B. Bugár, podpredseda NR SR: (2003-01-21):
Otváram rozpravu a konštatujem, že do rozpravy sa prihlásili zástupcovia jednotlivých poslaneckých klubov v tomto poradí: za Komunistickú stranu Slovenska vystúpi pán poslanec Jozef Ševc, za Kresťanskodemokratické hnutie vystúpi poslanec Ján Figeľ, za Alianciu nového občana vystúpi poslanec Imrich Béreš, za Stranu maďarskej koalície-MKP vystúpi poslanec Gyula Bárdos, za Smer vystúpi poslanec Robert Fico, za Slovenskú demokratickú a kresťanskú úniu vystúpi podpredsedníčka Národnej rady poslankyňa Zuzana Martináková a za Hnutie za demokratické Slovensko vystúpi poslanec Vladimír Mečiar. Takže teraz dávam slovo pánu poslancovi Ševcovi, ktorý vystúpi za Komunistickú stranu Slovenska. Nech sa páči, pán poslanec, máte slovo. J. Ševc, poslanec: Vážený pán prezident Slovenskej republiky, vážený pán predseda Národnej rady Slovenskej republiky, vážený pán predseda vlády Slovenskej republiky, vážená vláda, vážená Národná rada Slovenskej republiky, všetko podstatné, všetko, čo rozhodujúcim, respektíve významným spôsobom ovplyvňuje náš život, vzniká v určitom čase a za určitých podmienok. Platí to aj o dejinách národa, krajiny. Čo inokedy pokojne tečie, skoncentruje sa do jediného okamihu, ktorý predznamená a rozhodne o všetkom. Jediné „áno“, jediné „nie“ a mnohé pokolenia už nemôžu túto chvíľu odvolať. Určí život všetkých príslušníkov komunity, národa, krajiny na celé desaťročia a stáročia. K takým zriedkavým dramatickým a osudovým chvíľam o rozhodnutí bezpochyby patrí rozhodnutie o vstupe do Európskej únie. Sme preto presvedčení, že o tomto nemôže rozhodnúť nikto s krátkodobou delegovanou právomocou, len jediní nositelia originárnej právomoci v štáte – a tým sú občania. Preto KSS a jej poslanecký klub bez výhrad a pripomienok bude hlasovať za konanie referenda o vstupe Slovenskej republiky do Európskej únie s otázkou, ako je uvedená v návrhu. KSS je v zásade aj za členstvo Slovenskej republiky v Európskej únii. Vychádza pritom zo skutočnosti, že si Slovensko nemôže dovoliť nebyť súčasťou spojenej Európy. Už aj teraz nemálo platíme za zjednocovanie Európy. Postavenie outsiderov v spojenej Európe bude ešte zložitejšie a ťažšie. Bolo rozhodnuté, že sa Európska únia v krátkom čase rozšíri o desať nových členov. Záverečnú etapu rozširovania ešte môže skomplikovať ratifikačný proces. Vychádzajme z predpokladu, že všetko sa bude vyvíjať podľa scenára, svadba teda bude, aj keď u Poliakov, Čechov a Slovincov už samotné zásnuby ochladli a ich nadšenie pre vstup do Európskej únie, dekórum bolo zachované. Inak to ani nemohlo byť. Je najvyšší čas, aby aj Európa definovala a zaujala to miesto za stolom svetovej politiky, ktoré jej oprávnene patrí. Európski politici sa zaviazali na samite v Lisabone urobiť z Európy najdynamickejší a konkurencieschopný región na svete do roku 2010. Nie je až také ťažké si predstaviť, čo treba urobiť, aby tento pozoruhodný cieľ, resp. zámer nevošiel do učebníc histórie ako nenaplnený sen. Lisabonská rezolúcia stanovila cieľ, na splnenie ktorého je potrebná jasná vízia, aby pomohla zlikvidovať bariéry, ktoré sú na ceste zjednotenia supernárodnej Európy. Toto úsilie často naráža na neochotu ekonomických reforiem. Dôsledkom je upieranie práva Európanom na lepšie výrobky za nižšie ceny, ktoré by mal zabezpečiť zjednotený trhový priestor. Sme svedkami opakujúcich sa medzinárodných zasadnutí na pôde Európskej únie, kde dominujú krátkodobé národné a skupinové záujmy nad želaním a potrebami európskych občanov. Skutočnosť, že európsky legislatívny proces je často iba v rukách niekoľkých odborníkov, je na škodu veci. Veľké členské štáty, hlavne tradiční lídri európskeho zjednocovacieho procesu, neprejavujú potrebnú vôľu prispôsobiť neflexibilný európsky trh pracovných síl a neefektívny sociálny systém. Európska únia je aj naďalej zajatcom úzkych egoistických záujmov svojich 15 členov. Transparentne sa to prejavuje najmä v blokovaní dôležitých otázok pre celú úniu jednotlivými členskými štátmi. Žiaľ, sen zjednotenej Európy stráca svoje čaro a stále viac naplňuje Európanov pocit odcudzenosti. Lídri strácajú víziu, čím by zjednotená Európa mohla a mala byť, čo by mala ponúknuť a dať občanovi. Nedokázali dať jasný signál, akým smerom by sa mala vydať Európa do budúcnosti. Mnohí Európania si nemôžu urobiť jasnú predstavu, čím všetkým zjednotená Európa chce a prispeje k zdokonaleniu ich života. Ak Európa skutočne má reálny potenciál, politické pochybnosti, „netečnosti“ by mali byť eliminované. Európa si musí vytvoriť jasnú predstavu, akou by mala byť jej budúca ústava, a vydať sa na cestu zmysluplných ekonomických reforiem. Základnou povinnosťou vlády a nás poslancov v procese objasňovania výhod a nevýhod vstupu do Európskej únie je povedať občanom, v čom je skutočný zmysel pre ich aktívnu účasť v referende o vstupe Slovenskej republiky do EÚ. Musíme dať presvedčivú odpoveď kritikom, ktorí tvrdia, že proces zjednocovania Európy je na hony vzdialený obyčajným ľuďom a ich záujmom. Je nevyhnutné vysvetliť občanom, čo sa skrýva pod pojmom európsky federalizmus a zjednotiť sa na ňom. Mala by to byť moderná a otvorená štruktúra, ktorá by vznikla a zdokonaľovala sa z vôle občanov a slúžila ich záujmom a nie záujmom európskej byrokracii. Musia byť jasne stanovené kritériá rozdelenia právomocí medzi Európskou úniou a jej členskými štátmi. KSS odmieta predstavu byť ovládnutí a ovládaní. Sme za to, aby sme si o našich problémoch rozhodovali sami tu, v Bratislave, na Slovensku. Je potrebné povedať ľuďom úplnú pravdu tak, ako to povedal v úvode pán Hrušovský, predseda Národnej rady, že Slovenská republika stratí veľa zo svojej suverenity – alebo málo? Obávam sa, aby sme v tomto náhlení nestratili aj niečo zo svojej zvrchovanosti a to by bolo už o inom Slovensku ako o tom, ktoré vzniklo pred desiatimi rokmi. Je potrebné vyviesť ľudí z ilúzií, že Európska únia je bohatý mesiáš, z ktorého štedrosti sa budeme mať lepšie. Ale že môže vzniknúť i reálna situácia, keď bude Slovensko vkladať do Európskej únie viac, než z nej prijímať, čo si málo informovaný občan zatiaľ nechce pripustiť. Európa nemôže byť ponechaná na svojvôľu Bruselu a už vôbec by sa nemala dostať do rúk krátkozrakých politikov, ktorí by rozhodovali v súlade so svojimi predstavami a záujmami. V súvislosti s naším členstvom v Európskej únii je potrebné, aby sme našim občanom vysvetľovali, že sme za to, a aby sme vstupovali do klubu skutočne ako rovný s rovným. Navyše sme presvedčení, že zjednocovanie má aj druhú stránku tejto mince, a to je obohatenie celku. Z rozšírením Európy by mala ísť hore nielen parita euro, ale aj prestíž Európy, jej sebavedomie. To je dôvod, prečo nechceme ísť do Európy a do Európskej únie chudobní a holí, zbavení svojej identity, ale – ako som povedal – ako rovný s rovným. Je našou ambíciou taká Európska únia, pre ktorú by vstup Slovenska znamenal obohatenie našou kultúrou, našou kvalifikovanou pracovnou silou a ďalšími hodnotami, ktoré sú súčasťou našej svojbytnosti. Považujeme za nevyhnutné zdôrazniť, že chceme byť v Európskej únii plnoprávnymi členmi, nie iba členmi so stopercentnými povinnosťami a štvrtinovými právami. Nikto dnes nemôže povedať, aká bude budúcnosť spojenej Európy. Sme presvedčení, že predpokladom jej stability a jednoty môže byť len rovnosť všetkých členov, vzájomná úcta a solidarita. V nádeji, že spojená Európa bude práve taká, ako si ju predstavujeme, v referende budeme hľadať východiská pre naše „áno“ práve v záujme mladej generácie a zvyšovania ekonomického potenciálu Slovenskej republiky. Sme za mierovú Európu, Európu bez vojen, národnostných či rasových nezhôd, Európu rovnoprávnych štátov, Európu spolupráce. Nech sa jej darí! Ďakujem. (Potlesk.)