L. Miklós, poslanec: (2007-06-22):
Viete, ja som si stále myslel a odkedy som v politike už od roku 1990, že životné prostredie bude nadstraníckou záležitosťou a myslím si, že sa to aj tak dosť dobre drží. Ja som bol posledných 8 rokov ministrom a tí, ktorí ste tu boli za tých posledných 8 rokov v parlamente, tak veľmi dobre viete, že som hľadal spoluprácu aj medzi opozíciou, aj som ju získaval. Myslím si, že preto, že som vždy praktické otázky životného prostredia staval nad stranícke otázky, a preto sa mi celkom darilo. Ja som bol presvedčený, že to bude takto aj v tomto parlamente a verím, že to tak bude, len teraz trošku sa celá táto situácia naštrbila. Táto súčasná situácia je vyvolaná možno najrôznejšími okolnosťami, ktoré možno za to ani neviem, nemôžeme, napríklad tým, že výbor pre životné prostredie sa spojil s výborom pre pôdohospodárstvo. Ja som to, otvorene poviem, nepovažoval za správne, ale nakoniec som sa s tým zmieril a hovorili sme spolu s pánom predsedom výboru, že práveže možno, že v niektorých prípadoch to môže byť dobré, že si vyjasníme už v rámci výboru svoje názory, no na druhej strane treba povedať, že v rámci toho výboru sme len dvaja životniari, to je pán Köteles a ja. Na ochranu prírody môžem povedať, že ako-tak, no, tak som asi príliš skromný, trošku sa vyznám do ochrany prírody. Takže zloženie výboru tiež asi spôsobí, že veľmi ťažkú úlohu majú názory na ochranu prírody a názory na životné prostredie. Napriek tomu si myslím, že spolupráca vo výbore sa začala dobre. Myslím si, že sme vytvorili dokonca až priateľské vzťahy, nielen kolegiálne a priateľské vzťahy, a verím, že to bude nasledovať aj do budúcnosti, aj keď sa to trošku teraz naštrbilo. Z čoho vyplývajú tie moje pochybnosti a moje podozrenia. No, predovšetkým vieme veľmi dobre, že v legislatívnom pláne ministerstva životného prostredia boli v pláne obidve tieto novely. Normálnym spôsobom cez medzirezortné pripomienkové konanie, jedna novela bola, tuším, na august naplánovaná, druhá na október. Prečo teda musíme, prečo bolo treba sa ponáhľať s touto novelou. Nakoniec bol to poslanecký návrh a musím povedať, že ministerstvo životného prostredia, neviem, či je tu niekto z nich, sa len mlčky prizeralo. Dokonca na zasadnutia raz prišiel štátny tajomník konkrétne k tomuto zákonu, k tomuto druhému zákonu niektoré ustanovenia v zákone obhajoval úradník z ministerstva pôdohospodárstva. Takže toto je celé, to, čo teraz hovorím, sa týka všetkých tých troch zákonov, ale najmä tých dvoch, čo sú ešte pred nami. Takže toto je celkom iste nie dobré, po prvé, z legislatívneho hľadiska, po druhé, nehnevajte sa, že to vzbudzuje podozrenie, že za tým musí byť nejaký záujem. Môžeme identifikovať ten záujem a možno, že by sme mohli, ale ja sa do toho nejdem púšťať, pretože to vždy vyvoláva len zlú krv. V každom prípade, dovoľte, aby sme tí, ktorí s týmto postupom nesúhlasíme, mali na to právo, aby sme s týmto postupom nesúhlasili. Nakoniec, podali to pán Záhumenský, Magduška tu nie je, pani Kramplová, no, ani pani Kramplová tu nie je. Janko, ty si tu. Tak prosím vás pekne, kolegovia, myslíte si, že by sme ja alebo Köteles, alebo hocikto by sme nevedeli pomôcť tomu, aby nevznikli takéto problémy s týmto zákonom? Ja teraz, dovoľte mi, aby som bol trošku osobný a namyslený. Nemyslím si, že si myslíte, že by som nevedel pomôcť. Ja si myslím, že tu bol iný zámer. Ja si myslím, že to bol iný zámer. Nakoniec  však to aj tak dopadlo, pán Záhumenský. Viete, že novela, teraz nehovorím o CITES, ale tá druhá novela mala 11 bodov a nakoniec z toho vzišlo 66. Trošku sa vyznám do celej ochrany prírody a už sa mi to stalo neprehľadným, ani v tomto momente už do toho ani presne nevidím a už ani nemám chuti, ani nemám síl sa do toho púšťať, pretože vidím za tým niečo iného. Takže dovoľte, aby som toto veľmi silno vyjadril a vyjadril veľmi silnú nevôľu s tým, ako sme postupovali. Predstav si teraz, pán predseda, ktorý tu zase je tu, že by som sa teraz pustil sám, mám na to plné právo, by som sa pustil do novely zákona o pozemkových úpravách alebo zákona o potravinách, nikomu by som vám nič nepovedal. Ako by k tomu výbor pristúpil? Tak zrejme by to zmietol, zrejme by to zmietol, no ale to, čo sme veľmi vecne pripomienkovali, jednoducho to prešlo bez akéhokoľvek väčšieho problému. Teraz napriek tomu, čo som mal tieto výhrady od začiatku ohľadom postupu, napriek tomu som sa pustil do toho veľmi prísne a vecne, paragraf po paragrafe, a naozaj nikto, ktorí ste boli na tých rokovaniach výboru, nemôžete povedať, že som nepristúpil vecne k akémukoľvek paragrafu. Možno, že som ani politického slova nepovedal, vždy som išiel na tieto jednotlivé paragrafy vecne, dal som si tú námahu, dal som návrhy, ako sa to dá vylepšiť, aby neboli tam legislatívne problémy, aby neutrpela ani jedna strana škodu, ani druhá strana škodu. No, musím povedať, že až na maličké výnimky, ktoré nemali vlastne z hľadiska toho hlavného zámeru, ktorý som, samozrejme, vedel identifikovať, že neprešli tieto návrhy. Prvý návrh bol, ako sa pamätáte, aby sme stiahli a nechali to normálne na normálny postup cez ministerstvo. To neprešlo, ale neprešli ani vecné návrhy, ktoré som navrhol. Toto je všeobecne k obidvom zákonom, ktoré sú ešte pred nami, a teraz dovoľte, aby som pristúpil k zákonu o CITES. Vážení priatelia, zákon o CITES nie je o tom, ako podporiť obchod so zvieratami. To je o ochrane druhov. Jedna z najvýznamnejších príčin vyhynutia druhov je obchodovanie s nimi a vyberanie z prírodného prostredia. To znamená, že tento zákon je o regulácii obchodovania, nie o obchode, ale o regulácii obchodovania. No a teraz musím povedať, že v tejto novele ide o oslabenie kontroly nad týmto obchodom. Vážení priatelia, to, čo ste povedali, pán Záhumenský, ja veľmi dobre viem, že sú tam problémy technického charakteru, ale to nemôžeme postaviť, že teraz ideme v zákone oslabiť kontrolu, lebo máme technické problémy s nejakými dokumentmi. To som vám hovoril aj na začiatku, poďme do toho presne, dokument za dokumentom, postup za postupom, ako to urobíme, ale nie tak, že jednoducho proste kontrolu týmto spôsobom viac-menej zoslabíme. A teraz ste hovorili, že šikanovanie národa. Viete, ja strašne nemám rád takéto veľké slová. Pán Záhumenský, viete o koľkých ľudí ide? Je 220 obchodníkov približne a tých, ktorí majú problémy je 5, 8 možno, nechcite odo mňa presne, vieme presne dokonca, o koho ide. O 5, 8 ľudí, ktorí majú problémy s týmto zákonom. Ďalej je asi 25 chovateľov, ktorí majú veľmi veľký obrat vo svojich exemplároch, čiže môže sa predpokladať, že obchodujú napriek tomu, že nie sú zahlásení ako obchodníci, ale to tiež by som nebral, len, prosím vás, aj tí majú právo na život, aj tí majú právo na to, aby mali v poriadku zákonné pozadie. Len nestrašme tým, ako keby to bola celonárodná tragédia, že sa reguluje obchodovanie s chránenými druhmi živočíchov a rastlín. A teraz vám poviem, vážení kolegovia, tí, ktorí sa s týmto nezaoberáte, čo je hlavný problém. Hlavný problém regulácie je dokázať spôsob nadobudnutia a pôvod druhu. Toto je hriech? Toto je hriech? Kto toto vie urobiť, tak nemá s tým problém. Kto to nevie urobiť, má asi problém a hľadá iné únikové cesty. Ale ja nemám nič proti tomu, ten papagáj nevie, že žije a že bol načierno vytiahnutý z Amazonasu, to nevadí, ale nemôžeme teraz. No dobre, tak je tu niekoľko desaťtisíc vtákov, ktoré sú tu načierno a teraz povieme, že všetko je o. k., poďme ďalej touto istou cestou. Čiže tu teraz dokázať čierny obchod s akýmkoľvek iným tovarom predsa musí, vyžaduje reguláciu, vyžaduje reguláciu, a nieže zoslabovanie regulácie. Nato treba kontrolu, nato  treba evidenciu, nato treba označenie. Všetko ostatné je o technike, toto je podstata, a o tej technike kedykoľvek sme boli ochotní sa pustiť, akým spôsobom tú techniku urobiť, aby naozaj sa ani tí 8 ľudia necítili, že sú šikanovaní, pretože tých ostatných sa to vôbec netýka.  Iste, keď sa spýtame nejakých drobnochovateľov a tí by povedali, najlepšie by bolo, keby sme nemuseli viesť žiadnu evidenciu. Okrem toho ste sa viackrát odvolávali na príslušné nariadenie ES. To nariadenie ako každé nariadenie nehovorí o podrobnostiach, ale jednoznačne hovorí, že kedykoľvek, keď je potrebné, kedykoľvek musí držiteľ preukázať spôsob nadobudnutia a pôvod, ostatná je technika. Že ako to robí Česko, ako to robí Maďarsko, ako to robí hocikto iný, to je technika. A ešte raz o Česku, ja neviem, o čom hovoríme. V Česku takisto všetky druhy z A musia mať evidované a vybrané druhy z B musia mať evidované, takže tam neviem, o čo ide. Čiže toto je hlavný problém, keď niekto vie dokázať spôsob nadobudnutia a pôvod, tak jednoducho s tým nemôže mať problém. No, čo boli naše pokusy alebo moje pokusy o vylepšenie tejto novely. Predovšetkým, aby sme zachovali kontrolu, ale zmierili administratívnu náročnosť tejto kontroly, na to sme navrhli do paragrafu, že napríklad DNA testy sa majú robiť len na tých 6 vybraných druhov dravcov, ktorí sú, by som povedal, predmetom najintenzívnejšieho sporu a obchodovania, tých 6 druhov a ostatné len odovzdať DNA materiál na príslušné miesto, že keby náhodou v prípade kontroly bolo treba urobiť, tak nech sa to urobí. Neprešlo to. Po druhé sme chceli, samozrejme, túto povinnosť nechať na obchodníkoch, vy ste teraz navrhli, že túto povinnosť bude mať štát. Štát na to nedá peniaze, tým pádom nebude treba robiť DNA testy. Potom sme navrhli vylúčiť niekoľko formulácií, teda zmätočnosť formulácií atď. atď. To sú už drobnosti. My už, musím vám povedať, páni kolegovia a pani kolegyne, že už nechcem ísť do detailov, lebo videl som, že to nemá žiaden prípad. Poviem vám o sankciách jeden príklad, ktorý je úplne, by som povedal, pre mňa až taký príkry. No, doteraz bola sankcia za to, že sa načierno obchoduje. Teraz bude sankcia len vtedy, keď povedzme načierno dovezený exemplár sa poškodí. A bude stáť peniaze napraviť škodu na tom exemplári. Preboha, to je tak, ako keby sme pokutovali obchodníka, čierneho obchodníka so zbraňami len vtedy, keď poškodí pušku, ktorú doviezol k nám, a keď ju dovezie v poriadku tak nie. No, ja vám dokonca to môžem povedať ako ekológ, že každý organizmus, keď ho budú prevážať, utrpí. Či budeme vidieť, alebo či nebudeme vidieť, ale utrpí tou cestou. A napriek tomu to môže byť legálne dovezený. A CITES nebude šikanovať takýto obchod, ale to, že  jednoducho to znamená, že ja, keď si vytrhnem kaktus v Mexiku, donesiem ho sem a donesiem ho v poriadku, nebude na ňom vidieť žiadne poškodenie, tak to je absolútne v poriadku. Ale keď ten kaktus si kúpim legálne, a keď ho náhodou cestou zlomím, tak budem môcť za to byť sankcionovaný. No, to sú také veci, vážení priatelia, ktoré sa nepodarilo vylúčiť ani počas rokovania vo výboroch a neviem, ako to bude teraz. Napriek tomu, vážené kolegyne, ešte vystúpim aj k druhej novele k ochrane prírody. Tu ja stále vyzývam. Ja si myslím, že by sa nič nestalo, keby ste to ešte stiahli, nikomu sa vlas na hlave neskriví, nikto vám nebude hovoriť o zbabelosti, ale skôr o dobromyseľnosti a o vecnej kompetentnosti v tomto spore. Keď nie, tak mám oprávnenie povedať, že klub SMK nebude hlasovať. Bude hlasovať jedným gombíkom za jednotlivé návrhy áno, nie podľa toho, aké sú, ale za zákon ako celok nie. Ďakujem pekne. (Potlesk.)