Susko, Boris, poslanec NR SR (2021-12-14):
Dobrý deň všetkým. Ďakujem pekne za slovo, vážený pán predsedajúci. Vážený pán predsedajúci, vážený pán podpredseda vlády, milé kolegyne, kolegovia, máme tu opäť doplnenie zákona o elektronických komunikáciách, ktorý bol v ostatnom čase vrátený a vetovaný pani prezidentkou s pripomienkou, kde sa opätovne schválil tento zákon o elektronických komunikáciách, resp. táto novela. Teraz dopĺňame, resp. pokúšame sa dopĺňať ustanovenie, ktoré bolo v rámci tohto prerokovania vráteného návrhu zákona z textu zákona vypustené. Chcem však povedať, že tuná sa opäť zavádza právna úprava, ktorá opätovne podľa môjho názoru by neprešla testom ústavnosti, nakoľko opätovne sa umožňuje uchovávať a spracúvať údaje tentokrát už nie lokalizačné, ale prevádzkové údaje o účastníkoch v takom rozsahu, ktorý nie je odôvodnený v rámci spracúvania ani v rámci jeho dĺžky spracúvania. Pretože z hľadiska tej možnosti spracúvania ide o prevádzkové údaje, pričom prevádzkovými údajmi sú akékoľvek údaje, ktoré sa vzťahujú na poskytovanie siete alebo služby, teda týkajúce sa konkrétneho telekomunikačného spojenia medzi dvoma, prípadne viacerými koncovými užívateľmi. Ich telefónne čísla, údaje o volaných telefónnych číslach, čas a dĺžka spojenia, typ využitej služby, cena hovoru alebo inej využitej služby, IMEI koncového zariadenia, typ mobilného zariadenia, údaje o dátovom spojení, napríklad typ prístupu k internetu, zdrojová IP adresa, protokol, objem prenesených dát, signatúra využitej služby, IP adresa servera, dátum a čas uskutočnení, uskutočnenia spojenia a tak ďalej. Teda údaje, kto s kým telefonoval, ako dlho, koľkokrát a ďalšie informácie o komunikácii cez elektronické komunikačné siete, ako aj informácie o pripojení k službám internetu a ďalšie. Z hľadiska účelu a dôvodovej správy sa dočítate, že toto ustanovenie má za cieľ v zásade chrániť Slovenskú republiku pred dovezeným vírusom zo zahraničia, teda majú to byť informácie, ktoré smerujú k tomu, aby sme vedeli, kto sa nachádzal v rizikových krajinách a kto prichádza na územie Slovenskej republiky z rizikových krajín. Znenie však tohto návrhu zákona ide ďaleko nad rámec tohto účelu spracúvania a napriek tomu, že v prvej vete ustanovenia § 117 novovkladajúceho sa ods. 21 sa hovorí, že podniky poskytnú Úradu verejného zdravotníctva údaje len v rozsahu telefónneho čísla. Tak ďalšia veta hovorí o tom, že podnik je na tieto účely oprávnený spracúvať prevádzkové údaje, a to počas celej doby núdzového stavu alebo mimoriadnej situácie a tak ďalej. Pričom ale tie prevádzkové údaje, ako som spomínal, sú údaje o celej komunikácii, teda kto s kým volal, kedy, koľkokrát, aké sú telefónne čísla aj volajúceho a nielen volaného a tak ďalej. Čiže zas sa tu zhromažďujú u telekomunikačného podniku na tieto účely nejaké údaje, ktoré on nevyhnutne nepotrebuje na spracúvanie za účelom, na ktorý sa prijíma táto právna úprava. A preto v závere svojho vystúpenia prednesiem pozmeňujúci a doplňujúci návrh, ktorý toto ustanovenie, resp. tú ďalšiu vetu, ktorá hovorí o spracovaní prevádzkových údajov podnikom, vypúšťa, pretože si myslím, že takéto znenie by neprešlo testom ústavnosti a neprimerane umožňuje zhromažďovať údaje telekomunikačnému podniku za účelom, na ktorý tieto údaje nie sú potrebné. A okrem toho im ešte aj umožňuje tieto údaje spracúvať a uchovávať na neprimerane dlhý čas, pretože sa tam hovorí o núdzovom stave alebo o celom trvaní mimoriadnej situácie. A pokiaľ dnes viem, mimoriadnu situáciu tu máme už dva roky, čiže telekomunikačné podniky by mohli tieto údaje uchovávať aj počas dvoch rokov. Pričom terajšie platné ustanovenie zákona o elektronických komunikáciách hovorí o tom, že podnik môže tieto údaje spracúvať aj bez súhlasu dotknutého účastníka, ale len po dobu trvania spojenia a potom ich je povinný zlikvidovať. S výnimkou ak ich potrebuje na účely fakturácie alebo vyúčtovania služieb alebo poskytnutia príslušným orgánom, a to najmä orgánom činným v trestnom konaní na základe súhlasu sudcu alebo s príkazom sudcu. Čiže sú tu veľmi striktne obmedzené aj trestným poriadkom, aj zákonom o elektronických komunikáciách situácie, kedy podnik môže takéto údaje uchovávať po dlhšiu dobu, ako je samotný čas poskytovania služby. A tuná sa zavádza nad rámec tohto všetkého absolútne neobmedzený spôsob spracúvania a uchovania týchto údajov pre telekomunikačný podnik počas doby ďaleko dlhšej, ako dnes umožňuje zákon o elektronických komunikáciách, ktoré je zásadne nad rámec toho, na čo účel tohto návrhu zákona slúži. A teda podľa môjho názoru je to neprimerane široký rozsah údajov a neprešiel by takýmto testom ústavnosti a je to v zásade to isté, čo vytýkala pani prezidentka pri tej predchádzajúcej verzii, akurát je to napísané inak. Na to nadväzuje totižto aj odsek, teda § 22, ktorý sa dopĺňa do tohto návrhu zákona, ktorý hovorí, že Úrad verejného zdravotníctva môže získavať a spracúvať a uchovávať údaje podľa ods. 1 na tieto účely. Pričom ale ten paragraf by mal znieť len tak, že je oprávnený spracúvať a uchovávať údaje poskytnuté podnikom podľa ods. 1. Nie všetky údaje, to znamená nie tie, ktoré podnik spracúva na svoje účely, teda prevádzkové údaje, ale len údaje o telefónnych číslach, lebo len v rozsahu týchto údajov podnik poskytuje tie údaje Úradu verejného zdravotníctva. Ten § 117 ods. 22 sme vyriešili na ústavnoprávnom výbore a prijali sme zmenu, ktorá je v spoločnej správe pod bodom I. Tu by som poprosil pána spravodajcu, navrhujem, aby sa do spoločnej správy z toho čl. IV, bod I vyňal na osobitné hlasovanie. Pretože ten si myslím, tak ako je tam naformulovaný a upravený, ako sme sa dohodli na ústavnoprávnom výbore, je v poriadku. Ja som ho pôvodne navrhoval inak, ale bol pozmenený na ústavnoprávnom výbore, a tak, ako je dnes v spoločnej správe, si myslím, že vyriešil tento problém v ods. 22. Ale problém v ods. 21 vyriešený nie je. Podľa môjho názoru je potrebné ho dať do súladu s ústavou a s ústavou garantovanými základnými právami a slobodami. Pretože aj judikáty Ústavného súdu hovoria jasne, že nie je možné spracúvať predmet telekomunikačného tajomstva, ktorým sú prevádzkové údaje nad rámec nevyhnutný na účel, na ktorý majú byť tieto údaje spracúvané, a ani po dobu, ktorá je nad nevyhnutý rámec na účely spracovania, ktoré v tomto prípade je ochrana života a zdravia. Čiže to znenie, tak ako je dnes, podľa môjho názoru je v rozpore s ústavou a neprešlo by testom ústavnosti. Okrem toho by som sa chcel ešte vyjadriť k spoločnej správe k čl. IV, pardon, áno k čl. IV bod II. V čl. IV bod II bol na ústavnoprávnom výbore prijatý návrh nového čl. II do zákona o elektronických komunikáciách, predložil ho pán poslanec Vetrák, ktorý reaguje na rozhodnutie ústavného súdu, to je v poriadku. Ale je to návrh, ktorý novelizuje zákon o ochrane, podpore a rozvoji verejného zdravia a o zmene a doplnení niektorých zákonov, ktorý je zjavným prílepkom k zákonu o elektronických komunikáciách, vôbec s ním nesúvisí a ak tak len veľmi okrajovo. A obávam sa, že pokiaľ pani prezidentka dostojí svojich slov z minulosti, tak musí nám aj tento zákon, návrh zákona vrátiť, resp. ak ho schválime, tak zákon. Pretože toto je zjavný prílepok, ktorý aj keď síce obsahovo asi rieši problematiku, ktorá bola Ústavným súdom nejakým spôsobom napadnutá z hľadiska toho, že čo je izolácia a karanténa napríklad. Ale myslím si, že v rámci zákona o elektronických komunikácii by takáto komunikácia nemala, nemala byť a je v rozpore s legislatívnymi pravidlami o prílepkoch. Takže toľko z mojej strany všeobecne k týmito návrhom. Teraz prečítam text pozmeňujúceho a doplňujúceho návrhu poslanca Národnej rady Slovenskej republiky Borisa Suska k vládnemu návrhu zákona, ktorým sa dopĺňa zákon č. 452/2021 Z. z. o elektronických komunikáciách, tlač 815. 1. V čl. 1 v § 17 (117, pozn. red.) ods. 21 sa vypúšťajú slová: „Na účely poskytovania údajov podľa prvej vety môže podnik po prijatí zodpovedajúcich technických a organizačných opatrení na ochranu súkromia a osobných údajov v nevyhnutnom rozsahu a na nevyhnutný čas, najdlhšie však počas trvania mimoriadnej situácie alebo núdzového stavu podľa prvej vety, spracúvať prevádzkové údaje, a to aj bez súhlasu dotknutého účastníka, ak získanie súhlasu nie je možné alebo ak by tým mohol by zmarený účel poskytovania údajov podľa prvej vety; bezodkladne potom, čo pominie dôvod na ich spracúvanie, podnik písomne informuje dotknutého účastníka o zničení údajov a o tom, aké údaje o ňom spracúval.“ Ďakujem, skončil som, pán predsedajúci.