J. Mikuš, poslanec: (2007-06-19):
Po predložení návrhu novely zákona o dani z príjmov, podľa ktorého sa majú znížiť sadzby dane z príjmov o 2 percentné body, obvinili niektorí vládni politici politickú opozíciu z populizmu a nezodpovednosti, ba až zo sabotáže. Zvyšovanie čistých príjmov je podľa nich ľúbivé, súčasným opozičným politickým stranám má naháňať volebné hlasy. Je nezodpovedné, lebo vedie k nižším príjmom verejných rozpočtov a útočí na povolený deficit predpísaný na prijatie eura, koniec koncov sme boli toho svedkami aj pred chvíľou. Populizmus. Keď sa vrátim do roku 2003, keď sa tvorili podklady na rozsiahlu daňovú reformu, jedným z kľúčových podkladov boli prepočty sadzieb a dopadov na verejné financie v prípade rozličných kombinácií. Výsledok 19-percentná rovná daň bol kompromisným riešením. Už vtedy sa uvažovalo aj o nižšej sadzbe, aj keď nie okamžite. Po dvoch rokoch skúseností si SDKÚ – DS potvrdila, že nový systém funguje výborne. Reformy vrátane daňovej zvýšili ekonomický rast, podnietili ziskovosť firiem a napriek razantnému poklesu sadzieb sa príjmy verejných financií zvýšili. To môžu priamo dokumentovať aj samosprávy, ktoré sa po fiškálnej decentralizácii napojili priamo na pokladnicu dane z príjmov a vzápätí pocítili pozitívny dopad. Preto SDKÚ – DS už pred parlamentnými voľbami v roku 2006 hovorila jednoznačne o priestore na znižovanie daňovoodvodového zaťaženia. Terajší návrh teda nie je nič nové, žiaden populizmus, ale potvrdzuje, že náš volebný program nebol populistický, ale reálny, lebo dnes priestor na znižovanie daní jednoznačne existuje. Nezodpovednosť. Slovensko si nemôže dovoliť okliešťovanie príjmov v čase, keď stojí v čakárni na euro už priamo pred pootvorenými dverami. 1. Na splnenie kritérií je potrebné naozaj zachovať rozpočtové, teda aj daňové príjmy, pardon, deficit verejných financií, ale to nie je to isté, ako zachovať vysoké rozpočtové, teda aj daňové príjmy. Táto vláda nie je ochotná uvažovať o zefektívnení verejných výdavkov, aj keď o tom veľa hovorí, ktoré sú nad druhou stranou bilancie. Nerozpakuje sa tu cez už tu spomenuté vianočné darčeky dôchodcom zaťažovať verejné výdavky miliardami populisticky utratených korún, a to v období, keď penzie výrazne stúpajú, lebo sú naviazané priamo na zárobky zamestnaných, ktorí pociťujú rast vlastných miezd. Na základe výsledkov za minulý rok sa v júli budú zvyšovať penzie o vyše 6 %. Iný príklad zo strany príjmov. Vláda znížila DPH, už tu spomenuté, na lieky na polovicu, ale na koncových cenách sa to prejavilo veľmi zanedbateľne, resp. vôbec. Skôr pomohla tým, ktorí podnikajú v reťazci a tak ďalej. 2. Zníženie sadzieb priamych daní nemusí matematicky viesť k zníženiu celkových príjmov, o tom tu už tiež dnes bola reč, keď kolega, predkladateľ poslanec Mikloš z návrhu vypočítal, že ak by neprišli žiadne sprievodné priaznivé dôsledky, v následku troch rokov by štát prišiel o niečo vyše 10 mld. Sk. V čase strmého hospodárskeho rastu zvyšovania a ziskovosti firiem a spotreby domácností je však vysoko pravdepodobné, že mechanický výpočet po znížení sadzieb bude kompenzovaný inými príjmami. Čiže obavy z razantného výpadku príjmov štátneho rozpočtu a samospráv nie sú namieste. Na nevôľu kritikov poviem opak. Nejde o nezodpovedný, ale práve o zodpovedný prístup politickej opozície. Lepšie, ako zaliepať ľuďom oči vianočnými tisíckorunáčkami, ušetrenými dvadsaťkorunáčkami pri návšteve lekára či darovanými stokorunami pri odbere plynu, je systémovejšie riešiť problémy všetkých. Umožnime všetkým občanom ponechať si viac hrubej mzdy, umožnime firmám viac prerozdeľovať dosiahnutý zisk a viac investovať a zamestnávať. Nevytrhávajme z populácie niektoré skupiny ľudí a pozrime sa na potreby všetkých bez ohľadu na výšku príjmu. A ak už naozaj chcete vidieť dôsledky na rozličné príjmové kategórie, poviem, či netreba popri dôchodcoch pomáhať aj mladým rodinám, ktorých živitelia sú v rozbehu kariéry, starajú sa o malé deti, platia hypotéky na bývanie? Prečo nie sme ochotní zvýšiť im ich čisté príjmy? Súčasný zákon o dani z príjmov vznikol pred štyrmi rokmi ťažko, aj o tom tu už dnes bola reč. Hlavnou ambíciou reformátorov však bolo vytvoriť jednoduchý, jednoznačný a zrozumiteľný predpis, ktorý by nahradil v tom čase veľmi svojho komplikovaného a ťažkopádneho predchodcu. Nasledujúci vývoj nám ukázal, že sa to podarilo. Dôkazom je aj predloženie tejto novely. Pár slovami sa dá jednoducho zmeniť daňové zaťaženie. Každý tomu rozumie, vie si jednoducho vypočítať, čo mu zmena prinesie. Takýto jednoduchý a jednoznačný zákon je zároveň poistkou aj na prípadný nepriaznivý vývoj. Najradšej by som bol, ak by sme o podobnom jednoduchom režime mohli hovoriť aj v oblasti odvodov. SDKÚ – DS považuje znižovanie odvodového zaťaženia za rovnako dôležité ako redukciu daňového zaťaženia. Tu však treba najskôr urobiť rozsiahlejšie zmeny, ako sme zažili pri daniach. Veľa sa vykonalo napríklad v penzijnej schéme, rozbehla sa reforma zdravotníctva. Znižovanie odvodov si však najskôr vyžaduje dokončiť to, čo sa začalo, pričom najvypuklejšie sa prejavuje potreba zreformovania celého zdravotného systému. Ak sa niekto pýta, či uprednostníme redukciu daňových sadzieb pred odvodovými, odpoveď tkvie práve v potrebe dokončenia reforiem. A ja osobne by som bol rád, keby sa súčasná vláda viac venovala celému systému súvisiacemu aj s odvodmi. Ak budú vhodné podmienky, znižovanie sadzieb odvodov je minimálne rovnocenné znižovaniu daňových sadzieb. A na záver poviem to, čo povedali moji predchodcovia alebo predrečníci, Slovenská republika dnes má na to, aby znížila dane, a parlament, povinnosťou parlamentu je pomôcť svojim občanom vytvárať priaznivé alebo stále lepšie podmienky na podnikanie, a tým aj pre všetkých občanov Slovenskej republiky. Ďakujem pekne za pozornosť. (Potlesk.)