K. Tóthová, poslankyňa: (2002-05-30):
Vážené panie poslankyne, páni poslanci, preto podľa § 73 ods. 3 písm. b) navrhujem, aby snemovňa hlasovala o tom, že sa v rokovaní o tomto legislatívnom návrhu nebude pokračovať. Ďalej, vážené panie poslankyne, vážení páni poslanci, chcem uviesť niekoľko stručných dôvodov, prečo nemáme pokračovať v prerokúvaní tohto návrhu. Prevažne už v tejto snemovni bolo vysvetlené predkladateľovi, tu prítomnému pánovi poslancovi Palkovi, že vlastne tu ide o retroaktivitu, ďalej bolo uvedené, že riešenie zrušenia konkrétnych rozhodnutí štátnych orgánov, o čom hovorí čl. 2, nie je možné. Ústavný súd už v minulosti rozhodol, že zákonom, resp. ani ústavným zákonom nemožno rušiť konkrétne rozhodnutia. Citovali sme tuto rozhodnutie Ústavného súdu. Čiže aj keby to prijala snemovňa, obrátením sa na Ústavný súd musí toto konštatovať opätovne. Takže pán poslanec Palko by si mal uvedomiť, že vlastne takéto rušenie konkrétnych rozhodnutí v dôsledku tohto ústavného zákona tiež nie je možné. Lenže, neviem či pán poslanec, treba to viac vysvetliť. Ja sa o to teraz vzhľadom z časových dôvodov nebudem pokúšať, pretože my sme sa raz stretli v jednej televíznej relácii už neexistujúcej televízie, kde ste vy mne niečo citovali z rozhodnutia Ústavného súdu a ja som vám vysvetľovala, žiaľ, márne napriek tomu, že to pochopili tisícky divákov, že to, čo je citované v rozhodnutí, je názor predkladateľa, a nie názor Ústavného súdu. Bolo to márne. A viem, že hovoríte mi, že som zlá, ale tým vlastne vysvetľujem, prečo tu nebudem rozvádzať tie argumenty, že ide o hľadisko časové, lebo keby som chcela, aby sme si porozumeli, musela by som hovoriť oveľa dlhšie. Chcem však uviesť jedno. Zrušiť amnestiu, to by bol svetový unikát. Keď som tento zámer osobne tlmočila pánu riaditeľovi Tomovi Devinovi, ktorý viackrát bol na Slovensku, a tlmočila som to hneď pri vašom prvom legislatívnom návrhu, ten úplne zamrkal očami a povedal: „Také niečo nie je možné a ak sa to stane, Slovensko nie je právnym štátom.“ Tento jeho výrok vyšiel aj v dennej tlači. Teraz vám neviem povedať kde. Nový Deň vtedy neexistoval ešte. Vyšiel v dennej tlači a bol autorizovaný článok aj samotným riaditeľom inštitútu, ktorý sleduje prešľapy štátnych úradníkov a vlády. To je po prvé. Po druhé, veľmi stručne. Pán poslanec, keby sme aj prijali tento ústavný zákon a zrušili amnestie, súdy by museli zastaviť konanie. A zastaviť konanie by museli z toho dôvodu, že raz uložená amnestia znamená zánik trestnosti. A doposiaľ žiadne právo nevytvorilo konštrukciu na obnovenie trestnosti. Takže aj keby sme ho prijali museli by sme konštatovať, že síce amnestie boli zrušené, ale trestnosť už zanikla a tým pádom súdy by opätovne museli zastaviť konanie už vzhľadom prvýkrát na amnestiu, teraz na zánik trestnosti. Vážené panie poslankyne, vážení páni poslanci, opätovne chcem uviesť, že pokiaľ ste chceli a mali záujem riešiť túto otázku, táto snemovňa dala právny základ, a to základ na aktivizáciu sa Michala Kováča mladšieho podaním na Ústavný súd, ktorý mohol opätovne rokovať a prehodnotiť rozhodnutie senátu Jozefa Šafárika, ktorý vyriekol to, čo by vyriekol každý právnik, ktorý sa nedá kúpiť, že uloženou amnestiou trestnosť zaniká a pokračovať v konaní sa nedá. Ale vy ste tento zákon nevyužili, resp. Michal Kováč ho nevyužil aj keď ste mu túto možnosť na tácke doniesli. Prečo to asi nevyužil? No asi preto, že by vedel, že keby sa to konalo, nebolo by to v jeho prospech. A naviac chcem povedať, že napriek amnestii vyšetrovacie orgány konali a nevedeli zhromaždiť argumenty, ktoré by usvedčili Ivana Lexu, o ktorého vlastne tu ide, alebo Hnutie za demokratické Slovensko z takých konaní, ktoré by ste mohli zverejniť. Preto bol celý spis daný na prísne tajný a nič sa z neho nezverejňovalo. Vážené panie poslankyne, vážení páni poslanci, ja ľutujem, že v snemovni, ktorá má pred sebou veľa úloh, opätovne prichádzajú tančeky, o ktorých dopredu je zrejmé, že nikam nevedú, a ja som presvedčená, že táto snemovňa tento ústavný zákon ani nepodporí, a uchádzam sa u vás z hľadiska domáhajúceho sa zdravého rozumu a vedomostí právnych zásad, aby sme v tomto konaní v ďalšom čítaní nepokračovali. Je to aj môj návrh na hlasovanie. Ďakujem vám za pozornosť. J. Migaš, predseda NR SR: Pani poslankyňa, treba dať návrh potom spravodajcovi, aby sa potom mohlo hlasovať, lebo hneď... Ja chcem upozorniť panie poslankyne, pánov poslancov, že budeme hlasovať o tomto zákone, potom by sme hlasovali o návrhu vlády na skrátené legislatívne konanie o vládnom návrhu zákona o ochrane prírody a krajiny, potom budeme hlasovať o správe o plnení úloh zahraničnej politiky Slovenskej republiky za rok 2001 a zameraní zahraničnej politiky na rok 2002, potom o správe o plnení úloh Slovenskej informačnej služby za rok 2001 a o správe o plnení úloh Vojenského spravodajstva za rok 2001 a nakoniec by sme uskutočnili tajnú voľbu člena Súdnej rady Slovenskej republiky za Národnú radu Slovenskej republiky. A týmto by sme dnešné rokovanie ukončili. Takže taký asi bude priebeh. Samozrejme, to závisí od toho, ako to zvládneme, pokiaľ ide o ďalšiu diskusiu. Pani poslankyňa Podhradská ako prvá a pán poslanec Hofbauer ako posledný sa prihlásili s faktickou poznámkou na vystúpenie pani poslankyne Tóthovej. Uzatváram možnosť sa prihlásiť do faktických poznámok. Nech sa páči, pani poslankyňa. M. Podhradská, poslankyňa: Ďakujem za slovo, pán predseda. Ja chcem vyjadriť podporu návrhu pani poslankyne Tóthovej, a síce návrh, aby sa nepokračovalo ďalej v rokovaní o tomto návrhu zákona. A chcem súčasne vyzvať poslancov KDH, aby sa stotožnili s jej návrhom a hlasovali za jeho prijatie. Ak bude KDH hlasovať za tento návrh, tak to bude dôkaz, že KDH sa naozaj zmenilo a že chce robiť v budúcnosti politiku, ktorá bude riešiť skutočné problémy občanov tohto štátu. Aj sám Boh vie, že je týchto problémov neúrekom, len vy, páni poslanci KDH, sa tvárite, ako keby ste to nevedeli. J. Migaš, predseda NR SR: Nech sa páči, pán poslanec Roman Hofbauer. R. Hofbauer, poslanec: Ďakujem. Trpezlivý a vyčerpávajúci výklad pani profesorky Tóthovej v smere k pánovi poslancovi Palkovi neprekvapuje jeho nechápavosťou, pretože zrejme uvažovanie tohto pána poslanca je mimo rámca právnej chápavosti nielen jeho samotného, ale aj samotného KDH, bohužiaľ, pretože zatiaľ KDH iba dokumentuje, že to nie je stav politickej strany, ale stav diagnózy. Neurazte sa, kolegovia, poslanci, že toto konštatujem, ale ak navrhujete zrušenie amnestie, tak ste úplne mimo rámca reality právneho štátu a možno sa vraciate niekedy do 12. storočia. Navrhnite potom aj zrušenie amnestie v kauze Technopol. To by bolo veľmi zaujímavé, koľkí ľudia by začvirikali na túto tému, pretože viete, o čom je reč. Táto vaša nenápaditosť je svojím spôsobom až dojímavá, pretože v podstate dokumentuje vašu fantastickú predvolebnú nenápaditosť s predstúpením s niečím konkrétnym, čo sa týka občanov. Týmto neoslovujete prakticky nikoho, nanajvýš znevažujete sami seba. Ale to je váš problém. J. Migaš, predseda NR SR: Posledný je prihlásený do rozpravy pán poslanec František Mikloško. Nech sa páči.