Hlina, Alojz, poslanec NR SR (2014-06-26):
Vážená pani predsedajúca, vážený pán minister, vážené kolegyne, kolegovia. Včera som si to zabudol, dneska som si to doniesol: toto sú tie materiály, o ktorých rozprávame. Je to slušná kopa papierov, bieda čo odniesť, nieto ešte prečítať. Ruky na srdce, ktorí z vás ste si to prečítali? Ja som si to prečítal. Tak procedurálne na začiatok chcem povedať, že sa aj trošku čudujem, možno sa dopátram, že ako to vlastne bolo, lebo ja mám pochy... Teda takto to poviem, že, pán minister, politik vášho rangu: kde sa stala chyba? Nevidím najmenší dôvod, ja som namietal, že aby bola zlúčená rozprava o týchto troch bodoch. Ony súvisia spolu len tým, že je spoločný predkladateľ. A pokiaľ budeme zlučovať rozpravu, tak zlúčme všetky zákony, čo donesie pani Zvolenská, zlúčme všetky zákony, čo donesie pán Malatinský, ak ešte niečo donesie sem. Však to zlúčme, nie?! Však bude svätý pokoj. Tu skáčeme jak koza, koza po záhrade od Ukrajiny, cez eurofondy, poľnohospodárstvo. Kto sa v tom má vyznať? Jak, jak je toto seriózna práca? Že seriózne tu diskutujeme o niečom? Nevidím najmenší dôvod, pán minister, a to mi pripadne, ak vás môžem poprosiť, ak v záverečnom slove niečo poviete, že koho to bol nápad a že prečo je zlúčená rozprava. To som namietal ako prvú vec procedurálne. Ako druhú vec som namietal, a to ste ma prekvapili a zarazili, že sme rokovali o týchto už zlúčeniach a ešte aj bez vás. Keby sem predložil minister Čaplovič správu o školstve a nepredložil by ju on, ale sedel by tu pán Glváč alebo, ja neviem kto, pán Malatinský, no povedzte mi, ako by to vyzeralo? Vyzeralo by to tak zvláštne, tak bizarne. Aj včera to tu bolo úplne bizarné, hej? Pán Borec, chudák, tu hodinu čítal niečo, čo mu dali vaši, ani poriadne, chudák, nevedel, čo číta, sedel tu. Bolo to neúctivé, pán minister. Ja rešpektujem, že ste boli v Bruseli, to je úplne v poriadku, to nikto nespochybňuje. Ja som vám dával návrh, že preložme to. Prosím vás, kvôli pánovi Briximu, som sa ho včera dotkol, som nevedel, že neviete hrať futbal, som povedal futbal, ja som myslel obrazne, hej, že kvôli takej malej, malej veci sa prekladajú, tak nie kvôli futbalu pána Brixiho, ale kvôli tomu, že je košické zastupiteľstvo. Čiže kvôli košickému zastupiteľstvu mení Národná rada program, to je v poriadku. A kvôli preloženiu hodnotiacich správ nie sme schopní zmeniť program. To mi príde tiež nepomer obrovský. Ja som bol, normálne som zarazený, som sa čudoval. Podľa mňa vy ste politik trošku inej ligy, hej, jak tuná zvyknú, zvyknú tuná stáť alebo sedieť. (Vystupujúci pozerá do materiálu, ktorý mu podal predkladateľ.) No zbežne to, zdá sa, že pán minister je v tom nevinne, a mám, máme tu česť, o čom všetci dobre vieme, hej, s obrovskou aroganciou tuná nášho Tutanchamona proste, ktorý to tu riadi podľa svojich pravidiel. Je to podľa mňa veľmi neúctivé. Neúctivé k poslancom, neúctivé k ľuďom, neúctivé vlastne aj k Európskej únii, neúctivé k partnerom, proste celé zlé. Procedurálne týmto skončím. Som rád, že pán minister, že ste to aspoň takto pre mňa vysvetlili, lebo už som začínal mať obavu. Prosím vás, ja som sa včera venoval, ja som teda urobil, čo som mohol, ja som sa snažil rozdeliť tie vystúpenia. Písomne som sa venoval tomu výročiu, lebo to je podľa mňa vážna vec. A dneska som chcel teda, že sa budem venovať tej správe. K tomu výročiu ešte len doplním, ja som sa tomu venoval včera a budem sa venovať, lebo tu je ešte jeden program, bod programu, pán minister Kažimír to donesie. To je taký zákon o tom, že ako sa tie fondy budú prideľovať, a tam to ešte doplním. A to treba povedať, a tam len zľahka sa k tomu vrátim: Ľudia, neverte tomu, že peniaze z Európskej únie sú iné peniaze. To nie sú iné peniaze. To sú vaše peniaze, len idú ináč. Čiže nenastavujte sa psychologicky tak, že keďže sú to iné peniaze, ergo v zásade až tak nezáleží, na akú blbosť pôjdu. Tá bilancia, tú bilanciu poviem presne, dokonca tam zahrniem ešte iné ukazovatele, to som včera rozprával, tá bilancia vychádza v zásade tak, že sme plus-mínus v miernom účtovnom pluse, ale v reálnom zďaleka nie. Čiže zjednodušene, pre ľudí to hovorím, celé je to mýtus. Európske fondy z pohľadu toho, že to sú nejaké iné peniaze, je mýtus. Sú to v zásade naše peniaze, len idú ináč. Takže, prosím vás, vráťme sa k tomu, kde sme niekedy možno boli, že pokiaľ sú to naše peniaze, tak nie sme ochotní, nie sme pripravení platiť za to hotelu J&T. Nie sme pripravení a ochotní platiť za Počiatkove cédečka miliarda plus. U Počiatka pod miliardu nejdú. Softvérovou nejakou aplikáciou, lebo tá je úplne malebná, na to, že jak sa s tým dá čarovať. Hlbšie sa k tomu vrátim. Naozaj to bilančne sedí, tie eurofondy sú naše peniaze, len idú ináč. Ale tým nechcem zúžiť celú tému 10-ročného výročia, ale vy ste to tak nastavovali. Samozrejme, tam sú iné aspekty celého nášho pôsobenia, ja som to tu včera hovoril, k tomu som sa len teraz zľahka vrátil a chcem túto tému akcentovať, aby sme si uvedomili, že o čo ide v eurofondoch. Čo sa týka zahraničnej politiky a smerovania, pán minister, mám problém. Ono je to v zásade správa za rok 2013, takže keď budem v tomto korektný, tak v roku 2013 vaše ministerstvo podporilo sumou 15-tisíc eur publikáciu komiksov LGBTI. Proste komiks o LGBTI, ktorí nevedia, komiks o homosexuáloch, gejoch a lesbách, a proste, a mali a majú ísť, bola určená do stredných škôl. Ja som vtedy napísal taký blog, pán minister, že ja mám zodpovednosť za moje deti, do osemnástich určite, a pokiaľ by niekto nútil moje deti tie komiksy, proste zaradil nejak do vyučovacieho procesu, tak na moju zodpovednosť ich z toho procesu stiahnem. Moje deti sú dostatočne a primerane informované o celej tejto záležitosti. Dostatočne a primerane, nepotrebujú čítať 100-stranový komiks. Pán minister, prečo to hovorím? Ja som ináč veľmi opatrný v tom, v celej tejto téme, lebo ja v nej cítim ľudsko-právny rozmer, ale tam treba byť naozaj citlivý a opatrný, čiže tam ja neskĺznem do nejakého povrchného, takého hurá systému a populistického, ale zas netreba to preháňať. V prípade, že ste teda vy podporili minulý rok tú knižku, v zásade by možno otázka stála, keď máte byť vyvážený a pôsobiť tak, ako ste podporili pochod za život v Košiciach? Snažil som sa, nenašiel som nikde nejaké informácie, že ste nejakým spôsobom podporili. Tam bolo, toľko ľudí som ja ešte nevidel, čo som videl v Košiciach. Bolo, boli, sa nedalo prejsť. Zaujímalo by ma naozaj, že koľko ste prípadne podporili, lebo to aj všetko niečo stojí, aj tá organizácia, tam kopa dobrovoľníkov, ale aj všetko niečo stojí. Čiže to by ma zaujímalo. A teraz sa vrátim k tomu aktuálnemu, to nebolo v roku 2013. A 2014 vyhodnocujem ako problematický váš postoj, vášho ministerstva aj v kontexte povedaného, situáciu, ktorá bola všeobecne celosvetová, známa. To nebola nejaká lokálna záležitosť, o ktorej nikto nevedel, ale to bol naozaj exemplárny prípad toho, že aké kde zákonodarstvá existujú. To bol prípad tej sudánskej kresťanky, tehotnej. V tom Sudáne odsúdili tehotnú kresťanku za to, že odpadla od viery, rodila v reťaziach, teda pokiaľ ja viem, čerpám z tých informácii, ja som tam nebol, v reťaziach vo väznici. Nakoniec ju prepustili, ale včera ju znova zatkli. No, pán minister, ja som nezachytil nikde akúkoľvek iniciatívu vášho ministerstva v tejto veci. Ako keď, pokiaľ sledujem ľudsko-právny rozmer, to už odhliadnuc od toho, že kresťanku, koho by tu zaujímala nejaká kresťanka, keď tu zasa, že to začína byť moderné, keď je to kresťan. Odhliadnuc od toho, bola to tehotná žena a dostala trest smrti za to, že odpadla od nejakej viery, to kľudne mohlo byť reverzne, mohlo to byť, aj že teda sa stala moslimkou a bola kresťankou, keby to aj také niekde zákonodarstvo existovalo, i keď neverím, že také niekde zákonodarstvo by existovalo. Aj keby to bol reverzne, ide o ten princíp. Veľmi silno protestovali ambasády, veľmi. Myslím, že si predvolali sudánskeho veľvyslanca, krajiny teda, kde mali Magnu chartu už vtedy, keď my sme ešte skákali zo stromu na strom, hej, možno aj s tým súvisí, protestovali proti tomu. My sme neurobili nič. Ja som si to overoval, my sme neurobili nič. Ja som si dal tú prácu, našiel som si sudánske veľvyslanectvo vo Viedni. Bol som tam aspoň symbolicky protestovať proti takémuto typu zákonodarstva, aby som ako-tak hájil česť tejto krajiny, že nám naozaj na niečom záleží. Viete, v kontexte povedané, pán minister, mi to príde nevyvážené. Viete podporiť komiksovú publikáciu, dáte 15 000 euro a komiksovú publikáciu do škôl, môžeme sa rôzniť, ja som ju ani nevidel, koniec koncov nemám nejak chuť v nej listovať alebo čo, ale vôbec si nemyslím, že je to správne na 100 stranách vysvetľovať niečo, čo sa dá vysvetliť radovo rýchlejšie. No, to je vec názoru. Ale toto ste podporili. Nepodporili ste pochod v Košiciach, predpokladám. Ak sa mýlim, ma opravte. A úplne vám bol ľahostajný, ľahostajný prípad, ktorý sa stal exemplárnym prípadom. Prípad, ktorý rezonoval, prípad, o ktorom sa vedelo, prípad, o ktorom sa rozprávalo, prípad, o ktorom sa diskutovalo. Ja viem, že v dnešnej dobe zastať sa nejakej kresťanky nie je až tak sexi. Ja viem, že dneska je sexi sa zastať niekoho iného, ale to je, ide o princíp, viete. A keď je človek principiálny, tak je v zásade jedno, že je to kresťanka, ale treba sa jej zastať a vyvinúť nejakú iniciatívu. To vyhodnocujem ako mimoriadne deficitné a nedostatočné z pohľadu nášho ministerstva. Obzvlášť, keď sa vyjadruje k všeličomu a podporuje všeličo, čo nie je až tak, by som povedal, témou dňa pre niekoho. Pre niekoho to je témou dňa, pre niekoho to nie je témou dňa. Už keď sme pri tej téme vašich podpôr, vašej podpory, neviem, akou formou podporujete sobotňajší Pride. Teraz bude znova Pride, pochod. Neviem, či priamo finančne alebo len sekundárne nejak logisticky zabezpečujete. A to je, viete, ja nechcem nikomu radiť a som opatrný v tej téme, ale zvolať Gay Pride, teda ten Pride teraz pod heslom „Poď von s rodinou!“ mi príde z taktického hľadiska ako, keby som v dobrom chcel, z taktického hľadiska mi príde kontraproduktívne. Totálne kontraproduktívne zvolávať Gay Pride pod heslom „Poď von s rodinou!“ ako reakciu aj na to, čo sa tu udialo. Už nehovorím o tom, že sa politikárči, že vyhlásenie organizátorov je veľmi politické, kde vlastne oni už robia politiku, a zahŕňajú, zahŕňajú, teda chcú vytvoriť nejakú množinu ľudí, ktorí teda vytvoria teda nejaký atak asi na vládu a neviem koho, a zahŕňajú už teda, začnú hovoriť, že tam sú všetci, tam nie sú LGBTI, tam sú aj rozvedené rodiny. Nuž ja vám poviem, ja som z rozvedenej rodiny, teda, žiaľ, nemal som tú česť, ale moja mama by ostro protestovala, aby ju niekto zahŕňal do skupiny teda, že ona má ísť s rodinou alebo v tomto kontexte. Viete, to je podľa mňa nenáležité, dokonca kontraproduktívne, škodiace samotným tým ľuďom, viete. A možno to odhalí tie ich pohnútky, že či chcú robiť politiku, či o čo v tomto prípade nejde, lebo tu neakcentujú ľudsko-právny rozmer, kde by to malo zostať. Vytváranie nejakých množín občanov a potom tu bude niekto deklarovať, že zastupujú neviem koho. Viete, koľkých zastupuje celý Ultras? Ultras sa prejavil vo voľbe pána Poliačika, ktorý dostal 4-tisíc krúžkov, lebo tých 4-tisíc krúžkov je asi tá množina, o ktorej rozprávame. Je mimoriadne vplyvné, ale je to niekde v tej úrovni. Ale potrebujeme nastaviť nejakú, optické, že to sú radovo viac, a zahrňujeme teraz už všetky rodiny, ktoré, hovorím, ja som to čítal, ťažko sa to vôbec čítalo. Otázka stojí, že či toto je tiež cesta, pán minister, kde vy teda budete aktívne pristupovať, podporovať možno logisticky. Pokiaľ viem, v 2012. ste podporili Gay Pride, v 2013. nebol, ale podporili ste knihu, a neviem, ako teraz pristupujete k tomu. Nemyslím si, že to je správne, určite nie. A koniec koncov vy robíte s peniazmi nás všetkých, hej. Keď robíte s peniazmi nás všetkých, tak by ste mali zohľadňovať, čo je skutočnosť. Ak ste podporili 15-tisíc euro na komiks o LGBTI, tak by ste mali minimálne dať 10-tisíc možno na nejaký iný, nechcem sa dostať do nejakého sporu, že aké, ale do niečoho iného by ste mohli. Ktovie, či ste dali. Ten Sudán je už len dokumentáciou toho, že to je celé nevyvážené. A, pán minister, ja som tu mal ešte jednu vec pripravenú. Ja neviem celkom, že či, ja len z zľahka načnem a nedopoviem to, lebo možno to bude vôbec zbytočné. Ale tu sú aj niektorí naši kolegovia avanturisti, ktorí sa chodia fotiť všade-tade. Starého pána, chudáka, tesne pred eurovoľbami vytiahnu, každý si s ním spraví fotku, a zaznie veľa nezodpovedných aj vyjadrení, z pohľadu možno aj s ekonomickým dosahom. Čiže ak by prípadne mal sem prísť dalajláma na pozvanie nášho prezidenta, čo som niekde takto začul, zaujíma ma pozícia nášho ministerstva v tejto veci. A ešte pri tej príležitosti spomeniem, v tej správe o tom hodnotení som nikde nezachytil, ste akcentovali teda spoluprácu s Áziou, s Čínou na ekonomických fórach, nikde som nezachytil to, že ako ste vyhodnotili to, že ste doviezli sem troch Ujgurov len kvôli fotke. Len kvôli fotke. Pán premiér sa potreboval odfotiť pred prezidentskou kampaňou. Cenou za fotku boli traja Ujguri v lietadle. Tu niekde sú, predstavujú bezpečnostné riziko a spôsobili, pán minister, vy to dobre viete, spôsobili aj veľký problém vo vnímaní z jednej krajiny, ktorá nám stavia aké-také HDP. Čiže... A nechcem tým, ja viem, že som si nepomohol v určitej skupine, ale viete, keď sme zodpovední, tak musíme zodpovedne k niektorým veciam pristupovať. Takže to tam tiež, neviem ako deficitne, nebolo. Treba povedať ľuďom pravdu, že to za tú fotku asi nestálo, obzvlášť, keď sa to nepodarilo, hej. Lenže Ujguri tu sú a tá pamäťová stopa a veci s tým súvisiace zostali. Skončím s tým, pán minister, chcem vás poprosiť, jednu vec, že lepšie raz vidieť jak 100-krát počuť. Nerád by som dopadol tak, ako som dopadol v Bruseli onehda, kde sa konzul schovával a nechcel mi pomôcť. Chcem sa ísť pozrieť na Ukrajinu, chcem sa ísť pozrieť do tých oblastí, o ktorých teraz počúvame rozporuplné správy, a chcem vás požiadať, aby ste mi konzulárne v tom pomohli. Ja vám prípadne dám vedieť, kedy tam chcem vycestovať a do ktorých oblastí sa chcem ísť pozrieť. Ďakujem pekne.