P. Paška, predseda NR SR: (2007-01-30):
Vážené dámy, vážení páni, Národná rada nemá príliš veľa príležitostí, aby si pripomínala dôležité dejinné udalosti a historické medzníky. Nestáva sa často, aby medzi všetkými poslancami bola vôľa spoločne si uctiť pamiatku veľkých osobností minulosti. Slovensko má vo svojej histórii nemálo velikánov, ktorí si zasluhujú takú veľkú pozornosť a úctu celého národa, pozornosť a úctu všetkých občanov Slovenskej republiky. Jeden z týchto najvýznamnejších slovenských dejateľov je úzko spätý aj s históriou Národnej rady Slovenskej republiky, s koreňmi a vznikom slovenskej štátnej reprezentácie, so zárodkami slovenského parlamentarizmu. Meno tohto velikána našich slovenských spoločných dejín je Jozef Miloslav Hurban. V tomto roku si pripomíname 190. výročie od jeho narodenia. Azda nemusím nikomu pripomínať, kto bol Jozef Miloslav Hurban a aký význam mal pre uchovanie národnej a kultúrnej identity slovenského národa v 19. storočí. Jeho život a pôsobenie hovoria za všetko. Bol nielen prvým predsedom Slovenskej národnej rady, ale zároveň prvým, kto vznik takejto ustanovizne Slovákov od počiatku hájil a presadzoval. Bol najbližším priateľom Ľudovíta Štúra a najaktívnejším spomedzi štúrovcov. Neúnavný publicista, hĺbavý filozof, realistický politik, ušľachtilý človek, to všetko bol Jozef Miloslav Hurban. Patril k vodcom slovenského povstania v rokoch 1848 a 1849. Mierou vrchovatou sa pričinil o prijatie a šírenie slovenského jazyka, slovenskej kultúry, slovom – slovenskej bytnosti. Slovenský národ mu nevďačí za nič väčšie a za nič menšie ako za svoju vlastnú existenciu. Vážené pani poslankyne, páni poslanci, štát, ktorý si nepripomína najväčšie osobnosti svojich dejín, zákonite zabúda a štát, ktorý zabúda na svoju históriu, stráca pôdu pod nohami. Ak zabudneme na svoje korene, nemôžeme zmysluplne budovať svoju jedinečnosť a svoju identitu. V histórii sa skrýva kľúč k pochopeniu našej cesty a nášho smerovania. Slovenská republika vďačí za svoju existenciu všetkým tým, ktorí po stáročia obhajovali záujmy Slovákov. Nemôžeme spomínať na všetkých, no je našou povinnosťou pripomínať si aspoň tých najväčších. Som presvedčený, že nikto nepochybuje, že Jozef Miloslav Hurban patril k tým najväčším postavám slovenských dejín. V rokoch meruôsmych, keď sa rozhodovalo o osude mnohých európskych národov, patril k tým, ktorí pochopili, že len vytrvalou osvetou svojich rodákov a zanieteným bojom za ich spoločné záujmy dosiahne pre svoj národ to, na čo má každý národ právo – vlastné sebaurčenie a zvrchovanosť. Nebyť Jozefa Miloslava Hurbana a jeho druhov, dnes by sme nemali záchytný bod v podobe vlastného štátu, vlastnej domoviny. Nezabúdajme, dámy a páni, na to, že v 19. storočí existencia Slovenskej republiky nebola až takou samozrejmosťou. Tá nebola samozrejmosťou ešte ani pred 20 rokmi v 19. storočí, v časoch, v ktorých žil Jozef Miloslav Hurban, nebola samozrejmosťou ani existencia slovenského národa a slovenského jazyka. Iba vďaka mužom a ženám, ktorí neváhali zasvätiť svoj život myšlienke slovenskej svojbytnosti, tu dnes môžeme sedieť ako predstavitelia suverénneho štátu, ktorý si sám určuje svoju budúcnosť. Na minulosť našej vlasti musíme hľadieť s pokorou a úctou. Nestačí poznať svoju históriu, treba si ju aj vážiť. Slovenská republika je príliš mladým štátom, aby mohla zabúdať na svoje dejiny a vývoj. Slovensko je príliš malou krajinou na to, aby mohlo opomínať význam histórie, dejín a kontinuity. Práve historická kontinuita je tým, čo nám môže ukázať správny smer pri voľbe našej spoločnej cesty. Naša história je stále s nami, neustále si ju nosíme so sebou ako neodňateľnú súčasť národnej identity. Môžeme sa na ňu dívať kladne alebo záporne, nekriticky či s rozvahou, idealisticky alebo realisticky. Jedno je však isté, dámy a páni, musíme sa na ňu dívať. Nesmieme zabúdať na našu minulosť, na našich predkov, na ľudí, ktorí sa zaslúžili o to, že dnes máme vlastný štát a národ. Územie Slovenska bolo po stáročia súčasťou rôznych štátnych útvarov, či už Habsburskej monarchie, Rakúsko-Uhorska alebo Česko-Slovenska. Historické a kultúrne skúsenosti Slovákov v rámci štátnych zväzkov s Maďarmi či Čechmi prispeli k vytváraniu našej spoločnej identity, národného povedomia a občianskych cností. Netreba si zakrývať oči ani nad skutočnosťou, že slovenský národ bol počas 20. storočia súčasťou aj dvoch nedemokratických režimov. Zakaždým však dokázal nájsť vnútornú silu na odboj voči neslobode a zbaviť sa autoritárskej mašinérie. Úspešným bojom za slobodu a demokraciu získal potrebnú hrdosť a sebavedomie, ktorá dnes patrí k našej spoločnej identite. Tento boj Slovákov za národnú identitu sa začal ešte v 19. storočí a pri jeho zrode stál aj Jozef Miloslav Hurban. To najmenej, čo dnes môžeme urobiť, je nezabudnúť a pripomínať si, kto všetko sa zaslúžil o to, aby raz Slovensko mohlo byť sebavedomým a zvrchovaným štátom. Vážené pani poslankyne, vážení páni poslanci, som úprimne presvedčený o tom, že ak by dnes Jozef Miloslav Hurban žil a bol tu medzi nami, bol by šťastný, že jeho veľký sen sa naplnil. Sen, ktorému obetoval celú svoju dušu, celý svoj život. Sen, že Slováci raz budú mať vlastný štát a budú suverénne a zvrchovane rozhodovať o svojej budúcnosti. Som si istý, že Hurban by dnes s pocitom hrdosti vo svojom srdci pozoroval, že z jeho vysnívaného Slovenska sa stal uznávaný a medzinárodne rešpektovaný štát, že slovenčina je dnes jedným z oficiálnych jazykov Európskeho spoločenstva, že Slováci šíria svetom slovenskú kultúru a tradície a že Slovensko je dnes krajinou vzájomnosti, solidarity a mierového spolužitia. (Potlesk.) Verím, že Hurban by bol hrdý nielen na to, že Slováci po dlhom historickom zápase vybojovali svoju štátnosť a nezávislosť. Hurban by s potešením sledoval aj to, že Slovenská republika je dnes občianskym štátom, v ktorom mierumilovne spolunažívajú občania rôznych etník a rôznych národností. On svoj život zasvätil boju za uchovanie slovenskej národnej myšlienky v prostredí Uhorska. Dnes by však celkom iste s pokojom v srdci sledoval, že v slovenskej spoločnosti nezostalo takmer nič z resentimentov minulosti a že na Slovensku bok po boku žijú Slováci, Maďari, Česi či Rusíni, a to bez nevraživosti a svárov. Pyšne by sledoval, ako dnes v slovenskej Národnej rade, o ktorej vznik sa mierou vrchovatou pričinil, sedia bok po boku slovenskí poslanci spolu s kolegami maďarskej národnosti. Vzájomné uznanie, rešpekt a úcta, to bolo to, za čo bojoval a čomu zasvätil svoj život. Slováci a Maďari dnes žijú vo vzájomnom rešpekte a úcte. Som si istý, že Hurbanovo posolstvo sa naplnilo. Preto sa domnievam, že dnes žiaden občan Slovenskej republiky nemá dôvod pochybovať o veľkosti a význame Jozefa Miloslava Hurbana ani o čistote a úprimnosti jeho politických cieľov. Nezáleží na tom, či je niekto konzervatívec, liberál alebo sociálny demokrat, nezáleží na tom, či je niekto Maďar alebo Slovák, či je koaličný alebo opozičný politik, v tejto otázke nehrá žiadnu úlohu ani politické presvedčenie, ani národnostná príslušnosť. Som presvedčený, že všetci poslanci slovenského parlamentu si ctia odkaz historicky prvého predsedu Slovenskej národnej rady, odkaz človeka, ktorý položil korene slovenského parlamentarizmu, slovenskej štátnosti a nevdojak aj demokratického vývoja slovenskej spoločnosti. V roku 2007 si pripomíname 190. výročie od narodenia tejto mimoriadnej osobnosti slovenských dejín. Vyjadrujem presvedčenie, že celý tento rok by sa mal na Slovensku niesť v znamení tohto významného dejateľa. Domnievam sa, že niet vhodnejšej ustanovizne, ktorá by rok 2007 mohla vyhlásiť za Rok Jozefa Miloslava Hurbana, než je Národná rada Slovenskej republiky. Vychádzajúc z nespochybniteľného významu Jozefa Miloslava Hurbana, prvého predsedu Slovenskej národnej rady a veľkého slovenského buditeľa a štátnika, preto predkladám návrh uznesenia tohto znenia a zároveň vás žiadam o jeho podporu: „Národná rada Slovenskej republiky pri príležitosti 190. výročia narodenia Jozefa Miloslava Hurbana A. vyhlasuje rok 2007 za Rok Jozefa Miloslava Hurbana; B. konštatuje, že Kancelária Národnej rady Slovenskej republiky v spolupráci s Trenčianskym samosprávnym krajom sa bude aktívne podieľať na príprave kultúrnych podujatí pod názvom Rok Jozefa Miloslava Hurbana a v tejto súvislosti bude vo vstupnej hale Národnej rady slávnostne otvorená expozícia historických dokumentov a artefaktov týkajúcich sa života, diela a pôsobenia tejto významnej osobnosti slovenských dejín.“ Dámy a páni, chcem vás požiadať o podporu tohto vyhlásenia. Ďakujem. (Potlesk.)