M. Kondrót, poslanec: (2004-06-23):
Podľa stanoviska Najvyššieho kontrolného úradu, úrad vlády, vážené kolegyne a kolegovia, uhrádza faktúry, ktoré nespĺňajú náležitosti účtovného dokladu a porušuje teda zákon o účtovníctve, čo, mimochodom, dokazuje, že si objednáva služby u takých zavedených firiem, ktoré nepoznajú náležitosti daňového dokladu. Spolupracuje s advokátskou kanceláriou, ktorá pri vymáhaní pohľadávok štátu od roku 2000 do roku 2004 nielenže neukončila ani jeden prípad, ale ani nevyužila všetky právne cesty stanovené zákonom o správe majetku štátu. Úrad vlády uzavrel viacero zmlúv na poradenské služby pre sekciu pre európske záležitosti v súvislosti so vstupom do Európskej únie s fyzickými osobami, ktoré získali živnostenské oprávnenie v rovnaký deň, ako s nimi bola podpísaná zmluva. Mesačná odmena 10- až 20 000 korún, a to i napriek tomu, že v zmysle Zákonníka práce má tieto činnosti zabezpečovať vlastnými zamestnancami. Úrad vlády sa dokonca ani nenamáhal s inventarizáciou podkladov k 31. 12. 2003, čím porušil hneď dve ustanovenia zákona o účtovníctve. Ministerstvo financií obchádza zákon o verejnom obstarávaní. Nedodržiava hospodárnosť a efektívnosť použitia rozpočtových prostriedkov v zmysle zákona o rozpočtových pravidlách. Uhrádza faktúry za dodávku a inštaláciu hardvéru skôr, ako dôjde k samotnej inštalácii. Obchádza stanovený limit zamestnancov a zamestnaním 102 externistov a objednávkami prác a služieb od externých dodávateľov a len na konzultačné a právne obdobie služby minie viac ako 42 miliónov korún. A tak tuho bojuje za daňovú disciplínu daňových subjektov, že objem povolených daňových úľav je takmer dvojnásobný oproti roku 2002 a NKÚ hovorí o možnej korupcii. Na druhej strane správa dane nedôsledne a oneskorene prihlasuje daňové pohľadávky do konkurzného konania. I ministerstvo obrany rado v minulom roku využilo služby externých právnikov a to i v prípadoch, keď požadovaný výklad zákona existoval na ministerstve financií, respektíve v ďalšom prípade právny postup vypracovali zamestnanci ministerstva. Okrem toho prostredníctvom ministerstva obrany sa dokázala podieľať na dodávkach pre našu mierovú jednotku i firma, ktorá doklady o splnení podmienok účasti na verejnom obstarávaní podľa NKÚ mohla dodať najskôr tri mesiace po uskutočnení dodávok a úhrade faktúr. Čiže mala byť vylúčená už zo samotnej účasti na obstarávaní. Potom nečudo, že ministerstvo obrany dokáže vykázať čerpanie rozpočtových prostriedkov na program rozvoja ozbrojených síl i na jeho nerealizovanú časť a to dokonca v sume prevyšujúcej pol miliardy korún. Pritom je len logické, že na ministerstve obrany stav majetku zistený inventarizáciou je rozdielny oproti účtovnému stavu, a iste neprekvapí, že na tomto ministerstve je možné nielen duplicitne uhrádzať DPH, ale preddavky zhotoviteľovi bez preddavkových faktúr. Bokom od tohto výberu ostali porušovania Zákonníka práce ministerstvom práce, sociálnych vecí, či nehospodárnosť v štátnych hmotných rezervách ako aj v oblasti poľnohospodárskych dotácií. Nedá mi však nespomenúť, že ministrovi Kaníkovi tak veľmi záležalo na kvalitnej dôchodkovej reforme, že do Mexika, Bolívie, Čile, či do Chorvátska vyslal na zahraničné pracovné cesty študenta a potom jeho skúsenosti nadobudnuté v štúdiu v iných dôchodkových systémoch nedokázal využiť. Chýbajúce potrebné vzdelanie, odborná prax len podčiarkuje nielen účelnosť vynaložených štátnych prostriedkov, ale i kvalitu tímu, o ktorú sa opiera pán minister pri tvorbe daňovej reformy. Čo všetko dokumentujú tieto skutočnosti. Nuž, že správa štátu je v zlých rukách a že nemalé kontrolné útvary vo verejnom sektore sú úplne zbytočné. Kým jedni tvoria, produkujú a platia, druhí šafária a zneužívajú ich na deformáciu trhového prostredia nekalým sprístupnením štátnych objednávok podnikavcom síce bez podnikateľskej invencie, ale s gurážou deliť sa za nekvalitné služby a tovary o profit s koaličnou partokraciou. To, že služby či tovar nie sú dodané, alebo sú nepotrebné, podstatná je výška deficitu štátneho rozpočtu ako hlavného fetišu, ale ešte väčšmi je podstatný osobný prospech a tak tí, čo zákony pripravujú, ich sami ignorujú, ale ich plnenie pritom vyžadujú a dokonca kontrolujú. Preto niet na platy učiteľom, na vybavenie školám, na kvalitné zdravotné služby, na dostavbu Mochoviec, na ochranu pred povodňami, na primerané zaopatrenie v starobe a podobne. Táto vláda razí tézu, že štát je zlý vlastník. Nuž áno, pri skorumpovanej vláde to určite platí. A tak nám v súčasnosti neostáva nič iné, len prenajať túto vládu súkromnej firme. Súkromná firma bude robiť účtovníctvo štátnej správe, aby bolo v súlade so zákonom, a zrejme môže i spravovať štátny majetok. Prenajmime jej teda poštu, štátne lesy, štátnu pôdu, štátne monopoly, správu daní a štátnych pohľadávok, správu poistných fondov, správu zdravotníckych zariadení, dajme jej na starosť privatizačné a štátne tendre, bude mať v prenájme i štátne školy. Slovom, prenajmime jej celý štát. Veru, to je program hodný pravicovej vlády a z veľkej časti naplnený v priebehu v posledných dvoch rokov. To málo, čo zostalo, koaličná zostava za pomoci šedej zóny a podľa pripraveného scenára, čo spolu schváli, rovnako ako nebude mať výhrady k mrhaniu štátnymi zdrojmi v roku 2003. Vážené kolegyne, kolegovia, ďakujem vám za pozornosť. (Potlesk.)