Galko, Ľubomír, poslanec NR SR (2013-09-17):
Áno, pán predseda, ja si myslím, že sa venujem téme, pretože ja rozprávam o personálnej politike Roberta Fica. Robert Fico je predseda vlády a ja som v úvode povedal, že tento megaškandál tunelovania štátu, Slovenského plynárenského priemyslu je pre stranu SAS, aj pre mňa osobne, poslednou kvapkou k tomu, aby sme sa pripojili k iniciatíve odvolať Roberta Fica z postu predsedu vlády. Ja si myslím a som hlboko presvedčený o tom, že môžem rozprávať aj o ďalších dôvodoch, prečo si myslíme, že by Robert Fico predsedom vlády nemal byť. (Potlesk jedného poslanca z pléna.) Takže by som vás chcel týmto poprosiť, aby ste akceptovali slobodný výkon funkcie alebo pozície poslanca Národnej rady Slovenskej republiky, aby ste ma nechali rozprávať. Ďakujem vám veľmi pekne. Takže budem pokračovať kde? Budem pokračovať tam, kde som prestal, kde som bol prerušený, a síce v tom, kde minister vlády Roberta Fica Martin Glváč zlyhal nielen ekonomicky, ale zlyhal aj ľudsky. A to bol ďalší z dôvodov, podľa môjho názoru veľmi vážnych dôvodov na to, aby Robert Fico zasiahol. Aby ministra, ktorý takto ľudsky zlyhal, zo svojej vlády odvolal. Neurobil tak. Ako som už spomínal, mladá dôstojníčka Vojenskej spravodajskej služby, ktorá bola v ozbrojených silách veľmi krátko, sa stala predmetom šikany a predmetom prenasledovania agentov, vojenských agentov Vojenskej spravodajskej služby. Dnes to už môžem povedať, táto dôstojníčka využila všetky možnosti. Obrátila sa na všetky možné inštitúcie a doslova prosila o pomoc. Prosila o to, aby jej nebola braná nielen vojenská, ale aj ľudská dôstojnosť. Obracala sa na svojho riaditeľa Vojenskej spravodajskej služby. Neuspela. Obrátila sa, dostala sa priamo k ministrovi obrany Martinovi Glváčovi, kde takisto neuspela. A chcem z tohto miesta povedať, že sa obrátila aj priamo na premiéra Roberta Fica. To dodnes nebolo dostatočne razantne a dostatočne vážne povedané. To znamená, že premiér Robert Fico má priamy podiel viny na tom, čo sa tejto dôstojníčke Vojenskej spravodajskej služby činilo. A má priamy podiel na tom, akým spôsobom sa s vojačkou, s príslušníčkou ozbrojených síl Slovenskej republiky zaobchádzalo. Robert Fico ako premiér, ako predseda vlády Slovenskej republiky nie je len predsedom vlády Slovenskej republiky, ale je aj predsedom Bezpečnostnej rady Slovenskej republiky. Ako iste viete, dôstojníčka Vojenskej spravodajskej služby, ktorá bola prijatá ako šéfka protokolu, ktorá nemala za sebou bojový výcvik, ktorá absolútne neovládala veliace spôsobilosti, tak bola prevelená do Trebišova s vedomím ministra obrany Martina Glváča. Samozrejme, že aj neskôr s vedomím premiéra, s vedomím predsedu vlády Roberta Fica, veliť bojovej čate, bojovej jednotke ozbrojených síl Slovenskej republiky. Bola prevelená po tom, ako pôsobila dva roky v ozbrojených silách Slovenskej republiky na, dá sa povedať, administratívnom mieste a dostala sa na miesto, kde mala veliť vojakom, ktorí boli pripravení alebo ktorí sa pripravovali na bojovú misiu, na operáciu ISAF v Afganistane. Toto je ďalšie vážne zlyhanie Roberta Fica, ktorý dopustil, aby sa niečo takéto stalo. A ja som hlboko presvedčený, že presunom alebo prevelením tejto dôstojníčky Vojenskej spravodajskej služby do takejto pozície bola ohrozená obranyschopnosť Slovenskej republiky. Boli ohrozené životy vojakov, ktorí sa pripravovali na operáciu ISAF v Afganistane. Je šťastím v nešťastí, že to dievča po týždni išlo na práceneschopnosť a že nepôsobilo ďalej. A pokiaľ teda mám správne informácie, tak nepôsobí ani dodnes ďalej na tejto pozícii. Ale to tú vinu z ministra obrany a menovite z premiéra Slovenskej republiky Roberta Fica nijakým spôsobom nezmýva a žiadnym spôsobom túto vinu neznižuje. Vrátim sa ešte k jednej veci, ešte k jednému ľudskému zlyhaniu, kde som hlboko presvedčený, že mal premiér Slovenskej republiky zakročiť. On dostal obrovské množstvo príležitostí na to, aby si určitým spôsobom zachoval tvár a aby zakročil a aby zbavil, alebo teda nejakým spôsobom odvolal Martina Glváča z funkcie ministra obrany. Niekoľko týždňov po tejto kauze sa prevalila ďalšia kauza, ďalšie ľudské zlyhanie jeho nominanta, jeho podriadeného ministra obrany Martina Glváča, ktorý dal vyhodiť z armády, dal vyhodiť z ozbrojených síl vojaka, ktorý dlhé roky pôsobil v ozbrojených silách ako jeden špičkový a vzorný vojak s mnohými oceneniami, za jeden jediný negatívny komentár na Facebooku na ministrovom profile. Tento vojak si dovolil verejne vyjadriť svoj názor na prácu ministra obrany Martina Glváča a dovolil si zdieľať na sociálnej sieti fotku Roberta Fica, fotku premiéra, ktorá putovala internetom a ktorú zdieľalo obrovské množstvo ľudí. Do 24 hodín bol tento vojak stiahnutý z misie na Cypre a do týždňa bol vyhodený, doslova vyhodený z armády. Som presvedčený, že toto bola ďalšia príležitosť pre Roberta Fica nejakým spôsobom uplatniť svoje personálne právomoci a odvolať Martina Glváča z funkcie ministra obrany. Na tomto mieste by som chcel povedať, že možno aj takú, takú miernu výtku ku kolegom z Ľudovej platformy, ktorí sa nepridali k aktivite na odvolanie Martina Glváča. Ja som presvedčený, že aj vôbec tá situácia, ktorá dnes vznikla, keď premiér Robert Fico v tom svojom úvodnom vystúpení predniesol svoju reč a potom vyzval, či už svojich kolegov vo vláde, alebo v parlamente poslancov za vládnu stranu SMER, aby opustili rokovanie, aby odtiaľto doslova ušli. Tak si myslím, že sa potvrdzuje to, že odvolávanie akéhokoľvek ministra vlády Roberta Fica a aj odvolanie samotného premiéra Roberta Fica je politické gesto, ktoré treba robiť. Ktoré treba robiť vždy, keď budeme mať pocit, že je to potrebné k politickej očiste a k politickej hygiene nášho života, a preto si myslím, že aj po tomto odvolávaní, ktoré teraz nejakým spôsobom skončí, neviem, ako dlho tu budeme, a koľko nocí tu budeme rokovať a akým spôsobom, je potrebné v tomto pokračovať a jednotne v tom pokračovať vždy, keď budeme mať taký pocit. A keď budeme mať pocit, že ďalší nominant, pri ktorom si myslím a som hlboko presvedčený, že Robert Fico opäť personálne zlyhal, a to je ministerka zdravotníctva Zvolenská, keď sa ukáže, že tá hrubá chyba, ktorú spravila alebo ktorá sa udiala pri udeľovaní licencií na leteckú záchrannú službu, keď sa vytvorilo niekoľkodňové vákuum, sa ukáže, že to naozaj hrubou chybou ministerstva bolo, tak treba, samozrejme, zvážiť potom v rámci opozície, či opäť nastal čas na politické gesto očisty a hygieny politického života na Slovensku, tak ako sme to zvážili teraz pri odvolávaní Roberta Fica, teraz, keď sme sa rozhodli, že budeme odvolávať Roberta Fica. Toľko k tej prvej časti. Pár myšlienok, ktoré som chcel povedať, ja teda sa budem snažiť potom ešte vystúpiť aj v rozprave, pretože som písomne prihlásený, už ako sám za seba ako poslanec. A teraz by som si dovolil ešte v rámci nejakých veľmi podnetných informácií, ktoré si myslím, že by tu mali zaznieť, prečítať zopár vládnych materiálov už k samotnej téme Slovenského plynárenského priemyslu. Je to materiál, ktorý bol spracovaný 6. 7. 2012, „Informácia o potenciálnej zmene vlastníckej štruktúry spoločnosti Slovak Gas Holding B.V., ktorá je vlastníkom 49 % akcií spoločnosti Slovenský plynárenský priemysel, akciová spoločnosť, Bratislava“, upravené nové znenie. Číslo materiálu je UV-22936/2012. Prekladacia správa. Materiál „Informácia o potenciálnej zmene vlastníckej štruktúry spoločnosti Slovak Gas Holding B.V., ktorá je vlastníkom 49 % akcií spoločnosti Slovenský plynárenský priemysel, akciová spoločnosť“, predkladám ako iniciatívny materiál. Cieľom predloženého materiálu je informovať vládu Slovenskej republiky, že Ministerstvo hospodárstva Slovenskej republiky v spolupráci s Fondom národného majetku Slovenskej republiky ako 51-percentným akcionárom spoločnosti Slovenský plynárenský priemysel, akciová spoločnosť, začne rokovania so spoločnosťou Energetický a průmyslový holding, akciová spoločnosť (EPH), o možnej zmene vlastníckej štruktúry spoločnosti Slovak Gas Holding B.V., ktorá je vlastníkom 49 % akcií Slovenského plynárenského priemyslu. Akcionármi SGH sú spoločnosti E.ON Ruhrgas a GDF Suez, každá z týchto spoločností vlastní v SGH 50-percentný podiel. Dôvodom na začatie týchto rokovaní je list spoločností E.ON a GDF, ktorým oznamujú, že vstúpili do rokovaní so spoločnosťou EPH. Súčasťou navrhovanej transakcie by malo byť prefinancovanie akvizície a následný prevod celého 100-percentného podielu v SGH na EPH, resp. právnu entitu pod kontrolou tejto spoločnosti. Na základe uznesenia valného zhromaždenia Slovenského plynárenského priemyslu, konaného dňa 11. mája 2011, spoločnosť EPH vykonala due diligence s výnimkou Akcionárskej zmluvy týkajúcej sa akcií SPP. V rámci tohto procesu akcionári SGH požiadali Slovenskú republiku o poskytnutie adekvátnej súčinnosti pri navrhovanej transakcii. Ministerstvo hospodárstva Slovenskej republiky ako vykonávateľ akcionárskych práv SPP v súvislosti s možnou zmenou vlastníckej štruktúry v SGH zabezpečí všetky právne kroky v zmysle Akcionárskej zmluvy, ktoré sú nevyhnutné pre zmenu vlastníckej štruktúry SGH a úpravu ďalších vzťahov medzi akcionármi SPP. V prvom rade Ministerstvo hospodárstva Slovenskej republiky zabezpečí sprístupnenie Akcionárskej zmluvy týkajúcej sa akcií SPP spoločnosti EPH s cieľom dokončenia procesu. Ministerstvo hospodárstva Slovenskej republiky následne zanalyzuje dopady implementácie rôznych modelov vlastníckeho oddelenia vyplývajúcich z tzv. tretieho energetického balíka na spoločnosť SPP a možnú transakciu, v rámci analýzy budú tiež posúdené dopady na aktuálne znenie Akcionárskej zmluvy. Paralelne s týmto procesom Ministerstvo hospodárstva Slovenskej republiky iniciuje výber poradcu na posúdenie ekonomických a právnych dopadov možnej zmeny vlastníckej štruktúry SGH. Mandátom poradcu bude okrem iného aj transakčné poradenstvo a odborná asistencia pri negociovaní súvisiacich dokumentov vrátane možnej úpravy existujúcej Akcionárskej zmluvy, prípadne prípravy novej dokumentácie. Ministerstvo hospodárstva Slovenskej republiky uskutoční analýzu výhodnosti prípadnej zmeny vlastníckej štruktúry SGH z perspektívy možného zhodnotenia postavenia Slovenskej republiky ako majoritného akcionára SPP. Po vyhodnotení súčasného postavenia jednotlivých akcionárov analýza navrhne, ktoré oblasti by mohli byť predmetom zmien a rokovaní so spoločnosťou EPH s cieľom zlepšiť postavenie a posilniť vplyv Slovenskej republiky v Slovenskom plynárenskom priemysle. Pri rokovaniach sa bude brať do úvahy aj navrhovaná legislatíva transponujúca tretí energetický balíček, a to predovšetkým návrh zákona o energetike a o zmene a doplnení niektorých zákonov, ktorý je v súčasnosti prerokovávaný v Národnej rade Slovenskej republiky. Návrhom zákona o energetike a o zmene a doplnení niektorých zákonov sa v zmysle príslušných smerníc Európskeho parlamentu a Rady stanovuje nový režim možností, ako oddeliť výrobné a dodávateľské činnosti od prevádzky prenosovej sústavy, resp. od prevádzky prepravnej siete. Návrh zákona obsahuje možnosť oddelenia uplatnením úplného vlastníckeho oddelenia, tzv. OU, alebo uplatnením nezávislého prevádzkovateľa siete, tzv. ITO. Model zabezpečenia nezávislosti prevádzkovateľa prepravnej siete (Eustream, a. s.) je navrhnutý tak, že ak je prevádzkovateľ súčasťou vertikálne integrovaného plynárenského podniku, môže vláda do 1. októbra 2012 na návrh ministerstva hospodárstva určiť, že sa vlastnícke oddelenie prevádzkovateľa prepravnej siete nepoužije. V prípade, že po schválení zákona a jeho nadobudnutí účinnosti vláda uvedené určí, budú sa na prevádzkovateľa prepravnej siete vzťahovať podmienky nezávislosti prevádzkovateľa prepravnej siete podľa modelu ITO, nepoužije sa vlastnícke oddelenie a Slovenský plynárenský priemysel, akciová spoločnosť, bude môcť využiť model ITO a bude môcť naďalej fungovať ako vertikálne integrovaný podnik vrátane spoločnosti Eustream, a. s. Ak vláda do 1. októbra 2012 neurčí, že sa vlastnícke oddelenie prevádzkovateľa prepravnej siete nepoužije, Slovenský plynárenský priemysel, akciová spoločnosť, sa bude musieť vzdať kontroly v spoločnosti Eustream. Vyššie uvedené kroky a činnosti Ministerstvo hospodárstva Slovenskej republiky uskutoční v priebehu tretieho kvartála roku 2012 tak, aby jednotlivé analýzy mohli slúžiť ako kvalifikovaný podklad k rozhodnutiu vlády SR v otázke schválenia či neschválenia zmeny štruktúry SGH vrátane možného uplatnenia predkupného práva Slovenskou republikou a reálnych možností financovania, aby rozhodnutie vlády odrážalo najvyššiu prioritu riešenia v prospech hospodárskych záujmov Slovenskej republiky. Dámy a páni, z tohto už vidíme, že jednoducho toto sa neudialo, neboli reálne zhodnotené možnosti financovania, som hlboko presvedčený, že rozhodnutie vlády neodráža nie že najvyššiu prioritu, ale žiadnu prioritu riešenia a už vonkoncom nie v prospech hospodárskych záujmov Slovenskej republiky. Ale viem v prospech koho, už to tu bolo niekoľkokrát dnes povedané, ja myslím, že to nie je nutné opakovať. Dokončím, ešte prečítam tento dokument, aby to bolo kompletné. Prvé rokovanie so zástupcami EPH sa konalo v Bratislave dňa 21. júna 2012. Na stretnutí odzneli prvé návrhy tém a okruhov, o ktorých by predstavitelia EPH chceli s Ministerstvom hospodárstva Slovenskej republiky rokovať v rámci diskusie o potenciálnej zmene vlastníckej štruktúry v SGH. Tieto počiatočné tézy poslúžia ako vstup do analýz, ktoré Ministerstvom hospodárstva Slovenskej republiky v tejto súvislosti vykoná. Uznesenie vlády Slovenskej republiky č. 348 zo 6. júla 2012 k „Informácii o potenciálnej zmene vlastníckej štruktúry spoločnosti Slovak Gas Holding B.V., ktorá je vlastníkom 49 % akcií spoločnosti Slovenský plynárenský priemysel, akciová spoločnosť, Bratislava“. Číslo materiálu: 22936/2012. Predkladateľ: minister hospodárstva. Vláda A. berie na vedomie A.1. Informáciu o potenciálnej zmene vlastníckej štruktúry spoločnosti Slovak Gas Holding B.V., ktorá je vlastníkom 49 % akcií spoločnosti Slovenský plynárenský priemysel, a. s., Bratislava. Na vedomie: predseda Výkonného výboru Fondu národného majetku Slovenskej republiky. Dámy a páni, vidíme, že kroky, ktoré boli vykonané, sú v rozpore s týmto dokumentom. Ja by som sa chcel ešte v závere svojho vystúpenia, chcel by som sa ešte v závere svojho vystúpenia vrátiť k tomu, čo som hovoril na začiatku, a síce k tomu, čo sa udialo okolo tej jedenástej hodiny, počas teda, žiaľ, tohto incidentu som nebol prítomný v tejto sále. Ja osobne si myslím, že aj toto je výsledok práce premiéra, výsledok práce Roberta Fica. Aj to, čo sa udialo dnes v parlamente od, a to, čo sa tu deje už v podstate od pätnástej hodiny, keď na výzvu Roberta Fica nielen ministri vlády Slovenskej republiky, ale aj všetci poslanci zdrhli ako také zbabelé krysy odtiaľto, ako takí potkani, aj to je výsledok personálnej politiky Roberta Fica. Ja by som bol veľmi rád, a som presvedčený, že to občania naozaj urobia, keby si občania Slovenskej republiky položili otázku, ktorú si ja kladiem už veľmi dávno, v podstate od volieb roku 2012. Ako môžu zbabelci, ktorí utečú pri len prvých náznakoch nejakých problémov, len pri náznakoch toho, že budú počúvať niečo, čo sa im bude zle počúvať, ako môžu takíto zbabelci viesť Slovenskú republiku? Ako môže minister obrany, ktorý už po druhýkrát, pretože prvýkrát to urobil vtedy, keď sme mali mimoriadnu schôdzu k tunelovaniu Vojenskej spravodajskej služby, že sa postavil sem, nakydal tu na všetkých naokolo a doslova zdrhol z tejto sály, ako môže takýto minister obrany byť vzorom pre tých 13 600 vojakov ozbrojených síl Slovenskej republiky? Veď keby sa tu niečo prihodilo, niečo skutočne vážneho, tak on normálne pustí do gatí a utečie niekde preč. Ako môže byť vzorom pre tých 20-tisíc, alebo koľko ich je, 21-tisíc policajtov taký minister vnútra, ktorý pred 60, alebo koľko tu bolo poslancov opozičných strán, pustí do gatí a doslova zdrhne z tejto sály a nepostaví sa sem za tento pult a neobráni si svojho premiéra, napriek tomu, že hocikedy inokedy má tie reči požehnane? Takto by som mohol pokračovať, mohol by som menovať členov vlády Roberta Fica jedného po druhom, ale myslím si, že by to bolo zbytočné, pretože asi sa všetci v túto veľmi vzácnu rannú hodinu, o štvrtej hodine ráno, zhodneme, že tento strach, tento zbor zbabelcov, ktorý si dnes hovorí vláda Slovenskej republiky, títo zbabelci, ktorí utekajú z tejto sály ako potkany pri náznakoch, pri prvých náznakoch nejakých verbálnych problémov, je výsledkom personálnej politiky premiéra Slovenskej republiky a nie len tých 13 alebo 14, alebo, neviem, koľko ich je, ako ich nazval Daniel Lipšic, „lokajov finančných skupín“, ale aj tých 83 poslancov, ktorí tu zasadli do poslaneckých lavíc. Tam tiež prebehla nejaká personálna politika Roberta Fica a samotní poslanci, niektorí, za stranu SMER v neformálnych rozhovoroch dnes priznávajú a chytajú sa za hlavu, že čo to ten Robert Fico nastváral. Nepredpokladal taký úspech a od určitého miesta na kandidátnej listine, a to mi potvrdili viacerí, nevenoval tomu takú pozornosť a dnes vidíme výsledok. Tu nejaký no name poslanec, ktorého som v živote nevidel, toho, ja neviem, jak sa volá, čo tu zobral tú figurínu a zaútočil tuná na kolegu opozičného, na kolegu Viskupiča, tak takýto poslanec si dovolí bez toho, že by bolo za ním vidno čo len čiarku parlamentnej práce, on si dovolí za peniaze daňových poplatníkov, za peniaze obrovského množstva voličov SMER-u, pretože SMER mal obrovské množstvo voličov, si dovolí takýmto spôsobom, ožratý jak prasa, s prepáčením, pretože to bolo na tom videu vidno, zaútočiť zbabelo, v presile, v skupine piatich poslancov, na svojho opozičného kolegu a pomaly ho prehodiť cez nejaké zábradlie a spôsobiť mu možno aj trvalú ujmu. Kam sme sa to dostali s takouto personálnou politikou? Kam sme sa dostali, keď Robert Fico ako premiér, ako predseda najsilnejšej strany s legitímnym mandátom, aj keď aj o tom legitímnom mandáte by sa dalo rozprávať, pretože som hlboko presvedčený, že strana SMER a menovite Robert Fico oklamali občanov Slovenskej republiky, keď im nasľubovali nesplniteľné, ale to je v poriadku. Ľudia im na to skočili a je na občanoch Slovenskej republiky, aby si to sami vyhodnotili. Ale kam sme sa to dostali, keď Robert Fico privedie sem do parlamentu takýchto poslancov? Keď privedie do parlamentu poslanca, ktorý na osobitnom kontrolnom výbore hlasuje za uznesenie najprv „za“ a potom „proti“. O tom by sa dali rozprávať historky, ale, žiaľ, o veľa veciach sa rozprávať nedá, pretože ten výbor vždy rokuje v utajenom režime, čo sa tam na tom výbore deje. Som hlboko presvedčený, že za ten stav, v akom sa dnes parlament a vôbec toto plénum, za ten katastrofálny stav, v tomto sa možno čiastočne zhodneme s predsedom parlamentu Pavlom Paškom, môže v prvom rade Robert Fico ako premiér, ako predseda najsilnejšej strany, ktorá dostala mandát. Môže za to jeho personálna politika. Každopádne myslím si, že vôbec dnešné rokovanie, ten priebeh hlavne toho začiatku, keď sme videli, čo sa tu dialo, ukázal, že ani sám Robert Fico a už vonkoncom nie tí zbabelci, ktorí, ktorí plnia jeho pokyny na slovo bez toho, aby nad tým rozmýšľali, nie sú až takí silní v kranflekoch a sú situácie, keď aj oni trošku pribrzdia. A dnes to bolo vidno. Pár ľudí na balkóne, to boli možno štyria, piati, možno šiesti odvážni a naštvaní ľudia, ktorí prišli na tento balkón, dokázali na určitý moment strhnúť tie pomyslené masky, teraz nie tie plynové masky, o ktorých som rozprával, cez ktoré sa Martin Glváč pravdepodobne snažil naplniť mešce SMER-u pri tom škandalóznom tendre, ale tie skutočné masky, tí ľudia na tom balkóne strhli masky z tvárí viacerých poslancov SMER-u, pretože sa báli odísť z tejto miestnosti. Napriek výzve big bossa, ktorý miesto toho, aby sa staral o Slovensko, aby sa staral o túto krajinu, tak on si chodí každé ráno zacvičiť niekoľkokrát a niekoľkokrát nám to tu aj povedal, že začal pestovať kult tela. Napriek tomu, že im to Robert Fico doslova prikázal, aby odtiaľto zdrhli ako tie potkany, tak niekoľko odvážnych a naštvaných ľudí ich dokázalo v tomto úteku zastaviť. Ja som videl na tvárach niektorých poslancov SMER-u strach. Oni sa boja verejnosti. Oni sa boja občanov Slovenskej republiky. A ja chcem z tohto miesta vyhlásiť, že toto je cesta, toto je legitímna cesta popri, samozrejme, tak legitímnych krokoch, ako je odvolávanie premiéra, odvolávanie predsedu vlády Slovenskej republiky kedykoľvek, keď to uznáme za vhodné, a kedykoľvek, keď budeme mať pocit, že treba spraviť toto politické gesto očisty, hygieny politického života na Slovensku. Toto je cesta pre verejnosť a pre slovenských občanov, aby neboli apatickí. Dnešok ukázal, že aj taká mašinéria, ako je pohodlná väčšina 83 poslancov vládnej strany, má strach. Oveľa väčší strach má z verejnosti, z naštvaných ľudí, ako strach z opozície. To sme dnes videli. A to bolo naozaj možno päť, možno šesť naštvaných ľudí. Ja si viem celkom živo predstaviť, aký obrovský strach, aký obrovský strach by mali zajtra, alebo teda vlastne dnes o 19. hodine, alebo v priebehu dňa, povedzme ešte skôr, keď by sa pred parlamentom zjavilo tisíc ľudí alebo päťtisíc ľudí, alebo desaťtisíc ľudí, alebo stotisíc ľudí. Myslím si, že popri tom legitímnom kroku a popri tých legitímnych krokoch odvolávania predsedu vlády Slovenskej republiky by sme v rámci opozície, v priebehu dnešného dňa, keď už sa nám kolegovia zo SMER-u o to postarali, že niektorí z nás sa prakticky ani nevyspia, by sme sa mali aj o tomto rozprávať a ponúknuť verejnosti alternatívu: nahnať smerákom strach. Ponúknuť občanom, pretože obrovské množstvo sa mi ohlasuje cez sociálnu sieť, cez médiá, by ste sa čudovali, ľudia sledujú, čo sa tu deje. Majú to zapnuté dokonca ešte v noci, nespia. Obrovské množstvo občanov vyjadruje svoje rozhorčenie a my by sme im mali ponúknuť túto cestu. Bez akéhokoľvek vytĺkania opozičného politického kapitálu. Bez akéhokoľvek vytĺkania politických bodov. Ponúknuť im túto myšlienku nahnania strachu smeráckemu valcu, pretože to je to, čo zaberá. Dnes sme to videli a ja som hlboko presvedčený, že keď sa o tom v rámci opozície cez deň porozprávame a nájdeme seriózne a konštruktívne riešenie tejto ponuky pre občiansku verejnosť, tak budeme úspešní a dosiahneme oveľa viacej takýmto spôsobom, ako sa snažia dosiahnuť kolegovia zo SMER-u všelijakými parlamentnými políciami a parlamentnými strážami, a dosiahneme to, že nebudú sem chodiť opití poslanci SMER-u, nebudú nám tu napádať našich kolegov. Dosiahneme to za pomoci angažovanej verejnosti a možno to dokážeme zlomiť. Možno práve na toto bola tá, možno práve na toto je táto schôdza dobrá. Možnože ten krik tej rozhorčenej pani na toho pána, ktorý sa ozval dnes alebo včera na tom balkóne, po tom, ako Robert Fico vyzval svojich zbabelých kolegov zo SMER-u, aby opustili túto sálu, možno práve ten krik týchto dvoch ľudí bude tým bodom zlomu. Možno práve na ňom sa to zlomí. Tá apatia, ktorú, to si asi všetci alebo viacerí z nás priznáme, ktorú bolo doteraz cítiť medzi ľuďmi. Pretože možno práve ten moment im ukázal cestu, ako si poradiť aj s mašinériou, 83-člennou obrovskou presilou, 83-člennou mašinériou vládneho SMER-u. Ja budem veľmi apelovať a budem sa prihovárať za to, aby sme nejaké riešenie v tomto duchu prijali a aby sme takúto korektnú ponuku, spoločnú ponuku pre občanov Slovenskej republiky cez deň pripravili a uvidíme, či si to lajznú, a uvidíme, čo si lajznú, uvidíme, čo si dovolia, keď sa budú občania dožadovať kultúrneho rokovania. Rokovania cez deň, rokovania za prítomnosti vlády, rokovania za prítomnosti nie tuto nejakého papundekla, ale za fyzickej prítomnosti premiéra, rokovania za prítomnosti všetkých ministrov a takisto všetkých poslancov, ktorí berú peniaze. Oni berú peniaze za to, že si majú vykonávať svoju prácu, a svoju prácu si nevykonávajú. Dámy a páni, ďakujem veľmi pekne, že ste ma vypočuli, a budem sa snažiť vystúpiť ešte v rozprave medzi písomne prihlásenými. A pokiaľ to bude potrebné, tak aj medzi ústne prihlásenými a budem sa snažiť niektoré myšlienky ešte, možno nie tak vám, ako občanom Slovenskej republiky, sprostredkovať. Ďakujem vám za pozornosť.