M. Chovanec, poslanec: (2006-02-07):
Potvrdím moje i vaše zistenia príkladom, ktorý znovu a znovu už viackrát opakujem. Rozlohou desaťnásobne väčšie Švédsko s počtom obyvateľov takmer o 4 mil. viac ako Slovensko prevádzkuje menej pôrodníc ako Slovensko. Práve túto skutočnosť, ktorú ste vecne veľmi správne pomenovali, som dosť razantným spôsobom kritizoval už pri prerokúvaní programového vyhlásenia vlády. Kritizoval som, vážený pán premiér, práve vašu prvú vládu a predovšetkým ministrov zdravotníctva, nominantov za vašu stranu, že za štyri roky v tejto oblasti nič nepodnikli. V pohode sledovali nehospodárne nakladanie s finančnými prostriedkami. Prijímali v záujme šetrenia také absurdné nariadenia, že napríklad zakázali tri mesiace operovať plánované indikované nálezy, ktoré sa jednoducho museli vykonať po skončení ich príkazu o tri mesiace neskôr. Lekári a sestry však naďalej chodili riadne do práce, pracovali na 30 %, kúrilo sa, míňala sa elektrina a podobne. Poviem úprimne, neuposlúchol som ich nezmyselný príkaz a potom po troch mesiacoch som nemal problémy s organizovaním a nahromadením práce tak ako primári oddelení, ktorí tento hlúpy príkaz akceptovali. Pán minister Zajac mi po mojom vystúpení prišiel poďakovať a povedal vlastne, ďakuje za jeho podporu. Skúste, vážený pán premiér, zájsť opäť na ten Spiš a preverte si, v koľkých nemocniciach došlo k reštrikcii oddelení a k ich transformácii. Veľmi razantne zdôrazňujem, že nebrojím za zatváranie malých nemocníc, ale za ich reštrukturalizáciu, za ich využitie na činnosť, ktorá je v tom regióne potrebná. Mám na mysli napríklad zriadenie sociálno-zdravotných lôžok pre dlhodobo chorých, oddelení pre paliatívnu a symptomatickú liečbu pokročilých malígnych ochorení, oddelení pre liečenie chronických bolestí, psychiatrických lôžok a iných. Ale aj podľa situácie aj možného zrušenia akútnych lôžok, ktorých na Slovensku je bezpochyby prebytok. Opakovane nám vytýkate, že len kritizujeme a neprichádzame s návrhmi na riešenie. Nuž tu ho máte už po asi štvrtý- alebo piatykrát. Zdôrazňujem, že tieto kroky by neviedli k zníženiu dostupnosti, ale, naopak, k zlepšeniu dostupnosti poskytovania starostlivosti v lepších, vybavenejších nemocniciach s možnosťou rozsiahlych konziliárnych služieb či prístrojov a vybavenia. Som presvedčený, že tieto kroky malo vykonať ministerstvo zdravotníctva už v predchádzajúcej vláde. Viete, spoliehať sa na také ekonomické kategórie ako trh, zisk je v zdravotníctve veľmi nebezpečné. Možno ešte viac ako v kultúrnych či sociálnych záležitostiach. Už nehovorím o tom, ako neoddlžené nemocnice prechádzali pod iných zriaďovateľov. Dajte sa, prosím, informovať o situácii v Bánovciach nad Bebravou, keď mesto už aj odvolávací súd zaviazal splatiť podlžnosti vo výške okolo 80 mil., čo činí v podstate jeho ročný rozpočet, len preto, lebo legislatíva nebola riadne dotiahnutá, nemocnica nebola oddlžená, a preto ju prevzalo s takouto obrovskou dlžobou. Dotovalo ju niekoľko rokov sumou 4-5 mil., už ju odovzdalo inému vlastníkovi, ale dlžoba 80 mil. zostala mestu. Pýtam sa, z čoho ju bude asi platiť? Možno ste už informovaní o tejto situácii, lebo nedotýka sa len mesta Bánovce nad Bebravou, dôležitejšie však asi je, že si bude môcť pacientka vybrať operatéra, lebo to reforma naozaj rieši. V dôsledku pretrvávania popísaných situácií dochádza k tomu, že všetci živoria. Všetci sú chudobní na hranici, niekedy i za hranicou prevádzkyschopnosti. Niekedy si aj priam vymýšľajú hospitalizácie za účelom argumentácie prepotrebnej existencie oddelenia, inde sa trápia s nedostatkom lôžok. Viem, o čom hovorím. Ako krajský odborník mám dobrý prehľad o všetkých gynekologicko-pôrodníckych oddeleniach v kraji Trenčín. Financie však nemajú ani jedni, ani druhí. Zdravotnícky personál sa stále znižuje za účelom šetrenia a akého-takého prežívania. Mzdové ohodnotenie je zahanbujúce. Pán premiér, vážení páni koaliční poslanci, sú vám vôbec známe mzdy sestier a lekárov? Je vám známe, koľko majú sestry nezaplatených, zdôrazňujem, nezaplatených nadčasov? Hodiny sa vôbec nerátajú na desiatky, ale prekračujú stovky. Je vám známe, za koľko musia, zdôrazňujem, musia pracovať lekári v nočných službách a cez víkendy? Pritom nároky na činnosť sestier, lekárov sú obrovské. Pána ministra to zrejme len málo zaujíma, lebo, ako som už povedal, je to záležitosť zriaďovateľa a páni riaditelia nech sa starajú a pomáhajú. Pýtam sa však z čoho? Ako reforma pôsobí na odstraňovanie tejto deformy? Lekári i sestry odchádzajú zo zdravotníctva, veď vyžiť s takými mzdovými prostriedkami, aké sú dnes v zdravotníctve, je len veľmi, veľmi ťažké. Pán minister sa hrdí, ako ľahko sa mu reforma presadzuje v systéme, že je prijímaná ľahšie, ako predpokladal. Náš stav, stav zdravotníkov, nie je taký, povedal by som, slobodný, ako sú umelci. My nedokážeme prezentovať naše stanoviská tak razantne a verejne. A paradoxne sme aj pre všetkých akosi menej zaujímaví. Navyše mnohí sa boja povedať svoj názor v obavách, že prídu pri znižovaní stavov o zamestnanie. Opakujem, vážené kolegyne a kolegovia, boja sa ľudia prezentovať svoj názor. A dnes nie je rok 1988, dnes je rok 2006. Pán premiér, tak ako ste boli u umelcov, a ja to veľmi oceňujem, aj ja vás pozývam a myslím to naozaj veľmi, veľmi úprimne, navštívte, prosím, oddelenie, ktoré vediem. Porozprávajte sa s kolektívom lekárov a sestier. Bez ministra, bez ochranky a hoc´ aj bezo mňa. Garantujem vám veľmi korektné prijatia a diskusiu. Viacerí kolegovia volili práve vašu stranu v nádeji, že sa v zdravotníctve niečo pohne dopredu. Príďte si, prosím, overiť spätnú väzbu medzi programom a skutočnosťou. Uisťujem vás, že vaša návšteva bude pre nás cťou. Často spomínate, že opozícia, a špeciálne Smer, len kritizuje, že nenavrhuje žiadne riešenia. Dajte si predložiť naše návrhy, ktoré boli v Národnej rade predložené. Viete, ono je to presne tak ako v problematike sociálnych vecí. Mnohé a mnohé návrhy vychádzajúce od našich poslancov neboli akceptované pánom ministrom Kaníkom. Situácia však začala byť pre vás i pre koalíciu neprijateľná, a preto ste pochopiteľne a múdro vymenili pána ministra Kaníka, ale iste si nemusíme nahovárať, že to nebolo kvôli dajakým fondom, za pani ministerku Radičovú. Čuduj sa svete, pani ministerka Radičová prichádza s viacerými zmenami, ktoré opozícia dávno predkladala. Koľko výčitiek sme si museli vypočuť, keď sme podali návrh na jeho odvolanie, aká je jeho reforma grandiózna, ako nám ju všetci závidia, ale ľavicoví zblúdenci to nevidia. To som sľúbil pánu kolegovi poslancovi Novotnému, že to odcitujem, takže to citujem, počul som to na výbore. (Reakcia z pléna.) Áno. Ja ti poviem v kuloároch. Po niekoľkých mesiacoch bolo však všetko iné. Hovoríte, že reformy len dolaďujete, no nemyslím si, že pani ministerka si môže hovieť na vavrínoch, občas niečo doladiť či vykonať, ako sa zvykne vravieť, kozmetickú úpravu. Vidím, že musí veľmi tvrdo pracovať, prijímať opatrenia, mnohokrát až filozofického charakteru, napr. ako ďalej s dôchodkami. A pritom si dovolím tvrdiť, že situácia v zdravotníctve je kritickejšia ako v rezorte, ktorý vedie toho času pani ministerka Radičová. (Reakcia z pléna.) Nech príde, ale predpokladám, že sme na takej úrovni, že sme schopní porovnať tie vzájomné reakcie, a keby si bol počúval, môj priateľ, tak určite by si pochopil, že celkom logicky som sa dopracoval k tejto myšlienke. Nech príde akákoľvek vláda vrátane tej, na čele ktorej by stál opäť pán Dzurinda, bude musieť vykonať mimoriadne razantné zmeny, aby systém ako taký mohol fungovať. Iste je vám známe, ako sa neustále pripravujú nové a nové novelizácie, dokonca novelizujú sa paragrafy zo zákona, ktorý ešte nenadobudol účinnosť. Každý zákon z dielne ministra zdravotníctva je neustále doplňovaný desiatkami, opakujem, desiatkami, ba až stovkami pozmeňujúcich návrhov, spravidla na poslednú chvíľu, dokonca už v gestorskom výbore. Ako by asi vyzerali zákony, keby pán minister nemal dvorných legislatívcov z radov poslancov? Na vláde sa schváli znenie zákona, vo výbore sa prijme desiatka pozmeňujúcich návrhov a v pléne sa doplnia o ďalšie desiatky. Tak takto vyzerá legislatívna príprava zákonov! Ak budem mať príležitosť, popíšem vám predstavu pána ministra, pôvodnú, na začiatku jeho pôsobenia, ako budú pôsobiť poisťovne a ako budú distribuovať, on to nazval, manažovať pacienta. Pobavili by sme sa, ako sme sa pobavili všetci. Zdôrazňujem všetci, koaliční a opoziční poslanci, členovia zdravotníckeho výboru, ktorí sme túto argumentáciu počuli. Na osvieženie pamäti udávam, že ako príklad bol udávaný pacient s boľavým uchom. Ak by sme aj, nedajboh, akceptovali jeho reformy, ním predložená reforma navodzuje neuveriteľnú byrokraciu na každom úseku v zdravotníctve, od spolupráce medzi poisťovňami a poskytovateľmi, od vybavovania licencií, množstva vyhlášok a hlásení, ktoré treba neustále vypisovať na základe nových a nových vyhlášok. Tie sú také nezmyselné, že už aj pán minister sa ZAKTORUS-u ospravedlnil. A ja to vidím predovšetkým na oddelení, kde v zmysle zákona musíme viesť v podstate dvojaké dokumentácie, napr. na pôrodnej sále. Úplne zbytočne záznamy sa zapisujú do chorobopisu a v podstate to isté do ošetrovateľského procesu sestry. Na našom oddelení však na pôrodnej sále slúži jediná sestra a máme viac ako 1 200 pôrodov. Len tak na oživenie, na oddeleniach, kde majú 400 pôrodov, tiež slúži jedna sestra a patológiu a závažnejšie stavy, perinatologické, posielajú k nám. Na oddelení v službách máme pre 60 pacientov dve slúžiace sestry a musia nielen poskytovať všetky zdravotnícke služby, ale podieľajú sa i na rozdelení stravy a podobne. Nikoho netrápi, ako to majú sestry zvládnuť, nikoho netrápi ich naozaj zahanbujúce ohodnotenie. Rieši sa však iná grandiózna vec. Kto bude chcieť, bude si môcť sestru zaplatiť na 24 hod. sám. Úžasné! Pýtam sa, ktorú sestričku bude môcť na túto činnosť uvoľniť? Kto bude poskytovať starostlivosť pre tých zostávajúcich 59 pacientok? Dnes je umením rozpísať služby. Vykonávam funkciu primára deväť rokov, prišla jediná sestra, päť ich odišlo opatrovať prestarnuté osoby do Rakúska alebo opatrovať deti do iných krajín, či sezónne oberať jahody či jablká. Odchod plánujú ďalšie. Nuž, vážený pán premiér, pýtam sa veľmi úprimne, toto je tá grandiózna reforma zdravotníctva? Do konca volebného obdobia, ale aj po ňom, ak budete práve vy vo vláde, vás nebude ešte poriadne bolieť hlava, a nielen vás, ale nás všetkých. Vieme, že pri sledovaní hlavného cieľa reformy poskytnúť zdravotnícke zariadenia vyvoleným je všetko, čo uvádzam vyššie, zanedbateľné. Nikoho nezaujíma, aký má dosah na pracovníkov a pacientov. Ale o to by azda malo v reforme predovšetkým ísť, domnievam sa. To som ešte nespomenul ďalšieho úradníckeho molocha – Úrad pre dohľad. Dajte si predložiť, vážený pán premiér, koľko nových, zdôrazňujem, nových úradníkov, nie patológov, ktorí boli v zdravotníctve aj predtým, bolo prijatých. Pán predseda Gajdoš nám to číslo v Národnej rade povedal. Nemyslím si, viete, je toto skutočne povedané, ako to v tom systéme je, ako to vidím ja. Ľudia, ktorí možno majú iné skúsenosti, prichádzajú k tomu inak, ale zo strany mojich skúseností je to presne tak. A takto by som hovoril, vážený pán minister, bez ohľadu na to, či by som bol v ANO, v nie politickej strane, v Smere, kdekoľvek inde. (Reakcia ministra.) Aj v KSČ keby som bol, tak tiež by som hovoril, lebo to hovorím na základe svojho poznania, ničoho iného. Neviem, či je dosť dobré dialóg takto viesť. Vážené dámy a páni, nemyslím si, že pri takých komentároch, ako som mal možnosť vypočuť si, je potrebné, aby som pokračoval ďalej, konštatujem, že tá reforma je presne v tom zmysle, ako som povedal, bez toho, aby som mal akýkoľvek záujem ju diskreditovať. A mojím zmyslom a úlohou bolo to, poukázať na niektoré nedostatky, aby sa opravili. Myslím si, že ste postrehli, že som niektoré veci veľmi racionálne popísal, že som veľmi vecne žiadal o pomoc napr. aj predsedu vlády a ocenil som niektoré kroky, ktoré on vykonal, a myslel som to naozaj veľmi úprimne. Ďakujem vám za pozornosť. (Potlesk.)