V. Novotný, poslanec: (2006-02-07):
A môj priateľ pán poslanec Ondriaš odišiel pred chvíľou, škoda, lebo keď dával ten odpočet, ako socialistické zdravotníctvo zlepšilo úmrtnosť živonarodených detí (dojčiat) zo 150 na 14 zo 100-tisíc živonarodených, tak chcem povedať, že teraz je to na Slovensku asi 10,5. V Japonsku, ktoré socializmus neprežilo, je to 3,5. To je najlepšie číslo na svete, chcem povedať, oni socializmus nemali. Čiže to bude niekde inde, bude to predovšetkým v kvalite zdravotnej starostlivosti. Ale nie o tom som chcel rozprávať a nie preto som sa prihlásil do rozpravy. Je mi ľúto, že opozícia síce dala návrh na odvolanie pána ministra Zajaca, ale akosi ani jej členovia, česť výnimkám, tu nie sú, v tejto miestnosti, napriek tomu sa mi žiada vyjadriť k veci, ktorá do určitej miery od decembra traumatizuje slovenskú verejnosť, a mnohokrát to tu dnes odznelo a stalo sa to súčasťou vystúpenia mnohých opozičných poslancov a to sú výberové konania na sídla ambulancií záchrannej zdravotnej služby. Do dnešného dňa som sa necítil byť kompetentný ani poverený, ani splnomocnený, na rozdiel od iných mojich kolegov v snemovni, sa k tejto veci vyjadrovať, pretože zákon č. 579 a č. 578, teda o záchrannej zdravotnej službe a o poskytovateľoch, určil rámec výberového konania a ináč je to naozaj výlučná kompetencia ministra zdravotníctva a ministerstva zdravotníctva toto výberové konanie na body záchrannej služby zrealizovať. Tak to aj bolo. Ale vznikli určité pochybnosti, ako je to vždy, keď sa robí výberové konanie na hocičo, keď sa robí tender na búdku PNS, tak určite budú traja uchádzači a tí dvaja sa budú sťažovať. Čiže tak to bolo aj v tomto prípade. Naozaj vznikla zaujímavá a celospoločenská diskusia na tému zmanipulovania výberových konaní, porušenia zákona pri výberových konaniach. Toto všetko, samozrejme, a dotazy z terénu vplývali aj na poslancov Národnej rady, a preto sa výbor pre zdravotníctvo, obohatený o dve poslankyne Národnej rady, rozhodol vykonať poslanecký prieskum na ministerstve zdravotníctva. Dnes sme ten poslanecký prieskum skončili, aj keď, samozrejme, formálne ako funkčne najvyšší člen výboru, ktorý som bol v tomto poslaneckom prieskume, mám pripraviť správu z tohto poslaneckého prieskumu, ktorú výbor pre zdravotníctvo, verím, vezme na vedomie. Napriek tomu sa už dnes cítim byť splnomocnený a cítim tú kompetenciu sa k tomu vyjadriť, pretože sme naozaj ten poslanecký prieskum skončili a môžeme ho hodnotiť. Chcem povedať, že poslanecký prieskum trval dosť dlho, od 15. decembra do 7. februára, čo jednak vyplývalo z toho, že boli medzitým sviatky, povedzme si to tak ľudsky, tri týždne sme ani my tu neboli, predsa len aj tá dovolenková sezóna do toho zasiahla, ale na druhej strane sme stále žiadali nové a nové údaje od ministerstva zdravotníctva, ktoré sme priebežne dostávali a tie bolo treba aj spracovať, aj vyhodnotiť. Lebo ak chceme robiť ten prieskum zodpovedne, tak nemožno sa držať dojmov, ale treba sa držať pojmov, treba sa držať faktov. Mrzí ma, a poviem to už teraz veľmi otvorene, tak ako som to povedal do médií, že bez toho, aby bol poslanecký prieskum skončený, istí členovia kolegovia z poslaneckých lavíc, ktorí boli členmi tohto poslaneckého prieskumu, sa vyjadrovali k záverom poslaneckého prieskumu, vyjadrovali svoje pocity, dojmy, vyjadrovali to, že prišli k závažným záverom, neviem, na základe čoho, keď údaje priebežne dochádzali do pondelka tohto týždňa. Ale oni už tieto údaje zrejme mali a veľmi vehementne informovali o tom verejnosť, čo znovu ukazuje len na to, že rokovací poriadok dosť zle a slabo rieši poslanecký prieskum, na čo sme boli upozornení aj zo strany ministerstva. Myslím si, že poslanci by mali byť viazaní určitou mlčanlivosťou, keď do takého procesu, lebo to sú vážne veci, keď začnem o nejakých obchodných veciach vo vzťahu medzi Urgent, s. r. o., a Sanamed, s. r. o., informovať médiá, že ja mám pocit, že jedna spoločnosť je iná ako tá druhá. Lebo to sú, myslím si, veľmi citlivé veci. A musím to povedať otvorene, lebo sa mi to už žiada a dosť dlho som musel mlčať. Druhá vec, a veľmi dôležitá, bola, na čo nás znovu upozornilo ministerstvo zdravotníctva, že vlastne ako hlboko my môžeme ísť v takejto veci, ako je výberové konanie. No my teraz máme všetkým uchádzačom vybrať vonku ich podané materiály a pozrieť, či tie čestné vyhlásenia a licencie jednotlivých odborných garantov, či sú v súlade, či nie sú, či to platí, či sú dobré pečiatky, alebo nie sú. My predsa nie sme výberová komisia, my sme poslanci Národnej rady, ktorí máme kontrolnú kompetenciu a právomoc. Tak ako som povedal, nedalo sa preveriť všetko, lebo to nie je v ľudských silách, aby sme 128 sídiel ambulancií záchrannej zdravotnej služby, na ktorých bolo podaných 362 žiadostí, preverili, to proste nie je ani možné, ani asi potrebné. Chcem však povedať, že na výbore pre zdravotníctvo sa diali aj zaujímavé veci, lebo k tej téme sme sa stále znovu a znovu akosi otvorene vracali počas diskusie. A tak sa stalo, že, napríklad kolega Bastrnák tu nie je, on by to vedel lepšie opísať, že proste prišiel primátor alebo nejaký verejne činný človek, ktorý začal verejne na výbore pre zdravotníctvo na pôde Národnej rady lobovať v prospech jednej firmy, ktorá súťažila s druhou firmou. Tak keď celkom o tom má byť záchranná zdravotná služba na Slovensku, tak to je proti srsti aj mne a hlavne tohto parlamentu, lebo tu veľa rozprávame o úcte, o korektnosti, o postavení poslanca, o slušnosti, o morálke, o etike, ale keď príde volený zástupca ľudu, nech je odkiaľkoľvek, a začne lobovať za jednu eseročku voči druhej eseročke verejne, no tak to už teda trošičku prekračuje také tie zdravé rámce, o čom má byť poslanecký prieskum a o čom má byť práca vo výbore pre zdravotníctvo. Poďme teda k tým záverom. Preverili sme na základe žiadosti poslancov, ktorí boli členmi poslaneckého prieskumu, celkom 11 sídiel ambulancií záchrannej zdravotnej služby, na ktoré boli vydané povolenia na prevádzkovanie ministerstvom zdravotníctva na základe výberového konania. Ďalej sme sa pýtali na určité otázky, ktoré položil môj kolega pán poslanec Paška, na ktoré sme dostali písomné odpovede. Týkali sa procesu, čiže boli to procesné otázky, týkali sa samotného procesu výberového konania. A dnes sme sa snažili dôjsť k určitým záverom, ktoré by sme mohli sformulovať do správy. Ja si uvedomujem, že zrejme závery, ktoré bude formulovať pán poslanec Paška, budú iné ako moje, alebo budú iné moje závery ako závery pani poslankyne Martinákovej, ale dovolím si povedať, ako to vidím ja, a čo som aj povedal verejne na výbore pre zdravotníctvo a čo aj napíšem do tej správy, lebo som bol takto poverený prieskumom. Chcem konštatovať, že zákon č. 578/2004 o poskytovateľoch a zákon č. 579/2004 o záchrannej zdravotnej službe, na základe ktorého sa výberové konania konali, neboli porušené. Neboli porušené ani ministrom zdravotníctva, ani ministerstvom zdravotníctva, ani výberovou komisiou. Ak niekto tvrdí teraz, že ale boli, lebo veru boli, tak nech predloží dôkazy, že ktorý paragraf a kde bol v ktorom z tých konkrétnych jedenástich bodov, ktoré sme preverili, porušený. Ja som to nenašiel a študoval som všetkých, už pomaly až dvesto strán materiálov, ktoré sme si vyžiadali. Ja som to nenašiel. Ak mi niekto bude vedieť dokázať, veľmi rád poviem, že: A, pardon, tak v tomto bode bol zákon v tomto konkrétnom sídle ambulancie záchrannej zdravotnej služby porušený. Ale z tých jedenástich bodov ani z tých otázok, ktoré položil pán poslanec Paška, sme nedošli k záveru, som nedošiel, keď chcete, budem hovoriť v jednotnom čísle, k záveru, že áno, bol porušený zákon ministrom, výberovou komisiou, neviem kým ešte. Takže musím jednoznačne konštatovať, že výberové konania boli vypísané v zmysle spomínaných zákonov. Musím povedať, že napriek tomu, že o tom verejnosť veľmi často rozprávala, podmienky výberového konania, ktoré sú viazané na zákon, pretože v zákone sú, je ten rámec zadaných tých podmienok, samozrejme, že ich ministerstvo môže upresniť, podmienky výberového konania sa v priebehu samotného výberového konania nemenili. Ak tvrdia médiá a tvrdia opoziční poslanci, že sa menili, no ja som na základe toho, na čo sme sa opýtali a získali sme odpovede, nezistil, že by sa boli menili, že konkrétne v tomto sídle dostali najprv takéto podmienky a potom o mesiac im doplnili o ďalších šesť iné podmienky alebo tie im zrušili a dali im nové. Čiže podmienky boli stanovené, áno, dostali dovysvetlenie k týmto podmienkam, k tomu koniec koncov sa výberová komisia aj vyjadrila, že dostali dovysvetlenie, ale nemenili ich. Chcem povedať, že výberová komisia v zmysle toho, aké mala kompetencie od ministra zdravotníctva, a v zmysle zákona vyhodnotila týchto 362 uchádzačov o 128 bodov a určila, teda v niektorých prípadoch neurčila víťazov, teda tých najúspešnejších uchádzačov. K práci výberovej komisie by som možno mohol mať nejaké pripomienky, aj ich poviem, lebo som ich povedal aj ministrovi, poviem ich aj tu na pléne. Naozaj nebodovali uchádzačov, čo si myslím, že je trošku z hľadiska korektnosti problém, ale je to zas vec samotného spôsobu práce, čiže samotného softvéru, ktorý používala tá výberová komisia. Ale to, na čo by som chcel upozorniť, čo mohlo naozaj, a teraz nebudem lobovať za žiadnu eseročku, ale u niektorých nemocníc, ktoré doteraz poskytovali zdravotnú starostlivosť, a ich by som sa chcel zastať, vyvolať určitý pocit skrivodlivosti, je skutočnosť, že výberová komisia nebrala do úvahy, čo otvorene napísala vo svojich dokumentoch, ktoré máme k dispozícii, nebrala do úvahy predchádzajúce poskytovanie RZP (rýchlej zdravotníckej pomoci) záchrannej zdravotnej služby, ale do určitej miery brala do úvahy, či sa daný uchádzač uchádza o viacej bodov, alebo nie. Logiku to má. Išlo o to, že ak chce niekto vytvárať systém, tak je to vždy lepšie, keď existuje systém, ktorý je koordinovaný, ako keď existujú jednotlivé, od seba oddelené sídla. Na druhej strane mohlo to byť – mohlo to byť, to nevieme, či ešte bolo –, ale mohlo to byť nevýhodné pre niektorých uchádzačov typu nemocnica, ktorá sa hlásila o jeden bod. To poviem veľmi otvorene. A druhá vec je, čo je zas veľmi logické, že veľmi dôležitým ukazovateľom, ktorý sa posudzoval, bola finančná solventnosť uchádzača. No to je zas logické, lebo azda krachujúcej firme nedáme sídlo a ambulanciu záchrannej zdravotnej služby, aby ju nevedela prevádzkovať. Vari nám ide o to, aby k nám neprišla tisícdvestotrojka s defektom, ale kvalitné sanitné vozidlo. To logiku má. Len na druhej strane musím povedať, že znovu nemocnice, tí tradiční poskytovatelia, ktorí to doteraz poskytovali v tom-ktorom sídle, môžu cítiť skrivodlivosť, a preto aj trochu kričia a dožadujú sa „spravodlivosti“, poviem do v úvodzovkách, lebo prechádzajú náročným transformačným procesom, sú postupne oddlžované. Sú oddlžované či už prostredníctvom Veriteľa, mali ešte určité dlhy voči Sociálnej poisťovni. Tieto dlhy voči Sociálnej poisťovni im boli odobraté a začiatkom tohto roka, čiže štát sa zaviazal, že tieto dlhy vyrovná, a tak mohli mať pocit a môžu mať pocit, že boli finančne znevýhodnené práve v tomto výberovom konaní. Preto ja som navrhol a nevrhnem aj výboru pre zdravotníctvo, aby sme požiadali ministra zdravotníctva, ministerstvo zdravotníctva, aby v tých konkrétnych prípadoch, kde doterajší poskytovateľ záchrannej zdravotnej služby (RZP), nemocnica, väčšinou je to nemocnica v drvivej väčšine, podala odvolanie, podala sťažnosť, podala žiadosť o rozklad, aby ten rozklad bol urobený, aby nás pán minister o tom poinformoval na výbore a aby, ak je to možné, sme ešte raz prehodnotili tie body, kde naozaj mohlo dôjsť, možno v dobrej vôli, k zvýhodneniu alebo k znevýhodneniu toho-ktorého uchádzača. V tomto prípade predchádzajúceho poskytovateľa záchrannej zdravotnej služby. Plne si však uvedomujem aj to, že je to veľmi chúlostivá vec, ktorú teraz budeme požadovať a o ktorú by som chcel požiadať ministra zdravotníctva, pretože už výberové konanie prebehlo a má svojho víťaza a ten má určité lehoty a ten začne konať a teraz od neho chceme, aby sme do toho nejako zasiahli – viete, sme na tenkom ľade, myslím, že nemusím sa ďalej zamýšľať. Takže toľko som asi chcel povedať k tomuto prieskumu. Ešte raz to zopakujem, aby to bolo úplne jasné. Zákon č. 578 o poskytovateľoch zdravotnej starostlivosti a zákon č. 579 o záchrannej zdravotnej službe, na základe toho, čo sme preverili pri 11 sídlach ambulancií záchrannej zdravotnej služby, nebol porušený ani ministrom zdravotníctva, ani výberovou komisiou. Výberová komisia hodnotila na základe kritérií, ktorých rámec zadali zákony, a môžeme mať v tom-ktorom bode, sídle výhradu voči výsledku, ale nezistili sme nikde v tomto procese, že by bol zákon porušený. Takto napíšem svoju správu a predložím ju Výboru Národnej rady Slovenskej republiky pre zdravotníctvo. Ďakujem za pozornosť.