R. Madej, poslanec: (2005-03-21):
Vážený pán minister, v prvom rade, keď predkladateľ podáva návrh zákona, predpokladá sa, že je s ním absolútne na sto percent stotožnený. Ja sa obávam a mrzí ma jedno, že diskusia o zákone o študentských pôžičkách, hlavne reakcie zo strany navrhovateľa zákona, teda vaše nemôžu byť absolútne presvedčivé najmä z toho dôvodu, že sám s niektorými ustanoveniami tohto zákona nesúhlasíte. Dohody akékoľvek, ktoré sa dejú pri legislatívnom procese, niekedy môžu byť naozaj aj na škodu, pretože môžu zabrániť racionálnej a vecnej diskusii a vytvárajú také štrbiny v zákone, ktoré sú absolútne neopraviteľné a z hľadiska financovania súkromných vysokých škôl  sa budem dotýkať aj toho problému. Už po štvrtýkrát je naša spoločnosť traumatizovaná spoplatnením školstva. Dva a pol roka sa v tomto parlamente diskutuje o tom, či sa zavedú poplatky na vysokých školách, alebo nie. Kedysi som mal aj vystúpenie, že ak by platila zásada trikrát a dosť, už by ste nemohli predkladať návrh na spoplatnenie vysokoškolského štúdia, pretože toto je štvrtý návrh. Dvakrát návrh na spoplatnenie zastavila vláda, raz ho už zastavil parlament. V stredu minulý týždeň okolo 300 až 400 študentov demonštrovalo pred parlamentom a, žiaľ, ani jeden z koaličných poslancov a predstaviteľov zástancov tohto návrhu zákona s  nimi nešiel diskutovať. Aj to je možno jedna zo stránok, ktoré na jednej strane hovoria o tom, že istá skupina študentov, a vieme presne, o akú univerzitu ide, možno chvália systém sociálnych štipendií, ale na druhej strane si predsa môžeme povedať, že tak, ako sú navrhnuté tie sociálne štipendiá, nie je možné zaviesť bez spoplatnenia. A ak niekto odmieta spoplatnenie ako také, musí prejaviť nesúhlas voči zákonu ako celku. Čo sa týka vecnej stránky, zákon o študentských pôžičkách je sám osebe aj z formálnoprávneho hľadiska zlý, pretože zavádza nový študentský, respektívne pôžičkový fond pre študentov. To je vlastná náplň prvého článku návrhu tohto zákona a pričom podľa legislatívnych pravidiel návrh zákona, nový návrh zákona má pokrývať všetky právne a spoločenské vzťahy v danej oblasti. Vy tu ale vytvárate istý dualizmus, a tak ako sme vtedy bojovali za zachovanie Študentského pôžičkového fondu, teraz vytvárate dva a zákon vytvára istú duplicitu, dualizmus aj v právnom systéme, pretože nie je vôbec dôvod na to, aby sme vytvárali nové a nové inštitúcie. Zo skutočnosti však zákon v ďalších článkoch zavádza školné a vecne je to asi tá najdôležitejšia časť zákona, zavádza školné do istej miery skrytým spôsobom. Školné by malo byť do výšky 26-tisíc korún ročne, ale v danom školskom roku. Budúci školský rok už môže školné pre budúcich prvákov predstavovať 30- až 31-tisíc korún a školné môže v budúcnosti, bohužiaľ, rásť. Veľký omyl je, že študent bude vytvárať tlak na kvalitu. Pán minister, vy ako vysokoškolský pedagóg, viem si vás ťažko predstaviť, ako by ste znášali slová študenta, vážený pán docent, nesúhlasím s tým, ako prednášate, vaša kvalita prednášok, seminárov, cvičení je zlá. Viem si veľmi ťažko predstaviť, ako po prvé, študent z hľadiska jeho vzdelania je oprávnený použiť takéto slová, a na druhej strane viem si ťažko predstaviť študenta, ktorý sa to vôbec odváži urobiť. Z toho dôvodu si myslím, že čakať rast kvality zvyšovaním tlaku zo strany študentov je nerealistické skôr v prípade, ak študenti budú platiť, bude rásť ich frustrácia za to, že platia za nekvalitné školstvo. Totižto tento zákon nehovorí nič o kvalite vysokoškolského štúdia, zavádza iba poplatky. Veľké administratívne náklady, ktoré s tým súvisia, budú znamenať zaťaženie najmä tých vysokých škôl, ktoré budú vyžadovať nižšie poplatky a reálne k ich celkovému rozpočtu tieto finančné zdroje pre nich nebudú nič znamenať iba ťarchu. Ťarchu tak pre školy, ako aj pre samotných študentov. Ja si myslím, že jednu miliardu korún, ktorú plánuje ministerstvo školstva a ministerstvo financií podotýkam, týmto zákonom mohol tento parlament ušetriť už minulý týždeň vo štvrtok, keď sa hlasovalo o novele zákona o verejnom obstarávaní. Možno to nesúvisí, ale ten zákon podľa odborníkov mal ušetriť v štátnom rozpočte a verejných financiách okolo jednej miliardy korún a zrazu, keď toto parlament neschváli, zaťažíme ľudí, aby jednu miliardu korún dali z vlastného vrecka. Nemali by sme skôr hľadať zdroje na strane výdavkov štátu, kde veľmi dobre vieme, že sa peniaze míňajú netransparentne, klientelisticky a s veľkými podozreniami z korupcie. Urobme si najprv poriadok vo vlastnej kuchyni, vo vláde Slovenskej republiky a v jednotlivých ministerstvách a potom chcime od ľudí niečo, s čím ale tak či tak celkovo nie je možné súhlasiť. Reálne dôsledky spoplatnenia vysokoškolského štúdia budú znamenať, že sa obmedzí prístup ku vzdelaniu aj z nízkych príjmových skupín, ale aj zo strednej vrstvy. Podľa môjho názoru je hrubá pravicová demagógia to, že po prvé sociálne štipendiá, po druhé pôžičky zmiernia dopady spoplatnenia. Nie je to pravda a naozaj je to podľa mňa hrubá nepravda, nechcem používať silnejšie slová. Čo sa týka sociálnych štipendií, pán minister, vy ste sám osobne tvrdili, že spoplatnenie vysokoškolského štúdia sa nedotkne nízkych príjmových vrstiev, chudobných ľudí. Pozrime sa ale na konkrétny príklad, ktorý majú páni poslanci a panie poslankyne rozdaný, predložený v materiáloch v laviciach, a to dvoch rodičov a jedno dieťa, teda trojčlennú rodinu, ktorí majú toto jedno dieťa ako študenta na vysokej škole. Tento študent v tomto konkrétnom príklade študuje v mieste bydliska, to znamená do 30 kilometrov, tak ako to predpokladá návrh zákona. Ak táto trojčlenná rodina s jedným študentom má spoločný príjem oboch rodičov 16-tisíc korún, keď odpočítame prídavok na dieťa, je to príjem jedného rodiča čistých 8-tisíc korún, druhého rodiča 7,5-tisíca korún, čo je to iné, podotýkam, ako nízka príjmová skupina obyvateľstva, čo je to iné. Je to príjem, ktorý sa naozaj blíži minimálnej mzde 8-tisíc plus 7,5, tak študent z takejto nízko príjmovej rodiny dostane sociálne štipendium podľa návrhu zákona a podotýkam vyhlásení pána ministra 500 Sk mesačne.  To znamená, ak počítame poplatky až do výšky 26-tisíc korún, takýto konkrétny príklad neverím, že sociálne štipendium vo výške  5-tisíc korún za rok počas desiatich mesiacov vie vykompenzovať negatívne dopady spoplatnenia školstva. Pán minister, vy poviete, že nie všetky rodiny na Slovensku majú len jedno dieťa. Tu si vás dovoľujem upozorniť na jeden fakt, že podľa novodobej pôrodnosti a demografického vývoja sa v rodinách rodí 1,2, priemerne 1,2 dieťaťa. To znamená, ja hovorím o majoritnej skupine mladých rodín, ktorých sa takýto návrh zákona veľmi negatívne, až likvidujúco dotkne. Ak si zoberieme štipendium pre takéhoto študenta z trojčlennej rodiny, teda dvaja rodičia a jedno dieťa, v prípade, ak dieťa študuje na vysokej škole mimo miesta trvalého bydliska, v tomto prípade je vami ohlasované štipendium 1 260 korún, ale nepovedali ste jedno, pán minister, že ceny internátov pôjdu o tisíc korún hore a druhý fakt je, že len spoplatnenie školstva tisíc korún mesačne a spoplatnenie školstva bude znamenať až do výšky 26-tisíc korún ročné náklady pre študenta v budúcom školskom roku. Čo je ale na tomto najviac zdrvujúce, že výška štipendií bude určovaná podľa vášho rozhodnutia. Návrh zákona totiž počíta s akýmsi koeficientom a ja som sa pri výpočtoch mohol riadiť len vašimi tvrdeniami, že koeficient bude 0,5. Ale zákon predpokladá určenie koeficientu opatrením ministerstva, to znamená minister sám podľa toho, koľko dostane prostriedkov zo štátneho rozpočtu, rozhodne, v akých výškach a koľkým percentám bude dávať štipendiá. Ak by totižto bol koeficient 0,6 alebo 0,7 podľa vášho rozhodnutia, tak v tej prvej skupine by ten študent, ak študuje doma, v mieste bydliska nedostal štipendium pri príjme oboch rodičov dokopy 16-tisíc korún, nedostal by ani korunu sociálne štipendium. Veľmi negatívna je tá svojvôľa zo strany ministerstva, lebo nedáva reálny právny nárok študentom na sociálne štipendium. Ten právny nárok sa bude určovať podľa podmienok, ktoré pre daný školský rok určí ministerstvo a, samozrejme, školné bude rásť, ale so sociálnymi štipendiami si ktokoľvek bude na ministerstva školstva a podotýkam aj na ministerstve financií robiť, čo chce.