Hlina, Alojz, poslanec NR SR (2013-02-06):
Ďakujem veľmi pekne. Pán predsedajúci, vážení kolegovia, dovoľte, aby som uviedol ďalší zo série bezkonfliktných návrhov zákona. Ja som relatívne dva ťažké návrhy zákona stiahol, to znamená, aby sa reklama na alkohol posunula z desiatej na dvanástu, čo je podľa mňa veľmi dôležité pre túto spoločnosť a zdravie tejto spoločnosti. A takisto som zákon o tom, že aby sme mali prehodnotiť príspevky za narodenie dieťaťa, tiež presunul, lebo v tejto snemovni by sa tieto návrhy zákona utopili ako, ako v lyžičke vody bez mihnutia oka, bez vôbec diskusie na túto tému len kvôli tomu, že som si dovolil byť údajne podľa niekoho nekolegiálny v piatok. Takže by mi to bolo ľúto, lebo polroka by sa muselo čakať. Ja si myslím, že táto spoločnosť už nemôže dlhšie čakať, takže predložím ich nabudúce. K tomuto bezkonfliktnému, to je úplne bezkonfliktný návrh zákona, ktorý v zásade hovorí o tom, že niekedy register plavidiel bol verejný. Potom sa stal malým pozmeňovacím návrhom tesne pred, údajne tak to nejako prebiehalo, neverejným. Čiže v súčasnosti je register plavidiel neverejný. Ináč, prečo ma to teda takto zaujíma. Vždy človeka ten záujem z niečoho pramení. My sme v jednej oblasti, krásnej oblasti sa doznali výstavby pomaly, pomaly malého Hongkongu na vode alebo taiwanského mesta také, Benátok, houseboatové mestečko, ktoré vzniklo. Paradoxom, veľkým paradoxom je, že toto, čo vyzerá a je dom, je formálne chápané ako plavidlo. Čiže ten návrh spočíva v tom, že prvý krok je, aby sa to vrátilo, to znamená, budeme vedieť, kto je majiteľom tohto domu. Lebo koniec koncov ľudia vedia, kto je majiteľom domu, lebo to nie je už dávno plavidlo. A, samozrejme, tam nasleduje ďalšia legislatívna práca, to znamená, upraviť to aj v stavebnom zákone, aby to, čo je stavbou a je domom, aby aj bolo evidované. Toto sa takto obchádzalo. Obchádzali to aj niektorí naši kolegovia, podľa mojich vedomostí pán Raši, pán Kaník, údajne tiež sa nechali zlákať vidinou bývania na plavidle, čo ja im nemám za zlé, však to je úplne v poriadku. Takže ja len teda hovorím to, čo niektorí už tušia, že by mohlo byť, sa vrátiť tam, kde bolo, čiže nechcem nič, čo je nepredstaviteľné. Chcem len to, aby sa to vrátilo do pôvodných parametrov. Znova, už sa nebudem teda hlásiť, znova vyjadrujem presvedčenie, že tento návrh neprejde v tomto pléne, nakoľko, tie dôvody nech si zanalyzuje každý svoje vlastné, ale nech je tam trebárs len ten politický. Ja však avizujem, že tejto téme, ale aj inej téme, ktorú som tu predkladal, sa budem venovať. Čiže tým chcem nie hroziť, ale tým len na to upozorňujem, lebo je spoločensky tak závažná, že ak si niekto myslí, že ju zmetie len tým, že nebude hlasovať a tým to končí, tak sa pokúsim v rámci možností, ktoré ešte ako-tak existujú v tejto krajine, na tento problém neustále upozorňovať. A potom nech si tí ľudia, ktorí potom povedia, že prečo nehlasovali, sami zodpovedajú. A dovoľte mi, pán predsedajúci, som unavený z celého týždňa. Poviem pravdu, že človeka už v nejakom čase taká únava premkne, že keď zistí, že niekedy má pocit, že robí zbytočné veci. Chcem znova pookriať na zajtra, a to chcem, s tým chcem skončiť. Aj chcem apelovať na mojich kolegov, boli časy, je tomu rok aj niečo, plus, mínus. Je to rok, je to vlastne výročie, prebiehali protesty Gorila, kde sa konečne ľudia tejto krajiny zobudili v takom množstve, v akom od novembra ´89, za čo im patrí vďaka a úcta. A ja túto vďaku a úctu voči tým ľuďom, ktorí tam mrzli a mrzli, lebo vtedy bola fakt zima, prechovávam. A kvôli tomu a kvôli tomu, že si ich vážim, tu zajtra v pléne budem, keď zajtra o 9.00 minister bude prednášať správu o Gorile. A je to podľa mňa výrazom, znakom úcty k tým ľuďom. Neviem, koľkí to budú cítiť rovnako ako ja. Ďakujem pekne.