Přidal, Alojz, poslanec NR SR (2014-10-30):
Vážené panie poslankyne, páni poslanci, vážená pani podpredsedníčka Národnej rady, tento náš návrh zákona predkladáme spoločne s kolegom Júliusom Brockom a tento náš návrh vychádza z volebného programu Kresťansko-demokratického hnutia. Chcel by som v úvode povedať pár faktov. Už Zákonník práce, ktorý je platný od 1. 4. 2002, chráni nedeľu, konkrétne je to § 93 ods. 1, v ktorom je uvedené, že zamestnávateľ je povinný rozvrhnúť pracovný čas tak, aby zamestnanec mal raz za týždeň dva po sebe nasledujúce dni nepretržitého odpočinku, ktoré musia pripadať na sobotu a nedeľu alebo na nedeľu a pondelok. Teda v oboch prípadoch je tam vždy zahrnutá nedeľa, raz so sobotou a raz s pondelkom. A potom ďalšie odseky tohto paragrafu následne upravujú povinnosti zamestnávateľa vo vzťahu k nepretržitému odpočinku zamestnanca, resp. § 94 v ods. 1 a 4 uvádza, kedy a v akých prípadoch a za akých podmienok môže zamestnávateľ v dňoch pracovného pokoja a vo sviatok zamestnancovi prácu nariadiť. Potom to bola novela Zákonníka práce č. 200/2008 Z. z. z 15. mája a začala platiť 12. 6. 2008, keď Národná rada, tak ako to už kolega Brocka spomínal, doplnila § 94 Zákonníka práce o odsek 5 tak, že v dňoch 1. januára, vo Veľkonočnú nedeľu, na Štedrý deň 24. decembra po 12.00 h a 25. decembra nebolo, alebo nie je možné zamestnancovi nariadiť, ale čo je podľa mňa dôležité, ani s ním dohodnúť prácu, pretože tieto dohody boli často diktátom, ktorou je predaj konečnému spotrebiteľovi tovaru a vrátane s tým súvisiacich prác, ďalej teda budem používam termín maloobchodný predaj. Samozrejme, sú tam aj výnimky a tie výnimky sú umožnené na čerpacích staniciach s palivami a mazivami, je to výdaj liekov v lekárňach, maloobchodný predaj je dovolený na letiskách, prístavoch, v ostatných zariadeniach verejnej dopravy, v nemocniciach, takisto predaj cestovných lístkov a suvenírov. Dovoľte mi teraz pripomenúť niektoré faktory, ktoré súvisia so zápasom za nedeľu bez práce, ktorá nie je nevyhnutná a chcem poďakovať Aliancii za nedeľu a za jej iniciatívy, hlavne budem vychádzať z rozhovoru s pánom Petrom Novomestským, ktorý je podpredseda tejto aliancie, jej predsedom je pán Čulen Anton. Táto Aliancia za voľnú nedeľu vznikla v roku 2009 a prakticky to bol prvý subjekt v celej postkomunistickej Európe, ktorý si dal za úlohu chrániť robotníkov a zamestnancov pred nie nevyhnutnou prácou v nedeľu. Ale korene snaženia za voľnú nedeľu bez nevyhnutnej práce, siahajú ešte do hlbšej minulosti. Treba povedať, že to boli prvé nezávislé kresťanské odbory Slovenska, na ich čele stál práve vtedy Peter Novomestský, Trnavčan, člen Kresťanskodemokratického hnutia a oni zorganizovali 14. decembra 2002 prvýkrát také rozdávanie letákov vo všetkých krajských mestách a mnohí členovia KDH participovali na rozdávaní týchto letákov. V súčasnosti momentálne teda prebieha petícia za ochranu nedele na Slovensku a jej účelom je vyzbierať 100-tis. podpisov tak, aby sa návrhom zákona za voľnú nedeľu zaoberala Národná rada. Majú zozbieraných už vyše 70-tis. podpisov občanov a ja tak, ako minule, si dovolím prečítať túto petíciu, ktorá sem onedlho iste príde. „My dolu podpísaní, občania Slovenskej republiky v súlade s čl. 27 Ústavy Slovenskej republiky a zákona č. 85/1990 Zb. o petičnom práve v znení neskorších predpisov žiadame prezidenta Slovenskej republiky, Národnú radu Slovenskej republiky, vládu Slovenskej republiky a ostatné kompetentné orgány, aby po vzore Rakúska, Nemecka a väčšiny členských krajín Európskej únie urýchlene a v čo najkratšej dobe prijali zákon na ochranu nedele na Slovensku. Nedeľa“, podľa signátorov petície, „ako voľný deň je najvyšším sociálnym výdobytkom, patrí ku kresťanským koreňom Európy. Aj v čase hospodárskej a finančnej krízy má každá ľudská bytosť právo na odpočinok, dôstojný pracovný čas, vylučujúci prácu vo sviatky a nedele a spravodlivú mzdu. Ekonomika nie je na to, aby človeka zotročovala, ale aby mu slúžila. Ľudia tu nie sú pre ekonomiku, ale ekonomika je tu pre ľudí. Tak občania Slovenskej republiky, ako aj všetci občania Európskej únie majú právo na to, aby sa ich rodina aspoň jeden deň v týždni mohla stretnúť za jedným stolom a porozprávať sa o svojich problémoch, názoroch, plánoch. Pre budúcnosť a zdravý vývoj rodín na Slovensku a v celej Európskej únii má preto legislatívna ochrana nedele zásadnú dôležitosť.“ Dámy a páni, ten zápas o voľnú nedeľu neprebieha len u nás, ale aj v Európskej únii a ten nástroj im poskytla práve Lisabonská zmluva, keď sa získa jeden milión podpisov z celej Európy, tak Európska komisia by mala pripraviť legislatívny návrh na základe žiadosti občianskej iniciatívy. Chcel by som aj z tohto miesta poďakovať pánovi Martinovi Kastlerovi, je to nemecký europoslanec, ktorý na tomto poli naozaj odrobil veľmi veľa. Bol to on, ktorý teda začal v rámci Európskej únie, a som rád a som hrdý, že blízkou spolupracovníčkou mu bola naša europoslankyňa pani Anna Záborská a bola to práve ona, ktorá spolu so štyrmi kolegami z Talianska, Francúzska, Nemecka a Poľska predložila rezolúcie o zachovaní nedele ako voľného dňa. Treba povedať, že táto jej iniciatíva išla naprieč politickým spektrom. Jej kolegovia reprezentovali Európsku ľudovú stranu, Stranu európskych socialistov, ale aj Alianciu liberálov a demokratov pre Európu a Úniu pre Európu národov. Vtedy bolo nutné zohnať teda určitý počet podpisov europoslancov, 394, je pravda, že sa to nepodarilo, ale rozprúdilo to diskusiu a zase druhý, kto sa v Európe chopil iniciatívy a organizuje európskej konferencie na ochranu nedele, je hesenský europoslanec za nemeckú CDU pán Thomas Mann. Celkom otvorene hovorím, že je pravdou, že zatiaľ ešte nebola spustená celoeurópska petičná akcia na podporu voľnej nedele vo všetkých krajinách EÚ a že zohnať jeden milión podpisov sa zatiaľ ešte nepodarilo, ale je to hlavne tým, že vo väčšine, hlavne pôvodných štátov Európskej únie, tento problém je dostatočne ošetrený ich domácou legislatívou. Tak ako tu už bolo povedané pánom kolegom Brockom, v Európe je sviatočný charakter nedele chránený zákonom mnohých členských štátov Európskej únie, v susednom Rakúsku, v Nemecku, vo Francúzsku, Taliansku, Dánsku, Belgicku, Luxembursku, Holandsku a v Nemecku je nedeľné voľno chránené ústavou. Článkom 140, teda nemeckej ústavy sa preberá do súčasne platnej ústavy článok 139 Weimarskej ríšskej ústavy z 11. 8. 1919, ktorý hovorí, že nedeľa a štátom uznané sviatky zostávajú naďalej chránené zákonom ako dni pracovného pokoja, odpočinku od práce a duševného alebo duchovného pookriatia. Teda Nemci to budú o pár dní mať zakotvené v ústave už 95 rokov. Pre bývalé komunistické štáty je problém nedele najvypuklejší. Naozaj, tradícia pracovného voľna počas nedele a sviatkov sa nerešpektuje v mnohých členských krajinách strednej a východnej Európy, zhodou okolností zaťažených tak, ako som hovoril komunistickou minulosťou a je paradoxné, že obrovský atak na nedeľu v týchto krajinách, aj u nás na Slovensku, spôsobili zahraniční investori, či už obchodníci, ktorí si v domácich krajinách ani nepípnu, ani ich to nenapadne, že by išli do zápasu za zmenu legislatívy ohľadne pracovnej, resp. teda nepracovnej nedele, ale u nás sa chovajú úplne ináč a ide o reťazce z Rakúska, Nemecka, či Veľkej Británie. Som presvedčený, že súčasťou kultúrneho spôsobu života v Európe je voľná nedeľa bez práce. Tá nedeľa, by podľa nášho názoru, podľa názoru predkladateľov, mala byť pre každého deň, na ktorý sa všetci tešia, ako na čas oddychu a pracovného voľna, aby sa mohli venovať rodinnému, kultúrnemu, spoločenskému a ja sa nebojím to tu povedať i náboženskému životu. Je to deň, ktorý by mal byť dňom vhodného si uvoľnenia, pookriatia tela a ducha. Kresťanská tradícia určuje nedeľu dobrým skutkom, službe chorým a starým. Nedeľa je najlepší čas, kedy treba venovať čas a starostlivosť svojej rodine i priateľom. Nedeľa je dňom na uvažovanie, dňom na ticho, na pestovanie kultúry, športu, na meditáciu a pod. Nedeľa je tradíciou, ako vzácny príspevok k duchovnému životu ľudskej spoločnosti. Kresťanskodemokratické hnutie považuje voľnú nedeľu za jeden zo základných pilierov európskeho sociálneho modelu a som veľmi rád, že sa s nami zhodujú aj odbory po celej Európe, aj odborári u nás. Podľa predpisov Európskej únie je nedeľa dňom odpočinku pre deti a mladých ľudí. V európskych inštitúciách sa od ich vytvorenia v nedeľu nikdy nepracovalo, ani sa neplánuje zmena tohto stavu. To platí je pre všetky štátne inštitúcie v členských krajinách a teda pýtam sa, keď môžu mať úradníci voľnú nedeľu, prečo toto právo upierame normálnym pracujúcim? Ľudia prinútení pracovať v nedeľu sú znevýhodnení vo svojich sociálnych vzťahoch. Ich rodinný život, osobný život i zdravie sú dokázateľne ovplyvnené. Zákaz nedeľného predaja, tak ako som povedal, podporujú i mnohé registrované cirkvi. Katolíkom v tejto sále, aj iným, ktorí to počujú, by som odporúčal, aby si prečítali veľmi významný dokument s názvom Deň pána Dies Domini, ktorý vydal pápež Ján Pavol II. na Turice 31. mája 1998. Ale spomeniem tiež Pastiersky list katolíckych biskupov Slovenska z 20. januára 2002, v ktorom sa už v roku 2002 veľmi kriticky vyjadrujú k supermarketom, podnikateľom, aj iným inštitúciám nezachovávajúcim nedeľný odpočinok. V liste predsedovi Aliancie za voľnú nedeľu pánovi Antonovi Čulenovi i pani Edita Škodová, tajomníčka pre mediálnu komunikáciu generálneho biskupského úradu evanjelickej cirkvi augsburského vyznania na Slovensku v mene generálneho biskupa tejto cirkvi Miloša Klátika napísala: „Evanjelická cirkev augsburského vyznania na Slovensku rozhodne vyjadruje podporu aktivite na ochranu nedele, ktorú kresťania svätia podľa tretieho Božieho prikázania, ako Pánov deň. Podporujeme zákaz predaja v nedeľu a vo sviatky len s výnimkou práce v nevyhnutnom rozsahu v určitých povolaniach a budeme sa v rámci našich možností za to zasadzovať.“ A podobné stanovisko a podporu v snahe prijať legislatívne opatrenia na ochranu voľnej nedele vyjadrilo tiež nedávno i predsedníctvo Synody reformovanej kresťanskej cirkvi na Slovensku. Voľnú nedeľu podporuje i Konfederácia odborových zväzov, zvlášť Odborový zväz pracovníkov obchodu a cestovného ruchu. Tú petíciu, ktorú som spomínal, vo veľkom množstve podpisujú i zamestnanci, aj návštevníci supermarketov, ako COOP Jednota, Tesco, Hypernova, Lidl a ďalší. Nedeľa je pre deti, nedeľa je pre rodinu, mama a otec v nedeľu patrí deťom a práve preto je v dnešnej dobe ešte aktuálnejšia, lebo stále aktuálny slogan nemeckého odborového zväzu „neochránime deti, ak ich rodičia nemajú pre ne čas“. Potrebujeme nedeľu bez práce na Slovensku i v celej Európskej únii. Kolegyne, kolegovia, ja som veľmi rád, že táto naša iniciatíva rozprúdila a iniciovala aj celospoločenskú diskusiu. Na mnohých internetových portáloch, aj v tlačených médiách, mnohí diskutujúci vyjadrili nám podporu. Samozrejme boli aj opačné hlasy, niektorým na tejto iniciatíve vadilo to, že to prináša KDH, ináč tú iniciatívu podporovali. Prečítal som mnoho zaujímavých blogov podporných, aj odporných a jeden blog ma zaujal a chcem by som z neho citovať, ale aj naňho reagovať. Bol to blog riaditeľa, generálneho riaditeľa Tesca pána Martina Dlouhého, ktorý mal nadpis „Kto chce chodiť v nedeľu do Tesca (a navyše tam pracovať).“ Tento blog prečítalo do 18. 8., do štrnástej hodiny 50 213 osôb a naozaj tento blog aj nás, aj mňa zaujal. V úvode pán generálny riaditeľ píše, že pre tých z nás, ktorí sme od pondelka do piatku v práci, sú nedele spojené s plánovaním rodinných výletov. A potom si dáva otázku: „Kto už by chcel pracovať v nedeľu?“ A odpovedá si: „Nuž budete sa diviť, mnohí.“ A potom používa také familiárne oslovenia tých dám, ktoré teda chcú pracovať v nedeľu: „Sonička, Majka, Janka", píše. Tak napríklad moja kolegyňa Soňa je mamička dvoch detí a je práve na materskej dovolenke. Kolegyňa, teda tak pekne, ako pán generálny riaditeľ je kolega s tou, ktorá je za pokladňou, je mamička dvoch detí a ona by veľmi chcela pracovať na čiastočný úväzok a tak príde víkend, píše pán generálny riaditeľ a to je pre ňu jedna z mála možností, ísť do práce, pretože cez víkend jej dve ratolesti môže postrážiť manžel. Naozaj skvelé, pán riaditeľ, cez týždeň je doma ona s ratolesťami a cez nedeľu, kedy by mali byť spolu s manželom, svojimi deťmi a tešiť sa z nich a vychovávať ich, nuž vtedy ona je celá šťastná, že môže ísť pracovať do Tesca. Určite, určite má veľmi dobrú materskú dovolenku, robila u vás, má 65 % vymeriavacieho základu a teda ubezpečujem vás, že keby zarobila tak, ako by si zaslúžila, keby mali mzdu blízku priemernej mzde, že by si nemusela ísť oddychovať od svojich detí v nedeľu do Tesca. No a potom je tu ďalšia slečna, taká Janka, ktorá si chodí cez víkend privyrobiť a pán riaditeľ celkom otvorene priznáva, že tou motiváciou skôr pre ňu je ten iPhone, ktorý by si z výplaty túžila kúpiť. Iste, môže to byť motivácia, len sa mi zdá, že pán riaditeľ mal na mysli viac iPhone, ako Janku, lebo Apple má prenajaté priestory v Tescu, jednoducho je dobrý zákazník, lebo podľa mňa ináč by napísal Smartphone. No a potom je tu napríklad taká pani Majka, pre ktorú je Tesco druhou dodatočnou prácou na čiastočný úväzok. Celý týždeň pracuje inde, ale v nedeľu si chodí už roky privyrobiť k nám to Tesca. No fantázia, len pán riaditeľ mal napísať, že kedy tá pani Majka oddychuje. A potom je tu pani Zuzka, ktorá sa stará o svoju chorú mamu a cez víkend, keď preberie túto štafetu niekto iný z rodiny, chce ísť do práce. A nielen kvôli peniazom, ale kvôli ľuďom, s ktorými sa v Tescu stretne. Fantastické. Vlastne ona si tam ide pokomunikovať, ide si oddýchnuť od tej chorej mamy, ide si tam jednoducho pookriať ducha aj telo a to Tesco je také dobré, že jej ešte za to aj platí. No potom tu pán riaditeľ píše o tom, že nedeľa je pre mnohých jedinou možnosťou pracovať. Ale je tu ešte oveľa pragmatickejší dôvod a tým dôvodom sú veľmi slušné príplatky, ktoré Tesco práve za prácu počas sviatkov či nedieľ všetkým dáva. Príplatky, ktoré mimochodom v Tescu významne presahujú to, čo zákon pracujúcim bežne priznáva. Je pre mňa prekvapivé, že pán generálny riaditeľ nevie, že zákon pracujúcim nepriznáva nič a teda keď im dajú aj príplatok jedno euro, tak v pomere k tomu, čo priznáva zákon, im dávajú vlastne nekonečne veľa. A ten príplatok nedeľný za tých dvanásť hodín je taký, že činí päť, šesť euro mesačne. O plate, ktorý je niečo nad tristo euro, pán riaditeľ radšej pomlčal. No a v závere sa pán riaditeľ pýta, že dúfal, že je doba, kedy sa niekto snažil organizovať náš vlastný život, je už dávno za nami. Nuž aj napriek tomu, že žijeme v demokracii a ľudia sa sami rozhodujú o veciach všedných i dôležitých, už po tretíkrát je tu opäť snaha o zákon, ktorý život rodinám určí, ako máme žiť. Tretíkrát. Pán riaditeľ, ja vám chcem povedať, že my poslanci za KDH to budeme prednášať tridsiaty tretíkrát, keď to bude treba až dovtedy, dokedy tento zákon prejde. Aj preto, že a nielen preto, ale aj preto, že si to želá väčšina ľudí, ako ukázal aj prieskum. V nedeľu a cez štátne sviatky by mal byť na Slovensku maloobchodný predaj zakázaný a za tento zákaz sa podľa prieskumu, ktorý si dala objednať agentúra SITA, vyslovilo 58,1 % ľudí. Dámy a páni, ja vám ďakujem za pozornosť a chcel by som požiadať aj poslancov SMER-u podobné hlasovanie teda nie o nedeliach, ale o sviatkoch už tu bolo a vtedy všetci poslanci SMER-u, videl som tu aj pána ministra Kažimíra, tento návrh podporili. Ja by som bol veľmi rád, keby prešiel do druhého čítania, ale keď neprejde, tak ako som hovoril, keď to budeme dávať aj tridsať trikrát, jednoducho budeme to dávať, lebo sme presvedčení, že deti a rodičia majú byť v nedeľu spolu. Jednoducho vtedy sa nechodí do školy, v nedeľu a že nedeľa patrí rodine. Ďakujem vám za pozornosť.