J. Jasovský, poslanec: (2002-12-10):
Ak by som chcel potvrdiť svoje slová, ktoré som povedal na úvod, zoberme si len príklad diaľnice, 8,5 mld. Sk je prakticky v rozpočte pre výstavbu diaľnic. Odpočítajme 1,5 mld. Sk na odvody a na investičnú prípravu a ak porovnáme potom ostávajúcich 7 mld. Sk napríklad s rokom 1998, keď sme odchádzali z vlády, a odpočítame indexy vyplývajúce z inflácie, pretože ten koeficient predstavuje číslo 1,5, je to vlastne 3,5 mld. Sk pre výstavbu diaľnic na Slovensku. A potom sa vôbec nečudujem, že súčasná vláda sa rozhodla, že nepostaví, alebo nezačne ani kilometer novej diaľnice a ja sa vôbec nečudujem, že spôsobuje súčasný štát radosť Poľskej republike, Českej republike, pretože tí veľmi vážne pochopili, že diaľnice v krajinách, ktoré sú z hľadiska prístupového procesu dnes na popredných miestach, treba stavať veľmi rýchlo, ale treba ich pomaly splácať. My ideme úplne opačnou cestou, zastavili sme výstavbu diaľnic, ale to splácanie nám ostáva na krku a s tým splácaním sa treba vysporiadať. Poviem príklad - stavba Branisko, kde by som ja vzhľadom na to, že ide o prvý diaľničný tunel na Slovensku, bol veľmi rád, keby táto stavba bola možno aj sólo zahrnutá do rozpočtu pre rok 2003. Dnes je jej dokončenie stále v nedohľadne, objavili sa akurát nové švajčiarske firmy, ktoré sa vsunuli medzi investora a medzi dodávateľa, dajte si odpoveď prečo. Branisko a ďalšie tunely, ich dokončenie je veľmi, veľmi vzdialené. Porovnám napríklad len smer Žilina v pokračovaní na východ, kde je už intenzita dopravy dnes trojnásobne prekročená. Pozrime sa na časť Novej Bane, pokračovanie v rýchlostnej komunikácii v smere na Banskú Bystricu, takisto intenzita dopravy je niekoľkonásobne prekročená už v súčasnom období a stavby pokračujú veľmi slabo. Dáme si odpoveď na to, aký vlastne máme záujem na prístupovom procese a ako sa vlastne chceme do Európy integrovať. Nemajme, prosím, názor a myšlienku, že nám bude Európska únia financovať výstavbu diaľnic, ani si nemyslime, že priemyselné parky a celky vzniknú tam, kde cesta a infraštruktúra nie je. Bol som svedkom rokovaní mojich kolegov s niektorými zahraničnými záujemcami o fungovanie niektorých nových investičných celkov na Slovensku. Je zámer snáď niekde dostať sa po Nové Mesto nad Váhom, kde infraštruktúra je, pokračovanie ďalej už nie je. Otázka železníc. Takisto by sme mohli na túto tému hovoriť veľmi, veľmi dlho, pretože dlh, ktorý bol v roku 1998 z hľadiska bankových úverov, čosi viac ako 18 mld. Sk, sa dnes hrabe kdesi v sume okolo 60 mld. Sk a ja som nenašiel v návrhu rozpočtu to, ako budú vlastne tieto dlhy umorované a ako bude tento problém riešený. A je tu rok 2003, kde treba splatiť viac ako 4 mld. Sk a sú tu ďalšie dlhy, ktoré je potrebné splácať vo veľmi blízkom období. Mohol by som hovoriť vôbec o doprave ako takej, o cestovnom, ktoré mňa veľmi zaujíma z hľadiska mobility tohto obyvateľstva, mohol by som hovoriť o poskytovaní zliav, kde v rozpočte k tomuto nie sú nejaké vysvetlenia, ale skôr ma trápi, že rozpočet a dokumenty, ktoré s tým súvisia, nehovoria o tom, ako riešiť adresne poskytované zľavy určitým skupinám obyvateľstva, to tam teda vôbec nie je. Akurát vieme o tom, že dochádza k zdražovaniu a že tieto peniaze vlastne nebudú postačovať na nič. Poviem len príklad – železnice, zvýšenie taríf v železniciach a likvidácia zliav dôchodcom nebude znamenať, že železnice budú zarábať nejakú vyššiu sumu. Ak dôchodcovi nedáte zľavu, ten dôchodca cestovať nebude a pre železnice z toho nie je žiadna, samozrejme, možnosť zvýšených výnosov a to znamená teda príjmov. Takisto, a budem o tom ešte trošku hovoriť, ak budeme rušiť regionálne trate, alebo vláda bude rušiť, lebo určite by som nemal záujem takto situáciu riešiť, znamená to, že fixné náklady na železniciach zostanú, pretože náklady na opravu, údržbu, zabezpečovacia technika musia zostať na tratiach a vzhľadom na to, že sa predpokladá, že nákladná doprava tam bude existovať, dôjde akurát k rušeniu pracovných miest v osobnej doprave. Takže je tu paradox, v regiónoch, kde je nezamestnanosť veľmi vysoká, dôjde k zvyšovaniu nezamestnanosti, a v Bratislave, kde je zamestnanosť veľmi vysoká, stavajú železnice budovu za 500 mil. Sk pre ďalších úradníkov, ktorí by tam mohli nastúpiť. Mohol by som veľmi konkrétne hovoriť k výškam dotácie na mestskú verejnú dopravu a tak ďalej, k výške dotácie na vnútroštátnu autobusovú dopravu. Treba povedať, že tieto dotácie dnes nekryjú ani očakávanú mieru inflácie. To znamená, že to, čo som hovoril, likvidácia mobility pracovnej sily, je tu dnes pred nami. Takisto by som mohol veľmi vecne a konkrétne, síce ako opozičný poslanec, ale možno ako odborník v tejto oblasti, hovoriť aj k objemu objednaných výkonov vo verejnom záujme v Železniciach Slovenskej republiky. Mohol by som hovoriť o akceptácii auditov, ktoré boli v železnici aj vykonané. Tu môžem len konštatovať, že tá suma, ktorá je navrhovaná v rozpočte, musí byť nedostatočná a dokonca prehlbuje ešte aj straty z minulých období a z toho potom teda vyúsťujú regionálne trate. Ak som trošku hovoril o otázkach výstavby diaľnic na Slovensku, nemáme len diaľnice. Sú to aj, samozrejme, výdavky na výstavbu ciest, pretože  sú hlboko podhodnotené oproti potrebám, ktoré sú. A čo je pre mňa veľmi zaujímavé, sú v absolútnom rozpore s uzneseniami vlády, ktoré boli prijaté v predchádzajúcom období. Dalo by sa veľmi podrobne hovoriť o jednotlivých častiach tohto rezortu, o leteckom úrade, kde teda začína byť veľmi paradoxná situácia z hľadiska objemu miezd a odvodov a z hľadiska teda priemernej mzdy v prepočítaní. Dnes je paradoxná situácia v Slovenskej správe ciest, kde priemerná mzda je na úrovni 50 % mzdy v národnom hospodárstve. Isteže, náš štát „deklaruje vpravo“, a napriek tomu tí ľudia tu žijú v tomto štáte a od tých ľudí závisí mnohokrát život a bezpečnosť na cestách Slovenskej republiky. Ja poviem len jeden príklad, ak priemerná mzda narástla oproti roku 2002, alebo sa uvažuje s jej nárastom o 62 korún na SSC, čo znamená nárast mzdy o 0,7 percenta. Urobte si, prosím, o tomto náraste predstavu sami. Veľmi podrobne mám pripravené, ale nechcem naťahovať čas, veď pre koho teda budem hovoriť v tomto parlamente, podľa jednotlivých kapitálových výdavkov otázka teda výstavby ako takej na Slovensku, rôzne podprogramy, ktoré tu sú teda pripravené. Mohol by som hovoriť o programe údržby a opráv. Treba povedať, že návrh štátneho rozpočtu hlboko podhodnocuje čo i len čiastočnú potrebu v oblasti cestnej siete na Slovensku. A takisto teda hlboko podhodnocuje aj oblasť vykrývania z výkonov vo verejnom záujme. Isteže, druhá otázka je, na čo tento štát má a do čoho je schopný a ako je schopný investovať. Sú veľké problémy v mnohých bodoch, jednotlivých druhoch dopravy na Slovensku. Ja som veľmi stručne povedal, aká je otázka v železničnej doprave na Slovensku. Veľmi stručne by som možno povedal, aké by boli možné riešenia v oblasti železničnej dopravy a inej, autobusovej hromadnej dopravy. Snáď to, čo poviem jedným dychom a čím skončím svoje vystúpenie, bude, že by som bol veľmi rád, keby ministerstvo dopravy a možno ministerstvo financií urobilo naozaj slušné a seriózne rokovanie na úrovni vyšších územných celkov, kde by možno vznikli myšlienky a možnosti, pretože tie existujú a nie je to žiadny môj výmysel v túto chvíľu. Existuje to v Rakúsku aj v iných krajinách, tvorby spoločností, ktoré by dokázali zabezpečovať regionálnu dopravu a z toho by konečne vznikol ten dopravný model obslužnosti štátu, čo mne dnes na Slovensku veľmi chýba. Ja naozaj vyzývam ministerstvo dopravy, ministerstvo financií a vyššie územné celky, ktoré určite rady budú komunikovať s týmito dvomi inštitúciami. Ale nakoniec keby som pozrel, mám tu prehľad úradníkov na týchto ministerstvách. Sú to veľké stovky, tí ľudia sa nájdu, ktorí môžu komunikovať. Hovorte, prosím, hľadajte riešenia, nepristupujte jednoznačne k rušeniu regionálnych tratí. Nesúvisí to s rozvojom Slovenska. Trať zrušiť je veľmi jednoduché, respektíve prevádzku na tejto trati. Ťažko sa táto prevádzka rozbehne a znovu upozorňujem, fixné náklady na týchto regionálnych tratiach ostávajú rovnaké. Železnice neušetria, železnice nezískajú, ale vo mne, žiaľ, evokuje likvidácia regionálnych tratí to, že dochádza k privatizácii SAD-iek na Slovensku. A my ako keby sme chceli povedať, tak železnice budú dopravu rušiť a SAD-ky, privatizované SAD-ky, zoberte tú prepravu. Isteže ju veľmi vďačne zoberú. A ja som presvedčený, že tento štát, tak ako v predchádzajúcom období, veľmi vďačne donesie, ešte aj s dotáciou štátu, autobusy z Českej republiky, pretože bolo komusi veľmi príjemné zrušiť výrobu autobusov na Slovensku. Ja by som svoje vystúpenie chcel skôr orientovať, aj keď veľmi stručne, na vyššie územné celky, pretože som si našiel ten priestor a rokoval som s vyššími územnými celkami o otázkach dopravy. Ja totiž považujem rezort dopravy, pôšt a telekomunikácií za rezort, kde rozvoj je veľmi ťažký. Telekomunikácie nie sú, o pošte sa uvažuje v transformovaní na akciovú spoločnosť so stopercentnou účasťou štátu. V úvode potom trošku kdesi predáme, čosi urobíme a necháme štátu možno tých 600 stratových pôšt a to, čo je lukratívne, zoberieme preč. Bodaj by som bol kuvik a bodaj by som nemal pravdu, ale obávam sa, že týmto smerom to pôjde, pretože si zoberte oblasť telekomunikácií, kde Deutsche Telekom veľmi cudne hovoria o tom, že, žiaľ, sme sa kopli a tú miliardu eúr nebudeme investovať do Slovenských telekomunikácií, a nech teda zahynú na dedinách, kde, samozrejme, náklady na údržbu a na opravy a rekonštrukcie sú mimoriadne vysoké. Nech telekomunikácie zahynú, ale na druhej strane boli schopné telekomunikácie lobovať v tomto parlamente, dámy a páni, v júni ešte tohto roku tak, aby nedošlo k možnosti vstupu ďalšieho operátora v oblasti verejnej hlasovej služby do tohto rezortu, do týchto telekomunikácií. Takže monopol si udržme, Deutsche Telekom, nepusťme ďalšieho, ale investovať nebudeme. To znamená, na čo sú nám také telekomunikácie, ak v nemeckých telekomunikáciách prichádza o prácu 300 000 ľudí. Zvážte si prosím, dámy a páni, kam sa rútia Slovenské telekomunikácie. Upozorňujem na poštu, nech som hovoril o železniciach, dve spoločnosti, ja som to povedal, regionálne trate rušíme, tam budeme ľudí vyhadzovať, ale v Bratislave staviame budovu za pol miliardy korún na prijímanie nových úradníkov. Toto je riadené tohto rezortu a ja sa priznám, že štyri roky som tu hovoril o tom rezorte. Mám na to právo, mám 30 rokov odrobených v tomto rezorte a mne sa už nechce o tom rezorte dnes hovoriť. Mne sa už nechce hovoriť o tom, pretože vidím, že v tom rezorte to ide veľmi zložito, veľmi zložito. Ja by som bol veľmi rád, keby nový pán minister počúval slová, ktoré budú hovoriť tí ľudia, ktorí v tom rezorte robili, a pred pár rokmi ešte bolo 140 000, dnes ich je menej. Keby počúval názor tých ľudí, ktorí v rezorte sú. Ale naspäť, vyššie územné celky, s tými som hovoril. Vyššie územné celky sú veľmi zdrvené prísľubom štátu, ministerstva financií a vôbec teda návrhom rozpočtu, k tomu, ako majú fungovať vyššie územné celky. Čo hovorí napríklad Nitriansky samosprávny kraj. Hovorí o tom, aké sú zdroje pre dotácie z výkonov vo verejnom záujme. Hovorí o tom, že dochádza k absolútnemu rušeniu tými privatizovanými SAD-kami, mnohých spojov, ktoré sú najmä na prímestských linkách. Treba rátať s tým, že v sobotu, v nedeľu odvoz ľudí z druhej pracovnej zmeny bude úplne zastavený v najbližšom období, pretože tieto spoločnosti nemajú dôvod, aby riešili tento problém bez rokovania s vyšším územným celkom, ktorý nevie uzatvoriť zmluvy o verejnom záujme, pretože nie je schválený rozpočet, to znamená, je tu určitý kruh a to znamená, že náhradu dopravcom v tej požadovanej výške, samozrejme, VÚC-ka nemôže poskytnúť a všetky VÚC-ky ako keby, neviem či je to náhoda, alebo tu sú skutočné prepočty, ja som presvedčený, že to prepočty sú, hovoria, že dokážu pokryť celý tento druh dopravy v objeme okolo 70 %. Dámy a páni, 30 % málo nie je. Takže k tomu napríklad hovorí vo svojom vyjadrení napríklad Nitriansky samosprávny kraj, kde je predpoklad odlivu cestujúcich z verejnej autobusovej dopravy do individuálnej dopravy. To by bolo v poriadku tak, to vo svete aj je, ale sú otázky dopravnej infraštruktúry, parkovísk, ekológie. Otázky toho, že sme boli vlani presviedčaní, že povinné zákonné poistenie bude lacnejšie, lebo sa to rozptýli do mnohých poisťovní, narástlo o koľko percent, spočítajte si sami, ako to teda dnes vyzerá. Žilinský samosprávny kraj veľmi dôrazne protestuje proti, tiež, uzatváraním zmlúv o výkon vo verejnom záujme. Takisto hovorí o reálnej potrebe prostriedkov pre úhradu výkonu vo verejnom záujme. Hovorí o tom, čo urobí zvýšenie cestovného o 15 %, kde hovorí o tom, ako dôjde k likvidácii mobility pracovnej sily, najmä ak bude dochádzať k zvyšovaniu nezamestnanosti na Slovensku. Je zaujímavé, že napríklad hovoria o tom, že pri predpokladanom rozpočte, aký je pripravený na bežné transfery, zostane 40 % súčasných výkonov v dôsledku zliav neuhradených 40 %. Dámy a páni, urobte si vlastný obraz. Čo hovorí Trnavský kraj. Ten hovorí napríklad o otázke licencií jednotlivým dopravcom, kde dnes nevie túto otázku riešiť, pretože nie sú pripravené ani vyhlášky ministerstva dopravy, pôšt a telekomunikácií, ktoré súvisia, samozrejme, dnes so zákonom o štátnom rozpočte a to znamená, sú otvorené rôzne otázky, či VÚC-ka môže, či bude poskytovať, či bude môcť zaúčtovať správne poplatky, či bude prichádzať o finančné prostriedky a podobne. Väčšina VÚC-ok, samozrejme, reaguje aj na rušenie regionálnych tratí, kde sú veľmi nespokojné VÚC-ky a ja s nimi súhlasím a nepovažujem to za správne, že železnice jednoducho oznámili, že regionálne trate rušia, hoci kompetencie v oblasti dopráv prechádzajú práve na vyššie územné celky. Nepovažujem to za správne. Veľmi múdro hovorí Trnavský samosprávny kraj aj k otázke toho, ako budú zabezpečovať dopravu cez autobusy, ktoré dnes sú. Hovoria o tom, že priemerný vek autobusov je až 12 rokov a že treba na Slovensku obnoviť 3500 autobusov, dámy a páni, dajte dnes výrobcom na Slovensku možnosť vyrobiť 300 autobusov do roka. Od šťastia nebudú vedieť zaspať a majú robotu na mnohé roky, žiaľ. Veľmi dobré stanoviská dával vyšší územný celok Banská Bystrica, kde tiež sa pýta, prečo nemohlo byť rokovanie dopravcov v oblasti autobusovej dopravy, železničnej dopravy, VÚC-ky a ministerstva dopravy a financií. Dalo sa to riešiť možno tvorbou spoločnosti, tak ako je to napríklad v Rakúsku, kde železnice disponujú autobusmi, kde sú rôzne regionálne spoločnosti. Túto otázku možno veľmi jednoducho riešiť. Vyšší územný celok Banská Bystrica sa napríklad domnieva aj to, že nie sú naplnené zákonné dôvody pre likvidáciu dopravy v regionálnom záujme. To znamená, to je tiež otázka, ktorá je veľmi vážna a o ktorej by sa dalo veľmi, veľmi dlho dnes hovoriť. Ale, samozrejme, chcú vystupovať ešte aj ďalší. Čo hovorí Prešov. Takisto sa vyjadruje k otázkam prepravcov, ale Prešov sa najmä vyjadruje aj k otázkam údržby pozemných komunikácií, kde vám chcem povedať v tejto súvislosti jeden údaj. Na Slovensku je 70 % ciest, ktorých technický stav je hodnotený ako nevyhovujúci alebo havarijný. To je číslo, ktoré je naozaj alarmujúce, a treba povedať, že na cestách Slovenskej republiky sa prestalo vykonávať napríklad dopravné vodorovné značenie nielen na cestách 2. a 3. triedy, ale už aj na cestách 1. triedy. Čo je situácia, nebudem hovoriť o kosbách, ktoré sa robili kdesi na krajniciach, pretože to vás nemusí zaujímať. Situácia je už naozaj mimoriadne zvláštna a kdesi orientovaná, veľmi, veľmi, veľmi zle. Košice. Košice sú takisto veľmi nespokojné s decentralizáciou cestného hospodárstva, pretože nie je riešený, dámy a páni, tento problém, cesty druhej a tretej triedy prejdú na VÚC-ky, prvej triedy ostanú vo vlastníctve štátu. Povedzte mi, ako bude vykonávaná údržba, ako bude robená zimná údržba, otázka odhŕňania ciest, ten odhŕňač snehu pôjde po ceste prvej triedy, potom radlicu zodvihne, prejde po ceste druhej triedy vráti sa znovu na cestu prvej triedy. Veď to je trošku nelogiky, tu je absolútna možnosť nárastu zvyšovania nákladov na údržbu. To riešenie mne veľmi chýba a mám prirodzenú obavu, že nedostatok finančných prostriedkov bude spôsobovať havarijné stavy na slovenských cestách. Isteže sa vyjadruje tento vyšší územný celok aj k otázkam výstavby obchvatov, aj Košice, samozrejme, majú záujem o obchvaty, pretože sú závislé na tranzite v smere na východ, čiže toto je otázka, o ktorej by som mohol hovoriť takisto veľmi, veľmi dlho. Veľmi rád by som vás oboznámil takisto s tým, čo, aké boli prijaté závery pri stretnutí ľudí, ktorí pracujú na vyšších územných celkoch, k otázkam dopravy, dotáciám, údržby a podobne, tie závery mám pred sebou, sú v intenciách toho, o čom som sa snažil hovoriť. Som naozaj nespokojný, že rokovanie, dialóg na Slovensku chýba. Nie som rád, že mnohokrát si odkazujú cez médiá, ministerstvá a orgány úradníci, ktorí sú zodpovední za mnohé fungovania, ktorí sú zodpovední za prípravu štátneho rozpočtu, nie som spokojný, že si odkazujú práve s tými vyššími územnými celkami, na ktorých mnohé kompetencie už v poslednom období prešli, ale, žiaľ, bez zdrojov. Ja by som chcel veľmi vyzvať pána podpredsedu vlády, urobiť stretnutie pod jeho záštitou - ministerstvo financií, ministerstvo dopravy, pôšt a telekomunikácií a vyššie územné celky a riešiť tieto problémy. Nie sú to len otázky peňazí. Sú to otázky aj ďalšie, kde ministerstvá driemu a nepripravili príslušné veci, ktoré s týmito súvisia, mnoho vecí je možné napraviť, nemám záujem len bezbreho kritizovať vo vystúpení v Národnej rade. Ja som chcel poukázať na problémy, ktoré sa týkajú práve života ľudí v regiónoch a tie je potrebné riešiť. Je to možné riešiť tým, že sa ľudia stretnú a povedia si názory. Všade sú múdri ľudia. Ja len veľmi vážne, pretože nemám záujem predkladať ďalšie pozmeňujúce návrhy, o ktorých možno sa tu hlasovať bude veľmi rýchlo, 78 hlasov proti a my sa budeme snažiť, aby niektoré hlasy boli za. Ja skutočne chcem poprosiť pána podpredsedu vlády, urobiť toto rokovanie, VÚC-ky tu sú, aj keď chápem, že dnes sa vracia splnomocnenec vlády pre riešenie, to znamená, že očakávam, či nedôjde k zmenám a k posunu v počte najmä VÚC-ok a potom v riešení aj kompetencií na VÚC-kach. Poprosím, aby táto otázka bola takto riešená. Ďakujem pekne za pozornosť. (Potlesk.)