Kolíková, Mária, ministerka spravodlivosti SR (2020-12-03):
Ďakujem veľmi pekne, pán predsedajúci. Vážený pán predseda Ústavného súdu, vážené pani poslankyne, vážení páni poslanci, je mi vlastne cťou, že vám môžem predstaviť v tomto procese legislatívnom v parlamente návrh ústavného zákona, ktorým sa mení a dopĺňa ústava. Vnímam, že je to jeden z kľúčových návrhov, ktorý predkladá táto koalícia parlamentu, pretože súvisí s hodnotami, ktoré vyznávame, a považujeme za dôležité, aby sa objavili jednoznačne v ústave a súvisia priamo s reformou justície. Celý návrh novelizácie ústavy bol vypracovaný na základe programového vyhlásenia vlády. Ako som už hovorila v prvom svojom slove, tak riešime kľúčové otázky, ktoré súvisia s pôsobnosťou Súdnej rady, s ohľadom na všetko, čo sa dnes deje v justícii, potrebu očisty, ktorá je jednoznačná. Potrebujeme mať úplne jasné mantinely pre Súdnu radu, aké má možnosti v rámci previerok, ktoré súvisia so sudcami, či už s tými, ktorých máme v systéme, alebo s tými, ktorí nám do systému vstupujú. S tým súvisí i potreba jednoznačného vymedzenia pôsobnosti Súdnej rady smerom k previerkam sudcov, či už to súvisí s majetkovými priznaniami až po preverenie statočnosti alebo by sme mohli povedať spoľahlivosti sudcu pre jeho výkon funkcie v súdnictve. Aby mohla Súdna rada splniť tieto všetky nové kompetencie, ktoré má jasne vymedzené jednak v ústave, ale potom aj vo vykonávacom predpise, právna úprava v ústave na to priamo reaguje, to znamená, chceme profesionalizovať Súdnu radu a jednak tým, že okrem predsedu Súdnej rady dávame možnosť profesionalizácie aj pre podpredsedu Súdnej rady. Je to veľmi dôležité preto, aby Súdna rada bola plne funkčná a spôsobilá vykonávať naozaj v tomto smere rozsiahlejšie kompetencie, ktoré sú jasne vymedzené v ústave a potom sa odzrkadľujú aj vo vykonávacom zákone. To, čo vnímam ako úplne kľúčové v rámci tejto novely, je zriadenie Najvyššieho správneho súdu. Najvyšší správny súd je jednak dôležitý pre oblasť tzv. správneho súdnictva, to znamená pre oblasť sporov občana so štátom, či už sú to stavebné konania, daňové konania, colné konanie, ale to, čo je kľúčové, je, že Najvyššiemu správnemu súdu dávame disciplinárnu právomoc nad sudcami, prokurátormi aj ostatnými právnickými profesiami, ku ktorým to vymedzí zákon. To znamená, či sú to exekútori, notári, ale, samozrejme, veľká debata tu bude aj v pôsobnosti smerom k advokátom. Bez novely ústavy by zriadenie Najvyššieho správneho súdu nebolo možné. V tomto smere je úplne kľúčová novela práve v tomto bode, ak chceme mať jednoznačnú inštitúciu, ktorá má takúto pôsobnosť, a to Najvyšší správny súd je nevyhnutná zmena ústavy. V súlade s programovým vyhlásením vlády v novele ústavy sú jasne vymedzené nové kompetencie Ústavného súdu, ktoré súvisia s kreovaním Najvyššieho správneho súdu. To znamená, istým spôsobom na jednej strane odbremeňujeme Ústavný súd, na druhej strane mu dávame podľa mňa kľúčovú kompetenciu v súvislosti aj s individuálnym prieskumom sťažností fyzických a právnických osôb. Dávame možnosť do budúcna tiež začať konanie o súlade právnych predpisov. To znamená, mimo vymedzených orgánov verejnej moci dávame tento priestor aj fyzickým a právnickým osobám. Myslím si, že je to kľúčové pre ochranu ústavnosti, čo sa týka súladu právnych predpisov s ústavou. V súvislosti s jasným vymedzením priestoru, v ktorom sudcovia vykonávajú justíciu, je dôležité, aby bolo zrejmé nielen začiatok na základe akých podmienok, ale aj koniec. To, čomu sme čelili, bolo nejednoznačné, kedy vlastne sudca končí s výkonom funkcie sudcu. Ústava k tomu jednoznačne dáva pravidlo a to... Návrh, ktorý vlastne k vám prišiel, je návrh 65 rokov s možnosťou pre sudcu, aby sa predĺžil na 68. Po veľkej debate aj s predstaviteľmi justície, aj s poslancami, keď bol tento návrh už v parlamente, nakoniec ja sa teším, že ten nový konsenzus je a bude v súlade, bude aj súčasťou pozmeňovacieho návrhu, je nakoniec 67 rokov. Si myslím, že či jeden, alebo druhý variant je vynikajúci, pretože je to dôležité aj že bude jednoznačné, kedy a akým spôsobom končí výkon funkcie sudcu a myslím si, že je to aj dôstojný spôsob pre zánik funkcie sudcu. Vymedzujeme vekový cenzus nielen pre všeobecných sudcov, ale aj pre ústavných sudcov. Nie je to náš výmysel. Súvisí to aj s odporúčaniami Benátskej komisie, ktorou sme sa zaoberali pri vymedzení otázky takéhoto vekového cenzu, a práve preto je rozdielny vekový cenzus, ktorý je stanovený, pre sudcov Ústavného súdu a pre sudcov všeobecného súdnictva, pretože je to iný výkon justície. Je to iný výkon súdnictva, prieskum ústavnosti, čo je, by som povedala, kľúč pre kompetenciu Ústavného súdu, jednoducho iný výkon súdnictva, ako ten, ktorý majú denno-denne s príslušným nápadom sudcovia v rámci všeobecného súdnictva. V rámci toho je namieste rozlišovať výkon funkcie všeobecného sudcu a Ústavného súdu, a preto je tu rozdielny aj vek, pri ktorom predpokladá novela ústavy zánik funkcie. V súlade s tým, že máme zato, že treba jasne vymedziť priestor, v ktorom koná sudca, a keď pochybí, tak aké je vyvodenie jeho zodpovednosti. Bolo namieste zaoberať sa aj otázkou, ako je vymedzená imunita sudcu. Najprv bol návrh vypustiť úplne tento článok práve po debate veľmi širokej aj s predstaviteľmi justície a nakoniec odbornej a širokej verejnosti. Ostáva tu imunita, ale je naozaj jednoznačne vymedzená tak, že ak sudca pochybí tak vážne, že sa jedná o trestný čin alebo disciplinárne previnenie, tak pre takúto situáciu imunita neplatí. Je to absolútne namieste, je to v súlade s právnym štátom, demokraciou, je to v súlade s ústavami aj iných krajín v rámci Európskej únie, v rámci Európy a si myslím, že to je dobrá cesta, ktorou sa bude uberať aj Slovensko. Denno-denne sme konfrontovaní aktuálne prípadmi korupcie, zneužívania právomoci verejných činiteľov veľmi úzko prepojenými s predstaviteľmi justície. Tieto prípady jednoznačne nás traumatizujú vôbec ako spoločnosť a prispievajú k tomu, že dôveryhodnosť justície naozaj rapídne klesá. Neviem, či je ešte možné, aby sa nám dostala na nižší bod, kam sme sa dostali s dôveryhodnosťou justície na Slovensku. Verím tomu, že právna úprava, ktorú prinášame, ktorá je súčasťou tejto zmeny ústavy, by mala práve napomôcť k tomu, že mechanizmy, ktoré sa javia, že neboli dostatočné v rámci aj justície, tak budú účinné. A práve na to, aby boli účinné, je potrebná táto zmena ústavy, pretože jednoznačne je potrebné k tomu vymedziť ako úlohu pre Súdnu radu, jednoznačne s tým súvisia aj vymedzenia nanovo imunity, jednoznačne s tým súvisia aj zriadenie Najvyššieho správneho súdu. Takže vnímam ako veľmi kľúčový nástroj práve túto zmenu ústavy, aby sme sa posunuli ďalej a mali tu jasné mechanizmy aj do budúcna, aby systém na Slovensku fungoval tak, že tí, ktorí v justícii nemajú byť, tak boli na základe systému, ktorý bude fungovať, z neho boli vytlačení, boli jednoznačne označení a justície sa vedela takýmto spôsobom očistiť. Pretože tým, že Súdna rada bude mať jasnú kompetenciu v tejto oblasti, bude priebežne každý rok sa naozaj dôsledne zaoberať majetkovými priznaniami. Ak tu budú jednoznačné pochybenia, ak tu nebude preukázané legálne nadobudnutie majetku, bude mať na to nástroje, aby mohla, mohla pokračovať ďalej so zisťovaním, či daná osoba sudcu vie alebo nevie preukázať nadobudnutie takéhoto majetku. Ak tu budú naďalej pochybnosti, aby k tomu mohla dať príslušné účinné podnety či už smerom k tomu, že sa dôsledne bude zaoberať vôbec celkovou spoľahlivosťou danej osoby, alebo spustí mechanizmy disciplinárnych konaní, trestných konaní na to, aby takéto osoby sme dostali z justície von. Je to dôležité preto, aby tí sudcovia, ktorých si naozaj vážime, že v justícii sú, aby tí získali dôveru aj u verejnosti. Ale dá sa to jedine tak, že tí, čo tam nepatria, tak ich dostane odtiaľ von. Návrh na zmenu ústavy, ktorý máte, nebol zo dňa na deň. Už v marci v programovom vyhlásení vlády sme jednoznačne povedali, čo má byť súčasťou reformného balíka tejto vlády v oblasti justície a čo sa predpokladá, že bude v ústavnom zákone, teda čo sa predpokladá, že bude súčasťou zmeny ústavy. To znamená, že od marca bola konfrontovaná široká verejnosť, čo plánuje táto vláda urobiť v oblasti justície, čo plánuje, že bude súčasťou zmeny ústavy a súvisí s tým reformným balíkom pre očistu justície. Od marca do júna veľmi intenzívne pracovala legislatívna skupina na ministerstve spravodlivosti s ústavnými právnikmi či už to boli z ľudia praxe, alebo akademici na príprave novely ústavy. Začiatkom leta bol návrh daný do legislatívneho procesu. To znamená v riadnom, plnom legislatívnom procese. Bol tu priestor celé leto pripomienkovať návrh ústavy. My sme veľmi dôsledne brali všetky podnety, ktoré prišli, či už z oblasti justície, či už z oblasti ostatných pripomienkujúcich subjektov. Veľmi dôsledne sme osobitne vyhodnocovali pripomienky Súdnej rady, Najvyššieho súdu, ale aj ostatné pripomienky, ktoré prišli, od jednotlivých sudcov, súdov. Ja osobne som mala stretnutie so všetkými sudcami v rámci Slovenska, v rámci stretnutí s predstaviteľmi justície všeobecných súdov. Mala som osem stretnutí, ktoré boli organizované s predsedami krajských súdov. To znamená, dala som možnosť každému sudcovi sa so mnou stretnúť a diskutovať o novele a o zmenách, ktoré sú tu. Aj s ohľadom na podnety, ktoré som dostala priamo aj z týchto diskusií, tak som ich reflektovala potom následne v rámci legislatívneho procesu. Osobitne veľmi dôsledne sme vyhodnocovali vekový cenzus, tak ako sme ho nastavili. Preto ja som rada, že či už by to bol návrh, ktorý bol súčasťou už návrhu, ktorý išiel do parlamentu, ale aj ten, ktorý viem, že bude súčasťou pozmeňovacieho návrhu, ktorý som povedala, že sa mení na 67 a je to fixná a jasná hranica pre vek. Viem, že toto je prijateľné pre justíciu a je to podľa mňa dôležité. Teda chcem povedať, toto nebolo robené od stola, toto nebolo robené nijakým spôsobom kabinetne. Bolo to robené naozaj v úprimnej, veľkej diskusii naprieč so všetkými. Každý mal možnosť sa vyjadriť. Nielen koaliční partneri, ale ktokoľvek. Ktokoľvek, kto mal zato, že tá reforma je alebo nie je dôležitá. Každý sa mohol vyjadriť, každý podnet, ktorý prišiel, tak sme sa s ním dôsledne zaoberali. Následne návrh išiel do legislatívneho procesu ďalej. V septembri bol schválený vládou, prišiel návrh do parlamentu a, samozrejme, ďalej sme viedli veľmi vážne rokovanie a dali sme priestor, samozrejme, aj poslancom, aby sa vyjadrili k návrhu zmeny ústavy, pretože a chcem osobitne sa tomu venovať, pretože viem a čakám, že určite bude predmetom debaty aj to, čo je a čo nie je prílepkom, čo teraz vnímam, že na jednej strane je dôležité, ale v niečom mi príde, že už je to nejaká atraktívna téma, ktorou sa treba zaoberať, bez ohľadu na to, či tu vôbec niečo je alebo nie je prílepkom. Návrh na zmenu ústavy bol vedený k reforme justície. Faktom ale je, že akýkoľvek návrh, ktorý príde do parlamentu, tak si myslím, nemôžem vnímať ani ja ako predstaviteľ vlády, že úzkoprso bude sledovať len to, čo som mala ja ako predkladateľ na mysli. To znamená, že jednoznačne musí mať aj poslanec k dispozícii priestor, aby s ohľadom na tú právnu úpravu, ktorá je otvorená, tak k nej mohol dať nejaký pozmeňovací návrh. Si myslím, že o tom je úloha poslancov. A je absolútne v poriadku, keď k tomu je daný priestor. A že to nemusí byť v úplnej zhode s predkladateľom. Jednoducho tak to je. Ak sa jedná o zmenu ústavy, tak som si vedomá toho, že od začiatku tu bol priestor na realizáciu reformy justície. Tak bol aj robený celý návrh. Ale uvedomujem si, keďže sa jedná o zmenu ústavy, tak aj v rámci parlamentu bol namieste napríklad už pozmeňovací návrh v oblasti školstva, ktorý bol, že rozširujeme právomoc prezidentky na odvolávanie profesorov, lebo to súvisí s aktuálnou verejnou diskusiou aj k otázke plagiátorstva. To znamená, že už tu sa otvoril vlastne ten priestor na to, že ústava a zmena ústavy nie je iba o reforme justície, ale jednoducho je aj k iným oblastiam, ktoré jednoducho do ústavy patria. Otváram túto debatu preto, lebo čakám, keď budú prípadne ďalšie pozmeňovacie návrhy od poslancov, že prvou debatou bude k tomu, čo je a čo nie je prílepkom. A preto chcem k tomu zaujať jasný postoj hneď teraz. Ak by sme veľmi úzkoprso pristupovali k tomu, že ústava a zmena sa môže týkať len reformy justície, tak by to potom vyzeralo tak, že ak by sme chceli zmeniť napríklad toto oprávnenie pani prezidentky, pána prezidenta, tak by sme asi museli otvárať iba právo na vzdelanie alebo by sme museli otvárať, neviem, asi oblasť v ústave, ktorá súvisí len so školstvom. To znamená, upozorňujem na to preto, a pritom je jasné, že má zmysel, ak chceme teda bojovať s plagiátorstvom, toto oprávnenie rozšíriť a keďže máme na stole zmenu ústavy, tak je podľa mňa úplne legitímne, že je tu poslanecký návrh na rozšírenie takejto právomoci. A to len ukazujem na príklade, že rozumiem, že ak sa stretnem aj s pozmeňovacím návrhom, ktorý je absolútne legitímny, že treba sa ním vážne zaoberať a nemôžem úzkoprso nazerať iba na to, že by sa mi páčilo, keby to súviselo len s reformou justície. Otváranie ústavy je jednoducho veľká vec. Každý máme nejaké predstavy, čo má byť v základnom zákone štátu. A ja úplne rozumiem legitímnej požiadavke aj poslancov, keď majú návrh zmeny ústavy na stole, že uvažujú nad tým, čo by v ústave malo byť ešte zakotvené. To len chcem povedať k tomu, keď sa budeme stretávať s pozmeňovacími návrhmi a budeme o nich diskutovať a budeme uvažovať o tom, že či to súvisí, alebo nesúvisí s justíciou. Chcem len k tomu povedať, že je absolútne legitímne, že nejaký návrh ani nebude úplne korešpondovať s témou justície. A keďže tu vidím pána predsedu Ústavného súdu, vnímam, že je dôležité sa pozastaviť pri jednej téme. Ja som sa stretla s tým, že téma, kto má navrch či Ústavný súd, alebo ústavodarca, a to či to má, alebo nemá riešiť zmena ústavy, že to riešenie, ktoré navrhujeme, a to je vymedzenie prísne kompetencie Ústavného súdu v tejto súvislosti, že to bolo, že táto právna úprava bolo prijatá kabinetne. Stretla som sa s tým a chcem k tomu zaujať tiež teraz jasný postoj. Tak ako som povedala, my sme celý návrh na zmenu ústavy dávali do legislatívneho procesu v júli. Téma bola jednoznačná pre zmenu ústavy a tá súvisela s reformou justície a aj s vymedzením niektorých kompetencií Ústavného súdu, pretože sa to týkalo otázky kreovania Ústavného súdu, otázky vymedzenia osobitne tých kompetencií, ktoré súvisia so zriadením Najvyššieho správneho súdu. A tu veľmi legitímne v rámci legislatívneho procesu prišiel podnet v čase, vlastne v rámci legislatívneho riadneho procesu, to znamená, my sme dali návrh, prišli pripomienky od pripomienkujúcich subjektov a jedna z tých pripomienok bola, že je tu potrebné s ohľadom aj na rozhodovaciu činnosť Ústavného súdu vymedziť kompetencie Ústavného súdu v tejto oblasti, pretože je jednoznačné, že v zmysle ústavy Ústavný súd nemá právomoc posudzovať ústavnosť, ústavný zákon s ústavou. A keďže sa k tomu priklonil v jednom rozhodnutí a bolo veľmi kontroverzne aj tak vnímané širokou verejnosťou, že je namieste, aby ústavodarca k tomu zaujal postoj a tento vzájomný vzťah medzi ústavodarcam a Ústavným súdom vymedzil. Vnímala som to ako veľmi legitímnu požiadavku. Bola k tomu veľká a široká diskusia v rámci koalície. Naozaj široká aj s ústavnými právnikmi a dospeli sme k záveru, že je to veľmi legitímne a že je namieste takúto právu úpravu urobiť. Veľmi transparentne následne potom, ako došlo k dohode, že je namieste mať aj takéto vymedzenie v novele ústavy. Toto vymedzenie išlo ďalej na legislatívnu radu vlády, to znamená riadny verejný proces. Zverejnený návrh išiel ďalej. Táto časť už bola aj v návrhu zmeny ústavy, ktorá išla na vládu, z vlády do parlamentu. To znamená, pri najmenšom trikrát to bolo jednoznačne verejné, že je súčasťou návrhu aj vymedzenie tejto kompetencie, takže žiadnym spôsobom to nebol žiadny kabinetný návrh, ale som zato, že je úplne legitímne, aby v pripomienkovom procese sa jednoducho upravoval návrh, ktorý tam ide. Veď potom o čom je celý pripomienkový proces, ak by to bolo o tom, že ide návrh od predkladateľa a nejakým spôsobom sa nemení. Veď je úplne prirodzené, že ak ja otváram nejakú tému osobitne s vymedzením postavenia Ústavného súdu, že jeden zo subjektov príde s tým, že má návrh ešte upraviť nejakú ďalšiu časť, ktorá s tým jednoducho súvisí. Takže určite odmietam akékoľvek úvahy o tom, že to bolo kabinetné. Bol to riadny legislatívny proces. Nemusíme súhlasiť, samozrejme, s tým, že či tá právna úprava sa nám páči, alebo nepáči, ale popieram akokoľvek, že by sa kabinetne prijala táto navrhovaná zmena vymedzenia Ústavného súdu a ústavodarcu. Ja mám zato, že je úplne legitímny návrh, ktorý predkladá, ktorý prekladám parlamentu, že sa takýmto spôsobom vymedzí postavenie Ústavného súdu a ústavodarcu. Čakám k tomu aj legitímnu diskusiu a môj postoj ako predkladateľa k tomu je ten, že si myslím, že je dôležité, aby sme vymedzili postavenie pre Ústavný súd. Môže mať veľké debaty k tomu do budúcna, že čo môže byť potenciálne materiálnym jadrom ústavy, k tomu naozaj treba veľkú debatu. Povedať si, čo tým materiálnym jadrom naozaj je, ak by sme potenciálne uvažovali do budúcna, že očakávam od Ústavného súdu, aby také materiálne jadro chránil. Ale bez toho, aby sme mali takúto debatu a mali k tomu úplne jasno naprieč, naprieč, to znamená nielen koalícia, ale aj opozícia. A tu musí byť úplne jednoznačná zhoda, pretože je to veľmi významná kompetencia, aby Ústavný súd mal navrch nad ústavodarcom a posudzoval, že či jeho krok je, alebo nie je v súlade s tým materiálnym jadrom, aby sme mali úplne jednoznačnú zhodu, že čo to vlastne je to materiálne jadro. Takže bez toho, aby sme to takto zadefinovali, tak máme zato, že teraz je dobré si povedať jasne, kto ten priestor na posudzovanie ústavy má a máme zato, že v tomto momente to má ústavodarca. Úvahy o tom, že tým pádom bezbreho je tu priestor na prípadné zneužívanie moci väčšinou, ktorá má viac ako 90 hlasov, úplne odmietam, pretože si myslím, že sa stačí pozrieť aj okolo a vidíme, že ten priestor, ak by tu naozaj niekto takýto bol a mal by takúto úvahu o zneužívaní moci, tak môže uvažovať o tom, že potom zruší Ústavný súd a vybuduje si to nanovo. A nie je to úplne nepredstaviteľné, pretože jeden z našich susedov nám ukázal, že sa to dá. Takže ja by som naozaj v tomto bola možno veľmi citlivá, ale čakám, že aj pán predseda nám k tomu niečo povie Ústavného súdu asi možno aj k tejto téme. Ale myslím si, že je úplne legitímne aj túto vzájomnú debatu k tomu mať a si myslím, že v tomto aj ten návrh predkladateľa je v tomto momente správny. Nejakým spôsobom tým nechceme znevažovať postavenie Ústavného súdu ani nejakým spôsobom predstaviteľov Ústavného súdu. Jednoducho si len myslíme, že v rámci vyváženia vzájomných mocí, že toto je dobré nastavenie a nejakým spôsobom tým nepredurčujeme ani nehodnotíme Ústavný súd a ani kvalitu. Týmto smerom vôbec naša úvaha nie je. Ide len smerom k tomu mať tu jasno vo vzájomnom vzťahu. Účinnosť navrhovaných zmien, ktoré navrhujeme v ústave, je od 1. januára 2020. Máme tu len vymedzené niektoré prípady, kde osobitne tie, ktoré súvisia so zriadením najvyššieho, pardon, 2021, so zriadením Najvyššieho správneho súdu, ktorý ma začať vykonávať vlastne v plnosti svoju účinnosť až od 1. augusta 2021, že tu osobitne je posunutá táto účinnosť. V súvislosti s Najvyšším správnym súdom, čo sa týka účinnosti tejto novej právnej úpravy, tak 1. január 2021 je ten moment, kedy by mal byť zriadený Najvyšší správny súd, to znamená, že by mala prebehnúť voľba predsedu, predsedníčky Najvyššieho správneho súdu pred Súdnou radou a následne do augusta 2021 tu bude priestor na to, aby sa plne vybudoval Najvyšší správny súd s novým predsedom, predsedníčkou a bol plne funkčný od augusta budúceho roka. Veľmi mi záleží na tom, vážené panie poslankyne, vážení páni poslanci, aby sa aj cez túto zmenu ústavy naša spoločnosť posunula v hodnotách ďalej. Aby sme mohli veriť, že na Slovensku platí spravodlivosť pre každého, že môžeme justícii dôverovať a máme k tomu potrebné opatrenia. Ja si dovoľujem vás preto požiadať o podporu pri prerokovaní tohto vládneho návrhu ústavného zákona, pretože som presvedčená, že práve táto zmena takýmto nástrojom je. Nech sa páči, pán predsedajúci, ďalej dám priestor v rozprave a teším sa na diskusiu.