Hlina, Alojz, poslanec NR SR (2013-10-30):
Vážená pani predsedajúca, vážené kolegyne, kolegovia, využijem túto príležitosť a vyjadrím sa k predloženému návrhu a spomeniem aj niektoré iné skutočnosti, ktoré sú meritórne pre dnešný deň. Ak sa na mňa kolegovia nenahnevajú, ja cítim dobrý úmysel, ale môže byť pochopený zle a ja by som sa, poviem pravdu, aj trošku bál, keby sme stavali aj politickú prácu, činnosť na báze z dvoch základných emócií, na ktorých spraví stranu každý – a teraz prepytujem – blbec. To znamená závisti a nenávisti. Na závisti komunisti a na nenávisti fašisti. Nie je nič ľahšie, ako urobiť politickú agendu, a jednu z týchto emócií si vyberiete a kúrite a darí sa to a k tomu prispôsobujete aj návrhy. Nie? Pán predkladateľ, dohovorím, aby ste to nestiahli na seba, je to rizikové predkladať určité návrhy, ktoré sa môžu z určitého pohľadu k tomu blížiť. A ja sa, poviem, a ja viem, že si nepomôžem aj politicky, ale bojím určitého typu návrhov, ktoré, v ktorých začneme hľadať riešenie. Viete, že naša neschopnosť riadiť túto krajinu spôsobí, že my začneme hľadať riešenia v tom, že autá budú stáť toľko, že poslancov bude toľko a že platy budú mať také. Toho sa, poviem pravdu, trošku bojím a je vysoký predpoklad, že niektorí naši kolegovia z toho spravia agendu, politickú agendu a nosnú politickú agendu, že nebudú hľadať a ponúkať riešenia, stratégie, koncepcie, ale budú ponúkať uchopiteľné, ľahké, populárne, populistické zníženie platov, zníženie poslancov, zníženie cien áut a budeme tomu tlieskať a trošku sa toho bojím. Dovoľte, aby som vyjadril túto obavu, že aby sme tú našu neschopnosť riešiť fakt, že uchopiť a pochopiť túto krajinu, že čo je zmyslom aj nás, že urobiť ju udržateľnou. Nakoniec nám niekto neposunul, že riešte to tak, že povedzte, že niečo bude stáť iba toľko. Veľmi opatrne s týmito inštitútmi, ony sú lákavé, ony pokúšajú, ony zjednodušujú aj život aj v politickej agende. Hej, že teda povedz to a to, vytrápiš, na pol roka máš pokoj. Toto by som trošku varoval a varoval by som prípadne aj kolegov, ktorí len čakajú, kedy to otvoria, že ako platy, ja neviem čo, a, a budeme sa tu proletárčiť. Trošku sa toho bojím. Fakt, ale neberte to osobne, to, že by som ja nejak útrpne trpel s tým platom, len hovorím, že ak toto začneme podsúvať ako riešenie, je to výrazom nie našej empatie, ale výrazom našej slabosti, že sme teda nenašli riešenia pre krajinu a hľadáme riešenia tam, kde nie sú. K tomuto návrhu, ja ho identifikujem predložený v dobrej viere a reakcia je zase len dôsledkom na niečo. Viete, ono je, častokrát sme svedkami toho, že sa tu hráme na niečo. My sa hráme. Presne. Ako môže župa, ktorá pomaly, ja neviem, deti im chodia na záchody, ktoré vyzerajú jak na železničnej stanici v Hornej Dolnej, si kúpiť limuzínu za 90-tisíc, ale kúpia. Oni si ju kúpia! Ja som bol pred 20 rokmi v Číne v takom, to bola taká agentúra na podporu málo rozvinutých oblastí Číny. Ona mala enormnú, ale enormnú silu. To by ste neverili, aký to bol silný orgán, a oni sedeli, my sme mali pomaly pocit, že sme, vyzeralo to ako taká ubytovňa pomaly, hej. Sedeli tak v jednoduchom sedení a vedľa toho bol jeden z prvých mrakodrapov v Pekingu a tam sídlila firma, ktorá im patrila, ale oni sedeli a to boli, to bola Čína, hej, a tam zaznela tá otázka, tam kapitáni nášho priemyslu, tam ešte boli z VSŽ, ja neviem, ešte ZŤS-ka, ja neviem, kto tam, že im to prišlo také, akože také slabé, že nevybavené. A potom povedľa sa povedalo, no ale prepáčte, my sme inštitúcia, ktorá pomáha málo rozvinutým oblastiam Číny a oni to vnímajú politicky, že nemôžu sa oni prezentovať nejakým bohatstvom, keď zabezpečujú prerozdelenie bohatých oblastí medzi chudobné. Viete, tam to tú senzitivitu mali. Proste tá senzitivita, a to bolo 20 rokov dozadu, možno, ja neviem, tam sa už veľa vecí zmenilo, samozrejme, ale máme ju mať v sebe. My máme mať v sebe takú brzdu, že, že sa nehráme, a my sa hráme. Ja už neviem, v ktorej župe si to kúpili tú limuzínu za 90-tisíc, ale to je presne to. Jednak, že z cudzieho krv netečie a z druhého, že sa hráme. Ale tiež by som bol veľmi opatrný v tých stropoch a v tom zase z extrému do extrému, že teda riešením teraz bude, že budeme chodiť na bicykloch alebo na tisícdvestotrojkách, alebo viete, že skôr hľadajme, hľadajme, teda ak to chceme uchopiť, že tú logiku v tom a napríklad niekedy aj dokonca sú aj štáty, ktoré sa tým riadia. Pokiaľ viem, tak Francúzi jazdia na Citroënoch, že vládne, Francúzi si, áno, že to je, to s tým súvisí a my máme dokonca šancu teraz. Viete, preto som tú tisícdvestotrojku spomenul, lebo niekedy dávno, keď tu nebol automobilový priemysel, že keby sme to my chceli postaviť na tom, že, že sa uprednostňujú nákupy vozidiel, ktoré sú made in Slovakia, tak tá tisícdvestotrojka, ktorá sa tu kedysi vyrábala, by zrovna nemuselo to byť pravé orechové, ale teraz sa to rádovo zlepšilo. My máme dokonca vzhľadom na to, že sme automobilová veľmoc, my máme široký záber. My môžme ísť fakt, že úradníci, ktorí idú, ja neviem, niekde na kontrolu, tak im stačí Kia, hej, ale nikdy nebudem hovoriť, že vládni predstavitelia majú chodiť na bicykloch, teda na bicykloch áno, ale nie na tisícdvestotrojkách. Ale aj tu máme v portfóliu vyrábaných značiek značky, ktoré sú výrazom toho statusu, a to je aj určitá statusová záležitosť. Nehrajme sa, hej, či to je to vo Volkswagene Q7, Porsche Cayen, takže ja by som skôr týmto smerom šiel, že nájdime parametre, ktoré budú hovoriť, že, že, a to zase trebárs zohľadniť s európskym právom, či to vôbec umožňuje, ale podľa mňa to umožňuje. Keď Francúzi môžu jazdiť na ich autách, tak hádam nám dovolia jazdiť, a nie že nás niekto udá alebo povie na nejaký rozborový súd, že to nemôžme, že to je proti konkurencii, že uprednostňujeme nákup vozidiel, ktoré sú made in Slovakia. To znamená vyrobené u nás. A tam by som videl to ratio v tom a že tam podľa, týmto smerom by sme sa mali vybrať. To by bolo moje, moje odporúčanie, že, že do budúcna, že možno to fakt nefixovať, nefixovať na, na cenu, lebo to môže ich mýliť. Teraz ak navrhujete 40-tisíc, koniec koncov ono to všetko prudko zlacnelo, hej, že tie autá fakt prudko zlacneli a nemusí to byť, umožňujete tam výnimku, zase sa budeme hrať na výnimky. Skôr ak by som doporučil, týmto smerom by som to videl logickejšie, ale keď, a to je, týmto skončím, že keď by sme mali chcieť niečo fixovať a myslím si, že to by možno stálo za to a nebolo by to tak politicky možno u niekoho možné vyhodnocovať ako nekorektné alebo populistické, tak fixujme napríklad tie večné problémy s webstránkami, s logami a neviem čo. Viete, že tak pripravme návrh a schváľte ho, konečne už niečo schváľte aj nám alebo dajte, mne to je jedno, dajte návrh, že logo nemôže stáť viac ako 200 euro. Prečo by, alebo tak 300, viete, no. Lebo my sme schopní kupovať logá za tisíce euro, dajte návrh, že webová stránka, prosím vás, dneska vám študenti spravia za 50 euro stránku, hej. Tak dajte s rezervou, že to má nejakú, hej, že modularitu a neviem čo, tak dajte 700 euro. Viete toto, za tento návrh zákona ani nevystúpim, sľubujem, len zahlasujem za, hej, že proste to má podľa mňa ratio v tom a nemôže, nemôže byť niekedy vyhodnocovaný, že už je na hrane, čo tuná v tomto prípade sa toho trošku, trošku obávam. Takže ak nedáte, tak dá niekto iný, ale tam by som skôr videl, videl cestu, že, že kam, kam sa máme, kam sa máme vybrať. Ďakujem veľmi pekne a skončím tým, že stále upozorňujem na to, že chystáte sa znásilniť túto schôdzu tým, že ju chcete uťať, to znamená uťať body, ktoré neprerokujeme, a apelujem a upozorňujem na to, že to je nedôstojné. Toto je nedôstojné tomuto parlamentu, lebo neexistuje dôvod, lebo vaším dôvodom je to, že nechcete prísť na budúci týždeň na rokovanie. Prosím vás, keď dáte o tom hlasovať, že to chcete presunúť, uveďte ten dôvod, lebo nemáte dôvod. Povedzte korektne ľuďom, že dôvodom, prečo chcete ukončiť, je, že sa vám sem budúci týždeň nechce prísť a že nechcete prerokovať správu o vývoji verejných financií, pôdohospodársku správu, lesnícku správu, možno aj môj zákon o exekúciách, keď ho nestihneme, povedzte to tým ľuďom. Povedzte im pravdu, že čo je, čo je dôvodom, prečo dneska ideme vo švungu, a ja to kazím. Povedzte im pravdu. Ďakujem.