K. Sárközy, poslankyňa: (2008-02-06):
Slovensko sa po niekoľkých rokoch neustáleho znižovania nezamestnanosti dosiahnutého vďaka uskutočneným štrukturálnym zmenám, a to musím podčiarknuť, na to sa zabúda, zrejme priblížilo k maximálnej miere zamestnanosti, ktorú za súčasných podmienok pri súčasných pravidlách pracovného trhu a prístupe jednotlivých úradov a ľudí môže dosiahnuť. Podčiarkujem za súčasných podmienok. Už sme totiž dosiahli stav, keď zahraniční investori majú u nás problém nájsť si voľnú a patrične kvalifikovanú pracovnú silu. V čoraz väčšej miere ju preto potrebujú dovážať. Spomeniem napríklad, čo bolo pre mňa prekvapením, že v Nováckych baniach robí napríklad 102 Rumunov a mohla by som spomenúť napríklad Galantu, kde robia Rumuni a Albánci. Ja už len jednu poznámku k tomu priložím. Zaujímalo by ma, koľko peňazí v rámci investičných stimulov alebo sociálnej pomoci dostali práve tieto mestá alebo miesta, teda myslím teraz konkrétne na Nováky a Galantu, a koľkými peniazmi zo štátneho rozpočtu, alebo akým balíkom peňazí podporujeme zamestnávanie zahraničných pracovníkov. Zároveň vieme, že z pohľadu podielu dlhodobo nezamestnaných ľudí na nezamestnanosti sme na tom  spomedzi všetkých európskych krajín najhoršie, dokonca viac ako každý druhý nezamestnaný je bez práce dlhšie ako rok. Celkove je to takmer 30-tisíc ľudí. A v tejto súvislosti chcem ešte podčiarknuť, že takmer 105-tisíc nezamestnaných evidovaných v databázach na úrade práce v živote nepracovalo. Pri týchto údajoch máme však mieru nezamestnanosti len niekde medzi 55 a 60 %, kým najlepšie krajiny ako Veľká Británia alebo škandinávske krajiny dosahujú túto hodnotu na úrovni viac ako 70 %. Z toho vyplýva, že na trhu práce a v niektorých metódach je obrovská rezerva. Preto som pôvodne uvítala, že sa vláda predkladaním novely zákona o službách v zamestnanosti snaží tento problém riešiť. Po prečítaní tejto novely je však zrejmé, že to tak celkom nie je. Dovoľte mi, aby som to v krátkosti zdôvodnila, a to pomocou niekoľkých vybraných nástrojov, respektíve novelizačných bodov zákona. Zavádza sa nový sociálny podnik, nový nástroj zamestnanosti sociálny podnik. Ich zavedením vidíme jednak rozšírenie dnešných chránených dielní. Základným cieľom sociálnych podnikov podľa predkladateľky zákona ministerky Viery Tomanovej nebude vytváranie zisku, ale udržiavanie a vytvorenie nových pracovných miest. S tým možno súhlasiť. Pani poslankyňa Radičová sa o tomto aj vyjadrila. Ale ja musím podotknúť, že mám aj mierne obavy, že z dlhodobého hľadiska sa môžu veľmi ľahko ukázať ako nefunkčné a stanú sa draho vytvorenými pracovnými miestami dočasného charakteru. Prvýkrát ste o sociálnom podniku začali hovoriť vtedy, keď  vláda mala výjazdové rokovanie v Tisovci. Vtedy sme sa aj vyjadrovali, že je pekné, že vláda robí výjazdové rokovania, že išla do Tisovca, išla do okresu, kde je asi najvyššia miera nezamestnanosti, ale v Tisovci tá miera nezamestnanosti je pomerne nízka a nenavštívili ste napríklad už južné časti, kde tá miera nezamestnanosti je na 20 %, v niektorých oblastiach dokonca okolo 27 %. Nové nástroje aktívnej politiky trhu práce. Mala by sa napríklad zjednodušiť viazanosť  vyplatenia príspevku na presťahovanie za prácou aj za zmenu prechodného a nielen trvalého pobytu. Tento nástroj tu už bol za ministrovania pána Kaníka, existoval už podobný príspevok. Patril k najmenej využívaným príspevkom najmä kvôli vysokej administratívnej náročnosti a relatívne nízkej výške. Ako najväčšia prekážka sa pritom uvádzala povinnosť zmeny trvalého pobytu. Ak si dobre pamätám, tento nástroj vtedy využilo 54 ľudí, a preto asi po roku pôsobenia sme to museli zrušiť. Teraz sa síce suma zvyšuje, ale mám taký dojem, že tie podmienky zostali, alebo domnievam sa, že sú horšie. Ďalej je to periodicita návštev nezamestnaných určovaná úradmi práce. Súčasný režim pravidelných návštev na úradoch práce v mnohých prípadoch sťažuje čiernu prácu. Obávam sa, či zrušenie povinných týždenných návštev na týchto úradoch nebude kontraproduktívne. Uvoľnenie existujúcej periodicity návštev dlhodobými nezamestnanými otvára priestor pre čiernu prácu a pre nezamestnaných sa zjednodušuje vykazovanie, hľadanie zamestnania na úrade popri práci načierno. Môžeme polemizovať nad tým, že týždenná periodicita na úradoch práce je teraz, keď  nezamestnanosť sa znižuje, je vysoká a niekedy pre tých ľudí, ktorých sa to týka, to znamená šikanu. Ale keď berieme do úvahy to, že v registrácii je 105-tisíc ľudí, ktorí v živote nerobili, a je tam veľký počet ľudí, ktorí sú jednak nízko kvalifikovaní, a jednak sú dlhodobo nezamestnaní, tak si myslím, že to tak nie je. Aktivačné práce. Možno by stálo na zváženie, či by nebolo výhodnejšie, keby s uchádzačmi o zamestnanie neuzatváral zmluvu príslušný úrad práce, sociálnych vecí a rodiny, ale priamo obec, v prospech ktorej uchádzač o zamestnanie aktivačné práce vykonáva. Toto spomenul už aj pán poslanec Brocka a v podobnom duchu sa vyjadrili aj starostovia, ktorí nás vyhľadali. Ja som čítala aj stanovisko ZMOS-u, možno, že sa v rozprave k tomuto vyjadríte. Individuálny akčný plán. Jeho využívanie  považujem za slabé, pričom má veľkú kapacitu zlepšiť potenciál uchádzačov o zamestnanie. Novela zákona o službách zamestnanosti definuje ako jeden zo svojich hlavných deklarovaných cieľov pomôcť dlhodobo nezamestnaným osobám. Myslím si však, že väčšina z navrhovaných zmien bude mať nanajvýš len charakter dočasný a neprináša žiadne systematické zmeny. Je samozrejmé, že sa treba venovať aj oblasti služieb zamestnanosti, ale nie cestou vytvárania nových a nových nástrojov aktívnej politiky trhu práce, čím sa doterajší systém len zneprehľadní a ešte viac skomplikuje. Už to bolo spomenuté, niekedy menej je viac. Tu sa však prichádza s novými opatreniami bez toho, aby bola vyhodnotená účinnosť tých predchádzajúcich. Myslím napríklad teraz, čo som už spomenula, mobilita pracovnej sily. Niektoré nové nástroje myslíme si, že budú túto motiváciu skôr znižovať, ako zvyšovať. Máme obavy, že aj deklarované čísla v návrhu, koľko nezamestnaných by sa mohlo prostredníctvom tohto nástroja zamestnať, sú príliš optimistické. Privítali by sme aj riešenie problému nedostatočne kvalifikovanej pracovnej sily, v niektorých prípadoch zlepšenie sprostredkovania informácií vytváraním nových pracovných miest či efektívnejší prístup k zamestnávateľom a k vyhľadávaniu voľných miest aj zo strany úradov práce. Poslanci Strany maďarskej koalície sú presvedčení, že nezamestnanosť je najlepšie možné znížiť dlhodobými programami, zlepšením vzdelanostnej úrovne obyvateľstva, skvalitnením školstva, väčším zladením trhu práce alebo potrieb so školským systémom, vyriešením nesúladu učiva s praxou, pružnejším a flexibilnejším trhom práce, dobudovaním infraštruktúry do menej rozvinutých regiónov. Tu vidíme najväčšie rezervy, pretože regionálna nezamestnanosť pretrváva naďalej a, žiaľbohu, doteraz sa ju nepodarilo znížiť. Neviem, či tieto nástroje, ktoré sú v tejto novele zákona, k tomuto dopomôžu. Naše skúsenosti sú také, že asi nie. Chybné stratégie však vytvárajú problémy na veľmi dlhý čas. Toho by sme sa mali vyvarovať. Na záver by som asi mohla povedať, ako to povedali moji kolegovia, že v druhom čítaní sa pokúsime pozmeňujúcimi návrhmi zmeniť túto novelu zákona. Ale to nepoviem, pretože vo výbore pre sociálne veci a bývanie, ale ani v tomto pléne neprešiel zatiaľ ani jeden jediný pozmeňujúci návrh zo strany opozície, čo sa týkalo sociálnych vecí alebo sociálnej oblasti, alebo rodinnej politiky. Raz sa to už skoro stalo, keď bol prijatý pozmeňujúci návrh, lenže pozmeňujúci návrh opozičnej poslankyne zosobnila poslankyňa Slovenskej národnej strany, takže toto nepoviem, pretože nevidím najmenšiu šancu na to, že vo výbore by došlo k nejakej zmene. Budem najviac prekvapená, keď k tomu dôjde. Takže v prvom čítaní by som povedala toľko. Tie výhrady, ktoré som povedala, sú výhrady poslancov Strany maďarskej koalície a naše najväčšie výhrady sú v tom zmysle, že regionálna nezamestnanosť sa neznižuje. Ďakujem pekne. (Potlesk.)