P. Hrušovský, podpredseda NR SR: (2001-09-05):
J. Kalman, poslanec: Vážený pán minister, vážený pán predsedajúci, vážená Národná rada. Opäť tu máme dôchodky, opäť sú tu veľké očakávania našej spoločnosti, opäť sa dá predpokladať šermovanie rôznymi za a proti. Opäť sa tu dá predpokladať argumentmi v podobe populizmu, v podobe reálnosti, v podobe nereálnosti a podobne. Chcem povedať, že ak by sme všetci dôsledne, mám na mysli predovšetkým v tomto prípade, pochopiteľne, vládu Slovenskej republiky, dodržiavali príslušné zákony, dodržiavali Ústavu Slovenskej republiky a dokázali si vytvoriť účelný systém, ktorý by sme dodržiavali, nemuselo by prichádzať k tomu, čomu sa hovorí populizmus, k tomu, čomu sa hovorí v tomto smere politické šarvátky, a k tomu, čomu sa bude hovoriť, že jedna strana hrá na to alebo na ono. Dámy a páni, pravidelne pri prerokúvaní návrhov dôchodkov v doterajšom období poukazujú diskutujúci na sociálno-ekonomickú situáciu v našom štáte. Aj minulý rok o takomto čase sme predovšetkým funkcionári alebo poslanci Hnutia za demokratické Slovensko, osobne aj ja, jednoznačne poukazovali na katastrofálny vývoj sociálno-ekonomickej situácie v Slovenskej republike, poukazovali sme na obavy, ktoré vyjadrovali rôzne renomované firmy a inštitúcie v zahraničí, poukazovali sme na skutočnosť, že v Slovenskej republike sa doslova plazí a rozširuje chudoba. Žiaľ, od minulého roku sa tento stav prehĺbil. Žiaľ, od minulého roku sa sociálno-ekonomická situácia našich občanov a predovšetkým najslabších sociálnych skupín, medzi ktorých patria prijímatelia rôznych dôchodkov, podstatným spôsobom zhoršila. Aj z tohto pohľadu musím hneď na začiatok konštatovať, že predložený návrh alebo predkladaný návrh nezodpovedá podmienkam a predovšetkým potrebám našich občanov, ktorých sa návrh dotýka. Nezodpovedá ďalšiemu predpokladanému vývoju našej spoločnosti do budúceho opätovného zvyšovania dôchodkov. Nechcem už zdôrazňovať, nakoniec sa tu už objavili pri predchádzajúcom bode pripomienky v tom smere, že sa neplní Ústava Slovenskej republiky, že sa neplnia predvolebné sľuby a že sa neplní Programové vyhlásenie vlády Slovenskej republiky v tejto oblasti. Vážené dámy a páni, dovoľte mi, aby som prv než prejdem k určitým argumentom, na základe ktorých budem chcieť skutočne obrátiť maximálnu pozornosť na rozhodovanie o ďalšom osude našich dôchodcov, prečítal jeden list, ktorý je veľavravný a ktorý je určitým vyjadrením predovšetkým tej kategórie, o ktorej rokujeme a budeme rokovať. Tento list, ktorý poslali predstavitelia Strany dôchodcov Slovenska, dostali pravdepodobne všetky politické strany, politické subjekty. Predpokladám alebo predpokladať teda možno aj jednotlivé poslanecké kluby. Budem čítať ten list, tak ako som ho dostal ja ako podpredseda strany pre sociálnu oblasť HZDS. Vážený pán podpredseda, Ústredná rada Strany dôchodcov Slovenska s veľkými obavami konštatuje neustále odďaľovanie valorizácie dôchodkov všetkých druhov, ako aj návrh vlády Slovenskej republiky k 5-percentnému valorizačnému zvýšeniu dôchodkov v októbri roku 2001. Konštatuje, že zvýšenie valorizačného dôchodku na základe zákonnej valorizácie 7 % zvýšenia miezd ako ukazovateľa valorizácie nie je adekvátny ukazovateľu viac ako celoročnej inflácie, ktorá po zvýšeniach cien všetkých životných potrieb obyvateľstva, a teda aj dôchodcov presiahla 10 %. Prosím. Čítam to, čo je napísané. Navrhovaná 5-percentná valorizácia by bola pomocou pre dôchodcov vtedy, ak by v roku 2002 nedošlo k ďalšiemu zvýšeniu cien. Avizované zvýšenie cien elektrickej energie a plynu sa totiž prenesie na zvýšenie cien potravinárskych a spotrebiteľských služieb a zvýšenie ďalších poplatkov v roku 2002, čo by ďalej zasahovalo do životných potrieb dôchodcov. Vážený pán podpredseda HZDS, je pritom zaujímavé, že za vašej vlády sme sa nikdy s problémami valorizácie nestretli, keď dochádzalo k striktnému dodržiavaniu valorizačného zákona, termínu jeho naplnenia. Každoročné návrhy valorizácie dôchodkov zo strany súčasnej vlády Slovenskej republiky, odďaľovanie termínov valorizácie zasahuje do myslenia našich dôchodcov a stresuje ich životnú situáciu. Žiaľ, občania dôchodkového veku, ktorí sa počas celého produkčného života podieľali na výstavbe Slovenska, plnili svoje povinnosti do zdravotného a sociálneho fondu, sú dnes odkázaní na solidárnosť spoločnosti. Sme presvedčení, že v našom návrhu nájdeme vaše pochopenie a podporu. Toľko, vážené dámy, vážení páni, z listu jednej politickej strany, ktorá obhajuje práva týchto dôchodcov. Už dnes bolo hovorené o tom, koho sa vlastne dôchodky budú týkať. Dovoľte mi teda, aby sme si skutočne uvedomili, o čom rokujeme, predsa len povedať niektoré čísla. Počet poberateľov starobných dôchodkov, to sú čísla, ktoré sú oficiálne vydané ministerstvom práce, sociálnych vecí a rodiny k 31. 12. 2000. Poberateľov starobných dôchodkov, vážené dámy a páni, je vyše 778 tis., invalidných dôchodkov takmer 225 tis., invalidných čiastočných dôchodkov vyše 65 tis., vdovských dôchodkov takmer 30 tis., vdoveckých vyše 3 tis., sirotských takmer 33 tisíc, ostatných 36. Summa summarum 1 403 967 poberateľov dôchodkov. Vážené dámy a páni, budeme rozhodovať takmer o každom štvrtom občanovi Slovenskej republiky. To by sme si mali skutočne uvedomiť najmä v súvislosti s jeho súčasným sociálno-ekonomickým postavením a ďalším predpokladaným vývojom v našej spoločnosti. Bolo hovorené a poukazovali sme niekoľkokrát aj na súvislosti doterajšieho vývoja hodnoty dôchodkov, reálnej hodnoty dôchodkov. Vážené dámy a páni, opäť si dovolím poukázať na niektoré čísla, ktoré nás možno predsa len privedú k tomu, aby sme racionálnejšie, ale predovšetkým razantnejšie a energickejšie rozhodovali o navýšení valorizácie oproti tomu, čo predkladá vláda Slovenskej republiky. Dovoľte mi pripomenúť, že v roku 1995 rast reálnej hodnoty dôchodkov bol 5 %. V roku 1996 opäť 5 %. V roku 1997 to bolo 2,8 % a v roku 1998 2,4 %. To znamená, že v predchádzajúcej vláde, a sú to opäť čísla, ktoré sú vybrané zo štatistiky súčasného ministerstva práce, sociálnych vecí a rodiny, prišlo vlastne za štyri roky k 15,4-percentnému zvýšeniu reálnej hodnoty dôchodkov. Aký je vývoj po roku 1998? Tak v roku 1999 bol zaznamenaný pokles -5,1 %, v roku 2000 sa určitým spôsobom názory líšia. Vychádzam z toho, čo povedal tu prítomný pán minister Magvaši v minulom roku, keď dával návrh, respektíve pred návrhom do parlamentu sa vyjadroval, že je nutné zvýšiť dôchodky o 19,4 % vzhľadom na to, aký je rast životných nákladov a všetko, čo s tým súvisí. Viete veľmi dobre, že vtedajšia vláda predložila návrh na 7 %. Až tu v parlamente sa zvýšili dôchodky na 10 %. Z tohto pohľadu mi vychádza stále deficit 9,4 %. V roku 2001 tento návrh predpokladá 5-percentné zvýšenie dôchodkov. Dámy a páni, ale už v čase, keď išiel materiál do tripartity, sa mnohí ekonomickí experti vyjadrovali, že je predpokladaný rast životných nákladov do konca tohto roku na úrovni 9,7 %. Dámy a páni, to bolo v čase, keď ešte neprišiel s bombastickým vyhlásením súčasný podpredseda vlády pre ekonomiku pán Mikloš, ktorý potom oznámil, že sa chystá razantné alebo drastické zvýšenie cien plynu, energie a všetkého, čo s tým súvisí, a preto aj obava z príslušnej strany, ktorú som citoval, je opodstatnená, pretože príde k podstatnému nárastu životných nákladov, k väčšiemu, ako je 9,7 %. Ak by sme napriek tomu brali len tých 10 percent, to znamená, že by sme sa dostali do -5 %. Ak si opäť tieto čísla spočítame, dámy a páni, za tri roky súčasnej vládnej koalície reálna hodnota dôchodkov klesne približne okolo 21 %. To je súčasná starostlivosť o dôchodcov, to je súčasný obraz toho, na akej úrovni títo naši ľudia žijú. Vážené dámy a páni, veľmi často chodím po regiónoch Slovenskej republiky. Veľmi často sa stretávam aj s kategóriou dôchodcov a skutočne si myslím alebo dochádzam k záveru, že vládna koalícia vytvorila celoplošné laboratórium, v ktorom skúma, koľko niektoré sociálne skupiny nášho obyvateľstva vlastne vydržia. Je to drastické, je to nehumánne a nespravodlivé. O tom, že je ťažko riešiť situáciu dôchodkov dôchodcov, o tom, že je zložité v zlej ekonomickej situácii hľadať spravodlivé riešenia, nakoniec potvrdzuje aj to, že súčasná vláda nemá jednotný systém hľadania alebo riešenia prístupu k valorizácii dôchodkov. Opäť mi dovoľte poukázať na niektoré súvislosti. Kým v roku 1999 pán minister Magvaši, tým vlastne vláda, predložili návrh v podobne 4-percentného zvýšenia plus určitá pevná suma, približne to bolo asi 6, 7 % v priemere, v roku 2000 už sú predložené tri alternatívy, 10, 5 a 3,5 % s tým, že znova poukazujem, že pán minister predtým vyhlasoval, že je nutné 19,4 % a je tu vlastne dané alibistické stanovisko ministerstva, nech rozhodne vláda a vláda sa opäť ukázala ako alibistická, pretože dopredu signalizovala, že poslanci navýšia to, čo rozhodla ona, a keďže ona rozhodla 7, poslanci potom z vládnej koalície navrhli 10. To znamená rozličný prístup k jednému, k druhému. Tento rok opäť rozličný prístup. Opäť sú tu tri alternatívy s tým, že dokonca, a to som, pán minister, absolútne prekvapený, že vôbec ministerstvo práce, sociálnych vecí a rodiny uvažovalo s takou alternatívou, ako je 1,3 %. Dámy a páni a pán minister, určite uznáte, takéto úvahy boli ešte predtým, než ste išli do Rady hospodárskej a sociálnej dohody, dokonca ten návrh tam je. Takže je dosť možné, že sme sa nepochopili. Takže v súčasnom období je opäť len jeden návrh na 5 %. Dámy a páni, aj to teda hovorí o tom, že nie je tu systém. Nepostupuje sa razantne, dôrazne. Je v tom obrovská neprehľadnosť. Je v tom obrovská zmätkovosť, ktorá vlastne smeruje v konečnom dôsledku k tomu, že sa zakrýva podstata a neplnenie, zakrýva sa neplnenie trebárs aj tých záverov a ustanovení, ktoré sú dané v ústave. Dámy a páni, dovoľte mi ďalšie myšlienky, nad ktorými by sme sa mali skutočne zamyslieť. Ani v jednom z troch prípadov počas súčasnej vlády, ktoré som spomínal, neprišlo na zasadnutí Rady hospodárskej a sociálnej dohody k dohode pri valorizácii dôchodkov. Materiál sa predkladá s rozdielnym stanoviskom Konfederácie odborových zväzov, ktorá požadovala minimálne valorizáciu na úrovni inflácie. Je to významný moment hlavne vtedy, keď si uvedomíme, aký dôraz bol zo začiatku kladený na sociálne partnerstvo súčasnej vládnej koalície. Ďalší taký moment. Už včera pri jednom bode rokovania niektorí kolegovia poukazovali na zaostávanie niektorých ekonomických a sociálnych ukazovateľov vo vzťahu k roku 1989. Dámy a páni, pokles reálnej hodnoty dôchodkov v roku 2000 oproti roku 1989 je stále na úrovni 18,9 %. Dôchodcovia majú stále o takmer 20 % nižšiu životnú úroveň ako v roku 1989, opäť sú to oficiálne štatistické údaje. Už dnes bola diskusia o relácii priemerného vyplácaného starobného dôchodku k priemernej mzde v hospodárstve v Slovenskej republiky. Dámy a páni, tá bola v roku 2000 len 47,1 %. Opäť sa tu neplní programové vyhlásenie vlády. Opäť je tu tendencia zaostávania, ale čo je najpodstatnejšie, dámy a páni, je tu tvrdý rozpor s naším približovaním do Európskej únie. Ak si uvedomíme, že vývoj alebo úroveň dôchodkov v jednotlivých krajinách Európskej únie je od 70 až do 90 % vo vzťahu k mzde, kam chceme s našimi dôchodkami v roku 2004 - tak ako predstavitelia vlády hovoria -, ja by som bol veľmi rád, keby sme tam vstúpili v tomto roku, ak nie rýchlejšie - kam chceme s takýmito dôchodkami ísť? Aká úroveň dôchodcov a postavenie našich dôchodcov bude vo vzťahu k iným dôchodcom krajín Európskej únie? Budú naši dôchodcovia chodiť s nastavenými rukami okolo iných dôchodcov? Hovoríme o Európskej únii z pohľadu naháňania kapitol, hovoríme z rôznych politických prístupov, ale neberieme reálnosť približovania najmä z pohľadu sociálno-ekonomického. Stav, súčasná situácia v dôchodkovom zabezpečení, v úrovni dôchodkov, životnej úrovni samotných dôchodcov to jednoznačne potvrdzuje. Takže aj súvislosti s naším približovaním do Európskej únie je našou povinnosťou dbať o to, aby dôchodky reálne rástli, a nie zaostávali, dokonca mali klesajúcu tendenciu. Dámy a páni, a skutočne si treba na záver postaviť otázku - je predložený návrh v súlade s ústavou, v súlade s potrebami našich občanov? Aj z tohto pohľadu chcem v mene Hnutia za demokratické Slovensko vyjadriť nespokojnosť s predloženým návrhom, nespokojnosť s jeho výškou, aj z tohto pohľadu, pochopiteľne, podporíme návrh, aby prešiel do druhého čítania, ale očakávame, že v rámci druhého čítania príde k razantnému navŕšeniu súčasne navrhovaného percentuálneho zvýšenia dôchodkov a ja sám alebo predstavitelia, alebo poslanci Hnutia za demokratické Slovensko predložia pozmeňujúci návrh, ktorý bude garantovať minimálne 2-percentný nárast, reálny nárast oproti predpokladanej inflácii v tomto roku. Vážené dámy a páni, toľko z mojej strany. Ďakujem vám za pozornosť. (Potlesk.)