Žitňanská, Lucia, poslankyňa NR SR (2014-12-09):
Ďakujem veľmi pekne, pani predsedajúca. Vážené kolegyne, vážení kolegovia, vážený pán predkladateľ. Počúvala som vaše slová, s ktorými ste predložili tento návrh zákona a chcem možno nadviazať, alebo potvrdiť niektoré slová, ktoré ste použili. Vo vašom návrhu zákona sa vlastne snažíte vytvoriť väčší priestor pre to, aby aj keď sa predáva majetok nie v dražbe alebo súťaži, čo sú preferované varianty podľa zákona, aby sa vytvoril dostatočný priestor, aby sa o tom prípadní možní záujemcovia mohli dozvedieť a keď ich je viac, aby nastalo niečo, ako keby nahrádzajúce súťaž, ak to mám takýmto spôsobom povedať, aj keď to súťaž v pravom slova zmysle nie je. Dá sa samozrejme rozprávať o tom, že či to potom nie je dôvod ako keby vrátiť sa späť do toho riešenia A – dražba, alebo B – súťaž, ale rozumiem zmyslu, ktorý je navrhovaný v novele zákona a v zásade nemám s ním problém ho ako vecne, vecne sa k nemu prihlásiť a podporiť, pretože musím potvrdiť to, čo ste povedali vo svojom úvodnom slove. Samozrejme, keď sa tvorila novela zákona o majetku obcí, aj vyšších územných celkov, v ktorej sa zavádzala obligatórnosť dražby, prípadne verejnej súťaže a iba z dôvodov hodného osobitného zreteľa, predaj majetku mesta a obce alebo vyššieho územného celku ako keby na priamo, naschvál sa tam dalo to vyššie kvórum práve kvôli tomu, aby vznikol konsenzus, že naozaj ide o dôvod hodný osobitného zreteľa, tak naozaj malo ísť o prípady, kedy je iracionálne súťažiť o cenu, alebo nejde primárne o cenu, ale ide o to, aby na nejaký účel, ktorý dáva zmysel, ten majetok bol použitý, presne prípady, ktoré ste použili. Musím povedať, že prax je taká, že ako keby prípad hodný osobitného zreteľa bolo všetko, na čom sa tri pätiny poslancov dohodnú a mnohokrát, musím povedať, že to nespĺňa z môjho pohľadu žiadne kritérium prípadu hodného osobitného zreteľa. Čiže v tom vám musím dať stopercentne za pravdu. Ja sa priznám, že čakám a nádejam sa, kedy nejaký prípad „hodný osobitného zreteľa“ nadobudne takú dimenziu, že niekto ho napadne. Pretože my sme vtedy v tých novelách dali aj možnosť, ak nie je použitá dražba alebo súťaž vtedy, keď použitá má byť, aby jednotlivý poslanec, ak si dobre spomínam, napadol platnosť takej zmluvy. Čiže my sme tam ako keby otvorili tie nožnice pre širšiu kontrolu a takéto brutálne porušenie zákona aby mohol niekto napadnúť, niekto, kto koná vo verejnom záujme. Priznám sa, že ešte som sa s tým nestretla. A (reakcia z pléna) áno? A podľa mojej mienky by to bolo dobré využívať. Ak ste sa s tým stretli, veľmi rada si potom tie výsledky pozriem, pretože potom závisí od toho, ako sa vyvíja aj súdna prax alebo rozhodovanie v tej veci, lebo ak sa vyvíja proti zmyslu zákona, tak potom je úplne legitímne ten zákon novelizovať a možno aj v tom zmysle, že sa nejakým bližším spôsobom vydefinujú možnosti, čo môže predstavovať prípad hodný osobitného zreteľa. Pretože ak naozaj tá súdna prax je taká, že na čo padnú tri pätiny, je to prípad osobitného zreteľa a súdy toto potvrdzujú, tak to je legitímny dôvod, ako niekde bokom sa vyvíjajúca súdna prax je samozrejme vždy legitímny dôvod na to, aby sa právna úprava zmenila. Čiže vystúpila som preto, aby som potvrdila, čo ste povedali v úvodnom slove. Ďakujem pekne.