Hlina, Alojz, poslanec NR SR (2013-09-24):
Vážená pani predsedajúca, vážení kolegovia; pani predsedajúca, dovolím si vás poprosiť, aby ste ma neprerušovali, venujem sa môjmu predloženému zákonu. Aj z povedaného len zrekapitulujem pre istotu, lebo je to dôležité a v tej spomenutej rozprávke, to som nespomenul, naozaj šla rozprávka v nedeľu večer. Predstavte si, čo nedeľa znamená v niektorých rodinách. Nedeľa je boží deň. Nedeľa je naozaj nedeľou a mala by zostať nedeľou a my si ctíme ako rodina nedeľu a boli sme úplne v pohode. Moje deti pozerali kreslenú rozprávku, ani som netušil, že im hrozí nejaké riziko, a potom zrazu to prehlušilo reklamou na vodku neviem koľkokrát destilovanú. A to ma naprudilo, to ma naozaj naprudilo, že kde to žijeme, kde to vlastne žijeme a čo si tu vlastne kto ešte dovolí, mi takto pokaziť nedeľu. To je jedna vec, ale druhá vec, že takto ovplyvňovať moje deti, ktoré bezbranne v dobrej viere pozerali kreslenú rozprávku, disneyovku. Nezmierim sa s tým. Vážení, SMER, ja budem hovoriť tak, aká je pravda, pravda je taká, že SMER vám tu predáva, v úvodzovkách, že ako ide robiť opony. Nejde robiť! Ja si dovolím tvrdiť, že možno aj s tým zámerom predložili ten zákon, aby nemuseli dostať pokuty. To, čo sa hovorí, že nebudú, že tie vysielania, predložený zákon ministrom Maďaričom spôsobí to, že tí vysielatelia nedostanú pokutu. To znamená, že už ani oni a ani koniec koncov ani doteraz nedostávali, ale nejaký ten Damoklov meč nad nimi visel. To, čo tu doniesol, som mu rozpitval a ešte sa tu naprudil, že to sa tomu nemám venovať v prvom čítaní. A v ktorom čítaní sa mám tomu venovať, keď sa hovorí o filozofii zákona? Viete, furt ma tu niekto poučuje. Tak povedzte mi v ktorom! Povedzte mi, v ktorom sa mám venovať? Keď filozofiou toho zákona, čo tu doniesol, bolo to, že síce tam dajú nejaké opony, ale zabudli na vykonateľné ustanovenia o pokutách. My nežijeme v božej krajine, žijeme na Slovensku. To tam zabudli dať. To znamená, nikto už nedostane pokutu. A k tomuto návrhu, k nevinnému návrhu. Poviem vám príbeh taký, pána Landmessera. Možno poznáte, to bola aj fotka taká známa, veľmi populárna fotka, kde všetci hajlovali a jeden človek tam takto stojí. (Rečník si založil ruky.) A tá fotka sa zachovala. Tá fotka je inšpiratívna. Tá fotka je inšpiratívna. Musia byť ľudia, musia byť niekde ľudia, ktorí povedia tak. Musia. Napriek vášmu palcu, ktoré vám niekto vložil do sŕdc, keď to mám byť taký patetický. Musia byť. Toto je najľahší spôsob, ako si to vyskúšať na tomto nevinnom zákone, ktorý je úplne jasný. Tu nemáme o čom debatovať, tu ja som vôbec nemusel stratiť čas. To sme bez diskusie, bez rozpravy mohli, jak sa hovorí, že ľavou zadnou posunúť ďalej. Už prosím vás pekne, keď už si ten palec do srdca vložíte, tak mi ukážte aspoň jedného Landmessera u vás. Jedného jediného človeka, ktorý nepôjde jak social proof, jak stádo tu v tomto nevinnom zákone, že tu pani Laššáková ukáže palec a on pôjde. Ukážte mi aspoň jedného, aby som si vás mohol, niektorých z vás, si poviem, okej, má to zmysel. Skúste. Landmesser sa volal a keď všetci hajlovali, tak on bol jediný, kto mal založené ruky. Doteraz si ho pamätáme. Tých, čo tam hajlovali, bohvie kde sú. A tohto si pamätáme. A pani Laššáková, taký malý odkaz na vás. Ak pri tomto zákone ukážete palec dole, tak nevylučujem jednu vec, že vám, neviem, kde to vo Vlkanove alebo kde to bývate, že vám doveziem plný autobus ľudí, ktorí majú problém s alkoholom, ich deti majú problém s alkoholom. Nevylučujem to. Nechápte to v zlom. Ja hovorím o tom, aby sme si uvedomovali našu osobnú zodpovednosť za politiku. Osobnú zodpovednosť za politiku. Čiže nevylučujem to, že keď si to neprehodíte na nejakého iného bezkamenného a vy dáte ten palec dole pri tomto návrhu zákona, nevylučujem, že to urobím.