P. Frešo, poslanec: (2007-02-02):
To znamená, keď pán Ivan Štefanec hovorí, že sedel na seminári, kde rozprával súčasný premiér o tom, že bude treba znížiť odvod do druhého piliera, tak hovoril o tom, že tento veľmi vrcholný predstaviteľ našej republiky a exekutívy naozaj k tomuto sa zaviazal a nie tak dávno, bolo to v tomto volebnom období za tejto koalície a povedal by som tak pri plnej politickej sile. Čiže hovoriť o tom, že tu démonizujeme  nejaký  problém, alebo že sme si ho dokonca umelo vymysleli je absolútne nezmyselné. Treba si uvedomiť, že hovoríme o úsporách občanov, nehovoríme o nejakej abstraktnej záležitosti, nehovoríme o nejakých fiktívnych peniazoch, hovoríme o peniazoch, ktoré dnes sú na dôchodkových účtoch. O peniazoch, ktoré sú dnes zainvestované, o peniazoch, ktoré majú konkrétneho majiteľa, konkrétneho sporiteľa, konkrétneho občana našej republiky. A keď už hovoríme o majetku konkrétneho individuálneho človeka v našej republike, a keďže ide o majetok, ktorý sa má sporiť z dlhodobého hľadiska, preto sme navrhli ústavnú ochranu. Je to veľmi podobné tomu, že dnes máme ústavne chránený majetok ako taký, dnes máme ústavne chránený tento demokratický systém, vďaka ktorému dnes dá sa, bez problémov môžeme vystupovať, dnes máme ústavne chránené právo na život a iné hodnoty, ktoré považujeme za trvalé. My ako navrhovatelia chceme, aby ústavným spôsobom bol tento majetok občanov pochádzajúci konkrétne zo sporenia na dôchodok ochránený. A je veľmi presne napísané, akým spôsobom má byť ochránený, nie je pravda, že to je nepresné, je napísané, má byť ochránený tak, aby nemohli byť prijímané zákony alebo iné nariadenia, alebo vôbec iné konanie štátu ako takého, ktoré by týchto sporiteľov poškodilo. Áno, bude o tom rozhodovať, čo poškodí sporiteľov, čo nepoškodí sporiteľov, bude o tom rozhodovať prirodzene Ústavný súd. Veď tú inštitúciu na to máme, aby posudzovala prijímané zákony a nariadenia, či sú, alebo nie sú v súlade s ústavou. Nie je to niečo, čo by sa dalo posunúť niekam, že vlastne hovoríme o niečom, čo sa nejako bude vyvíjať a za 5, 10 rokov to možno bude ináč. Kolega Mikloš, keď tu stál, tak hovoril o tom konvergenčnom  pláne, kde je ten výhľad naozaj na 80 rokov, a keďže aj dnešná vláda si ho osvojila, tak to beriem tak, že konvergenčný plán je súčasťou akejsi veľmi širokej spoločenskej alebo celospoločenskej dohody. To znamená, je to typický príklad, keď naozaj ekonomické faktory nás vedú k nejakým záverom a tieto závery my nemôžeme popierať tým, že budeme hovoriť, že možno tu bude o 5, 10 rokov ináč a vlastne nakoniec to bude tak, že budeme musieť odvádzať asi záporné percento do kapitalizačného piliera alebo niečo podobné. Ten zákon naozaj reaguje na situáciu, ktorá vznikla po dôchodkovej reforme, ktorú sme v minulom volebnom období uznali, že je nutná na to, aby verejné financie boli stabilizované, a zároveň je nutná na to, aby dôchodkový systém a dôchodky pre individuálnych ľudí vôbec boli v budúcnosti vyplácané na takej výške, aby ľudia mohli z toho dôstojne žiť. Zvolili sme jeden model. Zvolili sme sporivý model a tento model sa dnes napĺňa, je v ňom dnes 29, dokonca tu niekto hovoril, že 30 mld. korún už tam je, lebo stále tam tie peniaze nabiehajú. A keďže ľudia už sporia a už sú rozhodnutí v tomto modeli fungovať a keďže naozaj podľa prieskumov, ale aj podľa konaní ľudí podporujú tento systém samotný, a to napriek všetkým rečiam o reklamných kampaniach, napriek tomu, že sa hovorí, že ľudia tam vstúpili z nevedomosti.  No veď to predsa nie je pravda. Pokiaľ by tam ľudia vstupovali len z nevedomosti, tak by dnes ten systém nepodporovali. A ešte poviem pár slov k tej dobrovoľnosti, no, ťažko hovoriť o niečom, že to je vlastne zlé, keďže to nie je dobrovoľné pre tých nových poistencov. No, takisto Sociálna poisťovňa nie je dobrovoľná. Nemôžu si vybrať, že nebudú sociálne poistení. Dokonca je to u nás protizákonné neplatiť sociálne odvody. A to proste je jednoducho tak. Robíme to preto, aby ľudia naozaj boli zabezpečení, vytvárame tým sociálnu sieť, ktorá umožní ľuďom, pokiaľ sa dostanú do nejakej núdze, alebo pokiaľ sa dostanú do pokročilejšieho veku, keď naozaj nemôžu pracovať tak ako tí mladší, aby nezostal niekto mimo tejto sociálnej siete. Veľa slov zaznieva, ktoré ale, teraz politicky musím povedať, beriem ako odpútavanie od toho jadra problému, lebo v tom jadre problému z nášho pohľadu je človek a jeho konkrétne úspory a konkrétne zabezpečenie. Veľa slov zaznieva, že porovnajme si, aká bude výnosnosť z prvého piliera. No, ale ja poviem čísla. Poviem čísla z krajiny, ktorá bezpochyby demokratická je, je ekonomicky výnosnejšia alebo výkonnejšia, ako sme my a takisto to nie je Amerika, voči ktorej socialisti tiež majú svoje výhrady, je to v Európe, je to krajina Nemecko. V Nemecku v 70. rokoch prepočet na 100 vložených eur do priebežného systému vychádzal pri vyplácaní 110. Dnes je tomu tak, že na 100 vložených eur vychádza 97 pri vychádzaní z toho systému. A odhady ďalej sú, že na 100 eur do budúcnosti bude vychádzať 93 eur dôchodku. Čiže na 100 eur vložených dnes bez ohľadu na infláciu bude v budúcnosti vychádzať 93 eur v budúcnosti. To je výkonnosť priebežného systému v ekonomike, ku ktorej parametrom ešte aj dnes my máme ďaleko. Samozrejme, že nie je dôvod si myslieť, že my budeme mať výkony nejaké lepšie. Inými slovami, keby títo istí dôchodcovia v Nemecku boli bývali sporili do kapitalizačného piliera a ten by nerobil nič iné, len odkladal tie finančné prostriedky na bežné účty, pokojne aj s nulovým zhodnotením, tak by boli na tom dnes lepšie. A o tom práve ten druhý pilier je. Hovorí o tom, že umožníme ľuďom si sporiť, umožníme ľuďom si sporiť nezávisle od vôle vlády preto, lebo vláda bude mať vždy snahu použiť pre svoje momentálne opatrenia, bude mať vždy snahu, a najmä tá socialistická, to sa vždy ukázalo v histórii, bude mať vždy snahu peniaze míňať na okamihovú spotrebu tak, aby sa zaľúbila svojim voličom. A my hovoríme, keďže dneska ľudia sporia na účtoch, na ktoré vláda nemá žiaden dosah, akurát ich môže tak chrániť prostredníctvom NBS, čo aj robí, o čom som tu včera hovoril o tých všetkých opatreniach. Zákony, ktoré bránia tomu, aby sa tieto spoločnosti a tieto klientské účty nejakým spôsobom týchto jednotlivých sporiteľov, aby prišli o ne, tak vláda, keďže na ne nemá dosah, my hovoríme, aby ani ten dosah v budúcnosti žiadna vláda nemala. Aby nemohla v neprospech sporiteľa realizovať svoje zámery. Prečo je dôležité to chrániť ústavným zákonom? Je aj jedna taká vec, ako je pomer síl. To znamená, vláda ako taká je silný nástroj spoločnosti a jednotliví sporitelia sa, samozrejme, len sporitelia v úvodzovkách, je ich 1,5 milióna, ale ich hlas alebo ich sila nie je taká silná, aby sa prejavila len vo voľbách. To znamená, že vláda má veľa možností, akým spôsobom na to môže siahať. Ale si myslím, že pokiaľ naozaj budeme mať zarovno s ústavou aj ústavný zákon, ktorý hovorí, že nesmie konať vláda a ani nesmie predkladať zákony, alebo nebudú schvaľované zákony, ktoré by poškodili týchto konkrétnych sporiteľov, alebo zhoršili ich situáciu v prípade dôchodku, tak potom je zrejmé, že jednoducho celá táto oblasť sa stane viac nezávislou, ľudia budú mať väčšiu istotu a, samozrejme, vláda môže hľadať spôsoby iné, akým spôsobom realizovať svoje plány. Napríklad naozaj tým, čo tu spomínali kolegovia, šetrenie v štátnej správe, alebo môže hľadať spôsoby napríklad akože zlepšením výberu daní atď. atď. To už je veľmi konkrétna súťaž. Tá súťaž je aj čestná, alebo naozaj vynecháva z hry tých, ktorí naozaj sú potrební. To znamená, títo jednotliví ľudia, ktorí každý deň tvrdo pracujú,  každý mesiac tvrdo sporia a my hovoríme, títo ľudia majú byť chránení zákonom, ktorý je na roveň ústave. Skutočne nejde o nič iné, keď chcem, aby naozaj tí, ktorí sú v druhom pilieri boli ochránení, keď naozaj nechcem siahnuť na dôchodky, to je presne to, voči čomu ten zákon je postavený, nechcem im siahnuť na dôchodky, v tom prípade zahlasujem za tento zákon. Všetky tie ostatné výzvy na to, aby sme urobili seminár, aby sme to zobrali komplexne, aby sme zavolali nezávislých ekonómov atď., to sú veci, ktoré možno že majú v sebe dobrý úmysel, ja ho neupieram tým, ktorí to hovoria. Myslím si, že majú v sebe dobrý úmysel, ale teraz máme pred sebou nejaký zákon, ktorý môžeme posunúť do druhého čítania, môžeme sa tam baviť o nejakých ďalších vylepšeniach, pokiaľ je o čom. Ale ukázať politickú vôľu, áno. Chceme v tejto chvíli chrániť sporiteľov, chceme, aby mali istotu aj do budúcnosti, chceme, aby títo ľudia vedeli, že napriek nepriaznivému demografickému vývoju sme schopní sa zhodnúť na tom, že ich dôchodky budú dôstojné tak, aby v starobe mohli fungovať na kvalite života, ktorá je dôstojná pre starých ľudí, tak jednotne zahlasujeme za. Lebo ináč, ináč sa dostávame do situácie, že bude sa to riešiť takýmito polovičnými tvrdeniami ad hoc a výsledok bude ten, že znova premrháme celé roky možno na to, že sa budeme dohadovať o tom,  ako to vylepšiť, ako to nevylepšiť, ale ten, kto bude postihnutý, bude práve ten jednotlivý sporiteľ. A v tomto naozaj stojíme na strane sporiteľov a hlavne vás socialistov by som chcel pozvať k tomu, aby aj vy ste sa postavili na stranu ľudí, aby ste to neignorovali, aby ste chápali, že títo ľudia naozaj majú nasporené, chcú sporiť a aby ste k tomu nehovorili iné argumenty, ktoré s tým pre tých jednotlivých ľudí nesúvisia, ale aby ste sa jasne vyjadrili áno, ľudia, ktorí máte nasporené na dôchodok a sporíte si, chceme vás podporiť, nehodláme na vaše peniaze siahnuť, a to nielen verbálne, že toto povie v televízii, ale aj zákonne. A toto je príležitosť tento zákon, o ktorom práve rokujeme, príležitosťou k tomu, aby ste tento krok spravili. A keďže ste poslanci Národnej rady a Národná rada je jediný zákonodarný ústavodarný orgán v našej republike, keď ste v skutočnosti jediní, kto to urobiť môže. Ďakujem. (Potlesk.)