P. Miššík, poslanec: (2006-08-03):
Vláda Slovenskej republiky konštatuje, že považuje súdnu moc a zabezpečenie jej kvalifikovaného výkonu za jednu zo svojich hlavných priorít a zároveň zdôrazňuje, že vytvorí podmienky pre naplnenie záruk sudcovskej nezávislosti, ktorá je základom pre nestranné konanie a rozhodovanie. Podľa môjho názoru aj podľa čl. 141 ods. 1 Ústavy Slovenskej republiky vykonávajú súdnictvo nezávislé a nestranné súdy. Čo sa týka podmienky nezávislosti, tej sa toto programové vyhlásenie v tejto časti dotýka aj tým, že chce maximálne stabilizovať spoločenské postavenie sudcov a zachovať ich sociálne istoty. Menej alebo vôbec sa už nevenuje tomu, čo je podľa môjho názoru najdôležitejšie, a to je to, aby súdy boli nestranné a aby sudcovia nestranne aj rozhodovali. Nestranným sudcom môže byť len morálne silný, vzdelaný a disciplinovaný sudca a práve absencia kontúr vzdelávania vo vládnom programe nedáva záruku, že nestrannosť súdov bude zabezpečená. V oblasti vzdelávania sudcov je síce veta, ktorá hovorí o sústavnom zvyšovaní kompetentnosti sudcov a prokurátorov. Vláda hovorí, že vytvorí podmienky na prebudovanie Justičnej akadémie tak, aby vyhovovala podmienkam pre rezorty spravodlivosti a prokuratúry, ale toto je podľa môjho názoru málo. Je to len možné vylepšenie materiálnych a personálnych podmienok v existujúcej Justičnej akadémii, ale programové vyhlásenie vlády nerieši možnosti nového systému vzdelávania, ktorý by zaručil kvalitu nestranného rozhodovania, a tým i skrátenie súdneho konania. Myslím tým napríklad riešenie systému povinného vzdelávania ako nevyhnutnej podmienky kariérneho postupu sudcu. K posilneniu nestrannosti pri rozhodovaní sudcov by určite prispelo aj sprísnenie postihu nekvalitných a nezodpovedných sudcov, ktorí si neplnia povinnosti, o čom programové vyhlásenie vlády neuvažuje, pričom z vety, ktorou sa začína časť Justícia, citujem: „Vláda zabezpečí vyhodnotenie stavu slovenskej justície z pohľadu vymožiteľnosti práva a plynulosti súdneho konania,  vykonanie analýzy reštančných vecí na súdoch a posúdenie dôvodov zistených prieťahov v konaní vrátane vyhotovovania súdnych rozhodnutí, nevylučujúc vyvodenie zákonnej zodpovednosti proti osobám, ktoré neprimerané prieťahy zavinili,“ skôr z toho vyplýva to, že disciplinárnu zodpovednosť sudcov táto vláda podceňuje, pričom opačný trend by mohol priniesť úspech. Osobitným a opakujúcim sa javom v programovom vyhlásení vlády je analýza takmer všetkého a všade. V časti Spravodlivosť, teda od strany 45 po stranu 47, teda na troch stranách textu sa objavilo celkom šesť zámerov vykonať analýzu. Ja ich spomeniem. Týka sa to analýzy reštančných vecí, analýzy radikálneho zvýšenia súdnych poplatkov, analýzy činnosti Špeciálneho súdu a prokuratúry, analýzy súčasného systému a obsahu právneho poriadku Slovenskej republiky, analýzy činnosti systému bezplatnej právnej pomoci a analýzy ústavných sťažností. Je to teda množstvo analýz, pričom v programov vyhlásení vlády nie je ani slovo o tom, dokedy majú byť ukončené a kedy budú využité na to, aby ich výsledky prispeli ku skvalitneniu justície ako takej. Túto otázku som predvčerom, teda nie včera, položil aj v ústavnoprávnom výbore pánovi podpredsedovi vlády a ministrovi spravodlivosti Harabinovi, avšak odpovede som sa nedočkal. Viem pritom z môjho pôsobenia v ústavnoprávnom výbore, že časť týchto analýz bola vykonávaná aj súčasným alebo predchádzajúcim ministerstvom spravodlivosti a tieto analýzy bolo možné využiť tak, aby boli prijaté už konkrétnejšie opatrenia. Úplne osobitnými návrhmi v oblasti justície v programovom vyhlásení vlády sú tie návrhy, ktoré jednoznačne smerujú ku zvýšeniu výdavkov v oblasti justície, avšak nikde v programovom vyhlásení vlády sa nedočítame, z akých zdrojov budú financované. Asi najväčšou položkou na zvýšenie rozpočtu v kapitole Ministerstva spravodlivosti bude položka, ktorá bude súvisieť so zámerom navýšenia počtu sudcov, a to dočasne. Z mediálnych vystúpení pána ministra spravodlivosti a podpredsedu vlády, on uvažuje o navýšení počtu približne 200 sudcov, pričom vôbec nie je vysvetlené, ako prijať sudcov dočasne, keď vieme, že sudcovia sú vymenovaní doživotne, a ak by sa aj vyriešil tento problém, aký časový úsek znamená to slovo dočasne. Znamená to, že títo sudcovia by mali napomôcť zníženie počtu reštančných vecí? Znamená to, že ak reštančné veci budú minimalizované, tak sudcovský stav sa zníži na pôvodný stav? Kto budú tí sudcovia? Aká bude ich kvalita? A bude to mať vôbec zmysel? Ako príklad toho, že nemusí ísť o dobré riešenie, uvádzam moju skúsenosť z pracovnej návštevy, ktorú vykonal ústavnoprávny výbor v Slovinskej republike v minulom roku, kde nám v súdnej rade Slovinskej republiky kolegovia zo Slovinska potvrdili, že vykonali podobné opatrenie, navýšili počet sudcov v Slovinsku, ale nárast reštančných vecí pokračoval, a preto sa rozhodli ísť cestou sprísnenia disciplinárnych postihov tých sudcov, ktorí pracovali zle a, samozrejme, aj ich lepšieho vzdelávania ako podmienok na zrýchlenie súdneho konania. Ďalšími finančnými nákladmi budú náklady súvisiace so zamýšľanou zmenou organizačnej štruktúry súdov s tým, že vláda Slovenskej republiky má ambíciu opätovne zriadiť už zrušené súdy, a tým okrem finančnej náročnosti môže vrátiť slovenskú justíciu na začiatok reformy, ktorú začala predchádzajúca vláda. Nakoniec tá reforma bola robená práve pre to, aby sa sudcovia na väčších súdoch mohli lepšie špecializovať. Finančné prostriedky budú nutné aj na skvalitnenie vybavenia súdov, zlepšenie informovanosti verejnosti o rozhodovacej činnosti súdov a ďalších investícií v oblasti justície. S týmito vysokými finančnými nárokmi vo výdavkovej časti rezortu je v úplnom rozpore zámer vlády znížiť súdne poplatky. Pritom predchádzajúca vláda pristúpila nie k radikálnemu, ale postupnému zvýšeniu súdnych poplatkov, ktoré boli pred ich zvýšením na rovnakej úrovni už desať rokov. Ak niekto považuje za radikálne zvýšiť 5-percentný  súdny poplatok na 6-percentný súdny poplatok a z tohto dôvodu v programovom vyhlásení vlády tvrdí, že spravodlivosti sa môže u nás dovolávať iba ten, kto má peniaze, tak to slušne povedané nie je pravda. U nás má každý možnosť domáhať sa svojho práva na nezávislom a nestrannom súde a občania zo sociálne slabších skupín môžu žiadať odpustenie súdneho poplatku, čo sa aj deje. Z uvedeného vyplýva, že ide len a len o nejaké gesto, pričom zníženie poplatkov neprinesie žiadny efekt, len obmedzí zdroje, ktoré justícia tak veľmi a mimoriadne potrebuje. Osobitnou otázkou zostáva, čo znamená veta v programovom vyhlásení vlády, citujem: „Vláda podporí orientáciu súdov a prokuratúr na čo najširšie využívanie zákonných odklonov pre meritórne a spravodlivé vybavenie vecí od procesne, a tým aj časovo a finančne náročného kontradiktórneho súdneho konania.“ Koniec citátu. Bude to pokus o novelizáciu nového Trestného poriadku? Ak áno, v akom rozsahu. A aký je vlastne cieľ tohto zámeru? Odstrániť kontradiktórnosť v trestnom konaní celkom? Ale aby som bol spravodlivý, jedna časť programového vyhlásenia vlády v oblasti justície je spracovaná kvalitne a dotýka sa informovanosti o súdnych konaniach a rozhodnutiach s cieľom posilnenia kontroly výkonov súdnictva verejnosťou. S radosťou konštatujem, že táto časť programového vyhlásenia vlády je takmer totožná s časťou volebného poriadku strany, ktorú zastupujem SDKÚ – DS v oblasti justície, pričom v programe SMERU – sociálnej demokracie o tejto téme pred voľbami nebola ani čiarka. Vážený pán predseda, kolegyne, kolegovia, cieľom môjho príspevku bolo poukázať na niektoré vnútorné rozpory, nejednoznačnosť a nekoncepčnosť programového vyhlásenia vlády v časti Justícia. Bol by som rád, keby na mnou položené otázky odpovedal kompetentný člen vlády. Toho sme sa nedočkali totižto v ústavnoprávnom výbore. Ale ani jeho vysvetlenia ma nebudú môcť presvedčiť o tom, aby som hlasoval za toto programové vyhlásenie vlády. Budem hlasovať proti a nebudem hlasovať za vyslovenie dôvery vláde Slovenskej republiky. Ďakujem pekne. (Potlesk.)