B. Bugár, podpredseda NR SR: (2005-05-13):
Ďalej v rozprave vystúpi pani poslankyňa Rusnáková a pripraví sa pani poslankyňa Mušková. E. Rusnáková, poslankyňa: Vážený pán predsedajúci, vážené kolegyne, kolegovia, dovoľte mi, aby som predložila niekoľko pozmeňujúcich  návrhov, pretože výbor pre vzdelanie, kultúru, šport a médiá neprijal uznesenie a vzhľadom na to je potrebné opätovne ich predložiť s 15 podpismi poslancov Národnej rady. V marci tohto roku som sa stretla so študentmi, ktorí ako zdravotne postihnutí predložili niekoľko svojich požiadaviek  na úpravu § 101e. V súčinnosti s koordinátormi z Univerzity Komenského a Univerzity Mateja Bela a v spolupráci s ministerstvom školstva vznikli pozmeňujúce návrhy, ktoré sú obsiahnuté v materiáli, ktorý vám predkladám. Návrh 1. Týka sa čl. I § 10. Do § 10 odporúčam vložiť nový odsek 6 s týmto textom: „Ak dlžník požiada správcu o určenie nulovej mesačnej splátky z dôvodu prerušenia štúdia a do dvoch mesiacov od začiatku prerušenia štúdia správcovi preukáže, že splnil podmienky na určenie nulovej mesačnej splátky, určí mu správca nulovú mesačnú splátku pre obdobie od začiatku prerušenia štúdia do konca prerušenia štúdia. Za preukázanie podmienok na určenie nulovej mesačnej splátky sa považuje potvrdenie vysokej školy o prerušení štúdia. Ak dlžník správcovi nepreukáže, že splnil podmienky na určenie nulovej mesačnej splátky z dôvodu prerušenia štúdia, je dlžník povinný zaplatiť spätne mesačné splátky určené správcom podľa tohto zákona zvýšené o sankcie určené v zmysle všeobecných obchodných podmienok.“ Ostatné odseky sa prečíslujú. Zdôvodnenie predloženého návrhu je nasledovné. Podľa návrhu zákona môže správca určiť nulovú splátku pôžičky podľa § 10 ods. 5 len na obdobie počas pokračovania v štúdiu. V čase prerušenia štúdia sa stráca postavenie študenta. Za takýchto okolností by dlžník nespĺňal podmienky na nulovú splátku pôžičky podľa pôvodného návrhu zákona. Možnosť prerušiť štúdium nie je využívaná len študentmi so zdravotným postihnutím, lebo študenti prerušujú štúdium aj z iných ako zdravotných dôvodov, napr. z dôvodov absolvovania stáže či dlhšieho študijného pobytu v zahraničí. Podmienky prerušenia štúdia upravuje § 64 zákona o vysokých školách a študijné poriadky vysokých škôl. Nie každý študent počas prerušenia štúdia je pripravený a finančne schopný začať splácať pôžičku. Taktiež nie každý jednotlivec počas štúdia v čase jeho prerušenia je poberateľom príjmu. A to sa týka aj osôb so zdravotným postihnutím. Nulová splátka pôžičky by mohla byť v čase prerušeného štúdia efektívnym dočasným nástrojom a riešením pre dlžníka, samozrejme, aj jeho odbremenením od finančných povinností. Dĺžka prerušenia štúdia je študijnými poriadkami vysokých škôl štandardne stanovovaná úhrnom na obdobie dvoch rokov pre celkovú dobu štúdia. Preto si nemyslím, že by dochádzalo k zneužívaniu prerušenia štúdia na základe tohto ustanovenia za účelom oddialenia splácania pôžičky. Návrh 2. Týka sa čl. II § 92. V § 92 sa na konci vkladá nový odsek: „Študentovi so zdravotným postihnutím v študijnom programe prvého stupňa, v študijnom programe druhého stupňa alebo v študijnom  programe podľa § 53 ods. 3, ktorý študuje dlhšie, ako je štandardná dĺžka štúdia podľa § 51 ods. 4 písm. h), môže rektor vysokej školy v prípade študijných programov uskutočňovaných na fakulte na návrh dekana fakulty znížiť výšku školného alebo školné odpustiť.“ Ostatné odseky sa prečíslujú. Súčasne upozorňujem, že v nadväznosti  na navrhovanú zmenu sa vykonajú potrebné legislatívne úpravy v ďalšom texte návrhu zákona. Napr. v bode 33 návrhu sa doplní vnútorný odkaz aj o tento odsek. Prosím ctenú snemovňu, aby si teda z materiálu, ktorý jej bol predložený, vyškrtla odkaz na nový odsek 6. Ja tento odsek neočíslujem, pretože v pozmeňujúcich návrhoch ostatných kolegov je niekoľko odkazov na nový posledný odsek. A aby nedošlo k zbytočným kolíziám, ponechávam teda na legislatívnu úpravu, aké bude definitívne číslo tohto odkazu. Študenti so zdravotným postihnutím majú oproti intaktným študentom väčšie časové nároky na štúdium, najmä pri individuálnej príprave. Sú odkázaní na pomoc inej osoby, sú odkázaní  na doučovanie, na spracovanie študijných materiálov do im prístupnej podoby a formy, čo si vyžaduje ďalšie časové nároky. Zdroje informácií študijných materiálov sú pre nich obmedzené. To spôsobuje zvýšené časové nároky pri ich vyhľadávaní a sprístupňovaní. Zdravotne postihnutý študent je z dôvodu svojho postihnutia neraz nútený prerušiť štúdium, príp. opakovať časť študijného programu, čím sa mu predlžuje štandardná dĺžka štúdia o celé akademické roky smerom nahor. Špecifiká štúdia zdravotne postihnutých študentov je možné zdôvodniť aj z nasledovných konkrétnych prípadov. Zrakovo postihnutí sú často sú často „odsúdení“ na to, aby si hľadali texty, pokiaľ také existujú, aby si mohli príslušné ustanovenia materiálu prečítať v Braillovom  písme. Je potrebné, aby slabozrakí pracovali s textom so zväčšenými písmom, s prefotenými poznámkami, s ďalšou literatúrou, ktorá je často v nezväčšenej forme. Väčšie nároky si vyžaduje samostatne aj práca s kompenzačnými pomôckami. Sluchovo postihnutí sú odkázaní na služby tlmočníka alebo na doučovanie vďaka svojim spolužiakom. Telesne postihnutí majú väčšie nároky pri premiestňovaní sa, sťažené robenie si poznámok, textový výstup od študenta, spolužiaka a, samozrejme, sú odkázaní aj na prácu s výpočtovou technikou. Návrh 3. Týka sa čl. III § 11. V § 11 ods. 3 písm. c) zákona č. 200/1997 Z. z. o Študentskom  pôžičkovom fonde sa na konci textu dopĺňa posledná veta, ktorá znie: „Toto obmedzenie sa nevzťahuje na študenta so zdravotným postihnutím.“ Odôvodnenie. Študenti so zdravotným postihnutím potrebujú neraz prerušiť štúdium z dôvodu liečenia, rehabilitácie alebo regenerácie. V tomto  období spravidla ich finančná situácia sa nezlepší, práve naopak. Z tohto dôvodu sa  javí ako neprimerané vylučovať ich zo zoznamu oprávnených uchádzačov o pôžičku v rámci Študentského pôžičkového fondu. Návrh 4. Týka sa čl. II. Na naplnenie legislatívneho zámeru, ktorý  predkladám, bolo potrebné predložiť dva pozmeňujúce návrhy. Prvý návrh. V čl. II za bod 32 návrhu je návrh vložiť nový bod 33, ktorý znie: „V § 65 ods. 2 sa na koniec pripájajú slová „a u študentov so zdravotným  postihnutím (§ 101e) o viac ako tri roky“.“ Odôvodnenie je nasledovné. Vytvára sa  týmto návrhom možnosť, aby študenti so zdravotným postihnutím mohli presiahnuť štandardnú dĺžku štúdia až o tri roky namiesto dvoch rokov, ktoré majú ostatní študenti. Druhý návrh. V čl. II bode 67 § 101e sa na konci pripája veta, ktorá znie: „Zodpovedajúcimi podmienkami štúdia sú najmä zdravotnému postihnutiu prispôsobený študijný plán (odkaz na § 51 ods. 8 a 9), možnosť presiahnutia štandardnej dĺžky štúdia podľa § 65 ods. 2, prispôsobenie tempa štúdia a zabezpečenie podporných služieb.“ Odôvodnenie. V dôsledku prijatia zákona č. 131/2002 Z. z. vysoké školy nepovoľujú individuálny študijný plán, resp. individuálny harmonogram hodnotenia predmetov z toho dôvodu, že to nemá oporu v zákone. Táto situácia výrazne postihla študentov s ťažkým zdravotným postihnutím, ktorým sa na základe  mnohoročných skúseností programovo odporúčalo požiadať o individuálny študijný plán. Metóda individuálneho študijného plánu v prípade študentov so zdravotným postihnutím spravidla neznamenala, že redukovali účasť na vyučovaní, ale umožňovala im plánovať si skúšky v rámci dlhšieho časového obdobia aj počas nasledujúceho semestra, v aktuálnych prípadoch rozložiť semester. V súčasnosti  si študenti musia v každom aktuálnom prípade podávať žiadosti o individuálne riešenie vzniknutých problémov, ktorých vybavovanie týchto študentov zaťažuje a, samozrejme, zbytočne administratívne zaťažuje aj vedenie vysokých škôl. Predlžuje sa čas, zneisťujú sa  študenti a stavajú sa skôr v akejsi pozícii, že žiadajú oproti ostatným študentom o niečo viac. Pritom ide v podstate o vyrovnanie časových a kapacitných štandardov študentov so zdravotným postihnutím, ktoré sú odlíšené od bežného štandardu bežných študentov. Doplnenie § 101e je v súlade s duchom zákona. Ide predovšetkým o adaptáciu ustanovení § 70 ods. 1 písm. d) a § 51 ods. 4 písm. h) vzhľadom na potreby študentov so zdravotným postihnutím. Súčasne chcem veľmi podčiarknuť, že návrhom sa tiež bude aplikovať zákon č. 365/2004 Z. z. o rovnakom zaobchádzaní v niektorých oblastiach a o ochrane pred diskrimináciou a o zmene a doplnení niektorých zákonov pri vysokoškolskom štúdiu študentov so zdravotným postihnutím. Posledný návrh, návrh 5. K bodu 67 odkaz 47o sa upresňuje  nasledovne: „47o) § 71 zákona č. 461/2003 Z. z. o sociálnom poistení v znení neskorších predpisov.“ Zdôvodnenie je nasledovné. Odkaz iba na zákon bez konkretizácie ustanovenia § 71 by bol nepresný, pretože zákon o sociálnom poistení nepozná inštitút občana so zdravotným postihnutím, ale iba pojem invalidný občan. Pre účely zákona o vysokých školách teda pod pojmom „študent so zdravotným postihnutím“ rozumieme študenta, ktorý na základe § 71 zákona č. 461/2003 Z. z. o sociálnom poistení v znení neskorších predpisov má mieru poklesu schopnosti vykonávať činnosť nad 40 %. To boli všetky pozmeňujúce návrhy. Tieto návrhy odzneli, opakujem, aj vo výbore pre vzdelanie, kde dostali podporu od všetkých poslancov príslušného výboru a pán minister s nimi vyjadril súhlas. Ďakujem v mene všetkých zdravotne postihnutých študentov, ktorí na tejto verzii pozmeňujúcich návrhov spolupracovali, a ďakujem aj obom koordinátorkám, ktoré dokončili sledovanie primeranej formy, ktorá je akceptovateľná aj zo strany ministerstva, aj zo strany zdravotne postihnutých študentov. Ďakujem pekne. (Potlesk.)