J. Burian, poslanec: (2004-10-21):
Návrh novely zákona o hmotnej núdzi a o zmene a doplnení niektorých zákonov v znení neskorších predpisov predkladám v záujme naplnenia čl. 39 Ústavy Slovenskej republiky, ktorý vymedzuje právo na primerané hmotné zabezpečenie v starobe a pri nespôsobilosti na prácu, ako aj pri strate živiteľa. Taktiež v čl. 39 Ústavy Slovenskej republiky v ods. 2 ustanovuje právo na takúto pomoc, ktorá je nevyhnutná na zabezpečenie základných životných podmienok. Zákon č. 461/2003 Z. z. o sociálnom poistení v znení neskorších predpisov a zákon č. 599/2003 Z. z. o pomoci v hmotnej núdzi a o zmene a doplnení niektorých v znení neskorších predpisov sú dva rozhodujúce zákony, ktorými sa čl. 39 Ústavy Slovenskej republiky vykonáva. Napriek tomu, že ide o reformné zákony, treba konštatovať, že ani jeden zo zákonov nedefinuje z hľadiska vecného vyjadrenia, čo znamená zabezpečenie základných životných podmienok. Zákon o pomoci v hmotnej núdzi definuje hmotnú núdzu ako stav, keď príjem občana a fyzických osôb, ktoré sa s občanom spoločne posudzujú, nedosahujú životné minimum a občana, fyzickej osoby, ktoré sa s občanom spoločne posudzujú, si príjem nemôžu zabezpečiť alebo zvýšiť vlastným pričinením. Životné minimum je ustanovené diferencovane podľa toho, či ide o jednu plnoletú fyzickú osobu, ďalšiu spoločne posudzovanú plnoletú fyzickú osobu alebo dieťa v zákone č. 601/2003 Z. z. o životnom minime a o zmene a doplnení niektorých zákonov v znení neskorších predpisov. Pomoc v hmotnej núdzi sa však prostredníctvom dávky a príspevku poskytol len v obmedzenej výške bez garancie výšky príjmu do platných súm životného minima pre uvedené osoby. Z dôvodu, že zákon o pomoci v hmotnej núdzi v § 19 ods. 2 určuje dávku občanovi v hmotnej núdzi vo vecnej forme na jedno teplé jedlo, na nevyhnutné ošatenie a prístrešie, možno teda analogicky predpokladať, že dávka v hmotnej núdzi sa rovná uvedenej vecnej pomoci aj vo finančnom vyjadrení. Taktiež skutočnosť, že zákon o pomoci v hmotnej núdzi upúšťa od skúmania možnosti zabezpečiť si alebo zvýšiť si príjem vlastnou prácou, ak ide o občanov, ktorí dosiahli vek potrebný na nárok na starobný dôchodok, resp. u invalidných občanov z dôvodu poklesu schopnosti vykonávať zárobkovú činnosť, ak ide o zníženie schopnosti viac ako 70 %. Je namieste garantovať týmto občanom príjem na úrovni životného minima, a to diferencovane podľa toho, či ide o jednu plnoletú fyzickú osobu, ďalšiu spoločne posudzovanú plnoletú fyzickú osobu alebo dieťa. Zákon o sociálnom poistení taktiež negarantuje minimálnu výšku dôchodku, a to ani na úrovni súčasnej platných súm životného minima, a preto zavedenie poskytovania sociálnej dávky pre poberateľa dôchodku a určenie jej výšky v predkladanom návrhu novely zákona o pomoci v hmotnej núdzi je namieste a znamená zvýšenie sociálnej pomoci pre občanov v hmotnej núdzi, ktorí si vlastnou prácou nemôžu zlepšiť svoj príjem. Predkladaný návrh je v súlade s medzinárodným paktom o hospodárskych, sociálnych a kultúrnych právach, ktorý bol ratifikovaný Česko-Slovenskom v roku 1986, čím sme sa zaviazali neznižovať životnú úroveň občanov, čo však prijaté reformné zákony s účinnosťou od 1. 1. 2004 hlavne v týchto častiach negarantujú. Návrh novely zákona je v súlade s Ústavou Slovenskej republiky a inými zákonmi, medzinárodnými zmluvami a inými medzinárodnými dokumentmi, ktorými je Slovenská republika viazaná. Na objasnenie tohto zákona by som chcel ešte na doplnenie to, čo nie je v dôvodovej správe, jasným spôsobom zadeklarovať. Ľudia, ktorí nedosahujú, alebo dôchodcovia, ktorí nedosahujú dôchodok vo výške životného minima, tým spôsobom alebo týmto návrhom môjho zákona ich zbavíme zbytočného šikanovania alebo zbytočného, by som povedal, hľadania si všetkých náležitostí, ktoré je nutné, aby si ten človek zabezpečil príjem, ktorý v niektorých prípadoch nedosahuje ani sumu životného minima. Tým týchto ľudí, ktorí si podľa môjho názoru nezaslúžia takúto nepriamo perzekúciu, alebo nepriamo, by som povedal, hľadanie si vecí a hľadanie si náležitostí, aby tieto dávky, ktoré sú im priznávané, aby si ich krvopotne hľadali. A myslím, že v takomto veku si ani nezaslúžia to, aby išli od úradu k úradu, lebo aj tým, že sme im vytvorili špecializovanú štátnu správu, nevyriešili sme tento problém, že títo ľudia musia chodiť od jedného úradu k druhému a od jedných dverí k druhým. Nemenej nepodstatnou náležitosťou je aj to, myslím si, že možno znížime prácnosť práve pri vysporiadaní alebo priznávaní dôchodkov, ktoré, ak človek nedosiahne sumu životného minima, automaticky dostane túto sumu životného minima. Musíme sa zamyslieť nad tým, že suma životného minima vychádza hlavne u ľudí, ktorí dosahovali zárobky na úrovni minimálnych miezd alebo dlhší čas neboli v pracovnom procese. Sumu životného minima nedosahuje cca 1 % občanov Slovenskej republiky, čo nie je tak veľa, a zase na druhej strane, preto si práve myslím, aj dosah na štátny rozpočet nebude veľký už vzhľadom na to, že otvorený zákon o sociálnom poistení rieši sčasti sociálne dôchodky a tým ich dorovnáva, ale nedorovnáva s určitosťou pre ľudí, ktorí nedosahujú životné minimum, a teda nedorovnáva týmito dávkami sumu životného minima. Preto si myslím, že práve preto by sme sa mohli zamyslieť nad tým, že táto suma, kde bude veľmi významná z pohľadu súm, ktoré by ovplyvnili štátny rozpočet. Pokiaľ moje prepočty boli správne a vychádzajú z počtu ľudí, ktorí poberajú sociálne dôchodky, to je asi na úrovni necelých 4 900 ľudí, a keď to prenásobím sumou, ktorá by mohla byť na úrovni 500 korún, tak mi vychádza suma asi rovnajúca sa 25 mil. korún. Keď hovorím, že riešenie sociálnych dôchodkov v zákone o sociálnom poistení bude mať dosah niekde možno necelých 20 mil. korún, tak si myslím, že tento rozdiel v prípade tohto zákona môže mať dosah na celkový štátny rozpočet už po riešení vládneho návrhu zákona, ktorý rieši sociálne dôchodky, môže mať to dosah možno 7-8 mil. korún. Myslím, že sa nám oplatí zamyslieť sa nad takouto skutočnosťou a v konečnom dôsledku aj do budúcna vysporiadať tento problém ľudí, ktorých, si myslím, dnes výška životného minima dosahuje 4 580 korún, myslím si, že to je minimálna časť alebo minimálny dôchodok pre tohto staršieho človeka na to, aby dokázal reálne prežiť alebo prežiť tak, aby dokázal mať ten základný životný štandard. Preto vás všetkých prosím o podporenie tohto zákona. A myslím si, že určite týmto ľuďom odľahne tým, že nebudú musieť hľadať po úradoch všetky náležitosti, ktoré sú mu potrebné na to, aby si zabezpečil príjem na úrovni životného minima. Práve preto si myslím, že to sú hlavne jednak ľudia s minimálnym dôchodkom a jednak ľudia, ktorí boli problematickí, alebo teda starodôchodcovia, ktorí boli riešení pred rokom 1980. Preto ešte raz vás chcem poprosiť o podporu tohto zákona. Ďakujem.