Gajdoš, Peter, minister obrany SR (2018-02-09):
Vážený pán predsedajúci, vážení páni poslanci, vážené pani poslankyne, vážené médiá, milé deti, ktoré sú hore. Nadviažem na pána predsedu výboru pre kontrolu vojenského spravodajstva, zároveň môjho tieňového kolegu pána ministra ohľadom Winstona Churchilla, pretože včera zhodou okolností po štrnástich hodinách práce sa mi podarilo vzhliadnuť jeden dokument, a to zhodou okolností z druhej svetovej vojny, obrana Londýna a kobercové nálety na Nemecko. A musím povedať, že aj takýto vysoký politik rešpektoval a akceptoval rozhodnutia svojich generálov a air maršálov. Čiže aj pre nás politikov, myslím si, že by malo byť takým mementom, že skutočne treba rešpektovať operačné požiadavky ozbrojených síl, generálov. Ja ich rešpektujem, rešpektujem, sú to moji generáli. Ale zároveň chcem zvýrazniť, že sa nezbavujem zodpovednosti za riadenie a zodpovednosť za rezort ministerstva obrany. To je určitá odpoveď aj na pánov poslancov, ktorí narážali na niektorú záležitosť z väzenia a podobne. A nerád by som skĺzol do roly nejakej taktickej úrovne, pretože s pánom poslancom Krajniakom by sme o tejto veci mohli dlho debatovať, ale Archimedov zákon platí aj v armáde, teda musím povedať, pretože o desať ton ťažší boxer určite plávať nebude. Naše operačné požiadavky sú jasné a ja za to geopolitické rozmiestnenie Slovenskej republiky skutočne nemôžem. A pokiaľ chceme v boji, v operácii prekonávať vodné prekážky, tak by sme potom museli budovať ozbrojené sily s ďalšími ženijnými prápormi, a na to nám peniaze určite tento štát nedá. Ale nechcem skĺznuť do takých detailov a zároveň aj riešenia personálnych vecí, lebo ja si ctím zákon 281. A pán Šebo si dal žiadosť do civilu, no poviete, mám mu teda zakázať, aby odišiel? Nerozumiem tomu. No a na záver by som, čo sa týka tohto úvodu, iba povedal, že skutočne, prepáčte, myslím si, a pretože sme mali aj prednášku vojenské spravodajstvo na výbore pre kontrolu vojenského spravodajstva ohľadom hybridných vojen, toto je taká orná pôda dnes pre spravodajské služby cudzích mocností. Ale poďme teda k veci. Skutočne predstupujem pred vás, aby som vyjadril sa k návrhu skupiny poslancov Národnej rady na prijatie uznesenia Národnej rady k dlhodobému plánu a aktuálnemu stavu modernizácie ozbrojených síl. Mojím cieľom je skutočne uviesť na pravú mieru viaceré nepravdivé, respektíve neobjektívne, neúplné a až niekedy zavádzajúce tvrdenia a hodnotenia, ktoré skutočne obsahuje. Chcem vás všetkých ubezpečiť, že si vážim váš záujem o obranu štátu. A rovnako tak si vážim aj spätnú väzbu, aj kritické slová na moju prácu, respektíve na prácu rezortu, ktorý riadim, pokiaľ je táto kritika úprimná, stavaná na objektívnych argumentoch a obsahuje realistické odporúčania do budúcnosti ako zlepšiť, skvalitniť alebo zefektívniť našu prácu v prospech obrany Slovenskej republiky a v prospech našich ozbrojených síl, čo verím teda, že je naším spoločným aj záujmom. Vážené pani poslankyne, vážení páni poslanci, dovoľte mi na úvod môjho vystúpenia objasniť situáciu a stav, ktorý bol v rezorte obrany pri mojom prevzatí funkcie ministra obrany v marci 2016. Túto situáciu zásadne ovplyvnili vonkajšie, ale aj vnútorné faktory. Z hľadiska vonkajších to bola najmä zásadná zmena bezpečnostného prostredia, na ktorú, ako som už uviedol, čiastočne reagovala aj predchádzajúca vláda Slovenskej republiky v roku 2014 schválením viacerých súvisiacich dokumentov na zníženie týchto bezpečnostných rizík. Bezpečnostné prostredie sa vyznačovalo naďalej rastúcou dynamikou vývoja a zložitosťou, okrem nestabilnej situácie na východ od našich hraníc, kde sa situácia mohla vystupňovať až do väčšieho konfliktu s podstatným dopadom na bezpečnosť Slovenskej republiky a jej spojencov a partnerov, sa stupňovala nestabilita aj južne od európskeho kontinentu, čo negatívne ovplyvňovalo situáciu v európskych štátoch z hľadiska hlavne hrozieb ako terorizmus a taktiež migrácia. Samozrejme, že táto situácia zvyšovala nároky na zachovanie bezpečnosti občanov a zaručovanie obrany štátu. Z hľadiska vnútorných faktorov ovplyvňoval situáciu v rezorte obrany predovšetkým reálny stav v oblasti zabezpečenia obrany štátu, najmä hlboké zdrojové deficity v ozbrojených silách, ktoré sa dlhodobo vytvárali a neriešili a ktorých odstraňovanie si vyžaduje skutočne dlhodobé úsilie. Viaceré kľúčové oblasti pritom už mali charakter krízového stavu. Napriek tomu kritickému stavu v rezorte obrany boli obranné výdavky naďalej veľmi nízke, iba približne, na úrovni približne cca 1,1 percenta HDP a v reálnych číslach naďalej hlboko pod úrovňou rozpočtu v období pred ekonomickou krízou v roku 2008. Celkovo môžem konštatovať, že pri mojom nástupe do funkcie úroveň zabezpečenia obrany bola negatívne ovplyvnená najmä nižšou úrovňou rozpracovanej oblasti riadenia obrany štátu s dôrazom na riadenie obrany pri najzávažnejších krízových situáciách, vojna a vojnový stav, výraznou dlhodobou nerovnováhou medzi úlohami a zdrojmi na ich plnenie, neefektívnosťou systému obranného plánovania a absenciou prepojenia strategických cieľov programových priorít rozpočtu a obstarávania, nižšou úrovňou pripravenosti ozbrojených síl najmä ako dôsledok nedoplnenosti jednotiek personálom, obmedzenia výcviku z hľadiska zdrojov a stavu učební výcvikovej základe, na ktoré taktiež neboli peňazí. Zastaranosti väčšiny hlavných druhov výzbroje a techniky, ktorá je skutočne po životnosti, ktoré majú nízku prevádzkyschopnosť a bojové parametre nezodpovedajúce požiadavkám moderného bojiska a interoperability so spojeneckými silami. Ďalej bola úroveň zabezpečenia obrany limitovaná najmä zaostávaním rozvoja spôsobilosti ozbrojených síl, nenaplnením kvalitatívnych a kvantitatívnych požiadaviek s cieľom spôsobilosti stanovených NATO pre Slovenskú republiku, deficitom zásob ozbrojených síl, predovšetkým munície, náhradných dielcov a v neposlednom rade zlým technickým stavom a zastaranosťou infraštruktúry štátu v správe ministerstva obrany. Vážené pani poslankyne, páni poslanci, nechcem vás zaťažovať ďalšími podrobnosťami, ktoré si môžete prečítať nielen v Bielej knihe o obrane Slovenskej republiky schválenej našou vládou v septembri v roku 2016, ale aj v následných vecne súvisiacich dokumentoch verejného charakteru. Chcem však zvýrazniť, ako som už uviedol, že je tu z hľadiska hodnotenia stavu zabezpečenia obrany štátu viditeľná obsahová paralela s podobnými dokumentami z rokov 2011 až roku 2016. Potvrdzuje sa v nich aj kontinuita pretrvávania existujúcich problémov a nedostatkov v oblasti obrany štátu, najmä v oblasti rozvoja ozbrojených síl. Potvrdzuje sa však zároveň aj to, že o týchto problémoch v rezorte obrany a najmä v ozbrojených silách vedeli všetky vlády od vzniku samostatnej Slovenskej republiky. Len chýbali relevantné rozhodnutia a riešenia tohto stavu, vrátane zdrojov. Potvrdzuje sa, že za súčasný stav v oblasti obrany štátu nesú zodpovednosť aj predchádzajúce vlády, ktoré nevnímali túto oblasť ako jednu z hlavných priorít svojej politiky a spoliehali sa, že všetko vyrieši naše členstvo asi v NATO. Zložitosť situácie pri nástupe umocňovala aj skutočnosť, že sme sa nemohli oprieť o aktuálne zásadné strategické, koncepčné a plánovacie dokumenty pre dlhodobý rozvoj obrany štátu, vrátane ozbrojených síl. Znie to až skutočne neskutočne, že Slovenská republika v tak zložitých vonkajších, ako aj vnútorných podmienkach nemala zodpovedajúce aktuálne strategické dokumenty. Platná bezpečnostná stratégia a obranná stratégia z roku 2005 zjavne už nevyhovovali zmenenému bezpečnostnému prostrediu, ktoré už som spomínal, ani stavu zabezpečovania obrany štátu. Chýbala samostatná vojenská stratégia a rovnako aktuálny dlhodobý rámec výstavby a rozvoja ozbrojených síl. Ostatné koncepčné dokumenty systému obrany a zabezpečenia bezpečnostného systému štátu sú ešte staršieho dáta, keďže boli schválené vládou Slovenskej republiky v roku 2002. Vzhľadom na množstvo problémov a kritických oblastí sme museli bezprostredne riešiť základnú otázku, čo robiť, aby sa situácia nezhoršovala a obranyschopnosť Slovenskej republiky neklesla na úroveň, ktorá by bola neakceptovateľná nielen našimi spojencami v NATO, aby sme zostali dôveryhodným partnerom a zároveň, a to chcem zdôrazniť, bola by proti záujmom Slovenskej republiky a jej občanom. Tieto zásadné skutočnosti nás viedli k formulovaniu cieľov, úloh a priorít vlády Slovenskej republiky v jej programovom vyhlásení na roky 2016 – 2020 v časti ozbrojené sily. Musím aj s odstupom dvoch rokov potvrdiť, že programové vyhlásenie jasne definovalo, čo je potrebné v tejto oblasti urobiť, aby sa okrem operatívneho riešenia aktuálnych krízových stavov vytvorili predpoklady aj pre koncepčný, systémový, dlhodobo stabilný a zdrojovo zabezpečený rozvoj v oblasti obrany Slovenskej republiky vrátane jej ozbrojených síl. Môžem vás ubezpečiť, že tieto úlohy programového vyhlásenia vlády aj zodpovedne plníme. Vážení páni poslanci, pani poslankyne, dovoľte mi zvýrazniť, že v zmysle zákona práve ministerstvo obrany zodpovedá za riadenie a kontrolu obrany Slovenskej republiky, ako aj výstavbu, riadenie a kontrolu ozbrojených síl v Slovenskej republike. A preto sme spracovali dlhodobý plán rozvoja obrany s dôrazom na výstavbu a rozvoj ozbrojených síl s výhľadom do roku 2030, vychádza z kaskády strategických dokumentov bezpečnostnej obrannej a vojenskej stratégie, ktoré reagujú na zmenu bezpečnostnej situácie, stanovujú strategické ciele a návody na ich dosiahnutie. Ide o prvý reálny plán obranných investícií do roku 2030. Vlastný plán je vo svojej prvej časti prepojený na vojenskú stratégiu, špecifikuje budúcu štruktúru a spôsobilosti ozbrojených síl, stanovuje priority rozvoja v oblasti personálu, výzbroje, infraštruktúry a výcviku. Jeho jadrom je zoznam hlavných projektov modernizácie výzbroje, techniky, komunikačných a informačných systémov a infraštruktúry s harmonogramom realizácie a uvedením ich prepojenia na jednotlivé spôsobilosti. Za spôsobilosť v tomto zmysle je považovaná komplexná schopnosť vykonávať určitú činnosť a je tvorená organizačnou jednotkou, napríklad rotou, práporom, brigádou, jej vycvičením a v zmysle príslušných doktrín pripraveným personálom, výzbrojou, zásobami munície a materiálu, infraštruktúrou a podobne. Harmonogram obsahuje plánované termíny realizácie projektov, počet plánovaných kusov, prípadne súprav v jednotlivých rokoch a predpokladané náklady. V závere je popísaný spôsob realizácie týchto projektov, ktorý predpokladá zapojenie slovenského obranného priemyslu, európske riešenia najmä v rámci stálej štruktúrovanej spolupráce, takzvané PESCO v Európskej únii, V4 alebo V4 plus a aj cestou dvoj- a viacstrannej spolupráce. Celý plán je založený na predpoklade, že bude naplnený prísľub daný v NATO a na, súčasne splnená časť podmienok na zapojenie sa do PESCO v rámci Európskej únie, teda vyčleňovať na obranu 1,6 percenta z HDP do roku 2020 a 2 percentá z HDP od roku 2024. Na obstaranie hlavnej výzbroje a techniky ozbrojených síl a súvisiaceho výskumu a vývoja sa vyčlení podľa kritérií NATO minimálne 20 percent z obranných výdavkov. Plán vychádza z prognózy makroekonomického vývoja Slovenskej republiky. V súčasnosti rozpracovávame a pripravujeme ďalšie rozvojové projekty, ktoré plánujeme predložiť na prerokovanie a schválenie vláde. Vykonávame úpravy programovacieho cyklu obranného plánovania, ktorý bude alokovať finančné zdroje v strednodobom plánovacom horizonte. K uvedeným procesom využívame systém obranného plánovania ako štandardného nástroja manažmentu zdrojov v rámci NATO spolu s ďalšími kontrolnými nástrojmi, ktoré zabezpečujú efektívnosť celého procesu. Za splnenie cieľa budem považovať dosiahnutie úplnej a certifikovanej danej spôsobilosti, čo je jednou z podmienok, o ktorej hovoril aj pán poslanec, nie iba realizáciou modernizačného projektu bez vykonania ďalších nadväzných krokov. V rámci politicko-vojenskej ambície kladiem dôraz na to, aby ozbrojené sily boli pripravené zabezpečovať nedotknuteľnosť vzdušného priestoru Slovenskej republiky v rámci integrovaného systému protivzdušnej a protiraketovej obrany NATO s názvom NATINAMDS. Plniť úlohy súvisiace s podporou zahraničných ozbrojených síl, ktorú poskytuje Slovenská republika ako hostiteľská krajina. Plniť úlohy v silách rýchlej reakcie NATO a Európskej únie. Ozbrojené sily musia byť schopné spolupracovať s ozbrojenými silami iných krajín vrátane spolupráce v oblasti výcviku, plniť úlohy mimo územia Slovenskej republiky v rámci posilnenej predsunutej prítomnosti, tak ako je to teraz v krajinách B3, na území členského štátu NATO a humanitárnej pomoci, a vyčleňovať vojenský personál do štruktúr a vojenských veliteľstiev NATO, ale aj v Európskej únii. Preto je modernizácia a výmena zastaranej výzbroje jednou z najdôležitejších priorít dlhodobého plánu. Základom prebudovania a rozvoj spôsobilostí schopných zaručovať obranu štátu je modernizácia výzbroje, techniky, materiálov komunikačno-informačných systémov. Respektíve celková obmena zastaranej techniky, pri ktorej ďalšie vylepšovanie už nie je, samozrejme, efektívne. Pri príprave projektov vyzbrojovania je záujem nájsť čo najefektívnejšie riešenie, avšak pri dodržaní platnej legislatívy, čiže transparentne. Pre dosiahnutie požadovaných spôsobilostí ozbrojených síl som stanovil tieto nasledovné priority realizácie hlavných projektov vyzbrojovania, ktoré tu už boli aj spomínané: Po prvé, sú to projekty na zvýšenie kvalitatívnych parametrov hlavnej bojovej techniky pozemných síl na zabezpečenie kriticky nedostatkových spôsobilostí mechanizovanej brigády ako nášho záväzku voči NATO. V tejto oblasti sú riešené projekty týkajúce sa bojových obrnených vozidiel 8 x 8 s ukončením do roku 2024, viacúčelových taktických vozidiel 4 x 4 s ukončením do roku 2029, protitankových systémov, modernizácie bojových vozidiel pechoty s ukončením do roku 2023, ktoré sme už začali, delostreleckých palebných systémov, nákladné automobily stredné, ťažké, malé, ale aj automobily a poľné nemocnice. Po druhé, projekty na zvýšenie kvalitatívnych parametrov hlavnej bojovej techniky vzdušných síl. Medzi hlavné projekty považujem dokončenie obmeny dopravných lietadiel, viacúčelových vrtuľníkov, viacúčelových taktických lietadiel, 3D rádiolokátorov stredného dosahu, malého dosahu a blízkeho dosahu, letiskových rádiolokátorov, cvičné lietadlá, ľahké viacúčelové vrtuľníky a bezpilotné prostriedky. Po tretie, projekty na dosiahnutie požadovanej úrovne interoperability, komunikačno-informačných systémov, vrátane zabezpečenia prenosu utajovaných informácií a ochrany a obrany vlastných sietí v kybernetickom priestore. Táto oblasť zahŕňa projekty, ako sú technický prostriedok MILSEC na vytváranie, spracovávanie, prezeranie, ukladanie, tlač a archivovanie národných utajovaných skutočností do stupňa utajenia D, čo je dôverné, a vykonávanie utajovanej komunikácie, mobilný komunikačný systém v súlade so štandardami NATO. Zabezpečenie kybernetickej bezpečnosti prostredia KIS rezortu, čo je Komunikačný informačný systém rezortu obrany Slovenskej republiky, vojenský informačný systém o území, komunikačný systém vzdušných síl, bojový komunikačný rádiový systém, brigádny systém velenia a riadenia, aplikačné, integračné prostredia pre utajované a neutajované prostredie, systém stacionárneho komunikačného prostredia, ale aj komplety rádio-technického prieskumu. Po štvrté, sú to projekty modernizácie, obmeny ďalšej techniky a materiálu pozemných síl, vzdušných a silách pre špeciálne operácie s prihliadnutím na plnenie prijatých záväzkov. V tejto oblasti sú zahrnuté oblasti, ako je modernizácia a obmena BVP, delostrelecké palebné systémy, protitankový raketový komplet stredného dosahu, tzv. tristovky, protilietadlový raketový komplet malého dosahu KUB-y, zdravotnícke vozidlá, systémy vysokej dostupnosti dát, ženijná technika, tanková technika a dielenská technika. Hlavne projekty vyzbrojovania plánujem realizovať ako samostatné projekty alebo súčasťou, alebo s účasťou v medzinárodných projektoch. Mojím záujmom je aktívne sa podieľať na iniciatívach NATO a využívať agentúry NATO, participovať na nových iniciatívach v Európskej únii, v tzv. PESCO CARD a podľa možností spolupracovať v rámci regionálnej spolupráce, ako som spomínal už, V4 alebo V4 plus. V rámci projektov vyzbrojovania spolu s účelovou podporou výskumu a vývoja na podporu obrany štátu chceme prednostne využívať kapacity a možnosti, tak ako som spomínal, domáceho obranného priemyslu Slovenskej republiky. Vážené pani poslankyne, páni poslanci, v ďalšej časti môjho vystúpenia som sa rád dotkol projektov, ktoré sú spomínané v odôvodnení návrhu na zvolanie mimoriadnej schôdze Národnej rady a ktoré tu už boli spomínané pánom poslancom Krajniakom. V odôvodnení k zvolaniu tejto schôdze Národnej rady Slovenskej republiky jej iniciátori dávajú za vinu ministerstvu obrany, že koná v rozpore s princípmi, ktoré uviedlo v dôvodovej správe k uzneseniu vlády Slovenskej republiky týkajúce sa projektov 8 x 8 a 4 x 4. Prepáčte, ale svojimi vyjadreniami osočujete a znevažujete úsilie zamestnancov ministerstva o nápravu stavu, ktorý nevznikol mojím nástupom na funkciu v roku 2016, ale je výsledkom, ako som už spomínal, dlhodobého zanedbávania v oblasti modernizácie ozbrojených síl. Iniciátori tejto schôdzi idú tak ďaleko, že ho dokonca prirovnávajú k tzv. nástenkového tendru, ktorý bol predmetom vyšetrovania orgánov činných v trestnom konaní. Chcel by som zdôrazniť v tejto veci, že všetky princípy uvádzané v predmetnej dôvodovej správe sú veľmi prísne dodržiavané a skutočne aj realizované. V tejto súvislosti sa tiež častokrát používa otázka transparentnosti, resp. netransparentnosti celého procesu. Dovolím si krátke zamyslenie. Ako si predstavujeme teda etalón transparentnosti? Kto má k dispozícii v tejto chvíli jeho presnú definíciu? Alebo kto vie určiť jeho presnú mieru? Pre mňa ako ústavného činiteľa znamená transparentnosť prísne a presné dodržiavania ústavných zákonov a ostatných legislatívnych noriem tohto štátu. Za štyri mesiace trvania tejto štvavej kampane som nepočul jediný argument, ktorý by preukázal porušenie akejkoľvek právnej normy v celom procese. V prípade, že niekto takýmto argumentom disponuje, mal by si splniť svoju základnú občiansku povinnosť, a to riadne a bezodkladne ho predložiť orgánom činným v trestnom konaní. (Prerušenie vystúpenia predsedajúcim.)