D. Lipšic, poslanec: (2008-09-04):
Pán Harabin, ako zvykne robiť, nehovoril o sebe, hovoril o mne. Navrhujem vám, aby ste zvolali mimoriadnu schôdzu, kde budeme hovoriť aj o prieskumoch, aj o justičnej skúške a dokonca aj o mojom byte. Ja som bol asi jedným z prvých poslancov, vtedy ešte ministrov, ktorý som médiám dal k dispozícii všetko o kúpe môjho bytu. Zmluvy, hypotekárny úver, daňové priznania, všetko. Preto som mohol pred rokom vyzvať premiéra Fica, aby urobil to isté. Kedykoľvek, kedykoľvek, aj hneď. Tak netárajte tu hlúposti. (Reakcia z pléna.) Všetci to majú k dispozícii a dám to k dispozícii, pán poslanec Kovarčík, aj vám, ak o to máte záujem. Fajn. Ale osobitne vás vyzývam k môjmu bytu urobiť mimoriadnu schôdzu, úplne vážne. Budem veľmi rád. (Reakcie z pléna.) Aha, „nezájem“, no. Počuli sme tu, že vlastne v kauze Sadiki konal pán Harabin čestne, lebo sa on sám namietol. Naozaj? A kde je tá námietka zaujatosti a kde je rozhodnutie o nej? Ak sa namietne sudca, tak o jeho vylúčení rozhoduje iný senát Najvyššieho súdu. K námietke zaujatosti. V spise nie je žiadna námietka zaujatosti ani rozhodnutie o vylúčení pána Harabina. Pán Harabin znovu klame. Nie je pravdou ani, že prepis tejto nahrávky nemá podpis. Má, dokonca je tu zloženie nového senátu. Pán Harabin povedal, že to je lož, že také zloženie nebolo. Ale veď to tvrdí Generálna prokuratúra. Ja vám prečítam stanovisko Generálnej prokuratúry v čase, keď kauza vznikla: „V tejto trestnej veci prokurátor krajskej prokuratúry dňa 23. 2. 1994 pod číslom 2 KV1494“, to je toto číslo, „nariadil odposluchy desiatich telefónnych čísiel, ktoré mali súvis s touto trestnou vecou“, teda s vecou Sadikiho. Zároveň Generálna prokuratúra potvrdila, že Generálna prokuratúra „mala pripravený s dátumom 27. júna 1995 koncept návrhu, ktorý nebol nikde odoslaný na vylúčenie sudcu Harabina pre prípad, že by bol členom senátu Najvyššieho súdu, ktorý o veci rozhodoval. V konečnom dôsledku o veci rozhodoval senát Najvyššieho súdu v zložení Burger, Sklár a Lipovský.“ Toto stanovisko generálneho prokurátora k trestnej veci Baki Sadiki tak rozzúrilo pána Harabina, že štátny tajomník Hudák poslal pomerne vulgárny list generálnemu prokurátorovi, v ktorom sa mu vyhrážal žalobou na Generálnu prokuratúru. Pán Harabin, ten list, zverejnite ho, keď sa vám tak páči stanovisko Generálnej prokuratúry potvrdzujúce vierohodnosť tohto prepisu. Ak sa sporíme tu o to, že či dohľadový spis je trestný spis, no tak ja hovorím, že dohľadový spis je interná pomôcka prokuratúry, ktorá nie je trestným spisom. A ak moje slová potvrdí vedenie prokuratúry, odstúpite z funkcie? Boli tu spomínané prípady, kedy ste rozhodovali, spomínal to aj pán Mečiar, dávali ste stovky mafiánov do väzenia. Spomeniem jeden prípad. Je to prípad asi osoby, ktorá v organizovanom zločine je považovaná za najnebezpečnejšiu – Mikuláš Černák. Keď prepustili Mikuláša Černáka z výkonu trestu, podal som ako minister spravodlivosti mimoriadny opravný prostriedok a Mikuláš Černák sa do väzenia vrátil. Ale vo veci Mikuláša Černáka bola podaná aj iná, iný mimoriadny opravný prostriedok vo veci, keď bol oslobodený spod vraždy poľského podnikateľa Gregorza Szymaneka. Táto sťažnosť pre porušenie zákona bola senátom Najvyššieho súdu zamietnutá. Pán Harabin, boli ste členom tohto senátu Najvyššieho súdu a ako ste hlasovali, pán Harabin, v kauze Mikuláša Černáka? O mafiánoch nám tu naozaj veľa nerozprávajte. Takí málo nebezpeční bezdomovci možno, ale skutočne vplyvné osoby nie. Spomínali ste tiež, že nové trestné kódexy sťažili boj proti kriminalite, a spomenuli ste kauzu Okoličány napriek tomu, že dobre viete, že to nemá s novým Trestným poriadkom nič spoločné. Dovoľte mi odcitovať vám po tom, ako bol Okoličány, ktorý na mňa tiež podal trestné oznámenie, môžete sedieť v dobrej spoločnosti, čo povedal v rozhovore pre Plus 7 dní: „V okamihu, keď vypíname diktafón, nasmeruje náš spolubesedník prekvapivo konverzáciu celkom iným smerom. "Prečo sú novinári proti tejto vláde?" pýta sa Róbert Okoličány.“ Pán Harabin, nebudem sa porovnávať v tom, kto koľko súdnych sporov kde vyhral, zhodneme sa asi na tom, že Ústavný súd je vrchol pyramídy, a nerád by som rozoberal, koľko prípadov na Ústavnom súde ste prehrali, koľko som ja vyhral, myslím, že to je zbytočné, smiešne a nikam nevedúce. Ale poďme k tej pravde alebo nepravde, lebo o to ste sa viackrát opierali. Áno, je pravdou, ja som na minulej schôdzi, keď som prvýkrát otvoril kauzu Bakiho Sadikiho, povedal, že nemáte bezpečnostnú previerku. Máte ju. Ja som nevedel, že ju máte. Nikde ste to nezverejnili. Pre mňa znamená klamstvo, nie keď niekto povie z neznalosti informáciu, ale keď úmyselne klame. A poviem vám, čo to je. To je napríklad príbeh vašich áut. Keď boli prvé fotky urobené, ako sa rozváža vaša pani manželka a syn v služobných autách, tak ste dali vyhlásenie 30. 1. 2007: „To najmä vtedy, keď idem z nejakej oslavy a dal som si pohár vína alebo potrebujem odviesť cez víkend do práce.“ Ale potom vás načapali, teda vašich rodinných príslušníkov aj inak. Načapali ich v okamihu, keď ste boli v zahraničí. Keď ste boli v Taliansku, keď vás nikam nemohli odviesť ani zaviesť, ani ste si nemali kde dať pohár vína. A tak ste argumentáciu zmenili, keď vás čapli pri klamstve, a hovorili ste už vo svojom vyjadrení pre výbor: „Možno súhlasiť s tým, ako uviedol podávateľ podnetu, že využívanie služobného motorového vozidla je výhodou, ale aj s iným názorom, že táto výhoda je určitou kompenzáciou za nepriaznivé dopady v súkromnom, rodinnom živote, ktoré náročnosť funkcie člena vlády so sebou prináša.“ Čiže, pán Harabin, vy, až keď vás čapnú pri klamstve, tak sa priznáte. Dnes tu bola taká malá polemika ohľadne toho, čo ste mi povedali, uvidíme, či aj v tomto prípade, keďže ste to popreli, vás neprichytia pri klamstve. Pred hodinou minister povedal, že ničím takým sa mi nevyhrážal. Uvidíme. Uvidíme. Ja verím, ja si nemyslím, že ja mám vždy pravdu, ale verím, že pravda sa dá nájsť, keď sa hľadá. Dá sa nájsť a nájde sa. Keď spomíname Bakiho Sadikiho, aj on poprel kontakt s vami, keď sa ho prvýkrát pýtali. V obžalobe na Bakiho Sadikiho je však uvedené nasledovné: „Osobu obvineného Sadikiho ďalej dokresľujú znalecké poznatky z odboru psychológie, zdravotníctva – odvetvia psychiatrie. Z nich je zrejmé, že obvinený je nevyrovnaná osobnosť s prejavmi emočnej lability“ atď. „Bolo uňho zistené zvýšené lži-skóre.“ Pán Harabin, ja by som vaše lži-skóre nerád videl. Obávam sa, že by bolo podobné ako u vášho priateľa. Jeden ďalší príklad. Pán minister nám dnes povedal, že bývalý riaditeľ trestného odboru Filip poprel, že by sa na návrh, na koncept návrhu podpísal. Ale to nie je pravda. Bývalý riaditeľ trestného odboru povedal, že sa nepamätá, či taký návrh išiel, neišiel, a že sa vlastne nepamätá v tejto kauze na nič. Ja vám to o chvíľku odcitujem, presné jeho vyjadrenie z agentúry. Práve naopak, vy ste sa vyjadrili inak, keď kauza prepukla, 11. 7. 2008, kedy ste povedali: „Denník SME a poslanec Lipšic ako dôkaz môjho prepojenia na S. B.“, celkom neviem, prečo S. B., lebo to meno je Baki Sadiki, možno v Albánsku sa najskôr dáva priezvisko a krstné meno, ale to, samozrejme, vy viete najlepšie, „predkladajú prepis akéhosi telefonického rozhovoru z roku 1994, ktorý však zjavne neobsahuje žiadne skutočnosti diskvalifikujúce ma ako sudcu Najvyššieho súdu, neskôr ako predsedu Najvyššieho súdu a dnes ako ministra spravodlivosti a podpredsedu vlády.“ To sú vaše slová. Veď tam nič nie je. To bol spoločenský telefonát, tak čo? Spomínali ste tu ale aj prípady iných kontaktov a iných mafiánov. Vyjadrím sa k dvom, k pánovi Žembovi, k pánovi Svobodovi. Je pravdou, že bývalý primátor Popradu podpísal alebo odporučil udelenie milosti pánovi Žembovi. Nielen on, aj predseda vyššieho územného celku pán Chudík v Prešove podpísal rovnaké odporúčanie. Keďže to išlo cez ministerstvo spravodlivosti a my sme dávali negatívne stanovisko, a keďže v tom čase primátor Popradu bol členom alebo nominantom SDKÚ, ja som informoval predsedu vlády s týmto spisom, čo som považoval naozaj za neprijateľné, aby primátor veľkého mesta intervenoval v prospech osoby, ktorá bola v minulosti odsúdená a bola podozrivá z ďalších aktivít. Konal som tak, ako som konať mal. V prípade pána Svobodu, to už sú dosť známe skutočnosti, kedy 9. mája 2004 som sa zúčastnil Majstrovstiev sveta v ľadovom hokeji v Prahe a vo VIP priestore, ktorý zabezpečovala ambasáda, kde boli ďalší ministri vlády, mnohí poslanci, som sledoval zápas Slovensko – Spojené štáty americké. Keďže v poslednej tretine zápasu ma informovali príslušníci ochranky, že do priestoru VIP boli pozvané aj osoby podozrivé zo spáchania závažnej trestnej činnosti, okamžite som intervenoval u veľvyslanca, tu je list, ktorý som mu hneď vzápätí poslal, ako je možné, že tieto osoby sa do tohto priestoru dostali. Nikdy som s nimi neprehovoril, ja pána Svobodu nepoznám, ako kto vtedy vyzeral, ale konal som, ako som konať mal. Tu je ten list, tak konajte aj vy nabudúce. Dávam pani spravodajkyni. To sú dôkazy, to sú fakty, o tom hovorme – o priateľských telefonátoch s hlavou albánskej drogovej mafie. Spomenuli ste tiež, že Sadikiho mohlo vydať ministerstvo spravodlivosti. Vy sa hrdíte tým, že ste dlhoročný sudca Najvyššieho súdu, a vy poviete v tejto snemovni úplne zjavný právny nezmysel. Veď vydať do ktorejkoľvek krajiny môže minister len vtedy, keď príde žiadosť z tej krajiny o vydanie. Neviem o tom, žeby minister spravodlivosti mohol kohokoľvek vydať do inej krajiny bez toho, aby existovala žiadosť o jeho vydanie. Zmienili ste sa aj o prípade môjho údajného hanobenia obetí holokaustu, takže sa k tomu tiež vyjadrím. Môj názor na slobodu prejavu je dlhodobo známy. Myslím si, že nie je správne trestne stíhať akékoľvek výroky, aj extrémistické, aj popierajúce holokaust, ktoré nepodnecujú násilné konanie. Písal som o tom pomerne dlho niekoľko rokov aj v odbornej literatúre, aj v tlači. Môj názor je známy, nikdy som ho nezmenil. Myslím si, že je zlé, ak sa štátu dá právomoc priznať niektorým názorom ochranu a rozhodnúť, že niektoré zlé názory budeme trestne stíhať. Môj názor je konzistentný. Keď som nedávno reagoval na váš článok v Hospodárskych novinách, kde ste ma obvinili z toho, že znevažujem obete holokaustu, tak som vám tam napísal, a vy ste to čítali, že viacerí, rodina mojej starej mamy zomrela v koncentračných táboroch. Áno, rodina mojej starej mamy zomrela v koncentračných táboroch. Ja nemám problém sa k niečomu priznať, nepriznať, ja som hrdý na všetkých mojich rodinných príslušníkov, na všetkých mojich predkov, či katolíckych, alebo židovských. To, že úroveň v tomto parlamente klesla, že to rozoberáme, fajn, asi to je úroveň dnešného parlamentu. Ale ja s tým osobne žiaden problém nemám. Mám právny problém s tým, keď chceme trestať výroky, ktoré nepodnecujú násilné konanie. Úplne na záver. Spomenuli ste, pán Harabin, že sa ešte objavia mnohé fotomontáže vymyslené, podvrhnuté dokumenty atď. Ak sa niekto tohto obáva, asi nemá čisté svedomie, asi sa niečoho bojí. Bojí sa, čo ešte môže vyjsť na povrch. Vy máte, pán Harabin, strach a kombinujete tento strach s nenávisťou. Je to zlá kombinácia. Známy americký spisovateľ Staples Lewis vo svojej knižke Rady skúseného diabla o tom napísal, starý diabol radí mladému: „Ale najlepšia je nenávisť spojená so strachom. Zbabelosť ako jediná zo všetkých nerestí je len bolestná. Je strašná, či ju človek cíti, tuší alebo na ňu len spomína. Zato nenávisť má aj svoje príjemné stránky, preto je často tou kompenzáciou, ktorou sa človek odškodňuje za utrpenie spôsobené strachom. Čím viac sa bojí, tým viac bude nenávidieť. A nenávisť tiež skvele utišuje pocit hanby.“ Milé kolegyne, vážení kolegovia, rozprava preukázala, že v dohľadovom spise Generálnej prokuratúry spisová značka III/2GPT2288/93 na strane 256 sa nachádza koncept námietky zaujatosti, ktorého prílohou je prepis familiárneho, dôverného rozhovoru pána Harabina s hlavou albánskej drogovej mafie. Nie sme na Sicílii ani v rovníkovej Afrike a v každej slušnej krajine by takýto vzťah mal byť pre ministra spravodlivosti zničujúci. Preto si vám dovolím úplne na záver znovu predniesť jednoduchú otázku, o ktorej budeme na tomto pléne hlasovať. Chceme, aby v slovenskej vláde sedel minister, ktorý sa kamaráti s hlavou albánskej drogovej mafie? Ďakujem vám pekne. (Potlesk.)