P. Hrušovský, podpredseda NR SR: (2002-07-03):
P. Brňák, poslanec: Ďakujem pekne. Vážený pán predsedajúci, vážená Národná rada, ja by som sa chcel tiež pripojiť k tým poslancom Národnej rady Slovenskej republiky, ktorí vítajú tento návrh zákona, a chcel by som požiadať, poprosiť všetkých kolegov, aby tento návrh podporili v tej verzii, v akej nakoniec v spoločnej správe sa nachádza aj usmernenie gestorského výboru, keďže ide o návrh, ktorý je legislatívne značne prepracovaný a de facto možno vyjadruje v podstate akúsi novú verziu tohto zákona. Pristúpili sme k tomu najmä preto, že chceli sme vyjsť v ústrety aj stanovisku vlády Slovenskej republiky. A práve podľa jej pripomienok sa upravil tento návrh zákona, ktorý je podľa môjho názoru potrebný a žiaduci. Myslím si že tento návrh zákona spolu s inými zákonmi, ktoré v blízkej minulosti boli na pôde parlamentu schválené, vlastne vytvára akúsi celkovú mozaiku tých rehabilitačných odškodňovacích a reštitučných zákonov, ktorými reagujeme na minulosť a ktorými sa snažíme vysporiadať vlastne so všetkými krivdami, ale teda nie všetkými, ale mnohými krivdami minulosti. A zároveň akýmsi mottom by malo byť uctenie z hľadiska celkového historického utrpenia bez ohľadu na jednotlivé ideológie a bez ohľadu na rozdielne názory, ktoré mnohí poslanci na dejinné etapy nášho vývoja aj slovenských dejín majú. Chcem povedať, že v tomto smere parlament urobil veľmi významný krok, na rozdiel možno od mnohých historikov, ktorí veľakrát vystupujú s tým, že sú to práve politici, ktorí vlastne prispievajú k rozhádanosti histórie a nesú hlavnú vinu za rozličné deformované vnímanie mnohých historických udalostí. Chcem povedať, že ja si to osobne nemyslím. A práve aj posledná skúsenosť Národnej rady, predovšetkým teraz tá bezprostredne minulá naznačuje, že poslanci skôr ako unifikované teleso vlastne hlasovali za mnohé návrhy, ktoré ideologicky boli, povedzme, rozporné alebo protichodné. Spomeniem iba kategórie ľudí. Boli to dvestopäťdesiatpäťkári, partizáni, československý odbor, zahraničný odbor, židovskí spoluobčania alebo pracovné tábory. Tam všade v poslednej dobe sa dokázala nájsť zhoda širšieho politického spektra. A myslím si, že v tomto smere sme ukázali aj mnohým historikom, podľa môjho názoru mnohým komentujúcich historikom, že, naopak, práve politici môžu do istej miery prispieť aj k, by som povedal, akémusi zobjektivizovaniu historických etáp nášho vývoja a môžu pomôcť aj tomu, aby sme vlastne vnímali našu históriu celistvo, aby sme ocenili utrpenie bez ohľadu na to, aká ideológia vtedy jednoducho bola. Takže z tohto aspektu vítam aj tento návrh zákona a myslím si, že on bude alebo má byť akousi dobrou bodkou v rámci aj končiaceho volebného obdobia tohto parlamentu. Mne osobne, priznám sa, trocha chýba, že vlastne tento okruh, okruh ukrivdených alebo, by som povedal, ľudí, ktorí trpeli v minulom režime, nie je ucelený. Iste si spomínate, že už sme viackrát vystúpili, bol to aj pán prof. Húska, aj ja, na pôde parlamentu, keď sme sa snažili primať predovšetkým ministerstvo obrany, pána ministra Stanka, aby splnil svoj sľub, ktorý dal ďalšej kategórii našich spoluobčanov označených ako PTP-áci. Pán minister toto veľkoryso v minulosti tejto skupine sľúbil. Dokonca pripravovali takýto návrh zákona, dokonca spracovali takýto návrh zákona a nič nebránilo, aby tento návrh zákona bol predložený aj na pôdu parlamentu. Ale podľa môjho názoru skôr politickými obštrukciami tento návrh zákona už na pôdu parlamentu predložený nebol. A vlastne je to skupina ľudí, ktorá nie je vlastne v zmysle týchto rehabilitačných a odškodňovacích procesov dostatočne obhajovaná. Myslím si že bude to zrejme už úloha nového parlamentu, aby práve po vzore aj predchádzajúcich kategórií ľudí, ktorí v minulosti trpeli, sa pokúsil odškodniť aj túto časť našich spoluobčanov, pretože je mimo akejkoľvek pochybnosti, že ide o kategóriu ľudí, ktorí priniesli na oltár tejto vlasti alebo ja neviem našich novodobých dejín tiež svoje a bolo by potrebné si ich uctiť takýmto spôsobom. Chcem povedať, že my sme nepristupovali takým spôsobom, že sme sa mechanicky snažili zahrnúť túto skupinu spoluobčanov na tento zákon o politických väzňoch, pretože si uvedomujeme, že tento návrh zákona je postavený na inom filozofickom základe. On je postavený vlastne na odškodnení vo väzbe s výkonom trestu, ktorý trvá vlastne určitú dobu. A v danom prípade práve pre okruh týchto ľudí, PTP-ákov tento fundament alebo tá ich diskriminácia spočívala na inom základe. V tomto smere si dovolím troška aj sa opýtať alebo reagovať na iniciatívu pána poslanca Hamžíka, ktorý chce vlastne zakomponovať do tohto návrhu zákona skupinu ľudí označených z čiernej listiny, či práve je možné, ja sa priznám, že som počúval ten jeho pozmeňujúci návrh, ale neviem v túto chvíľu celkom určite povedať, či je možné a konzistentne túto skupinu ľudí zapojiť do tej filozofie a tej myšlienky, ktorá je obsiahnutá v rámci tohto návrhu zákona, pretože ona je skutočne striktne postavená teda na postihu politických väzňov z minulosti a tento postih sa neviaže na nič iné, iba na výkon trestu odňatia slobody. A podľa toho sa určuje aj rozsah možného odškodnenia. Čiže v tomto smere teraz akýmsi umelým spôsobom tam len mechanicky rozšíriť okruh subjektov a povedať, že oni síce neboli vo výkone trestu, ale vlastne iba preto, že boli na zozname na čiernej listine, majú mať takéto oprávnenia, sa mi zdá byť nie celkom na mieste. Ale chcem povedať, samozrejme, že nevylučujem a nejakým spôsobom nepopieram prípadný význam aj týchto ľudí, hoci nejaké bližšie historické práce, priznám sa, v tejto oblasti som osobne nečítal. A myslím si, že okruh tých ľudí, ktorí trpeli režimom socializmu po roku 1968 v dôsledku normalizácie, asi nie je ohraničený iba čiernou listinou, on je ďaleko širší. A obávam sa, že v danom prípade vlastne pokúsiť sa stanoviť nejaké mantinely alebo nejaké kritériá viažuce sa iba na akýsi zoznam čiernej listiny mohol by byť krivdou pre mnohých iných, ktorí, povedzme, takto obsiahnutí nie sú. Ešte raz chcem povedať, zmyslom tohto môjho vystúpenia nie je vystupovať proti tejto kategórií ľudí. Myslím si, že skutočne mnohí z nich ako trpeli, zrejme by mali byť v tom celom balíku aj rehabilitovaní a odškodnení, podobne ako sú odškodňovaní partizáni, zahraniční odbojári, židovskí spoluobčania, československý odboj alebo aj ľudia, ktorí boli v pracovných táboroch počas vojny. Ale jednoducho obávam sa, že asi v rámci tohto návrhu zákona to nebude plne konzistentné z hľadiska toho, čo sa tu chcelo vysvetliť. Čiže v tomto smere by možno bolo dobré buď pokúsiť sa nájsť nejaké riešenie, ktoré naplní tu konzistentnosť, alebo príp. sa pokúsiť, samozrejme, už je to pomerne ťažké, riešiť tento problém v rámci akéhosi osobitného návrhu zákona. Sám som povedal, že sám si ctím, povedzme, tiež ďalší okruh takýchto ľudí, ktorí trpeli, PTP-ákov. Ale jednoducho preto, že nie je možné porovnávať ich krivdu a ich postih s týmto postihom, ktorý je tu vyjadrený, sme ani nevolili ten postup, že mechanicky sa budeme snažiť túto kategóriu ľudí zaraďovať vlastne do tohto návrhu zákona. To je zhruba všetko, čo som chcel povedať. Ešte raz chcem požiadať všetkých kolegov, aby sme tak ako v minulých prípadoch, keď sme vlastne bez ohľadu na to, či išlo o ľavicu, pravicu alebo nejaký iný záber politický, podporili množstvo mnohých iných reštitučných a rehabilitačných a odškodňovacích zákonov, urobili aj teraz. Ďakujem za vašu pozornosť.