J. Figeľ, člen Európskej komisie: (2009-02-10):
Dokument, ktorý ste obdržali, obsahuje súbor prioritných akcií a zámerov Komisie na tento rok v oblasti hospodárskeho rastu, zamestnanosti, boja proti klimatickým zmenám, za udržateľnú Európu, spoločnej imigračnej politiky, ako aj v rámci iniciatív, ktoré majú špecifické názvy (občania na prvom mieste, Európa ako svetový partner a lepšia regulácia). Dokument uvádza aj tzv. komunikačné priority, teda hlavné témy, na ktoré sa chcú zamerať Komisia, Rada a Európsky parlament. Ctené dámy a páni, rád by som vám preto ponúkol aj taký širší kontext, v rámci ktorého sa tento dokument predkladá a v rámci ktorého sme sa ocitli politicky ako spoločná Európa. Keď sa začínal minulý rok 2008, mnohí sa pýtali, či to bude rok v znamení tej pomyselnej magickej osmičky v našich dejinách. Dnes, keď sme už aj na Slovensku začali intenzívne pociťovať výrazné ekonomické dopady, ktoré spôsobil kolaps finančného systému v Spojených štátoch amerických, je jasné, že rok 2008 zlomovým je, resp. bol. Vo svojom rozsahu obrovský, bezprecedentný rozmach úverovania podnikateľskej sféry, ako aj spotreby domácností sa zasekol na hypotekárnom trhu na druhej strane Atlantiku. Vznikol veľmi rýchly a dosiaľ pokračujúci proces znehodnocovania aktív na burzách, ktorý prehlbuje naďalej stratu dôvery, istoty, ba aj solventnosti čím ďalej, tým väčšieho počtu podnikov, ale aj domácností, ľudí, čoho priamym dôsledkom je prepúšťanie a prudký nárast nezamestnanosti, nedôvery, obáv o blízku budúcnosť. Je to síce prirodzená reakcia na objektívnu situáciu, nárast obáv v ekonomike, ale nepomáha ju riešiť, skôr naopak, ešte ju zhoršuje. Toto nie je bežná kríza. Som presvedčený, že príčiny a korene tejto krízy boli nielen finančné a nielen ekonomické a systémové, ale aj etické. Ide o krízu systému, v ktorom nemožno oddeliť finančnú sféru od výrobnej sféry. Oddeľovať svet financií od sveta tzv. reálnej ekonomiky je umelé a rovnako umelé a skutočnosť skresľujúce, ako oddeľovať umelo svet ekonomiky od sveta politiky. Dnes už je otázne len, do akej miery sa svetová ekonomická kríza prejaví aj na Slovensku a v strednej Európe svojimi dôsledkami. A práve preto ide o problém výsostne a naliehavo politický. Pravda, ak ho budeme chápať výlučne v zmysle lokálnej politiky, veľmi rýchlo narazíme na mantinely, ktoré nás nepustia ďalej, a nebudeme si vedieť rady. Skutočnosť je taká, že my sme súčasťou väčšieho celku, a to nielen v európskom rozmere, ale aj vo svetovom rozmere. Slovensko má svoje miesto a úlohu v globálnom svete, inak povedané, v medzinárodných ekonomických a v medzinárodných obchodných vzťahoch. Naša pozícia pritom nie je ničím unikátna. Veď ktorá priemyselne vyspelá krajina nie je proexportne orientovaná, ktorá vyspelá ekonomika dnes nie je otvorená? V kontexte celosvetového hospodárskeho prepadu začína byť zrejmé, že Slovensko v konečnom dôsledku čelí tomu istému problému ako napr. Nemecko. Slovensko je plnoprávnym členom Európskej únie, jedného z dnes smerodajných aktérov v celosvetovom merítku. Sme členom, nie pasažierom. Únia je priestorom stability a solidarity. To znamená, máme nové možnosti oproti nečlenom, oproti kandidátom Únie a nesieme aj svoju zodpovednosť za postoje a aktivity Únie. Rozsah škôd spôsobených krízou bude o to menší, o čo rýchlejšie a efektívnejšie sa jej dokážeme postaviť jednotlivo, ale aj spoločne. Integrovaní do Európskej únie zdieľame spoločné hodnoty. Prežívame spolu dobré, ale i zlé. Keď z dynamiky jednotného trhu a uvoľňovania obchodu Slovensko profitovalo, prejavilo a pretavilo sa to do vysokého tempa hospodárskeho rastu. V rovnakej miere sa táto dynamika však prejavuje teraz záporne. A práve tu je ukrytá veľká výzva, ale aj riziko. Začali sa silnejšie ozývať hlasy protekcionistov. V medzinárodných vzťahoch akoby začalo prituhovať. Naprieč Európou sa začínajú množiť prejavy sociálnej a občianskej nespokojnosti a na politickú scénu sa s nárastom xenofóbie vehementne predierajú aj silnejúce radikálne prúdy volajúce po väčšom ochranárstve. Európa bude vystavená zaťažkávacej skúške. Už tohtoročné voľby do Európskeho parlamentu môžu mnohé napovedať, vychádzať pri politických kalkuláciách a stratégiách z nízkej volebnej účasti ako normálneho, ba dokonca želaného javu je v demokracii vždy krátkozraké, nezabúdajme, že Slovensko vo svojich prvých voľbách zaznamenalo účasť menej ako 17 % oprávnených voličov. Bol to nevítaný európsky volebný rekord. Demokracia nie je len o matematickej väčšine, to všetci zdieľame, ktorá prehlasuje menšinu, hlavne na spoločnej úrovni, na európskej úrovni je o hľadaní spoločných výziev a formulácii postupov, ako im čeliť, ako aj o schopnosti vyjednávať, presviedčať, formovať koalície. V takomto prostredí záleží na každom. Aj počtom menšie a nové členské krajiny môžu prinášať riešenia, budovať dôveru, prispievať svojím potenciálom k akcieschopnosti celého spoločenstva, lebo ako napísal najslávnejší sučiansky rodák Milan Hodža, spomínam ho preto, lebo zajtra má deň narodenia, 11. februára, každý národ, veľký či malý, musí prežiť a prežije len vtedy, keď prispeje primeranou časťou k spoločným morálnym a materiálnym hodnotám ľudstva. A tak sa vlastne aj na vás obraciam s výzvou, aby sme aj v tomto európskom volebnom roku využili všetky možnosti na zapojenie sa do myšlienkového a politického diania na európskej úrovni. Dovoľte mi pripomenúť, že ak tu pred vami stojím a predstavujem vám náš legislatívny a pracovný program na tento rok 2009, je to aj vďaka tomu, že v roku 2006 začala Európska komisia politickú iniciatívu, ktorej potenciál sme dodnes dostatočne nedocenili. Komisia nadviazala priamy neformálny dialóg, politický dialóg s národnými parlamentmi členských štátov. Nielenže samotný predseda a členovia kolégia pravidelne a v hojnejšej miere navštevujú národné parlamenty, ale hlavne ako Rade ministrov a Európskemu parlamentu, tak aj vám začala Komisia systematicky posielať všetky svoje návrhy a konzultačné dokumenty. Vznikla teda možnosť sa k týmto dokumentom vyjadriť, tlmočiť Komisii zásadné politické stanoviská ku kľúčovým otázkam z pohľadu národného zákonodarcu, a to ešte skôr, ako sa naštartuje samotný legislatívny proces. Od vzniku tejto iniciatívy národné parlamenty už Komisii týmto spôsobom adresovali viac ako 380 stanovísk či pripomienkujúcich listov. Ani jedno z týchto stanovísk nie je pozíciou tohto slovenského parlamentu. Ctené dámy poslankyne, vážení páni poslanci, legislatívny a pracovný program Komisie na tento rok je dôkazom, že táto inštitúcia sa zameriava na opatrenia finančné, ekonomické a sociálne. Už v decembri sme zverejnili plán ekonomickej obnovy Európy. Je to prvý impulz. Mimochodom, práve dnes jednotlivé výbory Európskeho parlamentu k tejto iniciatíve dokončujú svoje pripomienkové konanie a diskusia o tomto pláne je aj na programe vášho spoločného rokovania v Bruseli 16. a 17. februára. V krátkosti poviem, o čo ide. V prvom rade ak máme v ekonomike zastaviť prepad, musíme obnoviť dôveru, musíme zastaviť aj prepad dopytu. Komisia navrhuje, aby bolo vo forme finančných stimulov z rozpočtov členských štátov, ako aj mobilizáciou rozpočtových rezerv samotnej Únie vyčlenených celkovo 200 mld. eur na podporné opatrenia, ktoré by viedli k včasným, cieleným a prechodným investičným impulzom, avšak pri zachovaní Paktu stability a rastu. Po dohode o celkovom finančnom rámci je potrebné dosiahnuť dohodu aj o jej detailoch. Komisia preto tiež navrhuje, aby členské štáty postupovali koordinovane pri výbere odvetví, do ktorých budú nasmerované investície. Okrem investícií do dopravnej, energetickej a informačnej infraštruktúry by sme sa mali sústrediť predovšetkým na podporu a rozvoj technológií, ktoré umožňujú dosiahnuť úspory energií. Jednou z takýchto aktivít je napr. zatepľovanie bytov, zatepľovanie budov. S cieľom urýchliť uvoľňovanie zdrojov Komisia navrhuje súbor konkrétnych opatrení, ktorých cieľom je odbúrať niektoré administratívne prekážky a zároveň zmeniť niektoré pravidlá na čerpanie európskych fondov, predovšetkým Európskeho globalizačného fondu a sociálneho fondu. Tento plán hospodárskej obnovy je prvým svojho druhu. Sme omnoho ďalej ako pri zárodku európskej koordinácie hospodárskej politiky. Tú poznáme pod značkou Lisabonská stratégia. Ešte nikdy členské štáty na komunitárnej úrovni tak intenzívne nespolupracovali. Od septembra sme mohli pozorovať sériu urgentných rokovaní včítane prvého summitu eurozóny a rozhodnutí na medzinárodnej úrovni, ktorá je istým typom krízového manažmentu. Potrebujeme koordinovaný postup pri sanácii bankového a poisťovacieho sektora. Vo svojom legislatívnom a pracovnom programe na tento rok Komisia nezabúda ani na ďalšie dôležité úlohy. Pracujeme na zmene právneho rámca, ktorý reguluje finančný sektor. Pod drobnohľadom sú už dlhšie napr. ratingové agentúry, tie, ktoré udeľovali výborné známky finančným produktom, ktoré sú dnes bezcennými papiermi. Okrem toho sa v tomto roku budeme zaoberať špekulatívnymi a investičnými fondmi, ako aj trhom s finančnými derivátmi. Zvýšenú pozornosť chceme venovať aj otázkam vzdelávania, odbornej prípravy a kvalifikácií, ktoré spadali pod moju zodpovednosť. Bolo by naozaj chybou, ak by sme zoškrtali výdavky na školstvo, na vedu, výskum, keby sme práve teraz nepripravili dostupnejšie a lepšie nástroje na zabezpečenie potrebnej odbornej rekvalifikácie pre ľudí v zvlášť exponovaných odvetviach. V čase hlbokého ekonomického prepadu na začiatku deväťdesiatych rokov päťmiliónové Fínsko prijalo 7-bodový plán na prekonanie ekonomickej krízy. Jedným z opatrení bolo aj zvýšenie investícií do školstva, do vedy, výskumu a inovácií. Kríza raz pominie a profitovať budú tie krajiny, ktoré sa na pokrízové obdobie dobre pripravia, vlastne ju týmto smerom aj rýchlejšie prekonávajú. Investície do ľudských zdrojov sú práve tie, ktoré sa nám najviac vrátia. Toto je kľúčový aspekt aj samotnej Lisabonskej stratégie. Chceme prispieť v apríli k politickým dokumentom o dôležitosti spolupráce a partnerstva medzi univerzitami a podnikmi, v júni otvoreniu diskusie o spôsoboch a zdrojoch na zvýšenie vzdelávacej mobility mladých ľudí v Európe. A v kontexte hospodárskej krízy zostáva boj proti klimatickým zmenám našou spoločnou prioritou. Postupný prechod na tzv. nízkouhlíkovú ekonomiku môže predstavovať mohutný stimul pre nový priemyselný vývoj. Vďaka čerstvo schválenému energetickému a klimatickému balíku prídeme na svetovú konferenciu v Kodani na sklonku roka ako Európa pripravení. Našou ambíciou je dospieť k dohode a ovplyvniť konečné znenie tejto dohody. Zložité sú aj medzinárodné súčasné  vzťahy vo svete. Len nedávno pridusený rusko-ukrajinský plynový spor, ozbrojený konflikt v Gruzínsku, na Strednom, na Blízkom východe, ale aj v Afrike, stále pretrvávajúce napätie na Balkáne, to všetko sú medzinárodnopolitické výkričníky a výzvy súčasnosti. Preto budeme v tomto roku pokračovať v podpore obnovy a reforiem v Gruzínsku, ako aj v stabilizačnom a asociačnom procese na západnom Balkáne, budeme pokračovať v predvstupových rokovaniach s Chorvátskom a Tureckom. A po stredomorskej dimenzii prichádza rad aj na Východné partnerstvo, na východnú Európu. Mimochodom, práve dnes sa v Prahe na pôde Senátu Českej republiky koná pravidelné stretnutie predsedov parlamentných výborov národných parlamentov pre európske záležitosti na túto tému. V tomto roku by sa mal dokončiť aj ratifikačný proces reformnej zmluvy. Podľa jeho výsledku bude fungovať Európska únia buď v novom, alebo v doterajšom zmluvnom rámci. Verím, že zvlášť skúsenosti z posledných rokov vrátia politickej diskusii širší rozhľad a silnejší pocit zodpovednosti. Vážené dámy poslankyne a páni poslanci, z každej krízy vedie cesta, buď do ďalšej, ak sme pasívni či nepoučiteľní, alebo k novému rozvoju, k silnejšej a k zrelšej spoločnosti. Verím, že aj v tomto náročnom období sa obnoví vedomie, že v jednote je sila. Dovoľte mi na záver ešte raz pripomenúť štátnika európskeho formátu Milana Hodžu: „Ak musíme a chceme byť účastníkmi medzinárodnej súčinnosti vo všetkých oblastiach umenia, vedy a hospodárstva, musíme spočítať svoje sily.“ Vlastne všetky jednania a všetky kompromisy alebo dohody nech majú cieľ, skutočné riešenia. Zároveň si pripomeňme, že tu v strede Európy sme pred dvadsiatimi rokmi prešli pádom jedného systému a zažili veľké otrasy, veľké zmeny, pozitívne, k slobode, k transformácii do nových politických a ekonomických podmienok. Bol to ťažký proces, ale veľmi potrebný a v mnohých oblastiach ešte vyžadujúci ďalšie rozhodnutia. Ctená snemovňa, na základe môjho návrhu a schválenia európskych inštitúcií bol rok 2009 Európskou úniou vyhlásený za Európsky rok tvorivosti a inovácie. Prajem vám všetkým odkaz tohto pozvania a cez vás aj celej slovenskej spoločnosti, aby sme dokázali ako veľakrát v našich dejinách naši otcovia viac tvoriť ako troviť, aby sme ctili a rozvíjali talenty, lebo sme ich všetci dostali, a aby sme prinášali inovácie nielen do priemyslu a služieb, ale aj do stratégií procesov, postupov. A základom každej obnovy, každej ľudskej obnovy je však etická, morálna zmena. Osobitne teda prajem všetkým, aby tento čas prinášal etickú obnovu nášho vedomia, svedomia, mentality a vzťahov. Ďakujem pekne. (Potlesk.)