa to, tou prvou vývojovou etapou by bolo to narodenie, tam by bolo 30 %, potom máme 25 % a po troch rokoch a 25 %, keď začne chodiť do školy, a zostávajúcich 25 %, keď ukončí školskú prechádzku či dochádzku. Pre niekoho aj prechádzku. Takže to je zmena, a teraz mi povedzte, prosím vás, keby ste boli čo-to plnohodnotní poslanci, hej, svojho názoru, tak príde sem a povie, že prečo je to zlé, lebo ja mám v sebe hlboké presvedčenie, že to je dobré, ale možno vy máte hlboké presvedčenie, že je to zlé, a ja by som ho rád počul. V čom je to zlé? Lebo terajší právny stav robí to, že dostane to dieťa každé a hneď, čo stokrát vyvoláva eufóriu v komunitách aj neeufóriu v komunitách. Častokrát sa to dieťa nestáva plodom lásky, ale nástrojom na získanie tohto príspevku. O tom sa nechcem už opakovať, lebo to tu veľakrát zaznelo, a tým sa budeme ešte tvrdo, ale strašne tvrdo konfrontovať. Teraz to dostanú. To dieťa z toho nevidí nič. Koniec koncov si ani z toho nič nepamätá, povedzme si pravdu. Hej, sú takí géniovia, ktorí si možno pamätajú, čo robili, keď sa narodili, ale poväčšine si to alebo to dieťa si to nemá šancu zapamätať, ako si užilo tých 678 eur. Hej, čiže ono si ich v zásade častokrát neužije, ani si to nepamätá. Avšak keby sme to zmenili, že tie vývojové etapy, tak to dieťa by to možno potešilo, že nástupom do školy by dostalo nejakých 100-150 euro, za čo by maminka kúpila peknú bundičku a pekné topánočky alebo školskú tašku, a vtedy by si možno spomenulo to dieťa aj na štát, ktorý tu je a ktorý má tiež svoje, plní plní svoje spoločenské a sociálne úlohy. Povedzte mi v dobrom, čo je je na tom zlé? Aj pre ľudí, ktorí to počúvajú prípadne. Povedzte mi, čo je na tom zlé? Nevidím na tom, by som povedal, výrazný nedostatok alebo by som povedal, že systémový nedostatok, lebo ak priplácame, zmyslom toho príplatku, dakedy bol na prvé dieťa a riešil alebo bol vytvorený za účelom sanovania prvotných zvýšených nákladov. Na kočík, na dupačky, vaničku. Ja mám dve deti a viem, o čom hovorím, hej. Potom v eufórii sociálneho štátu a blahobytu sa tu prekárali, že kto dá viac, tak po tej prekáračke ste spôsobili tragédie, ale exaktný výstup je v tom, že aj druhé a tretie dieťa dostáva na kočík, na vaničku. Ale ak je štát taký bohatý, tak nech sa páči, hej, ale potom ho trebárs nazvite inak, ten príplatok, že sa už nevolá kočíkový, alebo nech není na zvýšené náklady, lebo keď je niekto na tom trebárs nie celkom dobre, tak je skromnejší. Ale aj ja som mal po bratovi, moje deti nosili, však on mal staršiu, však normálne, však to není ani hanba. To nie je ani hanba, to je proste, taký je život. No takže, vážení kolegovia, keď sa nám podarí, že by sme sa zamysleli nad týmto, a povieme, že OK, má to svoju logiku, nič zlé sa zásadne nestane, tým deťom sa pomôže a možno to sekundárne aj začne riešiť to, čo vyzerá na veľký, veľký problém. Nechcem sa k tomu vracať. To, čo máme niekde, tak prečo nie? Ja neviem, povedzte mi, prečo nie? A tu budem čakať, hej. Mojím statusom v tejto veci je, že budem čakať ako jeden z výrazných nástrojov toho, ktorý spôsobuje tragédie v niektorých komunitách, ako k nemu začnete pristupovať. Lebo podľa mojich doterajších vedomostí chcete k tomu pristúpiť tak, že ak je teraz 670 a platí pre všetky tri 670, tak chcete údajne prvý zvýšiť. O čo zvýšite prvý, tak druhý necháte taký istý a ten tretí znížiť. No nič horšie nemôžete urobiť. Čiže ak chcete urobiť, že niečo zlé, tak to presne by ste tomu urobili, a ak to chcete urobiť, tak, samozrejme, budem sa snažiť upozorňovať, že to je, nič horšie nemôžete urobiť, ale možno, lebo to bol taký pracovný návrh, možno to zvážite. Ono je to úplne jedno. V konečnom dôsledku je to úplne jedno, ale už nemôžeme, nemáme ani právo si už zatvárať oči nad tým, že čo sa niekde deje, ako sa to deje, a jeden zo spôsobov alebo jeden z prostriedkov, jeden z nástrojov, prečo sa to deje, je aj tento diabolský príplatok k príspevku, ktorý spôsobuje, i keď to pôvodne zákonodarca nechcel, ale spôsobuje tragédiu.	Ďakujem pekne.