D. Jarjabek, poslanec: (2005-12-15):
Ja by som si však dovolil byť, ak teda hovoríme, o tejto problematike a o vzniku tohto zákona, korektný, aby sme nehovorili len polovičatú pravdu o tom, ako vznikol tento zákon bez toho, aby som sa chcel niekoho dotknúť. Iste sa stalo nedopatrením, že ani jeden z pánov poslancov nepovedal celú pravdu. Je pravda, že tento zákon o koncesionárskych poplatkoch predložil v roku 1995 v máji vtedajší minister kultúry. To je pravda, ale 18. júna 2003 88 hlasmi koalično-opozične bola schválená táto novela tohto zákona o koncesionárskych poplatkoch, ktorá vlastne vytvorila tento problém. Čiže tento parlament koalično-opozične sa podieľa na tomto probléme, ale nie je to v tejto chvíli absolútne dôležité, riešme ho, preto sme tu, a keďže sme ten problém koalično-opozične vytvorili, tak sa ho pokúsme aj koalično-opozične vyriešiť a ja si myslím, že sú všetky predpoklady na to, aby sa to podarilo, len nevytĺkajme z toho zbytočne politický kapitál, by som poprosil, preto, lebo naozaj to je jedno, či sa týka koalície, alebo opozície. Jednoducho to nie je namieste. Tu je jedna problematika, ktorá sa týka veľkej väčšiny občanov Slovenskej republiky a treba ju tak riešiť. Ja absolútne súhlasím s tým, kde sa hovorí o štátnom výpalníctve aj z jedných, aj z druhých úst, a keď chcete aj z tých tretích mojich toto zaznie a uvediem vzhľadom na poplatky, že sa o nich tu už povravelo veľmi veľa, so všetkým súhlasím, len jeden príklad. Len skutočne málo čísiel. Dochádza totižto k situáciám, keď pre omeškanie sa s platbou z dôvodov sťahovania za jediný mesiac, hovorím stále o jednom mesiaci, spôsobuje po dvoch rokoch astronomickú sankciu 120-tisíc v prípade fyzickej osoby tento platný zákon v súčasnosti, ale v prípade právnických osôb pri dvoch rozhlasových a dvoch televíznych prístrojoch, čo je obvyklé napríklad v malých vidieckych pohostinstvách, môže jednomesačný výpadok platby, teda nominálna dlžoba 280 Sk za dva roky spôsobiť penále z dlhu vo výške 1 milión 440-tisíc, a to už ide o skutočne 500-tisícnásobok istej dlhovej sumy. To je pravda, a preto to treba riešiť, lebo naozaj to hraničí so zdravým rozumom, že vôbec takéto niečo sa mohlo objaviť v zákone a vlastne sme si to všimli až teraz. Ušlo nám však ďalej pri prijímaní tohto zákona, hovorím teraz o roku 2003, že ministerstvo kultúry v novelizácii vytvorilo podmienky na to, aby vyberanie koncesionárskych poplatkov a poplatkov z omeškania mohli verejnoprávne inštitúcie odpredať obchodným partnerom, čo vyvoláva podozrenie, že v konečnom dôsledku ani nemusia tvoriť príjem oprávneného príjemcu, ale vylepšujú bilanciu vyberateľa poplatkov. Veď zmluva medzi Slovenským rozhlasom a Slovenskou televíziou a inkasujúcim obchodným partnerom môže byť uzatvorená všelijako a kto z nás môže dnes povedať, že bude výhodná práve pre verejnoprávne inštitúcie. Opäť sme o tom hovorili. Dotkol sa toho pán poslanec Cuper. Naša novela si dovoľuje riešiť aj tento problém jednoducho aj z hľadiska platného zákona o Slovenskej televízii a o Slovenskom rozhlase, kde je spochybňovaný aj dokonca poslanecký prieskum v týchto verejnoprávnych inštitúciách, ako sme toho boli svedkom v dobe nedávnej. My sa jednoducho k týmto zmluvám nemáme ako dostať. To znamená, keď je vytvorená podmienka v zákone, aby Slovenská televízia alebo Slovenský rozhlas mohli predať, respektíve dodať, dohodnúť sa, zmluvne uzavrieť vzťah medzi súkromnou firmou, my vlastne vôbec nevieme, či aj pri dodatočnom vymožení koncesionárskeho poplatku vlastne na tom Slovenská televízia alebo Slovenský rozhlas zarobí a či to vlastne všetko neostane súkromnej firme. No, samozrejme, ďalej môže sa úplne veľmi jednoducho stať z hľadiska platnej legislatívy, že verejnoprávny rozhlas a verejnoprávna televízia nechajú neplatiča, aby jeho dlh vznikol na enormnú sumu. Nechajú ho neplatiť polroka, trištvrte roka, rok a po tomto čase zrazu začnú vymáhať pohľadávku, ktorá dovtedy bez toho, aby ten, kto neplatí, vedel, narástla absolútne enormne. Jednoducho, samozrejme, s týmto treba niečo robiť. Zo všetkých týchto dôvodov sme sa rozhodli navrhnúť tejto snemovni, aby sme sa dohovorili na úprave zákona o koncesionárskych poplatkoch takýmto spôsobom. Navrhovaná novelizácia tiež rieši problém komplexne. Po prvé, teda vylučuje možnosť odpredať vymáhanie koncesionárskych poplatkov alebo inak nakladať s takýmito účtovnými pohľadávkami, pretože obe verejnoprávne inštitúcie disponujú podľa môjho názoru dostatočnými kapacitami, aby si zabezpečili inkasovanie koncesionárskych poplatkov priamo. To je jedna vec. Po druhé, definujeme maximálnu hornú hranicu poplatku z omeškania vo výške trojnásobku priemernej mesačnej mzdy v prípade fyzickej a dvadsaťnásobku v prípade právnických osôb. A súčasne znižujeme neúmerne vysokú základnú sadzbu pokút z omeškania. Po tretie, stanovujeme, že je povinnosťou príjemcu najskôr platiteľa na omeškanie preukázateľne upozorniť a až následne siahnuť po sankciách. Dámy a páni, je len skutočne šťastím v tejto chvíli, hovorím to veľmi úprimne, že vlastne vznikli tri takéto novely. Ja by som veľmi pekne poprosil, aby sme naozaj v tejto chvíli zabudli na nejaké opozično-koaličné spory. Všetky tieto tri novely posunuli do druhého čítania a v rámci druhého čítania spravili jednu novelu preto, lebo každý z týchto návrhov zákona rieši túto problematiku trošičku istým spôsobom inak a v každej z týchto novelizácií je čosi nového. Veľmi radi by sme boli, aby sa to dostalo do jednej novely a ja veľmi rád, pokiaľ bude táto možnosť, na ktorúkoľvek novelu, či už pána poslanca Galbavého, alebo Opaterného, prilepím v druhom čítaní tie moje veci a svoju novelu stiahnem. Okrem toho by som vás chcel informovať, že je na svete nový zákon o koncesionárskych poplatkoch, ktorý vlastne rieši aj problematiku, o ktorej hovoril pán Opaterný a niekoľkí kolegovia z parlamentu, ktorý napríklad rieši, aj teda vo faktických poznámkach, ktorý napríklad rieši aj problém rádioprijímačov v mobilných telefónoch. To sú všetko veci, ktoré život prináša a sú naozaj zdôvodnené v novom zákone o koncesionárskych poplatkoch, ktorý som mal možnosť v náčrte vidieť a predpokladám, že tento návrh nového zákona o koncesionárskych poplatkoch by sa dostal ešte v tomto volebnom období veľmi rýchlo do parlamentu v priebehu nasledujúcich dvoch mesiacoch, kde rieši aj tú situáciu, ktorú riešime teraz. Čiže berme to tak, že keď schválime túto novelu v druhom čítaní, novelu, tú jednu z tých troch, nič nám nebráni tomu, aby sme sa zaoberali v prvom čítaní novým zákonom o koncesionárskych poplatkoch a keby eventuálne teoreticky tento nový zákon o koncesionárskych poplatkoch bol prijatý, vlastne by prestali platiť tieto veci, ktoré by sme schválili. Hovorím, je to ako poistka. Prestali platiť tieto veci, ktoré by sme schválili, lebo by platil nový zákon o koncesionárskych poplatkoch, kde už sú všetky tieto náležitosti, o ktorých práve dnes hovoríme na základe tých skúseností, ktorými verejnoprávna televízia a rozhlas prešli, zohľadnené. Ďakujem pekne, nebudem ďalej zdržovať, to je všetko z mojej strany. Ešte raz poprosím o prijatie všetkých troch noviel a o posunutie do druhého čítania. Ďakujem za pozornosť.