D. Lipšic, podpredseda vlády a minister spravodlivosti SR: (2005-05-20):
Prvý pozmeňujúci návrh bol návrh pána poslanca Abelovského, k § 11 ods. 2, ktorý zakotvuje pravidlo, že ak v kvalifikovanej skutkovej podstate je vyššia sadzba, tak ide o zločin, čo je aj prirodzené. Predsa ak niekto spácha podvod so škodou veľkého rozsahu nad 4,5 mil. alebo ak niekto perie špinavé peniaze a robí to v zločineckej skupine alebo spôsobí tým škodu veľkého rozsahu, to má byť prečin? Mne sa ten návrh zdá byť aj legislatívne nedomyslený. To znamená, že ak by zákonodarca urobil dve skutkové podstaty, malý podvod a veľký podvod, už by to bolo v poriadku, ale keď máme základnú a kvalifikovanú skutkovú podstatu, tak to v poriadku nie je? Ja si neviem predstaviť, že by sme prípady, ako je B. M. G., HORIZONT, riešili ako prečin v skrátenom vyšetrovaní. To nedáva žiaden zmysel. Predsa závažnosť deliktu zákonodarca vymedzuje tým, akú sadzbu preň navrhne, nie tým, či to je samostatná skutková podstata alebo kvalifikovaná pri inej základnej. To sa mi zdá byť naozaj neprijateľné riešenie. Čo sa týka druhého pozmeňujúceho návrhu, tam je navrhované, aby zo zásady „trikrát a dosť“ boli vyňaté trestné činy, kde je spôsobená ťažká ujma na zdraví, lúpež, znásilnenie, sexuálne násilie, týranie blízkej zverenej osoby, okrem prípadu, keď je spôsobená smrť. To znamená, ak niekto trikrát brutálne znásilní neplnoletú osobu, maloleté dievča, tak nebude podliehať sankcii výnimočného trestu. To nie je prijateľné. Ak chceme chrániť ľudí pred niečím tak to je pred násilným zločinom, ktorý ohrozuje život a zdravie. Násilný zločin spretrháva väzby, ktoré nás spájajú, a preto musí byť prioritou každej civilizovanej spoločnosti chrániť ľudí pred násilným zločinom. Nevidím dôvod, aby osoby, ktoré tretíkrát spáchajú ozbrojenú lúpež a spôsobia škodu veľkého rozsahu alebo tretíkrát brutálne znásilnia ženu, neboli vystavené výnimočnému trestu. Myslím si, že tento návrh je neprijateľný. Ten tretí návrh, k ekologickému deliktu, sa mi zdá, že je skôr legislatívnej povahy. K tomu sa neviem okamžite vyjadriť, ale myslím, že s ním nie je vážny problém. Ďalší v rozprave vystúpil pán poslanec Gál, ktorý navrhol vyňať vyššie územné celky a obce z trestnej zodpovednosti právnických osôb. Bol to aj pôvodný návrh ministerstva spravodlivosti v pôvodnom prvom návrhu Trestného zákona. A chápem, že ak je na tomto zhoda, ak toto je najvyšší spoločný menovateľ, tých argumentov pre a proti je veľa, tak tento návrh akceptovateľný je. Pán poslanec Miššík navrhol kompromisné riešenie k účinnej ľútosti pri trestnom čine nevyplatenia mzdy. Takisto je to prijateľné, je to adekvátna ochrana aj dobromyseľného zamestnávateľa, ale aj zamestnancov, ktorí sú odkázaní pri svojom príjme na mzdu. Takisto prechodné ustanovenie pána poslanca Miklušičáka, jeho návrh je vylepšením a je pre prax takéto prechodné ustanovenie potrebné. Ako posledná v rozprave vystúpila pani poslankyňa Tóthová, ktorá sa dotkla troch oblastí. Najskôr povedala, že nie je potrebné zavádzať zodpovednosť právnických osôb, pretože tú rieši správne právo. Pre vymedzené druhy deliktov, ale pre terorizmus, pranie špinavých peňazí, korupciu dnes právnické osoby nenesú žiadnu formu zodpovednosti ani v obchodnom práve, ani v správnom práve, no a, samozrejme, ani v trestnom práve. Poviem veľmi stručný príklad. Ak sa veľká právnická osoba, obchodná spoločnosť rozhodne, že bude korumpovať štátnych úradníkov pri verejných súťažiach a pošle svojho zamestnanca s úplatkom, chytíme toho zamestnanca, jeho aj odsúdime, ale právnická osoba, v ktorej prospech bol spáchaný delikt – nepáchal ho zamestnanec vo svoj prospech –, zostane nepostihnuteľná. Tá bude môcť korumpovať pri verejných zákazkách celkom veselo aj naďalej. No, myslím si, že už skončil čas, aby sme takpovediac vo veľkej firme nielen odstíhali toho posledného vrátnika, ale aby naozaj boli citeľne postihnutí aj tí, ktorí zodpovedajú za chod právnickej osoby a ktorí túto právnickú osobu vlastnia. Dve veci k oblasti vekovej hranice pre pohlavný styk a potom k hanobeniu národa rasy a presvedčenia. Tá prvá vec, je to vážna téma, aj keď sa mi zdá, že je to trochu veľa erotiky na túto snemovňu. Ja som pani poslankyni už vo výbore vysvetľoval právny problém. Ona sa odvolávala na kresťanské presvedčenie. Ja som sa odvolával na elementárnu logiku. Skúsim to vysvetliť aj plénu, o čo ide a akým spôsobom súvisí zníženie vekovej hranice trestnej zodpovednosti z 15 na 14 rokov s tým, že sa znižuje aj veková hranica pre sexuálny styk. Predstavme si, že máme dvojicu 14-ročných, 14-ročného chlapca a 14-ročné dievča. Ten 14-ročný chlapec zvedie 14-ročné dievča a majú pohlavný styk. Čo sa stane? No 14-ročný chlapec je trestne zodpovedný a vykonal styk s osobou mladšou ako 15 rokov, podľa návrhu pani poslankyne Tóthovej, čiže budeme ho trestne stíhať. No a, samozrejme, aj naopak, 14-ročné zvedené dievča je trestne zodpovedné, vykonalo pohlavný styk s osobou mladšou ako 15 rokov, budeme stíhať aj to dievča. Podľa mňa je to relatívne jasný logický problém. A priznám sa, že som trochu prekvapený, že pani poslankyňa Tóthová neprišla naň ani na túto súvislosť. Ja som pani poslankyni navrhoval riešenie, ktoré by nebolo systémové, ale ktoré by bolo logicky správne. Napriek tomu ona celkom tvrdohlavo zotrvala na tom, že ona bude presadzovať riešenie svoje. To nesystémové riešenie spočívalo v tom, že by sa zvýšila veková hranica pre legálny pohlavný styk na 15 rokov, ale pre trestný čin sexuálneho zneužívania by sa zároveň musela zvýšiť veková hranica trestnej zodpovednosti na 15 rokov. V takom prípade by to malo zmysel. A ja som to pani poslankyni priamo povedal vo výbore, dokonca aj cez jeden článok v jednom denníku, kde sme si dopisovali. Napriek tomu pani poslankyňa zotrvala na svojom návrhu, ktorý je logicky inkonzistentný. Takže nechcem apelovať na presvedčenie, ale skôr na takú elementárnu právnickú logiku. A napriek tomu, že mnohí právnici nemajú radi matematiku ani logiku, nemali by sme ju celkom tak zanedbávať pri presadzovaní právnych predpisov. Dovoľte mi zároveň veľmi stručne zareagovať na návrh pri trestnom čine hanobenia, národa rasy a presvedčenia. Považujem ho za nebezpečný. A keby to pre zástupcov našich médií nebolo ešte trošku priskoro o 10.00 hodine, tak by zrejme už museli biť na poplach, pretože považujem takýto návrh za výrazné obmedzenie slobody prejavu. Moje názory na slobodu prejavu sú známe. Je to najdôležitejšia sloboda v ústavnom systéme, pretože sloboda prejavu a jej obmedzenie zasahuje slobodu myslenia, to, čo si myslíme, o čom sme presvedčení, o čom sa necháme inými presvedčiť. Ja som z toho dôvodu v prvom návrhu Trestného zákona vypustil verbálne delikty, pretože ich považujem za nezlučiteľné so slobodou prejavu a sloboda prejavu chráni aj prejavy, ktoré sa nám nepáčia, ktoré sú šokujúce, ktoré sú škandalózne. Ak štátu dovolíme povedať, ktoré názory sú správne a ktoré sú nesprávne, a budeme za ich vyslovenie trestne stíhať, je to koniec slobody prejavu. Nám sa môže zdať niekedy, ak štát zakáže nejaký názor v nejakej knižke, že to je fajn, lebo tú knižku by sme si aj tak nechceli prečítať, je naozaj škandalózna, ja naozaj zlá, je naozaj zvrhlá, ale ak dnes dovolíme štátu zakázať knihu, ktorá sa nám nepáči, akú máme záruku, že nabudúce nepríde vláda a nezakáže nám čítať knihu, ktorú by sme si chceli prečítať? Preto som pri slobode prejavu principiálny. A zdá sa mi, že zakázať pod hrozbou trestnoprávnej sankcie hanobenie na základe politického presvedčenia, to znamená zakázať hanobiť niekoho preto, že je KDH-ák alebo HZDS-ák alebo Smer-ák, by bolo koncom slobody prejavu na Slovensku. Ak sloboda prejavu niečo chráni, tak chráni politický diskurz. To je základ slobody prejavu. Ak zasiahneme v Trestnom zákone do slobody politického diskurzu, tak si myslím, že sloboda prejavu má vážne problémy na Slovensku. Pani poslankyňa Tóthová spomenula Českú republiku, ktorá má paragraf, ktorý sme mali aj my z bývalého režimu v Trestnom zákone, a zatiaľ ho nevypustili. To je teda pravda. Ale to asi nie je dôvod, aby sme ho preberali a aby sme ho do nášho platného Trestného zákona, kde hanobenie na základe politického presvedčenia neexistuje, znovu vniesli. Ja to považujem naozaj za veľmi výrazné ohrozenie slobody prejavu, napriek tomu, že mi hanobiace prejavy nejako blízke nie sú. Ale napriek tomu budem robiť všetko preto, aby slobodou prejavu boli chránené. Ak sa štát rozhodne potlačiť nejaký názor pod presvedčením, že pravda ešte neprevládla, a teda iné názory musia byť potlačené, tak sa nám to môže javiť správne, ale implikuje to vážny problém. Implikuje to problém, že priznáme štátu povedať, kde sa pravda v diskusii nachádza. A to by nemala byť úloha štátu, ale to by malo byť vecou diskusie a vecou občanov a spoločnosti. Tým, že sloboda prejavu a jej obmedzovanie zasahuje vedomie každého z nás, zasahuje myseľ každého z nás, považujem za kľúčové, aby sloboda prejavu bola čo najmenej obmedzovaná a rozhodne čo najmenej obmedzovaná v prípade politického prejavu. Toľko k pozmeňujúcim návrhom. Vážený pán predseda, pani poslankyne, páni poslanci, dovoľte mi na záver už len pár slov. V tejto snemovni prebieha často veľmi legitímna diskusia o tom, aké by mali byť priority štátu či v školstve, či v zdravotníctve, či v sociálnej oblasti. Ale zhodneme sa takmer všetci na tom, že absolútnou prioritou každého civilizovaného štátu musí byť chrániť život, zdravie a majetok vlastných občanov a najmä život a zdravie ako najvyššie hodnoty v našej spoločnosti. A práve voči týmto hodnotám útočí násilný zločin. A preto musí byť prioritou nás všetkých urobiť všetko preto, aby ochrana ľudí pred násilným zločinom bola maximálna. Ja verím, že sa nám to spoločným úsilím podarí a že Národná rada dnes prijme Trestný zákon, ktorý bude na jednej strane viac chrániť tých, ktorí zákony rešpektujú, a na druhej strane prísnejšie postihovať tých, ktorí zákony porušujú. Ďakujem veľmi pekne a ešte raz vás žiadam o podporu Trestného zákona v druhom a treťom čítaní. Ďakujem. (Potlesk.)