P. Hrušovský, podpredseda NR SR: (2001-09-17):
Nech sa páči, pán poslanec Tatár, máte slovo. P. Tatár, poslanec: Ďakujem pekne. Dovoľte mi v krátkosti uviesť súbor argumentov, pre ktoré považujem za potrebné, aby navrhovatelia návrh dopracovali. Predovšetkým sú to také výhrady, ktoré už boli s navrhovateľom, teda s ministerstvom financií konzultované zo strany odbornej verejnosti, ktorej sa priamo tento návrh zákona, okrem toho, že sa týka aj ďalších občanov, týka. Sú tam vlastne riešené dva okruhy problémov z pohľadu predpisov Európskej únie. Jedna časť, ktorá je striktne vymedzená týmito predpismi, a druhá, ktorá nie je. Tá, ktorá je voľne upravená pre národné legislatívy sa rieši inak ako vo väčšine okolitých štátov a aj niektoré ustanovenia návrhu zákona nie sú v súlade s príslušnými smernicami Európskej únie v tej časti, kde máme byť kompatibilní. Ide o vymedzenie investičných nástrojov, ktoré sú inak upravené v smernici 93/22 o investičných službách v oblasti cenných papierov. Takéto vymedzenie bude mať dopad na štátom regulovaných poskytovateľov investičných služieb, ako sú banky, obchodníci s cennými papiermi, ktorí nebudú môcť poskytovať slovenským zákonom neupravené investičné služby. Na druhej strane takáto úprava by umožnila poskytovať služby aj neregulovaným subjektom s následným poškodzovaním občanov a podnikov, ako sme boli toho svedkom, v tých argumentoch, ktoré pripravili odborníci, sa uvádza napríklad príbeh spoločnosti typu Trendstrading, ktoré sú dostatočným varovaním. Za ďalší nedostatok je považovaný tiež navrhovaný neštandardný systém evidencie zaknihovaných cenných papierov a celkom neadekvátne postavenie centrálneho depozitára. Z návrhu zákona vyplýva jasná snaha zabezpečiť pre centrálneho depozitára, povedal by som, totálnu kontrolu nad majetkom občanov a firiem tvorených cennými papiermi a ďalšími investičnými nástrojmi, ako aj nad všetkými aktivitami na kapitálovom trhu. Je pravdepodobné, že jediným centrálnym depozitárom sa stane súčasné štátne stredisko cenných papierov, ktorého privatizáciu opakovane už avizovali niektorí predstavitelia štátnej správy. V tejto súvislosti je namieste otázka, že sa nedôsledne uplatnil princíp, ktorý nie je síce v legislatívnych pravidlách pevne zakotvený, ale že tie výhrady zainteresované verejnosti a ktoré sa týkajú návrhu zákona by mali byť aspoň verejne prerokované a tu sa v týchto výhradách, ktoré prebehli pri príprave zákona, práve diskutovali témy úzkych skupinových záujmov, ktoré by mohli ísť, ak sa to nevyrieši, aj na úkor funkčnosti kapitálového trhu. Uvediem ešte ďalšie skutočnosti. Podmienkou na poskytovanie viacerých investičných služieb vrátane distribúcie zahraničných produktov kolektívneho investovania má byť podľa zákona okrem povolenia udeleného štátnym orgánom aj členstvo v súkromnom centrálnom depozitárovi a povinnosť používať jeho technické prostriedky pri tejto činnosti. Takéto riešenie by naozaj bolo veľmi raritným riešením. V porovnaní s ostatnými finančnými inštitúciami štát nebude mať v centrálnom depozitárovi dostatočné regulačné právomoci. Ďalší problém je, že identifikačný kód ISIN prideľovaný za nezanedbateľný poplatok Strediskom cenných papierov sa stane povinnou náležitosťou väčšiny cenných papierov vrátane zmeniek. Bez jeho pridelenia nebude možné vydať cenné papiere. Takéto riešenie, ktoré má zjavne zabezpečiť nové právomoci a vyššie príjmy centrálnemu depozitárovi, môže priniesť komplikácie pri vydávaní cenných papierov. Samozrejme, aj ďalšie a z hľadiska podnikateľských subjektov zbytočné náklady a možnosť, čo je navyše centrálneho depozitára obštrukciami znemožniť vydanie cenných papierov. Zúčtovanie a vyrovnanie obchodov s cennými papiermi a ďalšími investičnými nástrojmi vrátane finančných derivátov bude môcť robiť výlučne centrálny depozitár. Ja som presvedčený, že podobne ako v zahraniční by mala takáto možnosť byť otvorená aj pre špecializované inštitúcie, zúčtovacie domy a pre banky. Vzhľadom na doterajšie skúsenosti s činnosťou Strediska cenných papierov Slovenskej republiky možno predpokladať, že sa nebude dať vyhnúť vážnym problémom, ak sa takáto nepružnosť a centralizácia na finančnom trhu kodifikuje. Podľa návrhu, vládneho návrhu zákona by malo ministerstvo financií, ktoré je v súčasnosti jediným akcionárom Strediska cenných papierov, určovať podrobnosti o podmienkach udelenia povolenia na vznik a činnosť centrálneho depozitára. To je práve súčasť toho diskutovaného prostredia, čo sa týka možného konfliktu záujmov alebo klientelizmu. Na rozdiel od súčasného stavu ceny za služby poskytované centrálnym depozitárom nebudú podliehať schváleniu štátnych orgánov. To je vzhľadom na monopolné postavenie Strediska cenných papierov predpokladom, že bude ďalšie zvýšenie všetkých cien, ktoré sú zatiaľ určené pre používateľov služieb. Takisto treba povedať, že vážnym nedostatkom je veľmi nedôsledné riešenie v oblasti povinnosti vyhlasovania verejnej ponuky na odkúpenie akcií pri prevzatí akciovej spoločnosti. V návrhu sa nedostatočne zohľadnila úprava tejto problematiky v zahraničí, čo siaha dosť podstatným spôsobom na práva občanov a ďalších investorov, ktorí vlastnia akcie z kupónovej privatizácie, pretože to využitie verejných prísľubov je dnes pre občana prakticky jedinou možnosťou, ako predať predmetné akcie za primeranú cenu. Zrušenie tejto ochrany je v rozpore s medzinárodnými zvyklosťami a mohlo by poškodiť v prípade, že bude prijaté, poškodí niekoľko stotisíc tých takzvaných drobných akcionárov. Ochrana občanov by utrpela aj v prípade činnosti takzvaných nebankových subjektov, pretože v návrhu sa odoberá dozornému orgánu časť práva zakročiť voči týmto spoločnostiam, ktoré by neoprávnene vykonávali činnosť. To sú argumenty, ktoré nehovoria o ostatných častiach návrhu. Hovoria len o tom, že by bolo lepšie, aby sme tieto časti dopracovali, aby teda tieto časti navrhovateľ dopracoval s tým, že tie ostatné náležitosti návrhu zákona, tak ako ich uviedla pani ministerka, samozrejme, je potrebné prijať. A je lepšie, keď sa to robí rýchlou cestou pri dopracovaní, a preto o to budem prosiť Národnú radu. Inak by sme sa komplikovanejším spôsobom cez rôzne poslanecké návrhy pokúšali nájsť konsenzus, prípadne nedokonalý konsenzus alebo konsenzus len v obmedzenom okruhu týchto problémov potom pri druhom čítaní. Ďakujem veľmi pekne.