Kukan, Eduard, poslanec Európskeho parlamentu (2017-03-31):
Dobrý deň prajem, vážený pán predseda Národnej rady Slovenskej republiky, panie poslankyne, páni poslanci, vážení prítomní. Pán predseda, chcem sa pekne poďakovať za pozvanie, za milé privítanie a chcem oceniť aj vašu veľkorysú štedrosť pri určení dĺžky našich vystúpení. My sme v Európskom parlamente zvyknutí hovoriť menej, maximálne štyri minúty, a to ešte musíme byť spravodajcovia pri jednotlivých správach. Vítam príležitosť diskutovať s poslancami Národnej rady Slovenskej republiky o aktuálnych otázkach Európskej únie. Potvrdzuje to, že je v záujme nás všetkých byť súčasťou diania v Európe a spoločne presadzovať záujmy našich občanov. Začnem z toho, že slovenské predsedníctvo v Rade Európskej únie nám ukázalo, že fungovanie Únie je komplexnou záležitosťou. Tu chcem na úvod povedať, že považujem zahraničnú politiku Slovenskej republiky a jej dopad na vývoj medzinárodných vzťahov, tak je taký, že zďaleka presahuje rámec a váhu svojej vlastnej krajiny. Aj preto si myslím, že príprava nášho predsedníctva a jeho uskutočnenie boli dobré a úspešné. Predsedníctvo Rady nám tiež ukázalo, že sa môže stať inšpiráciou pre vnímanie európskej politiky u nás doma ako našej vlastnej politiky, politiky, ktorej sme súčasťou a ktorú priamo tvoríme. Bratislava je Brusel a Brusel je Bratislava. Považujem to za potrebné povedať, lebo sme dlhé roky členmi Únie a nie všetci to ešte chápu u nás doma. Predsedníctvo úspešne zvládnuté, a preto tí, ktorí sa na ňom podieľali, si zaslúžia uznanie. (Potlesk.) Myslím si tiež, že je dobrou vizitkou aj to, že sa upevní pohľad na Slovensko ako na konštruktívneho a proeurópskeho partnera v rámci Európskej únie. Vo svojom vystúpení by som rád načrtol momentálne výzvy EÚ a môj pohľad na ne cez prizmu svojej vlastnej práce. Otázky rezonujúce v EÚ: minulosť – budúcnosť. Pred niekoľkými dňami sme si pripomenuli 60. výročie od podpísania Rímskych zmlúv. Je to dôležité obhliadnutie sa do minulosti a dobrá príležitosť zamyslieť sa nad tým, čo bolo možné v Európe dosiahnuť. Za 60 rokov Európska únia dokázala vytvoriť súbor hodnôt, ktoré nás všetkých posunuli civilizačne ďalej, dopredu. Naše hodnoty sa stali hodnotami otvorenej spoločnosti postavenej na právnom štáte a vzorom nielen pre našich susedov, ale aj pre zvyšok sveta. S výročiami zmlúv súvisí otázka, kam by mala Európska únia smerovať ďalej. Pred niekoľkými týždňami predstavil predseda Komisie bielu knihu o smerovaní Únie. Som rád, že táto otázka začala rezonovať nielen medzi európskymi lídrami, ale taktiež v spoločnosti. Európa nedávno prekonala niekoľko kríz. Zasiahla nás kríza finančná, hospodárska, migračná alebo kríza v našom najbližšom susedstve. Ja by som doplnil, že máme ešte líderskú krízu v Európskej únii. Bohužiaľ, na krízach sa podpísala dôvera občanov v spoločný európsky projekt. To je v podstate paradox, pretože jedno z najdôležitejších ponaučení z uplynulých rokov je to, že Európska únia môže prežiť a prinášať výhody svojim občanom vtedy, keď bude jednotná. Sme Úniou rôznorodosti, v ktorej je potenciál, a v jednote je naša sila. Akýkoľvek bude konkrétny scenár budúceho fungovania Únie, táto axióma by mala ostať jej základným kameňom, na ktorom by sme mali budovať naše vzťahy v rámci Únie, ale tiež prezentovať Úniu navonok. Odchod Spojeného kráľovstva Veľkej Británie a Severného Írska z Únie, ktorý sa formálne začal v stredu tento týždeň, bude jednou z prvých výziev, s ktorou sa budeme musieť vyrovnať. Nie je to rozhodnutie, ktoré by som vítal. Verím však, že naša spoločná minulosť pomôže dosiahnuť Únii a Británii lepšie vzájomné vzťahy v budúcnosti. Treba zdôrazniť, že brexit zatiaľ nepodkopal európsku jednotu. Zdá sa, naopak, že môže byť kľúčom k užšej spolupráci 27 členských krajín. Bol by som rád, keby tento trend pokračoval aj naďalej, najmä pri rokovaniach, ktoré nás počas nasledujúcich dvoch rokov čakajú. Brexit tiež naznačuje dôležité otázky, ako sa Európa bude stavať k budovaniu vzťahov s našimi zahraničnými partnermi a k svojmu vlastnému postaveniu vo svete. Je v našom záujme, aby Európa ostala globálnym svetovým hráčom, dôležitým hráčom. Iba v tomto prípade budeme mať možnosť skutočne vplývať na vývoj okolo nás. Európa má potenciál ostať svetovým hráčom, prispievať ku globálnej bezpečnosti, tvoriť zásady medzinárodného obchodu a byť inovatívnou a zároveň bezpečnou. K svojej práci ďalej: Ako člen zahraničného výboru mám možnosť vplývať na trendy, ktoré sa objavujú vo vzťahu Únie s našimi vonkajšími partnermi. Za ostatné roky som v tejto oblasti pripravil niekoľko správ dotýkajúcich sa predovšetkým spoločnej bezpečnostnej a obrannej politiky, susedskej politiky a politiky Európskej únie v procesoch rozširovania. Považujem za kľúčové, aby sme zabezpečili rozvoj a stabilitu v našom najbližšom susedstve. Dôležitým v tomto je náš vzťah k regiónu západného Balkánu, ale tiež aj k našej susedskej politike vo vzťahu k východným a južným partnerom. O integrácii krajín západného Balkánu sa začína čoraz viac diskutovať na najvyšších fórach. Bohužiaľ, je to v súvislosti s obavami o ďalšie smerovanie regiónu a politickými krízami, ktoré neprispievajú k stabilite regiónu. Hoci je tento región za hranicami Únie, myslím si, že je každému jasné, ako veľmi vplýva na našu bezpečnosť, stabilitu a prosperitu. V ostatných rokoch som súčasťou mediačných tímov, ktoré sa venujú politickým krízam v Macedónsku a v Albánsku. Ponaučenie z toho plynie jednoduché. Kvôli týmto krízam sa hospodársky a spoločenský vývoj v týchto krajinách na dlhý čas zastavil. Poškodzuje ich to ekonomicky, bezpečnostne, spoločensky aj hodnotovo. Keď hovoríme o integrácii západného Balkánu, hovoríme o Čiernej Hore, o Srbsku, o Albánsku, o Bosne a Hercegovine a Kosove. Integrácia musí byť založená na jasných pravidlách a kritériách. Po ich naplnení Európska únia musí urobiť ďalší krok. Treba sa pripraviť na to, že raz tento región bude celý súčasťou Európskej únie. Kedy to bude, to je veľmi ťažké predpovedať. A možnože najpresnejšie, najpresnejší termín by bol to, čo hovoria Arabi, viete, akože Insha´Allah – z vôle božej. Všetky tieto subjekty, ktoré som vymenoval, budú súčasťou Európskej únie – vrátane Kosova. Tu by som chcel povedať, že stanovisko Slovenskej republiky k neuznaniu nezávislosti Kosova je správne. Mali by sme však realisticky sledovať vývoj v regióne, nezatvárať oči nad tým, ako sa vyvíja táto situácia, podobne ako to robia štyri ďalšie krajiny, ktoré majú rovnaké stanovisko k tejto otázke ako my na Slovensku. A tu chcem povedať, že nikto si nevie predstaviť v budúcnosti iné začlenenie Kosova do mapy Európy ako do Európskej únie. V poslednom čase sa parlamentná demokracia na západnom Balkáne stala akousi demokraciou bojkotov. Bojkot parlamentu začína byť veľmi populárny ako prostriedok politického boja, či už je to v Albánsku, v Macedónsku, v Čiernej Hore a aj v Kosove. V tomto ohľade je našou povinnosťou ako poslancov parlamentov slovenského a európskeho tento trend odsúdiť, ale aj podporiť návrat našich kolegov do parlamentov. Otázka, ako nastavíme vzťahy s niektorými krajinami v našom susedstve, je teraz viac aktuálnou ako pred pár rokmi. Rovnako kritickými sú otázky nášho postoja k dianiu v Turecku a k situácii na Ukrajine, nielen v súvislosti s vojnou, ale aj s reformami. Migrácia je globálny trend, ktorý sa bude ďalej vyvíjať. Preto treba tejto téme venovať stálu pozornosť. Nemali by sme ju podľa mňa však vnímať iba ako ohrozenie, ale fenomén, ktorému budeme musieť vzhľadom na charakter Únie čeliť spoločne. V súvislosti s tým momentálne diskutujeme o legislatíve, ktorá by mala pomôcť riešiť základné príčiny migrácie, ako sú napríklad ekonomická a sociálna situácia v rozvojových krajinách. Treba tiež vždy myslieť na ochranu našich občanov. Ako spravodajca rokujem s kolegami v Európskom parlamente tiež o návrhu vonkajšieho investičného plánu. Ten by mal pomôcť naštartovať ekonomický rast práve v najmenej rozvinutých krajinách v našom susedstve a v Afrike. Osobne som presvedčený, že o tom, že otázky migrácie by sme nemali zužovať na striktne bezpečnostné, aj keď toto je veľmi dôležitý aspekt, ale hľadať riešenia, ako môžeme prispieť k rozvoju a stabilite krajín, ktoré sú primárnym zdrojom migračných prúdov. Zamestnanosť a sociálna politika, lebo to sú tiež otázky, ktoré sledujem. Zamestnanosť a sociálna politika sú témami, ktoré veľmi úzko súvisia s tým, ako naši občania vnímajú Úniu. V tejto oblasti sa momentálne zaoberám otázkami mojej generácie, ktorú vnímam najmä cez odstránenie diskriminačných opatrení na základe veku. Demografický vývoj na Slovensku, ale aj v celej Európe naznačuje, že starostlivosť o starších občanov spoločnosti a aktívne starnutie sú horúcimi témami, ktorým treba venovať zvýšenú pozornosť. V zamestnaneckej politike je momentálne na pretrase smernica o vyslaní pracovníkov. V skratke. Nesúhlasím s revíziou tejto smernice z dielne Európskej komisie. Prikláňam sa k názoru jedenástich národných parlamentov a štátov, ktorí vyjadrili svoj postoj prostredníctvom žltej karty. Hrozí totiž, že smernica prinesie viac právneho chaosu a administratívnej záťaže pre podniky, ktoré pracujú na európskom trhu, a v konečnom dôsledku skomplikuje životy vyslaným pracovníkom. Zásada voľného pohybu služieb na jednotnom trhu je pilierom európskej ekonomiky a my ju nesmieme okliešťovať. Potrebujeme jednoduché a férové pravidlá. Na záver, panie poslankyne a páni poslanci, povedal som, že máme možnosť; že som rád, že máme možnosť diskutovať o európskych témach na pôde Národnej rady. Určite je to dôležitý signál k prehĺbeniu nášho dialógu a bol by som rovnako rád, keby sme mohli spolu vyvrátiť často nepravdivé informácie o diktáte z Bruselu a o rozhodnutiach, ktoré odtiaľ prichádzajú. Naša spoločná angažovanosť v boji proti radikalizmu, extrémizmu a dezinformáciám by bola na osoh Slovensku a celej Európskej únii. Koniec koncov naša práca spočíva vo výkone mandátu pre občanov, ktorí nás zvolili, tento mandát, ako aj naša spolupráca by mala byť v ich prospech, lebo oni sú koniec koncov občanmi Slovenskej republiky a rovnako tak sú aj občanmi Európskej únie. Ďakujem pekne za pozornosť. (Potlesk.)