Nicholsonová, Lucia, poslankyňa NR SR (2014-10-21):
Ďakujem pekne za slovo, pani predsedajúca. Ja chcem na úvod povedať, že určite teda nepodporíme tento váš návrh novely a zdržíme sa. Myslím si, že hasíte požiar, ktorý ste sami založili, a to nie je správne. Myslím si, že hasíte chyby, ktoré ste napáchali vlastným sociálnym inžinierstvom, a to nie je správne, pani poslankyňa Tomanová. A pani poslankyňa Šedivcová, aj keď teda pri všetkej úcte, ja si myslím, že aj vy viete, že toto je veľmi čiastková úprava, ktorá skutočne pomôže vytrhnúť DSS-ky z tej katastrofy, ktorú ste sami spôsobili. A poviem vám prečo. Tá posledná novela zákona o sociálnych službách bola katastrofická, katastrofická, absolútne likvidačná. Stanovila, že maximálna lôžková kapacita má byť 40 lôžok u pobytových zariadení, teda DSS, Domovy sociálnych služieb, zariadenia pre seniorov, špecializované zariadenia. Z ekonomického hľadiska je to samozrejme nezmysel a to musíte vedieť. Ja vôbec nechápem, ako ste sa dopracovali k tomu číslu 40 lôžok, pretože veľmi dobre viete, že fixné náklady sa znižujú, ak je vyššia kapacita, pretože v zariadení máte jeden manažment a samozrejme aj iné náklady, to znamená, čím viacej lôžok máte, tým viacej sa to na tie lôžka rozráta. Takže tých 40 lôžok je samo osebe ekonomický nezmysel v podmienkach trvalej nedofinancovanosti sociálnych služieb na Slovensku. A myslím si, že o tomto sa nemusíme nikto sporiť, žiaľbohu, je to tak. Naviac, to ustanovenie, že do Domovov sociálnych služieb budú môcť byť prijímaní iba žiadatelia do dôchodkového veku, spôsobilo absolútny šok u väčšiny poskytovateľov v druhu služby Domovy sociálnych služieb. Väčšina poskytovateľov DSS mala obsadenú lôžkovú kapacitu občanmi v dôchodkovom veku. A to ste museli vedieť, to je predsa úplne zrejmé zo všetkých štatistík. Čo to znamená? To znamená, že pri tej mortalite ľudí v Domovoch sociálnych služieb by to znamenalo, že v priebehu jedného až dvoch rokov prakticky zomrú všetci prijímatelia sociálnych služieb. To je proste nespochybniteľný fakt bez ohľadu na to, kde sedím, či sedím tam u SaS-ky, alebo či by som sedela u vás, alebo kdekoľvek inde. Toto musíte vedieť. Ak by sa teda zariadenia sociálnych služieb, ktoré poskytujú druh služby DSS, nepreregistrovali, do dvoch rokov by stratili absolútne svoju klientelu. Tak čo to tu páchame na tých DSS-kách? Tie DSS-ky sú už tak strašne ťažko skúšané, vieme to všetci, pani Tomanová, viete to aj vy, lebo, lebo proste decentralizácia, lebo to prešlo a tie, žiaľbohu, tie nižšie samosprávy ani tie vyššie samosprávy na to neboli pripravené a nedokážu to jednoducho utiahnuť. A ešte im budeme prikladať. Každá novela im len prikladá. Takže vtedy sa vlastne všetci poskytovatelia sociálnych služieb preregistrovali buď na zariadenia pre seniorov, alebo špecializované zariadenia. Povedzme si len tak veľmi v kocke, čo sa deje na Slovensku v sociálnych službách. Je to úplná katastrofa, úplná katastrofa, tieto dve slová to asi vystihujú najviac. Je to dlhodobo neudržateľný stav, sociálne služby na Slovensku kolabujú. Každý žijúci klient zariadenia sociálnych služieb je podľa novej novely potrebné posudzovať v úplne novom konaní. Čo to znamená pre VÚC-ky? Kde máme teraz našich županov, ktorí by tu mali sedieť podľa mňa, keď riešime takýto zákon alebo takýto návrh? Čo to spôsobilo pre VÚC-ky? Pre VÚC-ky to spôsobilo absolútny kolaps, nie? Pri posudzovaní klientov sociálnych služieb. Musíte ich posudzovať všetkých nanovo. Prerušujú sa konania pri každej možnej príležitosti a tento stav, žiaľbohu, už hraničí takmer so šikanou. Mnohí neverejní poskytovatelia sociálnych služieb sa rozhodujú pre zariadenia pre seniorov z dôvodu, že v tomto druhu služby poskytuje dotáciu priamo štát. Áno, to je pre nich proste najväčšia istota, znamená to pre nich skutočné reálne peniaze a istotu. Ale to nás nevytrhne. My potrebujeme domovy sociálnych služieb, my tu máme aj iných klientov, ako tých, ktorí patria do domovov pre seniorov. Na tých úplne zabúdame? Problémy majú väčšinou verejní veľkokapacitní poskytovatelia sociálnych služieb, ktorí nech by robili čokoľvek, kapacitu 40 lôžok jednoducho nemôžu dodržať. Toto mali vedieť tí sociálni inžinieri, ktorí sem prišli s tým návrhom novely. Kam oni pozerajú, kadiaľ oni chodia? Chodia vôbec do Domovov sociálnych služieb, alebo to riešia od nejakého zeleného stola? Neverím tomu, že tí úradníci na ministerstve práce, sociálnych vecí a rodiny, ktorí každý deň sa potýkajú v teréne s problémami poskytovateľov sociálnych služieb, aj tých veľkokapacitných, verejných, že by oni prišli s takýmto nápadom. Neexistuje. Toto im musel vtĺcť do hlavy a prinútiť ich pracovať na takomto návrhu novely nejaký sociálny inžinier, ktorí sú minimálne traja na ministerstve práce, sociálnych vecí a rodiny, tak to je. A pozrite sa, čo spôsobili? Je im to úplne jedno, je im jedno, že ešte aj tým verejným, ktorí sú tí, ktorí nie sú teda diskriminovaní v tejto krajine, ešte aj tým ublížili. Kde prišli s tým číslom tých 40 lôžok, preboha živého, kde žijú, v akej realite?! Tu zase nejaký „izmus“ pôsobil nad zdravým rozumom, lebo inak si to neviem vysvetliť. No záverom, táto novela, ktorú predkladáte, milé kolegyne, rieši problémy verejných poskytovateľov sociálnych služieb, pretože tí sa tou poslednou novelou dostali do absolútneho klepca, do absolútnej pasce. V každom prípade by mali viac lôžok ako 40, to znamená, že by postupovali protizákonne. Novela zákona o sociálnych služieb bola v tomto ohľade nepremyslená a spôsobila úplnú katastrofu na registrových úradoch, na VÚC-kach, sekundárne na regionálnych úradoch verejného zdravotníctva a okresných úradoch, odboroch všeobecnej vnútornej správy, ktorí všetci musia robiť prakticky nové registrácie pre všetkých poskytovateľov sociálnych služieb. Takže v konečnom dôsledku váš návrh novely napravuje nezmysly z tej poslednej novely, ale takto sa to robiť nedá. Tu nemôže ministerstvo vypľuť návrh zákona o sociálnych službách, ktorý je absolútne nekompetentný, a potom, verím tomu, že sú to práve podnety od tých zodpovedných ľudí na ministerstve, od tých úradníkov, ktorí vidia, čo táto novela spôsobila v praxi, a potom nám títo úradníci, milé dámy predkladateľky, napíšu nový návrh, aby ste uhasili to, čo iní založili. Ale, žiaľbohu, je to vaše ministerstvo, pod vašou kontrolou, pod vašou gesciou, dávajte si pozor, čo tam stvára tá trojka. No ako som už povedala, tá situácia v oblasti sociálnych služieb na Slovensku je katastrofálna. Tu sa dlhodobo diskriminujú neverejní poskytovatelia vo vzťahu k verejným poskytovateľom. Ja mám také informácie z asociácie poskytovateľov sociálnych služieb neverejných, že túto diskrimináciu už nemienia ďalej znášať, pretože oni skutočne ako suplujú štát v tomto, to si musíme uvedomiť, že suplujú ten štát. A keďže suplujú tú službu, aj keď sú neverejní, tento štát by ich mal podporiť, pretože to sú naši občania. A jediná cesta z tohto marazmu, jediná cesta z tohto marazmu je okamžite prestať diskriminovať neverejných poskytovateľov sociálnych služieb a ich klientov. Prečo sú ich klienti, prečo sú klienti v neverejných, u neverejných poskytovateľov sociálnych služieb neustále diskriminovaní v tejto krajine? Ja vám poviem prečo. Lebo to je tá vaša optika toho „izmu“, toho socializmu, všetko, čo je štátne, je dobré, a všetko, čo je súkromné, je zlé a treba to zničiť a podupať. Keď budete takto naďalej postupovať, tak všetci tí klienti z tých Domovov sociálnych služieb neverejných zostanú na ulici. A ja som zvedavá, veľmi som zvedavá, kam ich chcete potom dať. Takže ja by som vám radila, aby ste k tým nápravám v tom bordeli, čo ste napáchali v sociálnych službách, pristupovali komplexnejšie, aby ste zrovnoprávnili verejných a neverejných poskytovateľov sociálnych služieb, aby ste prestali diskriminovať veľkú časť obyvateľov v tejto krajine. Chce to, samozrejme, komplexnú zmenu najprv v myslení, vo financovaní sociálnych služieb a v tom, že ten neverejný si zaslúži presne toľko isto ako ten verejný. Mali by sme sa skutočne začať rozprávať aj o tom, nakoľko má občan už pri narodení, už pri narodení, už pri tom, ako rastie, ako starne každým dňom, začať myslieť na to, že jedného dňa bude odkázaný na sociálnu službu. Mali by sme začať hovoriť o tom, že mali by sme sa všetci začať pripoisťovať na sociálne služby, pretože keď to raz na nás príde, my by sme mali byť tiež tí, ktorí budú do systému dávať viac. Pretože keď sme boli na ministerstve, my sme sa snažili si povedať v takom, že takom, by som povedala, ideálnom svete, ako by malo vyzerať financovanie sociálnych služieb. To boli miliardy, ktoré by sme museli vliať do toho systému. Tento štát nemá tie peniaze. To znamená, musíme sa vrátiť niekde úplne na ten prvopočiatok. A veľmi by som vás chcela, veľmi by som vás chcela vyzvať k tomu, naozaj pánov na ministerstve práce, sociálnych vecí a rodiny, štatutárov ministerstva práce, sociálnych vecí a rodiny, aby prestali s týmto sociálnym inžinierstvom. Majú tam dostatok ľudí, ktorí rozumejú systému sociálnych služieb, ktorí vedia, v akom marazme sa sociálne služby nachádzajú, ktorí vedia o tom, ako by mali byť financované sociálne služby. Ja som s tými ľuďmi zažila také rokovania na ministerstve financií, to boli fakt rozumní, pani Brichtová, bojovníčka dlhoročná za to, ako by mal vyzerať systém sociálnych služieb na Slovensku, len by ju tí sociálni inžinieri mali viacej počúvať. Takže možno menej „izmu“, menej „izmu“, menej ideológií a viacej zdravého rozumu. Ďakujem.