Ľ. Mušková, poslankyňa: (2004-06-16):
Vážené kolegyne, kolegovia, myslím si, že výsledky Štátnej školskej inšpekcie sú alarmujúce. V dôsledku podfinancovania školstva sa v správe poukazuje na negatíva, ktoré by sa však dostatočným zvýšením financií postupne dali odstrániť. Sú to napr. zlé priestorové a materiálne podmienky, nedostatok učebníc, učebných pomôcok, zaostalosť didaktickej techniky. A dnes je situácia stále zlá aj vďaka normatívom robeným podľa odhadu, teda reforme, ktorá sa prejavuje v nedostatku financií na prevádzku škôl, na opravy, na údržbu. Sú tu však dopady a negatíva, ktoré sú nenapraviteľné vo vzťahu k deťom, pretože výchovno-vzdelávací proces prebieha aj vtedy, keď, ako poukazuje Štátna školská inšpekcia, vyučujú nekvalifikovaní pedagógovia, i keď zo strany zriaďovateľov sa neodborne zasahuje do kompetencií patriacich výsadne školám a keď zo strany zriaďovateľov sú snahy porušovať zákon i pri personálnom obsadzovaní škôl a najmä ak inšpekcia poukazuje na chýbajúce metodické usmernenia školám. Týka sa to širokého spektra zásad, ktoré treba dodržiavať pri výchovno-vzdelávacom procese počnúc hoci takou psychohygienou žiakov a končiac trebárs disproporciami v klasifikovaní predmetov. Aj v zákone o štátnej správe a samospráve v školstve sa v dôvodovej správe hovorí o tom, že úroveň výchovno-vzdelávacieho procesu musí zostať v rukách štátu. Veď kto zabezpečí len takú maličkosť, ak napr. sa žiak sťahuje z jednej školy do druhej, aby z tej triedy, z ktorej odchádza, to učivo bolo preberané aj v tom ročníku, do ktorého prichádza? Je to skutočne v rukách štátu. A tu sa pri reformách stala zásadná chyba. Štát nemá prostriedky, aby túto kompetenciu dostatočne vykonával. Zbavil sa jej vtedy, keď zrušil odbory školstva na okresných úradoch a metodikov, ktorí vykonávali túto činnosť, prepustil. Od januára sú títo ľudia prepustení, teda existuje tu vákuum. Síce sa idú vytvárať pre základné školy od júla spoločné úradovne pri obciach, ktoré však, obávam sa, už nebudú obsadené kvalifikovanými odborníkmi, do know-how ktorých sa investovali nemalé prostriedky, pretože po prepustení, samozrejme, si našli inú prácu, čo sa však týka metodiky materských škôl, školských jedální, tie nebudú existovať vôbec. To už úroveň predškolského vzdelávania či stravovania nie je pre štát zaujímavá? Túto vážnu chybu je potrebné napraviť, túto kompetenciu úrovne výchovno-vzdelávacieho procesu nemôže štát nikomu odovzdať. Na našich deťoch sa teda páchajú nedozerné škody, inšpekcia na ne poukazuje, ale nie je to ona, ktorá ich môže zmeniť. Tak ako je to v tejto správe, môže iba konštatovať, že na tej-ktorej škole, ktorú v priemere raz za štyri roky navštívi, sú tieto pozitíva a tieto negatíva a mali by sa odstrániť. Pán podpredseda vlády a minister financií ubezpečoval nedávno pred pol rokom Národnú radu, že pohľad vlády na školstvo a jeho financovanie sa mení. Nie je to tak, nemení sa, len problémy spojené s prevádzkou škôl sa preložili na samosprávu zrejme s nádejou, že výčitky v dôsledku nefinancovania budú smerovať tam. Lenže toto nie je problém samosprávy, to je problém vlády, ale aj nás, ktorí sme takéto zákony podporili. Nie je možné najmä po vstupe do Európskej únie, podceňovať tento problém a pokojne si hovieť na poslednom mieste vo financovaní školstva a vedy z hrubého domáceho produktu zo všetkých krajín Európskej únie a robiť reformy pre reformy, a nie pre ľudí. O ďalších problémoch týkajúcich sa školských jedální a ich nedofinancovania, ale aj nedostatočného využitia možností pre deti mať aspoň jedno teplé jedlo denne vďaka nedobrým zákonom a spoločným či školským alebo sociálnym by sa dalo opäť rozprávať. A opäť by tu bolo treba povedať, že hladné deti, mnohé sú už aj pomaly ako bezdomovci, lebo rodičia nemajú na nájomné, čo z toho, že sa to chce riešiť, hoci tak, že sa dostanú do domovov, má na svedomí práve táto nešťastná reforma bez analýz založená na princípe pokusov, ale pokusov so živými bytosťami. Ďalší problém, materské školy. Nejdem sa im venovať ďalej, pretože pán poslanec o nich dosť hovoril. Ale treba ich skutočne tiež riešiť v súvislosti s ministerstvom sociálnych vecí, pretože ide nám aj o zamestnanosť. Správa je dobrá a je hodnotná v tom, že nám ukazuje stav, v akom sa regionálne školstvo nachádza. A treba sa za ňu Štátnej školskej inšpekcii poďakovať. Nehovorí však napriek opatreniam, ktoré tu uvádza, ako nedostatky, na ktoré poukazuje, odstrániť. Je to úloha vlády a parlament má na túto biedu upozorniť trebárs aj tak, že prijmeme uznesenie gestorského výboru, kde navrhujeme navŕšiť financie na regionálne školstvo v budúcom rozpočte. A preto vás veľmi pekne prosím, podporte toto uznesenie. Snáď to bude zrozumiteľný apel smerom na vládu, ktorému, dúfajme, porozumie, aj keď nedostatočne, pretože omyly v reformách treba skutočne urýchlene naprávať, aby o chvíľu nebolo neskoro. Na záver by som veľmi rada ešte upozornila na nie niektoré kompetentné vyhlásenia, a to mi nedá skutočne, aby som to neurobila, pána ministra financií, že vlastne na základe až ďalších reforiem budú financie v školstve, pretože vraj ubúda počet žiakov a musia ubúdať aj počty učiteľov, a preto sa budú musieť rušiť aj školy. Tak mi to pripadá ako v Malom princovi, kde pijan hovorí, že pije preto, že je nešťastný a nešťastný je preto, že pije. Vyzerá to tak, že chceme znížiť počet učiteľov, aby sme mohli znížiť počet žiakov a naopak. Všetky reformy tomu nasvedčujú. Ale treba si uvedomiť, že jeden žiak sa nerovná jednému učiteľovi, že v triede je ten istý učiteľ, či je v triede 17 alebo 35 žiakov. Pán podpredseda vlády nemá pravdu ani v tom, že kvalifikovaní učitelia by mali odísť. Veď oni odchádzajú kvôli mizernému finančnému ohodnoteniu. Na základných školách spĺňa kvalifikačné predpoklady iba 70,68 % učiteľov. V niektorých okresoch na prvom stupni nie je ani 50-percentná kvalifikovanosť učiteľov, ich kvalifikovanosť je na stredných školách ešte menšia, iba 68,96 %, a na špeciálnych školách iba 46,65 %. A potom sa niet prečo diviť, že sa deje to, o čom hovorila pani Rusnáková. Ešte šťastie, že v školstve pôsobí aspoň 10 % dôchodcov, ktorí sú kvalifikovaní. Pán minister zrejme dá peniaze až vtedy, keď v školstve nebude ani jeden kvalifikovaný učiteľ. Ale potom sa treba spýtať, o čo ide. Ide o národ, ktorý má byť nevzdelaný? Ja by som ešte do láskavej pozornosti, vážení kolegovia, dala správu, ktorú má ministerstvo školstva na webe, ktorá sa volá „Súčasný stav výchovy a vzdelávania na Slovensku“, v zátvorke je napísaná otázka: „Kde sme?“ Ale sama si aj na túto otázku odpovedá. Hovorí, že školstvo je v totálnej kríze. A o tom aj svedčí, vážení kolegovia, dnešný štrajk učiteľov základných umeleckých škôl pred Úradom vlády. Ďakujem veľmi pekne za pozornosť. (Potlesk.)