Mikloš, Ivan, poslanec NR SR (2014-12-02):
Ďakujem pekne. Vážený pán podpredseda, vážený pán minister, vážená kolegyňa, kolegovia, milí hostia, ja som síce už hovoril pred prestávkou, ale zistil som následne, že, samozrejme, predpokladám, že čistou zhodou okolností internetový prenos počas môjho vystúpenia nefungoval, nebol tu ani pán minister, zrejme nerátal s tým, že sa bude rokovať aj po 12.00 hod., takže ja by som veľmi stručne zopakoval, aby to mal pán minister z prvej ruky... (Reakcia z pléna.) Predpokladám. Ale napriek tomu, napriek tomu veľmi stručne zhrniem aj to, čo som povedal, a potom nadviažem aj s vecami, ktoré som ešte nehovoril. Takže čo sa týka rozpočtu verejnej správy na rok 2015 až 2017, je to kľúčový dokument aj z hľadiska spravovania krajiny, ale aj z hľadiska vytvárania podmienok a predpokladov na to, aká bude Slovenská republika, aká bude slovenská ekonomika. Z hľadiska vytvárania predpokladov na to, či sa na Slovensku bude žiť lepšie, či bude viac práce, či bude vyššia životná úroveň, alebo nie. Z tohto pohľadu musím povedať, že ten rozpočet je premárnenou šancou, aj keď, samozrejme, má isté pozitíva, ale som presvedčený, že tie negatíva prevládajú. Podľa môjho názoru štyri kľúčové predpoklady sú na to, aby sme zvyšovali našu konkurencieschopnosť a aby sa na Slovensku žilo lepšie. Sú to zdravé a dlhodobo udržateľné verejné financie, je to efektívny verejný sektor, je to zlepšujúce sa podnikateľské prostredie a je to veda, technika, vzdelanie na vysokej úrovni. Rozpočet je kľúčový dokument z toho pohľadu, že on ovplyvňuje všetky tieto veci buď priamo, alebo nepriamo, a tu musím konštatovať, že síce pozitívne je, že sa idú v roku 2015, ak sa naplnia predpoklady rozpočtu, čo je ale spojené s rizikami, že sa idú verejné financie ozdravovať po ročnej prestávke, to je síce pozitívne, ale negatívne je, že sa ani nevykompenzuje negatívny vývoj v roku 2014, kedy sa stav a zdravie verejných financií zhoršili. Čo sa týka verejného sektora, síce sa avizuje úspora cez projekt ESO, doterajšie skúsenosti, ale skôr nabádajú k skepse, takže uvidíme o rok. Čo sa týka podnikateľského prostredia, to sa zhoršuje a to, čo sa týka priamo verejných financií, zvyšuje sa daňové zaťaženie zhruba o 500 mil. eur ročne, 1,5 mld. za tri roky, takže zjavné zhoršenie. A čo sa týka vedy, techniky, vzdelania z hľadiska, ani z hľadiska podielu na HDP, ani z hľadiska podielu na verejných výdavkoch nedochádza k rastu, dochádza k udržaniu toho podielu, čo pri stave, v ktorom financovanie v tejto oblasti je, tiež nie je dobrá správa, pretože sa nachádzame na chvoste medzi poslednými z hľadiska verejných výdavkov na túto oblasť. Pán minister na začiatku rozpočet vychválil. Nemyslím si, že ten rozpočet je dobrý, samozrejme, platí, že mohol byť aj horší, ak by pán minister a vláda napodobnili niektoré juhoeurópske krajiny alebo ak by napodobnili sami seba spred roka, pretože rozpočet na rok 2014 bol vyslovene zlý, zhoršil zdravie našich verejných financií, znamenal prestávku v konsolidácii verejných financií, a to dokonca takú, že toto zhoršenie za rok 2014, ktoré už vláda priznala aj, že to bude horšie, ako bol plánovaný rozpočet, že deficit nebude 2,63, ale 2,9. Podľa Rady pre rozpočtovú zodpovednosť to môže byť dokonca až 3,4, a teda je evidentné, že rok 2015 ani nevykompenzuje tú prestávku, to zaostávanie v roku 2014. Hovoril som to na číslach, nebudem ich opakovať. Za zlé považujem, že vláda, ale aj minister financií osobne, pretože on zodpovedá za verejné financie, robí politiku plyn, brzda, plyn, teda skôr brzda, plyn, brzda, čo je, samozrejme, zlé z hľadiska rastu a rozvoja ekonomiky aj podnikateľského prostredia. A spomínal som aj to, že hlavným dôvodom zrejme boli nenaplnené prezidentské ambície predsedu vlády Fica, prečo v roku 2014 sme mali prestávku, a teda konsolidácia v ďalších rokoch bude musieť byť omnoho, omnoho väčšia a nepríjemnejšia, čo môže byť dôvod na ďalšie špekulácie o skracovaní volebného obdobia a úteku od zodpovednosti, čo sú najnovšie správy a hity. No a spomenul som aj to, že za veľmi zlé považujem, že minister financií používa niektoré finty, nazval som to finty a veľmi stručne teda zopakujem. V zásade prvé dve znamenajú obchádzanie pravidiel rozpočtovej zodpovednosti, konkrétne obchádzanie dvoch výborov, Výboru pre daňové prognózy a Výboru pre makroekonomické prognózy tým, že sa pozmeňovacím poslaneckým návrhom, ktorý ale bol evidentne pripravený vládou, zvýšili príjmy – aj príjmy, daňové príjmy – vo výške 300 mil. eur, a táto rezerva sa umiestnila vo Všeobecnej pokladničnej správe, aj tým, že sa, že rozpočet je síce založený na makroekonomickej prognóze, ktorú schválil Výbor pre makroekonomické prognózy, ale tá rátala s omnoho nižším čerpaním eurofondov, ktoré považujem za omnoho reálnejšie, ako sú tie, ktoré sú premietnuté do rozpočtu. Rozdiel je znovu výrazný, 1,3 mld. eur. Ďalšou fintou je, že tak ako v tomto roku, aj v budúcom roku vláda predpokladá príjem z dividend, ako keby bola 100 % vlastníčkou dcérskych spoločností SPP, čo nie je pravda, a tak ako sa to nenaplní v tomto roku, nenaplní sa to ani v roku budúcom, napriek tomu vláda si to do rozpočtu napísala. A finta č. 4, tým som končil svoje vystúpenie dopoludnia, spočíva v tom, že napriek tomu, že rozpočet predpokladá v budúcom roku historicky najvyšší pokles výdavkov zdravotných poisťovní na zdravotnú starostlivosť, napriek tomu rozpočet predpokladá znižovanie dlhu bez akýchkoľvek opatrení a vyrovnané hospodárenie. Zase bolo to tak v tomto roku, poukazovali sme na to, poukazovala na to Rada pre rozpočtovú zodpovednosť, už pre tento rok to ministerstvo priznáva, napriek tomu si to dáva do rozpočtu aj v budúcom roku a ešte naviac ministerstvo zmenilo postup, svoj postup tak, že už tento dlh zdravotníckych zariadení nezapočítava do verejného dlhu, a zmenilo teda prax v tom, že ho chce započítať, až keď sa bude uskutočňovať oddlženie, čo je, samozrejme, zmäkčenie pravidiel, doteraz sa to započítavalo v tom bežnom roku, kedy záväzky vznikli. Myslím si, že tieto finty majú všetky vlastne jedného menovateľa, a to je snaha zmäkčovať si podmienky a vytvárať vankúš pre prípadné vyššie výdavky, ak by došlo k prekročeniu hranice 55 % HDP dlhu v budúcom roku, čo by znamenalo, že pre rok 2016, pre volebný rok by sa museli zmrazovať verejné výdavky na úrovni predchádzajúceho roka. Zjavne a jednoznačne ide o obchádzanie pravidiel a obchádzanie pravidiel, ktoré sú dokonca aj zahrnuté v ústavnom zákone pre rozpočtovú zodpovednosť. Toto bolo teda veľmi stručné zhrnutie toho, čo som omnoho podrobnejšie hovoril vo svojom dopoludňajšom vystúpení. Dovoľte mi, aby som teda teraz pokračoval. Ďalšia, spomenul som štyri veľké finty, teda obchádzanie daňového výboru, obchádzanie výboru pre makroprognózy, dividendy z SPP najmä a zdravotníctvo aj zmena metodiky započítavania dlhu zdravotníctva, ďalšia drobná finta je v tom, že pôvodne vymyslený a uplatnený jednorazový príjem z odvodu z podnikania regulovaných odvetví sa rozpočtuje aj ďalej. Takže tá jednorazovosť bude asi taká, ako bola dočasnosť pobytu spojeneckých vojsk na území Československa po roku ’68. Na niektoré ďalšie finty upozorňuje aj stanovisko Rady pre rozpočtovú zodpovednosť. Napríklad upozorňuje na nejasne formulované ciele v oblasti deficitu rozpočtu nielen za rok 2015, čo ministerstvo vysvetľuje tým, že teda pripravovalo rozpočet podľa metodiky ESA 95, kedy sme prekračovali, teraz je pripravený podľa metodiky ESA 2010, kedy neprekračujeme, čo je fakt. Na druhej strane je tam nejasné formulovanie napriek tomu, pretože sú tam 2,3 % HDP, zároveň je tam rezerva 0,2 %, zároveň je tam rezerva na lepšie daňové príjmy a tá nejasnosť je, aj čo sa týka roku 2014. Čo sa týka roku 2014, v rozpočte sa, napríklad ministerstvo uznáva, že deficit bude vyšší, že nebude 2,64, ale 2,93, zároveň ale tvrdí, že platí záväzok rozpočtového deficitu 2,6 bez toho, aby uvádzalo akékoľvek opatrenia, ktorými to chce z tých 2,93 na 2,6 znížiť. Takže platí to, čo tvrdí Rada pre rozpočtovú zodpovednosť, že sú tam nejasne formulované ciele v oblasti deficitu rozpočtu. Ďalšou výhradou rady je, že sa nerozpočtujú všetky príjmy a výdavky verejného sektora, a teda sťažuje možnosť porovnania rozpočtových údajov so skutočnosťou. A nerozpočtovaním všetkých výdavkov dochádza k selektívnemu zmrazovaniu. Na to by som chcel upozorniť najmä ministrov, pretože zjavne sa pristupuje rôzne k rôznym rezortom a zjavne pre niektoré rezorty sa vytvára mäkšie, jednoduchšie prostredie pri zmrazovaní a pri niektorých horšie. Naviac rozpočty sa často v skutočnosti výrazne líšia, napr. v kapitole ministerstva vnútra pre rok tento, 2014, na zabezpečenie verejného poriadku je výrazný, výrazný nárast oproti pôvodne rozpočtovaným prostriedkom z inej položky rozpočtu. Tak teraz by som prešiel k roku 2014 a potom by som rozobral rok 2015. Aký teda bude vlastne deficit v roku 2014? Ako som povedal, mal byť 2,63, ministerstvo predpokladá 2,97, zároveň ale tvrdí, že bude pôvodný, 2,63, bez toho, aby uvádzalo, akými opatreniami by to chcelo dosiahnuť. Naopak, podľa Rady pre rozpočtovú zodpovednosť je predpokladaný deficit pre tento rok 2,9 až 3,4 %. Tu by som rád uviedol aj na číslach a zopakoval, prečo som presvedčený, že tá konsolidácia, že bolo veľmi zlým krokom a veľmi veľkou nezodpovednosťou, že vlastne konsolidácia v roku 2014 sa neuskutočnila a že teda sme mali konsolidačnú prestávku. Na ilustráciu, to len opakujem, v roku 2011, v jedinom celom roku vlády Ivety Radičovej bolo konsolidačné úsilie 2,6 %, za tri roky vlády Roberta Fica, ak sa naplnia predpoklady samotnej vlády, čo nie je isté, ale ak sa naplnia predpoklady vlády, tak bude priemerné ročné konsolidačné úsilie za roky 2013, ’14, ’15 0,7 % ročne, čiže 2,6 % ročne vláda Ivety Radičovej, 0,7 % ročne vláda Roberta Fica. Ten rok 2014 je naozaj zlý a možno bude ešte horší a je teda evidentné, čo bolo dôvodom pre túto prestávku, čo, samozrejme, zvyšuje riziko splnenia nášho strednodobého, strednodobého cieľa, to je byť blízko vyrovnanému rozpočtu v roku 2017. Pozrieme sa teraz na položky a, mimochodom, všetky čísla a údaje, ak by chceli byť spochybňované, čerpám z rozpočtu alebo z materiálov Rady pre rozpočtovú zodpovednosť. Čo sa týka jednotlivých položiek rizikových pre tento rok, je veľmi dobré urobiť si podrobnejšiu analýzu toho, v čom sú tie riziká nielen z hľadiska toho, aká je kvantifikácia odhadovaných rizík, ale aj z hľadiska iných hľadísk. To prvé hľadisko, na ktoré by som chcel upozorniť, je pozrieť sa na to, čo boli identifikované riziká Radou pre rozpočtovú zodpovednosť, analytikmi, opozíciou vlani a do akej miery sa naplnili. Pretože ministerstvo financií vlani pri schválení rozpočtu na tento rok tvrdilo, absolútnu väčšinu týchto rizík odmietalo. Tvrdilo, že to riziká nie sú. Veľmi dobre je analyzovať si, ako sa teda potvrdili alebo nepotvrdili odhady ministra financií a Rady pre rozpočtovú zodpovednosť, to je prvý dôvod, prečo je to dôležité. Druhý dôvod, prečo je to dôležité, je ten, že ministerstvo v mnohých oblastiach opakuje znovu tie chybné kroky a tie dôvody tých rizík znovu opakuje, či je to zdravotníctvo, či sú to samosprávy alebo či sú to dividendy. Znovu, či sú to emisné kvóty, znovu opakovanie tých istých príjmov, ktoré sú veľmi pochybné a veľmi, veľmi rizikové. A tretí zaujímavý dôvod, prečo sa treba pozrieť hlbšie na tie riziká, ako sa napĺňajú riziká v tomto roku, je pozrieť sa na to, kto je zodpovedný za to. A v akom zmysle vláda alebo iné subjekty sú zodpovedné za negatíva, ale aj pozitíva toho vývoja verejných financií v tomto roku. A v tomto zmysle si myslím, že vyhodnotenie rizík rozpočtu za rok 2014 je v istom zmysle vysvedčením vlády. A preto chcem vás upozorniť na prílohu č. 1 dokumentu Rady pre rozpočtovú zodpovednosť, kde je vyhodnotenie rizík rozpočtu v roku 2014, kde nájdete odhad Rady rozpočtovej zodpovednosti tých rizík z decembra minulého roka, teda v čase schvaľovania rozpočtu, potom aktualizovaný odhad z mája 2014, kedy vypracovali svoje stanovisko, a potom aj odhad – už terajší – ministerstva financií, ako sa tie riziká, na ktoré rada, ale aj opozícia upozorňovala, ako sa napĺňajú. Ten, to vysvedčenie je veľmi zaujímavé a musím povedať, že nie veľmi lichotivé. Ak by som... A ja som to urobil, ja som to urobil aj graficky, tie riziká a tie negatívne dôsledky, resp. dôsledky, ktoré negatívne riziká, ktoré sa naplnili, teda negatíva, kde je vláda zodpovedná za to, že tie negatíva sa naplnili, tie som označil červenou. Kde je to neutrálne, kde to bolo mimo vlády alebo sú tam buď plusy, a alebo mínusy, ale bolo to mimo vlády, to som označil oranžovou a to, kde je vývoj lepší, tak som označil zelenou. A môže za to vláda, je to vďaka vláde. Takto to zhruba vyzerá graficky. (Rečník zobral do rúk papier s grafom, ukazujúc ho plénu.) Myslím, že to jasne vidieť, že tá červená výrazne, výrazne dominuje. Ak by som to mal teda povedať číselne, tak tých oblastí, ktoré boli, ktoré sú iné, ktoré teda sú iné, ako rozpočet predpokladal, ale nielen horšie, ale aj lepšie, kde sú odchýlky, tak tých oblastí je spolu 20. V dvoch prípadoch je to pozitívne, v dvoch prípadoch je to lepšie, ako vláda predpokladala, a aj vďaka vláde. V troch prípadoch je to neutrálne a v 15 prípadoch je to horšie a všetkých týchto 15 prípadov je zodpovednosť vlády. Dovoľte, aby som to prešiel, lebo si myslím, že to má svoju vypovedaciu schopnosť. Samosprávy. Rada pre rozpočtovú zodpovednosť predpokladala, že v samosprávach je riziko 120 až 180 mil. eur, ministerstvo tvrdilo, že žiadne riziko tam nie je. Dnes už ministerstvo financií uznáva a do vyhodnotenia rozpočtu započítalo 117 mil. menej, teda prekročenie výdavkov samospráv oproti predpokladom z minulého roka. Čiže tu musím, tu musím ale zdôrazniť, že to nie je zodpovednosť samosprávy. Lebo niekto by mohol povedať, dobre, ale to nie je chyba vlády, vláda to naprognózovala dobre, ale samospráva nedodržala obmedzenia, ktoré mala dodržať. Nie je to pravda, pretože je evidentné, po prvé upozorňovali na to nielen samosprávy, ale upozorňovali na to Rada pre rozpočtovú zodpovednosť, opozícia, analytici upozorňovali, že tie výdavky sú podseknuté a že sú nereálne podhodnotené a že nebude možné ich udržať. Naviac dokazuje to aj fakt, že čo sa týka samospráv, tie výdavky – najmä na investície – sú tak nízke, že už v posledných rokoch nepokrývajú ani odpisy, čo, samozrejme, je vec zlá, lebo aj z hľadiska čistého bohatstva sa tým zhoršuje čisté bohatstvo krajiny. Čiže hospodárenie samospráv – riziko naplnené, zodpovednosť vláda, pretože ten odhad bol zlý. Zlé je, že v roku 2015 ide vláda zopakovať presne to isté a to riziko je znova aj v rozpočte na rok 2015. Zdravotníctvo. Nerozpočtovaný nárast záväzkov. Pôvodne Rada pre rozpočtovú zodpovednosť pred rokom odhadovala, že to bude 50 až 100 mil. Samo ministerstvo financií dnes odhaduje, že to bude dokonca 177 mil. eur v tomto roku. Čiže nárast záväzkov zdravotníckych zariadení v tomto roku o 177 mil. eur oproti tomu, čo rozpočtovala vláda. Zase zodpovednosť jednoznačne vlády, pretože bola na to upozorňovaná zase aj Radou pre rozpočtovú zodpovednosť, aj opozíciu, aj analytikmi, aj zdravotníkmi, že ten rozpočet je nereálny a že bez skutočných reformných a ozdravných opatrení ten deficit bude narastať a záväzky po lehote splatnosti budú narastať. Dnes to už uznáva aj ministerstvo vo výške 177 mil. eur. Ďalej. Výpadok z predaja emisných kvót predpokladala Rada pred rokom, že to bude 50 až 100 mil., dnes ministerstvo financií priznáva že to bude 55 mil., čiže je to v tom intervale. Vtedy pred rokom ministerstvo tvrdilo, že žiaden výpadok nebude, že ten príjem je reálny. Ukázalo sa, že nebol, a zase je to jednoznačná zodpovednosť vlády, že nezrealizovala, že buď zle odhadla, alebo nezrealizovala, alebo kombinácia jedného aj druhého. Ďalší. Nižší vplyv z reformy verejnej správy, ESO. Nižšie príjmy z predaja majetku a nižšie úspory z výdavkov. Rada odhadovala toto riziko na úroveň 50 až 100 mil. Samotné ministerstvo financií dnes priznáva, že výpadok bude 46 mil. eur. Čiže takmer sa naplnila spodná hranica odhadu Rady pre rozpočtovú zodpovednosť. Hovorila o tom nielen rada, hovorili o tom zase opoziční poslanci viacerí vrátane mňa, ale aj iných, že to nie je reforma a že úspory neprinesie. Ďalej. Presun nevyčerpaných prostriedkov Európskej únie a spolufinancovania do ďalších rokov. Zase poukazovali na to všetci, že je to nereálne, tak ako na to poukazujeme teraz, napriek tomu, že to bolo nereálne rozpočtované v minulom roku, nereálne sa to rozpočtuje aj teraz. Korekcie súvisiace s čerpaním Európskej únie – samo ministerstvo financií predtým nepriznalo ako možné riziko. Ministerstvo financií dnes priznáva, že to bude len v tomto roku 80 mil. eur, inými slovami, že definitívne prídeme o 80 mil. eur za korekcie, teda za peniaze, ktoré nám budú odobraté za zlé čerpanie eurofondov. Rada predpokladá, že to bude viac, takmer dvojnásobne viac. Rada pre rozpočtovú zodpovednosť predpokladá, že to bude 150 mil. eur. Ďalej neuznanie presunutých príjmov z dividend za príjem podľa metodiky ESA 95. Zase vec, na ktorú rada upozorňovala, aj ju kvantifikovala. Ukázalo sa, že pravdu mala rada. Nižšie príjmy z dividend od Slovenského plynárenského priemyslu samo ministerstvo financií dnes uznáva. Aktualizovaný odhad rady je, že ten výpadok v tomto roku bude 131, v roku 2014 bude 131 mil. eur. Tu zopakujem, ide o to, že vláda sa stále tvári – aj ministerstvo financií –, že zinkasuje dividendy, ako keby štát vlastnil 100 % dcérskych spoločností SPP, pričom vlastní len 51 %. Ďalej došlo k zmene preto, že mierne pozitívny vplyv mala zmena metodiky ESA 2010, ale to je neutrálne, zato to, to som dal oranžovým a to je prvá oranžová farba zatiaľ z toho, čo som hovoril. Ďalej neplnenie daňových príjmov, digitálna dividenda, pokuty, samotný odhad ministerstva financií je, že sa nenaplnia príjmy vo výške 41 mil. eur. Jasná zodpovednosť – vláda a ministerstvo financií. Ďalej je predpoklad, že môže dôjsť k výpadku z titulu výplaty nerozdelených ziskov súkromných poisťovní. To môžeme povedať, že je neutrálne, že tam vláda pri súkromných zdravotných poisťovniach kompetenciu nemá. Pozitívne, prvá pozitívna vec je, že časť týchto rizík je krytá lepším výberom daní. Odhad lepšieho výberu daní, odhad Výboru pre daňové prognózy je takmer 500 mil. eur, 498 mil. eur. Už ale ďalšia položka je úspora na spolufinancovaní a vyvolaných investíciách, kde ministerstvo financií odhaduje, že už ušetríme 191 mil. Čiže tu by sa zdalo, že napriek tomu som to vyčiarkol červenou jednoznačne preto, že síce ušetríme, ale ušetríme spôsobom, ktorý je pre krajinu a pre ekonomiku zlý, pretože po prvé budeme mať menej na investície, na výdavky, na rast zamestnanosti, na rozvoj, a po druhé zvyšuje sa riziko, že tie fondy môžu prepadnúť, keďže čím viac sa nečerpá a odsúva, tým viac fondov môže prepadnúť. Čiže hodnotenie negatívne, zodpovednosť – vláda. Úspora zo sankcií ústavného zákona. Tým, že podľa pôvodnej metodiky sa prekračoval dlh 55 %, tak vláda musela zmraziť, usporila, ale to myslím, že jednoducho musela, pretože ústavný zákon to jednoznačne stanovuje ako povinnosť, takže to je neutrálne z hľadiska vlády. Ďalej je tu druhý a posledný pozitívny vplyv vládnej politiky, a to je vplyv hospodárenia Železníc Slovenskej republiky, kde ministerstvo odhaduje 20 mil. eur, že by to mohlo mať pozitívny vplyv. A potom len samé negatívne. Jednorazový príjem súvisiaci s odvodom z podnikania regulovaných odvetví hodnotím ako negatívne jednoducho preto, že to mal byť pôvodne jednorazový odvod a teraz sa z toho stáva, zdá sa, dlhodobejší nástroj, takže svedčí o neschopnosti vlády aj dodržať slovo, ale aj riešiť problémy tak, ako ich riešiť treba. No a nakoniec v tej tabuľke máte aj ďalšie zaujímavé položky, ktoré sa týkajú rizík z pohľadu čistého bohatstva bez vplyvu na saldo rozpočtu. Tu by som možno veľmi stručne vysvetlil, lebo nie vždy je zrejmé, o čo ide. Rada pre rozpočtovú zodpovednosť sa snaží, aj keď to nie je ľahké, merať, merať aj tzv. čisté bohatstvo štátu a merať aj to, ako transakcie, ktoré štát robí aj pri ozdravovaní verejných financií napríklad, či náhodou nie sú robené tak, že síce pomôžu krátkodobo, ale znížia čisté bohatstvo štátu. A tu, žiaľbohu, Rada pre rozpočtovú zodpovednosť, nie ja, tvrdí, že existujú štyri, všetky, samozrejme, negatívne riziká z hľadiska čistého bohatstva štátu, a to po prvé zníženie hodnoty majetku z dôvodu predaja majetku štátu v projekte ESO. Čistá hodnota pri predaji nehnuteľností napríklad, ktoré máme naviac, sa môže znížiť dvoma spôsobmi. Ten prvý spôsob je vtedy, keď sa predá nehnuteľnosť pod skutočnú trhovú cenu, a teda zmení sa forma aktív. Štát mal budovu, predá ju, získa finančné prostriedky, ale ak tie finančné prostriedky sú nižšie ako trhová hodnota tej budovy, tak na majetku svojom stratí. Má menej, ako mal predtým. Ale ešte je aj druhá možnosť, ako môže štát znížiť čistú hodnotu majetku, a to je vtedy, keď predá hoci aj za trhovú cenu, zmení sa len forma aktív, ale potom tie peniaze použije na bežné výdavky. Tým pádom vlastne štát v prvom kroku nestratí na čistom bohatstve, lebo to, čo má v nehnuteľnosti, má v peniazoch, ale tým, že minie tie peniaze, tak, samozrejme, sa zníži čistá hodnota majetku štátu, pretože ak by to nebol predal, alebo ak by tie peniaze investoval do niečoho, tak by čistá hodnota neklesla. Mimochodom, týmto spôsobom, a to je ďalšia vec, na ktorú chcem upozorniť, keďže štát škrtá aj v investíciách na budúci rok a neplnia sa predpoklady eurofondov, sa vlastne znižuje čisté bohatstvo štátu aj tým, že sa žije z podstaty. Spomínal som, že v samospráve vlastne prostriedky a investície nepokrývajú ani odpisy, čo znamená znižovanie čistého bohatstva, čistého bohatstva štátu. Ďalšia oblasť, kde sa znižuje čistá hodnota štátu, je z dôvodu obmedzenia kapitálových výdavkov, to som teraz spomínal, potom je to predaj aktív podnikov, najmä Carga a použitie príjmov na bežné výdavky, to som vysvetlil, prečo to znižuje, a potom je to použitie aktív z odvodu finančných inštitúcií na bežné výdavky a vznik podmienených záväzkov. Čo je zase, ak sa minú tieto peniaze na bežné výdavky, čo sa deje, znižuje to čistú hodnotu majetku štátu. Takže vysvedčenie vlády z pohľadu tohto roka, z pohľadu roka 2014 vyzerá asi takto: 15 negatívnych, 2 pozitívne, 3 neutrálne. (Rečník zobral do rúk papier s grafom, ukazujúc ho plénu.) Pozrime sa na rok 2015. V roku 2015 až ’17, ale kľúčový je, samozrejme, rok 2015, na ktorý je rozpočet záväzný, tie ostatné dva roky sú skôr indikatívne. Takže prvé riziko roka 2015 je rok 2014. Spomínal som, že nielen podľa mňa, podľa Rady pre rozpočtovú zodpovednosť môže deficit v tomto roku byť nie 2,9, ale až niekde medzi 2,9 až 3,4 %. Samozrejme, čím horší výsledok v tomto roku, tým väčšie riziká pre rok budúci. Čerpanie eurofondov na úrovni, na ktorej, na ktorej je asi reálne predpokladať ich čerpanie, a to, čoho sme svedkami doteraz, je jedným z obrovských zdrojov týchto rizík. Čiže nezodpovedná rozpočtová politika v roku 2014 môže ohroziť naplnenie strednodobého cieľa v roku 2017. A konštatuje to aj Rada pre rozpočtovú zodpovednosť, ktorá hovorí, že konsolidácia sa presúva na roky 2016 a ’17 a že bez poľavenia v roku 2014 by stačilo v rokoch 2015 až ’17 menej ako polovičné konsolidačné úsilie oproti tomu, ktoré bude nevyhnutné kvôli tomu, že rok 2014 sme vypustili z dôvodov, ktoré sú všeobecne známe. Ďalší problém roka 2015 je dlh. Aj pán minister vo svojom vystúpení sa hrdil tým, že prvýkrát klesá dlh meraný ako podiel dlhu na HDP. To je síce pravda, treba ale povedať ale. Hrubý dlh síce klesol, ale klesol z dvoch dôvodov. Po prvé vďaka metodike ESA 2010 a po druhé kvôli použitiu hotovostnej rezervy na financovanie dlhu, čím sa znižujú likvidné aktíva v rokoch 2014 až ’17 v priemere o 2,2 % HDP. Čiže čistý dlh, do ktorého sa nedajú započítať tie, tie aktíva, použitie hotovostnej rezervy, čistý dlh rastie ešte aj v roku 2014. A je aj logické, ak nám rastie deficit, a deficit nám rastie neustále, tak, samozrejme, nemôže klesať dlh. Rada pre rozpočtovú zodpovednosť na strane 20 svojho stanoviska tvrdí, citujem: „V prípade negatívneho vývoja sa môže deficit priblížiť k hranici 3 % HDP a dlh opätovne prekročiť 55 % HDP.“ Toto je, mimochodom, toto konštatovanie, že pri naplnení rizík môžeme prekročiť 55 % hranicu dlhu, a to je konštatovanie Rady pre rozpočtovú zodpovednosť, je podľa môjho názoru hlavným dôvodom, prečo vláda a ministerstvo financií robia finty, ktoré robia, ktoré som spomínal. Umelé nafúknutie daňových príjmov aj výdavkov s tým, že výdavky sú držané v rezerve vo Všeobecnej pokladničnej správe, o 300 mil. eur, aby, keď sa bude musieť pripraviť rozpočet nie vo vyššej výške, ako bol rok 2015, pre volebný rok 2016, aby tam bol vankúš vo výške 300 mil., alebo nezapočítavanie dlhu zdravotníckych zariadení, ktorý evidentne bude narastať v budúcom roku do dlhu, aby to náhodou neprekročilo, alebo ďalšia vec, ktorú som ešte nespomínal, trvalý, vytrvalý nesúhlas vlády a ministerstva financií s výdavkovými stropmi. Čo sú výdavkové stropy? Keď sa pripravoval zákon, ústavný zákon o rozpočtovej zodpovednosti, tak sa počítalo s tým, že budú zadefinované výdavkové stropy. Výdavkové stropy sú veľmi efektívny nástroj proti umelému alebo neefektívnemu zvyšovaniu výdavkov, pretože počítať to cez konsolidačné úsilie je po prvé problematickejšie z hľadiska definície a po druhé proste menej jasné a menej vynútiteľné. Ale akonáhle by existovali výdavkové stropy, čo by znamenalo, že aj pri lepšom ekonomickom vývoji a lepšom výbere daní sa nemôže minúť viac, ako je výdavkový strop, tak by to bolo oveľa efektívnejšie obmedzenie vlády proti plytvaniu, alebo ak chcete inými slovami, tlak na to, aby vláda konsolidovala. Napriek tomu, že bola dohoda, ešte keď sme, ešte keď počas vlády Ivety Radičovej sme diskutovali za ústavný zákon o rozpočtovej zodpovednosti, bola zhoda na tom, že sa prijme a schváli zákon o výdavkových stropoch. Vláda nekoná, ministerstvo financií nekoná, mlčí. Myslím, že dôvod je aj tento. Ak by boli výdavkové stropy, také finty by nepomohli a ani lepší vývoj by sa nedal minúť, lepší príjem by sa nedal minúť ani finty, ktoré spomínam, by nepomohli. Takže aké sú riziká pre roky 2015 až ’17? Prvé spočíva teda v tom obídení výboru pre daňové prognózy a navýšení daňových príjmov poslaneckým návrhom zjavne, evidentne pripraveným na ministerstve financií. Druhým rizikom sú riziká prognózy, o ktorých hovorí stanovisko Rady rozpočtovej zodpovednosti. Nebudem to opakovať. Vyplývajú z horšieho potenciálneho vývoja vonkajšieho prostredia, ale aj z toho, že keď sa vyhodnocovali doterajšie prognózy, tak sa ukázalo, vždy ten vývoj bol skôr horší ako lepší. Čo je dôležité pri roku 2015, je to, že riziká, na ktoré vlani upozorňovala aj opozícia, aj Rada pre rozpočtovú zodpovednosť, sa takmer plne naplnili. Veľmi podrobne som to, myslím, tu prezentoval a napriek tomu vláda väčšinu tých položiek rozpočtuje znova, väčšinu, teda znovu opakuje toto správanie, ktoré sa ukázalo ako absolútne nezodpovedné a ktoré sa ukázalo ako naplňujúce riziká. Ide o samosprávy – zase podhodnotenie výdavkov na úrovni okolo 100 až 200 mil., tie čísla sú zo stanoviska Rady pre rozpočtovú zodpovednosť – zdravotná starostlivosť 50 mil., dividendy SPP a Východoslovenských elektrární 169, predaj emisných kvót 52. Všetky tieto položky zhodou okolností teda boli aj v rizikách pre tento rok v rozpočte, ktorý sa schvaľoval vlani. Ak si k tomu napočítate to, čo bolo schválené tým pozmeňovacím návrhom, a teda zavedenie odvodovej odpočítateľnej položky a zvýšenie miezd v školstve, čo je zhruba 260 mil., a spočítate si tie riziká, ktoré identifikovala a kvantifikovala Rada pre rozpočtovú zodpovednosť, tak sa dostanete k rizikám alebo ku kvantifikácií rizík vo výške 631 až 731 mil. eur, čo nám, mimochodom, zvyšuje deficit z 1,98 najskôr na 2,3, to je odvodová odpočítateľná položka a mzdy, čo vláda schválila, ale tie ďalšie položky, ktoré kvantifikuje Rada pre rozpočtovú zodpovednosť, to zdvíhajú až na úroveň 2,8 až 3 % hrubého domáceho produktu. Inými slovami povedané, ak sa naplnia riziká, na ktoré Rada upozorňuje, riziká pre rok 2015, ktoré zhodou okolností sú takmer totožné s rizikami pre tento rok, ktoré sa naplnili, tak deficit nebude 2,3 %, ale bude 2,8 až 3,0 %. Zase počul som aj argumentáciu, že nárast pre samosprávy je v rozpočte, avšak Rada pre rozpočtovú zodpovednosť jasne tvrdí, že „nárast pre samosprávy v budúcom roku oproti tomuto roku je spôsobený výlučne metodologickou nekonzistentnosťou.“ A ako som už spomínal, rozpočty samospráv nezabezpečujú ani, ani nepokrývajú, najmä rozpočty na kapitálové výdavky, nepokrývajú ani odpisy. A ďalej problém je v tom, že rozpočty pre samosprávy podľa môjho názoru vychádzajú z toho, že aj pre samosprávy platilo zmrazenie výdavkov podľa zákona, ústavného zákona o rozpočtovej zodpovednosti, ale to zmrazenie už neplatí, keďže podľa metodiky ESA 2010 nie sme nad hranicou 55 %, ale pod touto hranicou. Takže aby som zhrnul a uzavrel s tým, že chcem avizovať, že nechcel som hovoriť príliš dlho, aj keď som asi hovoril napriek tomu dlho, že vystúpim ešte ústne, kde sa budem venovať ďalším oblastiam, ale zatiaľ chcem teda skonštatovať, že tak ako sa napĺňajú riziká pre rok 2014, ktorý znamenal, žiaľbohu, prestávku v konsolidácii a výrazne komplikuje situáciu pre budúce roky, tak v rozpočte na rok 2015 až ’17 sú opäť riziká vo veľkej výške, ktoré, musím povedať, že je až zarážajúce, že sa tam znovu nachádzajú, keďže ide vo všetkých prípadoch o totožné oblasti, ako boli identifikované v tom pre tento rok, a naplnili sa pre tento rok. Zároveň musím konštatovať, že vláda a ministerstvo financií používa pri tohtoročnom rozpočte aj novinky, ktoré som nazval fintami, kde obchádza výbory, teda obchádza ustanovenia zákona, ústavného zákona o rozpočtovej zodpovednosti, konkrétne obchádza výbory, Výbor pre daňové prognózy a Výbor pre makroekonomické prognózy. A to, čo považujem za najzásadnejšie, je, že síce vláda sa pokúša v tom roku 2015 ozdraviť verejné financie a predpokladané konsolidačné úsilie by malo byť plusové, čo treba oceniť, na druhej strane ale to robí spôsobom, ktorý nezabezpečuje dlhodobé ozdravenie verejných financií. Mimochodom, aj konštatovanie pána ministra tu ráno, že sa zlepšuje dlhodobá udržateľnosť verejných financií, nie je pravdivé. Minimálne Rada pre rozpočtovú zodpovednosť síce netvrdí, že sa zhoršuje, ale zároveň tvrdí, že sa neprijímajú žiadne opatrenia, ktoré by zlepšovali. Čiže v najlepšom prípade ostáva táto dlhodobá udržateľnosť nezmenená. Ak sa však ale pozrieme na čisté bohatstvo štátu, ako sa vyvíja čisté bohatstvo štátu z hľadiska verejných financií, tak tam sa to skôr zhoršuje. Takže z tohto pohľadu je síce znižovanie deficitu a ozdravovanie verejných financií pre rok 2015 krokom dobrým smerom, a, chvalabohu, za to v porovnaní s tým, čo sa dialo v roku 2014. Ale ani z hľadiska veľkosti tejto konsolidácie, ale najmä v súvislosti s ďalšími vecami a súvislosťami, na ktoré som poukázal vo svojom vystúpení, som presvedčený, že tento rozpočet nie je dobrým rozpočtom a celkom určite zaňho hlasovať nebudem. Ďakujem pekne.