Fecko, Martin, poslanec NR SR (2013-02-06):
Ďakujem pekne, pán predsedajúci, pán navrhovateľ, pán spravodajca, kolegyne a kolegovia. Dovoľte, aby som aj ja sa vyjadril k nášmu prednesenému zákonu o elektronických komunikáciách, ktorým dneska dopĺňame zákon o elektronických komunikáciách, a zároveň dal aj jeden pozmeňujúci návrh a doplňujúci, ktorý prakticky chce urobiť poriadok aj v rôznych esemeskách, ememeskách, ktoré dostávame a tiež nám spôsobujú v mnohých rodinách niekedy traumy, aké veľké čísla za dané služby nám vyskočia. Účet za telefóny v nadmernej výške postihol už nie jednu domácnosť a zďaleka nie vždy príčina bola iba komunikácia dospievajúcich detí s týmto telefónom. Známe sú prípady, keď mnohým zákazníkom mobilných operátorov napríklad vyzváňal telefón s neznámym číslom, keď sa chceli ozvať, hovor sa automaticky zrušil a prekvapenie prišlo s faktúrou. Prakticky zákazníci sa po jedinom zavolaní na číslo zmeškaného hovoru po fakturačnom období takmer nedoplatili. Tak to je vlastne zmysel aj nášho zákona, ktorý sme už predkladali, ako už kolega, pán Viskupič povedal, po ťažkých trampotách časových konečne sa dostal aj do druhého čítania na schôdzi Národnej rady. Dovoľte, aby som prečítal pozmeňujúci a doplňujúci návrh, kde prakticky v odôvodnení bude všetko jasné, takže dúfam, ctená snemovňa, že všetko pochopíme. Pozmeňujúci a doplňujúci návrh poslancov Národnej rady Slovenskej republiky Jozefa Viskupiča a Martina Fecka k návrhu skupiny poslancov Národnej rady Slovenskej republiky na vydanie zákona, ktorým sa mení a dopĺňa zákon č. 351/2001 o elektronických komunikáciách v znení neskorších predpisov, tlač 212. Návrh skupiny poslancov Národnej rady Slovenskej republiky na vydanie zákona, ktorým sa mení a dopĺňa zákon č. 351/2001 Z. z. o elektronických komunikáciách v znení neskorších predpisov sa mení a dopĺňa takto: 1. V čl. I sa vkladá nový bod, ktorý znie: „X. § 3 sa dopĺňa ods. 5, ktorý znie: „(5) Osobitnou kategóriou služieb sú služby s pridanou hodnotou, ktoré sú poskytnuté ako verejné služby podľa tohto zákona za zvýšenú tarifu (ďalej len „osobitné cenové podmienky“) vrátane súťaží, v ktorých účasť užívateľa predpokladá jeho zapojenie sa formou krátkej textovej správy alebo multimediálnej správy (ďalej len „výherná súťaž“).“.“ Doterajšie body sa následne prečíslujú. Odôvodnenie: V stanovisku Odboru legislatívy a aproximácie práva Kancelárie Národnej rady Slovenskej republiky č. 1775/2012 sa uvádza, že nahradením doterajších pojmov „osobitné cenové podmienky“ za „konkrétne cenové podmienky“ a „osobitné kategórie služieb“ za „niektoré kategórie služieb“ sa vecne mení význam ustanovenia § 42 ods. 1 písm. i) zákona č. 351/2011 Z. z. o elektronických komunikáciách v znení neskorších predpisov, (ďalej len „zákon o elektronických komunikáciách“) a že navrhované pojmy sú obsahovo príliš široké a právne vágne, čo by mohlo v praxi spôsobovať problémy s ich vymedzením. V stanovisku sa zároveň odporúča precizovať formuláciu pojmu použitú v tomto ustanovení. Skutočnosť, že však, skutočnosť je však taká, že tak ako nie sú vymedzené navrhované pojmy konkrétnej cenovej podmienky a niektoré kategórie služieb, nie sú v zákone o elektronických komunikáciách vymedzené ani doterajšie pojmy „osobitné cenové podmienky“ a „osobitné kategórie služieb“. Rovnako nie je vymedzený ani pojem „audiotextové služby“, pričom však tento pojem používa aj samotný Telekomunikačný úrad, keď sa v minulosti pokúsil vo všeobecnom povolení zaviesť presne tú istú povinnosť, aká sa chce zaviesť aj týmto návrhom zákona. Napriek tomu, že takáto povinnosť nakoniec vo všeobecnom povolení uvedeného úradu nebola zavedená, voči pojmu „audiotextové služby“ nenamietala ani Asociácia poskytovateľov telekomunikačných služieb so zvýšenou tarifou (APRS), ktorá združuje osoby, ktoré tieto služby poskytujú. Pojem, ktorý navrhuje použiť namiesto pojmu „audiotextové služby“ Ministerstvo dopravy, výstavby a regionálneho rozvoja Slovenskej republiky (ďalej len „ministerstvo“), a to pojem „služba so zvýšenou cenou“, tiež nie je v zákone o elektronických komunikáciách vymedzený a je použitý len raz, výlučne v spojení s blokáciou MMS (§ 43 ods. 3 písm. c) zákona o elektronických komunikáciách). V opatrení Telekomunikačného úradu Slovenskej republiky 0-26/2011 o číslovacom pláne je vymedzený výlučne pojem „služba so zvýšenou tarifou“, ktorou sa rozumie služba s pridanou hodnotou poskytovaná za zvýšenú tarifu. Tento pojem je transponovaný do opatrenia uvedeného úradu zo smernice Európskeho parlamentu a Rady 2002/58/ES z 12. júla 2012, týkajúcej sa spracovávania osobitných údajov a ochrany súkromia v sektore elektronických komunikácií, smernica o súkromnom a elektronických komunikácií, o súkromí a elektronických komunikáciách. Je to mimoriadne vydanie ústredného vestníka Európskej únie, kapitola 13, zväzok 29 v platnom znení, ktorá službu so zvýšenou tarifou vymedzuje ako službu, ktorá si vyžaduje spracovanie prevádzkových dát alebo miestnych dát iných, nie sú prevádzkové dáta v takom rozsahu, aký ide nad rámec toho, čo je potrebné na prenos správy alebo fakturácie jej prenosu. Podľa menovanej smernice môžu tieto služby napríklad obsahovať informáciu o najlacnejšom tarifnom balíku, navigačnú pomoc, prevádzkové informácie, predpoveď počasia a turistické informácie. Tieto služby môžu mať charakter volania alebo textovej či obrazovej správy, čo korešponduje so záverom, ktorý chcú dosiahnuť predkladatelia novely o elektronických komunikáciách. Pojem „služba so zvýšenou tarifou“ je tak priamo naviazaný na pojem „služba s pridanou hodnotou“, ktorý platný zákon o elektronických komunikáciách vymedzuje v § 57 ods. 3. Ako služby s pridanou hodnotou sú zo strany podnikov poskytujúcich verejné siete alebo verejné služby v princípe ponímané aj audiotextové služby a rôzne formy súťaží, v ktorých účasť užívateľa predpokladá jeho zapojenie sa formou krátkej textovej správy alebo multimediálnej správy (ďalej len „výherná súťaž“). S cieľom precizovať ustanovenie § 42 ods. 1 písm. i) zákona o elektronických komunikáciách a dať príslušným pojmom určitý vecný rozmer je nevyhnutné priamo v zákone vymedziť pojem „osobitná kategória služieb“. Spoločne s vymedzením tohto pojmu je žiaduce zadefinovať aj pojem „osobitné cenové podmienky“ aspoň v podobe legislatívnej skratky a rovnako v podobe legislatívnej skratky z praktických dôvodov aj pojem „výherná súťaž“. V súlade s odporúčaním ministerstva uvedeným v stanovisku na rokovanie vlády Slovenskej republiky sa nepoužíva v texte pojem „audiotextové služby“, keďže tento pojem je už zahrnutý v pojme „osobitné kategórie služieb“, ktoré sú poskytované ako verejné služby podľa zákona o elektronických komunikáciách za zvýšenú tarifu. 2. V čl. I bod 1 znie: „(1) § 42 ods. 1 písm. i) znie: „i) Informácie o platných cenách vo vzťahu ku všetkým číslam a službám s osobitnými cenovými podmienkami; pri osobitných kategóriách služieb poskytnúť takéto informácie okamžite pred zostavením volania, ak ide o telefónnu službu alebo na začiatku komunikácie s užívateľom, alebo na tom istom mieste spoločne s informáciou o službe, ak ide o výhernú súťaž,“.“ Odôvodnenie: Ustanovenie § 42 zákona o elektronických komunikáciách je transpozíciou smernice Európskeho parlamentu a Rady 2002/22/ES zo 7. marca 2002 o univerzálnej službe a právach užívateľov týkajúcich sa elektronických komunikačných sietí a služieb (smernica univerzálnej služby), (mimoriadne vydanie ústredného vestníka Európskej únie, kapitola 13, zväzok 29) v platnom znení a jeho cieľom je ochrana spotrebiteľa. Možno súhlasiť s niektorými odbornými názormi, že ukladanie povinností prevádzkovateľom z hľadiska obsahu služby by nemalo byť predmetom tohto zákona o elektronických komunikáciách, ale iných zákonov, napríklad zákona 308/2000 Z. z. o vysielaní a retransmisii a o zmene zákona č. 195/2000 Z. z. o telekomunikáciách v znení neskorších predpisov alebo zákona 250/2007 Z. z. o ochrane spotrebiteľa a o zmene zákona Slovenskej národnej rady č. 372/1990 Zb. o priestupkoch v znení neskorších predpisov, v znení neskorších predpisov (ďalej len „zákon o ochrane spotrebiteľa“). Na druhej strane treba uviesť, že § 1 ods. 2 zákona o slovenských komunikáciách takéto legislatívne a vecné riešenie výslovne pripúšťa a že na Slovensku sa v oblasti ochrany spotrebiteľa uplatňuje aj kombinovaný prístup, to jest zákon o ochrane spotrebiteľa nie je jediným, ale skôr rámcovým zákonom o ochrane spotrebiteľa. Je integrálnou súčasťou viacerých iných sektorových zákonov, napríklad zákona 251/2012 Z. z. o energetike a o zmene a doplnení niektorých zákonov v znení zákona 390/2012 Z. z. Rovnako je potrebné uviesť, že bez ohľadu na informácie, ktoré sú povinne zverejňované podnikom poskytujúcim verejné siete alebo verejné služby v zmysle § 42 ods. 1 zákona o elektronických komunikáciách, na uvedené podniky sa vzťahuje odsek 2 tohto ustanovenia, ktoré jednak prikazuje týmto podnikom zverejňovať informácie podľa ods. 1 transparentne, porovnateľne, primerane a aktuálne a súčasne umožňuje Telekomunikačnému úradu Slovenskej republiky, aby určoval ďalšie požiadavky týkajúce sa spôsobu a formy zverejňovania informácií. S prihliadnutím na bod I tohto pozmeňujúceho a doplňujúceho návrhu možno ponechať pojmy „osobitné cenové podmienky“ a „osobitné kategórie služieb“ ako súčasť formulácie § 42 ods. 1 písm. i) zákona o elektronických komunikáciách. Je však potrebné oddeliť a následne precizovať dve najčastejšie sa vyskytujúce osobitné kategórie služieb, a to audiotextové služby, v návrhu zahrnuté pod pojem „osobitné kategórie služieb“, kde sa ponecháva povinnosť informovať užívateľa, spotrebiteľa o platných cenách okamžite pred zostavením volania, a výherné súťaže, kde je takúto povinnosť nevyhnutné naviazať na komunikáciu s užívateľom podľa kategórie súťaže. V prípade výherných súťaží, ktoré prebiehajú výlučne v rámci mobilnej telefónnej komunikácie (zaslanie SMS alebo MMS zo strany operátora, následne zapojenie sa do súťaže užívateľom zaslaním MMS alebo SMS) je žiaduce, aby informácia o osobitných cenových podmienkach bola zaslaná na začiatku komunikácie s užívateľom, keď sa ešte má možnosť rozhodnúť, či do súťaže sa zapojí. V prípade výherných súťaží, ktoré prebiehajú v inom priestore, napríklad v audiovizuálnom priestore, a odkazujú užívateľa na zapojenie sa do súťaže formou zaslania SMS alebo MMS, je žiaduce, aby informácia o osobitných cenových podmienkach bola sprostredkovaná užívateľovi na tom istom mieste spoločne s informáciou o službe. S odporúčaním ministerstva, aby sa pred zostavením volania v prípade osobitných kategórií služieb vrátane služieb so zvýšenou tarifou poskytla volajúcemu len informácia o tom, že ide o takúto službu, sa nie je možné stotožniť, keďže takéto odporúčanie nie je v súlade so základným zámerom návrhu novely zákona o elektronických komunikáciách, na základe ktorého by sa mala pred zostavením volania poskytnúť platná cena, aby sa volajúci vedel zodpovedne rozhodnúť, či takúto elektronickú komunikačnú službu využije, alebo nie. Preto je potrebné v § 42 ods. 1 písm. i) zákona určitým spôsobom vyjadriť, že volajúci sa dozvie o konkrétnych cenových podmienkach, t. j. platnej cene, ešte pred zostavením volania. Volanie, pán kolega, volania, nie hovoru. Možno akceptovať odporúčanie ministerstva a zároveň odboru legislatívy a aproximácie práva Kancelárie Národnej rady Slovenskej republiky, aby bol v predmetnom ustanovení ponechaný pojem „osobitné cenové podmienky“, a to vzhľadom na to, že sa tieto podmienky spresňujú v bode 1 tohto pozmeňujúceho a doplňujúceho návrhu. S cieľom dosiahnuť účel zákona, návrhu zákona je však nevyhnutné doplniť informáciu o platnej cene do tohto ustanovenia tak, aby bol volajúci spotrebiteľ dostatočne chránený, čo je v súlade aj so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2002/22/ES zo 7. marca 2002 o univerzálnej službe a právach užívateľov týkajúcich sa elektronických komunikačných sietí a služieb (smernica univerzálnej služby), (Mimoriadne vydanie Ústredného vestníka Európskej únie, kap. 13, zv. 29) v platnom znení. Ministerstvo tiež odporúča nahradiť pojem „spojenie volania“, ktorý používa platný zákon o elektronických komunikáciách v § 42 ods. 1 písm. e) pojmom „zostavenie volania“, čo by bolo v súlade s terminológiou použitou v § 3 ods. 3 zákona. S takýmto odporúčaním sa možno stotožniť, a preto je zohľadnené aj v tomto pozmeňujúcom a doplňujúcom návrhu. Bod 3. V čl. I bod 2 znie: „2. Za § 78 sa vkladá § 78a, ktorý vrátane nadpisu znie: „§ 78a Prechodné ustanovenie k úpravám účinným od 1. apríla 2013. Úrad uvedie do súladu s § 42 ods. 1 písm. i) všeobecné povolenie vydané podľa doterajších predpisov najneskôr do 31. októbra 2013.“.“ Odôvodnenie podobné, ako bolo v predchádzajúcich pozmeňujúcich návrhoch. Takže čítam bod štyri. V čl. II sa slová „1. januára 2013“ nahrádzajú slovami „1. apríla 2013“. Je to odôvodnené vzhľadom na časový posun. V rámci legislatívneho procesu je vhodné posunúť termín nadobudnutia účinnosti návrhu zákona na 1. apríl 2013. Vážení kolegovia, bolo to možno trošku nezáživné, ale myslím si, že aj ememesky a esemesky majú svoju váhu. Ťahajú peniaze z vreciek našich obyčajných ľudí, občanov Slovenskej republiky. Tak dúfam, že touto novelou, ktorá bola aj ministerskými pracovníkmi odsúhlasená, ministerstvom akceptovaná, že bude aj naprieč politickým spektrom akceptovaná a bude schválená, o čo by som vás chcel poprosiť. Ďakujem pekne.