Susko, Boris, poslanec NR SR (2015-05-20):
Ďakujem pekne za slovo, pán podpredseda. V rozprave k tomuto návrhu alebo k týmto trom kódexom v rámci rekodifikácie občianskeho civilného procesu vystúpilo desať poslancov, niektorí jednotlivo, niektorí opakovane v písomnej aj ústnej rozprave. Bol podaný pánom poslancom Lipšicom jeden procedurálny návrh a takisto bolo podaných niekoľko doplňujúcich a pozmeňujúcich návrhov. Tieto podal pán poslanec Madej, pán poslanec Lipšic dva návrhy, pán poslanec Kadúc, pani poslankyňa Vitteková dva návrhy a posledný pozmeňovací návrh som podal ja. Vzhľadom na tieto pozmeňujúce návrhy a potrebu ich zosúladenia s obsiahlou spoločnou správou navrhujem, pán predsedajúci, aby sme odložili hlasovanie o týchto troch kódexoch na zajtra, na 11.00 hodinu. Teraz by som sa ešte stručne vyjadril k niektorým vecným vystúpeniam kolegov v rozprave. V prvom rade by som sa taktiež pripojil k ostatným kolegom a upozornil na to, že by mohla byť nejaká pochybnosť o tom, či mám osobný záujem alebo nemám, tak v tomto teda vyhlasujem aj ja, že ako advokát zapísaný do advokátskej komory by som mohol mať osobný záujem, ako na druhej strane si myslím, že všetci máme osobný záujem na tom, aby tieto kódexy fungovali dobre a aby civilný proces prebiehal efektívne, rýchlo a kvalitne. Rád by som sa vyjadril ešte teda z hľadiska zhodnotenia, tak ako vyplýva z rokovacieho poriadku úloha pre spravodajcu, zhodnotenia rozpravy k jednotlivým vystúpeniam, k niektorým, nie k všetkým, z hľadiska vecnej stránky. Pokiaľ ide o vystúpenie v rozprave pani poslankyne Mezenskej ohľadom toho, že spotrebitelia nemali dostatočnú možnosť alebo spotrebiteľské zväzy na ochranu spotrebiteľa nemali dostatočnú možnosť zapojiť sa do tohto rekodifikačného procesu, tak v prvom rade treba povedať, že tieto procesné kódexy sú celé postavené, alebo ich základným konceptom je zvýšenie ochrany spotrebiteľa ako nosného prvku celej tejto rekodifikácie, no a pokiaľ ide o celý proces, tak v medzirezortnom pripomienkovom konaní boli zúčastnení všetci, všetky subjekty, ktoré, to je teda 37 subjektov pri správnom súdnom poriadku a k civilným 24 subjektov s 1 083 pripomienkami, ktorí všetci boli prizvaní do medzirezortného pripomienkového konania a mohli odôvodňovať svoje návrhy. Zúčastnili sa tam aj niektoré združenia na ochranu či už spotrebiteľov alebo občianskych práv, napríklad spoločnosť otcovia.sk a niektoré ďalšie, no a pokiaľ teda spotrebiteľské zväzy sa nezúčastnili, tak dovolím si povedať, že táto rekodifikácia sa pripravovala tri roky, mali možnosť a nikto nemôže povedať, že o tom nevedel. Pokiaľ ide o nejakú transparentnosť, tak treba povedať, a ja som to citoval už v prvom čítaní, aj ocenenie mimovládnej organizácie Via Juris, ktorá sa vyjadrila k tomu, že je potrebné vyzdvihnúť, akým spôsobom bola rekodifikácia civilného procesu pripravovaná, že bol v dostatočnom predstihu zverejnený legislatívny zámer, bol predložený na pripomienkovanie a že tieto kódexy boli v takom legislatívnom procese, ktorý sám o sebe zabezpečuje, alebo je výbornou správou pre kvalitné tieto kódexy. Nebudem to citovať teraz znova, citoval som to už v prvom čítaní. Takže myslím si, že z tohto pohľadu bola celá príprava týchto kódexov nadštandardná a každý, kto chcel, sa mohol k tomu vyjadriť. Pokiaľ ide o vystúpenie v rozprave pána poslanca Kadúca, vyjadril som sa už vo faktickej poznámke k otázke, ktorú namietol, spojenia procesného a hmotného práva, kde som jednoznačne povedal, že tieto inštitúty spolu nesúvisia tak, aby musela byť najprv rekodifikovaná hmotná právna úprava a až potom procesná. Nakoniec domnievam sa, že je otázne vôbec, či hmotné právo potrebuje takúto veľkú rekodifikáciu a treba povedať, že tá rekodifikácia hmotného práva prebieha už niekoľko desiatok rokov a zatiaľ nedospela do žiadnej záverečnej fázy, takže čakať na to by bolo úplne, úplne neefektívne. Pokiaľ ide o koncentráciu konania, pán poslanec Kadúc namietal, že strany sa budú musieť v koncentrovanej lehote vyjadriť k časovo obsiahlym dokumentom. Treba povedať, že v kontraiktornom konaní ide o základnú povinnosť procesnej strany, teda povinnosť tvrdenia a protitvrdenia a ak chceme zefektívniť a zrýchliť súdne konanie, je potrebné práve tento princíp koncentrácie posilniť. Ďalej pán poslanec namietal možnosť vykonávania dôkazov v odvolacom konaní. Treba povedať, že aj v súčasnosti je možné vykonávať dokazovanie v odvolacom konaní, napríklad keď dlžník počas odvolacieho konania zaplatí, tak musí na to súd prihliadať, čiže dá sa to aj dnes. Pokiaľ ide o ďalšie veci, napríklad lehota na plnenie. Lehota na plnenie ostáva tri dni, tak ako je to v súčasnosti. Aj to je dôkaz, že navrhovateľ vyšiel v ústrety pripomienkam a požiadavkám, ktoré vzišli na stretnutí ústavnoprávneho výboru s rekodifikačnou komisiou, ktorá sa uskutočnila medzi prvým a druhým čítaním v Omšení. Nie je možné totiž nestanoviť lehotu na plnenie a dôvodom je rozdiel medzi právoplatnosťou a vykonateľnosťou, pričom tieto momenty nemôžu splývať. Pokiaľ ide o Civilný mimosporový poriadok, pán poslanec sa zamýšľal nad tým, prečo notári nemôžu zapisovať do bchodného registra a do katastra. Tu treba povedať, že to nie je otázka Občianskeho súdneho poriadku a civilných kódexov, že ide o koncepčnú zmenu, ktorá by si vyžadovala najmä zmenu hmotného práva, a to najmä správneho práva, čiže nespadá to do reformy civilného procesu. A pokiaľ ide o to, že pán poslanec namietal nepredloženie súvisiacich predpisov súčasne s týmito civilnými kódexmi, je to z toho dôvodu, že zmeny, ktoré ešte budú, ak teda budú prijaté k týmto civilným kódexom, tak sa musia reflektovať v konečnom znení týchto ďalších kódexov a preto tieto budú upravené a budú v najbližších dňoch predložené do medzirezortného pripomienkového konania. No a pokiaľ ide o to, čo hovoril, že 30 % celej matérie z hľadiska paragrafového znenia civilných procesných kódexov tvoria pozmeňovacie návrhy, tak je to len také zdanie, pretože áno, číselne to možno sedí, ale obsahovo a vecne nie, pretože dovolím si tvrdiť, 90 % týchto pozmeňovacích návrhov alebo 80 %, nech nepreháňam, má legislatívno-technický charakter, čiže nie sú to vecné zmeny týchto civilných kódexov. Pokiaľ ide o vystúpenie pán poslanca Gála, k tomu, že hovoril o tom, že ide o facelift, som sa vyjadril už vo faktickej poznámke, to nebudem, nebudem opakovať, ale vyjadril by som sa k ponechaniu, respektíve k úprave zmenkového platobného rozkazu pri spotrebiteľoch, respektíve nespotrebiteľoch. To je vlastne odpoveď aj na otázku, respektíve pripomienku pána poslanca Kadúca, ktorý to takisto spomínal vo svojom vystúpení. Predkladateľ vypustil z normatívneho textu inštitút zmenkového platobného rozkazu predovšetkým z dôvodu zákazu použitia zmenky v spotrebiteľských vzťahoch, a to, myslím si, ocenila aj pani poslankyňa Mezenská vo svojom vystúpení. No a prečo, prečo to nie je možné ponechať, alebo upraviť, alebo prečo sa to vlastne vypustilo? Aby to bolo úplne jasné a aby sme vedeli, že prečo to tam nemôže ani v nejakej pozmenenej forme ostať, je to, že v skrátenom rozkaznom konaní bez nariadenia pojednávania nemá súd spôsob, ako posúdiť, či zmenka súvisí alebo nesúvisí s kauzálnym spotrebiteľským vzťahom, teda objektívne by sudca nebol schopný dodržať imperatívnu normu § 5a zákona o ochrane spotrebiteľa, čím by mohlo dochádzať k porušovaniu spotrebiteľských práv a k porušovaniu imperatívnej normy verejného práva a preto predkladateľ teda pristúpil k vypusteniu tohto inštitútu zmenkového platobného rozkazu. Inak povedané, keďže sudca musí zo zákona skúmať, či spotrebiteľská zmluva nebola zabezpečená zmenkou alebo šekom, musí nariadiť pojednávanie, inak nemá ako zistiť, či ide o spotrebiteľskú zmluvu, pretože z tej zmenky sa to nedá vyčítať, kto sú účastníkmi, respektíve stranami sporu, respektíve kto sú strany tejto zmenky. Napriek tomu, samozrejme, toto riešenie nevylučuje používanie zmeniek a šekov, iba sa budú musieť uplatniť v riadnom konaní, ktoré však s ohľadom na povahu zmeniek a šekov nebude časovo náročné. K vystúpeniu pána poslanca Lipšica, ktoré bolo veľmi obsiahle, sa budem venovať len niektorým veciam. Prvú vec, ktorú namietal pán poslanec Lipšic, že do procesu rekodifikácie bolo slabé zapojenie opozície. No treba povedať, že rekodifikácia sa pripravovala niekoľko rokov nie na politickom základe, ale na odbornom, teda je to projekt odborný a boli prizývané najmä odborné subjekty a snaha o zapojenie opozície bola načasovaná medzi prvým a druhým čítaním, kde sa dali pripomienkovať ešte tieto veci, kde sme boli v Omšení, bolo naplánované to ďalšie stretnutie, o tom už bola reč, prečo z objektívnych dôvodov sa nemohlo uskutočniť. Pokiaľ ide o sudcovskú tvorbu práva, a to odpoviem aj na otázku pána poslanca Hrušovského, treba povedať, že nejde o sudcovskú tvorbu práva. Ide o interpretačné pravidlo, ktoré nemôže byť zamieňané so sudcovskou normotvorbou, ale je len určitým osobitným vyjadrením zákazu odopretia spravodlivosti a umožňuje sudcovi vec spravodlivo rozhodnúť aj v tých prípadoch, ak výslovné znenie zákona neexistuje. Čiže len v tých prípadoch, ak neexistuje právna norma. Pôvodnú formuláciu obsahuje aj viacero európskych kódexov, napríklad čl. 1 švajčiarskeho občianskeho zákonníka a niektoré ďalšie. K čl. 3 ods. 2 výklad proti účelu a zmyslu, takisto namietal pán poslanec, by som chcel, a tu si dovolím stručne zacitovať z nálezu Ústavného súdu Českej republiky z marca roku 2013, ktorý hovorí: „Nelze proto tolerovat formalistický postup nímž se za použití sofistikované argumentace odůvodňuje zřejmá nespravedlnost. Obecný soud neni absolutne vázán doslovným zněním zákona, nýbrž se od nej smí a musí odchýlit, pokud to vyžaduje účel zákona, historie jeho vzniku, systematická souvislost nebo některý z principu, jenž mají svůj základ v ústavě konformním právním řádu jako významovém celku. Povinnost soudu nalézat právo neznamená pouze vyhledávat příme a výslovné pokyny v zákonném textu, ale též povinnost zjišťovat a formulovat, co je konkrétním právem i tam, kde jde o interpretaci abstraktních norem a ústavních zásad.“ Čiže pokiaľ ide o otázku veľkého senátu, veľký senát je navrhnutý tak, aby prispel ku konštantnosti judikatúry, ku konštantnosti judikatúry, ktorá by mala predstavovať základný postulát práva na spravodlivý proces vo forme predvídateľnosti súdnych rozhodnutí. Predvídateľnosť súdnych rozhodnutí je, a to som už, myslím, hovoril vo faktickej poznámke, jedným zo základných inštitútov na zabezpečenie spravodlivého súdneho konania. Veľký senát by mal mať širšiu legitimitu, keďže sa skladá okrem pôvodných zákonných sudcov v danej veci aj z ďalších sudcov Najvyššieho súdu, z čoho vyplýva, že jeho rozhodnutia budú rešpektované ďalšími sudcami Najvyššieho súdu, ktorí budú o obdobnej veci rozhodovať. Rozhodnutia veľkého senátu budú vždy chronologicky v čase novšie ako aktuálne rozhodnutia Najvyššieho súdu, respektíve predošlé, z čoho vyplýva ich legitimita a logicky by mali byť nasledované sudcami v obdobných veciach, teda v analogicky v zmysle zásady lex posterior derogat legi priori. Pokiaľ ide o nesúlad § 322 a 324 neodkladné opatrenia, tak treba povedať, že súd nedoručuje v každom prípade z dôvodu ochrany pred zbytočnou záťažou, respektíve neodôvodnenými návrhmi. Ak je podané odvolanie proti nenariadeniu neodkladného opatrenia, toto uznesenie takisto nedoručuje, pretože odvolaním môže byť odmietnuté z procesných dôvodov. Ak odvolanie je prijaté na ďalšie konanie, súd doručí návrh na nariadenie neodkladného opatrenia a odvolanie druhej strane na vyjadrenie. Čiže protistrana sa o neodkladnom opatrení dozvie vždy súčasne s výzvou na vyjadrenie a teda nie je potrebné, aby sa o neodkladnom opatrení dozvedela skôr. Pokiaľ ide o vašu námietku k hromadným žalobám v konaní o abstraktnej kontrole v spotrebiteľských veciach, treba povedať, že ste zamenili konanie o abstraktnej kontrole s hromadnou žalobou, respektíve kolektívnou žalobou, kde v konaní o abstraktnej žalobe je vždy len jeden žalobca, a tým je organizácia na ochranu spotrebiteľa, hoci rozsudok je potom záväzný erga omnes. Pokiaľ ide o inštitút predbežného právneho posúdenia, tvrdíte, že nebezpečné v praxi je to pre stranu, pre ktorú je predbežné posúdenie negatívne. Treba povedať, že predbežné posúdenie v určitej miere funguje už aj dnes, pričom cieľom je zabrániť vedeniu dlhých a zbytočných sporov a napomáha predvídateľnosti a nie je záväzné pre sudcu, ktorý môže v konečnom rozhodnutí na základe argumentácie dôkazov strán rozhodnúť aj inak. A pokiaľ ide o pojednávanie v drobných sporoch, čo sa vidí pánovi poslancovi protiústavné, tak treba povedať, že pojednávanie sa nenariadi len v tom prípade, ak skutkové tvrdenia strán nie sú sporné, to znamená, že ak nie je spor medzi stranami v otázke skutkovej, ale v otázke právnej. Teda cieľom je zrýchlenie konania a je to v súlade aj s judikatúrou Európskeho súdu pre ľudské práva. Takže toľko, vážení kolegovia a kolegyne, k zhodnoteniu rozpravy k týmto trom návrhom civilných kódexov rekodifikovaných. Ja dúfam, že aj vzhľadom na priebeh rozpravy a ocenenie z úst niektorých pánov poslancov, toto vyjadríte, páni kolegovia z opozície, aj teda z opozície, hlasovaním za tieto navrhované kódexy. Ďakujem pekne, pán predseda, skončil som.