Drobný, Stanislav, poslanec NR SR (2019-06-26):
Ďakujem za slovo. Vážený pán predsedajúci, vážené kolegyne, vážení kolegovia, pri investičnej pomoci je vždy potrebné mať na pamäti, že najprv sa peniaze musia niekomu vziať, aby sa potom mohli niekomu dať. V posledných rokoch veľmi stúpajú rôzne formy finančného zaťaženia podnikateľov. Nie sú to len dane a odvody, ale rôzne iné poplatky a štátom vynútené náklady. Pred rokmi pribudlo cestné mýto. Najnovšie štát vyžaduje výmenu tisícov kusov registračných pokladníc. Aj aktuálne komplikácie okolo STK a emisných kontrol zaťažujú okrem radových občanov aj podnikateľské subjekty. To všetko nemôže končiť nikde inde ako v náraste ceny výrobku pre spotrebiteľa. Súčasný progresívny rast cien, ktorý prerastá vo všeobecnú drahotu a chudobu širokých vrstiev obyvateľstva, nespôsobili ekonomické faktory. Je to v plnej miere dôsledok drahého štátu. Drahý štát je výsledkom štýlu vládnutia na Slovensku, štýlu, ktorý je vyprázdnený už nielen o vlastenectvo, ale často aj o odbornosť a rozvahu. Vidieť to aj na investičných pomociach, ktoré z pohľadu smerovali do iných regiónov, než bolo žiaduce. Investičnú pomoc nemožno hodnotiť len základnou matematikou, že či je teoretický predpoklad návratu investície pre štát. Je potrebné zrátať aj nepriame dopady. Pred pridelením investičnej pomoci je nutné vyhodnotiť, čo spraví takáto zvýhodnená výroba s regionálnym či celoštátnym podnikateľským prostredím, ako ho zdeformuje a ako odradí investovať mnohých iných, ktorí sa nemôžu spoliehať na štátnu pomoc. Investičná pomoc má vždy v sebe potenciál deformovať, a to už zo svojho princípu, že jednému nielenže nedáva, ale dokonca berie, a iný dostáva. Jeden z producentov, konkurent ostatných, tak dostáva pomoc z verejných zdrojov, ktorá znevýhodní ďalších na trhu. Vzniká tu samozrejme obrovský priestor na korupciu, čím, samozrejme, netvrdím, že každý takýto stimul nutne korupciu sprevádza. Aký prínos pre región aj Slovensko ako celok prinesie investičná pomoc, ktorá negatívne ovplyvní zamestnanosť v konkurenčných firmách, prípadne zmení okolie novej firmy na kúsok Balkánu a Ukrajiny a v konečnom dôsledku demotivuje neprivilegovaných zamestnávateľov pri plánovaní ďalšieho rozvoja a vytváraní novým pracovných miest? Iste sú prípady, keď vláda musí v medzinárodnom súboji o veľkú investíciu obetovať investičnú pomoc. Ak taká investičná pomoc smeruje do regiónu, kde, ako povedal pán bývalý premiér, nič nie je, tam naozaj je oveľa menšia šanca ňou niečo pokaziť ako v rozvinutom regióne s minimálnou nezamestnanosťou. Teoreticky môže byť pomoc v zaostalom regióne o niečo nákladnejšia. Môže nastať potreba rekonštrukcie cesty, výstavby bytov a ďalšej infraštruktúry. Ale radšej mať jednu novú firmu v málo rozvinutom a chudobnom regióne Slovenska, než dve nové kdesi pri Bratislave, kde v konečnom dôsledku riešia nezamestnanosť krajín Balkánu či Ukrajiny. Veľký investor v regióne s malou nezamestnanosťou vytvára ďalší tlak na zvýšenie cien nehnuteľností. Následne sa pre mladých ľudí z danej lokality stáva možnosť vlastného bývania veľmi vzdialená. Ak sa chcú osamostatniť od rodičov, musia región opustiť a odísť do regiónu, kde vlastné bývanie si dokážu získať. Nový investor im potrebné zvýšenie príjmu neprinesie, pretože úroveň platov udrží na minime pracovná sila zo zahraničia. Pracujúcim zo zahraničia iste niet čo závidieť. Ale im stačí jedna posteľ na ubytovni a aj ten slovenský plat, pretože ich rodiny žijú v krajine s oveľa nižšími životnými nákladmi, ako sú na Slovensku. Je mnoho ďalších vecí, pre ktoré je nielen vhodné, ale priam nevyhnutné smerovať štátnu pomoc do najmenej rozvinutých okresov Slovenska. Ak tam nechcú investori ísť za cenu žiadneho stimulu, tak potom je čas si úprimne položiť otázku, prečo je tomu tak a hľadať riešenie. To, že nie je diaľnica hneď za bránou firmy, tým hlavným problémom asi nebude. Ďakujem za pozornosť.