D. Jarjabek, poslanec: (2003-06-26):
Pán podpredseda vlády, uvažovali ste niekedy o tom, koľkože peňazí získate do štátneho rozpočtu, ak od zrakovo postihnutých zinkasujete za písací stroj s Braillovou klávesnicou daň 19 %? Bude to 5 tisícok alebo naozaj 10? A vám stojí za to navrhnúť parlamentu, aby slabozrakým, ktorí majú v živote problémov dosť a dosť, položil pod nohy ešte jedno poleno. Nie aby ste pripravili zákon, ktorý by uľahčil slabovidiacim a slepým spoločenské uplatnenie, vy im, naopak, chcete vyrúbiť mastnú daň, ak by sa náhodou chceli o seba postarať sami. Spočítal niekto z toho vášho tímu, čo sa občas sekne o 8 a niekedy aj 10 mld., či náhodou nie je podstatne drahšie poskytovať sociálne podpory ľuďom, ktorí sa o seba mohli postarať, aby ste od nich nežiadali 19-percentnú daň z pridanej hodnoty na základné pomôcky, ktoré na ich uplatnenie sú jednoducho nevyhnutné? Pozrite sa, vážení koaliční kolegovia, predtým ako počúvnete povel koaličných generálov, ktoréže tovary a služby to dodnes majú zníženú sadzbu DPH, hoci už zďaleka nie 5-percentnú, ako to bolo v čase, keď tento zákon vznikol. Je vari pitná voda, lieky, základné hygienické potreby, povedzme cumeľ pre nemluvňatá, ortopedická pomôcka alebo kniha, či noviny tým tovarom, na ktorého predaji sa zarábajú peniaze na nasýtenie večne lačnej štátnej byrokracie? Alebo inak: Kto z nás 150 poslancov slovenského parlamentu si dobrovoľne nechá nasadiť psiu hlavu totálneho egoistu, ktorého nezaujíma, aký bude dosah zákona, ktorý nám pán podpredseda vlády položil na stôl? Dámy a páni, viem, že človek je tvor omylný a za istých okolností by som bol ochotný zmieriť sa aj s tým, že odhad príjmov štátneho rozpočtu jednoducho nebol presný. Nehľadal by som za tým žiadne sprisahanie, keby mal pán podpredseda vlády v sebe toľko slušnosti a prišiel by sem s ospravedlnením a návrhom, ako zredukovať výdavky, aby štát dokázal hospodáriť aj s menšími zdrojmi. Namiesto toho máme na stole návrh, aby sme v skrátenom legislatívnom konaní uvalili na všetko, od pitnej vody po značku Whisky a od invalidného vozíka po luxusné bavoráky, 19-percentnú daň z pridanej hodnoty. To sa už prieči nielen princípu solidarity a elementárnemu sociálnemu cíteniu. To je jednoducho brutálny cynizmus. Súčasťou tohto vládneho návrhu je aj zvýšenie dane na súbor tovarov a služieb, ktoré spadajú do oblasti kultúry. Pán minister Šimko ešte ako poslanec Národnej rady Slovenskej republiky označil v novembri 1997 návrh zvýšiť DPH na noviny a časopisy za ohrozenie slobody slova. Dovoľte mi, aby som citoval súčasného ministra Šimka vtedy z toho roku 1997. Citujem: „Zavádzate tu ekonomickú cenzúru“, vyhlásil na tomto mieste 13. novembra. A Mikuláš Dzurinda, vtedy ešte tiež poslanec, dodal, citujem: „Na tlač dajme nulovú sadzbu a na erotickú tlač takú daň, ktorá vykompenzuje zníženie dane pre normálnu tlač.“ Teraz už ako premiér nám ten istý, len trochu prešedivený pán Dzurinda navrhuje, aby sme aj normálnu, aj erotickú tlač hodili do jedného mecha a zdanili ju jednotnou daňou. Tomu sa už povie naozaj vývoj myslenia. Pani Schmögnerová, vaša koaličná súpútnička, hoci to v tejto chvíli určite budete popierať, pán minister, ktorá sa neskôr preslávila razantným zvýšením DPH, v roku 1997 spoza tejto tribúnky povedala: „Chcela by som uviesť, že priemerná neznížená sadzba dane z pridanej hodnoty v štátoch Európskej únie je 15 %, a chcela by som dodať i to, že mnohé štáty Európskej únie majú dokonca tretiu, oficiálne sa nehovorí, že je to tretia sadzba, ale jednoducho nulová sadzba dane z pridanej hodnoty, čo iste pán minister tiež vie, a dotýka sa základných potravín. Ako príklad, ktorý rada používam,“ hovorila ďalej pani ministerka Schmögnerová, „pretože sa ním trošku zaoberám, je Veľká Británia. Je veľmi dobre známe, že zvýšenie dane z pridanej hodnoty pri periodickej tlači výrazne neprispeje k zníženiu deficitu štátneho rozpočtu. Takže skutočný zámer vlády je zrejme iný. Dostatočne sa už v médiách pertraktovalo, aký dosah bude mať zvýšenie dane z pridanej hodnoty pri periodickej tlači zo 6 na 23 % na cenu tlače. Chcela by som len citovať názor predsedu Združenia vydavateľov periodickej tlače, ktorý hovorí, že by si to vynútilo zvýšenie cien novín a časopisov, čo by prinieslo ďalšie zaťaženie občanov, čo vieme, ale zároveň je výrazný pokles nákladov tlače a znamenalo by to vlastne, že predpokladaný prínos do štátneho rozpočtu by bol výrazne nižší. A tiež poškodenie mena Slovenska vo svete, pretože takéto opatrenia a takáto výška dane z pridanej hodnoty pre tlač nemá obdobu v demokratických krajinách.“ Stále citujem bývalú pani ministerku. Ale naša súčasná kolegyňa pani Edit Bauer, ktorú tiež všetci poznáme, použila ešte tvrdšie slová. Dovoľte mi, aby som odcitoval: „Dovoľte mi, aby som vás upozornila na správu, podľa ktorej Európsky parlament v októbri prijal rezolúciu týkajúcu sa tlače v Európe. V tejto rezolúcii parlament zreteľne vyzýva Európsku komisiu a orgány členských krajín na spoluprácu pri znížení dane z pridanej hodnoty v rámci harmonizácie predpisov týkajúcich sa dane z pridanej hodnoty vzťahujúcej sa na denníky a periodickú tlač na teritóriu Európskej únie. Cieľom rezolúcie je znížiť daň z pridanej hodnoty na čo najnižšiu mieru, a ak je to možné, tak až na nulovú hodnotu.“ Pán kolega Bárdos vtedy uzatvoril sériu kritických vystúpení slovami, opäť citujem spred tých niekoľkých rokov dozadu, teraz je samozrejme všetko inak: „Rokovanie 35. schôdze Národnej rady a odhlasovaný program s množstvom skrátených legislatívnych konaní je dôkazom toho, že vládna koalícia zneužíva svoju parlamentnú väčšinu na prevalcovanie všetkého, čo jej stojí v ceste pri dosiahnutí svojich úzko straníckych, skupinových, resp. koaličných cieľov.“ Toľko vtedy opozičný poslanec pán Bárdos. „Slovenský syndikát novinárov, Združenie vydavateľov periodickej tlače na Slovensku sa jasne a jednoznačne, viditeľne vybielenými titulnými stranami vyjadrili k návrhu vlády.“ Stále citujem pána poslanca Bárdosa. „Takisto aj veľká časť, drvivá väčšina verejnosti odmieta návrh, ktorý je hrubým zásahom do slobody prejavu a tlače, teda slobodného šírenia informácií. K domácim protestom sa pripojili aj medzinárodné organizácie, ktoré taktiež upozorňujú na nebezpečenstvo prerokúvanej novely zákona na pluralitu informácií a na slobodu prejavu a tlače. Táto účelová zmena má jednoznačne likvidačný charakter pre jednotlivé periodiká, má slúžiť koaličným zámerom aj zásahom do slobody prejavu a tlače.“ Koniec citátu. (Potlesk.) Dámy a páni, patrím k tým poslancom, ktorí nepovažujú svoje kreslo za stranícku sinekúru, ale snažím sa s ktorýmkoľvek z vás hľadať spoločné riešenia vážnych spoločenských problémov. Zdaňovanie tlače a časopisov, ale aj kníh a kultúrnych aktivít som vo všeobecnosti považoval za nesprávne aj v roku 1997 a považujem to za nezmysel aj dnes. Napokon príjem štátneho rozpočtu z týchto položiek sa ráta v miliónoch, a teda nie je to studňa, ktorá by zahojila niekoľkomiliardový omyl odborníkov okolo pána Mikloša. A čo ak sa prerátajú tento rok zasa? Nie je mi jasné, či opäť na budúci rok budeme rozprávať o zjednocovaní sadzby akurát tu na 25 %. Uvidíme. (Potlesk.) Vážený pán predsedajúci, vážené kolegyne a kolegovia, aj s odvolaním sa na citované výroky dovoľujem si vám navrhnúť, aby sme vládny návrh č. 271 upravili takto, teda pozmeňujúce návrhy, ktoré predložím. 1. V § 10 ods. 2 sa slová „pri tovare a službách uvedených v prílohe č. 1, ktorá je neoddeliteľnou súčasťou tohto zákona, je sadzba dane 14 %“ nahradzujú textom „pri tovare a službách uvedených v prílohe č. 1, ktorá je neoddeliteľnou súčasťou tohto zákona, je sadzba dane 1 %“. 2. Príloha č. 1 sa nahrádza prílohou č. 1a v tomto znení: „Zoznam tovarov a služieb podliehajúcich sadzbe dane 1 %: Skupina 4901 – Knihy, brožúry, letáky a podobné tlačiarenské výrobky, tiež v jednotlivých listoch,“ prepáčte, ale musím to čítať, lebo z rokovacieho poriadku jednoducho musím,“ okrem kníh, brožúr a letákov a podobných tlačiarenských výrobkov, tiež v jednotlivých listoch, v ktorých reklama a inzercia predstavuje jednotlivo alebo spolu viac ako 50 % celkového obsahu výrobku, okrem kníh, brožúr, letákov a podobných tlačiarenských výrobkov, tiež v jednotlivých listoch, v ktorých erotický obsah predstavuje jednotlivo alebo spolu viac ako 10 % celkového obsahu výrobku. Skupina 4902 – Noviny, časopisy a periodiká, tiež ilustrované, prípadne obsahujúce inzerciu alebo reklamy okrem novín, časopisov a periodík, tiež ilustrovaných, prípadne obsahujúcich inzerciu alebo reklamy, v ktorých reklama a inzercia predstavujú jednotlivo alebo spolu viac ako 50 % celkového obsahu výrobku, okrem novín, časopisov a periodík, tiež ilustrovaných, prípadne obsahujúcich inzerciu alebo reklamy, v ktorých erotický obsah predstavuje jednotlivo alebo spolu viac ako 10 % celkového obsahu výrobku. Sekcia 49030000 – Obrazové albumy alebo obrázkové knihy, predlohy na kreslenie alebo maľovanky pre deti. Sekcia 49040000 – Hudobniny (noty), ručne písané alebo tlačené, tiež viazané alebo ilustrované. Sekcia 4905 – Kartografické výrobky všetkých druhov vrátane atlasov, nástenných máp, fotografických plánov a glóbusov. Sekcia 92 – Rekreačné, kultúrne a športové činnosti.“ Nepochybujem, že tí z vás, ktorí ste odborníkmi na iné oblasti, viete zase za svoje rezorty definovať, ktoré druhy tovarov a služieb treba do tejto kategórie symbolického zdanenia zaradiť. A verím, že naši legislatívci ustriehnu aj to, aby sme sa nedostali do nejakého formálneho klepca. Na záver by som ešte rád pripomenul niekoľko výrokov, ktoré zazneli na margo návrhu presunúť niektoré tovary a služby zo 6-percentnej sadzby do vyššej. Vtedajší poslanec a súčasný minister pán Šimko ďalej v tejto diskusii hovoril. Citujem: „Navrhovaná novela zákona o dani z pridanej hodnoty nie je len rana medzi oči nezávislým médiám. Má to byť lekcia národu, lekcia skláňania sa pred mocnými, pred vami, vážené kolegyne a kolegovia, ktorí ste rozhodnutí za túto novelu zákona hlasovať. Tak ako sa skláňate vy pred vašimi politickými šéfmi. Toto je koncepcia moci, ktorá sa tu znova zavádza.“ Súčasný pán minister Šimko. (Potlesk.) Ekonomický expert a poslanec, veľmi známy istý pán exposlanec Palacka hovoril v tom období: „Nezakrývajme sa všelijakými smernicami, nezakrývajme sa inými úpravami dane z pridanej hodnoty, povedzme, že vláda nie je schopná naplniť svoje príjmy vyžadovaním platobnej disciplíny, daňovej disciplíny od podnikateľov. Tak chcete chýbajúce zdroje vyžmýkať od občanov vo forme zvýšenej ceny za telekomunikácie. Toto je jediný dôvod, prečo vláda tento zákon predložila.“ Pán exposlanec Palacka. A celkom nakoniec mi dovoľte, aby som zacitoval muža – muž, ktorý nám ako predseda vlády dnes predložil návrh na jednotnú 19-percentnú daň z pridanej hodnoty na všetko a bývalý poslanec Mikuláš Dzurinda, dovoľte mi, aby som zacitoval, čo nám povedal pán Mikuláš Dzurinda. Citujem: „Dámy a páni, zdá sa mi, že máme podarenú vládu. Robotníkom obmedzuje mzdy a zároveň im zvyšuje ceny už aj toho základného a to je denná tlač. Takýto prístup je proti záujmom širokých vrstiev obyvateľstva, preto my, ktorých volili ľudia, by sme mali byť proti takýmto návrhom vlády.“ (Potlesk.) Dámy a páni, skutočne nemám čo dodať. Hádam na záver len toľko, že návrh pána Dzurindu celkom netradične a bez výhrad podporujem. Ďakujem za pozornosť. (Potlesk.) P. Rusko, podpredseda NR SR: Ďakujem pekne, pán poslanec. S faktickou poznámkou – pán poslanec Jaduš. J. Jaduš, poslanec: Vážení priatelia, veď tu odznelo niekoľko nadčasových výrokov a ja sa čudujem, že vy nedokážete tlieskať týmto výrokom, tak ako dnešná opozícia. Nebodaj sa hanbíte za slová svojich kolegov spred niekoľkých rokov? (Potlesk.) P. Rusko, podpredseda NR SR: Ďakujem pekne. Nech sa páči, slovo dostáva pán poslanec Kovarčík.