Jahnátek, Ľubomír, minister pôdohospodárstva a rozvoja vidieka SR (2013-03-21):
Pán poslanec, rokovania k 4 vykonávacím smerniciam, ktoré budú definovať podmienky pre poľnohospodára v novom programovacom období, ako sú priame platby, program rozvoja vidieka, spoločná organizácia trhu a horizontálne opatrenia, sú vo veľkej dynamike. Ja som sa vrátil včera na obed z rokovania, kde som bol od pondelku, a rokovalo sa jeden deň do 22.00 hodiny večer od rána, 2. deň do polnoci od rána a nenašla sa jednota. Tá jednota vyplýva z rôznych prístupov k jednotlivým opatreniam. Ten SAPS, tak ako sme ho poznali doteraz, on nebude existovať. Zabudnite. SAPS nie je. Sú dve možnosti. Buď je prechodný, zjednodušený systém pre platby, ale s novými prvkami, ktoré SAPS nepoznal, ako je greening. Greening doteraz nebol. Otázka je, koľko sa vydealuje v sankčnom mechanizme na greening. Neboli rezervy tak tvorené, neboli, je otázka ako budú zadefinované citlivé sektory. Čo sa týka na druhej strane platobných nárokov, do 12.00 hodiny utorka bolo výhodnejšie ísť pod platobné nároky. Citlivé, čo je pre nás mimoriadne dôležité, aby sme podporili tie naše priority, ktoré nám, bohužiaľ, za 20 rokov v poľnohospodárstve vypadli, ako je rastlinná výroba, živočíšna výroba, ošípané, hydina, viete ich zafinancovať za podmienky, že máte vytvorené zdroje, ktoré si viete vytvoriť cez povinne viazanú platbu, teda dobrovoľne viazanú platbu, kde ju viete povinne dať do nejakých sektorov, a tá druhá podmienka je tam, či tie sektory, ktoré chcete podporiť, budete si môcť určiť na úrovni členského štátu alebo bude pokračovať systém, ktorý bol doteraz, že ho nadiktuje Brusel. Keď získame tú voľnosť a bude dobrovoľné určenie citlivých sektorov, v tom momente je pre nás výhodnejší ten renovovaný starý systém, lebo zatiaľ sa naň realokuje 12 %, to je posledný návrh, ktorý vyšiel z Rady ministrov v utorok v noci. Staré členské štáty, ktoré mali platobné nároky, si môžu realokovať len do 7 %. Čiže celá tá váha sa presúva niekde a musím povedať, že mnohé tie prvky, ktoré sa v utorok nastavovali v tom mechanizme, sú už bližšie k tej internej konvergencii, po ktorej sme teda žiadali predchádzajúcich 6 rokov, ale vzhľadom na to, že Slovensko a Slovinsko nepodporili jednotný mandát pre predsedajúcu krajinu pri vyjednávaní v trialógu, a tie dôvody ľahko poviem, prečo sme nepodporili túto reformu. Sťažila sa pozícia predsedajúcej krajiny voči Európskemu parlamentu a voči Európskej rade. Dôvod, prečo sme nepodporili, mali sme tri priority, kde sme povedali: 15 % dobrovoľne viazaná platba a voľnosť, národné definovanie citlivých sektorov. Toto bola pre nás tzv. redline, cez ktorú sme už nechceli ísť, plus sme mali výsadbové práva a kvóty na cukor, ale myslím si, že tie posuny, ktoré tam nastali, sú, by sa dali akceptovať za podmienky tej prvej, že citlivé sektory si vieme nastaviť. Dali sme väčšiu vyjednávaciu silu Európskemu parlamentu práve týmto, že sme zneistili mandát Rady ministrov, lebo keď si v globále narátam to, čo predložil Európsky parlament, to, čo predložila Rada, Európska rada, a to, čo predložila Rada ministrov, tak musím povedať, najhoršie je pre nás to, čo predložila Rada, druhé najhoršie je to, čo vyšlo z porady ministrov, a najvýhodnejšie nám vychádza tá pozícia, ktorú deklaroval ENVI výbor Európskeho parlamentu. Čiže preto bola tá naša taktika, že keď sú tri zlé riešenia, tak podporme to najmenej zlé riešenie, ale všetko bude záležať a odpoveď vám konkrétnu na vašu otázku dám vtedy, keď budem vedieť, a predpokladám, že do pol roka, do konca júna budeme mať definované jednotlivé rozdiely, ktoré sú v týchto troch stanoviskách, vtedy bude aj definitívne rozhodnutie, ktorou cestou Slovensko pôjde. Skončil som.