J. Burian, poslanec: (2008-11-26):
Ja  začnem možno tam, kde skončil možno pán poslanec Farkas. Čo sa týka odídencov z druhého piliera, aby bolo všetkým jasné, ja som to už aj raz vysvetľoval v tomto ctenom parlamente a ešte znovu to vysvetlím. Ak by prešla správa ministerstva financií z roku 2004 pred spustením druhého piliera, v tomto pilieri dnes nemáme viac ako 300-tisíc ľudí, aby seriózne pristupovalo ministerstvo financií k tomu, aby doslova zamedzilo tým ľuďom, ktorým jasne, evidentne bolo z tejto správy jasné, že pre nich nie je výhodný tento druhý pilier, tak by bolo jasnou štruktúrou povedané, že muži nad 40 rokov a ženy nad 35 rokov, jednoducho tento pilier nie je pre nich výhodný. Dnes by sme možno vôbec tieto polemiky o tom otváraní druhého piliera a vôbec doslova možno aj chráni týchto ľudí, lebo v konečnom dôsledku to nie je len, by som povedal, výzva v čase finančnej krízy, ale keď si uvedomíte, že kríza len spred 10 rokov a možno magická osmička má niečo do seba, rok 2008 je druhou krízou, by som povedal, v nejakom tesnom závese asi 10-ročnom, ak si uvedomíme, že ľudia, ktorí nastúpili do tohto druhého piliera zažijú možno jeden až dva takéto otrasy a ich peniaze jednoducho budú znehodnotené tým, že jednoducho akciové trhy by poklesli, tak môže sa dožiť toho, že tento štát si musí zobrať na seba zodpovednosť a vykrývať nedostatok alebo doslova možno zníženie peňazí v druhom pilieri práve pre týchto ľudí. Takže myslím, že polemiky o vyháňaní z druhého piliera by som nahradil polemikou o tom, či by nebolo slušné, jasné, transparentné a zmysluplné urobiť takýto ekonomický zámer a nepustiť do tohto piliera ľudí, pre ktorých evidentne tento pilier nie je výhodný. Čo sa týka zvýšenia zdrojov v zdravotníctve zo 4,5 % na 5 %, nie je to 30 miliárd. Sú to takmer 2 miliardy korún, takže ako nehovorme o číslach, ktoré sú obrovským spôsobom zavádzajúce. Pokiaľ hovoríme o schválení pozmeňujúceho návrhu pána predsedu Národnej rady v minulom volebnom období 300 miliónov korún na Košice Seňu, musím ubezpečiť, že tieto peniaze nikdy nedošli na projekt na zabezpečenie tohto riešenia, a musím ubezpečiť, že veľmi dobre si pamätám, prečo bol schválený tento pozmeňujúci návrh, a dokonca si veľmi dobre pamätám tú nervozitu, ktorá vznikla, a tú paniku, ktorá vznikla v koalícii, keď minister financií bol v stave stiahnuť zákon zákonov, stiahnuť štátny rozpočet z rokovania Národnej rady Slovenskej republiky, lebo sa bál, že po odchode poslancov Slobodného fóra nebude prvý a posledný pozmeňujúci návrh, ktorý prejde v takomto objeme a aby sa dalo za vďaku,  jednoducho  vtedajší minister pôšt a telekomunikácií nikdy tých 300 miliónov korún nedal na projektovanie práve tejto diaľnice medzi Košicami a Seňou. Takže aby sme si boli na tom slušnom vyjadrení. Čo sa týka, to sa týkalo aj viacerých vystúpení, myslím, že určite pán Mikloš, pán Farkas a myslím, že aj pán Hrušovský, pán poslanec Hrušovský takisto. Rast minimálnej mzdy a súvislosť s prepúšťaním, a teda doslova likvidáciou textilného priemyslu na Slovensku. Minimálna mzda bola niekde na úrovni 7 100 korún a padli dve textilné fabriky na Slovensku. Ten problém je troška iný a zložitejší, pokiaľ sa nezamedzí lacnému prísunu textilu do Európskej únie, bude mať každá fabrika, ktorá nebude práve na princípe, ktoré rozprávala pani poslankyňa Nachtmannová, na princípe vyššej pridanej hodnoty, na princípe, by som povedal, iného systému a výroby textílií ako nie na konvenčnom prístupe. Ak bude tento prístup, jednoducho nemá šancu bez ohľadu na to, či sa zvýšila o 800 korún minimálna mzda, tých 800 korún nemôže byť tým hlavným dôvodom, prečo tieto textilné fabriky majú problém. Udržateľný rast ekonomiky a vzťah na schodok verejných financií. Treba povedať, že aj za roky 2005 – 2006 to bol veľmi silný nárast hrubého domáceho produktu. Ak zoberiem rok 2005, bol 6,6 %. Rok 2006 bol viac ako 8-percentný rast. Ja musím ubezpečiť ctené auditórium, že za týchto podmienok nebola bývalá koalícia schopná splniť základné štrukturálne alebo základné maastrichtské kritériá. Takže dnes hovoriť o tom, vyčítať vláde, či teda znižuje malým tempom alebo vysokým tempom je minimálne zavádzajúce. Musím upozorniť na to, že rast na úrovni 10,4 % asi nie je tým reálnym rastom, keď tá ekonomika, slovenská ekonomika má určité parametre, ktoré sa jednoducho nedajú rozšíriť a jasnou rečou hovoriť to, že dnes na Slovensku a v tom čase teda, ak sa  koncipoval tento rozpočet nebolo dostatok doslova kvalifikovanej pracovnej sily, aby sa zabezpečil ďalší enormný rast, a to je ten výsledok toho, že jednoducho nie je dnes rast niekde okolo 10 %, čo je v zásade nereálny a keď chceme, môžeme o tom polemizovať dlhé obdobie. Už len sa vyjadrím k rozpočtu ministerstva práce, sociálnych vecí a bývania už minimálne pre to, že tento je zabezpečený viac ako 11-miliardovým prírastkom teda rôznych programov, ktoré boli prezentované. Ja tu nebudem opakovať všetky tie body, ktoré boli. Možno pani ministerka práce, sociálnych vecí, by som povedal, ešte podrobnejšie rozvinie to, ale čisto len číselne. Číselne to znamená, že bývalá vládna koalícia si zaplánovala síce do rozpočtu nárast zdrojov v oblasti práce, sociálnych vecí, ale jednoducho ich nečerpala. A tým najkrajším zaklínadlom boli peniaze, ktoré boli v rozpočtovej kapitole a hmotnej núdze a jednoducho naplánovaných 5 miliárd korún, ktoré boli jednoducho nevyčerpané, reálny, teda chcem tým povedať, že reálne čerpanie výdavkov na práce sociálnych vecí bol diametrálne iný ako to, čo naplánovala predchádzajúca koalícia. To isté sa týkalo aj roku 2006. Tak ak budeme porovnávať reálne čerpanie z kapitoly ministerstva práce, sociálnych vecí, tento rast je podstatne vyšší, tá plánovaná výška nemala jednoducho efekt, lebo sa naplánovali výdavky, ktoré jednoducho zo zákona nebolo možné čerpať. Vieme, o čom hovoríme. O výdavkoch, hlavne čo sa týkalo hmotnej núdze. Ja si osobne myslím, že ten sociálny rozpočet má prívlastok práve kvôli tomu, že sú tam výdavky, ktoré enormným spôsobom posilňujú tú sociálnu stránku veci a myslím si, že aj pri minulom rozpočte alebo oproti minulému rozpočtu musím povedať, že je to výrazný posun v tejto oblasti a som veľmi rád, že aj ministerstvo práce, sociálnych vecí vlastne jednoducho aj zabojovalo a jednoducho dostalo v rozpočte toľko zdrojov, čo prináleží teda ďalšiemu rozvoju v sociálnej oblasti práve v rámci Slovenskej republiky. Myslím si, že toto sú len malé poznámky toho, ja si myslím, že bude šanca vystúpiť asi komplexnejšie, ale dal som si za povinnosť aspoň v tej základnej podobe alebo v základných kontúrach to, čo bolo dnes ako proklamované ako tie nosné témy. Ďakujem pekne za pozornosť. (Potlesk.)