Simon, Zsolt, poslanec NR SR (2018-03-13):
Ďakujem pekne. Vážený pán predsedajúci, kolegyne, kolegovia, na úvod musím povedať, ďakujem, pani ministerka, a neviem, kolegovia z vládnej koalície, po tom, čo som sa zúčastnil rokovania výboru, asi pochopili, že do zákona napísali totálnu hlúposť. Pôvodne, kolegyne, kolegovia, v tomto návrhu zákona, ktorý má kontrolovať pôvod dreva, malo byť zachovanie, alebo teda inštitút, ako by som to povedal, prepravcov. Základné ustanovenie na účel tohto zákona sa rozumie prepravu, premiestňovanie dreva a výrobkov z dreva dopravným prostriedkom alebo bez dopravného prostriedku. Keď som si k tomu zobral dôvodovú správu, tak tam som sa dočítal, že vzhľadom na to, že preprava sa môže uskutočňovať aj pomocou vlastného tela, len za pomoci vlastnej fyzickej sily (na chrbte, na pleci a v rukách a podobne). Potom, keď som si zobral ďalší paragraf, a to bol § 3 ods. 4, znel, že prepravca je povinný pri preprave dreva a výrobkov z dreva preukázať sa s dokladom, z ktorého sú zrejmé tieto údaje: množstvo dreva, objem dreva, zaradenie surového dreva a tak ďalej. Prepravca... Bod 5. Prepravca je povinný uchovávať doklad podľa ods. 4 najmenej 5 rokov od dňa prevzatia dreva a výrobkov z dreva na prepravu. Ergo naši rómski občania, keď si zoberie drevo na chrbát a nebodaj si zaplatil za to ešte aj tie 2 eurá, lebo čo to asi bude stáť, zobral drevo na chrbát, odniesol si to domov, tak 5 rokov mal uchovávať podľa názoru odborníkov ministerstva doklad o tom, že on prepravoval drevo. Vtedy pani ministerka na výbore to vehementne obhajovala, že toto je správny krok. Ešte raz opakujem, ďakujem, že ministerstvo pochopilo, že túto podmienku dáva len v prípade, ak to drevo je váhy väčšej ako 100 kg, ale stále zotrvávam na tom, že bude to buzerácia tých občanov. Keby to bolo do jedného roka, keď niekto si kúpi 10 m dreva a donesú mu ho domov, že si to uchová, áno, má to hodnotu 200 euro. Niektoré dámske topánky sú drahšie a som presvedčený o tom, že tie dámy tie účtenky od tých topánok neuchovávajú 5 rokov. (Reakcia z pléna.) Dva roky ako v tých zárukách, ale jednoduchý dedinský občan, teta, ktorá naozaj nemá ani plyn, nemá na uhlie, chce si kúpiť drevo a my ho budeme, s prepáčením, drbať, 5 rokov máš ho uchovávať! Ako zamyslite sa nad sebou, v poriadku. Ja som, ako ja som to len povedal, lebo je to moja úloha, aby som na to upozornil. Dovoľte, aby som povedal, poukázal na ďalšiu vec, a to v spoločnej správe bod 29. Hovorí o rozhodnutí prepadnutia zadržaného dreva a výrobkov z dreva v prospech Slovenskej republiky. Nedá mi, prepadnutie veci a zhabanie veci v Slovenskej republiky je dosť prísne, prísne kontrolované. Keď niekto bude prepravovať nelegálne, nelegálne drevo a ministerstvo a inšpekcia to zadrží, tak to drevo nevráti naspäť majiteľovi, komu to patrí, ale prepadne to v prospech štátu. Niečo tu nesedí. Aj nelegálne, keď ukradol niekto drevo, ale keď sa zistí, že kto je skutočným majiteľom, tak by ste mu to mali vrátiť naspäť, nie vydať rozhodnutie, že to prepadáva v prospech štátu. Zhabať majetok niekoho, niekoho, či je to firma, či je to súkromná osoba? Ako, ako to môže to dovoliť štátny úradník, zhabať majetok? Akú to krajinu budujeme?! Kde je to vlastnícke právo a ústavné právo na vlastníctvo? Musím povedať, že keď sa pozriem na tento jednoduchý zákon, ktorý tu je, tak tento zákon má 20 paragrafov vrátane účinnosti. Spoločná správa k kvalitnému materiálu z ministerstva pôdohospodárstva má 44 bodov a 20 strán, viac ako samotný zákon, keď prišiel do parlamentu. A toto je dôkaz a vizitka o tom, ako sa pripravujú materiály na ministerstve pôdohospodárstva, a preto v tomto prípade už nedám žiadny návrh, to je druhé, druhé čítanie. Ak chcete, tak si to schváľte, ale ľudia vás za to nepochvália. Ďakujem.