V. Novotný, poslanec: (2009-09-10):
Nerobilo sa to ľahko, keď môžem povedať, lebo naozaj sme sa snažili uchopiť ten problém a navrhnúť riešenie. A nie je to jednoduchý problém. Skutočne, do určitej miery som sa zaoberal spolu s kolegami touto problematikou niekedy od jari roku 2008 minulého roku, kedy najväčšia zdravotná poisťovňa, už spomínaná Všeobecná zdravotná poisťovňa, znížila zmluvy niektorým poskytovateľom o 20, 30, 50 % väčšinou, čo sa týka limitov, teda rozsahu objednanej zdravotnej starostlivosti. A naopak, iným poskytovateľom zvýšila o 30, 40, niekedy aj o viac percent ceny, predovšetkým ceny. Vtedy bolo krásne vidieť, ako sú poskytovatelia zdravotnej starostlivosti bezmocní proti takémuto rozhodnutiu Všeobecnej zdravotnej poisťovne, a ktorejkoľvek, teraz to nie je len o všeobecnej, akejkoľvek zdravotnej poisťovne. A odvtedy sme trochu špekulovali, ako to vyriešiť. To prvé riešenie bol úrad pre dohľad. Tá reakcia zo strany poskytovateľov a poisťovní bola rozpačitá, jedných aj druhých. Tak prichádzame s rozhodcovským súdom, s rozhodcovským konaním. Keď niekto poradí lepšiu možnosť nezávislého arbitra, rád o tom budem diskutovať. Lepšie sme zatiaľ nevymysleli, ale malo by to byť predovšetkým o tom, aby sa ten vzťah medzi poskytovateľom a poisťovňou zmenil na partnerský, a nie na vzťah nadriadeného s podriadeným. A, bohužiaľ, situácia je taká, že keď poskytovateľ zdravotnej starostlivosti dostane nižšiu zmluvu o 20, o 30 %, tak chvíľu robí určité také manévre, skúša, vyjednáva, prosí, plače, vyhráža sa, informuje médiá, a potom nakoniec tú zmluvu aj tak podpíše, lebo ju potrebuje k samotnej existencii svojho zdravotníckeho zariadenia. Čiže, nie je tento zmluvný vzťah vyrovnaný. Áno, vy môžete povedať, že zákon o zdravotných poisťovniach tak, ako je napísaný, schválila a urobila predchádzajúca vláda. No, je to pravda. Napriek tomu prax ukazuje, že tento vzťah nie je vyvážený. Tá naša snaha nie je o ničom inom len vyvážiť tento vzťah. Neviem, či to je najoptimálnejšie riešenie, s iným zatiaľ nikto neprišiel. V čom sú spory medzi poskytovateľmi, teda ambulanciami a nemocnicami, aby som hovoril jednoduchšie, a zdravotnými poisťovňami. Vznikne tu spor o oprávnenosti úhrady za zdravotnú starostlivosť. Pacient s vážnym úrazom hlavy dlho leží na ARO, potrebuje intenzívnu starostlivosť. Po troch, štyroch mesiacoch tento pacient odíde do iného zdravotníckeho zariadenia a nemocnica má nejaký účet, koľko stála táto liečba a začne sa sporiť so zdravotnou poisťovňou. Nemocnica pýta jeden a pol milióna korún a zdravotná poisťovňa povie, dám vám tristotisíc. Kto tento spor rozhodne? Povedzte, kto? Polroka sa budú sporiť, potom poskytovateľ povie, viete čo, dajte mi tých tristo a nechajme to tak, fakt to nestojí za reč. Aj tak, čo by sa sporili. Môže sa obrátiť na súd? Áno, môže. A ten rozhodne o šesť rokov, že bola nejaká formálna chyba, niekto dal inú čiarku do papiera na podanie. Preto sme vymysleli rozhodcovský súd, aby dokázal efektívne rýchlo rozhodnúť, aby povedal, pravdu má ten, pravdu má onen, toľko dá. Tak ako rozhodca, nezávislý rozhodne v spore medzi odborármi a Asociáciou nemocníc, o koľko sa majú zvýšiť platy. Rozhodol 4 % od septembra, všetci rešpektujú, rozhodol by aj v tomto spore. Ale spor môže vzniknúť napríklad o plnení indikátorov kvality. V súčasnosti sa indikátory kvality posudzujú veľmi vágne, pretože zo zákona vypadli, ale perspektívne k tomuto môže dôjsť. Spor môže vzniknúť o terapeutickom postupe. Poisťovňa povie, urobili ste mu štyrikrát kontrolnú magnetickú rezonanciu. Ja to nezaplatím ako zdravotná poisťovňa. To nebolo potrebné. A nemocnica hovorí, ale bolo to potrebné, ten pacient si to vyžadoval. Kto tento spor rozhodne? Revízny lekár? Ten bude na strane poisťovne, lebo je jej zamestnancom. No, kto to rozhodne? Súd o šesť rokov? Preto sme prišli s rozhodcovským konaním v danej veci. No a potom ten samotný problém. Na Silvestra, na Nový rok sa poskytovatelia na konci roka 2007 a na začiatku roka 2008 zobudili na to, že dostali nové návrhy dodatkov zmlúv. Otvoríte si návrh, mínus 30 % oproti predchádzajúcej zmluve. Odôvodnenie: Tak sa rozhodla zdravotná poisťovňa. Kde sa dovolá poskytovateľ spravodlivosti? Veď prosím, neplní predstavy poisťovne, neplní indikátory kvality? Rozhodcovský súd rozhodne, že poisťovňa má právo takto rozhodnúť? Ale však ja s tým problém nemám, len niekto nezávislý by v tomto spore mal zasiahnuť. Teda, keď je návrh o 10 %, čo sa týka rozsahu alebo ceny nižší ako v predchádzajúcom období, má právo sa poskytovateľ obrátiť na rozhodcovský súd. Čo sa týka revíznych lekárov, myslím, že veľmi dobre to popísal kolega Slafkovský, ani o tom nechcem hovoriť, ale naozaj revízni lekári sú slabinou zdravotných poisťovní. Oni kontrolujú po prepustení pacienta, formálnu stránku, to znamená, či v dokumentácii máte laboratórne výsledky dobre nalepené a ešte, či je každý deň napísaný dekurz a či pán doktor každú pečiatku, keď sa podávali opiáty, podpísal a opečiatkoval. Nemá, nezaplatí. Má, zaplatí. A to nie je o tom. Revízny lekár nemá byť o tom. Revízny lekár má byť o tom, aby komunikoval s poskytovateľom. Poisťovne to tak aj chceli, len to nerobia. Aby vedel vstúpiť do liečby, aby vedel v priebehu liečby povedať, že viete čo, nerobte ďalšie štyri magnetické rezonancie, lebo ja to už nezaplatím. Ja ako revízny lekár to nezaplatím. Ale, samozrejme, musí prebrať aj čiastočne zodpovednosť za svoje rozhodnutie. To je úplne normálne. Je nenormálny stav, keď revízny lekár vám uzná zdravotnú starostlivosť, ktorú ste poskytli a zdravotná poisťovňa, ktorá ho zamestnáva, vám to nezaplatí. Nech si dohodnú, nech si dohodnú, že zaplatí do polroka, ale potom nech zaplatí. Nech je termín a nech zaplatí. Keď je niečo poskytnuté lege artis pacientovi – poistencovi, ktorý to potreboval, poskytovateľ peniaze musí dostať. Nemôže držať čierneho Petra v rukách poskytovateľ. Radšej nech ho drží zdravotná poisťovňa, pretože, keď nedá starého človeka, ktorého bolí noha – o ktorom včera tak plamenne sám v televízii rozprával pán minister Raši, ako sa o neho stará – bolí ho noha, on nepôjde do poisťovne, on pôjde do nemocnice. Potom to jeho poisťovňa nemocnici nezaplatí. To je ten celý problém. Takisto je podľa nás anomálny vzťah, že keď je poskytovateľ nespokojný s revíznym lekárom alebo je presvedčený o tom, že revízny lekár by mohol mať zaujatosť voči nemu, tak sa môže voči nemu odvolať do zdravotnej poisťovne, ktorá ho poslala. To je naozaj zle napísané v zákone o zdravotných poisťovniach. Preto sme navrhli, aby v danej veci rozhodol úrad pre dohľad, lebo tu by mala štátna inštitúcia rozhodnúť. O tom je táto novela zákona. To, že sa tam ešte dostala povinnosť pre poskytovateľov špecializovanej gynekologickej a špecializovanej stomatologickej ambulantnej starostlivosti, že sa tam dostali a dostala sa tam zmena, ktorá im dáva možnosť alebo dáva povinnosť zdravotnej poisťovni uzavrieť s nimi zmluvu, tým reagujeme znovu len na aktuálne problémy, ktoré vyvstali v teréne predovšetkým vo vzťahu ku gynekologickej zdravotnej starostlivosti, lebo viem uviesť konkrétne príklady žien, ktoré chodia ku svojmu gynekológovi, navštevujú ho, otehotnejú, počas celého tehotenstva ich sprevádza ich gynekológ a keď príde ten okamih, keď majú ísť rodiť a chcú, aby ich gynekológ odrodil, tak s danou nemocnicou alebo s daným poskytovateľom zdravotná poisťovňa neuzavrie zmluvu. Podľa mňa je to etický problém. Podľa mňa, ak má všeobecného lekára a má všeobecného lekára pre deti a dorast zazmluvniť zdravotná poisťovňa, keď má čo i len jedného poistenca z tejto zdravotnej poisťovne, podobné by to malo byť pri špecializovanej gynekologickej a stomatologickej zdravotnej starostlivosti. Druhá vec je, že naším záujmom, spoločenským záujmom by malo byť, aby každý pacient mal nielen všeobecného lekára, u ktorého má uloženú svoju kartu, ale aby mal aj svojho zubného lekára, ktorého minimálne raz za rok, čo sa týka preventívnej prehliadky, navštívi a aby každá žena Slovenskej republiky navštevovala gynekológa, ktorého si sama vyberie. Pretože iste uznáte, že je to taký intímny, etický problém, kto si ktorého gynekológa vyberie, ktorá žena, ale naším cieľom je, keď chceme bojovať proti závažným ochoreniam, ktoré sa v gynekologickej oblasti vyskytujú, viete, o ktorých hovorím, aby žena pravidelne chodila na gynekologické preventívne prehliadky ku gynekológovi, ktorého si sama vyberie. A o gravidite som už hovoril. Takže naozaj berte túto novelu zákona. My naozaj môžeme len potvrdiť to, čo povedal pán poslanec Slafkovský, veľmi sme neočakávali vrelé prijatie zo strany najsilnejšieho poslaneckého klubu, dokonca ani potlesk na otvorenej scéne, len sme chceli ponúknuť náš pohľad na problém a naše riešenie tohto problému. Samozrejme, ak táto novela zákona neprejde, budeme sa ďalej zaoberať touto problematikou možno o polroka, keď ešte to bude aktuálne. Podáme ďalšiu novelu, aby sme tento nevyvážený vzťah medzi poskytovateľom zdravotnej starostlivosti a zdravotnou poisťovňou trošku vyvážili. Dámy a páni, ďakujem vám ešte raz za to, že ste vystúpili v diskusii, že ste sa zapojili do rozpravy k tomuto zákonu, a tí, ktorí môžete, vás chcem poprosiť o podporu tohto zákona. Ďakujem pekne.