Kaliňák, Robert, podpredseda vlády a minister vnútra SR (2016-04-26):
Ja sa vás nepýtam na to. (Reakcia z pléna.) Ja sa vás na to nepýtam, pán poslanec. Nebojte sa, nebuďte nervózny. Ja chápem, že sa to zle počúva, lebo to sú fakty. To sú fakty, ktoré sa stali. Stali. (Reakcia z pléna.) Vážne? Kedy si ma s tým konfrontoval, pán poslanec? Nikdy. No tak nehovor. Čiže ešte raz sa k tomu vrátim. Kauza sitká. Nevidel som tlačovú konferenciu. Áno, polícia konala. A tak to presne má byť. Tak to presne má byť, že polícia koná nezávisle. Nikdy ani ja a ani ty, pán poslanec, by si nemal dávať žiadne pokyny policajtom, ako majú vyšetrovať, koho majú vyšetrovať, čo majú vyšetrovať. Lebo minister vnútra tu nie je na to, aby vyšetroval. Na to máme ústavu a pravidlá orgánov činných v trestnom konaní, ktoré nie sú riadené zákonom o Policajnom zbore, za ktorý zodpovedáš, ale špeciálne Trestným zákonom. A práve preto majú orgány činné v trestnom konaní problém občas, pretože buď sú kauzy vymyslené, alebo potom niektorí politici tie vyšetrovania manipulujú. Čo si nepamätáme, ako dospel takisto obrovský prípad poslanca Karlina, ktorého sme tu my, aj mojím hlasom, poslali do väzby a potom prišlo opätovne zahanbujúce rozhodnutie Európskeho súdu pre ľudské práva, že sa mu máme ospravedlniť ako Slovenská republika? A prečo že bol prípad pokazený? No lebo bol politicky riešený! Klasicky, verejné vyšetrovanie. Presne tento prípad. A to sú dôvody, pre ktoré vaše slová proste nemôžu mať hodnotu. Poďme ďalej ale. Daňová správa. Ku nej sa dostaneme ešte v ďalšom pokračovaní. Ale daňová správa, rozpad daňovej správy. Ohluchla, oslepla, výbuch, kolaps, ktorý nastal pod vedením pána Krnáča, nominanta tu vás, bývalej koalície. Nepočul som tlačové konferencie o tom, že utiekla miliarda, utiekla miliarda, utiekla miliarda. Utiekla miliarda. V tom čase, kedy ste nekontrolovali daňovú správu, pretože absolútne vybuchla. Daňoví poradcovia nemali šancu voči absolútnej presile. Ako ste vtedy reagovali? Koľko tlačových konferencií, invazívnych úkonov, čo všetko ste vtedy urobili? Nič! Opätovne nič a žiadna reakcia. Bavme sa, ako ste reagovali v čase, dneska tu hovoríte o rôznych nákupoch. Ja si pamätám taký jeden zaujímavý. Dneska nakupuje ministerstvo vnútra hypermoderné hasičské autá na úrovni od 270- do 350-tisíc eur za kus. V čase vlády, keď bol pán minister ministrom spravodlivosti, nakúpila tie isté autá, dokonca tá istá značka od toho istého výrobcu za 700-tisíc eur za kus. (Reakcia z pléna.) Veď to je v poriadku. A ja sa pýtam, a bola z toho aj kauza, ja sa pýtam, či bola vtedy tlačová konferencia o nevýhodnom obchode, kde na jednej zmluve odišlo 7 mil., 7 mil. eur. Pýtam sa, či bola tlačová konferencia, zvolávané mimoriadne výbory a rozhorčene sa pán minister spravodlivosti rozčuľoval, ako je to možné, že jeho partner v koalícii takto absolútne bezbreho ukradne 7 mil. eur? Nebola. Bolo ticho. A to je tá disintegrita, ktorú v sebe pán poslanec má, lebo si nepamätá, ani čo sám urobil, alebo neurobil, ale ostatných chce poučovať o tom, že by to robiť mali. To je ten základný rozdiel. A vrátim sa, samozrejme, aj k tým jeho samotným. Je svetový rekordér, neviem, či to viete. Je svetový rekordér a podarilo sa mu vytvoriť tým, že nakúpil najdrahšiu Fabiu na svete. Častokrát tu zaznievalo v tomto pléne, niečo sa kúpilo desaťnásobne drahšie, niečo desaťnásobne lacnejšie. On je jediný, ktorý bol schopný kúpiť Fabiu, ktorá stojí 8-tisíc, za 
82-tisíc. Neviem si predstaviť, videl som tú Fabiu, keď som prišiel na ministerstvo vnútra, ale je to tak. Ale napriek tomu som nikdy predtým, pán poslanec, nehovoril o tom, že to je hneď kauza, škandál, ukradnuté, ako vy, vymýšľal som kauzy. Bol nejaký človek, ktorý niečo kúpil. Neviem, tak prečo je Fabia o 76-tisíc drahšia ako normálne na trhu, teda vlastne o 1 000 %. Ale možno na to nejaké odôvodnenie existuje. A keď teraz točíš hlavou, tak je to presne preto, to je vaše zrkadlo, toto je presne váš prípad. A nehovorím o ďalších prípadoch, ktoré už nechcem teraz akože sa tunák tým nejak veľmi dlhšie rozvádzať, ale spomenieme takú jednu vec, ktorá vyjadruje vzťah pán poslanca Lipšica k politike. Keď bol minister spravodlivosti, a vy ten príbeh určite poznáte, objednal si prieskumy u jednej českej agentúry za 2,5 mil. slovenských korún, dnes teda 70-tisíc. Všetci vieme, že bežný prieskum stojí 10, aj ten najväčší, ktorý ste si zadávali pred voľbami, stojí 10. Dobre, neriešme cenu. Ale čo boli otázky? Je pán minister Lipšic správny chlap? (Smiech v sále.) Ako by sa mohol zapáčiť ženám? – ďalšia otázka. Ako by sa mohol zapáčiť svojim voličom? Za štátne peniaze si dal urobiť osobný prieskum, za štátne peniaze si dal urobiť osobný prieskum. Pán Lipšic, nemôžete mi vy nikdy hovoriť o tom, či je niečo problém, alebo nie je, nikdy. Pretože tento prieskum, ktorým ste si robili osobnú popularitu, osobnú popularitu... (Reakcia poslanca.) Bola tam otázka, či ste správny chlap? Bola. A tým pádom nás chcete poúčať o tom, ako sa bojuje s korupciou? Ako sa bojuje s efektívnych nakladaním zdrojov a peňazí? Nás chcete o tom poučovať? Myslím si, že vaše slovo má hodnotu nula, možno už mínus. Ale poďme ešte k dvom dobrým prípadom, kedy sa zlomila definitívne integrita pána poslanca Lipšica. Kauza Gorila. Kauza Gorila sa predsa dva roky nevyšetrovala. (Reakcia poslanca.) To je veľká pravda a vy to veľmi dobre viete. To nie je pravda. (Reakcia poslanca.) Dobre, veď v poriadku, tak sa vyšetrovala. A keď sa vyšetrovala, prečo ste až potom, čo išlo 10-tisíc ľudí bojovať proti vám a polievali ste tu prítomného pána poslanca Pčolinského vodou z vodných diel prvýkrát od revolúcie (smiech v sále), ste zriaďovali (potlesk), ste zriaďovali špeciálny tím na vyšetrenie kauzy Gorila? Prečo ste ho teda zriadili, keď ste to vyšetrovali?! Ja tomu nerozumiem. Prečo ste ho zriadili? Aké bolo moje zistenie, keď som prišiel na ministerstvo vnútra, keď som sa prvýkrát stretol s tímom Gorila ja. Hovorím: „Výborne, povedzte mi, prosím vás pekne, ako často ste sedávali?“ „Pán minister, prepáčte, ale my sme sa dnes stretli prvýkrát.“ Toto mi povedali členovia tímu Gorila, že sa stretli prvýkrát, až keď som nastúpil ako minister. Takže ako sme to vyšetrovali? Toto je fakt. A potom ešte jedna taká drobná vec, keď som sa opýtal, prečo teda obvinili Pavla Ruska, ktorý s Gorilou nejak veľa nemal. Tak to odpoveď bola, citujem: „Lebo si to pán minister želali.“ A to je ten dôvod, prečo nikdy ja do vyšetrovania zasahovať nebudem, akokoľvek sa vám to nebude páčiť, pán poslanec. Akokoľvek! Nenájde sa chvíľa, či je to pekné, zlé, či to zamietnu, alebo zrušia. Obviní len preto, lebo sa im nepáči posudok. Nemusím s tým súhlasiť, ale to rešpektujem rozhodnutie orgánu. Trestné konanie beží ďalej a som presvedčený, že s novým znaleckým sa k tým obvineniam vrátime. Vrátime. Ale toto je presne tá vec, o ktorej hovorím, keby vyšetrovali ste Gorilu, pán poslanec, tak nezriaďujete osobitný tím, to bolo priznanie toho, že ste sa dva roky snažili zbaviť kauzy a potom ste sa snažili hodiť, samozrejme, na predsedu vlády, že teda mal byť údajne v byte a piť Coca-Colu, čo teda fakt trestný čin nie je. Ale to bola celá vaša komunikácia Gorily. Nikdy ste sa nepriznali, že v tej Gorile sa hovorí presne, ako ste brali peniaze z KDH. Nikdy! A to sú presne tie veci, ktoré sa vracajú k tomu, prečo ste nikdy nereagovali, keď ste boli ministrom spravodlivosti. Riešili sme to niekedy, napádali sme vás za to, vyčítali sme vám, že ste zlyhali? Nie! Lebo chápeme, že sú nejaké normálne procedúry. My nerobíme túto vojnu o tom, že kto je lepší, proste snažíme sa urobiť svoju prácu. No a úplne čerešnička na torte. Pán predseda SME RODINA Boris Kollár. Boris, úprimne sa priznám, toto s tebou má len málo spoločné. Každý sme s niekým vyrastali na prašiaku, naozaj, naozaj. Aj si pamätám, ako šéfredaktor týždenníka Týždeň vyrastal so Steinhüblom a boli dobrí kamaráti za mlada. Nikto nevie, z koho čo vyrastie, ktorý známy sa zlomí, to nikto nevie. Ale dnes to nevadilo ani pánovi poslancovi Lipšicovi, samozrejme. Ľudia sú rôzni, nemôžete ručiť ani za svojho brata niekedy, nieto ešte za človeka, ktorého ste poznali. Ale v prípade, v prípade pána Harabina, v prípade pána Harabina jeden telefonát s pánom Sadikim urobil z vlády Roberta Fica dva, jedna – jedna – mafia-friendly. Vtedy mu to hrozne vadilo. Vtedy proste akýkoľvek kontakt ústavného činiteľa s mafiánom, to bol problém, to bolo mafia-friendly, pamätáte si to tu? Všetci si to pamätáme. To bol schopný vyskočiť z okna kvôli tomu. (Zasmiatie sa v sále.) Aká to zmena, pán poslanec? Aká to zmena? O čom ste to hovorili? O charaktere? O charaktere? Tak pochybujem, že ste sa s ním niekedy stretli, vážne (Smiech v sále.) To znamená, že z tohto pohľadu ste ochotný za účelom byť súčasťou moci, byť súčasťou moci, zriecť sa akýchkoľvek svojich vlastných zásad. A práve preto vaše slovo nemá žiadnu hodnotu. No ale vrátim sa k tomu. My Sadikiho – na rozdiel od vás – sme chytili, doviedli a odsúdili; nie my, my doviedli sme ho, naši policajti, ja som na tom nepracoval, policajti na tom robili, a bol odsúdený na 22 rokov. A to isté platí o Bihárim, Mališovi, Matíkovi, ktorý 13 rokov unikal spravodlivosti, počas vlády Roberta Fica. Ja som, na tom nemám zásluhu, majú zásluhu na tom policajti. To nie je moja zásluha, ako vy zvyknete hovoriť: „Ja som stíhal, ja som odsúdil.“ Nie. To urobili policajti. Ja som rád, že sa im to podarilo a že sa mi podarilo ako ministrovi vytvoriť priestor na to, aby mohli všetkých týchto obrovských zlodejov a vagabundov chytiť a odsúdiť a posadiť do väzenia na dlhé, dlhé roky. No a už to veľmi skrátim, samozrejme, pretože, samozrejme, aj SaS-ka má svoj Liberálny dom. Prvé, čo urobila SaS-ka, keď prišla do vlády, použila peniaze na to, aby financovala svoje vlastné kancelárie, to bol prvý krok. (Reakcia z pléna.)