Jurinová, Erika, poslankyňa NR SR (2016-10-12):
Vážený pán predsedajúci, vážený pán minister, kolegyne, kolegovia, dovolím sa aj ja zopár poznámok k návrhu zákona, ktorý máme pred sebou. Je to zákon o hazardných hrách. Naozaj pred tými štyrmi rokmi, keď bola v pléne predchádzajúca novela, bolo to dosť búrlivé, celá debata. Niečo málo sa potom podarilo vyrokovať kolegom a vlastne to niečo málo je dnes opäť takým možnože jedným z väčších problémov sporu. Na úvod chcem povedať, že podobne, ako kolegyňa Edita Pfundtner tuná hovorila o tom, že neurobilo, povedala tie neresti, ktorým neholduje, tak rovnako sa pridávam, že ani ja nie som ani hráčka, dokonca mám v neobľube takéto hry. Ale takisto som schopná prijať aj akceptovať ľudí, ktorí majú na to presne opačný názor. Preto je mi jasné, že s mojím príspevkom nebudete všetci súhlasiť a možno, že aj pán minister s tým nebude súhlasiť, ale považujem za potrebné, keďže každý tu zastupujeme určitú skupinu ľudí, tak vypovedať názor v tomto prípade aj môj, nielen prenesený. Na úvod začnem, že v Bratislave je vraj viac prevádzok ako lekární. Už to svedčí o tom, že hazard, ktorý si má právo každý štát Európskej únie regulovať, možno nemáme regulovaný dostatočným spôsobom, keďže už len to porovnanie, ktoré som s dávkou humoru povedala, je pravdivý. Je smutné, že štátu doteraz záleží viac na príjme do štátneho rozpočtu ako na ochrane ľudí, ktorí gamblerstvom alebo inými aj závislosťami trpia. V prípade hrania ide naozaj o gamblerov. A je mi ľúto, že štát im poskytuje nedostatočnú pomoc. Teraz nemám na mysli len liečebne psychiatrické. Ale viete, že s každým jedným človekom, ktorý, ktorý podľahne takémuto typu závislosti, súvisí ďalších desať až pätnásť ľudských osudov, ktoré sú akýmkoľvek iným spôsobom postihnuté spolu s osobou-gamblerom alebo ovplyvňuje, ich život ovplyvňuje životy 10 až 15 ľudí. Som určite rada, že vláda si osvojila náš návrh zákona, ktorý sme už niekoľkokrát predkladali ešte dokonca v minulom volebnom období s pánom poslancom Mirom Kadúcom, Petrom Pollákom. Tento rok už bol tiež tento návrh zákona podaný skupinou, takmer celým klubom Obyčajných ľudí, nezávislých osobností spolu s Novou. Takže som rada, že minister po asi troch rokoch uznal, že požiadavka vytvorenia registra fyzických osôb a spôsob zabránenia osobám, ktoré poberajú dávky v hmotnej núdzi alebo sú v sociálnej núdzi, hrať, keďže dostávajú peniaze z verejných zdrojov, je naozaj na mieste. V tomto s novelou veľmi súhlasím, fandím jej. A rovno poviem, aby som sa potom neskôr k tomu nevracala, bola by som veľmi rada, ak by sa okruh osôb, ktoré majú možnosť zakročiť v prípade hrania, rozšíril možno naozaj aj na partnerov alebo manželov ľudí. Pretože, ako som povedala, osud jedného otca alebo jednej matky, ktorá podľahne hráčstvu, gamblerstvu, tak ovplyvní život a cyklus celej rodiny. Práve hráčstvo má na svedomí rozpady rodín, možno menšiu schopnosť zaoberať sa vzdelávaním svojich detí. Nadväzuje to na seba kopu problémov, ktoré by mohli možnože zmierniť alebo zlepšiť aj práve rozšírenie okruhu osôb, ktoré by mohli povedať alebo upozorniť na to, že do okruhu hráčov by nemal byť zaradený ich životný partner alebo manžel. Verím, že s týmto sa pán minister bude aspoň zaoberať, zapodievať, a verím, že možno aj dôjdeme k nejakému prieniku cez pozmeňovací návrh. Téma hazardu je pre hnutie naozaj kľúčová. Už len z pohľadu toho, že vnímame, tak ako v Bratislave existuje veľká skupina hráčov, vnímame, že práve aj v zaostalejších krajinách, v zaostalejších oblastiach Slovenska, najmä teda v oblastiach, kde je väčšia rómska komunita, hazard uberá ľuďom na, neviem, možno na lepšom prežívaní, podporuje zároveň gamblerstvo aj užívanie alkoholu a drog celkovo. Liečba z týchto závislostí si určite vyžaduje ďalšie a ďalšie náklady pre spoločnosť, ktorú nedostáva. Teraz ma práve napadá, že tu by bolo dobre povedať, že ten príjem, ktorý mal, myslím, že za rok 2015, bolo okolo 170 mil. eur do štátneho rozpočtu, by som chcela vedieť, keďže si spomínam ešte na rozpravu z toho roku 2012, ja by som chcela vedieť, že z akej časti sa tento príjem potom vracia tým rodinám, ktoré sú patológiou hráčstva postihnuté. Bolo by veľmi dobré, keby možno aj ministerstvo financií si vyžiadalo vypracovať aj takúto analýzu, že koľko z tých peňazí štát investuje práve do rodín, do ľudí, ktorí sú týmto hráčstvom poškodené. Zdá sa mi, že ak by vládna strana SMER mala skutočne záujem obmedziť hazard, tak možno sa bude uberať podobným smerom, ako je to v Poľsku alebo vo Francúzsku, kde výherné hracie prístroje môžu byť umiestnené len v kasínach, ktorých počet je prísne regulovaný. Iné krajiny, ako napríklad Rakúsko, zas majú výherné prístroje limitované na počet obyvateľov. Nový návrh sa zameriava najmä na reguláciu zahraničných nelicencovaných poskytovateľov on-line hazardných hier, čo je potrebné určite z hľadiska výberu daní, no nedostačujúce pokiaľ ide o lepšiu ochranu ľudí a najmä mladistvých. Musím povedať, že predsa len novela v tejto časti je naozaj veľmi obsiahla, veľmi široká, veľmi podrobná. Toto kvitujem, len stále upozorňujem na to, že aby sme sa nestali ako vazalmi len výberu daní, aj keď je mi jasné, že tunák sedí pán minister, a to je jeho hlavnou úlohou, že vybrať čo najviac do štátneho rozpočtu, aby mohol pokryť všetky požiadavky, ktoré počuje nielen od svojich koaličných kolegov, ale snáď aj opozičných. Pripomeniem to, čo tu už opäť bolo niekoľkokrát hovorené. Máme za sebou taký veľmi, veľmi silný rok z hľadiska snáh skupiny ľudí, množstva ľudí, alebo možno spomeniem obzvlášť iniciátorov, ktorí chceli s hazardom hlavne v Bratislave niečo urobiť. A bojím sa, aby tá snaha ľudí, ktorí takmer rok zbierali petíciu, naozaj nevyšla nazmar. Pán minister, ja verím, že nedopustíte, aby zlodeji vyhrali nad 136-tisíc ľuďmi, ktorí dali svoj podpis pod petíciu, ktorá mala zabrániť rozširovaniu hazardu alebo odstrániť hazard z Bratislavy. Nedotýkame sa kasín, dotýkame sa herní, ktoré špatia mesto Bratislava, aj iné mestá. V tejto súvislosti som rada, že sa zaoberáte aj reklamou týchto herní a tiež dávate alebo sprísňujete pravidlá v tejto oblasti. Čo považujem za niečo veľmi dôležité a čo nášmu zákonu určite chýba a z čoho možno potom vznikajú aj rôzne nejasnosti, rozpory, je základná definícia verejného poriadku. Častokrát sa stretávame s tým, že verejný poriadok považujeme, alebo za narušenie verejného poriadku považujeme to, že niekto po desiatej kričí, huláka a opitý chodí po meste, po uliciach, rôzne prejavy vandalstva. Ale ja som presvedčená o tom, že práve medzi narušenie verejného poriadku by sa mali zaradiť aj veci, ktoré súvisia s ochranou mladistvých, ochranou rodín, ochranou jedinca pred sociálnym vylúčením. A bolo by veľmi dobré, keby sme toto všetko mali zadefinované hneď v úvode účelu zákona. V tom účele zákona, aby boli zadefinované základné ciele, proste, o čo by sa tento zákon mal usilovať a snažiť. Ak by sme urobili toto, verím, že mnoho problémov by sa nám zrazu vytratilo. Narážam teraz najmä zavedenie povinnosti petície, obce, už ako sme počuli, už to kolega Beblavý dosť, aj vlastne kolegyňa Pfundtner to otvorila, ide teda, že zavádzate povinnosť opakovania, preukázateľne narúšanie verejného poriadku musí obec alebo ľudia zisťovať v spolupráci s Policajným zborom. Rovnako toto považujem za úplne choré a verím, že toto zo zákona vypadne. Ale na druhej strane opäť poukážem na to, že pokiaľ by boli zadefinované, pokiaľ by bol v úvode hneď zadefinovaný, čo je to verejný poriadok, aj táto starosť by odpadla. Je to zbytočná prekážka, ktorá, bojím sa, ak nakoniec vás presvedčia, neviem, či zo ZMOS-u, ktorí vám túto pripomienku dávali, alebo niekto iný, alebo možno lobisti, že to má opodstatnenie a necháte to, tak zmaríte snahu 136-tisíc ľudí, možno aj o niečo viac, ktorí sa rôznym spôsobom snažili pomôcť v očiste svojho prostredia, v ktorom žijú, nielen v očiste, ale aj v ochrane. Hovorila som, že aj naše hnutie podávalo niekoľkokrát novely zákona o hazarde. Inšpirovali ste sa jedným spôsobom, ktorého autorom bol pán poslanec Kadúc, pán poslanec Pollák, dnes tu máme ďalšie novely, ktoré sme predkladali už v minulom volebnom období aj s kolegyňou Šipošovou, Horváthovou. Dnes sme nanovo prišli s novelou zákona o hazarde, pretože sa nám zdá vládna novela taká, ktorá sa zameriava naozaj nie na ochranu ľudí, ale na ochranu príjmu do štátneho rozpočtu. Preto považujem za veľmi dôležité, aby ste uvažovali aj o spôsobe, akým upraviť napríklad legislatívu aj v oblasti Bratislavy, hej. Náš návrh bol, aj teraz ho pán Budaj bude určite predstavovať, aby sa, ak teda zostane povinnosť petície v legislatíve, tak pre Bratislavu je veľmi nutné, pokiaľ svojím, neviem, svojou silou nedokážete vyriešiť to, aby naozaj zlodeji nezvíťazili nad občanmi, v tomto prípade a hovorím o krádeži petícií. Ak by Bratislava uvažovala o rozdelení povinnosti, ktorá jej vyplýva zo zákona, a to spustiť petíciu v celom meste, aby mali mestské časti, jednotlivé mestské časti možnosť vytvoriť si vlastnú petíciu, vyzbierať si vo svojom rajóne potrebný počet a potom následne žiadať o VZN-ko vo svojej obci, vo svojej mestskej časti. Toto podľa mňa by veľmi mohlo pomôcť danej situácii, ktorú, opäť zopakujem, ja verím, že budete chcieť vyriešiť v prospech obyvateľov a nie v prospech zlodejov petície. Ešte taká spomienka z minulého volebného obdobia, keď sme, vtedy sa už hovorilo o tom, že Bratislavčania chcú zbierať petíciu, my sme mali vtedy predložený návrh zákona, ktorý upravuje práve podobným spôsobom, ako som hovorila, zákon o hazarde práve pre Bratislavu a Košice. Vtedy napodiv prišla delegácia až z Bruselu, lobistická skupina, ktorá sa, ktorá vlastne, jej jedinou úlohou bolo vysvetliť nám, ako je dobré mať správne reguly pre reguláciu hazardu. A s týmto som úplne súhlasila, len sme sa nezhodli na tom, že čo oni považujú za dostatočnú reguláciu. Presviedčali ma, že to, že máme zákon podľa nich dobrý, že netreba s ním nič robiť, toto som nedokázala teda v žiadnom prípade prijať a mne bolo len ľúto z toho, že oni sa na to pozerali naozaj len ako na zdroj príjmu a nejako nechceli akceptovať všetky tie negatívne sociálne javy, ktoré gambling a možno nedostatočná regulácia prináša. Som si vedomá toho, toho, že zákaz hazardu nemá v dnešnej spoločnosti zmysel, lebo rozvíjať čierny trh, to, to je asi to posledné, čo by chcel každý jeden zákonodarca. Na druhej strane stále si myslím, že sú ešte dostatočné rezervy v tom, ako obmedziť hazard slušným spôsobom a pomôcť tým, ktorí, bohužiaľ, niečomu podobnému podľahli. Dovolím si ešte prečítať niektoré pripomienky jednej skupiny občanov, ktoré sa snažili aj v pripomienkovom konaní, aj potom v rozporovom konaní argumentovať, a veľmi im nebolo teda umožnené, alebo nie, ich pripomienky neboli veľmi, vo veľkej miere zohľadnené. Neboli zohľadnené takmer vôbec, úplne nejaké drobnosti im len boli akoby vybavené, alebo prijaté za pripomienky. Takže postupne ich budem čítať. Chcem, pán minister, a bola by som veľmi rada, keby ste nám možno aspoň sa potom vyjadrili, prečo niektoré pripomienky nie je možné z vašej strany prijať a pokiaľ teda si nebudete istý, že aby ste mali snahu rokovať s nami o tom, ako by sa to mohlo ešte pozmeňovacími, pozmeňovacími návrhmi upraviť a vylepšiť. Takže budem čítať konkrétne pripomienky. Navrhujeme zachovať oprávnenie obcí v oblasti dozoru, aby neboli iba štatistami orgánov dozoru, keďže prípadné následky rozhodnutia ostávajú na nich. Navrhujeme sa vrátiť späť k právnej úprave, keď mali obce právo aj bez petícií občanov obmedziť hazard na svojom území. Občania si zvolili svojich zástupcov na to, aby ich zastupovali. Tunak sa znova vrátim k petícii, ktorá sa stala povinnosťou od roku 2012, a ak si dobre pamätám, vtedy sa argumentovalo, že jednotlivé VZN-ká, tých obcí bolo niekoľko, boli napadnuté protestom generálneho prokurátora alebo prokuratúry. Moja otázka potom ale je, že či existuje aspoň jedno súdne rozhodnutie obci, ktorá naozaj toto prehrala, ten protest, a musela, musela na základe toho zrušiť VZN-ko, že či aspoň jedna obec alebo mesto sa súdilo v tom čase, že či bolo právoplatné rozhodnutie. Pretože potom môžme uvažovať aj takým spôsobom, že mám informáciu, že nie všetky VZN-ká boli v tom čase napadnuté, zostalo niekoľko obcí a vlastne až tlakom, teda prijatím nového zákona v roku 2012, tieto uznesenia, tieto VZN-ká stratili platnosť, pretože nastala povinnosť, aby, aby obce museli mať podložené VZN-ko práve petíciou. Takže otázka znie, že či sa nechceme naozaj vrátiť k tomu a zistiť, koniec koncov na Ústavnom súde ešte stále leží podanie, teraz som si neni istá, či občanov alebo poslancov, nie som si istá, o tom, že či je naozaj povinnosť petície, že či to nie je zásah do práva občanov. Možnože by bolo veľmi dobré, keby aj Ústavný súd v tomto prípade rozhodol, mali by sme o starosť menej. Verím, že následne by sa hneď aj ministerstvo financií rozhodlo upraviť aj legislatívu vzhľadom na rozhodnutie Ústavného súdu, už akékoľvek by bolo. Ďalšia pripomienka. Navrhujú však tiež aj to, aby petícia, ak už je občanmi predložená, mala svoju závažnosť a v prípade, ak sa jej rozhodnú poslanci nevyhovieť, aby o tejto závažnej otázke bolo vypísané referendum, ktoré nebude znefunkčnene nereálne vyžadovanou účasťou, ktorá sa nevyžaduje ani na voľbách. Navrhujeme zachovať požiadavku predkladania súhlasu obce s hazardnými hrami každoročne tak, ako je to doteraz. Navrhujeme, aby odňať licenciu mohli obce a ministerstvo aj bez podnetu orgánu dozoru. Podnety môže dostať aj z iných zdrojov. Navrhujeme, aby sa nezužovali podmienky, pre ktoré je možné odmietnuť vydanie licencie na hazardné hry. Navrhujeme, aby nebolo možné prevádzkovať ani herne v blízkosti škôl. Navrhujeme, aby bolo možné vylúčiť z možnosti hrania hazardných hier aj manžela, ak o to požiada druhý z manželov z dôvodu, že nedal súhlas s nakladaním s bezpodielovým spoluvlastníctvom manželov na vklady do hazardu. Navrhujeme, aby o vylúčenie osoby trpiacej chorobou patologického hráčstva žiadal priamo lekár. Navrhujeme aj to, aby všeobecne záväzné nariadenie, ktoré obmedzuje hazard v obci, bolo prekážkou pre udelenie novej licencie, ak je žiadaná na obdobie, keď prijaté všeobecne záväzné nariadenie bude účinné. Takže toto boli všetky pripomienky, ktoré boli podané v rámci legislatívneho pripomienkového konania. Bola by som veľmi rada, keby ste sa, pán minister, aspoň k väčšine týchto pripomienok vedeli vyjadriť, prečo naďalej rozpor trvá, alebo prečo ste neboli ochotný prijať aspoň niektoré z týchto zásadných pripomienok. Ja stále verím, že budete ten, ktorý nedovolí zlodejom zvíťaziť nad 136-tisíc obyvateľmi Bratislavy. Chcem ešte pripomenúť, že k dnešnému dňu už viaceré mestá prijali na základe petície všeobecne záväzné nariadenia a snažia sa naozaj tým naznačiť, že nechcú byť súčasťou spoločnosti, v ktorej prekvitá hazard. Teraz nejde o prekvitanie hazardu v zmysle, že niekto má z toho príjem, ale kde prekvitá hazard, ktorý ničí ľudské životy. A týmto si zároveň dovolím skončiť. Ďakujem pekne.