Klus, Martin, poslanec NR SR (2018-03-26):
Príjemný, dobrý deň prajem. Ďakujem pekne za slovo, pán predseda. Na úvod by som rád zdôraznil, že mi je úprimne ľúto, že tu nesedí predkladateľ, a teda pán predseda vlády Pellegrini, a že tu nemáme ani ministra zahraničných vecí a európskych záležitostí, pána ministra Lajčáka, pretože môj príspevok sa bude primárne venovať práve tejto oblasti. Začnem ale niečím iným, a to sú tri citácie, ktoré odzneli na konci minulého týždňa vo štvrtok v súvislosti s ohlásením tejto mimoriadnej schôdze Národnej rady Slovenskej republiky. „Táto vláda musí začať pracovať okamžite a nemá čas, aby sa zaoberala sama sebou alebo prerábala nejaké dokumenty,“ Peter Pellegrini. „Týždeň by sme vyškrtávali alebo nevyškrtávali, čo už je splnené, čo nie je splnené, strácali by sme čas,“ opäť predseda vlády Peter Pellegrini. Pán predseda vlády, dovoľte mi, pripomenúť vám, že žijeme v parlamentnej demokracii. Vy sa zodpovedáte parlamentu a označiť Programové vyhlásenie vlády Slovenskej republiky za nejaký dokument a označiť vyškrtávanie alebo nevyškrtávanie absolútne neaktuálnych statí programového vyhlásenia vlády za strácanie časom je hlboko dehonestujúce a nedôstojné predsedu vlády Slovenskej republiky, ktorý sa, ako som už povedal, zodpovedá Národnej rade Slovenskej republiky. To, že neskôr pán minister Drucker reagoval, asi nie je v poriadku, aby sme tam mali predsedníctvo, to už je iná stránka veci. A práve k tomu by som sa chcel dostať hneď na úvod. Predsedníctvo Slovenskej republiky v Rade Európskej únie, ktoré, pripomínam, sme mali v 2. polroku roku 2016, totiž údajne z programového vyhlásenia vlády zmizlo. Bohužiaľ, tí, čo ho odtiaľ „vyhadzovali“, nedočítali programové vyhlásenie vlády do konca alebo minimálne nie po stranu 65, kde sa píše nasledovné: „Vláda s ohľadom na nedávne teroristické útoky prijme zvýšené bezpečnostné opatrenia v súvislosti s nastávajúcim predsedníctvom Slovenskej republiky v Rade Európskej únie, aby bol zabezpečený plynulý chod priebehu podujatí v rámci predsedníctva v súvislosti s ochranou verejného poriadku.“ Aspoň dočítať do konca ste to skutočne mohli. Čo však zostalo okrem tohto, je napríklad aj pasáž, ktorá súvisí s inou, opäť raz poviem, maličkosťou, ktorá sa od roku 2016 udiala, a to bol brexit, a teda vystúpenie Veľkej Británie z Európskej únie, o čom rozhodli občania Veľkej Británie v referende na konci júna 2016. Dovolím si ďalšiu teda citáciu, ak dovolíte, na strane 5 programového vyhlásenia vlády: „Vláda bude usilovať o zachovanie inštitucionálnej rovnováhy v rámci Európskej únie v zmysle platných zmlúv a zároveň podporovať“, a toto je dôležité, „posilňovanie postavenia národných parlamentov v zmysle dohody medzi Európskou úniou a Veľkou Britániou.“ Veľká väčšina z nás, pochopiteľne, podporuje posilnenie národných parlamentov, pravidelne, radi a často to zdôrazňujeme aj na všetkých medzinárodných fórach, na ktorých sa zúčastňujeme, ako je napríklad v mojom prípade stretnutie COSAC-ov, a teda výborov európskych záležitostí naprieč členskými štátmi Európskej únie a Európskeho parlamentu. Nechať ale v programovom vyhlásení vlády odkaz na dohodu medzi Európskou úniou a Veľkou Britániou je, mierne povedané, neaktuálne. Táto dohoda totiž prestala platiť rozhodnutím občanov Veľkej Británie z 23. júna 2016, ktorí povedali jasne, že Európsku úniu opúšťajú, čo mi je úprimne ľúto. Navyše tak zásadný dokument, ako je programové vyhlásenie vlády, si akosi nevšimol ďalšie mimoriadne dôležité zahraničnopolitické udalosti, ktoré sa od marca 2016 doposiaľ udiali. Skúsim len pár z nich. Maličkosť typu zvolenie nového prezidenta Spojených štátov amerických Donalda Trumpa, s ktorým prichádza závan izolacionizmu, obchodných vojen, ale aj ohrozenia transatlantického spojenectva v rámci Severoatlantickej aliancie, ktorému sa programové vyhlásenie vlády takmer vôbec nevenuje. A keď, tak sa venuje úplne iným veciam v časti Bezpečnostná politika. Ďalšia dôležitá vec, údajná vlajková loď zahraničnej politiky a našich úspechov od roku 2016 je Bratislavský proces, kde sme sa jasne prihlásili k tomu, kam patríme, a prihlásili sme sa aj k tomu, že chceme začať diskutovať o tom, ako to, kde patríme, a teda Európska únia má v budúcnosti vyzerať. Ani len zmienka o tak závažnej a dôležitej veci, ako bol tento neformálny summit práve na území hlavného mesta Slovenska Bratislavy. Nespomínam to náhodou. Po Bratislavskom procese, ak chceme, prišla ďalšia dôležitá fáza v oblasti európskej politiky a zahraničnej politiky v podobe dvoch dôležitých príhovorov, a to bol príhovor francúzskeho prezidenta Emmanuela Macrona na pôde parížskej Sorbony, v ktorom okrem iného hovoril o novej podobe budúceho usporiadania Európskej únie. Spomínal viacrýchlostnú Európu, spomínal daňovú, migračnú, azylovú harmonizáciu, ale aj uhlíkovú daň či zníženie počtu eurokomisárov. Úprimne ma, pán premiér a pán minister zahraničných vecí a európskych záležitostí, zaujíma, aké stanovisko má údajne nová vláda Slovenskej republiky k takto závažným veciam, ako je napríklad daňová, azylová alebo, keď chceme, migračná harmonizácia v rámci EÚ, zatiaľ ešte 28. Alebo čo hovoríme na zníženie počtu komisárov Európskej komisie na navrhovaných 15? Toto nie je nová téma. Nikde a nikdy som nepočul doposiaľ nejaké oficiálne stanovisko vlády Slovenskej republiky k takejto dôležitej veci, ktorá môže v konečnom dôsledku znamenať, že Slovenská republika príde o svojho eurokomisára. Uhlíková daň a mnohé ďalšie veci, ktoré spomenul Emmanuel Macron vo svojom príhovore, akosi zostali bez odozvy v tak závažnom dokumente, ako je programové vyhlásenie vlády, a časti, ktoré sa týkajú rozvoja stabilnej a prosperujúcej Európskej únie. A keď už hovorím o stabilnej a prosperujúcej Európskej únii, čo príhovor Jean-Claude Junckera, v ktorom v rámci Bielej knihy jasne načrtol päť rôznych scenárov, kam sa môže Európska únia uberať. Žiadna reakcia na túto tému v rámci tak dôležitého dokumentu, ako je programové vyhlásenie vlády. Nerozumiem tomu a priznám sa, som z toho, mierne povedané, sklamaný. Ďalšia dôležitá vec, ktorá v programovom vyhlásení vlády chýba, je aspoň náznak reakcie na tak závažnú tému, ako sú dnes hybridné vojny, ktoré sa evidentne nevyhýbajú ani Slovensku. Naopak, v časti, ktorá by sa práve takejto závažnej hrozby mala týkať, máme tu ďalší zaujímavý citát na strane 8, ak dovolíte: „Vláda sformuluje základné ciele bezpečnostnej obrannej politiky a parametre zachovania bezpečnosti občanov a štátu v súčasnom a budúcom bezpečnostnom prostredí“ – a toto je dôležité – „v aktualizovanej bezpečnostnej stratégii a obrannej stratégii Slovenskej republiky pri zohľadnení strategickej adaptácie Severoatlantickej aliancie a Európskej únie, ktorá bude predložená do Národnej rady najneskôr v roku 2017.“ Dovoľte mi pripomenúť, že dnes máme 26. marec 2018 a akosi som si túto aktualizovanú bezpečnostnú stratégiu a obrannú stratégiu Slovenskej republiky nevšimol. To vám naozaj nie je hanba toto predložiť do Národnej rady Slovenskej republiky v rámci údajne nového programového vyhlásenia vlády? A keď už som spomínal hybridné hrozby, čo súčasná vláda hovorí na tak závažnú vec, ako je kauza novičok, resp. Skripaľ? Je dnes Slovensko pripravené, podobne ako naši západní spojenci, vyhostiť ruských rozviedčikov, ktorí pracujú na veľvyslanectve v Bratislave v diplomatickom zbore, ak spojenci Veľkej Británie dospejú k záveru, že stopy po otrávení bývalého ruského agenta Sergeja Skripaľa a jeho dcéry Júlie v juhoanglickom Salisbury vedú do najvyšších poschodí ruskej politiky? Toto je otázka, na ktorú nedostávame na Slovensku dostatočné odpovede. Ja si totiž dovolím tvrdiť, že je neprijateľné, aby si ktorákoľvek krajina vrátane Ruska vybavovala účty so svojimi bývalými agentmi na území demokratických štátov v rozpore s ich právom. Pripojením sa k spoločnej akcii Slovensko aspoň čiastočne zmyje hanbu bývalého predsedu vlády Roberta Fica, ktorý si v rozpore so zaužívanými pravidlami brával ženu s pochybnou minulosťou a povesťou na stretnutia na najvyššej úrovni. Slovensko dnes potrebuje jasne deklarovať, na akej strane politickej kultúry stojí a koho považujeme za svojho spojenca. Práve v sobotu sme mali stretnutie parlamentného zhromaždenia Severoatlantickej aliancie. Tak závažná téma ako novičok a Skripaľ bola jednou z najdôležitejších častí tohto stretnutia. Všetci tomu dávajú adekvátnu dôležitosť, pretože tu nejde o maličkosť. Všetci okrem Slovenskej republiky, ako som si doposiaľ všimol, resp. nevšimol, pokiaľ ide o vládu Slovenskej republiky. A dovoľte mi ešte dve dôležité témy. Programové vyhlásenie vlády na strane 7 hovorí o občanoch v zahraničí. Takisto si dovolím jeden dôležitý citát: „Vláda posilní starostlivosť o zahraničných Slovákov. Bude moderným, dynamickým spôsobom podporovať ich inštitúcie a vzťahy so Slovenskou republikou.“ Snažíme sa tu každý polrok pretlačiť legislatívu, ktorá podľa môjho názoru v rozpore s Ústavou Slovenskej republiky odoberá občianstva ľuďom proti ich vôli. Aká je odozva vlády Slovenskej republiky? Neprejde to ani len do druhého čítania, pretože koalícia nechce. Už dvakrát som tu predkladal návrh zákona, ktorý môže rozšíriť hlasovacie práva pre občanov žijúcich v zahraničí, okrem iného aj mnohých zahraničných Slovákov, aby sa mohli spolupodieľať na tvorbe verejnej politiky na Slovensku. Aká je odozva? Dvadsať sekúnd tam (rečník ukázal rukou na obrazovku v sále) na tom odpočítavaní. Budete mať druhú príležitosť na najbližšej schôdzi Národnej rady Slovenskej republiky, kedy predkladám návrh zákona spoločne s kolegom Milan Laurenčíkom, aby mohli títo občania hlasovať aspoň na veľvyslanectvách, keď už máte taký problém, žeby sa rozšírilo právo hlasovať poštou na prezidenta alebo na európske voľby. Takto sa vy v skutočnosti staráte o zahraničných Slovákov a je mi to úprimne ľúto. No a posledná dôležitá vec, ktorú by som rád spomenul, to je to, akým spôsobom sa pán dezignovaný premiér postavil k štvrtkovému a piatkovému zasadnutiu Európskej rady v Bruseli. Pán premiér, ja sa pýtam a dúfam, že dostanem odpoveď, čo vás tak uháňalo, aby sme programové vyhlásenie vlády za každú cenu museli prerokovávať už minulý piatok a dnes pondelok, čo tiež je v rozpore so zaužívanými pravidlami, že pondelok je nie rokovací deň? To ste si nemohli dať aspoň tých pár dní námahu aktualizovať programové vyhlásenie vlády? A zároveň ten jeden deň, ktorý ste mohli byť na Európskej rade, využiť na to, aby ste reprezentovali a hájili záujmy občanov Slovenskej republiky? Miesto toho odovzdáte naše hlasovacie práva do rúk Českej republiky premiérovi Andrejovi Babišovi, v demisii navyše, čo je tiež veľmi dôležité, a potom v rámci euroskupiny novému premiérovi Rakúska Sebastianovi Kurzovi. Toto je podľa vás hájenie záujmov Slovenskej republiky? Museli ste sa nevyhnutne vrátiť už v piatok sem do Národnej rady a predložiť nám tento paškvil (rečník na okamih zobral do rúk materiál, ukazujúc ho plénu) – programové vyhlásenie vlády, ktoré je absolútne neaktuálne a nereflektujúce základné a dôležité problémy slovenskej spoločnosti a, ako som spomenul, o zahraničnej politike ani nehovoriac. Verím, že na toto dostanem čoskoro odpoveď, lebo si ju sám jednoducho neviem nájsť. Ďakujem veľmi pekne za pozornosť. (Potlesk.)