A. Belousovová, podpredsedníčka NR SR: (2007-02-08):
Takže ja by som sa chcela, ak dovolíte, vyjadriť k tomu, čo sa tu dialo zo strany opozície včera večer a myslím si, že už je na čase zaujať aj z mojej strany také osobné, ale aj politické stanovisko. Ja chápem, že vám išlo o to, aby ste oddialili čas a prerušili včerajšie zasadnutie kvôli tomu, že nasleduje zákon, ktorý predkladá pani ministerka Tomanová a chýbalo vám tu ako opozícii publikum na balkóne zastúpené novinármi, ktorí by vám potom mohli robiť poriadne piáv. (Potlesk.) Takisto som rozmýšľala nad tým, či vôbec vystúpiť, pretože ako sa hovorí, a včera to bola zvlášť pravda, svojím správaním a vonkajšími prejavmi si každý už vystavuje vysvedčenie sám. A tí, ktorí ste včera vystupovali, ste si ho vystavili jednoznačne, že ste arogantní, že jednoducho nie ste slušní a že sa s vami nedá normálne spolupracovať. Ale potom som si to rozmyslela a myslím si, že aj moje vystúpenie v tejto chvíli bude mať význam a možno medzi vami je niekto, kto si aspoň uvedomí, o čom je parlament a aká je to inštitúcia a s akou dôstojnosťou treba v ňom vystupovať. Takže, vážený pán predsedajúci, vážené panie poslankyne, vážení páni poslanci, som človek, ktorý nevyhľadáva konflikty a myslím si, že život ma naučil aj potrebnej pokore a tolerancii, rešpektovaniu názorov iných, aj keď sa nezhodujú s mojimi. Za dlhé roky pôsobenia v politike sa snažím oddeľovať osobné pocity a osobné vnímanie, ale keďže politik, a ja som tiež len človek, nie vždy sa to dá zvládnuť a myslím si, že teraz je taká chvíľa. Po 4-ročnej prestávke som sa vrátila ja, aj Slovenská národná strana do parlamentu a musím konštatovať, ale s poľutovaním, že viac-menej sa tu nič nezmenilo. Myslím, nič sa nezmenilo, čo sa týka atmosféry. Nevadí mi, keď dochádza v parlamente k názorovému a politickému súboju alebo, ak chcete, súťaži – ja radšej používam ten výraz súťaži – medzi politickými stranami alebo medzi koalíciou a opozíciou. Ak však má mať Národná rada Slovenskej republiky váhu v očiach verejnosti, ak si má napraviť pokazenú reputáciu, je potrebné, aby politická súťaž prebiehala korektne a mala určité pravidlá a začala sa riadiť tým hlavným, možno jediným princípom, od ktorého by sme sa mohli odraziť, a to je dodržiavaním elementárnych pravidiel slušnosti. (Ruch v sále.) To som vám vlastne chcela povedať, páni poslanci. Ale myslím si, že už tým správaním teraz dokazujete, že asi elementárne princípy slušnosti sú vám úplne cudzie. Obrátim sa priamo na poslancov opozície. Veľmi často v minulosti, aj teraz sa pasujete v spolupráci s médiami, ktoré vám nahrávajú, do roly akejsi elity slovenskej spoločnosti. Tak sme to tu počúvali a tak nám to tu pchali do uší a do očí 8 rokov vami spriaznené médiá, že ste akási elita, ktorá jediná má tie najsprávnejšie, najdemokratickejšie a najkresťanskejšie názory. Ako to skutočne je, dokázali parlamentné voľby, chvalabohu, zdravý rozum majú obyvatelia Slovenska. A to, čo sa deje hlavne na tejto schôdzi Národnej rady, aká atmosféra tu vládne, je jednoducho nedôstojné. Nedôstojné inštitúcii, ktorá nesie názov Národná rada Slovenskej republiky. Hovorím to preto, lebo ja tu zastupujem Slovenskú národnú stranu. Tú Slovenskú národnú stranu, ktorú ste práve vy opľúvali za to, keď chcela samostatnú Slovenskú republiku. Takže na tom, akú dôstojnosť, akú váhu v spoločnosti bude mať táto inštitúcia, nám, poslancom Slovenskej národnej strany záleží tým viacej. Uznávam opozícii určitý nárok aj na nervozitu, veď príčiny na nervozitu tu jednoznačne sú. Najskôr je to zdrvujúca prehra v parlamentných voľbách a teraz prieskumy verejnej mienky, ktoré opakovane potvrdzujú takú podporu súčasnej vláde a súčasnej koalícii, akú nemala žiadna v histórii samostatného Slovenska a v akú ste vy nemohli ani dúfať, že budete mať. Z pohľadu opozície každý náš úspech a každý ďalší prieskum, každá dobrá správa o Slovensku a pre Slovensko musí byť, ak sa vcítim do vášho postavenia, sypanie soli do vašich rán a umieráčik vašej politike a budúcim politickým šanciam. Myslím si však, že i pri veľkej tolerancii a rešpektovaní všetkých druhov a príčin frustrácie opozície správanie viacerých jej poslancov sa nedá hodnotiť ináč, ako nevhodné, neslušné a nedôstojné. A budem, ako zvyknem byť, aj konkrétna. Veľmi sa ma dotýka napríklad, páni poslanci opozície, keď vám dôjdu vecné argumenty, čo sa stáva pomerne často, a znižujete sa a útočíte, urážate nielen mňa, ale aj ďalších poslancov, a hlavne si na útoky vyberáte ženy poslankyne podobným spôsobom, ako napríklad sa snažil včera uraziť alebo zosmiešniť mňa pán poslanec Lipšic, ktorý včera nezabudol úplne od veci mi pripomenúť, že som bola učiteľkou. A často to používate viacerí. (Ruch v pléne.) Aj teraz tam niektorí vybuchujete smiechom, ale často používate toto označenie „pani učiteľka“ s príchuťou nejakej nadávky. Viete, pán poslanec Lipšic, aj ostatní, ja som bola učiteľkou a ja sa za to nehanbím, ja som na to hrdá a som hrdá na to, že som bola učiteľkou, ktorá pôsobila na Kysuciach. Šokuje ma však, ak vy ako predstaviteľ KDH, ktoré bolo 8 rokov zodpovedné za školstvo a podieľa sa na tom, že postavenie učiteľa po tých 8 rokoch vášho bačovania, postavenie v súčasnosti učiteľa má nízky status. Tak ako ste dokrvavili školstvo, ako ste znehodnotili postavenie učiteľa, vy teraz budete s úškrnom ironicky používať učiteľ, označenie učiteľ ako nadávku? A nadávať doslova niekomu do učiteľov? Chvalabohu, že tento rezort má Slovenská národná strana a bude robiť všetko preto, aby, keď sa spomenie učiteľ, v nikom, ani vo vás, táto profesia nevyvolávala úškrny alebo posmešky. Znova opakujem, že za to, že som bola učiteľkou, sa nehanbím. Ale na doplnenie a vašu inšpiráciu, vážení páni opoziční poslanci, chcem ešte zo svojho životopisu uviesť, že som bola aj riaditeľkou úradu práce alebo primátorkou okresného mesta. Každé z týchto povolaní mi veľmi veľa dalo a obohatilo ma. Určite lepšie, ako mnohí vy a ďalší spomedzi vás tu, v Bratislave, poznám pocity ľudí tam na tom, čo vy označujete ako nepodstatný vidiek, poznám ich poníženie, napríklad keď som bola riaditeľkou úradu práce, keď títo ľudia, nie vlastnou vinou sa ocitne napríklad živiteľ rodiny na úrade práce alebo aké pocity vyvolalo v obyvateľoch Kysúc to, že vaša vláda na ne doslova kašľala a už aj v takej situácii, ako bola snehová kalamita, keď po 10 či 14 dňoch sa prišiel pán Dzurinda pozrieť na Kysuce ako vtedajší premiér nie preto, aby pomohol pri kalamite, ale preto, aby sa išiel v rámci predvolebnej kampane predvádzať na Raču. Chvalabohu, Pán Boh je spravodlivý. (Hluk v sále.) Na rozdiel od vás do vysokej politiky som sa nedostala tak, ako mnohí z vás ľahko. Všetko, čím som prešla, všetko, čo som si preskákala, ma však formovalo k pokore a k porozumeniu tých obyčajných ľudí, pre ktorých ochranu a pre ktorých prospech chcem teraz tak ako celá súčasná vládna koalícia robiť to najlepšie. Z podobných prejavov vás a vašich kolegov hovorí, neviem to inak nazvať, len zlo, zlo a obrovská pýcha. A pýcha, pán poslanec, a ďalší kresťanskí demokrati, ako všetci vieme, peklom dýcha, určite nie ničím dobrým. Mojím cieľom však nie je vás tu vychovávať, ani školiť, považujem za potrebné a korektné vám i ďalším podobným kolegom povedať nasledovné a chcem, aby ste si to veľmi dobre zapamätali. Neznižujte sa k osobným urážkam, zvlášť takým, keď sa snažíte urážať mňa alebo ďalšie kolegyne ako ženy. Dávate tým svedectvo o vlastnej úbohosti a robíte hanbu ostatným normálnym slovenským mužom, ktorých väčšina si ženy vedia vážiť a vedia sa správať slušne. Naučte sa rešpektovať stav, ktorý vznikol po voľbách nielen v parlamente, pretože je to výsledok regulárnej politickej súťaže, ktorú sme my vyhrali a vy ste ju prehrali. Viem, že po 8 rokoch sa ťažko zvyká na výmenu úloh, ale v rámci vašej psychohygieny vám radím, aby ste si zvykli veľmi skoro, pretože toto bude na 4 roky a som presvedčená, keď obyvatelia Slovenska vidia, čo predvádzate v parlamente, že to bude aj na ďalšie 4 roky a ešte na ďalšie. A ešte jedna úplne osobná poznámka na záver. Ja som povedala, ak si vymieňame argumenty, ak útočíte na mňa ako na politika, mne to neprekáža, ak však prekročíte hranice a budete používať osobné útoky ako na ženu, potom ja zabudnem na to, že som politik a vybavím si to s vami ináč. Ďakujem pekne. (Smiech a potlesk v sále.)