M. Dzurinda, predseda vlády SR: (2005-07-06):
Myslím, že ten prvý je kľúčový a rozhodujúci a nezačnem inak ako v stredu ráno minulý týždeň, keď pán poslanec Fico mi povedal, ako ma má rád, že mi želá všetko najlepšie, ale že zároveň by som mal byť zodpovedný. Pán poslanec Fico, v stredu ráno som vám to povedal aj dnes večer vám to chcem povedať, výrazom elementárnej zodpovednosti pri navrhovaní odvolania vlády je mať pripravenú vládu inú. Keď som vám to povedal pred týždňom v stredu ráno, tak ste ma prerušovali s tým, že počas rozpravy takúto alternatívu predstavíte. Doteraz ste ju nepredstavili. Naopak, počul som vás tak trošku „vajatavo“ hovoriť v televízii, že veď to rieši Ústava Slovenskej republiky a na rade bude pán prezident. Pán poslanec Fico, ak by vznikla úradnícka vláda, dnes som tu čosi o nej počúval – akú by mala životnosť, akú by mala kredibilitu, ako by sa vyvíjala povesť Slovenskej republiky, aká by bola šanca pre takúto vládu získať podporu pre vládny program v Národnej rade Slovenskej republiky? Nemyslím si, že na to treba vysoké politické školy ani dlhodobú prax, aby som mohol konštatovať, že ak ste to mysleli s pádom vlády vážne a nie ste pripravený na takéto odpovede, že ste jednoducho konali nezodpovedne, krajne nezodpovedne. Pán poslanec Tkáč, toto nie je bohorovnosť vládnej koalície, toto je nezodpovednosť tých, ktorí navrhovali a navrhujú odvolanie vlády bez toho že by vedeli, čo bude zajtra. Toto s bohorovnosťou vládnej koalície nemá nič spoločné, to má spoločné s elementárnou politickou zodpovednosťou. O čom to teda naozaj bolo, pán poslanec Fico? Viacerí poslanci ste takéto otázky kládli, niektorí ste hľadali na tieto otázky aj odpovede. Naozaj sa obávam, že nešlo o nič iné, len ako o nie celkom vydarený pokus politickej strany Smer predvádzať aj v Národnej rade divadlo, zamestnávať médiá, populisticky sľubovať to, čo sa v politickej praxi uskutočniť nedá. Tak ako som vám povedal v stredu, generovať predstavu, že v tejto krajine môžeme menej pracovať, môžeme vyvíjať menšie úsilie, a pritom sa budeme mať lepšie. Ja osobne to považujem za populizmus, za pokus sľubovať absolútne nereálne riešenia, ktoré koniec koncov ste vecne ani nepredstavili. Teda zhrniem to kľúčové, to zásadné: Líder Smeru, hlavný navrhovateľ odvolania, zorganizoval udalosť, ktorá trvá už vyše sedem dní, udalosť, ktorú, samozrejme, ústava umožňuje a treba ju rešpektovať, ale udalosť, ktorá, ako počúvam, nebola ani rokovaná žiadna reálna alternatíva k tomu, čo by tu zajtra mohlo nastať, nejestvuje. Druhý bod. Iste ste si, panie poslankyne a páni poslanci, všimli, že som počul skoro celú rozpravu, určite som si tu odsedel dlhší čas ako hlavný navrhovateľ pán poslanec Fico. Počúval som pozorne a viaceré vystúpenia aj so záujmom a dovoľte, aby som povedal taký môj druhý súhrnný poznatok z tejto rozpravy. Alternatíva, ktorú sa snaží predstaviť politická strana Smer, presne tak ako som povedal v stredu pred týždňom, už nie je nijaká tretia cesta, už nie je nič nové, čo by sme tu neboli zažili alebo poznali, je to skrátka návrat k socializmu. To treba povedať pokojne. Pán poslanec Hopta to úplne jasne pomenoval, je to naozaj tak. Návrat k socializmu. My chceme reformy dolaďovať, Smer chce reformy zrušiť. Nezakryte hovorí o zrušení rovnej dane, o zrušení dôchodkovej reformy, vlastne o zrušení reforiem všetkých. Dobre a pozorne som počúval dvoje vystúpení pán poslanca Čaploviča, dnes to povedal veľmi jasne, keď kritizoval sociálnu nerovnosť. Veľmi silný akcent, veľmi silné volanie po nivelizácii, po rovnostárstve, po hodení uzdy tým, ktorí sú podnikavejší, odvážnejší, viacej riskujú a ktorí sú šikovnejší. O tom, že alternatívou Smeru je vlastne návrat k socializmu, svedčí aj rétorika lídrov politickej strany Smer. Pán poslanec Fico, často a rád hovoríte o chudobe, ale vy nejaký chudák nie ste. Keď vás počúvam, nadobúdam presvedčenie, že chudobe, chudobnejším, či už ľuďom, alebo regiónom, vôbec nerozumiete. Neponúkate nijaké riešenia voči takýmto ľuďom, nerozprávate sa s nimi. Práve naopak. V minulých rokoch som dospel k presvedčeniu, že z tých ľudí v Rusovciach, ktorých ste ohlupovali, by ste boli z nich zodrali aj kožu, len aby vám zverili výstavbu „barákov“, keď ste chceli byť novým veľkým slovenským veľkopodnikateľom. Myslím si, že cesta k riešeniu sociálnych problémov, a ja neskrývam, že jestvujú, a znova poviem, že určite pri tých hlbokých reformách sme urobili rozhodnutia, ktoré treba aj opraviť, naše reformy treba doladiť. To je úplne jasné. Ale som presvedčený, že iná cesta, ako poctivo a zodpovedne sa s týmito reformami vysporiadať, jednoducho nejestvuje. No a napokon ešte je tu tretí moment, ktorý by som chcel zmieniť. Základom alternatívy súčasnej vládnej koalície je evidentne spojenectvo Smeru s Komunistickou stranou Slovenska. Či sa vám to páči, alebo či sa vám to nepáči. Pán poslanec Zala, nevidím ho tu (reakcie z pléna), toto nie je demagógia, pán poslanec Zala, to sú konkrétne fakty, argumenty, ktoré o tom svedčia. Uvediem aspoň dva alebo tri. Tým prvým sú podpisy na hárkoch. Bez poslancov za Komunistickú stranu Slovenska by ste tých 30 podpisov nemali. Po druhé, vašimi najvášnivejšími zástancami a bojovníkmi boli naozaj poslanci za Komunistickú stranu Slovenska, ktorí nezakryte vidia budúcnosť krajiny, budúcnosť našej vlasti k návratu k tomu, čo sme tu mali do roku 1989. O tom oni otvorene hovoria. No a napokon viacerí páni poslanci z politickej strany Smer aj vy, pán poslanec Zala, opakovane ste nevylučovali budúcu povolebnú spoluprácu s Komunistickou stranou. Keď hovorím o Komunistickej strane, ani raz som nepoužil žiadne meno poslanca, ani z mojej strany nešlo o pokus pranierovať minulosť jednotlivých ľudí alebo členov politickej strany, či poslaneckého zboru. O iné mi išlo. Išlo mi o to, že sa tu rodí spojenectvo politickej strany, ktorá chce byť alternatívou súčasnej vlády, s politickou stranou, ktorá je nástupcom totalitnej Komunistickej strany Slovenska spred roku 1989. Toto je problém, pán poslanec Zala. (Potlesk.) Nikoho som neurážal, nikomu som do svedomia nevstupoval, ale problémom tohto spojenectva je, že Komunistická strana Slovenska sa od toho, čo páchala do roku 1989, nijako nedištancovala, naopak, k tomu sa hrdo hlási. A myslím si, že je našou elementárnou povinnosťou, aby sme toto ľuďom otvorene hovorili. Aby sme to hovorili, možnože v tomto prípade sa zhodnem s pánom Hoptom, pokojne, otvorene, pretože taká je realita súčasného Slovenska. A na záver, z toho, čo som dva dni pozorne počúval, mi predsa len vychádza, že lepšou alternatívou, ako je návrat pred rok 1989, návrat ku komunistom, návrat k represiám, ktoré ste tu desaťročia predvádzali, je poctivé vysporiadanie s ťažkým transformačným obdobím, ktoré sme nastúpili po roku 1989 a ktoré sme sa snažili najmä za ostatné roky priviesť k tomu, aby sme sa zbavili nerovnosti, aby sme prestali zadlžovať budúce generácie, aby sme vytvorili dobré predpoklady pre zdravú ekonomiku a dobiehanie životnej úrovne najlepších. Viacerí ministri a aj ja sám som vám ponúkal argumenty, ktoré hovoria, že máme štvrtý najrýchlejší hospodársky rast, že to ťažké je za nami, že máme šancu, keď nezídeme z cesty, aby sa životná úroveň našich spoluobčanov blížila k životnej úrovni občanov tých vyspelejších. Chcem povedať, že zo všetkého najnebezpečnejšia je ilúzia, ktorú najmä pán Fico dosiaľ úspešne vštepoval ľuďom, úspešne, lebo reformy naozaj boleli. Ilúzia, že sa môžeme mať lepšie, pritom sa môžeme menej trápiť, menej pracovať a všetko bude jednoducho akosi zázračným prútikom lepšie. Toto nefunguje ani vo vyspelých krajinách, toto nefunguje ani v Európe, to, čo funguje, je poctivý prístup, seriózne reformy, dialóg s občanmi a doladenie tých reforiem tak, aby aj občania stále viac cítili, že mali a majú zmysel. Takže, panie poslankyne, páni poslanci, chcem sa vám poďakovať za vašu aktivitu a opätovne chcem vás na záver rozpravy poprosiť, aby ste v záverečnom hlasovaní podržali vládu Slovenskej republiky, v ktorej mám česť byť predsedom. Ďakujem pekne. (Potlesk.)