M. Sabolová, poslankyňa: (2009-04-28):
Vzhľadom na skutočnosť, s ktorou sme sa stretli vo výbore pre zdravotníctvo a predloženými minimálne 8 či 9 pozmeňujúcimi návrhmi k rôznym zákonom, vyvolala aj dnes túto diskusiu a túto rozpravu a myslím si, že veľmi nevhodným spôsobom novelizujeme legislatívu v zdravotníctve. Pretože tak, ako kolega predo mnou už hovoril, novelizujeme niekoľko zákonov, ktoré vôbec neboli súčasťou tohto zákona a dokonca v mojom vystúpení sa dotknem aj novely zákona, ktorý už skutočne nič so zákonom o poskytovateľoch by nemal mať, pretože sme mali počas rokovania tejto schôdze aj zákony, keď sme mohli novelu zákona o sociálnom poistení otvoriť. A ak sme mali potrebu vzhľadom na niektoré zdravotnícke zákony o tom diskutovať, mal sa minimálne takýmto návrhom zaoberať výbor pre sociálne veci. Teraz začnem, je tých bodov veľa, a začnem od spoločnej správy. V spoločnej správe novelizujeme práve tento zákon o sociálnom poistení, kde vytvárame generálny pardon, poviem to tak, zjednodušene, na penále, na odpustenie penále, keď Sociálna poisťovňa môže na základe písomnej žiadosti fyzických a právnických osôb odpustiť povinnosť zaplatiť penále za obdobie do 1. júna 2009 a o tom bude rozhodovať dokonca pobočka, nie ani ústredie. Ak by to bolo výlučne pre zdravotnícke zariadenia, kde chceme v zmysle ďalšej novelizácie zákona o poskytovateľoch urobiť generálny pardon, aby bolo možné poskytnúť nezadlženým zdravotníckym zariadeniam pôžičku, poviem, prižmúrim oko a poviem, má to súvislosť so zákonmi v zdravotníctve, ale my takto veľmi zašolichane a veľmi netransparentne otvárame novelu zákona o sociálnom poistení, vytvárame podmienky na úrovni pobočiek, kde si dovolím povedať, oveľa viac ovplyvniteľných regionálnymi zásahmi odpustiť penále, ktoré títo neplatiči do systému majú. Považujem to za veľmi zlý krok a minimálne toto považujem za veľmi zásadný zásah do tvorby legislatívy v tejto Národnej rade. Tak ako som aj v mojej faktickej poznámke povedala, že predkladaná novela zákona o rokovacom poriadku, keď sme sa s ňou mohli vysporiadať a určiť si pravidlá, za akých budeme schvaľovať zákony a aké pozmeňujúce návrhy budeme prikladať k prerokovaným zákonom a nebudeme vytvárať chaos pre tých, ktorí sa majú týmito zákonmi riadiť, si myslím, že je na škodu veci, že bola zmietnutá zo stola. A teraz k niektorým náležitostiam zákona. Tak ako aj môj predrečník považujem za veľmi zlý krok tú povinnosť uzatvárania zmlúv so zdravotnými poisťovňami, pokiaľ len jeden poistenec bude u poskytovateľa. Zdôvodním prečo, a ak by tomu tak nebolo, určite by som súhlasila s takým návrhom. Samotným lekárom sa tiež tento návrh nepáči, pretože neexistuje transparentný vzťah medzi poskytovateľom a zdravotnou poisťovňou. Pokiaľ nebudeme mať základné ceny výkonov, nebudeme mať štandardy, na základe ktorých si bude môcť aj poskytovateľ  vymáhať nezaplatené platby od poisťovne, tak je to veľmi netransparentný vzťah, pretože dnes diktát poisťovne je veľmi silný a môže sa stať, že limity, ktoré dostane poskytovateľ z poisťovne, budú také nízke, že jasne potlačia celú jeho činnosť do veľmi ťaživej situácie. A preto si myslím, že paragraf, tak ako je predložený v zákone, je len reakciou na vzniknutú situáciu pri uzatváraní zmlúv a je veľmi zlé, pán minister, ak tvoríme zákony účelovo na vzniknutú situáciu. Ak by boli štandardy, ak by boli jasné podmienky, že aj ten, kto pracuje a nedrží len peniaze, bude mať zaplatené všetky výkony, budem s vami plne súhlasiť, pretože ja ako poistenec musím, ak mám, platím do systému, ten systém by mal zaplatiť aj poskytovateľovi a mám na to nárok, aby čo len jeden poistenec bol u poskytovateľa, mal povinnosť uzavrieť zmluvu. Ale hovorím, toto je vážna vec. Vy veľmi dobre viete, že už dnes môžeme hovoriť o troch rokoch vlády, tejto vlády a fungovania rezortu zdravotníctva. Vy ste zhruba rok vo funkcii, ale zatiaľ stále hovoríme len o nejakej tvorbe a pripomienkovom konaní nejakej koncepcie katalógu, a preto by bolo veľmi dobré, keby boli jasne a verejne zadefinované podmienky, za akých tá povinnosť bude. Myslím si, že tu ešte môže nastať veľmi veľa aj súdnych sporov, pretože táto nevyváženosť, obávam sa, že môže ísť aj na hranu, nechcem povedať, ústavnosti, ale aj neprimeraných podmienok a diskriminácie. A vy veľmi dobre viete, že s touto iniciatívou sme sa už stretli, ale aj vy za vášho ministrovania, zo zákona o zdravotných poisťovniach už toto ustanovenie bolo vypustené. Neviem, čo vás vedie k tomu, že to predkladáte opätovne, pán minister. Ďalšej veci, ktorej sa chcem venovať, sú návratné finančné výpomoci. Myslím si, že celá rozprava sa nesie v duchu predložených pozmeňujúcich návrhov, pretože tie zmenili novelu zákona, ktorá bola bez dopadu na rozpočet, na verejné financie, bez akýchkoľvek vážnych výhrad, až na to povinné uzatváranie zmlúv. A preto sa chcem vyjadriť k návratnej výpomoci len v niekoľkých zarážkach. Už samotný výpočet, kto môže požiadať o návratnú finančnú výpomoc, je pre mňa prekvapivý prečo nie všetci? Prečo len tí, ktorí sú v zriaďovacej pôsobnosti ministerstva zdravotníctva, zriaďovateľom obce, samosprávne kraje, prípadne neziskovky, kde je ale zakladateľom alebo spoluzakladateľom ministerstvo zdravotníctva alebo obec, alebo samosprávny kraj? To nie sú všetky. Sú aj iné. Sú aj iné, samozrejme, ale mňa by zaujímalo ďalej, preto by mali byť zaznačené v zákone ako všetci, ktorí môžu požiadať o návratnú výpomoc. A zároveň ma zaujíma, aké podmienky, tak ako som sa vás spýtala aj na hodine otázok, aké podmienky pre to rozhodovanie budú. Obávam sa, aby tu nebol príliš faktor subjektívneho posudzovania, pokiaľ podmienky mimo krátkeho zákonného rámca nebudú zverejnené. A to, čo som už aj namietala, kolegovia, vo faktických poznámkach, je tá návratná finančná výpomoc, ktorá sa poskytuje na dobu splatnosti 15 rokov. To je veľmi ďaleko. Nie je povinnosť začať splácať ani skôr, nie je povinnosť nejaká, čo s tým, ak to nesplatíme, koľkokrát ešte budeme novelizovať účelovo zákon do konca volebného obdobia v tomto období. Neviem, aký zámer je na také dlhé obdobie a obávam sa, tak ako sa síce znižuje zadlženosť štátnych zariadení, lebo tie neštátne, tie sa museli vysporiadať so svojou zadlženosťou, lebo ináč by už boli obce a VÚC-ky zrušili v zmysle rozpočtových pravidiel, a preto sa pýtam, či sa vám nezdá toto obdobie príliš dlhé a či aj napriek tomu, že sa znižuje zadlženosť veľmi pomaly, nebudú vytvárať po jednorazovom oddlžení tieto zariadenia dlhy ďalej. A vrátim sa k môjmu predchádzajúcemu vstupu – k povinnostiam uzatvárania zmlúv, keď tu nebudú štandardné podmienky, štandardy na to, aby tu existoval vzťah dvoch subjektov, ktoré sú v rovnoprávnom postavení a vedia, ak robím, za to dostanem zaplatené, ak si to urobil, dostaneš za to zaplatené. A toto nie je, a preto sa obávam, že štátne subjekty, ale aj tie ostatné sa môžu zadlžovať ďalej a vec nevyriešime a bude to opäť len tlak na verejné financie. A myslím si, že to je len dočasné riešenie v takom predvolebnom roku, aby sme mohli poukázať na to, že štátne zariadenia zrazu hospodária s nejakým vyrovnaným rozpočtom. Krátka poznámka ešte k tej možnosti vymáhania pohľadávok nedoplatkov zdravotnými poisťovňami. Už to kolega zdôraznil. Myslím si, že takýto pokus tu bol. Zjavne môže naraziť na protiústavnosť. Obávam sa, že bez ohlásenia, bez oznámenia, bez akejsi komunikácie nie je to dobrá forma. My sme dnes zverili túto kompetenciu od 1. januára 2009 Úradu pre dohľad. Napriek mnohým výhradám, ktoré aj kolega povedal, že pochybuje o nezávislosti, ja si myslím, že tento úrad bol zriadený ako nezávislý orgán v zdravotníctve. Napriek tomu, že ste urobili v ňom personálne výmeny, ktoré zjavne svedčia, že je tam zastúpená len vládna koalícia, možno doplníme jedného zástupcu z opozície. Ale chcem povedať, že pre mňa tento inštitút Úradu pre dohľad bol aspoň čiastočnou garanciou na vymáhanie ako nezávislý orgán. Pýtam sa, či nielen nezávislý orgán, alebo súd by mal rozhodnúť o tom, či bude niekto robiť exekúciu. Nemyslíte si, že toto je príliš silný nástroj? Teraz sa nevyjadrujem ako právnička, ako právnička sa vyjadrila už kolegyňa Žitňanská. Nemyslíte si, že my dávame silný inštitút exekúcie na rôzne inštitúcie do rúk niekomu, kto nemusí mať vôbec nieže právne vzdelanie, ale môže mať aj nie dobrý zámer? A pýtam sa, prečo sme zrazu ustúpili. To by som veľmi rada počula, pán minister, prečo sme zrazu ustúpili poisťovniam, keď sme ešte pred časom tie poisťovne nechceli ako subjekt na vymáhanie? Čiže pýtam sa, či by tu nemal byť nejaký aj iný vzťah medzi poisťovňou, ktorá by mala vyzvať, upozorniť a až potom následne konať. Čiže my sme vytvorili akúsi dvojkoľajnosť vo vymožiteľnosti, lebo čiastočne poisťovňa, keď sa nám to nepodarí, keď celkom nebudem súhlasiť, však máme iný úrad, ale myslím si, že táto kompetencia na exekúciu patrí súdom, a nie akejkoľvek inštitúcii. Toľko k tejto téme. Ešte snáď k téme, ktorú tiež otvárame ako účelovú bez pripomienkového konania formulácie do tohto zákona. Je to nový článok o zdravotných poisťovniach, keď po krachu Európskej zdravotnej poisťovne sa dnes uchyľujeme k tomu, aby sme do zákona dali povinnosť prevodu, aby úrad nariadil prevod likvidovanej alebo v konkurze poisťovne do poisťovne so 100-percentnou účasťou štátu. A chcem sa opýtať, prečo to tak potrebujeme rýchlo? Máme už nejakú informáciu, že by padala niektorá zdravotná poisťovňa, že to nemôže prejsť pripomienkovým konaním, aby sa k tomu vyjadrili odborníci, ale opäť to len tak pokútne zavádzame do zákona? Prečo napríklad nedávame aj čas, nevytvoríme lehotu pre poistencov, ktorí v dobrej viere boli v danej poisťovni, aby sa mohli v nejakej lehote prepoistiť? Môže to byť, napríklad padne poisťovňa v októbri. Do konca septembra je možné sa prepoistiť. Prečo nevytvoríme priestor poistencovi na isté obdobie, aby sa sám rozhodol, v ktorej poisťovni chce byť, ale povieme, však, samozrejme, môže, ale o rok, keď to bude môcť urobiť v septembri nasledujúceho roka. Čiže mne to vyvoláva otázku, komu to slúži, čomu to slúži a prečo tak urýchlene potrebujeme tento návrh schváliť napriek tomu, že tento návrh, ktorý bol predložený do výboru pre zdravotníctvo výbor neschválil, nedostal sa do spoločnej správy, ale obávam sa, že toto je ďalší tlak na znetransparentnenie legislatívneho procesu. Ešte dve pripomienky. Jedna sa týka povinnej registrácie, na ktorú aj náš legislatívny odbor upozornil a myslím, že s tým sme sa v zákone nevysporiadali, a pre mňa aj ustanovenia o registrácii ako podmienky, len registrácie ako podmienky pre výkon zdravotníckeho povolania sa nepozdáva a dávam na zváženie, či nejde o neprimeranú podmienku výkonu povolania. Je to na odbornú diskusiu odborníkom. A ešte sa dotnem mojej témy, ktorá je otvorená aj v tomto návrhu zákona. Je to otvorený zákon o zdravotnej starostlivosti. Cez pozmeňujúci návrh sa do bodu 23 spoločnej správy dostal návrh, a preto prosím pána spravodajcu, aby bod 23 zo spoločnej správy bol vyňatý na samostatné hlasovanie a týka sa mojej témy, s ktorou som tu už dlhšie vystupovala, a je to téma výmenných lístkov. (Ruch v sále.) Vo výbore som hlasovala, pretože každé zlepšenie na to, aby sme nekomplikovali život poistencom a poskytovateľom. Pán spravodajca, bola by som rada, keby ste si zaznamenali bod 23 na samostatné hlasovanie. Bola by som rada, keby som nemusela zvýšiť hlas, keby som mohla dokončiť svoje vystúpenie. (Ruch v sále.)