M. Číž, podpredseda NR SR: (2009-04-15):
Takže, vážené kolegyne, kolegovia, uzatváram  možnosť podania ústnych prihlášok do rozpravy. Vyhlasujem všeobecnú rozpravu za skončenú. Ďakujem navrhovateľovi aj spravodajkyni, avšak pána navrhovateľa poprosím, aby zostal, pretože teraz pristúpime k prvému čítaniu o vládnom návrhu zákona, ktorým sa mení a dopĺňa zákon č. 385/2000 Z. z. u sudcoch a prísediacich  a o zmene a doplnení niektorých zákonov v znení neskorších predpisov a o zmene a doplnení niektorých zákonov , parlamentná tlač 1014, návrh na pridelenie  výborom  v rozhodnutí predsedu č. 1026. Takže, pán podpredseda, máte opäť slovo a uveďte tento vládny návrh zákona. Š. Harabin, podpredseda vlády a minister spravodlivosti SR: Vážený pán podpredseda Národnej rady Slovenskej republiky, vážené dámy a vážení páni poslanci, na rokovanie  Národnej rady sa predkladá návrh zákona, ktorým sa mení a dopĺňa zákon č. 385/2000 Z. z. o sudcoch a prísediacich  a o zmene a doplnení niektorých zákona v znení neskorších predpisov a o zmene a doplnení niektorých zákonov. Účelom navrhovanej  právnej úpravy  je posilnenie nezávislosti súdnictva v Slovenskej republike formou rozšírenia  zákonných záruk  nezávislosti v oblasti  organizácie,  riadenia a správy súdov prenesením príslušných zákonných oprávnení v personálnej, organizačnej a finančnej oblasti na Súdnu radu Slovenskej republiky, respektíve Kanceláriu Najvyššieho súdu Slovenskej republiky v súlade s predpokladmi a zámermi ústavodarného orgánu, ktoré boli určujúce a ktoré formovali výsledné znenie ústavného zákona  č. 90/2001 Z. z., ktorým sa menila a doplnila Ústava Slovenskej republiky č. 460/1992 Zb. v znení neskorších predpisov. Inak povedané, rozhodovanie o najdôležitejších a miestami existenčných otázok v oblasti organizácie riadenia a správy súdov, ktoré boli doteraz zákonom zverené do výlučnej  pôsobnosti výkonnej moci reprezentované v tomto prípade ministrom spravodlivosti, respektíve Ministerstvom spravodlivosti Slovenskej republiky sa navrhovanou právnou úpravou prenášajú na vrcholné orgány reprezentujúce súdnu moc, t. j. Súdnu radu a Kanceláriu Najvyššieho súdu Slovenskej republiky. Z hľadiska praktickej realizácie ústavných princípov nezávislosti súdnictva, ktoré nachádzajú svoje vyjadrenie v zákonnej právnej úprave vydanej na základe príslušných článkov Ústavy  Slovenskej republiky, napríklad čl. 141a ods. 6, čl. 143 ods. 2 a 3, čl. 148 ods. 2 a 3, čím sú ústavné garancie nezávislosti súdnictva dopĺňané o zákonné záruky nezávislosti súdnictva možno konštatovať, že pozitívne očakávania na posilnenie nezávislosti súdnej moci  vyslovené v súvislosti so schvaľovaním citovaného ústavného zákona, najmä v oblasti organizácie riadenia správy súdov boli a sú naplnené len čiastočne. Keďže v mnohých prípadoch sa vývoj zákonnej právnej úpravy uberal opačne, teda tak, že sa prehlboval štátny dohľad ministerstva spravodlivosti, t. j. z výkonnej moci. Navrhovaná právna úprava ďalej rieši niektoré čiastkové zmeny zákonnej úpravy postavenia Justičnej akadémie a kreovanie jej orgánov, a to v duchu posilnenia postavenia súdnej moci.  Taktiež dochádza k čiastkovej zmene zákona o rozpočtových pravidlách verejnej správy, ktorej nutnosť vykonania vyplýva z celkovej zmeny mechanizmu tvorby rozpočtu súdov a ich financovania. Takto koncipované zmeny v riadení a správe súdov nadväzujú na Programové vyhlásenie vlády Slovenskej republiky v časti týkajúcej sa justície. Súčasne je potrebné uviesť, že od  prijatia  zákona č. 757/2004 Z. z. o súdoch a o zmene  a doplnení niektorých zákonov ide o najzásadnejšiu zákonnú právnu úpravu v oblasti organizácie riadenia a správy súdov v Slovenskej republike. Súčasne je potrebné vyjadriť, že navrhovaná právna úprava nijakým spôsobom nenarúša ústavou zakotvenú participáciu zákonodarnej, teda parlament a výkonnej moci vláda a prezident na kreovanie Súdnej rady a prostredníctvom nimi nominovaných zástupcov na riadení a správe justície v Slovenskej republike. Návrh zákona je v súlade s ústavou, ústavnými zákonmi, medzinárodnými zmluvami, ktorými je Slovenská republika viazaná a zákonmi a súčasne je v súlade s právom  Európskych spoločenstiev a Európskej únie. Návrh zákona nezakladá negatívne nároky na verejné financie, nebude mať ekonomický ani environmentálny vplyv, ani vplyv na zamestnanosť a na podnikateľské prostredie. Práve naopak, predpokladá sa  úspora  minimálne 1 milión eur ročne. Návrh zákona bol vládou Slovenskej republiky schválený 25. marca 2009. Ďakujem za slovo.