V. Veteška, podpredseda NR SR: (2005-09-27):
D. Bollová, poslankyňa: Vážený pán podpredseda Národnej rady, kolegyne, kolegovia, vážený pán premiér, po preštudovaní návrhu Bezpečnostnej stratégie náš klub vyjadril absolútny súhlas so znením jedného odseku. Dovoľte mi, aby som ho citovala: „Slovenská republika vyznáva hodnoty slobody, mieru, demokracie, právneho štátu, spravodlivosti, plurality, solidarity a ľudských práv a základných slobôd. Slovenská republika zaručí bezpečnosť svojich občanov bez ohľadu na ich pôvod“ a tak ďalej. Toto je odsek, s ktorým súhlasí náš klub i konkrétne ja. Poslankyni Bollovej Európske mierové fórum a Európsky výbor pre ochranu ľudských práv pri príležitosti 60. výročia víťazstva nad fašizmom udelili medailu za vystúpenia v záujme mieru, stability vo svete a ochrany ľudských práv. Za vystúpenia v Národnej rade, na mítingoch a mierových fórach. Dovoľte mi, aby som pokračovala vo svojom úsilí vyjadrovať snahu o ochranu Slovenskej republiky i jej občanov pred ohrozením vojnovými konfliktmi a účasti v nich. Pripomínam svoje vystúpenia pri aktivitách vlády Slovenskej republiky vo vojne proti Juhoslávii i proti Iraku. Oba rozsiahle konflikty, druhý menovaný trvá doposiaľ a vyvolal v Iraku občiansku vojnu, majú na svedomí Spojené štáty americké a NATO. K uvedenej veľmoci a politickovojenskému paktu deklaruje predkladaný návrh Bezpečnostnej stratégie absolútne vazalstvo Slovenskej republiky v akejkoľvek i antiľudskej ich činnosti kamuflujúcu hrozbou terorizmu a inak. Návrh vlády Slovenskej republiky o Bezpečnostnej stratégii by bolo vhodné doplniť modlitbou Marka Twaina z roku 1905, keď Spojené štáty americké vyvolali a viedli takzvanú filipínsku vojnu. Ak poznáme básne pána premiéra o Víťaznom februári, dovoľte i mne, poslankyni za Komunistickú stranu Slovenska citovať modlitbu uverejnenú až v roku 1923, teda nie v 1905, keď bola napísaná, a teraz opäť na webe  Lev Rockwel  8. augusta 05 tohto roku s poznámkou, že sa veľmi hodí táto modlitba pre tento čas vojny Spojených štátov proti Iraku. Modlitba znie. Dovolím si ju tu citovať preto, že tento parlament sa deklaruje vo väčšine ako kresťanský. „O Pane, Otče náš, naši mladí vlastenci, idoly nášho srdca idú do boja, buď pri nich. V duchu ideme s ním, opúšťame sladký mier našich ohnísk, aby sme rozdrtili nepriateľa. O, Pane Bože náš, pomôž nám rozmetať ho našimi granátmi na krvavé franforce. Pomôž nám pokryť ich úsmevné polia bledými tvárami ich mŕtvych hrdinov. Pomôž nám hrmením striel prehlušiť výkriky ich ranených zvíjajúcich sa v bolestiach. Pomôž nám ohňovou búrkou rozmetať ich skromné príbytky. Pomôž nám zaťažiť ich srdcia ich nevinných dôb nevídaným žiaľom. Pomôž nám vyhnať  spred dverí bezdomovcov i s malými deťmi, nech sa potulujú po svojej zničenej krajine roztrhaní, hladní a smädní, vystavení ohňu slnka v lete a ľadovým vetrom v zime, nech ťa so zlomeným duchom a zožieraný žiaľom prosia o úľavu v hrobe, ale aj tá nech je im odopretá kvôli nám, ktorý ťa chválime a pokorne uctievame. Pane, rozmetaj ich nádeje, vyhas ich životy, predĺž ich trpké putovanie, zaťaž ich kroky, polej ich cestu slzami, zafarbi biely sneh krvou ich doráňaných nôh. Prosíme ťa o to v duchu lásky, teba, ktorý si prameňom lásky. Amen.“ To bola modlitba amerického spisovateľa uverejnená na americkej webovej stránke. Vážené kolegyne, kolegovia, myslíme si, že bola vhodná na zamyslenie sa predtým, kým vyjadríme svoj súhlas, v našom prípade nesúhlas s predloženým návrhom Bezpečnostnej stratégie Slovenskej republiky, ktorá vyjadruje vazalskú poslušnosť Spojeným štátom americkým a Severoatlantickému paktu. Ďakujem.