Kaník, Ľudovít, poslanec NR SR (2012-09-25):
Ďakujem za udelenie slova. Nechcem vstupovať do tej rozpravy nejako veľmi často, aj keď to neznamená, že ešte nevstúpim, ale špeciálne musím teraz povedať tak, že, Peter, už ťa musíme brať ako splnomocnenca, lebo vieme, že budeš. Takže ber to ako prejav úcty a vážnosti k tomuto inštitútu, ktorý budeš zastávať, aj to, že naozaj mne vôbec nevadí, naopak, že práve ty budeš tou osobou, ktorá bude splnomocnencom, a zo strany SDKÚ – DS určite poskytneme všemožnú podporu a pomoc pri riešení problémov, s ktorými sa budeš potýkať. No a keď si teda vystúpil, tak kvôli tomu si dovolím hneď zareagovať, lebo vzdávam tým naozaj aj vážnosť, alebo chcem dať tú vážnosť tej pozícii dvojjedinej, ktorú teda budeš mať v blízkej budúcnosti. Chcem najprv povedať a usmerniť tú debatu, aby sme naozaj neodbehli do vedľajšej cesty alebo vybehli do koľaje, v ktorej nie sme. Ja viem, že to bude zvádzať, že to je jednoduchšie nás onálepkovať, onálepkovať SDKÚ – DS z rôznych negatívnych úmyslov a motivácií. A to by som bol nerád, pretože tým sa prestaneme baviť o podstate tohto návrhu. Bavme sa teda o podstate. Ty si začal tým, čo určite je veľmi zaujímavý materiál, ktorý mapuje historické korene prítomnosti rómskeho etnika na Slovensku. Tento návrh zákona ale vôbec nemá ambíciu, ani nechcel mať ambíciu, a to zdôrazňujem a podčiarkujem 250-krát, vyriešiť nahromadené problémy rómskeho osídlenia na Slovensku od Márie Terézie podnes. To naozaj nie je možné. Z tohto nás nálepkujú buď povrchnejšie médiá, ktoré veľmi rady z toho spravia senzáciu, alebo tí, ktorí to prevezmú od tých médií. Tu mi nedá, Richard Sulík, len takú poznámku, to naozaj si vari myslíš, že my keď sme robili tú tlačovku, že tam bol nejaký buldozér? Lebo ty si povedal, že s tým buldozérom v osade to nebolo dobré. Preboha, to snáď nie! (Smiech rečníka a smiech v sále.) To snáď nie! Tam žiadny buldozér, samozrejme, nebol, ani nič podobné. Ale to len ilustruje, ako nás vedia zviesť na úplne vedľajšiu, nesprávnu a slepú koľaj rôzne bulvárne alebo aj nebulvárne médiá, ktoré onálepkujú poctivú a dobrú snahu nejakými negatívnymi konotáciami a označeniami. Začul som, že podstata tohto návrhu je dobrá. No tak sa poďme naozaj o ňom baviť. To, či sa niekomu páčilo, že jedna, jedna z tlačoviek sa odohrala v teréne preto, aby bolo vidno, že čo znamená, aké výsledky prináša neustála a trvalá tolerancia budovania nelegálnych čiernych stavieb na cudzích pozemkoch. Ale veľmi by som chcel zdôrazniť, že tlačovky na túto tému, s týmto istým obsahom, o tomto istom zákone, s tými istými slovami bolo päť za dobu existencie návrhu tohto zákona. Tie štyri sa odohrali v štandardných priestoroch buď Národnej rady, alebo kancelárie SDKÚ – DS, to nikomu nevadilo, hovorili sme ale o tom istom, vážené dámy, vážení páni. Tak bavíme sa o podstate, o probléme, o návrhu na riešenie tohto problému, alebo preto, že nechceme riešiť problém, tak budeme hľadať výhovorky, že preto ho nemôžme podporiť, lebo ste ukázali realitu? My sme tam nevytvorili žiadne kulisy. My sme tam nenahnali žiadnych komparzistov, ktorí by mali vyvolať negatívny dojem neexistujúcej reality. My sme len ukázali, ako je to naozaj. Viete, ako sa označuje konanie a správanie sa, ktoré hovorí, že o istých veciach sa nepatrí hovoriť, aj keď vieme, že existujú a sú zlé, ale v slušnej spoločnosti sa o nich nehovorí? Takýto spôsob myslenia a konania od nepamäti, v slovenskej literatúre je mnohokrát zachytené, sa volá meštiacka morálka. Snáď nebudeme podliehať takémuto spôsobu videnia?! Ale, áno, keď ukážeme pravdu, povieme, pravda je takáto, poďme ju riešiť, ale hnev sa koncentruje na to, že chybou nebolo to, čo sa navrhuje riešiť, ale to, čo sa ukázalo ako realita, tak to je meštiacka morálka. Tento návrh zákona, zdôrazňujem opäť, nerieši staré existujúce čierne stavby, nech sú postavené kdekoľvek, či na cudzích, alebo na iných pozemkoch, pretože to je naozaj historický a vážny problém. Ale dáme podporu všetkým dobrým riešeniam, ktoré budú tento problém riešiť, ale je nám jasné, že to si žiada čas, a nie som si ani dnes celkom istý, či to riešenie, ktoré sa bude hľadať, nakoniec bude aj úspešné. Lebo je to naozaj ťažký problém. Ale ako som povedal, bez prvého kroku, bez toho, aby sme zastavili budovanie nových čiernych stavieb, a na cudzích pozemkoch predovšetkým, sa nikam nedostaneme. Pretože kým prídeme k tomu záverečnému riešeniu, tak vznikne ďalších niekoľko stoviek nových čiernych stavieb. A ten problém nám naozaj narastie. Veď tu vidím zástupcov samosprávy, Mišo Bagačka, povedz, veď ty si primátor Hnúšte, ja som z Hnúšte, narodil som sa tam, vyrástli sme spolu. Veľmi dobre ten problém poznáme. Budeme sa mu naďalej prizerať? Alebo povieme občanom tejto krajiny, áno, ideme ho riešiť. Slová nestačia. Slová už teraz nestačia. Tých problémov a prázdnych slov už ľudia počúvali naozaj dosť. SDKÚ – DS, bolo povedané, Peter, povedal si, že nemá gule, keď predkladá takýto návrh zákona, a že chceme na seba len upútať pozornosť. Tak ja ti poviem, že SDKÚ – DS má gule a vždy ich mala. Pretože – pre osvieženie pamäte, až si to niekto nepamätá – v roku 2002 som nastúpil na pozíciu ministra práce, sociálnych vecí a rodiny a to je obdobie, kedy sme prišli nebojácne s ráznymi riešeniami v sociálnom systéme a v ďalších oblastiach, ktoré zaviedli do systému poriadok. Možno neboli dokonalé, a určite neboli dokonalé, a bolo by ich treba rozširovať, zušľachťovať a ďalej ísť tou cestou. Ale vtedy začalo platiť, že pracovať sa oplatí, že poberať sociálne dávky nie je výhodnejšie ako robiť, vtedy vznikli aktivačné práce. Pamätáte sa, ako ľudia, ktorí dovtedy len sedeli doma a čakali na výplatný termín a išli si na poštu pre sociálne dávky, sa zrazu objavili v uliciach a pracovali? To bol ten zlomový okamih. A mali sme gule to presadiť a mali sme gule aj nastoliť poriadok, keď sa to niekomu nepáčilo a keď si myslel, že rabovaním zastaví túto zmenu a že vládu vyľaká. Tak až mi niekto hovorí, že SDKÚ – DS niekedy nemalo odvahu a schopnosť robiť razantné a zásadné opatrenia, tak jednoducho je mimo. Naše návrhy sa nedotýkajú len rómskych osád. V mojom úvodnom slove, keď si ho pozorne pozriete, ani raz nepadlo slovo Róm. Naše návrhy, či tento, alebo ktorýkoľvek iný, sa vždy dotýkajú absolútne všetkých, ktorí nedodržiavajú zákon alebo ktorí vykonávajú takú činnosť, ktorá je predmetom tohto zákona, bez ohľadu na farbu pleti, etnikum, národnosť, majetkové pomery, všetko. Tento zákon, pokiaľ bude schválený, sa dotýka všetkých stavieb, alebo čohokoľvek, postavených na cudzích pozemkoch. Na cudzích pozemkoch. To znamená, napríklad viem, že taký problém existuje, aj megaboardov, ktoré v Bratislave sú postavené na obecných pozemkoch bez stavebného povolenia. Aj tieto budú musieť byť na základe žiadosti majiteľa pozemku nekompromisne a hneď odstránené. Dnes sa s tým samosprávy nevedia vysporiadať roky. Roky. Takže tento návrh zákona rieši naozaj všetko a zavádza rovnosť pred zákonom. Pretože nikto, ako som povedal, nikto nemôže mať výhodnejšie postavenie, keď sa na neho pozrie zákon a keď tento človek porušuje zákon. Takže toľko v mojom vstupe v reakcii na budúceho splnomocnenca, pretože naozaj tento problém je vážny a ďalšie zákony, ktoré dnes ešte budeme preberať, sú také nadväzujúce, a chcem, aby sme tomu venovali dôslednú pozornosť, chcem, aby sme sa vyhli populizmu, chcem, aby sme sa vyhli nálepkovaniu, chcem, aby sme spojili sily, naozaj, aby sme sa tu nenapádali, nehľadali cesty, ako na tom zarobiť politické body, pretože všetci, od vládnej väčšiny po opozíciu, najväčšie body získame u obyvateľov Slovenska, keď tento problém začneme riešiť. Keď o ňom prestaneme rozprávať, ale naozaj nebojácne, razantne ho budeme riešiť. Ďakujem za pozornosť.