Nicholsonová, Lucia, poslankyňa NR SR (2012-10-29):
Ďakujem pekne. Ja vás poprosím o chvíľočku strpenia, lebo budem vám aj premietať ako v kine, a pánov technikov poprosím o spoluprácu. Teraz všetci uvidíte, že pracujem na Sulíkovom počítači aj s jeho heslom. Dobre, snáď to pôjde. Presunieme sa teda trochu do minulosti. (Premietanie filmu z notebooku na obrazovkách v rokovacej sále s hlasom Roberta Fica: „SMER sa nikdy nebál pomenovať veci pravými slovami. Nezatvorili sme oči pred skutočnosťou, že zlodeji nám ničia lesy a polia, a presadili sme v parlamente farmársky zákon. Ak budeme vo vláde, garantujem, že zlodej so sekerou nebude silnejší ako zákon a nebudeme pri tom hľadieť na to, či je páchateľom Róm alebo niekto iný. Máme odvahu hovoriť aj o nezodpovednom raste rómskej populácie. Aj keď budeme kritizovaní zahraničím, sme pripravení urobiť takú sociálnu politiku, ktorá bude vyžadovať od rodičov zodpovednosť za výchovu a životný štandard svojich detí. Neprispôsobivým rodičom budú vyplácané sociálne dávky len na základe potvrdenia o pravidelnej školskej dochádzke ich detí. Urobíme všetko pre to, aby časovaná bomba rastu rómskej populácie nevybuchla a aby etnoturistika špekulantských skupín obyvateľstva nediskriminovala celú republiku. Zostaňte s nami a voľte poriadok.“) Tak pán poriadok bol aktuálny v roku 2006. Dnes máme rok 2012 a tá bomba tej populácie proste vybuchla a vybuchuje naďalej. Takže niečo s tým, samozrejme, budeme musieť urobiť, ale ja musím povedať, že, hneď na úvod, prosím vás, nechápte to, že ja tu navrhujem bezplatné sterilizácie ako niečo, čím chcem teraz riešiť vyslovene pôrodnosť rómskych žien. Nie je to tak. Ja som povedala už pri tej dôvodovej správe, že toto opatrenie nie je proti nim. Toto opatrenie je pre ne a ony to chápu. A preto ja strašne, strašne sa spolieham na to, že to pochopíte dnes aj vy a že to podporíte. V septembri v roku 2014 uplynie 20 rokov od tzv. káhirskej konferencie, čo bola vlastne populačná konferencia OSN. Konala sa v roku 1994. Tu boli v emotívnych diskusiách zástupcov krajín z celého sveta s rôznou kultúrou, s rôznym náboženstvom, s rôznym stupňom ekonomického rozvoja definované problémy súčasného sveta a hľadali sa optimálne návrhy na riešenia. Samozrejme, to nebolo jednoduché. Samozrejme, to bolo strašne emotívne. Ale dopracovali sa ku konsenzu. V tých rôznych kultúrach sa zásadne líšili názory hlavne na oblasť vzťahu mužov a žien, miesta žien v spoločenskej hierarchii, na ich vzdelávanie, na ich ľudské práva a všeobecne na ľudskú sexualitu. No napriek všetkým týmto emóciám, napriek tej rôznorodosti sa prijali konsenzy, ktoré sa zhrnuli v akčnom programe z tejto konferencie, hoci s jeho znením, samozrejme, nesúhlasili niektoré fundamentalistické krajiny arabského sveta na jednej strane a predstavitelia Svätej stolice na strane druhej. Princípy akčného programu sa však zaviazali rešpektovať aj zástupcovia Slovenskej republiky už v roku 1994. Okrem iného sa v tom akčnom pláne píše, že každá krajina, ktorá podpísala ten akčný plán, ktorá podpísala závery káhirskej konferencie, sprístupní služby reprodukčného zdravia pre všetky sociálne skupiny, podotýkam, v roku 2004. Reprodukčné zdravie treba považovať za bohatstvo každého národa a každý štát má preto povinnosť chrániť ho. Je ohrozované v rôznych fázach života rôznymi faktormi, sexuálnym zneužívaním v najmladšom veku, pohlavne prenosnými infekciami, rizikom nebezpečných ilegálnych potratov, nútenou prostitúciou, materskou úmrtnosťou, onkologickými ochoreniami pohlavných orgánov a špecifickými problémami pohlavných orgánov v seniu, ako aj neželanými tehotenstvami, tam by som to chcela podčiarknuť. Štáty, ktoré rizikové faktory poznajú a počítajú s nimi, majú možnosť ich nepriaznivý dopad aktívnymi, cieľavedomými opatreniami obmedziť. Svetová zdravotnícka organizácia preto vytvorila pre svoje členské krajiny všeobecné doporučenia pre implementáciu záverov z káhirskej konferencie do podoby národných programov sexuálneho a reprodukčného zdravia. Z doporučení Svetovej zdravotníckej organizácie a Medzinárodnej federácie gynekológov a pôrodníkov vyplývajú princípy, na ktorých má byť štátna politika postavená. Po prvé. Aby sa deti mohli chrániť pred sexuálnym zneužívaním, pred pohlavne prenosnými infekciami, pred neželanými tehotenstvami, musia byť informácie, ktoré im má v primeranej podobe zabezpečiť štátny vzdelávací systém, a to formou sexuálnej výchovy. Tu by som sa chcela zastaviť. Samozrejme, toto nerieši môj návrh novely, ale myslím si, že to je pre ďalšiu diskusiu. Mali by sme skutočne prestať byť spiatočnícki. Mali by sme dostať sexuálnu výchovu na základné školy a čo najviac vzdelávať v tejto oblasti naše deti, aby boli pripravené na vstup do života. Po druhé. Aby ľudia sa mohli chrániť pred sexuálne prenosnými infekciami, pred neželaným tehotenstvom, mali zabezpečenú starostlivosť v tehotenstve, onkologickú prevenciu a liečbu, ako aj špecifickú starostlivosť o problémy v seniu, má štát zabezpečiť primeranú sieť služieb zameranú na komplexnú ochranu sexuálneho a reprodukčného zdravia. O ničom takom na Slovensku neviem. Po tretie. Aby neboli ženy vystavené riziku nebezpečných nelegálnych potratov a potratovej turistike, má štát orientovať svoju politiku na ich prevenciu, ale zachovať legálny status tohto výkonu. Tu podotýkam, môj návrh o sterilizáciách nemá nič spoločné s interrupciami, takže by som poprosila, tak ako si to niekto zamieňa s kastráciou, aby sme si to tu nezamieňali s interrupciami. Po štvrté, veľmi dôležitý bod. Vzhľadom na to, že je vzťah medzi chudobou, absenciou vzdelania a počtom detí, považuje Svetová zdravotnícka organizácia za dôležité, aby štát odstraňoval ekonomické bariéry voči dostupnosti služieb a prostriedkov plánovaného rodičovstva. O tomto štvrtom bode je takmer 20 rokov po káhirskej konferencii môj návrh novely. Na Slovensku závery Akčného programu OSN odmietla Biskupská konferencia Slovenska a predstavitelia tzv. Fóra života. Poviem prečo. V odôvodnení negatívneho postoja uviedli nekonkrétnu výhradu o údajnom sprisahaní proti životu, ako dôvod pre svoj odpor proti zavedeniu sexuálnej výchovy uvádzajú, že vyzýva k predčasnému štartu sexuálneho života, a v súvislosti s odporom k antikoncepcii zas výhradu, že zvyšujú počet potratov, hoci presný opak je pravdou. A prosím ctených poslancov, aby si uvedomili, a ctenú pani poslankyňu, aby si uvedomila, že tie sterilizácie sú len forma antikoncepcie a my máme na svete krajiny, ktoré to pochopili už strašne, strašne dávno, a 50 % ľudí využíva ako antikoncepciu práve dobrovoľnú sterilizáciu a nie sú to len ženy, sú to v prevažnej miere muži. V krajinách, kde je zavedená povinná sexuálna výchova, je neskorší štart sexuálneho života, nižší výskyt potratov a tehotenstiev tínedžerov, ako aj nižší výskyt sexuálne prenosných infekcií. Tam, kde je nárast počtu užívateliek antikoncepcie, nastáva až dramatický pokles počtu interrupcií. To dokazuje aj vývoj za posledných 20 rokov, a to aj na Slovensku. Ako alternatívu otvorenej sexuálnej výchovy ponúkajú odporcovia akčného programu káhirskej konferencie náboženskú výchovu a pohlavnú zdržanlivosť. Odmietajú informácie o možnosti ochrany pred neželaným tehotenstvom a pred sexuálne prenosnými infekciami. Abstinenčný princíp je súčasťou oficiálnej vzdelávacej doktríny v Spojených štátoch amerických, ale americké dievčatá, ktoré sú vzdelávané v duchu abstinencie ako jedinej správnej cesty, otehotnejú štyrikrát častejšie ako napríklad nemecké. V porovnaní s francúzskymi rovesníčkami porodí päťkrát viac Američaniek a v porovnaní s Holandskom až sedemkrát viac z nich skončí v konečnom dôsledku pri interrupcii. Po takmer 20 rokoch od konferencie v Káhire a po takmer 10 rokoch od pôvodného návrhu národného programu sexuálneho a reprodukčného zdravia nemá Slovensko definované žiaden zásady štátnej politiky v tejto oblasti. Sme naozaj oproti ostatným spiatočnícka krajina. Súvisí to s konzervatívnou opozíciou proti záverom káhirskej konferencie a proti základným princípom jej akčného programu a zrejmou neochotou všetkých liberálnejších aj konzervatívnejších vlád, ktoré sa za obdobie posledných 20 rokov na Slovensku vystriedali. Štátna politika v oblasti sexuálneho a reprodukčného zdravia sa doteraz preto vyvíja živelne a veľmi nekoncepčne. Obavy vyvoláva fakt, že neriešenie situácie sa už prejavuje v rôznych oblastiach, kde by vedomá štátna politika mohla zabezpečiť prevenciu negatívnych javov. Štát nemá pripravené absolútne žiadne mechanizmy, ktorými by pomáhal marginalizovaným skupinám vrátane mládeže a sociálne slabým prekonávať ekonomické bariéry voči metódam plánovaného rodičovstva. Zdá sa, že o tom vieme rozprávať naozaj iba pred voľbami. V tejto oblasti absencia štátnej politiky má negatívne dopady aj na možnosť racionálneho riešenia takzvanej rómskej problematiky. Ženy z tejto komunity nemajú šancu riešiť svoje problémy kontrolou plodnosti, lebo aj keď sa pre antikoncepciu, sterilizáciu alebo interrupciu tehotnosti slobodne rozhodnú, ekonomická bariéra je pre ne neprekonateľná. Vážené pani poslankyne, vážení páni poslanci, to, čo vám teraz hovorím, to som dávala dokopy s veľmi ctenými gynekológmi zo Slovenskej republiky aj zo zahraničia. To sú fakty. Oni sa dennodenne potýkajú s tým, že ženy zo sociálne slabších vrstiev by aj chceli podstúpiť sterilizačný zákrok, ale nemôžu, pretože si ho jednoducho nemôžu dovoliť, aj by chceli brať nejaké antikoncepčné tabletky, ale nemôžu si ich jednoducho dovoliť. Štatistika svedčí pre pokles užívateľov antikoncepcie práve z dôvodu ekonomickej nedostupnosti jej moderných metód pre sociálne slabé skupiny obyvateľstva, vznikajú bizarné situácie, pri ktorých ženy zo sociálne najslabších skupín, kde patrí aj väčšina rómskych žien a dievčat, prevažne z rómskych osád, nemajú možnosť slobodne a zodpovedne si riadiť svoju plodnosť, lebo štát im nedal informácie, znemožnil im prístup k antikoncepcii, k interrupcii a k sterilizácii, a to ekonomickou bariérou. Deti nevedia, že existujú sexuálne prenosné infekcie a sexuálne zneužívanie, a nevedia ako sa k problému postaviť a ako pri objavení sa tohto rizika komunikovať s dospelými. Namiesto toho trpia pocitmi viny. Najmladšia veková skupina dievčat je najviac ohrozená nútenou prostitúciou a neželanými tehotenstvami. A štát ich ponecháva v zmätku v súvislosti s rozdielnymi informáciami, ktoré získavajú v rámci liberálnejšej etickej a na druhej strane konzervatívnej náboženskej výchovy. Namiesto doporučovanej prevencie nebezpečných potratov zlepšením vzdelávania v oblasti sexuality, zlepšením dostupnosti služieb a odstraňovaním ekonomických bariér voči prostriedkom plánovaného rodičovstva sa zvyšuje tlak konzervatívnych síl nielen na postavenie výkonu interrupcie tehotnosti mimo zákona, ale aj proti sexuálnej výchove a proti antikoncepcii. Tak sa namiesto odstraňovania príčin, ktoré k potratom vedú, vytvára situácia, ktorá zvyšuje nielen riziko ilegálnych nebezpečných potratov, ale aj riziko nárastu ich počtu. Tieto fakty berie do úvahy aj Medzinárodná federácia gynekológov a pôrodníkov pri tvorbe etických noriem, ktorými sa majú gynekológovia riadiť. Kombinácia faktorov, akým je chýbanie dostatku informácii, ekonomické bariéry voči antikoncepcii aj interrupcii a riziko straty legality tohto výkonu, podľa Svetovej zdravotníckej organizácie aj podľa Medzinárodnej federácie gynekológov a pôrodníkov vytvára riziko vývoja, akým sa vydali v Poľsku po delegalizácii interrupcií a napríklad aj v Írsku. Tu napriek proklamovanému predpokladu nárastu pôrodov sa ich počet nezvýšil, ale zvýšila sa potratová turistika. Ja by som vás naozaj chcela veľmi pekne poprosiť, tak ako som povedala už v úvode, aby ste na chvíľu odložili tie izmy a skutočne si predstavili tú ženu, ktorá očakáva svoje štrnáste dieťa. A nie je to pravda, že má kalkulačku zabudovanú v hlave, nie je to pravda, že si predtým vypočítala, koľko dostane na prídavkoch. Ona sa jednoducho takémuto neželanému tehotenstvu nedokáže vzoprieť. Ja som sa veľmi otvorene s týmito ženami rozprávala, pýtala som sa ich či, či to takto chcú, či to majú naplánované. Hovorila som s jednou z nich o tom, čo si myslia gadžovia, ako jednoducho si to predstavujeme my. A ona mi na to povedala, že takto si to nepredstavovala, takto si nepredstavovala svoj život, že bude rodiť svoje štrnáste alebo pätnáste dieťa. Ale vzápätí dodala, že jej sa na to nikto nepýta, manžel proste príde domov alebo druh príde domov a na nič sa jej nepýta. Ako som povedala, tú hormonálnu antikoncepciu si ona nemôže dovoliť. Nemá prístup k žiadnej inej antikoncepcii, pretože to je, samozrejme, na partnerovi, ktorý to odmieta. Ja neviem možno tu budeme počúvať rôzne príspevky diskusné, ktoré budú podmienené vierou, možno sa dopočujeme, možno sa dozvieme, že všetko má riadiť Boh a máme nechať na Boha. Ja sa ale pýtam, kde je ten Boh. Kde je ten Boh, keď ten jej druh prichádza domov a na nič sa jej nepýta, a kde je ten Boh, keď potom ona ide do pôrodnice porodiť svoje pätnáste dieťa, vzápätí, ako odrodí, musí utiecť, pretože nie je toho Boha, ktorý by sa jej postaral doma o tých 14 už narodených detí? Takže ja by som vás veľmi pekne chcela poprosiť, keby ste naozaj urobili všetko pre to, aby ste to vnímali triezvo a racionálne a s takým tým zdravým ľudským rozumom, aby ste si predstavili obrazy tých žien, ktorým by mohol tento návrh novely pomôcť, a potom vás poprosím, aby ste, keď sa vám to všetko podarí, tak zahlasovali za tento návrh novely. V opačnom prípade skutočne neviem, čo odkázať tým ženám, ktoré sú každý rok tehotné a ktorých deti potom vychováva štát, pretože ony samy sa o ne nedokážu postarať. Ďakujem pekne. (Potlesk.)