Mezenská, Helena, poslankyňa NR SR (2015-01-30):
Vážený pán predsedajúci, vážení prítomní poslanci, pán minister, dovoľte aj mne, aby som v druhom čítaní k zákonu o spotrebiteľských úveroch krátko predniesla svoj postoj k prerokovávanému zákonu. Hneď v úvode chcem podotknúť, že, samozrejme, túto legislatívnu iniciatívu, ktorá sa týka hlavne sprísnenia podmienok pri udeľovaní licencií poskytovateľom spotrebiteľských úverov, ako aj preverovanie schopnosti spotrebiteľa splácať úver, samozrejme, tieto legislatívne snahy a iniciatívy z úrovne vlády, z úrovne ministerstva, vítam, považujem ich za chvályhodné, dokonca chcem povzbudiť ministra, ministerstvo aj vládu v tom, aby sme v tomto trende pokračovali, pretože v súčasných podmienkach sa nedá spoliehať len na sprísnené opatrenia prostredníctvom legislatívy a prostredníctvom inštitucionálneho posilnenia právomocí jednotlivých inštitúcií, ale je potrebné sa na problematiku možného neprimeraného zadlžovania sa obyvateľstva dívať aj z hľadiska zvyšovania informovanosti samotných spotrebiteľov, z hľadiska zvyšovania ich právneho vedomia, z hľadiska zvyšovania ich finančnej gramotnosti. A v tomto smere je potrebné zamerať sa práve na obyvateľstvo s nízkym vzdelaním, obyvateľstvo možno vidiecke, obyvateľstvo, ktoré má, je sociálne znevýhodnené, ľudí s nízkym alebo slabým sociálnoekonomickým zázemím, pretože práve tí siahajú po pôžičkách, siahajú po úveroch bez toho, aby vedeli reálne posúdiť, či majú šance tieto úvery, tieto pôžičky splatiť. Ja som si overovala, nakoľko sa účinne pretavili už prijaté, mnohorodé prijaté opatrenia v praxi, a zisťovala som si to nielen cez rozmer konkrétnej skúsenosti ako-tak existujúcich a dobrovoľne pôsobiacich združení, keďže tá podpora zo strany štátu je poddimenzovaná. Zisťovala som si to aj z toho pohľadu, ako sa tieto prijaté opatrenia prejavili v poznaní a v skúsenostiach zástupcov advokátskych kancelárií, a potvrdili, že ten trend alebo to úsilie, samozrejme, má svoje dôsledky, má svoje následky. Ja sama môžem povedať, že ten objem alebo počet podnetov je nižší zo strany spotrebiteľov, to znamená, že takú tú prvú prílivovú vlnu, ktorá hádam najviac negatívne zasiahla nepripravených spotrebiteľov, akoby sme mali za sebou, takže naozaj nie je dôvod nejako bezbreho kritizovať, ak máme byť objektívni, avšak napriek tomu značné úsilie pre mnohých, či už poškodených spotrebiteľov, alebo aj tých zástupcov združení, ktorí im pomáhajú, sa vzťahuje práve na odstraňovanie alebo elimináciu tých negatívnych dopadov, z ktorých sa budú musieť samotní spotrebitelia nejakým spôsobom dostať. Máme tu skupinu ľudí, spotrebiteľov, ktorí boli zasiahnutí špekulatívnymi praktikami a neprimerane nastavenými spotrebiteľskými úvermi, ktorí sa dostali do dlhovej špirály. Ocitli sa tak vo veľmi zlom sociálno-ekonomickom postavení. Mnohí poprichádzali o vlastné bývanie. A tu vidím veľký nielen priestor, ale aj hlavne potrebu zo strany štátu a možno aj so štátom spolupracujúcich organizácií, subjektov ako týmto ľuďom možno pri odstraňovaní týchto dôsledkov pomôcť. Existujú a stále sú mnohé procesy, ktoré prebiehajú na súde, živé, sú aktuálne a už nechcem byť ako taký papagáj, nechcem sa opakovať, ale naozaj za veľmi vážnu vec považujem to, aby sa rovnaký dôraz, aký sa kladie na prijímanie legislatívnych opatrení v teoretickej úrovni, aby sa dbalo na to, aby sa poskytla pomoc aj tým výkonným subjektom, zložkám, ktoré pri odstraňovaní následkov poškodených spotrebiteľov zo spotrebiteľských úverov pomáhajú. Naozaj táto pomoc je potrebná, je nevyhnutná a ja dúfam, že v záujme takého súbežného pôsobenia jednak na zvyšovanie zodpovednosti nebankových subjektov a súbežného pôsobenia na zvyšovanie finančnej gramotnosti ľudí bude vedieť štát, ministerstvo hľadať spoločnú reč a teraz nielen s mimovládnymi spotrebiteľskými organizáciami, ale aj možno s jednotlivými mestskými úradmi, samosprávnymi subjektmi, ktoré sú v podstate ako prvé na pomoc spotrebiteľom, ktorí sa či už v dlhovej špirále ocitli alebo ktorí potrebujú či už od verejnoprávnych subjektov, alebo mimovládnych subjektov pomoc. Je tu ten priestor, nie je to pre nás uzavretá kapitola. Týmito opatreniami viac-menej, tieto opatrenia vnímam skôr ako preventívne opatrenia, aby sa tomu, čo máme za sebou, tej zlej skúsenosti predišlo. Ale ako vravím, následky, ktoré to spôsobilo a ktoré sa prejavujú v mnohých prípadoch až dramaticky a tragicky na osudoch mnohých slovenských rodín, v tých následkoch potrebujú mnohí, či už dobrovoľníci, alebo zástupcovia verejnej správy, pomoc. Nehovorím len o finančnej pomoci, hovorím aj o tom, aby sa vlastne vytvorila spolupráca medzi ministerstvom a medzi subjektmi, ktoré pomáhajú ľuďom v praxi. Takže asi toľko z mojej strany k téme a k preberanému zákonu. Ďakujem pekne.