J. Brocka, poslanec: (2004-09-08):
Dnes na Slovensku žije takmer 3 500 detí v ústavných zariadeniach. Sú to prevažne deti žijúcich rodičov. Starostlivosť o tieto deti stojí spoločnosť nemalé prostriedky, takmer 180-tisíc ročne na jedno dieťa v ústave a napriek tomu sú výsledky nie veľmi uspokojivé. Tieto deti nie sú pripravené do života tak ako deti, ktoré vyrastajú v štandardnej, zdravo fungujúcej rodine. Jednoducho rodinu nemôže nahradiť žiaden ústav. Ak dieťa ale nemôže vyrastať v prirodzenom rodinnom prostredí, v prostredí biologických rodičov z rôznych dôvodov, najlepším prostredím pre toto dieťa je náhradná rodina. Podľa evidencie ministerstva práce, sociálnych vecí a rodiny je na Slovensku týchto potenciálnych náhradných rodín okolo 500. Tento počet sa už niekoľko rokov nezmenšuje napriek tomu, že počet detí umiestnených v ústavných zariadeniach je relatívne veľmi vysoký. Tie príčiny sú rôzne. Na jednej strane bezdetní manželia alebo rodina, ktorá si chce osvojiť dieťa, tak má záujem predovšetkým o deti v útlom veku, ideálne hneď po narodení. Ďalší dôvod, to sú jestvujúce zákonné podmienky osvojovania, ktoré neumožňujú osvojiť si dieťa, pretože nie je právne voľné. To znamená, chýba súhlas biologického rodiča. Zákon je často na strane nezodpovedných biologických rodičov a nasleduje prioritne záujem dieťaťa. Aj zákonné lehoty pri rozhodovaní súdov sú príliš dlhé, bránia úspešnosti osvojenia a v konečnom dôsledku škodia deťom. Čiže v procese osvojovania alebo adopcie je rozhodovanie súdov a vek dieťaťa tým rozhodujúcim a hrá zásadnú úlohu. Skúsenosti aj doterajšia prax ukazujú, že na nadviazanie pevných citových väzieb medzi dieťaťom a adoptívnym rodičom sú rozhodujúce nie mesiace a týždne, ale dni a hodiny. Dnes je prax taká, že matka môže udeliť súhlas na adopciu najskôr po šiestich týždňoch od narodenia dieťaťa. To má vo väčšine prípadov za následok neudelenie súhlasu a faktické oddialenie adopcie, lebo matka sa po pôrode vytratí. Musí sa potom čakať na uplynutie šesťmesačnej lehoty, takzvaného absolútneho nezáujmu, keď už nie je potrebný súhlas biologického rodiča na osvojenie. Čiže meradlom zákona je na jednej strane urýchlenie adopcií v prípadoch, keď je matka dieťaťa už v čase jeho narodenia rozhodnutá zveriť ho na osvojenie, na druhej strane zaistiť rýchlejšie rozhodovanie súdov o takzvanom kvalifikovanom nezáujme, ktorý je vo väčšine prípadov podmienkou konania o osvojení. Návrh zákona umožňuje dať súhlas s adopciou už v zdravotníckom zariadení s tým, že tento súhlas nadobudne právny účinok až uplynutím šiestich týždňov po narodení dieťaťa. Počas tejto doby môže matka vziať svoj súhlas späť, čím je zachovaná ochranná lehota vyžadovaná medzinárodnými zmluvami, ktorými je Slovenská republika viazaná. Tiež sa lehota takzvaného kvalifikovaného nezáujmu rodiča znižuje zo šesť mesiacov na dva mesiace v prípade novorodenca zanechaného po pôrode v zdravotníckom zariadení bez evidentného záujmu matky. Toto opatrenie súvisí aj s našou ďalšou legislatívnou iniciatívou utajených pôrodov, ktorá je riešená v tlači 821, je to bod 48 nášho programu. V článku 2 predloženého poslaneckého návrhu zákona navrhujeme zmeniť niektoré ustanovenia Občianskeho súdneho poriadku s cieľom odstrániť prieťahy v súdnom konaní a urýchliť proces adopcií. Preto navrhujeme záväznú mesačnú lehotu na rozhodnutie súdu, či je potrebné privolenie rodičov dieťaťa na jeho osvojenie a tiež sa dnes platná lehota jedného roka skracuje na tri mesiace na rozhodovanie súdu o osvojenie. Predložený návrh je v súlade s Ústavou Slovenskej republiky, medzinárodnými záväzkami i právom Európskej únie a nekladie nároky na štátny rozpočet či rozpočty obcí. Dámy a páni, sme presvedčení, že je potrebné urobiť maximum pre to, aby čo najviac opustených detí našlo urýchlene svoju náhradnú rodinu. Je to nielen záujem týchto detí, ale je to v záujme celej spoločnosti. Ďakujem za vašu pozornosť.