Kažimír, Peter, minister financií SR (2017-12-06):
Ako navrhovateľ vzhľadom na obrovský záujem o túto tému, aj túto tému, chcem reagovať na otázku, ktorá nie je síce, znie banálne, ale nie je banálna. Krajiny, ktoré majú taký typ ekonomiky, ako máme my, to znamená, extrémne otvorená ekonomika, niekde na úrovni, posledné číslo je niekde na úrovni 170 až 180 % HDP, to je vlastne zrátanie vývozu a dovozu verzus hrubý domáci produkt. Zahraničný obchod má neuveriteľne dôležitú proste funkciu a z tohto pohľadu je tradičné a nie je to len nejaký európsky zvyk kontinentálny, alebo ak by si niekto ešte myslel, nejaký postsocialistický. Je úplne normálne, že štáty majú svoje agentúry na podpory exportu. Štáty podporujú export svojich daňovníkov niekedy neuveriteľným (vyslovené s pobavením) spôsobom, bezohľadne v niektorých krajinách, čím väčšie, väčšia krajina, tým bezohľadnejšie praktiky. Samozrejme, my sme krajina, ktorá je plne zapojená do všetkých medzinárodných štruktúr, ktoré z hľadiska našej veľkosti je proste možné dosiahnuť. Treba si to vážiť. Naša Eximbanka je rešpektovaná a môžu existovať debaty o tom, či by sme išli českou cestou, to znamená, oddelenia bankových a poisťovacích činností, pretože Eximbanka nie je v skutočnosti banka. Je to naozaj agentúra na podporu exportu a má svoju poisťovaciu a bankovú divíziu. Banková poskytuje priame, môže poskytovať priame úvery. Ja som rád, že poskytuje, lebo boli obdobia, keď ich neposkytovala, len otáčala peniaze na bankových účtoch, aby zarábala, ukladala peniaze v iných bankách. Tak toto asi účelom takejto agentúry nemá byť, na to je potom veľmi dôležitá poisťovacia časť. Pre vašu ešte informáciu, exotická informácia v podstate, pri OECD existuje taký jeden málo známy výbor na stanovenie úverových rizík jednotlivých krajín. Členkou tohto výboru je jedna veľmi vzdelaná zamestnankyňa slovenskej Exportno-importnej banky a to je, to je presne ten výbor známeho OECD, ktorý dáva známky rizikovosti operácií asi 150 krajinám na svete. To znamená, ak hovoríme, že Irán má najhoršiu sedmičku a, neviem, Kuba má šestku a teraz sme prišli z Mongolska a má šestku, tak je to o tom, že sa takýto výbor rozhodol dať takejto krajine takúto známku. A samozrejme taká známka je výsledkom, tak ako i pán profesor Jurzyca povedal, nejakej analýzy, čo je objektívna vec, to znamená, nejaké kredibilné riziko, nejaký ekonomický vývoj, nejaká závislosť, nezávislosť od tohto vývoja. No a potom je v tom strašne, strašne veľa aj politiky, tiež, to sa proste, nedá tomu proste akože vyhnúť. A to je ten spôsob, ako aj cez obchodné toky riešiť veci, ktoré trápia veľkých tohto sveta. Takže aj toto je taká nejaká malá, môže sa vám zdať bezvýznamná, ale významná úloha ľudí, ktorí sa venujú na Slovensku podpore exportu. A môžem vám povedať, že som presvedčený, že podpora exportu a vôbec zahranično-obchodné aktivity Slovenska sú tou boľavou pätou, ktorú máme tu ešte z bývalého federálu a bývalého Československa, keď historicky väčšina podnikov zahraničného obchodu bola, boli lokalizované v Prahe a tým pádom aj ľudia a ľudské kapacity. A toto proste, bohužiaľ, aj po mnohých rokoch, po dvoch dekádach svojím spôsobom nám tu proste prežíva a nie je ľahké. Nie je ľahké pre Slovákov aj pri tej štruktúre ekonomiky, ktorú proste máme, väčšie firmy s vlastnými obchodnými kanálmi, malý počet malých a stredných podnikov. Takže odpoveď, táto dlhá odpoveď na banálnu otázku, či áno alebo nie, z môjho pohľadu určite áno a, ako sa hovorí, lepšie, lepšie ako dnes. Ďakujem.