Bašistová, Alena, poslankyňa NR SR (2017-11-30):
Ďakujem veľmi pekne za slovo. Vážené pani poslankyne, páni poslanci, súhlasím s premisou predkladateľov tejto novelizácie Zákonníka práce, že riadne, včasné a kvalitné čerpanie eurofondov je nielen vo verejnom záujme, ale aj štátnopolitickým záujmom Slovenska. Nenechávajú ma chladnou ani medializované správy o škandáloch súvisiace s poskytovaním fondov či s nízkou výškou prečerpaných peňazí z eurofondov. Nie som však presvedčená, že táto novela pomôže riešeniu týchto problémov. Skôr naopak. Obávam sa, že spôsobí zbytočné komplikácie, ktoré môžu mať opačný efekt, než zamýšľali tvorcovia v tejto novele. To znamená, že budú generovať problémy, ktoré poctivých žiadateľov, pre ktorých eurofondy nie sú hlavným motívom fungovania, ale nástrojom na zlepšenie služieb, budú odrádzať od uchádzania sa o prostriedky zo štrukturálnych fondov, a to kvôli hrozbe finančných strát, ktoré v súvislosti s predkladanou novelou môžu vzniknúť. V praxi naozaj platí, že na realizáciu projektov financovaných z eurofondov sú ľudia prijímaní na dobu určitú počas realizácie projektu. Je však potrebné si uvedomiť, že ide o aktivity realizované v projektoch, ktoré sú zväčša nad rámec hlavných aktivít prijímateľa. V prípade, že sa aktivity súvisiace s eurofondami ukončia a v rámci projektu nie je daná udržateľnosť, tak naozaj dochádza k ukončeniu pracovných pomerov uplynutím doby. Ak by títo zamestnanci boli podľa návrhu predkladateľov novely prijímaní podľa rozšifrovaného okruhu výnimiek, teda rozšíriť o okruh osôb, ktoré majú čo dočinenia s prípravou a realizáciou projektov z eurofondov, prijímateľ by bol nútený ukončiť ich pracovný pomer z dôvodu zrušenia pracovného miesta, a to malo pre prijímateľov zo štátnej a verejnej správy dosah na štátny rozpočet a verejné zdroje. Pre prijímateľov zo súkromnej sféry alebo neziskového sektora by to zas mohlo spôsobiť existenčné problémy. V tejto súvislosti je ešte dôležité si uvedomiť, že v zmysle finančných pravidiel o použití eurofondov je oprávneným výdavkom len celková cena práce, odstupné, to jest povinnosť zamestnávateľa v prípade zrušenia pracovného miesta, nie je oprávneným výdavkom, ide na vrub prijímateľov. To by mohlo byť likvidačné napríklad pre neziskový sektor. Malo by to dopad aj na štátny rozpočet v prípade prijímateľov, ktorými sú štátna a verejná správa. Miestna samospráva by takéto navýšenia nezvládla, mnohé obce, mestá by takýto postup mohol priviesť k nútenej správe. Okrem toho má však navrhovaná zmena negatívny dopad aj na samotných zamestnancov, pretože vytvára ich dve kategórie. Ak by mal systém fungovať podľa tohto návrhu, u toho istého zamestnávateľa budú dve kategórie zamestnancov. Jedna, na ktorú sa bude v plnej miere vzťahovať ochrana ich pracovného pomeru, druhú budú tvoriť ľudia žijúci v obavách, čo sa s nimi stane po skončení projektu. Tí prví budú mať pri prepustení nárok na odstupné, tí druhí ho nedostanú nikdy, ani keby pre zamestnávateľa pracovali desať rokov. A to len preto, že jeho prácu bude zamestnávateľ financovať z eurofondov. Zamestnávateľ možno niečo ušetrí, ale celkom jednoznačne to bude na úkor zamestnanca. Nielenže si myslím, že takáto nerovnosť je protiústavná, ale aj keby nebola, zásadne nesúhlasím s takouto diskrimináciou zamestnancov. K predídeniu týchto problémov si dovoľujem dať do pozornosti iné riešenia. Ak chceme dať zamestnancom na projektoch zamestnanie tak, ako to navrhuje navrhovateľ, zmeňme pravidlá financovania, odstupné bude oprávnený výdavok v odôvodnených prípadoch. V takomto prípade by bolo potrebné skúmať, prečo nebude zachovaná udržateľnosť aktivít a pracovných pozícií po ukončení projektu. Zdôvodnenie by bolo na prijímateľovi, poskytovateľ by ho musel schváliť na základe príručky pre použitie eurofondov. V princípe si však myslím, že by sme mali nechať súčasné pravidlá v tej podobe, ako sú. Zamestnanci sa sami rozhodujú, či ponuku pracovať na projektoch príjmu aj s rizikami, ktoré obnášajú. Mnohí ľudia sami vyhľadávajú prácu na projektoch aj za cenu, že pôjde o prácu na dobu určitú počas realizácie projektu. V súčasnosti je oveľa väčšia migrácia na pracovných miestach, ako bola niekedy, to je potrebné zohľadniť. Nehovoriac o tom, že projektoví zamestnanci mávajú zväčša vyššie mzdy ako kmeňoví zamestnanci, nejde pre nich o nezanedbateľný fakt. Človek sa tak rozhoduje sám, zvažuje riziká, podmienky. Nezdá sa mi správne túto možnosť rozhodnutia im vziať. A mali by sme sa zamyslieť, či skutočne chceme zamestnávateľom, prijímateľom dávať takýmto návrhom nôž na krk. Obávam sa, že môže vyvolať vzburu hlavne v neziskovom sektore a v malých obciach. Sú radi, že môžu použiť nejaké eurofondy na rozvoj, niečo z tých obcí prerobiť, kúpiť, a my ich touto novelou od tohto môžeme odradiť. Ďakujem veľmi pekne.