V. Veteška, podpredseda NR SR: (2004-06-23):
J. Matuský, predseda Úradu pre reguláciu sieťových odvetví: Aha. Takže my sme s tým počítali a, samozrejme, v tom vzorci, ktorý stanovuje maximálny príjem regulovaného subjektu, je jeden koeficient, Z, ktorý je tam preto, že ak sa zmení napríklad cena plynu na svetových trhoch, že klesne, alebo stúpne, regulovaný subjekt nás požiada o zmenu ceny. Ja som spomínal, že už v tomto roku sa možno dočkáme prvej zmeny v rámci regulačného roku. Zistilo sa, že jeden subjekt má väčšie príjmy, než sme mu umožnili. Očakávame, že v najbližších týždňoch nás požiada o zmenu rozhodnutia a cena elektriny klesne. Asi nie príliš veľa, lebo je to subjekt, ktorý sa podieľa na celkovej cene len piatimi percentami, ale aj tak tam dôjde k poklesu ceny, ktorá sa môže prejaviť u tých veľkých odberateľov, ktorí sú pripojení priamo na veľmi vysoké napätie. Emisia, obchodovanie, ak sa táto položka objaví v príjmoch regulovaného subjektu, je pre nás zaujímavá, lebo obsahuje príjem tohto subjektu a my s ním potom kalkulujeme v cene. Reštrukturalizácia regulovaných podnikov. Samozrejme, regulácia je tak postavená, aby tlačila na reštrukturalizáciu. To znamená, že metóda regulácie, ktorá sa volá regulácia obmedzením výnosnosti, práve tlačí subjekty k tomu, aby podnikali racionálne. Je ich vecou, či niečo zrušia, či si nejaké služby budú kupovať. Jednoducho, oni sa musia zmestiť do nákladov, ak chcú vytvárať pre nich určený zisk. A metóda regulácie napríklad pre Slovenský plynárenský priemysel je postavená tak, že ich vlastné náklady musia každý rok klesnúť o 2 %, ak chcú dosiahnuť tú mieru zisku rovnakú ako v roku predchádzajúcom. Navýšenie cien v prospech distribútorov. Ja mám pred sebou tabuľky, ktoré hovoria o tom, ako sa vlastne ceny zmenili v roku 2003. Naozaj tam došlo k nárastu a najväčší bol u distribúcie. Pán poslanec, máte pravdu, tam ten nárast bol najväčší. Na tom náraste, celkovom, sa výroba, to znamená Slovenské elektrárne, podieľali piatimi percentami, prenos 1 % a distribúcia 12 %. Je to tak, tam ten nárast bol najväčší a bolo to z toho dôvodu, že tam sa asi najmenej príjmov na tom konci dostávalo. To bol aj ten problém v Kalifornii, že práve na tom konci, na tom konci sa nedostávali príjmy, ktoré tieto subjekty potrebujú na to, aby mohli efektívne podnikať. Bolo to analyzované, bolo to zvažované a v čase nasadenia regulácie všetky informácie svedčili o tom, že takáto úprava cien je nutná na to, aby aj distribúcia fungovala spoľahlivo. K nákladom, uviaznutým, snáď toľko, že je to naozaj zložitý problém a komplexný, ja mám niekedy dojem, že tam sa pletú dva pojmy, náklady utopené a náklady uviaznuté, lebo je rozdiel v týchto nákladoch. Ak jeden ide podnikať, musí niečo vybudovať. Ak odíde z trhu, tak je to jeho náklad utopený. Sú potom iné náklady, ktoré sú spôsobené zlým rozhodnutím štátu. To sú naozaj tie náklady uviaznuté a tam je potrebné, aby o tom štát rozhodol, aby aj zabezpečil umorovanie týchto nákladov niektorou z metód, ktoré sú vo svete obvyklé. Tých metód je niekoľko, je ich možné nechať zaplatiť investorom, to znamená, že je nejaká cena podniku, sú nejaké náklady uviaznuté, o to sa cena podniku zníži a máme pokoj. Sú iné metódy, keď sa náklady umorujú dlhú dobu, trebárs 20 rokov nejakou malou sumou. Záleží na tom, či vláda uprednostní prínos peňazí do rozpočtu, okamžitý, alebo iným spôsobom umorovanie nákladov, uviaznutých. Ja aplikáciu maximálne urýchlim. Ďalej pán Mikuš tu vymenoval niekoľko bodov, ktoré by bolo potrebné riešiť. Áno, ja s ním súhlasím, ale zase platí to, čo som povedal, niektoré sú naozaj naša pôsobnosť a budeme sa nimi zaoberať, iné je pôsobnosť ministerstva hospodárstva a budeme tlmočiť naše predstavy o tom, že túto vec treba riešiť. Mňa tam zaujala jedna vec, pán Mikuš. Tepelné dispečingy. Ja som práve spomínal, že úrad vytvoril štyri pracoviská v sídlach vyšších územných celkov. Ten úmysel bol dvojvrstvový. Prvý - úspora určitých nákladov na cestovanie a ten druhý - prenesenie zodpovednosti za reguláciu tepelnej energetiky priamo vo vyšších územných celkoch, lebo výroba tepla, to nie je celoštátny monopol. To je monopol miestny a tam nech si rozhodujú o tom, aká bude štruktúra výrobcov tepla, aké budú mať siete, či budú prepojené a aké budú ceny. Štát, to sme my, my vytvoríme nástroje, to znamená zákon, výnosy, vyhlášky a tá realizácia by mala byť u nich, tých vyšších územných celkov. Samozrejme, to je predstava, moja, ktorá sa nemusí zhodovať s predstavou vlády. Pán Ševc, sociálny rozmer regulácie. Naozaj nie je to v náplni Úradu pre reguláciu sieťových odvetví, lebo my sme inštitúcia, ktorá má regulovať ekonomicky, nie sociálne. To robila vláda a vieme, kam to došlo. Napriek tomu sme spracovali projekt Dopad zmeny taríf na nízkopríjmové domácnosti. Bolo to podporené Svetovou bankou, tento projekt bol hodnotený veľmi vysoko, lebo analyzoval, čo sa stane, ak v nejakom štáte ako Slovensko sa skokovo zmenia ceny, ako to dopadne na tie nízkopríjmové domácnosti. A bol to návrh opatrení pre vládu ako tento dopad má riešiť. Minister práce, sociálnych vecí a rodiny tieto podklady dostal a myslím, že niektoré momenty z tohto projektu zakomponoval do svojich dokumentov. Pán predsedajúci, to je asi všetko.