Gál, Gábor, minister spravodlivosti SR (2018-10-24):
Ďakujem pekne. To, že možno ste mali nejakú taktiku, že potom, ako som sa teraz dopočul, že chceli ste to podporiť. Ale komu ste to povedali? Ja som celý čas vychádzal z toho vrátane... A že ako to dopadne. A ako to dopadne? Rokoval som s vami, ale vy ste dali ultimáta. Napriek tomu som chcel, aby prešiel vládny návrh zákona. Aj teraz by bol, by som bol radšej, kebyže v záverečnom hlasovaní máme ten vládny návrh zákona. No vy z opozície ste to nechceli. Vy z opozície za to ste nechceli hlasovať. Teraz hovoríte o tom, že áno, že zrazu to je aký veľký, aký dobrý návrh. Takto to je. Viete, navzájom sa tu teraz vychvaľujete, tľapkáte si po pleciach, pán Poliačik ma vyzýva k niečomu. Ale, pán Poliačik, zažil som tú dobu, že vás pán poslanec Matovič posielal do pekla kvôli vašim liberálnym názorom na drogy a sypal vám striekačky na hlavu. Ja nestojím o takúto podporu, nestojím o takúto chválu a nestojím o takýchto ľudí. Čo som, čo som povedal, stále platí. Ja som si dneska vypočul všetko ešte predtým, ako vôbec pán poslanec Madej predložil svoj pozmeňovák, že ako som zmárnil šance, aký to je zlý návrh zákona, že sa to už so mnou bude viezť, že to bude minister spravodlivosti, ktorý tu predložil taký návrh zákona, na základe ktorého koalícia bude môcť schvaľovať svojich sudcov Ústavného súdu. Prišiel Madejov návrh, nič iné nepočúvam, len to isté. To isté počúvam od vás. Čiže aký je potom rozdiel medzi vládnym návrhom zákona a tým pozmeňovákom, čo dal pán poslanec Madej, keď tá istá kritika sa valí na moju hlavu? Ale tu nejde o mňa, ale o princíp, o ktorom sa vy tu teraz bavíte. Mňa neteší skutočnosť, že zmena bola schválená aj fašistami. Oni fakt hlasujú vždy, ako chcú, podporili nie raz vládny, nie raz opozičný. Ja som s nimi nikdy nerokoval na rozdiel od vás, keď ste sa dohadovali o podpredsedníckych postoch na jednotlivé... a predsedníckych postoch na jednotlivé výbory. Ja som už vtedy ako predseda poslaneckého klubu za MOST – HÍD povedal, že nikdy nebudeme podporovať ani jeden z ich návrhov. Pozrite sa na hlasovania. Konštantne to dodržiavame, no ale o vás sa to nedá povedať. My sme ani raz nevystúpili na ich debatu, nešli sme ich, do ich návrhov ani na odbornú, alebo neodbornú debatu. Išli ste, mám, čiže mali ste nejedného pána poslanca, ktorý pri jednotlivých bodoch, návrhoch z ich, z ich pier tu vystupovali v rozprave. (Reakcia z pléna.) Sa pozriem do mojich poznámok, keď dovolíte. (Krátka pauza.) Viete, výzva k tomu, aby teraz niečo zásadné sa zmenilo. Ale to zásadné bolo aj ten vládny návrh zákona. Nechceli ste to, zatracovali ste to, no teraz vám to z nejakých dôvodov menej vyhovuje tento schválený, ako vyhovoval ten vlády, tak už je vládny dobrý. Prečo ste k tomu nepristúpili už predtým? Prečo tá náhla zmena? No, samozrejme, teraz to pre médiá viete takto predávať. Každá zmena, ktorá vylepšuje ten stav, aký je, je zmenou dobrou. Najprv ste o mojom návrhu povedali, že je zlou, že je podpriemernou. Tak potom kde je ten priemer? Kde je tá latka? Kto stanovuje tú latku? Vy vždy podľa situácie, čo vám vyhovuje. Keď vám vyhovuje to, že ministerský alebo vládny návrh zákona je podpriemerný, tak to budete považovať za podpriemerný, o 5 minút to už nebude platiť, lebo ten druhý bude podpriemerný. Takže si vypočujte samých seba, čo ste tu rozprávali poobede a čo ste rozprávali v tejto druhej otvorenej rozprave, v druhom čítaní k vládnemu návrhu ústavného zákona. A všimnite si ten rozpor, do ktorej ste sa dostali sami so sebou. Ďakujem pekne za slovo. (Potlesk.)