P. Hrušovský, predseda NR SR: (2005-11-08):
Pán spravodajca, chcete sa vyjadriť k rozprave? Nie. Panie  poslankyne, páni poslanci, prerušujem rokovanie o tomto bode programu. Pristúpime k rokovaniu o návrhu skupiny poslancov Národnej rady Slovenskej republiky na vydanie ústavného zákona o skrátení volebného obdobia Národnej rady Slovenskej republiky , ktorý máte predložený ako tlač 1310. Prosím teraz, aby z poverenia skupiny poslancov návrh ústavného zákona uviedol a odôvodnil pán poslanec Ďaďo. Nech sa páči, pán poslanec. V. Ďaďo, poslanec: Ďakujem pekne, pán predseda. Kolegyne, kolegovia, dovoľte mi, aby som v mene poslaneckého klubu Komunistickej strany Slovenska predložil návrh ústavného zákona o skrátení volebného obdobia Národnej rady Slovenskej republiky. Predloženie uvedeného zákona je možné zdôvodniť rozsiahlym vystúpením, ale i stručne, uvedením konkrétnych a vecných argumentov. Naše zdôvodnenie bude kratšie, a to z tých dôvodov, že práve pred niekoľkými minútami sme všetci prítomní počuli zdôvodnenie návrhu poslanca Tibora Cabaja z Ľudovej strany – HZDS. A pre mnohých z vás sa pravdepodobne vynára otázka, prečo opozícia predkladá dva takmer zhodné ústavné zákony. Odpoviem aj na túto otázku v závere svojho vystúpenia. Chcem však sa venovať najskôr tej vecnej stránke, pre ktorú klub poslancov KSS uvedený návrh zákona predložil. Mohli by sme argumentovať nezvládnutím reformy zdravotníctva, ktorá veľmi negatívne zasiahla do života mnohých ľudí, ktorých zdravotný stav donútil navštevovať lekára a zdravotných pracovníkov. Nakoniec, jednotlivé úpravy tzv. reforiem svedčia o tom, že v mnohých prípadoch, keď sme tieto reformy kritizovali, sme mali pravdu. Môžeme argumentovať aj necitlivým zásahom do celej škály dôchodkovej reformy, počínajúc zvýšením veku odchodu do dôchodku cez doplnkové dôchodkové poistenie až po chyby, ktoré postihli zdravotne postihnutých občanov a ktoré sa teraz snažíme aj tu v Národnej rade silou-mocou opravovať, pretože sme prišli na to, že sme urobili chybu. Mohli by sme argumentovať a argumentujeme aj vysokou nezamestnanosťou a neschopnosťou úradov práce a sociálnych vecí riešiť túto situáciu, keď stotisíce ľudí nemajú prácu a mnoho ľudí vôbec nemá kde bývať. Mnohí z nich sú tzv. bezdomovci, o ktorých sa sem-tam, z času na čas štát postará nejakým gulášom alebo vianočnou polievkou. Náš návrh zdôvodňujeme aj nízkou životnou úrovňou väčšiny obyvateľstva. Nie je to výmysel komunistov. Sú to sociologické prieskumy vašich, resp. provládnych inštitúcií, ktoré konštatujú, že temer dve tretiny obyvateľstva žijú na hranici biedy. Je to nedostatok bytov pre mladé rodiny. Preto sa čudujeme, že nám populácia klesá. Je to záujem spoplatniť vysokoškolské štúdium a tiché mlčanie nad tým, že tzv. externé štúdium je spoplatňované mimo zákona rôznymi fintami. Je to neúcta k národnej kultúre, vysoká kriminalita, organizovaný zločin, známe prípady korupcie a klientelizmu. Je to neschopnosť štátu vysporiadať sa s vlastnými chybami pri odškodnení občanov, ktorí boli postihnutí nebankovými subjektmi, ale i situáciou v Národnej rade Slovenskej republiky, ktorej sa chcem venovať viac. Všetci veľmi dobre vieme, že vo voľbách do Národnej rady Slovenskej republiky v roku 2002 nekandidoval žiadny nezávislý poslanec. Všetci do jedného, tak ako tu sedíme, sme sa doniesli do Národnej rady na chrbte určitej politickej strany. Všetci sme podporovali program tejto politickej strany a všetci sme tu zasadli, že tento program budeme plniť. Áno, skladali sme sľub, že budeme postupovať podľa nášho vedomia a svedomia. To je však ale o niečom inom. Prinajmenšom zvláštna je však situácia dnes, a preto tento návrh. Prinajmenšom zvláštna je v tom, že sú tu takmer nie štyridsiati, ale dve desiatky nezávislých poslancov, ktorí sú závislí na podpore koalície. Neviem si ináč predstaviť to nezávislé hlasovanie. A pritom ešte pred chvíľou a nedávno patrili k tým, ktorí boli silní kritici vládnych programov, silní kritici vládnych reforiem. Natíska sa otázka: Je toto normálny stav pozrieť sa občanovi do očí s takýmto charakterom, keď ešte nedávno som tu kritizoval Zajaca, Mikloša, keď ešte nedávno som vystupoval veľmi tvrdo voči ďalším vládnym reformám, dnes sa nehanbím bez akýchkoľvek vecí podporiť práve tieto vládne reformy? Ja len konštatujem, že tento stav je zlý. A pýtam sa: Je legitímny tento stav voči voličom, ktorí nás zvolili do Národnej rady Slovenskej republiky? Hovorím, že nie. Všeobecne sa hovorí, že politika je panské huncútstvo. A toto huncútstvo, my zákonodarcovia, podporujeme, práve týmito našimi činmi, týka sa to tých tzv. nezávislých poslancov, dobrovoľnými či akýmikoľvek prestupmi k iným, tzv. politickým stranám. Je tento postup morálny? Zamyslel sa niekto nad morálkou tohto parlamentu, či takýto poslanec má právo ďalej tu reprezentovať svoju politickú stranu, za ktorú kandidoval vo voľbách? Viete, ja by som chcel prirovnať túto situáciu k situácii vo verejnosti a trošku ju odľahčiť. Vedela by si verejnosť predstaviť napr. brankára Artmedie Petržalka, ktorého úlohou  je brániť svoj klub, keď v poslednej minúte chytí malú domov a hodí ju do vlastnej bránky len preto, že nesúhlasí s názormi trénera? Všetci by ho odsúdili. A tak odsudzujú aj vás nezávislých poslancov, ale s vami celú Národnú radu Slovenskej republiky, celú Národnú radu, ktorá týmto spôsobom sa dostala do takého svetla, že jednoducho sme tu nie ľudia, ktorí si vedia ctiť svoje sľuby, ktorí si vedia ctiť to, kde a ako vstupovali a čo sľubovali. O vedomí a svedomí poslanca by sa dalo hovoriť mnoho. Áno, kto bráni poslancovi, aby hlasoval podľa svojho vedomia a svedomia? Ale kto mu zároveň káže, že keď nesúhlasil s korektným návrhom alebo názorom, aby tak prestúpil do iného poslaneckého klubu, resp. povedal, že končí. O tom to je, vážení a milí. Môžete mať svedomie a vedomie, aké chcete, ale držte si aj svoju česť, držte sa toho, čo ste voličom sľubovali, svojej politickej strany. Ja som veľmi zvedavý, pretože pripravujeme návrh zákona o tzv. imperatívnom mandáte, ako sa aj v tomto prípade, práve tí, ktorí aj dnešné predčasné voľby zdôvodňujú tak ako ja, práve účasťou alebo odchodom poslancov k nezávislým, zachovajú pri potvrdení, resp. prerokovaní tohto zákona. V tejto situácii klub poslancov KSS pristúpil jasne k záveru a nevyhnutnosti predložiť návrh na skrátenie volebného obdobia do Národnej rady Slovenskej republiky tak, aby sa konali v čo najkratšom termíne, pričom reagoval, samozrejme, aj na situáciu v koalícii, ktorá v tomto období vznikla po kríze v politickej strane ANO, a situáciu dvoch koaličných partnerov, ktorí v tejto dobe konštatovali, že snáď jediným riešením je čo najskoršie zrealizovanie predčasných parlamentných volieb. My sme predložili návrh do Národnej rady v záujme toho, aby sa tento cieľ, o ktorom tu všetci hovoríme dnes, mohol splniť. Predložili sme ho s termínom, tak ako je návrh, na marec roku 2005. Bol to termín, ktorý bol z hľadiska legislatívy najkratší. Reagovali sme tak preto, pretože termín našej opozičnej Ľudovej strany – HZDS bol v tom období 10. jún a zdôvodňovaný rozpočtom a programovým vyhlásením vlády. My sme reagovali na situáciu, ktorá vznikla v Národnej rade. Pochopiteľne, čakali sme i podporu opozície. Ale, žiaľ, tí ktorí ešte pred chvíľou chceli odvolať exministra Pavla Ruska, nakoniec konštatovali, že nebude dobré, aby po 15 rokoch podporili návrh KSS, a preto sa dohodnú na nejakom inom riešení, kde majú 72 poslancov. Ja dnes konštatujem, že my plne podporíme návrh Ľudovej strany – HZDS na skrátenie volebného obdobia, pretože náš návrh 25. február je nereálny a ak by postúpil do druhého čítania, museli by sme meniť termín a už je zbytočné meniť termín iný, aký je. Ale zároveň konštatujem, že takto sa, páni poslanci, ľavicová politika nerobí, či sa vám to páči alebo nie. Možnože po voľbách budete niektorí hľadať toho, s kým budete spolupracovať. Jednoducho ste zapredali ľavicovú politiku pravicovej bývalej koaličnej strane, ktorá v tejto vláde urobila mnoho vecí, ktoré boli proti sociálnym reformám. To je stručne moje zdôvodnenie. Ďakujem vám za pozornosť a prosím o podporu návrhu zákona do druhého čítania.