Kollár, Boris, poslanec NR SR (2019-06-26):
Ďakujem, pán predsedajúci. Ja budem veľmi stručný, krátky, aby som nenaťahoval túto schôdzu, aby sme to stihli stihnúť do konca tohto týždňa. Vážení, ja vás chcem len poprosiť naozaj o podporu tohto návrhu zákona. Iste si každý uvedomujete, aká je to veľmi nepríjemná záležitosť vôbec prejsť týmto kolom týchto exekučných konaní. Ako tuná môj kolega spomenul, cez milión ľudí má tieto exekúcie. My sa snažíme už 4 roky proti tomu bojovať, vládna koalícia zatiaľ o tom len reční, ale ešte nič pre to poriadne neurobila. A skutočne teraz, keď sme si uvedomili, že tento problém ešte si prenášame aj na vlastné deti, tak je pre nás absolútne neprijateľný. Ako bolo spomenuté, len v meste Žilina bolo týchto detí 300. To znamená, že to je 100-tisícové mesto, 300 detí je. Keď si zoberiete, koľko máme 100-tisícových miest, koľko je v Bratislave, koľko je v Košiciach, tak sa bavíme o tisícoch a tisícoch detí, ktoré budú v tomto registri. Áno, Najvyšší súd zasiahol a povedal, že sa nemôže od týchto detí, nakoľko pani ombudsmanka podala sťažnosť, tak povedal, že nemôžu to teraz vymáhať. Ale ony sa nevymazali z tých registrov, ony tam sú. To znamená, že ich to jedného dňa dobehne. A teraz si treba naozaj uvedomiť, že také dieťa, ktoré ide zo štartu do života v osemnástich, devätnástich rokoch po skončení, dajme tomu, strednej školy, a jediné, čo mu tento štát pripraví, je exekúcia, za ktorú vôbec, ale vôbec nemôže, tak to bude pociťovať ako veľkú krivdu a nespravodlivosť a dostane nejakých 200 euro a s tým bude musieť vyžiť. Tak tá skepsa, frustrácia a vôbec pohľad na tento štát, a keď sa teraz všetci tvárime, že ako chceme slušné Slovensko a ako chceme, ja neviem, prinavrátiť dôveru v štát, tak toto sú tie prvé kroky, ktorými môžeme prinavrátiť dôveru mladých ľudí v štát. Aby vedel, že ten štát na nich myslí a že ten štát na nich nekašle a že za nich bojuje a že za nich pripravuje také návrhy zákonov, ktorú môžu im umožniť život v takej krajine, v takom štáte, na ktorý môžu byť hrdí. Takže toto vás chcem poprosiť, je to, sú to naozaj naše deti, je to diera v zákone, poprosím vás naprieč celý politickým spektrom, teraz sa obraciam hlavne na stranu SMER, tunak sedia, na SNS, na stranu MOST, aby naozaj, skúste o tom porozmýšľať na najbližšom grémiu, alebo vlastne už za to budeme za chvíľku hlasovať, skúste sa o tom poradiť narýchlo, lebo je to dôležitá vec. Je to, nie je to politická záležitosť, neni to politikárčenie, je to len napravenie chorého stavu, ktorý sme nedopatrením my všetci dopustili, a poďme z toho tie deti dostať, lebo ony naozaj v šiestich rokoch nemôžu za to, že rodičia z akýchkoľvek dôvodov nezaplatili napríklad ten komunálny odpad. Skutočne, to 6-ročné dieťa za to naozaj nemôže a my ich musíme tie deti chrániť. Tie prípady sa množia a nie je to vždycky vinou tých rodičov. Môže sa stať, že je tam v tej rodine dopravná nehoda, vážna choroba. Tí ľudia, proste vypadne jeden príjem, ľudia splácajú tie hypotéky, už nemajú na to, aby zaplatili všetko. No tak samozrejme, najprv škrtajú veci, ktoré nie sú nutné, potrebujú sa najesť. Potrebujú zaplatiť tie základné potreby a už na nejaký komunál veľakrát nevychádza. Takže nie sú to všetko len lempli a povedať, to sú takí lempli, neplatili napríklad ten komunálny odpad. Preboha, buďme ľudia a skúsme tieto deti z toho dostať! Pekne vás prosím, nepolitikárčime a dostaňme z toho tie naše deti. Ďakujem velice pekne za pozornosť.