R. Bauer, poslanec: (2009-11-03):
Po prvé. Počas tohto roka až do tejto schôdze Národnej rady nedošlo k úprave zákona o štátnom rozpočte napriek dramatickému viac ako 10-percentnému rozdielu v raste HDP. Očakávaný bol 4,7-percentný rast, skutočnosť bola 5,7-percentný pokles v reálnych cenách. A napriek tomu, že aj odborná verejnosť, aj zdravý rozum, aj zdravá opozícia burcovali, že je nevyhnutné včas prijímať korekcie a úsporné opatrenia, niekoľkokrát sme tu v parlamente žiadali predložiť úpravu štátneho rozpočtu, nestalo sa. Aký je to rozdiel oproti prístupu miest a obcí a tiež samosprávnych krajov, kde ich úrady spolu s lokálnymi regionálnymi poslancami buď už pri schvaľovaní návrhu rozpočtu na tento rok si urobili rezervu kvôli očakávanému výpadku príjmov, alebo hneď na začiatku roka reagovali úspornými opatreniami, alebo niekoľkokrát počas roka znižovali svoje výdavky s ohľadom na klesajúce príjmy. Myslíte si stále, že fiškálna reakcia vlády bola správna a reakcia územnej samosprávy bola prehnaná? Po druhé. Vláda nevyvinula žiadnu novelizačnú aktivitu, ktorá by jej umožnila dosiahnuť podstatné úspory v oblasti transferov, ktoré predstavujú väčšinu výdavkov a aj v oblasti prevádzkových nákladov a kapitálových výdavkov. Nečinnosť vlády vám, samozrejme, zviazala ruky pri príprave rozpočtu na rok 2010. Každému je jasné, že deficit verejnej správy na úrovni päť a pol percenta hrubého domáceho produktu predpokladaný na rok 2010 mohol byť aj nižší. Po tretie. Na rozdiel od predchádzajúcich rokov zverejneniu návrhu štátneho rozpočtu tohto roku nepredchádzala žiadna verejná diskusia, ktorá by mohla odhaliť názory a postoje dôležitých aktérov k šetreniu či k zvyšovaniu výdavkov v jednotlivých oblastiach a mohla by prípadne aspoň čiastočne vylepšiť predložený návrh rozpočtu. Výdavky rozpočtu vzrástli medziročne o 15,2 %, bez prostriedkov z Európskej únie vzrástli o 9,3 %. Prostriedky na spolufinancovanie vzrástli o 31 %, objem prostriedkov z Európskej únie vzrástol o 54 %. Kapitálové výdavky, naopak, poklesli o 51 %. Že je návrh rozpočtu nezodpovedne pripravený, svedčí aj fakt, že oproti skutočnosti za rok 2008 vzrastú výdavky štátneho rozpočtu bez prostriedkov z Európskej únie v roku 2010 o 20 %, pri rastie cien za dva roky len 6,5 %. Deficit verejnej správy by mal v roku 2012 klesnúť na 3 % hrubého domáceho produktu. Táto konsolidácia výdavkov verejnej správy je však postavená na predpokladanom prudkom raste HDP a daňových príjmov v rokoch 2011 a 2012, keď hrubý domáci produkt by podľa predpokladov mal v bežných cenách rásť o 7,5 % a 8,9 % v ďalšom roku, daňové príjmy o 7,1 % a 8,3 % v roku 2012. Takáto prognóza je však nezodpovedne optimistická aj vzhľadom na pretrvávajúce problémy ekonomík našich hlavných exportných partnerov. Výdavky rozpočtu zásadne ovplyvňujú rast výdavkov v troch oblastiach. Rast prostriedkov z Európskej únie o 1 miliardu euro, dotácia Sociálnej poisťovne vo výške 1,4 miliardy eur a medziročný rast príspevku do spoločnej pokladnice Európskej únie z 530 na 901,5 milióna eur, to je o 371 miliónov eur viac. Spolu ide o 2,8 miliardy eur. Keďže prostriedky z Európskej únie majú na štátny rozpočet neutrálny dopad, schodok rozpočtu bol reálne ovplyvnený novými výdavkami v objeme 1,8 miliardy eur. Dosiahnutie úspor vo výdavkoch štátneho rozpočtu nesúvisiacich s Európskou úniou je v priebehu jedného roku veľmi ťažké. Vláda dosiahla minimálne úspory, preto tento nárast financuje radikálnym obmedzením kapitálových výdavkov a prostredníctvom štátneho dlhu. Vzhľadom na to, že recesia v hospodárskom vývoji sa prejavila vo financiách až v tomto roku, má omnoho väčšiu vypovedateľnú hodnotu porovnávať návrh rozpočtu 2010 nielen s rozpočtom 2009, ale aj s rozpočtom v roku 2008. Mzdové výdavky bez poistného síce v porovnaní s rokom 2009 klesajú o 2,1 %, ale v porovnaní so skutočnosťou 2008 sú vyššie o 6,6 %. Rast miezd v roku 2009 pritom viedol k tomu, že priemerná mzda zamestnanca vo verejnej správe vzrastie na 108,8 % priemernej mzdy v hospodárstve. Hrubý domáci produkt, verejné príjmy klesali, len nezamestnanosť a platy vo verejnej správe v tomto roku stúpali. Platy vo verejnom sektore stúpli v roku 2009 o viac ako 8 % oproti minulému roku. Ľudia prichádzajú o prácu, sú prepúšťaní a vy členovia vlády bez problémov zvyšujete platy z daní, ktoré nie sú vaše, ktoré len spravujete. To je školský príklad nezodpovednosti a výsmechu občanov. Výdavky na tovary a služby síce oproti roku 2009 klesajú o 5,3 %, ale v porovnaní s rokom 2008 je prevádzka ministerstiev a úradov o 24 % drahšia. Odkladanie kapitálových výdavkov je presúvanie skrytého dlhu. Kapitálové výdavky klesajú o polovicu, v porovnaní s rokom 2008 dokonca o 70 %. Stav majetku verejnej správy pritom nie je vyhovujúci, vyžaduje investície do zanedbaných a energeticky náročných nehnuteľností. Pokles výdavkov preto nemožno považovať za úsporu, ale len presúvanie výdavkov, čiže je to ďalšie skryté zadlžovanie. Financovanie Sociálnej poisťovne. V roku 2009 nastane prvýkrát situácia, keď suma všetkých odvodov pracujúcich zaplatených Sociálnej poisťovni vrátane dobrovoľných poistencov nebude stačiť na pokrytie výdavkov na starobné dôchodky ani po započítaní príjmov z dlžného poistenia. Inými slovami, ak by mala poisťovňa len zdroje od občanov a ako prvé by z prijatých peňazí vyplácala starobné dôchodky, nemohla by už vyplatiť žiadnu dávku v nezamestnanosti, materskú či invalidný dôchodok. Tento stav by mal podľa prognóz pokračovať nasledujúce tri roky, pravdepodobne aj dlhšie. Chýbajúce prostriedky v tomto roku zalátala poisťovňa z prebytkov z minulých rokov a z úspor navrátivších sporiteľov. Rozpočet na sociálnu pomoc v podobe dávok v hmotnej núdzi by mal budúci rok klesnúť v porovnaní s rozpočtom na rok 2009 o 2,71 % na 8,7 miliardy korún, čo je 287 miliónov eur. Sektor pôdohospodárstva, naopak, získa v rozpočte na rok 2010 o 48 % viac ako v roku 2008, o 18,7 % viac ako v rozpočte na rok 2009. Toľko fakty k návrhu štátneho rozpočtu. A teraz sa pozrime, aké sú riziká predkladaného návrhu. V roku 2010 dochádza k poklesu dotácie osobnej železničnej dopravy o 16,5 milióna eur. To hovoril aj pán poslanec Brocka. Vzhľadom na klesajúce tržby Železníc Slovenskej republiky a neochotu vlády znižovať rozsah výkonu vo verejnom záujme, je možné predpokladať, že železnice budú požadovať dodatočné plnenie, ktoré bude zvyšovať plánovaný dôchodok. Predpokladaný vyrovnaný rozpočet obcí a samosprávnych krajov v roku 2009 je vzhľadom na klesajúce príjmy, dane z príjmov fyzických osôb, čiže značné výpadky v príjmoch lokálnych a regionálnych rozpočtov príliš optimistický predpoklad. Už to tu predo mnou viacerí poslanci rozoberali. V rozpočte na rok 2011 a 2012 sa počíta so splátkou návratnej finančnej výpomoci vo výške 36 miliónov eur od Železníc Slovenskej republiky a od Železničnej spoločnosti. Vzhľadom na problematické hospodárenie týchto spoločností je možné predpokladať, že k splátkam nedôjde vôbec, alebo len v obmedzenej výške. Ministerstvo dopravy zverejnilo odhad výšky ročných splátok za projekty verejno-súkromného partnerstva, čiže takzvané PPP projekty vo výške cca 700 miliónov eur. Výška splátky by sa v nasledujúcich rokoch nemala meniť. Samotná splátka priamo zaťaží štátny rozpočet. Na jej úhradu bude potrebné buď ukrojiť z existujúcich výdavkov, alebo ju financovať prostredníctvom štátneho dlhu. Prvá splátka by mala byť až v roku 2014. Sedemsto miliónov eur predstavuje aktuálne 4,3 % výdavkov štátneho rozpočtu. Ešte sa vrátim ku konsolidačnému úsiliu, ktoré pán premiér Fico stále obhajuje. Doterajšia konsolidácia  verejných financií na Slovensku znamenala znižovanie schodku v dôsledku vyššieho výberu daní. Inak povedané, znižovanie schodku zaplatili vďaka rastúcej ekonomike občania vyššími daňami a nedošlo k nej preto, že by vláda šetrila. Ficova vláda vôbec nešetrila, ako to tu už viacerí poslanci, napríklad poslanec a kandidát na župana Banskobystrického kraja Jozef Mikuš, povedali, je nezodpovednosť. Ukazuje sa, že Ficova vláda nevie šetriť, vie len štát zadlžovať. Pri rastúcich daňových príjmoch a výdavkoch verejnej správy, ktoré rástli pomalšie, tak dochádzalo k znižovaniu schodku. Podobný scenár je pripravený na nasledujúce trojročné obdobie. Oproti roku 2009 sa v roku 2012 očakávajú daňové príjmy o 23 % vyššie. Vláda a rovnako aj zvyšok verejnej správy sa v podstate nechystá znižovať svoje výdavky, aby ich vyrovnala k nižším daňovým príjmom. Konsolidáciu očakáva na základe rastu ekonomiky. Keďže vláda nie je ochotná, respektíve schopná šetriť, konsolidačný plán je závislý hlavne od dosiahnutia očakávaného rastu. Som presvedčený, že prognóza rastu hrubého domáceho produktu dosiahnuť nominálny rast 8,6 % v roku 2012 je nereálna, je príliš optimistická. Preto je aj konsolidačný plán rizikový. Konsolidačný plán je splniteľný len pri razantnom škrtaní výdavkov alebo zvyšovaní daňového zaťaženia. Zvyšovanie daňového zaťaženia je hrozba pre slovenskú ekonomiku. Toto je hrozba aj pre slovenských občanov. Ficova vláda, ak bude pokračovať po roku 2010, bude určite zvyšovať dane. Nemecko sa, naopak, chystá na oživenie ekonomiky v najbližších rokoch dane znižovať. Vysoké deficity povedú k prudkému rastu zadlženia, ktoré sa v praxi prejaví nedostatkom prostriedkov na financovanie priorít, keďže na splátky úverov bude potrebné vyhradiť podstatne väčší objem prostriedkov, ako je tomu dnes. Konsolidácia verejných financií by mal byť nikdy nekončiaci proces. Sú na to dva dôvody. Ľavicová, etatisticky založená a nezodpovedná vláda má stále tendenciu vytvárať neefektívnu štruktúru a výdavky. Na druhej strane je to dynamika spoločnosti, ktorá vyvoláva potrebu zmeny v nastavení. Každé ušetrené euro verejných výdavkov neodobraté reálnej ekonomike znamená najefektívnejší stimul, o ktorý by sa zodpovedná vláda mala permanentne snažiť. Pozrime sa teraz na predložený návrh zákona o štátnom rozpočte z pohľadu princípov dobrého spravovania. Vidno, že pri príprave štátneho rozpočtu vláda porušila všetky kľúčové princípy dobrého spravovania. Po prvé. Príprava rozpočtu nebola dostatočne transparentná. Návrh rozpočtu bol zverejnený neskoro, bez vytvorenia priestoru na odbornú a dostatočnú diskusiu. Po druhé. Tým, že bol porušený princíp transparentnosti, príprava rozpočtu nebola ani dostatočne participatívna, keďže nebol vytvorený priestor na vtiahnutie kompetentných partnerov vrátane opozície do vytvorenia návrhu. Po tretie. Tretím kľúčovým princípom je verejná zodpovednosť. Príliš optimistické prognózy slúžia len na zalepovanie očí a nie sú výsledkom zodpovedného posúdenia makroekonomického vývoja v Európe premietnutého do premeny, ktoré ovplyvňujú nastavenie príjmovej aj výdavkovej časti štátneho rozpočtu. Príprava návrhu štátneho rozpočtu vrátane nečinnosti pri znižovaní verejných príjmov počas tohto roku nebola zodpovedná. Dámy a páni, na záver chcem zhrnúť, že hlavnými charakteristikami predkladaného návrhu štátneho rozpočtu sú mnohé vymenované riziká, nepodložené optimistické prognózy a nečinnosť vlády v tomto roku. Návrh štátneho rozpočtu je zlý, zadlžuje Slovensko aj viditeľne, aj skryto. Európska komisia nás vo svojej najnovšej správe, už to tu viacerí spomenuli, preradila k najrizikovejším krajinám z hľadiska dlhodobej udržateľnosti verejných financií. Predkladaný návrh zákona o štátnom rozpočte toto hodnotenie len potvrdzuje. Preto tento návrh nemôžem podporiť a budem spolu s kolegami, konzervatívnymi demokratmi Slovenska proti jeho prijatiu. Mám aj jeden pozmeňujúci návrh, ktorý sa týka regionálneho školstva. Pán poslanec Ivančo to tu veľmi podrobne rozobral. Výdavky v regionálnom školstve podľa návrhu štátneho rozpočtu rastú oproti roku 2009 podľa návrhu o 0,46 %. Myslím si, že je to veľmi málo. Učitelia na Slovensku sú stále nedostatočne finančne ohodnotení. A ak je skutočne prioritou vlády formovanie vedomostnej spoločnosti, ako to aj v návrhu štátneho rozpočtu deklaruje, tak som o tom presvedčený, že je potrebné tieto výdavky zvýšiť na úkor nadsadenej všeobecnej pokladničnej správy. Preto navrhujem nasledovné. Výdavky štátneho rozpočtu na regionálne školstvo poskytované prostredníctvom Ministerstva školstva Slovenskej republiky sa zvyšujú o 90 432-tisíc eur na úkor všeobecnej pokladničnej správy. Táto suma je vypočítaná tak, aby medziročný rast výdavkov na regionálne školstvo predstavoval 7 %. V limite týchto výdavkov sú zabezpečené normatívne výdavky, nenormatívne výdavky, administratívne výdavky na organizácie rezortu, ktoré vykonávajú činnosť súvisiacu s regionálnym školstvom a výdavky na štipendiá. Tento návrh zohľadňuje aj nový zákon o pedagogických zamestnancoch tak, aby regionálne školy mali finančné prostriedky jednak na lepšie odmeňovanie svojich pedagogických a nepedagogických pracovníkov, a jednak aj dostatok finančných prostriedkov na prevádzkové náklady svojich škôl. Ďakujem za pozornosť. (Potlesk.)