Kvasnička, Marián, poslanec NR SR (2011-06-30):
Vážený pán predsedajúci, pán minister, milé kolegyne, kolegovia, ja by som chcel vo svojom vystúpení reagovať len na jeden prvok tej diskusie, konkrétne toho, čo sa týka generickej preskripcie. Je možné, že niečo z toho, čo poviem, tu už zaznelo alebo ešte zaznie. Ale myslím, že to nebude na škodu, keď si v tej diskusii niektoré veci ozrejmíme. Už pri prerokovaní zákona o lieku v zdravotníckom výbore, ale aj potom vo výstupoch, ktoré sa objavili v médiách, ma prekvapili články aj postoje, ktoré boli artikulované. Spomínam námatkovo denník SME, kde bola titulka, že Výber lieku asi zostane na lekárovi. A v tom istom čase v Pravde bol článok, ktorý sa volá, že Uhliarikov liekový zákon kritizovali sprava i zľava. A treba povedať, že aj v týchto výstupoch, aj v diskusii, ktorá bola v zdravotníckom výbore, dokonca aj poslanci koalície mnohí sa vyjadrovali, že navrhovanú generickú preskripciu liečiv, teda predpisovanie liekov na úrovni ich účinnej látky a nie pod ich obchodným menom, nepodporia. Prekvapuje ma to predovšetkým preto, lebo zavedenie generickej preskripcie si dala vláda Slovenskej republiky do svojho programu. Ak môžem citovať, vláda Slovenskej republiky zavedie predpisovanie liekov na úrovni účinnej látky. A až do tejto diskusie sa ani koaliční politici nevyjadrovali proti tomuto inštrumentu liekovej politiky. Dovolil by som sa pozrieť na predchádzajúce predošlé profesie poslancov. Pán poslanec Raši, pán poslanec Zelník zo SNS, ale aj kolegovia z výboru, z SDKÚ – Ivan Chaban, Peter Kalist, viem, že sa vyjadrovali proti navrhovanej generickej preskripcii kriticky. Spoločným menovateľom týchto vystúpení alebo týchto komentárov, napokon napovedá to aj zoznam prihlásených rečníkov, je, že sú to zväčša lekári. A musím predoslať, že nemám nič proti lekárom, pretože som z lekárskej rodiny. Brat je lekár, dcéra je lekárka, zať je lekár, švagriná je lekárka. Takže, aby som nebol obvinený, že mám nejaké výhrady voči lekárom. Zdá sa (Reakcie z pléna.), otec bol lekár, áno, veď som to povedal, otec bol lekár. Vyzerá to tak, že sa stotožnili s názormi ich bývalých kolegov z lekárskeho stavu, ktorí sa takmer jednohlasne postavili za predpisovanie, proti predpisovaniu liekov na úrovni účinnej látky, dokonca boli iniciované aj petičné kroky. Výrobcovia, najmä originálnych liekov, sa pridali tiež. Podstatné je, či argumenty, o ktorých niektorí analytici hovoria ako o pseudoargumentoch tejto skupiny ľudí, sú hodnovernejšie ako argumenty v prospech generickej preskripcie. Niektoré šírené mýty o nevýhodnosti generickej preskripcie veľmi dobrým spôsobom vyvracia Angelika Szalayová z Health Policy Institute v čerstvo vydanej publikácii, ktorú sme dostali na Výbore Národnej rady pre zdravotníctvo, kde sa venuje problematike predpisovania a vydávania liekov na báze účinnej látky. Myslím, že táto autorka veľmi komplexne popisuje prínosy, samozrejme aj riziká generickej preskripcie a substitúcie. Rád by som sa v tejto krátkej rozprave chcel venovať len niektorým, priznám sa, mám to naštudované najmä z týchto zdrojov, a teda najmä tým, ktoré kvalifikuje ako pozitívne aspekty navrhovaného legislatívneho inštrumentu. Som si vedomý možných rizík vyplývajúcich zo zavedenia povinnej generickej preskripcie na Slovensku, ale považujem ich za nižšie ako možné prínosy. A navyše si myslím, že negatíva sa dajú celkom úspešne obmedziť cielenými regulačnými opatreniami. Za jednu z najväčších výhod generickej preskripcie považujem, ako to uviedol aj predseda zdravotníckeho výboru, že nesie v sebe potenciál znižovania výdavkov pacientov na doplatky za predpísané lieky. Szalayová v tej spomínanej štúdii uvádza, že pacienti by mohli šetriť až do 30 % na doplatkoch za lieky, keby si vždy vybrali, resp. dostali najlacnejší preparát v danej farmakoterapeutickej skupine. Ministerstvo zdravotníctva odhaduje, že po zavedení generickej preskripcie by pacienti mohli na doplatkoch ročne ušetriť okolo 45 miliónov eur. So zvyšujúcou sa intenzitou súťaže medzi farmaceutickými firmami je možné očakávať, a to vyplýva aj z tej štúdie, určitú úsporu vo verejných financiách, aj keď samozrejme v menšom rozsahu ako pri doplatkoch pacientov, keďže je predpoklad, že ceny liekov sa postupne znížia, nakoľko výrobcovia, najmä generických liekov sa budú snažiť byť čo najlacnejší, aby boli lekárňami ponúkané ako prvá alternatíva. A to potom pozitívne pocítia aj zdravotné poisťovne na nižších úhradách za tieto lieky. Bývalý poradca ministerstva zdravotníctva Martin Filko myslím niekedy začiatkom roka predpokladal, že generická preskripcia by mohla ušetriť až štyri percentá z nákladov na lieky a odhadoval 13 % z doplatkov pacientov. Medzinárodné skúsenosti ukazujú, že väčšie úspory vo verejných financiách v dôsledku uplatňovania generickej preskripcie či substitúcie boli dosiahnuté v krajinách, kde nie je používané externé referencovanie cien liekov, teda medzinárodné porovnávanie cien liekov. A teda ide o krajiny, ako je Švédsko, Veľká Británia a Nemecko. Ak sa môžem vrátiť k štúdii autorky Szalayovej, vo Švédsku sa v dôsledku zavedenia povinnej generickej substitúcie – to je ten stav, kedy je lekárnik povinný nahradiť predpísaný liek lacnejším, spravidla generikom – v priebehu troch rokov znížili ceny liekov o 15 až 18 percent. Druhou významnou oblasťou, kde vidím pozitíva pri predpisovaní účinnej látky, je bezpečnosť pacienta. To, čo sa tu trošičku podľa mňa nie celkom odborne a seriózne uvádza, bezpečnosť pacienta. Poznám príklady, kedy pacient so zažívacími problémami navštívil svojho praktického lekára, potom internistu a nakoniec aj gastroenterológa, a každý mu predpísal iný liek, avšak s totožnou účinnou látkou. Pacient v domnienke, že užíva rozličné lieky, ktoré mu majú pomôcť, sa pravidelne niekoľkonásobne predávkoval. Pri generickej preskripcii si pacient v takom prípade pravdepodobne skôr všimne, že má na recepte napísané stále to isté. Prípadne mu lekárnik ponúka stále ten istý liek. Generická preskripcia skrýva v sebe tiež možnosti obmedzovania tzv. indukovaného predpisovania liekov, kedy lekár napríklad uprednostňuje lieky jedného výrobcu, spravidla na základe vzájomnej dohody s cieľom získať materiálnu alebo inú peňažnú či nepeňažnú výhodu, alebo predpisuje lieky vo väčšom množstve, ako je potrebné, alebo lieky, ktoré si zdravotný pacienta ani nevyžaduje. Tak sa niekedy stáva, že lekár nevyberie liek podľa skutočného zdravotného stavu pacienta ani podľa ceny lieku. Poškodení sú v takomto prípade pacienti, ako aj verejné financie. Čísla, ktoré uvádzala premiérka Iveta Radičová, myslím, že pri stretnutí minulý štvrtok, na spoločnom koaličnom stretnutí o množstve liekov, ktoré sa ocitajú v našich domácnostiach takpovediac nezmyselne, myslím, že tieto čísla boli varovné. Paradoxne, ak počúvam tú diskusiu, lekári argumentujú, že sa bezpečnosť pacientov zhorší, keďže nebudú mať prehľad, aké lieky pacienti konzumujú a že tak môžu vzniknúť rôzne nežiaduce interakcie liekov. K tomu možno niekoľko pripomienok. Prvá. Na Slovensku je už v súčasnosti legislatívne povolená generická substitúcia a dokonca aj preskripcia, aj keď sa substitúcia v praxi využíva len veľmi obmedzene, ako odhaduje Szalayová, asi 5 percent a preskripcia takmer vôbec. A tak si pacient môže svoj predpísaný liek nechať zameniť v lekárni za lacnejšie generikum. Druhý z poznatkov. Generiká sú odskúšanými a mnohými odbornými autoritami odsúhlasenými bioekvivalentnými, bioekvivalentnými náhradami za originálne lieky a teda sú bezpečné a s originálmi takmer totožné. Rozdielne sú väčšinou, ako spomínal aj predseda zdravotníckeho výboru, len pridané látky. A samozrejme potom tie lieky majú rovnakú účinnosť. Tretí poznatok. Do akej miery vedia naši lekári, aké všetky lieky užívajú ich pacienti? Myslím, že dá sa veriť odhadom, že podobný stav bude aj po generickej preskripcii. Netreba totiž čakať, pretože ide o systém, ktorý sa nedá zaviesť zo dňa na deň, že E-Health s tým, túto situáciu, aspoň nateraz, výrazne zmení. Je pozoruhodné, že lekári vytiahli práve argument, argument možno v úvodzovkách, týchto nežiaducich liekových interakcií a nežiaducich účinkov, ktoré údajne po zavedení generickej preskripcie stratia spod kontroly. Údaje Štátneho ústavu na kontrolu liečiv, ktoré hovoria o tom, že lekári podali v roku 2010 len 789 vážnejších hlásení o nežiaducich účinkoch liekov pri liečbe pacientov pri ročne vydaných, počúvajte dobre, 160 miliónov kusov balení liekov na Slovensku. Čiže hlásení o vážnejších, nie úplne vitálnych nežiaducich účinkoch je len sedemstosedemsiatdeväť. Toto číslo naznačuje, že ani v súčasnosti nepripisujú lekári reportovaniu nežiaducich účinkov príliš veľkú vážnosť. Ministerstvu zdravotníctva, myslím, sa nedá uprieť značná, podľa viacerých analytikov aj z tých štúdií, ktoré som mal možnosť vidieť, až veľká opatrnosť v prístupe ku generickej preskripcii. Veď ministerstvo určilo napríklad v pozitívnom zozname len približne 380 liečiv, účinných látok, ktoré sa budú musieť predpisovať genericky, ak lekár navyše na zadnej časti receptu nezakáže vydať konkrétny liek a medicínsky to aj nezdôvodní. Na Slovensku sa teda plánuje genericky predpisovať približne tretina liečiv, pričom pre porovnanie vo Veľkej Británii, kde je generická preskripcia systémom len podporovaná a nie povinná, tvorí podiel receptov vystavených na účinnú látku okolo 80 percent. Sú to údaje citované z National Health Service Information Center. Hoci je generická preskripcia povinná len v štyroch krajinách Európskej únie, myslím, že to aj bolo v tých diskusiách, Litva, Estónsko, Rumunsko a Portugalsko, a povinná generická substitúcia, ktorá má pri dôslednom uplatňovaní podobné účinky, v ďalších šiestich – Nemecko, Dánsko, Švédsko, Fínsko, Lotyšsko, Cyprus, váha predpisovania a vydávania liekov na základe účinnej látky sa rozširuje v drvivej väčšine štátov Európskej únie. Je to trend, ktorým ide Európska únia, pričom svoje významné postavenie má napríklad aj za oceánom, spomeňme USA, Kanadu, Austráliu. Podľa Szalayovej, tej štúdie, ktorú citujem, predstavujú generiká celosvetovo 65 percent objemu predpísaných liekov. Nie som odborník, snažil som sa niektoré veci vybrať z materiálov, ktoré som dostal ako člen zdravotníckeho výboru. Vzhľadom na poznatky, ktoré som našiel, vzhľadom na prebiehajúcu diskusiu, aj argumenty odborné, ktoré zaznievajú, budem podporovať toto legislatívne aggiornamento ministerstva zdravotníctva a špeciálne Ivana Uhliarika, inšpirované ako dobrou vierou, tak kvalifikovaným odborným prístupom. A ešte možno mimo, mimo tohoto, ktorí ste mali možnosť sledovať diskusiu o zdravotníctve, svojho času, možno je to 3 – 4 týždne dozadu, keď sa preberala situácia v zdravotníctve, myslím komplexne, tak medzi iným prišlo aj na iniciatívy ministerstva zdravotníctva a špeciálne nášho ministra Ivana Uhliarika. Jeden z diskutérov, musím povedať, že to bol lekár z fakultnej nemocnice, povedal, že, že oceňuje posun, ktorý nastáva, aj keď si myslí, že Augiášov chliev sa nedá čistiť zubnou kefkou. Ja hovorím, pánboh zaplať aj za zubnú kefku. Ďakujem.