Kaník, Ľudovít, poslanec NR SR (2013-05-23):
Jednoducho by sa to dalo povedať aj v dvoch vetách, že treba znížiť náklady firmám a znížiť bariéry pre vytváranie nových pracovných miest. A to, ako naplniť tieto dve vety, spočíva práve v týchto piatich opatreniach. To prvé opatrenie je zníženie dane z príjmu pre zamestnávateľov, pre podnikový sektor na 19 %, lebo zvýšenie na 23 %, čo je najvyššia hranica široko-ďaleko, znamená zníženie konkurencieschopnosti Slovenska, znamená, že Slovensko je menej atraktívne pre to, aby tu zamestnávatelia boli, aby tu vytvárali pracovné miesta, aby tu podnikali. To je jasný krok proti zamestnávaniu, proti zamestnancom, keď zvyšujeme dane nad úroveň okolitých krajín. Pritom zdôrazňujem, že nejde o návrat k rovnej dani, pretože tento návrh sa nedotýka dane z príjmu fyzických osôb. Tá zostáva alebo nenavrhujeme ju zmeniť, aj keby sme ju určite zmenili, keby sme tú možnosť mali, ale jednoducho vieme, že tam s vami nie je o čom debatovať, takže škoda strácať čas. Druhým opatrením je zníženie odvodov predovšetkým pre nízkopríjmové skupiny zamestnancov, pretože práve tam je najväčší problém. Najväčší podiel na nezamestnaných majú dlhodobo nezamestnaní ľudia a v rámci tejto skupiny, samozrejme, ľudia so základným vzdelaním alebo s veľmi nízkou kvalifikáciou. A títo ľudia sú nízkopríjmoví, pretože za svoju kvalifikáciu nemôžu očakávať vysoké príjmy. Žiadny zamestnávateľ zamestnancovi, ktorý nevie poskytnúť kvalifikovanú prácu, nemôže zaplatiť nejakú vysokú mzdu. To je úplne logická súvislosť. A keď tieto skupiny a tieto príjmy zaťažíme vyššími odvodmi, tak, samozrejme, vytláčame ich z trhu práce, sťažujeme im možnosť zamestnať sa a zaťažujeme tým sociálny systém, na ktorý sú odkázaní. Tých možností, ako urobiť túto zmenu, je niekoľko. Je možné zvážiť zmeny zodvodnením práce na dohodu, ktoré ste urobili. Je možné zaviesť odvodový bonus, čo je vec, ktorú by som jednoznačne odporúčal, aby sa odvody znížili pre vybrané skupiny, pre nízkopríjmové skupiny, pretože to je operácia, ktorá sa vypláca, aj keď znamená, samozrejme, isté finančné transfery. Ale to, že ľudia sa umiestnia na trhu práce, platia odvody a ďalšie záležitosti, znamená veľký prínos ako pre celkový objem verejných výdavkov, tak pre klímu v krajine a pre životnú úroveň daných ľudí. Tretím opatrením, na ktoré sme prví poukázali, a som rád, že sa už tým zaoberá aj vláda a že sa tým včera zaoberali aj lídri Európskej únie na svojom samite, je cena elektrickej energie pre podnikateľský sektor. Máme najvyššiu cenu elektrickej energie v rámci Európskej únie. Chudobné Slovensko má najvyššiu cenu elektrickej energie. Ako sa tu môže dobre podnikať, ako sa tu môžu vytvárať pracovné miesta, ako si môžeme myslieť, že sem bude mať niekto veľkú chuť prísť rozvíjať svoje aktivity, keď mu dvíhame neustále náklady, pretože elektrická energia je obrovským nákladom pre firmy? A slovenský priemysel je zvlášť citlivý na ceny elektrickej energie. Máme tu niekoľko veľkých podnikov, ktoré sú veľkými spotrebiteľmi elektrickej energie. Problémy s U. S. Steelom boli podmienené práve touto situáciou z rozhodujúcej časti. A táto situácia je vyvolaná zlou regulačnou politikou, ktorá bola nastolená za prvej vlády Roberta Fica. Dnes vidíme, ako takéto nerozumné opatrenia, ktoré pomohli len vybraným skupinám, ktoré si postavili fotovoltaické elektrárne, škodia celému Slovensku, jeho občanom, majú dopady na nezamestnanosť, pretože v sociálnej politike, v ekonomickej politike, v hospodárskej politike mnoho vecí s mnohými vecami súvisí. To sú nie jednosmerné opatrenia, ktoré dopadnú len na jeden zacielený bod. Ale keď sa to nepremyslí, tak to má veľmi široké a mnohokrát veľmi deštruktívne dosahy. Tu treba zásadnú zmenu. A to, čo som včera videl, čo sa stalo na úrovni Európy, je slabé riešenie. My musíme tu urobiť zmenu, pretože teraz ten najväčší problém nespočíva vo výrobných nákladoch na elektrickú energiu, ale v sprievodných rôznych poplatkoch, ktoré sú súčasťou regulačnej politiky a rozhodnutia regulátora za tarifu a za všetky možné veci. Tieto poplatky dnes už robí viac než 50 % z ceny, ktorú spotrebiteľ platí. A tieto ceny sú likvidačné. Štvrtým opatrením je súbor vecí, súbor opatrení, ktoré by znamenali zmenu sociálneho systému tak, aby pracovať bolo výhodnejšie, ako žiť zo sociálnych dávok. Toto opatrenie sa dotýka druhého opatrenia o znížení odvodov. Veď všetci veľmi dobre viete, aj vládni poslanci, viete to veľmi dobre z reálneho života, povedali vám to určite stovky ľudí, ja sa s tým stretávam denne, chodím po Slovensku, cez víkend som bol napr. v Poltári, stretávam sa s tým, mi to denne ľudia hovoria, že ľudia, ktorí nepracujú cez systém sociálnych dávok, dostanú vyšší čistý príjem ako ľudia, ktorí sa zamestnajú za mzdu blízku minimálnej mzde. A to je predsa zlé. A je absolútne proti zdravému rozumu očakávať, že sa ľudia budú chcieť zamestnať, keď, a to ani nepočítam k tomu, ako je príležitostná práca, brigádnická práca alebo práca načierno, dostanú vyšší čistý príjem bez práce než s prácou. A keď sa k tomu pridružia ešte výhody zabezpečované priestupkovou imunitou, neexekvovateľnosťou takýchto občanov, tak, samozrejme, nemôžeme očakávať, že títo ľudia budú mať záujem o prácu. Toto treba zmeniť. A nie je to vôbec zložité. Až mi pán minister v rámci svojej záverečnej reči odpovie, ako pripravujú, aký majú zámer, ako sa tu objavia návrhy koncom roka, tak ja poviem, načo čakať, veď tie návrhy tu sú, predkladáme ich opakovane na rokovaní Národnej rady. Na tejto schôdzi Národnej rady z našej dielne sú tu štyri návrhy zákonov, ktoré práve tento problém riešia, stačí ich len schváliť a máme o jeden problém menej. K tým zákonom, ktoré predkladáme, týkajúcim sa sociálnych dávok a príjmov, ktoré takto rodiny na seba naberajú, je výhodnejšia pre ne táto pozícia, ako je pracovať, by som priložil ešte jeden, s ktorým prídeme už možno na budúcej schôdzi Národnej rady. V tých najproblémovejších oblastiach Slovenska, ako som spomenul napr. Poltár, okres Rimavská Sobota alebo ďalšie okresy, celý Banskobystrický kraj je tým veľmi výrazne postihnutý, sa ľudia dostávajú už do pozícií, kde stratili vieru v to, že budú niekedy pracovať a zarábať si prácou tak, aby boli spokojní. A ich jedinou istotou zostávajú tie spomínané sociálne dávky. Veľmi to odbúrava ich vôľu potom naozaj snažiť sa hľadať si to zamestnanie. A majú obavu, že keď prijmú dočasné zamestnanie alebo keď príde nejaké neisté, možno nie príliš dobré platené zamestnanie, že prídu o sociálne dávky a že si vlastne svoj status zhoršia. Treba predložiť a prijať zmenu systému v tom smere, aby sme týmto ľuďom, pokiaľ si nájdu prácu, nezobrali sociálne dávky, aby sme zaviedli súbeh sociálnej dávky a mzdy, súbeh nízkeho príjmu a sociálnej dávky a aby sme tak motivovali týchto ľudí viac k získaniu práce. Štátu sa to oplatí, napriek tomu, že časť sociálnej dávky bude naďalej vyplácať, pretože sa mu to bude vracať na odvodoch, na daniach, ktoré títo ľudia začnú platiť. A budú to podstatne nižšie tým pádom výdavky, ktoré vo výsledku bude mať súčasný stav, ako keď je len čistým platcom sociálnych dávok pre stovky tisíc občanov. Posledným opatrením z tej pätice rýchlych, ľahko presaditeľných alebo ľahko uskutočniteľných než presaditeľných, lebo osemdesiattrojka zatiaľ zabránila všetkému, čo mohlo sa stať a zlepšiť situáciu, je zmena Zákonníka práce, ale len v tej oblasti, a to zdôrazňujem, aby nezdražoval tvorbu nových pracovných miest. Opäť, nemám ambíciu, lebo poznám vaše videnie, socialistické videnie sveta, že je tu vôbec šanca reálne rozprávať o návrate k dobre nastavenému liberálnemu Zákonníku práce. To si musíme nechať na tú dobu, keď budeme disponovať dostatočným počtom hlasov. Ale určite sa budem snažiť o to, aby sme všetky náklady, ktoré dodatočne sa vytvárajú legislatívnymi zásahmi a zvyšujú nákladmi firiem, odbúrali. A to naozaj nie je ani socialistické, ani pravicové, to je rozumné, zvyšovať náklady firiem je nerozumné. V novele Zákonníka práce ste zvýšili náklady na tvorbu nového pracovného miesta zavedením súbehu výpovednej lehoty a odstupného. Predložili sme novelu Zákonníka práce do tejto schôdze Národnej rady, máme tu dve novely Zákonníka práce, ale teraz hovorím o tej, ktorá je veľmi pragmaticky zameraná, nedotýka sa žiadnych ideologických citlivých vecí, nedotýka sa postavenia odborárov, ktorým ste zaviazaní za podporu vo voľbách, a ďalších záležitostí, ale orientuje sa čisto na nákladovú zložku, ktorá firmy zaťažuje. A aby sme naozaj nenarazili na vašu ideológiu, ani neruší súbeh výpovednej lehoty a odstupného, ale posúva tie hranice do iných úrovní aby sa výrazne znížili náklady, ktoré týmto slovenským firmám vznikajú. To je päť konkrétnych návrhov, ktoré sme už predložili. K nim budeme predkladať návrhy zákonov. A ja apelujem na vás, až vám záleží na tom, aby na Slovensku ľudia našli prácu, aby nezamestnanosť klesla, tak ich podporte a poďme o nich diskutovať, pretože tým zhadzovaní zo stola a len odvolávaním sa na krajšie zajtrajšky a rečnením ako rečnením zo zjazdovej tribúny prácu ľuďom nezabezpečíte. Jednoducho treba ísť do konkrétnych racionálnych opatrení a počúvať ľudí, počúvať ľudí, čo vám vravia, zamestnávateľov, zamestnancov, chodiť po Slovensku a načúvať ľuďom. Ja to robím a počúvam toto, čo vám tu hovorím. To nie sú nápady, ktoré naozaj si vycuciavame si z prsta, ale to je reakcia na veľmi zlú realitu, ktorú máme. V závere poviem len jedno. Pán minister hovorí, že máme tu pozitívne výsledky, pretože nezamestnanosť nám klesla. Tak zanedbateľný pokles nezamestnanosti, ako zaznamenali sme teraz, je, naopak, výstrahou, pretože sme v sezóne, keď vždy každým rokom v akejkoľvek situácii nezamestnanosť klesne, pretože je leto, nastupujú sezónne práce. A veľmi dôležité je, ako dynamicky tá nezamestnanosť klesne. Teraz klesá veľmi lenivo a veľmi opatrne. To je veľmi výstražné, pretože keď odznie toto obdobie, táto letná sezóna a nezamestnanosť bude viac-menej stagnovať veľmi mierne klesať, bude to znamenať, že ku koncu roka nás čaká veľmi dynamický nárast nezamestnanosti, čo opäť posunie tú hladinu nezamestnanosti vyššie. Ja som tu už raz povedal, a znova to zopakujem, ja si myslím, že bude atakovať 16-percentnú hranicu a že ju prelomí do konca roka, práve preto, pretože sa neprijímajú reálne opatrenia, odsúvajú sa opatrenia do budúcnosti. A prekrývaním náplasťami finančných podpôr nezamestnanosť neskrotíte ani ju neusmerníte do iných oblastí, ale naozaj tlmíte dočasne niečo, čo je tu veľmi negatívne. Takže, opäť apelujem, nehľadajme administratívne cesty znižovania, nepresúvajme ľudí z kolónky do kolónky. Viem, že v závere roka sa prudko rozbehnú rekvalifikačné programy a že tisíce ľudí budú do nich zaradené. To nebude riešenie nezamestnanosti. Riešme nezamestnanosť tam, kde ju riešiť môžeme, zlepšením podmienok na tvorbu pracovných miest, zlepšením podnikateľského prostredia, tak ako sa nám to podarilo v rokoch 2002 až 2006, tak ako sa dnes to darí krajinám, ktoré sa odvážili ísť na cestu týchto reforiem, včítane nášho veľkého obchodného partnera, Nemecka. A môžeme si od malých krajín zobrať takisto vzor, ako sú pobaltské krajiny. To je cesta. Ani vtedy sme sa neviezli na vlne konjunktúry, ako som tu dokázal a preukázal na reálnych číslach z tejto správy, a ani dnes nemusíme čakať na žiadnu záchranu a konjunktúru zvonka, ale keď my tu zmeníme a zlepšíme, zatraktívnime Slovensko, zlepšíme podmienky na trhu práce, zlepšíme podnikateľské prostredie, tak sa budú tvoriť pracovné miesta a bude klesať nezamestnanosť. Vyberme sa touto cestou, lebo zatiaľ kráčame veľmi zlým smerom. Ďakujem. (Potlesk.)