Madej, Róbert, poslanec NR SR (2010-12-08):
Ďakujem pekne. Pán poslanec Galbavý, hm. Ako tomu možno rozumieť, keď táto vládna koalícia teda bojuje proti kandidátom na generálneho prokurátora, bojuje proti sudcom, ktorí súčasne vykonávajú aj funkciu predsedu súdu a člena Súdnej rady. Ako tomu možno rozumieť, keď táto vládna koalícia sa snaží rozhodovať o tom, kto bude a kto nebude sudcom. Pred chvíľou sme prerokovávali zákon o sudcoch a výberové komisie chcete obsadzovať vy na základe politických objednávok. Ako tomu možno rozumieť, keď inak ako tak, že ide o hrozby priame a nepriame zasahovanie zo strany exekutívy sa tomu rozumieť inak, dámy a páni, skutočne nedá. Keď hovoríme o nezávislosti súdnej moci a z hľadiska aj postavenia členov Súdnej rady dovolím si citovať napr. stanovisko č. 1 Poradnej rady európskych sudcov, ktoré odporúča, citujem: „Vychádzajúc z odporúčania európskej charty základné princípy štatútu sudcov sú ustanovené vo vnútroštátnych normách najvyššieho stupňa a ich pravidlá v normách aspoň na legislatívnej úrovni.“ Ja osobne som rád, že úprava súdnej rady je v právnej norme najvyššieho stupňa, najvyššej právnej sily, a to v Ústave Slovenskej republiky, kde jednoznačne špecifikuje presne postavenie člena Súdnej rady, podmienky jeho voliteľnosti k výkonu tejto funkcie a som rád, že možno už prevažujú hlasy o tom, že meniť túto úpravu zákonom, teda právnou normou nižšej právnej sily, nemožno. Podľa ďalšieho názoru, a to Benátskej komisie, uvedeného v správe nezávislosti súdneho systému, to len na doplnenie toho, citujem: „Tento prístup Benátska komisia, a to právnu úpravu v normách najvyššej právnej sily plne podporuje. Základné princípy garantujúce nezávislosť súdnictva by mali byť ustanovené v ústave alebo v texte rovnakej právnej sily.“ To je ďalší argument, na základe ktorého sa môžeme oprieť o to, že princíp, postavenie a výkon funkcie a všetky náležitosti týkajúce sa Súdnej rady, výkonu jej členov, prístup k tejto volenej funkcii by mali byť upravené v ústave a všetky akékoľvek právne normy s tým súvisiace by s ňou mali byť v súlade. Osobne si myslím, že Národná rada schválením zákona o Súdnej rade a predmetnej inkompatibility obmedzila prístup menovaným sudcom aj k volenej a inej funkcii podľa čl. 30 ods. 4 ústavy občania majú za rovnakých podmienok prístup k voleným a iným verejným funkciám. Funkciu člena Súdnej rady možno podľa môjho názoru určite a jednoznačne subsumovať pod pojem volenej a inej verejnej funkcie, a teda požíva ochranu podľa čl. 30 ods. 4 ústavy. Dovolím si len pripomenúť, že Ústavný súd vo svojich predchádzajúcich rozhodnutiach výslovne uznal funkciu napr. rektora vysokej školy alebo predsedu Najvyššieho súdu za inú verejnú funkciu. Súčasťou obsahu práva podľa čl. 30 ods. 4 ústavy je, aby orgány, majúce povinnosť spolupôsobiť pri uchádzaní sa o funkciu a pri ustanovovaní do funkcie, si tieto povinnosti plnili, a tak zaručili možnosť prístupu k voleným a iným verejným funkciám. Ak tieto orgány porušia svoje povinnosti, a tak sťažia alebo uľahčia, alebo znemožnia uchádzanie sa o funkciu alebo ustanovenie do funkcie niektorého uchádzača, tak tým porušia jeho právo podľa čl. 30 ods. 4 ústavy. Citujem z jedného nálezu Ústavného súdu a som presvedčený, že schválením takejto právnej normy, ktorá obmedzuje členov, pardon, ktorá obmedzuje určitú skupinu sudcov, obmedzila alebo mohla obmedziť, pardon, vzhľadom na to, že právna úprava účinná nie je, mohla obmedziť prístup niektorým sudcom Slovenskej republiky, prístup k inej volenej funkcii, a to k funkcii člena Súdnej rady. Dámy a páni, ja som už aj spomínal intertemporalitu a retroaktivitu právnej úpravy a v tejto súvislosti som spomínal prechodné ustanovenie novely zákona o Súdnej rade. Dovolím si citovať z jedného rozhodnutia Ústavného súdu, podľa ktorého s inštitútom právnej istoty v právnom štáte úzko súvisí požiadavka zachovania legálne nadobudnutých práv. Vo všeobecnom vyjadrení to znamená, že nikomu nemožno odňať jeho riadnym spôsobom nadobudnuté práva na základe neskoršie vydaného právneho predpisu. Zo širšieho hľadiska túto požiadavku treba chápať tak, že je neprípustné odňať nadobudnuté práva, resp. ich obmedziť ex tunc, to je do minulosti pred účinnosťou nového zákona. Táto požiadavka ako imanentná súčasť právnej istoty sa vzťahuje predovšetkým na základné práva a slobody, ktoré sú v zmysle čl. 12 ods. 1 Ústavy Slovenskej republiky neodňateľné, nescudziteľné, nepremlčateľné a nezrušiteľné. Jedným zo základných práv, spomenutých, je už právo spomenuté podľa čl. 30 ods. 4 Ústavy Slovenskej republiky na prístup k verejnej alebo inej funkcii, volenej funkcii. Podľa môjho názoru v tomto prípade by sa posudzovanie konfliktu intertemporality malo riadiť hľadiskom proporcionality a malo by viesť k záveru, že o takom spôsobe legislatívneho riešenia časového stretu právnych úprav, ktoré by nenarušilo princíp právnej istoty, by mala práve rozhodnúť Národná rada. Stal sa ale opak, stret, časový stret právnych úprav bol vyriešený tak, že v lehote, v krátkej lehote od účinnosti, pardon, od vyhlásenia schváleného zákona, malo dôjsť k zániku funkcie člena Súdnej rady a to z dôvodu nekompatibility, ktorá už tento dôvod sama narúša, alebo porušuje jeden zo spomenutých citovaných článkov ústavy. Z uvedeného dôvodu je možné skutočne sa nazdávať, že tak ako schválená právna úprava do istej miery porušuje ústavu v tom, že člen Súdnej rady alebo sudca má právo byť volený za člena Súdnej rady, čo mu garantuje Ústava Slovenskej republiky a naopak, čo ho obmedzuje schválený zákon o Súdnej rade. Na druhej strane ešte upravuje tie právne vzťahy, ktoré vznikli pred účinnosťou zákona tak, že v krátkej lehote, 30-dňovej lehote, výkon funkcie člena Súdnej rady zaniká z dôvodu neodstránenia inkompatibility výkonu funkcie člena Súdnej rady s funkciou predsedu alebo podpredsedu súdu. Dámy a páni, dovolil som si citovať a spomenúť dôvody, podľa ktorých, podľa mňa usudzoval aj pán prezident, keď vrátil schválený zákon do Národnej rady Slovenskej republiky, a to najmä, čo sa týka pripomienok 1, 5 a 6. Dovolil som si vystúpiť práve kvôli tomu, aby tento zákon nebol opätovne prerokovaný bez povšimnutia, pretože na jednej strane sa teším, že koaliční kolegovia si priznajú chybu a odstránia právnu úpravu, ktorá je podľa môjho názoru v rozpore s ústavou, ale na druhej strane by som si dovolil to uviesť aj v tom kontexte, v ktorom koalícia v súčasnosti postupuje. Postupuje snahou bojovať proti každému v súdnictve, podriadiť si súdnu moc, zasahovať do nezávislosti súdnictva, rozhodovať o tom, kto v budúcnosti bude alebo nebude sudcom. Jedno malé svetielko na konci tunela bude, pokiaľ body 1, 5 a 6, pripomienky pána prezidenta schválené budú, ale napriek tomu nemám v žiadnom prípade žiadne ilúzie o tom, že to s vládnou koalíciou a nezávislosťou súdnictva navzájom bude dobré. Ďakujem pekne.