Blanár, Juraj, poslanec NR SR (2010-10-15):
Ďakujem pekne. Vážený pán predsedajúci, vážený pán minister, vážené kolegyne, kolegovia, dovoľte mi na úvod môjho vystúpenia povedať slovami klasika, že to je „hluboké nedorozumění“. Pán poslanec Poliaček, kolega Poliačik, ospravedlňujem sa, budem si to pamätať, „-čik“ sa mi lepšie zapamätá. Viete, tu nikto nepolemizuje o tom, že angličtina nie je potrebná. Ale prepáčte, ak toto sú tie pozitívne príklady, že chceme naše deti učiť kvôli tomu, aby si vedeli hamburger vypýtať alebo keď budú opití, vedeli po anglicky, tak to nie je to správne. Očakával som od vás trošku lepšiu intelektuálnu vyzretosť použitia tohto pozitívneho príkladu, ako napríklad vedecky prístup a že chceme budovať vedomostnú ekonomiku a tak ďalej. Ale to nechám na vás. Vážené panie poslankyne, páni poslanci, dovoľte mi, aby som trošku pripomenul 22. máj 2008. Vtedy bol totiž schválený zákon, tzv. školský zákon. Veľmi dobre viete tí, čo ste tu sedeli, koľko bolo diskusie okolo neho. Koľko pripomienok, že je zlý, že bude problematický pri napĺňaní. Napokon dokonca boli spochybňované aj tzv. tvorby školských študijných programov, pretože tie museli byť hotové k 2. septembru školského roka. Nič z toho katastrofického, to, čo ste tu rozprávali, sa neudialo. Ten zákon funguje. Samozrejme, že je živým zákonom a bude sa určite vyvíjať ďalej. A môžem to potvrdiť aj z našich škôl, stredných škôl, kde sme tomuto zákonu museli venovať určite veľkú pozornosť. A preto mi aj dovoľte, aby som aj pre všetkých pedagógov, riaditeľov škôl vyjadril hlboké poďakovanie za to, že naozaj pristúpili k aplikácii tohto zákona veľmi statočne a všetky študijné programy boli takmer bez problémov urobené k 2. septembru, keď začal školský rok. To len na pripomenutie. A keďže bola taká veľká kritika, tak som očakával, že, pán minister, prídete teraz s nejakou naozaj rozsiahlou novelou. Pretože všetko bolo zlé v tom predchádzajúcom období, preto teraz prijímate všetky opatrenia, ktoré dávate na ľudí, či už sú to daňové a neviem ešte aké, ktoré, samozrejme, im prinesú znížený štandard, zdražovanie. Ale vy prídete s novelou zákona, ktorú, samozrejme, musíte urobiť, pretože niektorý z koaličných partnerov potrebuje zakomponovať vyučovanie anglického jazyka tak, aby bol zakomponovaný bez toho, že by bola k tomu naozaj dostatočná príprava. A to hovorím s plnou vážnosťou. Dnes, keby ste, pán minister, predniesli pri predkladaní tohto zákona štatistiku, koľko máme naozaj vzdelaných angličtinárov, tak by bola žalostná. A to som očakával od vás, že by ste tu predložili, pretože to je dôležité. Nikto sa tu nesporí o to, že treba angličtinu učiť. Napokon štatistiku, ktorú pani bývalá štátna tajomníčka zverejnila, vyše 80 % detí sa učí anglický jazyk. Ale chceme ich predsa učiť kvalitne, aby ten jazyk ovládali perfektne. Nie iba tak, aby si vedeli hamburger vypýtať alebo keď budú opití, sa budú vedieť ohlásiť po anglicky. Chceme predsa niečo viacej, chceme vedomostnú ekonomiku, chceme, aby boli tak vzdelaní, že budú vedieť robiť vedu v anglickom jazyku a mnoho iných vecí. Toto je podľa mňa veľký problém a nesporím sa o to, že tú angličtinu treba, ba naopak, ja som takisto angličtinár a veľmi to oceňujem. Čo sa týka vysvedčení, pán minister, viete, keby ste povedali štatistiku, koľko vysvedčení bolo tak znehodnotených, že sa museli opäť tlačiť, tak by som zasa tomu uveril, ale ak vy ste to paušalizovali, tak to vyzerá tak, ako keby všetci doniesli tie vysvedčenia v katastrofálnom stave. Ale ak ste chceli zmierniť tú administratívu, tak ste to mali urobiť takým spôsobom, že to bude aj menej zaťažovať vôbec učiteľov. Povedzme to mohli napísať do žiackej knižky na záver, ktorá mohla byť upravená na polrok a podpísať riaditeľom a bolo by to vybavené. A nosili by to pol roka. Ale nie takýmto spôsobom. No, môžu. Čiže očakával som naozaj, pán minister, že tá novela po tej kritike, keď sa prijímal tento zákon, bude rozsiahlejšia, ale ukazuje sa, že vy potrebujete čosi iné robiť, zahmlievať, klamať,  aby ste mohli potom prenášať všetko na ľudí v tých zákonoch, ktoré sú tu predkladané na tomto rokovaní Národnej rady. Ja by som však ale predsa len, keďže chcem byť vecný, predložil zopár pripomienok, ktoré by som bol veľmi rád, pán minister, keby aj vaši odborníci na ministerstve zachytili. Totiž v zákone č. 184/2009 o odbornom vzdelávaní, ktorý mimochodom významne pomohol odbornému vzdelávaniu – a na tom sa určite zhodneme –, sa hovorí o tom, že „samosprávny kraj v rámci svojej pôsobnosti sa vyjadruje k zriaďovateľom stredných škôl vo svojej územnej pôsobnosti, k počtu tried prvého ročníka všetkých stredných škôl pre prijímacie konanie v nasledujúcom školskom roku z hľadiska potrieb trhu a práce“, čo je podľa mňa výborná vec. Napokon preto vznikli aj krajské rady odborného vzdelávania. My sme začali touto krajskou radou ešte predtým, ako bol zákon v platnosti, a naozaj to prináša významné synergické efekty medzi zamestnávateľom, odborármi a ďalšími. Nuž ale ako môžeme vôbec teraz hovoriť za samosprávne kraje, môžeme takéto niečo vyžadovať, keď v zákone č. 245 nie je žiadna povinnosť pre tieto subjekty, aby nám to hlásili? Tu som očakával, že by vaši odborníci predsa len niečo urobili. A ja prídem s pozmeňujúcim návrhom v druhom čítaní, aby sme takéto niečo do zákona č. 245 dostali, aby sme to skĺbili, veď nám ide o spoločnú vec. My sme predsa najväčší poskytovatelia stredného vzdelávania v kraji, popritom je zopár, v úvodzovkách, môžem povedať, „zopár“ stredných škôl, ktoré sú neštátne alebo cirkevné a všetci chceme to isté. Ale ak nám dávate túto povinnosť v 184-ke, tak som očakával v 245-ke, v zákone, že sa to objaví. Samozrejme, podám pozmeňujúci návrh. Ďalšia záležitosť, ktorá sa týka zákona č. 245, by mala odstrániť takisto legislatívnu dieru po určitom fungovaní tohto zákona, môžeme povedať, takmer dvojročnom, je, že v § 9 ods. 1 písm. b) zákona č. 596/2003 o štátnej správe v školstve a školskej samospráve je uvedené, že môžu samosprávne kraje pri prenesenom výkone štátnej správy zriaďovať a zrušovať tzv. strediská praktického vyučovania. To hovorí zákon č. 596 o štátnej správe v školstve a školskej samospráve. Nuž ale keď sa pozrieme do zákona č. 245, pozrieme sa do § 113, kde sú taxatívne vymenované všetky tie tzv. školsko-výchovné vzdelávacie zariadenia, tak tam záhadne už chýba toto stredisko praktického vyučovania. Ja si myslím, že tam patrí to stredisko praktického vyučovania, mnohé samosprávne kraje ho majú, ale tento zákon č. 596 ho umožňuje ako prenesený výkon štátnej správy. Ja si myslím, že je to úplne správne. Čiže tu si myslím, že do § 113 je potrebné toto doplniť a prídem rovnako s pozmeňujúcim návrhom. Pokiaľ si to neosvojíte, pán minister, čo by som bol veľmi rád, počas rokovania vo výboroch, pretože si myslím, že je to správna vec a odstraňujeme tým nedostatky v zákone. Takže, vážené panie poslankyne, vážení páni poslanci, aby naozaj nedošlo k nedorozumeniu, lebo v tých vyjadreniach koaličných poslancov cítim, ako keby sme boli proti výučbe angličtiny. Vôbec nie, naozaj. Ale poďme k nej pristupovať s úctou, pokorou a naozaj tak, aby sme mali vzdelaných učiteľov, ktorí budú učiť lepšie ako len to, aby niekto si vedel hamburger vypýtať alebo sa ohlásiť, keď bude opitý. Ďakujem pekne. (Potlesk.)