Žitňanská, Lucia, poslankyňa NR SR (2015-09-25):
Pekné ráno prajem. Ďakujem pekne za slovo, pani predsedajúca. Vážené kolegyne, kolegovia, vážený pán minister, priznám sa, že k tomuto zákonu som pôvodne neplánovala vystúpiť, ale mám taký pocit, že nejak sme sa dostali do štádia, že vážne veci bez rozpravy jak píla ideme. Vláda sa vyhádzala, máme naozaj asi schôdzu, na ktorej je najviac zákonov za toto volebné obdobie z vlády, a ideme rýchlo spôsobom aj vtedy, keď si, myslím, niektoré zákony istú mieru diskusie zaslúžia. Tento zákon, zákon o trestnej zodpovednosti právnických osôb, je totižto téma, ktorá je na stole veľmi dlho, roky. Asi desať rokov, áno. Prechádza niekoľkými vládami a v nejakej polomodifikovanej podobe už nejaký variant tej takzvanej nepriamej trestnej zodpovednosti prešiel. Ukázal sa ako neefektívny. Takže sme sa dobrali k tomu, že máme na stole zákon o trestnej zodpovednosti právnických osôb. A opakujem, ide to téma, ktorá ide naprieč vládami. Zákon o trestnej zodpovednosti právnických osôb je radený do tej kategórie antikorupčných zákonov, ale zároveň je to zákon, ktorý patrí do kategórie nášho dlhu voči našim medzinárodným záväzkom. Pretože vo viacerých dohovoroch sme sa jednoducho zaviazali zaviesť aj trestnoprávnu zodpovednosť právnických osôb. Možno treba povedať, prečo tá genéza tvorby tohto zákona má 10 rokov, a to napriek tomu, že vo viacerých vládach tento návrh alebo trestná zodpovednosť právnických osôb bola postavená ako priorita. Ten kameň úrazu tohto návrhu zákona bol vždycky v debate medzi zamestnávateľskými zväzmi, podnikateľmi na jednej strane a vládou na strane druhej. Kde tento sektor, podnikateľský sektor, zamestnávateľský sektor, resp. v podobe zamestnávateľov zastúpených na oficiálnej pôde tripartity, vždycky namietal, lebo mal obavy z možného zneužitia tohto inštitútu v situáciách, keď to nie je namieste v dôsledku toho znevýhodnenia v rámci konkurenčného boja. Ja musím povedať, že to je argument, ktorý je zároveň vyslovením obrovskej nedôvery voči našim inštitúciám, ktoré tento zákon majú uplatňovať. To je vlastne vyslovenie veľkej nedôvery voči polícii, prokuratúre najmä a v konečnom dôsledku aj súdnictvu, keď sa tento sektor obáva zneužitia tejto právnej normy voči sebe v konkurenčnom boji. Pretože ako keby v tom bolo implicitne povedané, že nejaký môj konkurent si bude môcť ako keby kúpiť políciu alebo prokuratúru a ja budem čeliť vyšetrovaniu so svojou právnickou osobou, kým teda v konkurenčnom boji nezhyniem a potom, keď budem o ix rokov oslobodený, tak mi to už nepomôže. To je jadro problému, prečo dodnes máme, nemáte trestnú zodpovednosť právnických osôb v tej pravej podobe. A ja si myslím, že to si treba povedať, pretože to je vážna vec. To je vážna vec totižto z dvoch uhlov pohľadov. Prijímame hmotnoprávne predpisy, prijímame predpisy, ktoré majú čeliť korupcii, a zároveň tie predpisy sú buď na jednej strane bezzubé, alebo na druhej strane je obava pred ich zneužitím, čo oboje je výsledkom toho, že inštitúcie, ktoré majú tieto zákony uplatňovať, nefungujú tak, že by dokázali efektívne potierať korupciu na jednej strane, a že im navyše ešte aj nedôverujeme, že sú nezávislé alebo nestranné. To je reálny stav. Preto moja téza, pokiaľ máme zdôveryhodniť tézu rovnosti pred zákonom a zároveň máme postúpiť efektívnejšie a dôveryhodnejšie aj v boji proti korupcii, tak sa nepohneme, kým nebude efektívne a dôveryhodne fungovať polícia, prokuratúra a súdnictvo. To je prvá poznámka, ktorú som chcela povedať. Druhá poznámka, ktorú chcem povedať, v dôsledku toho, že ide kompromis, tak v niečom sa možno dostávame do stavu aj so zákonom o trestnej zodpovednosti právnických osôb do istej miery bezzubosti, ak to mám takýmto spôsobom nazvať, pretože tak jak je nastavený zákon o trestnej zodpovednosti právnických osôb po všetkých tých pripomienkových konaniach a vyjednávaniach, lebo pôvodne bol nastavený širšie, po všetkých tých vyjednávaniach, tak je vlastne nastavený v istom minimalistickom modeli. To znamená, plníme naše medzinárodné záväzky, to znamená všetky tie trestné činy extrémizmu, terorizmu a všetko, čo máme zahŕňať vrátane korupcie, tam zahrnuté máme. Zjavne to považuje za potrebný nástroj aj ministerstvo financií a daňová správa, pretože tam máme aj tú kategóriu daňových trestných činov. Ale je to jedna pomerne široká oblasť ekonomickej kriminality, ktorá tam nie je, vypadla, resp. je to práve výsledok toho kompromisu. A poviem napríklad trestný čin machinácií vo verejnom obstarávaní alebo všetko, čo súvisí s verejným obstarávaním, pričom máme aj, máme napríklad aj jednu zo sankcií predpokladanú – zákaz účasti na verejnom obstarávaní, ale samotné verejné obstarávanie v tom zahrnuté nemáme. Takže je sa o čom rozprávať podľa mojej mienky v súvislosti so zákonom o trestnej zodpovednosti právnických osôb. Je sa o čom rozprávať na tému, prečo naši zamestnávatelia tak nedôverujú našim inštitúciám. A že či teda, ak to má byť efektívny nástroj, tak či ten rozsah trestných činov, na ktorých sa bude tento zákon vzťahovať, tak jak je nastavený, že či je v poriadku, alebo by si to zaslúžilo viac. V každom prípade som presvedčená o tom, že tento zákon si zaslúži solídnu diskusiu, preto som vystúpila, aby naozaj neprešiel len tak mlčaním. Verím, pán minister, že ste si všimli, že v tomto prípade som vás neskritizovala, že až na konci volebného obdobia, práve preto, že viem, že proste tá diskusia práve so zamestnávateľmi a podnikateľmi desať rokov brzdila tento návrh zákona. Ďakujem pekne.