Poliačik, Martin, poslanec NR SR (2012-09-14):
Ďakujem, pani podpredsedníčka. Vážený pán minister, kolegyne, kolegovia, nechcem hovoriť o dochádzke, lebo si myslím, že zvlášť pri tejto téme by sme sa mali venovať niečomu úplne inému. Ja veľmi dobre viem, koľko z mojich kolegov sa témou preberania smerníc Európskej únie zaoberá od roku 2009, kedy som začal pracovať na programe SaS, veľmi dobre viem, akým spôsobom a do akej hĺbky sme vyhodnocovali systém, akým sa preberajú smernice Európskej únie, a preto veľmi dobre viem, že aj táto téma, odkedy vôbec prišla na stôl, v klube SaS rezonuje a je potrebné sa k nej vyjadriť. Alojz, keby si mal naozaj potrebu, môžeš si vypýtať prepisy z ústavnoprávneho výboru, kde som o tom rozprával, aby si vedel, že nehovorím do vetra, a nie si jediný človek, ktorý je veľmi znepokojený tým, akým spôsobom a prečo vôbec tieto dopravné inteligentné systémy by mali byť na Slovensku zavádzané. Myslím si, že v prvom čítaní je priestor pozrieť sa na to, či naozaj sme absolútnymi otrokmi akejkoľvek smernice, ktorá je prijatá na úrovni Európskej únie a Európskej komisie. V prvom čítaní som to nestihol, tak to dám v druhom, no. Jasné, inak by to nebolo na výboroch. Európska únia a Európska komisia nám sem predkladá obrovské množstvo rôznych regulácií a niektoré z nich smerujú možno k zlepšeniu života občanov v Európskej únii, niektoré ich viacej obmedzujú, možno niektoré majú vyrovnávať podmienky medzi jednotlivými krajinami. Ale práve ten, ktorý máme teraz na stole, je jeden z tých, ktorý z veľkej časti funkcie, ktoré navrhuje, aby sme spravili ako centralizované a dané štátom, už dnes plnia rádiá, rôzne iné systémy. Vy máte dojem, že keď chcete, tak sa neviete dozvedieť o tom, že niekde sa stala dopravná nehoda? Lebo ja si kvôli tomu zapnem rádio. Veľa funkcií, ktoré má plniť tento integrovaný systém, dnes už dokáže splniť súkromná sféra. Mnohé povinnosti, ktoré sa zavádzajú týmto systémom, idú nad rámec toho, čo sme schopní akceptovať ako zásah do svojho vlastného súkromia. Vo volebnom programe SaS už v roku 2010 bolo napísané, že budeme zásadne proti tomu, aby spôsob vyberania mýta, ktorý je zavedený pre nákladné autá, bol zavádzaný aj pre autá osobné, a to z veľmi jednoduchého dôvodu: nie je žiaduce, aby niekto, kto spravuje databázu takýchto dát, v každej chvíli vedel, kde sa nachádzame. Niekto to môže nazvať paranojou, niekto to môže nazvať prehnanou úzkostlivosťou a niekto môže povedať, veď kto nemá čo skrývať, tak ten môže byť spokojný. No mne sa to nepáči. Dnes už vďaka technológiám, ktoré sú v telefónoch, je možné síce človeka sledovať, ale tam je aspoň to založené na tom, že tú lokalizáciu si človek v tom telefóne zapne, vypne, a keď už je naozaj taký chúlostivý, tak ten telefón proste nezoberie so sebou. Keď ho nechám doma, tak ma lokalizovať nemôžu. Ale... (Reakcia z pléna.) No tak, asi vieš. Ale akonáhle budeme platiť mýto zavedením čipov do našich automobilov, tak každý jeden najazdený kilometer, každý jeden meter, na ktorom sa budeme vyskytovať, už bude zaznamenaný v nejakej databáze, aj sú mnohí ľudia, ktorí takéto niečo môžu považovať za významný zásah do svojho súkromia. A teraz k rovine otroctva voči smerniciam. Ja nie som právnik a nemám takú hlbokú znalosť o procedúrach prijímania alebo neprijímania smerníc Európskej komisie, ale viem, že ten systém nie je plne automatický, že krajina, ak má názor, že takáto smernica príliš zasahuje do vecí, o ktorých má rozhodovať sama, sa môže proti implementácii smernice odvolať. A bolo niekoľko, nie desiatky, ale niekoľko prípadov, kedy krajiny neimplementovali smernice Európskej komisie, pretože Komisia spätne uznala, že išla nad rámec svojich kompetencií. A ja si myslím, že táto smernica a táto implementácia je presne príklad toho, kedy by sa Slovenská republika mala ozvať, a to z dvoch dôvodov. Prvý je ten, o ktorom som hovoril na začiatku, to znamená, príliš veľký zásah do súkromia ľudí, ktorý by mali byť monitorovaní na každom svojom kroku, a obzvlášť, keď sa pozriem na to, že ten mýtny systém, ktorý máme pre nákladné auta, ešte stále je pre nás drahší, ako keď sme mali diaľničné známky, to je... (Reakcia navrhovateľa.) Možnosť. (Reakcia navrhovateľa.) To je... (Reakcia predsedajúceho.)