Zs. Simon, poslanec: (2009-09-11):
Vážené kolegyne, kolegovia, predložená novela nemá za cieľ vyvolávať vášne a zbytočné napätia v spoločnosti. Je to vytvorenie možností na opravu zákona, ktorý bol prijatý na minulej schôdzi Národnej rady Slovenskej republiky ako zákon č. 318/2009 Z. z. o štátnom jazyku. Predkladatelia pôvodného návrhu zákona namiesto pozitívneho vzťahu k občanom Slovenska, k štátnemu jazyku, slovenčine vyvolali vášne a negatívne zviditeľnenie Slovenska nielen doma, ale aj v zahraničí. Zákonom vytvárať vzťah k štátnemu jazyku asi nie je možné a ani demokratické. Zákon v svojej podobe je zameraný proti používaniu slovenských nárečí, či záhoráčtiny, východniarčiny, či jazykov národnostných menšín. Zákon je rôzne interpretovateľný, o čom svedčí aj list Slovenskej pošty pre svojich pracovníkov. Spôsobuje problémy aj na severe Slovenska, kde je podnikateľské prostredie naviazané na Poľsko. Aj oni sa vyjadrili, že je to problém. Aj tento príklad poukazuje na skutočnosť, že tento zákon sťažuje podmienky pre občanov a ich živobytie na území Slovenskej republiky. Dámy a páni, teraz bližšie k jednotlivým bodom poslaneckého návrhu. V bode 1 sa dotýkame § 2 ods. 3, ktorý navrhujeme v znení: „Kodifikovanú podobu štátneho jazyka zverejňuje Ministerstvo kultúry Slovenskej republiky (ďalej len „ministerstvo kultúry“) na svojej internetovej stránke na návrh odborných slovakistických jazykovedných pracovísk.“ Dámy a páni, ktorý úradník, ministerský pracovník je oprávnený, aby rozhodol, určil podobu kodifikovaného štátneho jazyka? Jazykovedné pracoviská, akademici, ktorí sa vývojom jazyka zaoberajú, nie? Preto náš návrh smeruje k riešeniu, ktorý kodifikovanú podobu štátneho jazyka a jeho ustanovenie posúva do roviny odborníkov, jazykovedcov. V 2. bode sa dotýkame § 5, a to v mene názvu. (Rovnako sa dotýkame § 8, zmeny názvu celého paragrafu.) Prečítam znenie, ktoré navrhujeme: „Používanie štátneho jazyka v hromadných informačných prostriedkoch, na kultúrnych podujatiach a verejných zhromaždeniach.“ Platné znenie dnes je nasledovné: „Používanie štátneho jazyka v niektorých oblastiach verejného styku.“ Rovnako v názve § 8 je uvedené „používanie štátneho jazyka v ostatných oblastiach verejného styku“. Navrhujeme terminus technicus, slová „verejného styku“ vypustiť a nahradiť ich slovami tak, ako som to uviedol. Dámy a páni, čo je to verejný styk? Vie to niekto povedať, presne zadefinovať? Máme to niekde v zákone zadefinované? Kde začína a kde končí verejný styk? Je to verejný styk, keď sa rozprávam so svojím susedom na dvore, keď sa rozprávame cez plot alebo až keď sa rozprávame na chodníku pred domom? Kde je jednoznačná definícia tohto termínu? Takéto elastické znenie dáva priestor pre jazykovú políciu, úradníkov ministerstva kultúry. Preto navrhujeme túto definíciu vypustiť z návrhu zákona, ktorý dnes platí. V § 5 ods. 7, citujem zo znenia súčasne platného zákona, je uvedené: „Stavebník je povinný požiadať ministerstvo kultúry o záväzné stanovisko z hľadiska súladu nápisu na pamätníku, pomníku a pamätnej tabuli s týmto zákonom.“ Dovoľte, aby som predložil rečnícku otázku. Ministerskí úradníci nemajú nič dôležitejšie na práci počas krízy? Je potrebné takýmto spôsobom vytvoriť náplň práce pre úradníkov, aby mali pocit dôležitosti? Aj z Čiernej nad Tisou či Svidníka je potrebné chodiť na ministerstvo kultúry pre záväzné stanoviská v Bratislave? To úradníci majú oprávnenia na tlmočníctvo a prekladanie pre všetky cudzie jazyky? To bude nasledovať teraz za peniaze daňových poplatníkov školenie úradníkov na ministerstve kultúry na prekladateľov? Toto je cieľ? Toto je náplň práce v kríze? Práve z týchto dôvodov a práve z dôvodu, že neoprávnene zasahuje tento paragraf do civilnej sféry, navrhujeme jeho vypustenie. Taktiež navrhujeme vypustiť § 9a. Postihovanie a pokutovanie za používanie jazyka je neopodstatnené. Vzťah k štátnemu jazyku sa zákonom vytvoriť nedá. To treba zabezpečiť výchovou odmalička. Chcem len upozorniť na stanovisko ministerstva financií, kde sa píše, že vzhľadom na navrhované zrušenie možností ukladania pokút za porušenie povinností vyplývajúcich zo zákona je možné predpokladať negatívny vplyv na príjmy kapitoly ministerstva Slovenskej republiky, čo je potrebné doplniť do doložky vplyvov. Toto je jasný dôkaz o tom, že vláda Slovenskej republiky akým spôsobom chce napĺňať štátny rozpočet, keď ministerstvo financií vo svojom stanovisku vydá takéto znenie. Ostatne si myslím, že doložku vplyvov nie je potrebné doplňovať, a to z dôvodu, že navrhujeme od 1. decembra, aby pre budúci rok takéto znenie neplatilo a pre tento rok pri schvaľovaní štátneho rozpočtu sa s tým tiež nepočítalo. Takže žiadna zmena vplyvov nenastane. Záverom mi dovoľte vysloviť názor a presvedčenie, že pri hlasovaní zvíťazí zdravý sedliacky rozum, a nie snaha o eskaláciu napätia. Keď vychádzam zo včerajšieho stretnutia dvoch premiérov, aj tam zvíťazil podľa mňa zdravý rozum a odporúčania komisára OBSE. Všetky tieto návrhy sú v súlade s názorom a odporúčaním komisára OBSE a vylepšujú platný jazykový zákon a tým pádom odstraňujú problémy v tejto spoločnosti. Dámy a páni, žiadam vás o podporu tohto návrhu zákona. Ďakujem.