B. Bugár, podpredseda NR SR: (2002-11-12):
D. Bollová, poslankyňa: Ďakujem za slovo, vážený pán predsedajúci. Vážení členovia vlády, dámy a páni. Programové vyhlásenie nám predkladá vláda zložená z politických strán, ktoré získali vo voľbách 1 222 523 hlasov, čo sa rovná 29,93 % oprávnených voličov. Rešpektujeme ju, ale pripomíname, že má teda mandát asi jednej tretiny občanov. A veľkodušne sa zaväzuje zabezpečiť európsku budúcnosť pre všetkých. Prehliada, že dve tretiny obyvateľov by privítali jej starostlivosť o budúcnosť Slovenskej republiky, ktorá je ich domovom. Vidiac, že všetky národy kladú pred euroobčianstvo a svetoobčianstvo prioritu blahobytu a budúcnosti vlastného národa a štátu, o čom sa program slovenskej vlády vôbec nezmieňuje. Dokazuje je to jej podriadenosť a poklonkovanie svetovému kapitálu, snahu ponížiť občanov Slovenska do slúžnovského stavu a Slovenskú republiku do takzvanej technologickej zóny lacných pracovných síl, ekologicky škodlivých a technicky nenáročných výrob, zabezpečujúcich potreby zlatej miliardy. Programové vyhlásenie je cynickým sprisahaním proti vlastným občanom. Nekonkrétne a neadresné konštatácie sú dôkazom toho, že vláda Slovenskej republiky je prísne podriadená finančnej a manipulačnej substancii a jej koordinátorom s cieľom vytvárania nového svetového poriadku, čo je i názor rezolúcie Organizácie Spojených národov č. 66, ktorá sa začína slovami: „Súčasná charta OSN bude zmenená, aby zabezpečila ústavu pre svetovládu.“ A senát Spojených štátov amerických prijal oficiálne vyhlásenie, v texte ktorého sú slová: „Budeme mať svetovládu, nech sa to komu páči alebo nie.“ A tejto vláde sa to zrejme páči. Za veľmi závažnú časť programového vyhlásenia považujem preto štvrtú časť, ktorá sa volá bezpečný a efektívny štát. Dovolím si poukázať na niektoré vecné nedostatky v jednotlivých kapitolách. V kapitole A s názvom spravodlivosť sa uvádzajú kamuflované presuny pracovníkov súdnictva, ktoré nie sú relevantnou zárukou posilnenia vymoženosti práva a neznamenajú, v úvodzovkách, ako sa uvádza, dôslednú reformu súdnictva. Tá totiž bola zaklínadlom na virtuálne riešenie problémov nedostatkov už za minulej vlády. Súdne procesy sú naďalej nočnou morou čakateľov na výkon spravodlivosti v občianskych sporoch sedem i viac rokov a zároveň sú fraškou pre vinníkov, bezpečne unikajúcich postihu za mnohé, i veľmi závažné trestné činy. Absolútne nezaujímavý pre občanov je zámer vlády publikovať súdne rozhodnutia na internete, ak súdnictvo nezačne aktívnejšie a rýchlejšie riešiť súdne spory v záujme poškodených. Hlboko do anonymity riešení je ponorená trestnoprávna reforma, uvádzajúca text v podmieňovacom spôsobe a trpnom rode typu „malo by sa, bolo by dobré“. Pár poznámok k oblasti väzenstva. Rozširovanie kapacít väzníc pri predpokladaných sprísnených opatreniach v boji proti zločinnosti v situácii jej nárastu v porovnaní s rokom 1988 na dvojnásobok je neadekvátne podmieňovať možnosťami štátneho rozpočtu, ako uvádza predkladané programové vyhlásenie. Na zmienený účel v súčasných spoločenských podmienkach treba prideľovať zvýšené prostriedky podľa stupňa naliehavosti, hoci v tomto vystúpení nie je priestor na analýzu hrozivo stúpajúcej krivky kriminality. Je to zrejme dôsledok súčasnej živelno-demokratizačnej epochy, v ktorej je potrebné budovať nové väznice. K prijateľnosti programového vyhlásenia by prispela prognóza vytvárania životných podmienok ku zníženiu kriminality. Budovanie škôl a nemocníc, a nie prognóza nutnosti výstavby žalárov. Kapitola B venovaná vnútornej bezpečnosti začína veľmi zaujímavou štylistickou ekvilibristikou. Citujem: „Úsilie o bezpečie občanov bude trvalým úsilím vlády.“ Koniec citátu. Zaujímavé bude tiež zdôvodnenie proklamovanej potreby prepojenia relevantných registrov a prístup do nich, čím sa bude zrejme zapodievať Národný schengenský informačný systém a Národný ústav SIRENE. Tento zámer nápadne korešponduje s § 92 a 118 Schengenskej dohody, ktoré vyžadujú zakladanie elektronických archívov a počítačové spracúvanie osobných informácií o občanoch s cieľom ich kontroly. Uvedené paragrafy doslova ničia súkromný a osobný život, právo na slobodný rozvoj osobnosti, na súkromie a anonymitu. A § 5, § 29, § 25 - § 38 preferujú usporiadanie občanov do kategórie nežiadúcich osôb na základe ich príslušnosti, rozumovej úrovne, ideológie a spoločenského pôsobenia. Odporúčam, aby vláda dala pokyn na zverejnenie textu Schengenskej dohody. Väčšina občanov ho nepozná a nevie, že dáva podmienky na totálnu kontrolu a manipuláciu s nimi a vytvára podmienky pre vznik policajného štátu. Kapitola C obrana štátu je celá poeticky podfarbeným pokrytectvom so zrejmým cieľom vyslúžiť si pochvalu a odmenu od súčasných mocných, zaslepených fatamorgánou budúcej svetovlády. Uvádza sa v nej napríklad, že jedným z charakteristických znakov bezpečnostného prostredia súčasného sveta naďalej zostáva zníženie pravdepodobnosti rozsiahleho ozbrojeného konfliktu. Väčšina sveta si uvedomuje pravý opak. Prečo inak by sa schádzali státisíce odporcov globalizácie a pripravovaného útoku NATO na Irak? O tom, ako veľmi leží tejto vláde na srdci obrana našej krajiny, svedčia i minulé a možné budúce rozhodnutia o transporte vojenskej techniky cez naše územie bez podpisu náležitých dohôd o ochrane v prípade potreby. Starostlivosť o bezpečnosť našich obyvateľov si tiež vláda predstavuje svojsky, ak pripravuje vojenské jednotky na účasť vo vojenských operáciách, ktoré sa volajú mierové misie spolu so silami NATO, ktorého zbraňové systémy a munícia obsahujú urán s prirodzenou aktivitou. V Ústave Slovenskej republiky nie je náležite rozpracovaná hlava s názvom Obrana. Nemáme štátnu doktrínu. Výzbroj armády je v úbohom stave, financií na jej obnovu niet. Úroveň bojovej prípravy mladých mužov počas výkonu brannej povinnosti vyvoláva rozpaky. Našu armádu predstavuje vyparádená jednotka stráže prezidentského paláca, ostatné zložky možno použiť pri odstraňovaní následkov prírodných katastrof. Politicko-ekonomicko-právny chaos a zmätok v celej spoločnosti sa najvypuklejšie prejavuje v obranno-bezpečnostnom systéme. Predkladaný vládny návrh riešenie nezaručuje. Vidno, že vláda netrpezlivo očakáva, že ju zbaví tejto povinnosti spoločné velenie po začlenení do NATO. Programové vyhlásenie totiž uvádza jednoznačne NATO ako jedinú efektívnu organizáciu, schopnú garantovať bezpečnosť Slovenskej republiky. Áno, schopnú zaiste, ale kde má vláda dôkaz, že i ochotnú? Doterajšie snahy vlády o začlenenie Slovenskej republiky do NATO spôsobili iba negatívne skúsenosti. Všetci ich poznáme. V oblasti ekonomiky takmer úplná likvidácia špeciálnej výroby, úpadok strojárstva a stagnácia vedecko-výskumnej základne. Po druhé, v oblasti životnej úrovne, vysoký nárast nezamestnanosti v regiónoch tradičných zbrojárskych výrob. Po tretie, v oblasti mravnej propagácia kultúry násilia a profesionálnych zabijakov. Volá sa to príprava jednotiek špeciálneho nasadenia. Po štvrté, v oblasti morálnej negácia národnej hrdosti a pocitu zodpovednosti za svoju vlasť. Dámy a páni, dovoľte mi ešte poznamenať. Preambula zakladajúcej washingtonskej zmluvy uvádza, že zmluvné strany sa budú snažiť podporovať stabilitu a blahobyt národov v severoatlantickej oblasti. Až v roku 1994 bola štylizácia opravená na euro-atlanickú oblasť. Všetky predvstupové rokovania podrobne rozpracúvajú podmienky, ktoré treba splniť. Garancie rozpracované nie sú. Veľmi veľa je neznámeho a nevysvetleného v snahách o rozširovanie Severoatlantického paktu. Je však zrejmé, že to pre nás bude znamenať stratu štátnej suverenity, národnej identity, úplný kolaps sociálnej sféry v dôsledku enormného zvýšenia výdavkov na zbrojenie, absolutizáciu pseudokultúrnych foriem v zmanipulovaných médiách a tak ďalej. Komunistická strana Slovenska preto žiada, aby programové vyhlásenie bolo doplnené opatreniami na zabezpečenie objektívnej informovanosti občanov o podmienkach, ale i dôsledkoch nášho vstupu do NATO a aby bola doň zaradená i možnosť vyjadriť sa občanom k nemu v celonárodnom referende. Obsah dokumentu, ktorý dnes nám prišlo posúdiť, je hmlistý, čiastočne spĺňa normy kváziumeleckého doplnkového čítania pre poslancov a intelektuálnemu potenciálu tohto auditória nedáva dôvod na vyslovenie dôvery jeho predkladateľom. Ďakujem vám za pozornosť. (Potlesk.)