Přidal, Alojz, poslanec NR SR (2015-05-21):
Príjemný podvečer, vážené dámy a páni. Predkladané znenie novely ústavného zákona o konflikte záujmov ako návrh skupiny poslancov Beblavý, Kadúc, Poliačik, Přidal, Sólymos a Lucia Žitňanská bol prvýkrát doručený do Národnej rady Slovenskej republiky už 26. 9. 2013. Bol prerokovávaný v pléne ako tlač 735 a predkladatelia vtedy navrhovali jeho účinnosť k 1. januáru 2014. Chcem sa ale vrátiť k zasadnutiu poslaneckého grémia na začiatku júla 2013, kde vtedajší predseda Národnej rady Pavol Paška deklaroval, že on v tomto návrhu nevidí zásadný problém, ale ešte to bude konzultovať s klubom, zvolá stretnutie ešte v priebehu júla tak, aby sa stihol ešte v augustovom termíne predložiť zákon do Národnej rady, a tak, aby na septembrovej, októbrovej schôdzi sa mohol prerokovať a aby bol účinný od 1. januára 2014. Opakujem, od 1. januára 2014. 30. 10. 2013, keď sa o tomto návrhu hlasovalo, návrh podporilo zo 127 hlasujúcich 54 opozičných poslancov. Nepodporil ho ani jeden jediný poslanec zo strany SMER. Dokonca sa zdržal aj jeden z členov pracovnej skupiny, ktorá návrh pripravila, pán poslanec Brixi, a to i napriek tomu, že v pracovnej skupine vyjadril súhlas s týmto spoločným kompromisným návrhom. Poslanec Brixi v tejto pracovnej skupine vystriedal pôvodne nominovanú zástupkyňu SMER-u pani Renátu Zmajkovičovú. Premiér Robert Fico návrh, ktorý pripravila poslanecká skupina vrátane aj jeho poslanca Brixiho, tento návrh odmietol a sľúbil, povedal, že pokračuje príprava vládneho návrhu zákona a SMER chce predložiť určité opatrenia do budúcnosti. V júli 2014 povedal Pavol Paška, že k návrhu sa vráti parlament na jeseň, aby účinnosť zmien bola od roku 2015. V lete 2014 Brixi uviedol, že novelu pripravuje niektoré z ministerstiev a Pavol Paška uviedol v rovnakom období, že návrh je už pripravený. Zákon mal byť prijatý i podľa jeho slov tak, aby platil od januára 2015, a teda aby už verejní funkcionári podávali v roku 2015 majetkové priznania podľa nových pravidiel. Pripravený návrh zákona, aj keď o tom pochybujem, že bol pripravený, však vláda ani poslanci SMER-u nikdy nedoručili do Národnej rady. 26. 9. 2014 sa rozhodlo preto šesť poslancov – opäť pán Miroslav Beblavý, Gábor Gál, pán Kadúc, Martin Poliačik, Přidal a Lucia Žitňanská – opätovne predložiť návrh novely na rokovanie. Boli sme pripravení i na politické rokovania so SMER-om, aby predložená novela bola schválená tak, aby sa verejnosť mohla do nadchádzajúcich volieb dozvedieť, aké sú skutočné, skutočné majetkové pomery a majetkové prírastky verejných funkcionárov do parlamentných volieb. Ak by bol zákon schválený s účinnosťou 1. 1. 2015, museli by kandidáti na poslancov do Národnej rady a rovnako všetci verejní funkcionári podávať k 31. 3., alebo my sme navrhovali ten termín posunúť do 30. 4. 2015, po novom. Predkladatelia preto navrhli Národnej rade pevný dátum rokovania o tomto zákone, vysvetľujúc, že ak to tak nebude, tak sa, aj keby bol zákon rovno prijatý, stratí šanca, aby bol účinný od 1. januára 2015. Tomuto návrhu rokovania v pevnom termíne vtedy nebolo poslancami SMER-u vyhovené, ba naviac i tento náš návrh, rovnako ako iné opozičné návrhy zákonov, bol arogantne z októbrovej schôdze presunutý až na decembrovú. Bolo jasné, že účinnosť zákona, ak by bol prijatý, bude taká, že voliči sa o majetkových pomeroch kandidátov na poslancov Národnej rady pred voľbami nedozvedia. Preto pán kolega Miroslav Beblavý zobral návrh predkladateľov späť. Ja chcem ešte raz pripomenúť, že už v lete 2014 poslanec Brixi uviedol, že novelu pripravuje niektoré z ministerstiev, a Pavol Paška uviedol v rovnakom období, že návrh je pripravený. Keďže do 17. apríla, ktorý bol ostatným termínom na doručovanie návrhov zákonov do Národnej rady, poslanci za stranu SMER ani minister spravodlivosti, ktorého vláda dokonca zaviazala plniť úlohy vyplývajúce zo schválených opatrení na zabezpečenie plnenia odporúčaní prijatých skupinou štátov proti korupcii (GRECO), neavizovali a potom ani neprišli s novelou ústavného zákona, rozhodli sme sa 13. apríla už tretíkrát predložiť novelu ústavného zákona o konflikte záujmov do Národnej rady. Ja som presvedčený, že tento náš návrh zákona je i v súlade s odporúčaním skupiny GRECO, ktorá je orgánom Rady Európy a jej cieľom je napomáhať jej členským krajinám v boji proti korupcii tým, že sleduje dodržiavanie protikorupčných štandardov. Skupina GRECO pomáha štátom identifikovať nedostatky v národných protikorupčných politikách, odporúča im potrebné legislatívne, inštitucionálne a praktické reformy. V súčasnej dobe zahŕňa 48 európskych štátov a Spojené štáty americké. Náš návrh rieši i niektoré odporúčania zo správy GRECO o Slovensku zo 4. kola hodnotenia, publikovanej v októbri minulého roku. V tejto správe sa hovorí o značnom korupčnom riziku poslancov, ale aj sudcov a prokurátorov. Správa poukazuje tiež na spoločné výzvy, ktoré predstavujú nedostatky pri vykonávaní predpisov o konflikte záujmov a nedostatku vymáhateľných kódexov správania. V prípade poslancov kritizuje najmä reguláciu kontaktov s lobistami. Z odporúčaní a opatrení vo vzťahu k poslancom Národnej rady zdôrazním potrebu zdokonaľovať a spresňovať predpisy týkajúce sa zverejňovania majetkových pomerov tak, aby zahŕňali pravidelné podávanie informácií o finančných záujmoch, partnerstvách, iných obchodných dohodách, ako i o výhodách zo strany domácich a zahraničných subjektov presahujúcich určitú stanovenú hranicu. Snáď najdôležitejším opatrením, ktoré určite tento náš návrh novely ústavného zákona rieši, je posilniť kontrolu dodržiavania a presadzovania pravidiel týkajúcich sa konfliktov záujmov, majetkových priznaní a iných obmedzení vzťahujúcich sa na poslancov Národnej rady, ktoré ustanovuje práve zákon o ochrane verejného záujmu pri výkone funkcií verejných funkcionárov predovšetkým tým, že treba posilniť mandát výboru pre nezlučiteľnosť. Skupina GRECO odporučila termín realizácií opatrení vo vzťahu k Národnej rade do 1. 2. 2015. Vláda Slovenskej republiky uznesením 542 z 29. októbra 2014 uložila ministrovi spravodlivosti plniť úlohy z opatrení do 15. 2. 2015. Keďže, bohužiaľ, minister spravodlivosti ani vedenie Národnej rady termíny z uznesenia vlády nestihlo a aby sme u skupiny GRECO neutrpeli hanbu, riešením by bolo podporiť tento náš návrh. Skôr si však myslím, že poslanci SMER-u ho opätovne odmietnu, i keď by som sa rád mýlil. Náš návrh zabezpečuje podávanie takých majetkových priznaní verejných funkcionárov, ktoré by skutočne ukazovali ich majetkové prírastky, skutočné príjmy z výkonu ich funkcií, zamestnaní a činností, takzvané aktívne príjmy, ale, čo je nóvum a o tom už kolega Beblavý hovoril, i pasívne príjmy, ako dividendy, tantiémy, príjmy z prenájmu pôdy, budov, nehnuteľností, a dokonca i výhry v lotériách. Možno si niektorí pamätáte, v minulosti bol veľmi známym úspešným tipujúcim bývalý šéf obrany Pavol Kanis. Myslím, že mal dokonca kópie výherných tiketov, bolo ich asi za 850-tisíc korún, viac ako 28-tisíc eur. Verejný funkcionár by podľa nášho návrhu bol povinný uviesť svoje majetkové pomery na predpísanom formulári. Vlastníctvo nehnuteľností by muselo byť špecifikované listom vlastníctva. Verejný funkcionár by musel uviesť tiež spôsob jeho nadobudnutia, napríklad kúpa, dedičstvo, vytvorené vlastnou činnosťou, bezodplatne a podobne. Nie získanie vlastnou hlavou. Podľa tohto návrhu by verejný funkcionár musel uviesť i vlastníctvo každej hnuteľnej veci podľa druhu, ktorej zvyčajná hodnota je nad 10-tisíc eur, a tiež užívanie hnuteľnej veci inej fyzickej osoby alebo inej právnickej osoby v hodnote užívania nad 4-tisíc eur od jednej osoby. Napríklad pri motorových vozidlách sa verejnosť dozvie aj ich typ, napríklad Škoda Felícia, Fiat Clio a podobne. Pamätáte, dokonca ani Vladimír Mečiar nemal problém oznámiť verejnosti značku svojho vozidla Opel Korzička. V súlade s požiadavkou otvorenosti majetkových priznaní sa verejnosť dozvie aj názvy jednotlivých bánk, kde majú verejní funkcionári svoje peniaze uložené, ak na účte budú mať nad 10-tisíc eur. Dôležitou zmenou je, že pod majetkové pomery budú patriť aj prenajaté veci, vypožičané veci, ktoré verejní funkcionári užívajú, čím sa zabráni obchádzaniu ústavného zákona, pretože dnes sa to obchádzať dá. Chcem však zdôrazniť pre tých verejných funkcionárov a hlavne poslancov, ktorí budú o tomto hlasovať, že v žiadnom prípade nenavrhujeme zverejňovanie – a to platí i dnes – akýchkoľvek údajov o hnuteľnom majetku, ktoré by ho umožnili bližšie identifikovať. Takisto ako dnes sa nebudú zverejňovať majetkové priznania neplnoletých detí, manželov a manželiek. Návrh zákona teda zachováva ochranu súkromia. Tieto informácie budú k dispozícii výboru pre nezlučiteľnosť, aby vedel kontrolovať nárast majetku a súlad príjmov a majetkov. Zachováva sa, že podrobnosti o hnuteľnom majetku by sa nezverejňovali tak, aby ich bolo možné identifikovať napríklad pre zlodejov, ale aby ich mal k dispozícii výbor pre nezlučiteľnosť funkcií. Dôležitou zmenou, jednou z podstatných, je zadefinovanie majetkových prírastkov tak, že majetkové prírastky budú predstavovať najmä rozdiel medzi údajmi uvedenými v majetkovom priznaní za daný rok a údajmi za predchádzajúci rok. Tou kľúčovou zmenou, o ktorej tu už pán kolega Beblavý hovoril a ja si myslím, že treba ju zdôrazniť, ktorú navrhujeme, je zaistenie objektívnosti konania proti verejnému funkcionárovi, respektíve objektívnosti konania výboru pre nezlučiteľnosť. Výbor pre nezlučiteľnosť funkcií sa obsadzuje pomerným princípom zastúpenia podľa zastúpenia v Národnej rade. Výbor má 15 členov. Dňa 15. marca 2014 riešil výbor dve podania, podanie nášho bývalého kolegu Ondreja Dostála na predsedu Národnej rady Petra Pellegriniho a podanie poslanca Miroslava Beblavého na ministra hospodárstva Pavla Pavlisa. V súlade s čl. 9 ods. 2 platného ústavného zákona o konflikte záujmov mal výbor začať konanie alebo konštatovať, že sa konanie začalo podaním, pretože v oboch prípadoch išlo o kvalifikované podnety. Boli riadne odôvodnené, bolo zrejmé, kto ich podáva, ktorých verejných funkcionárov sa týka a čo sa namieta. Aj napriek týmto skutočnostiam nadpolovičná väčšina členov výboru, poslancov SMER-u, konala podľa môjho presvedčenia v rozpore s ich poslaneckým sľubom, v rozpore s ústavným zákonom o ochrane verejného záujmu a neschválila v oboch prípadoch uznesenie o tom, že konanie sa začalo dňom doručenia podnetu, odmietla vyžiadanie stanoviska od dotknutých verejných funkcionárov, odmietla vyžiadanie aj iných navrhovaných stanovísk pre rozhodnutie vo veci a odmietla určiť v predmetnom konaní spravodajcov výboru. Tieto konania boli teda aroganciou poslancov SMER-u zmrazené a de facto zastavené, teda sú v stave, s ktorým ústavný zákon ani nepočíta. Tiež chcem upozorniť na skutočnosť vyplývajúcu zo súčasnej dikcie čl. 9 ods. 6, hlavne však čl. 9 ods. 9. Ide o to, že ak sa v konaní preukázalo, že verejný funkcionár nesplnil alebo porušil povinnosť alebo zákonom ustanovené obmedzenie, výbor v rozhodnutí uvedie, v čom verejný funkcionár pochybil, odôvodní svoje rozhodnutie, poučí verejného funkcionára o opravnom prostriedku a rozhodnutie obsahuje aj povinnosť zaplatiť pokutu. To najpodstatnejšie však je, že dnes výbor musí prijať takéto rozhodnutie najmenej trojpätinovou väčšinou prítomných členov výboru. Výbor je schopný uznášať sa, ak je prítomná najmenej polovica jeho členov. Priznám sa, že nerozumiem, čo viedlo zákonodarcov k tomu, že potrebné kvórum nie je stanovené z celkového počtu členov výboru, ale z prítomných. Čo teda môže nastať a v praxi aj nastáva? Náš výbor pre nezlučiteľnosť má pätnásť členov. Dnes je v ňom sedem poslancov za stranu SMER a osem opozičných poslancov. Tak vládni a ešte ľahšie aj opoziční majú dostatočnú silu na zablokovanie akéhokoľvek rozhodnutia a môžu rozhodnúť o neudelení pokuty. V prípade účasti všetkých členov výboru na jeho rokovaní je na prijatie rozhodnutia potrebné minimálne 9 hlasov. To znamená, že sedem poslancov, ktorých SMER vo výbore má, má možnosť rozhodnutie zablokovať a tiež sedem poslancov z ôsmich, ktorých má vo výbore opozícia, môže urobiť to isté. Druhý krajný prípad môže nastať, ak je vo výbore prítomných osem poslancov, výbor je uznášaniaschopný a rozhodnutie môže byť zablokované štyrmi poslancami opozície alebo SMER-u. Prijatie či neprijatie rozhodnutia je v značnej miere ovplyvnené momentálnou účasťou koaličných či opozičných poslancov na rokovaní výboru. To bude podľa môjho názoru v druhom čítaní treba ešte zmeniť. Teda naozaj, hlavným problémom zákona je skutočnosť, že i keď verejný funkcionár evidentne porušil zákon pri súčasnom znení čl. 9 ods. 9, viac ako jedna tretina prítomných poslancov môže definitívne zablokovať rozhodnutie o udelení pokuty a rozhodnutie výboru je v tomto prípade konečným, čo však nie je logické napríklad i preto, že ak je prijaté rozhodnutie podľa ods. 6 ústavného zákona a verejnému funkcionárovi je udelená pokuta, môže tento verejný funkcionár podať návrh na preskúmanie rozhodnutia na Ústavný súd a jeho podanie má teda dokonca aj odkladný účinok a až rozhodnutie Ústavného súdu o pokute je konečné. V doterajšej praxi výboru pre nezlučiteľnosť funkcií je známych niekoľko prípadov, kedy došlo k očividnému porušeniu ústavného zákona, no kvôli zloženiu orgánu a kvôli pravidlám, ktoré sú platné, teda v súlade so zákonom dochádzalo k neodôvodneným zastaveniam začatých konaní, respektíve sankcia sa neudelila a nič sa nedalo robiť. Preto navrhujeme, aby proti rozhodnutiu o zastavení konania dotknutý verejný funkcionár, ale aj jedna tretina členov orgánu, ktorý vo veci rozhodol, mohol podať odvolanie do 30 dní odo dňa doručenia rozhodnutia verejnému funkcionárovi okrem konania, ktoré bolo zastavené za porušenie povinnosti podať oznámenie v stanovenej lehote v súlade s čl. 7 ústavného zákona. Príslušný orgán, ktorý vo veci rozhodoval, môže o odvolaní rozhodnúť sám, ak mu v plnom rozsahu vyhovie. Ak tento orgán odvolaniu nevyhovie, postúpi ho v lehote 30 dní na rozhodnutie Ústavného súdu Slovenskej republiky a Ústavný súd Slovenskej republiky rozhodne o odvolaní do 60 dní odo dňa jeho doručenia. Ústavný súd Slovenskej republiky preskúma napadnuté rozhodnutie v celom rozsahu, ak sú pre to dôvody, rozhodnutie zmení alebo zruší, inak odvolanie zamietne a rozhodnutie potvrdí. Ústavný súd rozhodnutie zruší a vec vráti správnemu orgánu, ktorý ho vydal, na nové prerokovanie a rozhodnutie, pokiaľ je to vhodnejšie najmä z dôvodov rýchlosti alebo hospodárnosti, a rozhodnutie Ústavného súdu Slovenskej republiky bude konečné. Chcem zdôrazniť, že obava zo zahlcovania, a to už tu pán kolega Beblavý hovoril, Ústavného súdu Slovenskej republiky týmito odvolaniami nie je odôvodnená, pretože ten bude môcť v zjavných prípadoch rozhodnutie jednoducho zrušiť a vrátiť na ďalšie konanie. V závere chcem oznámiť, že poslanci Kresťanskodemokratického hnutia tento návrh zákona podporia, a očakávam, že návrh zákona podporí i väčšina opozičných poslancov, a chcem vyzvať i poslancov strany SMER, aby sa zachovali podobne. Ja nevylučujem tiež, že v druhom čítaní akceptujeme nejaké prípadné pozmeňujúce návrhy, nie však také, ktoré by zákon vykastrovali a spravili ho bezzubým. Ďakujem za pozornosť.