Čaplovič, Dušan, minister školstva, vedy, výskumu a športu SR (2012-12-13):
Vážená pani podpredsedníčka, vážené pani poslankyne, vážení páni poslanci, milé dámy, vážení páni, ani ja nebudem hovoriť diplomatickou rečou. Budem úprimný a musím povedať, že ja som sa nikdy nebránil takejto diskusii ani na pôde pléna Národnej rady Slovenskej republiky, aby sme si o problémoch školstva pohovorili tak z jednej, aj druhej strany. Chcel by som sa však všetkým opozičným poslancom, ktorí iniciovali mimoriadnu schôdzu v parlamente k problematike školstva, úprimne poďakovať za to, že tejto téme začínajú venovať adekvátnu pozornosť. Mrzí ma však, že až teraz ste začali venovať pozornosť vážnym problémom, ktoré nespadli z neba za 7 mesiacov, ktoré sú tu dlhodobo a na ktoré som upozorňoval aj ako opozičný poslanec od roku 2002, a ako aj nedávny predseda školského výboru. Mrzí ma, že po ôsmich mesiacoch od môjho nástupu až po tom, ako na problémy, o ktorých hovoríme alebo hovoríte, alebo ja hovorím, a ktoré riešim, vás na vážnosť stavu nášho školstva museli upozorniť učitelia. Ja o týchto problémoch za osem mesiacov pri neplánovaných návštevách škôl, kde neboli prítomní zriaďovatelia, len riaditelia a učitelia a odborní zamestnanci škôl, som o týchto problémoch hovoril, poznal som ich, samozrejme, vykryštalizovali ako snehová guľa do tohto obdobia. Mrzí ma to aj preto, že v čase, keď som bol predsedom výboru, keď začal štrajk učiteľov 13. septembra roku 2011 pozval som odborárov na náš výbor a vtedajší koaliční poslanci ignorovali toto pozvanie a nestretli sa vtedy s odborármi. Mrzí ma to aj preto, že keď som ako opozičný poslanec, a znovu opakujem, po roku 2002 žiadal zaradiť na rokovanie pléna riešenie problémov v školstve, ktoré už vtedy boli veľmi vážne, a nepoprel to ani pán vtedajší minister Martin Fronc a pán poslanec a zakladali terajšie mnohé problémy, aj, samozrejme, tie problémy, ktoré boli v 90. rokoch, to je celkom prirodzené, opätovne sa tie veci neriešili, nechcelo sa o nich diskutovať, o vážnych zisteniach, dokonca ani po predložení každoročných správ o štátnej školskej inšpekcii a ani o výsledkoch meraní PISA. A teraz, máte na to plné právo, sa tvárite ako spasitelia a záchrancovia našej vzdelanosti a školstva. Ja to prijímam, tento dialóg, ale ma mrzí, že vtedy, keď ste boli pri moci, sa o týchto veciach takto otvorene ako dnes nehovorilo. A veru je pravda, že o svojej pravde sú presvedčení tí, ktorí majú krátku pamäť. Za obdobie od môjho nástupu na rezort som na rozdiel od svojich predchodcov, svojho predchodcu konkrétne, začal otvorene hovoriť o problémoch, ktoré sú výsledkom prostredia, aké vytvorili za dve desiatky rokov v tomto priestore, v tomto našom štáte jednotlivé politické garnitúry a, samozrejme, je to nepopierateľné, aj vaši stranícki kolegovia a osobitne za posledné dva roky vášho vládnutia. Tu žiadate odpočet za 8 mesiacov. A čo tak za 20 rokov a najmä za posledných takmer 20 mesiacov vášho vládnutia. Ak dnes prezentujete návrhy na zmeny a recepty, sypete z rukáva, chcem vám pripomenúť, že ešte dva týždne je tento štát financovaný z vášho štátneho rozpočtu, tak ako ste ho navrhli v roku 2011. A to, čo sa deje, je dedičstvom skutočne a myslím si, že pán predkladateľ zastupujúci pán poslanec Beblavý, ale aj pán poslanec Fronc to nepopierajú, je to dedičstvo 20 rokov, že sa problémy neriešili, a všetci sme tlačili v minulosti tú snehovú guľu, ktorá išla z kopca, a tá sa viac a viac nabaľovala a teraz, samozrejme, v tejto ťažkej situácii, to priznávam, tieto problémy vybuchli. Doslova. Z rozpočtu na rok 2012, v ktorom ste, a znovu to pripomínam, ignorovali 10 % navýšenia platov učiteľov vtedy a navýšenia rozpočtu do školstva ročne o 0,3 % HDP. Neukázalo sa to ani na východiskách tohto rozpočtu, ktorý predkladal pán Mikloš, ani na rok 2013, však si to pozrite, ani na rok 2014. A, samozrejme, zvýšili sa platy; 19 mil. bolo použitých z rekondičných pobytov a z vakcín a zvyšok bol vytvorený, ako to hovoril aj včera môj kolega podpredseda vlády a minister financií, hrou čísiel, že sa umelo tá dohoda urobila s vtedajším vedením odborov, že o 5-tisíc sa vysokoškolských a stredoškolských a učiteľov na základných školách zníži, akože znížila, ale tie čísla po roku 2012 v počte učiteľov zostali rovnaké. A, samozrejme, ak sa to navyšovalo, tak sa nenavyšovalo pre nepedagogických zamestnancov, ktorým sa nezvýšili platy od roku 2009. Hovorilo sa len o platoch, v tabuľkových platoch rezortu školstva, prenesených kompetenciách na základné a stredné školy. Samozrejme, tento rozpočet ani nepočítal s čerpaním operačných programov pre školstvo, s ktorým nebol krytý žiadny, samozrejme, ani iný nápad, ktorý tu prezentujete. Ak by som išiel od konkrétnych vecí, ktoré sa pripravovali v rezorte školstva, tak sa o nich v podstate ani nevedelo. Možno, že to vedeli traja poslanci, ktorí tam chodili, a pán minister, ale verejnosť o zámeroch tohto rezortu absolútne nebola informovaná. Pripomínam, že čo sa týka štátneho rozpočtu, bola podobná situácia aj v rozpočte na rok 2011: 300 mil. v slovenských korunách, 10 mil. eur sa stiahlo z Agentúry pre výskum a vývoj na ministerstvo financií, teraz sme to konečne navýšili, že môžu byť nové výzvy za 33 mil. na rok 2013 pripravené vo vzťahu k budúcoročnému rozpočtu. Stiahli sa peniaze, takmer všetky investičné prostriedky na vysoké školy a to sú tie kaverny, ktoré som tam zdedil a ktoré tam zostali. Takže nehovorme a neukazujte prstom na jedných, kým si nepozametáte pred vlastným prahom tie problémy, ktoré ste spôsobili. (Potlesk.) Toto sa vás chcem opýtať, ako úprimne ste v čase svojho vládnutia mysleli na žiakov, učiteľov a na školstvo? Ak, tak len na benefity. A osobitne, čo sme stále riešili na našom výbore, a bol som jeho predsedom, aj tu v pléne? Len na súkromné školstvo na úkor verejného a cirkevného školstva – o tom sa hovorilo predovšetkým na výbore. (Potlesk.) Nechcem sa, samozrejme, pozerať do minulosti, ale musím pripomenúť, že za ostatných 20 rokov som druhým ľavicovým ministrom školstva. Teda, pýtam sa vás, kto niesol zodpovednosť za stav, v ktorom sa nachádzalo a nachádza regionálne a vysoké školstvo, veda, výskum a vývoj? Ani Slovenská národná strana, ani HZDS nebola ľavicová. Boli pravicové strany. Pravicovo-populistické. Ale povedzme si, boli to také strany a opakujem, keď hovoríme všeobecne, žiaden minister okrem ministra Milana Ftáčnika a mňa nebol ľavicovým ministrom. Preto... (Reakcia v pléne.) Krátko. Preto, ak dnes hovoríme o potrebe systémových zmien v školstve, môžem najmä pravici otvorene vyčítať, že spôsobila zásadné systémové chyby, ktoré musíme naprávať, v rámci decentralizácie v rokoch 2001, 2002, 2003, nedobrej decentralizácie a ďalších opatrení, ktoré som s pánom poslancom otvorene o nich hovoril, že aj on mal tieto problémy, lebo ten súboj bol aj na jeho ministerstve, čo bude so súkromným školstvom a čo bude s verejným školstvom. Veľmi často tie súboje boli, pretože tam mali svojho zástupcu, štátneho tajomníka za politickú stranu ANO. Dámy a páni, dnes hovoriť o problémoch v školstve znamená objektívne posúdiť doterajší 20-ročný vývoj a navrhnúť naozaj také riešenia, ktoré sa nedajú vysypať takto z rukáva, lebo každý sme múdri v tých ťažkých chvíľach, ale ktoré treba prehodnotiť, oponovať a, samozrejme, oponovať aj na úrovni svojich opozičných partnerov, aby sme o týchto veciach vedeli. Nielen hovoriť, ale vedeli sme ich tak zakomponovať, aby mali svoju dlhodobú, 10-20-ročnú trvácnosť. Chcel by som, samozrejme, tiež vás informovať, vážená a ctená snemovňa, že som po prvé – a iste ste s tými mnohými zákonmi nesúhlasili, ale počkajme si na vývoj po prvom januári, kedy začnú platiť, nehovorme, neprekrikujme stav taký, aký sa tu často hovorí, 6 zákonov, pričom siedmy je v legislatívnom procese – zriadil som školskú štvorpartitu, čo nikdy nebola, kde sú zástupcovia zamestnávateľov, zástupcovia zriaďovateľov, zástupcovia odborov a štátu. Od januára konečne bude fungovať Kurikulárna rada, ktorá nefungovala ani za vás. A nefungovala ani za Mikolaja a nefungovala ani za Jurzycu. Pretože tu treba vážne o Kurikulárnej rade pohovoriť aj obsahovej prestavbe nášho vzdelávacieho procesu, či sa to bude týkať štátnych vzdelávacích programov alebo školských vzdelávacích programov. Ďalej, áno, zriadil som radu ministra pre systémové zmeny v školstve ako poradný orgán ministra pre oblasť systémových, racionalizačných a optimalizačných zmien v školstve a vzdelávaní. Priznávam, a my sme to aj verejne povedali, že to bolo jedno z odporúčaní aj pri návšteve pána Angela Guriu, Anchela, Anchela, pardon, Anchela Guriu, Mexičana, tak Anchela (pozn. red.: rečník hovorí o výslovnosti mena), a on jasne povedal aj v tej správe, že treba zvýšiť prostriedky nielen, čo sa týka platov učiteľov o 0,5% HDP v oblasti školstva, ale v tej ďalšej časti, čo sa v novinách už neobjavilo a čo je tam jasne zadefinované, lebo ja som sa s tou správou stretol aj za prítomnosti našej pani veľvyslankyne v OECD v Paríži, je eliminácia neefektívnosti vzdelávania na základných a stredných školách, by mohla – to sa tam cituje – na druhej strane ušetriť 0,4 % HDP. Čiže je to jasná výzva hľadať veci a zdroje aj vo vnútri, ale na druhej strane, prirodzene, ak niečo urobí rezort dovnútra, aby sme získali zdroje aj zvonku. Bez toho to, samozrejme, nebude možné. Ďalej po štvrté zabezpečil som tlač chýbajúcich učebníc, ktoré sa rýchlo dobiehali, pretože to bol taký bordel na tom ministerstve s učebnicami, ale to je dedičstvo dlhšie. To nie je len dedičstvo poldruha roka alebo dvoch rokov, že bolo potrebné urobiť mnohé opatrenia tak, aby učebnice, najmä tie, aj keď teraz ešte dobiehajú, sa priznávam, lebo ja som prišiel, ešte to nebolo ani rozbehnuté a viete, že príprava učebnice sa nerobí za dva, za tri, za štyri mesiace aj vrátane tlače. Bolo treba urobiť to, aby predovšetkým tie ročníky reformné, teda aj 9. ročník na základných školách dostal reformné učebnice. A je to náročná, bola to náročná práca, náročné vyjednávanie, ale podarilo sa krok za krokom tieto veci zmeniť aj vo vzťahu k národnostnému školstvu, aj k maďarským učebniciam. Vy ste za poldruha roka, alebo za dva roky neurobili nič preto, aby sme začali učiť slovenčinu ako cudzí jazyk. My sme vyčlenili zdroje aj z európskych fondov, aby tu odborníci pripravili, vzdelávacie programy. Aj zo strany maďarskej národnostnej menšiny, aj zo strany Slovákov, ktorí sa zaoberajú touto problematikou, aby slovenčina bola komunikatívny, vzdelávací jazyk. A ideme do toho a nebojíme sa toho, pretože chceme naozaj pomôcť aj nášmu národnostnému školstvu a konkrétne aj v tejto oblasti. Po piate začala sa digitalizácia školstva pre tých učiteľov a pre tie školy, ktoré ju rozbehli, tisíc škôl, ktoré nabehlo napríklad na Planétu vedomostí a v budúcom roku by mali mať pozastavené licencie, ak sa to nevyrieši, ktorú môj predchodca zvláštnym spôsobom zabrzdil. Čiže aj v tejto oblasti človek ide istým spôsobom do riešenia tejto situácie a vyzval som skutočne odborníkov, pedagógov, ktorí posúdili aj túto Planétu vedomostí, odborníkov, didaktikov, mená iste budete poznať, či napríklad na chémiu pani doktorka Beáta Brestenská, pani docentka, alebo ďalší, ktorí tieto oblasti posúdili, a všetci konštatovali, že dnes je situácia taká, že je tu šanca, aby sme učiteľom poskytli aj tento produkt. Vrátane toho, čo bolo zavedené, ja som to nezastavil, eAktovka funguje a bude fungovať aj naďalej. Nemám problém, pretože tá digitalizácia teraz výrazne oslovuje naše školy, oslovuje nielen učiteľov, ale oslovuje aj žiakov, študentov a, samozrejme, s cieľom aj, aby prenikla do rodín, aj medzi rodičov našich žiakov. A napokon po šieste. A to bolo najťažšie opatrenie. I keď mi tu pán poslanec Beblavý vyčítal tých 70 miliónov, čo sa presunulo na zamestnanosť mladých ľudí do 29 rokov, nuž, vážený pane, za dva roky sa v tejto oblasti, čo sa týka implementácie čerpania fondov, na ministerstve školstva neurobilo takmer nič v operačnom programe vzdelávania, naviac bol operačný program vzdelávania zastavený. Komunikovalo sa nasledovne, ako som sa dozvedel, len prostredníctvom elektronickej pošty, vôbec sa nestretávali so zástupcami odborníci, teda zo strany školstva so zástupcami Európskej komisie, až my sme do toho vstúpili veľmi rázne a urobili sme zásadné opatrenia pri vyjednávaniach a boli tam aj chyby z predchádzajúceho obdobia rokov 2008 – 2009 a od septembra, koncom septembra táto, tento operačný program bol, naopak, znovu spustený. Ale to dedičstvo, ktoré nám tu zostalo, tá neistota zo strany Európskej komisie aj za tie dva roky predchádzajúcej vlády vyvolala to, že každý mesiac prichádzajú špeciálni odborníci z Európskej komisie a kontrolujú, či to robíme dobre, ako sme to navrhli, a či ten plán akčný aj splníme. Chcel by som vám verejne tu povedať, my keď sme prišli na rezort, tak v rámci Operačného programu Vzdelávanie za tri a pol roka, lebo nebudem brať tie nábehové roky 2007, ale 2008, 2009, 2010, ’11, ’12, za takmer 4 roky bolo vyčerpaných len 16,8, ani nie 8 desatín percenta. A my sme museli do konca roku teda do konca tohto kalendárneho roku 2012 urobiť také opatrenia a nástupom som nového generálneho riaditeľa, ktorého si nesmierne ctím, že začal veci robiť veľmi kvalitne či už na agentúre, výmenou riaditeľky na agentúre, ale aj výmenou riaditeľa, generálneho riaditeľa na európskych fondoch, na sekcii európskych fondov cez národné projekty, cez dopytové projekty, že dnes môžeme konštatovať, že takmer všetky peniaze, a to bolo 45 mil. eur, ktoré bolo treba vyčerpať za necelého pol roka, sme vyčerpali cez certifikačný orgán, cez orgán auditu a bolo to prijaté Európskou komisiou. Čiže toto bolo v podstate, ja si nesmierne ctím tých ľudí, ktorí na tejto sekcii tak kvalitne pracovali, lebo tie peniaze išli do škôl, tie peniaze išli na rôzne programy v rámci národných projektov, ktoré sa začali v minulosti a ktoré ste aj vy rozbiehali a podporovali a dostali sa do škôl, lebo naše školy potrebujú tú vnútornú vybavenosť a tú kvalitu, a nebola to ľahká cesta. Podobne je aj s operačným programom pre vedu a výskum alebo výskum a vývoj. Dnes sme v čerpaní v plusových číslach aj vo vzťahu k roku 2013. A viete, že bolo treba schváliť a veľmi rýchlo rozbehnúť aj veľké projekty, technologické parky, o ktorých sa predchádzajúcej vláde veľmi ťažko sníva. A napokon, čo je pre mňa dôležité, že sme urobili všetky opatrenia k tomu, aby rok 2013, ktorý je veľmi ťažký a veľmi náročný, pretože sa nám v Operačnom programe Vzdelávanie zbiehajú dva programy začaté v roku 2010 a začaté v roku 2011, to znamená tak N+3, ako N+2, a celkove musíme vyčerpať za budúci rok viac ako 190 miliónov eur, lebo sa nečerpalo priebežne ani v roku 2011, ani v roku 2012, až my sme na to nabehli a musíme si dočerpávať najmä tie roky, ktoré boli v N+3 do roku 2012. Vážení, tu sa na to pozrite, čo sa tam na tom rezorte zmenilo aj v prístupe k európskym fondom, aj v úspešnosti, aj hodnotenia, aj kvality, aj vracania projektov, aj hádok a ťažkých hádok aj o znižovania administratívy. Aj keď to nie je tak, ako si to viem ja, osobne by som si to vedel aj lepšie predstaviť. Pretože sme navrhli centrálnemu koordinačnému orgánu 30 vecí, ktoré by bolo v rámci byrokracie treba odstrániť, prijali nám ich len 10. A my budeme bojovať aj za tých ďalších 20, pretože to nám zdržuje celý ten proces. A nebude to jednoduchá cesta. Teraz si dovolím povedať ešte niekoľko poznámok, ktoré sú všeobecné a ktoré, pretože ja už nebudem potrebovať viackrát vystupovať v tejto váženej snemovni, toto je zásadné stanovisko. Ja si radšej vás vypočujem, čo budete hovoriť, páni poslanci, pani poslankyne. Vláda Roberta Fica považuje školstvo za prioritnú oblasť verejného záujmu, opakujem: verejného záujmu, tak ako mi povedal pán Jusko, nielen súkromný záujem a postavenia jednotlivých biznisov, pán Jusko, teda predseda RÚZ-u, RÚZ-ky pri rokovaniach: „Biznis v školstve nemôže existovať budúcnosti. Biznis môže byť jedine a jedine v priestore, kde je trhový mechanizmus.“ Platí v iných oblastiach, ale nie v školstve a znovu na to budem nástojiť a budem tieto veci presadzovať v nadväznosti na schválenie rozpočtu na rok 2013. A to sme povedali aj na výbore a vy veľmi dobre viete a veľmi dobre viete, že ja som ľudí nevymieňal z hodiny na hodinu na ministerstve. Ja som si tam nechal mnohých ľudí, ktorí tam boli a ktorých si nesmierne vážim. Veď celý tento materiál, ktorý sme predložili do výboru, pripravoval dokonca váš pán docent Mederly a pripravili sme ho tak, ako je to možné. Prirodzene, ja si tú jeho prácu nesmierne vážim a naďalej zostal mojím poradcom, naďalej interným poradcom zostal a naďalej si plní veľmi zodpovedne svoje úlohy a museli sme konštatovať, že tie konkrétne veci môžeme rozpracovať, ako ste vy požadovali, po schválení štátneho rozpočtu. Však sme tam nechceli písať bludy. Aj vy ste sám povedali, ak to nie je pokryté finančnými zdrojmi alebo istými štrukturálnymi zmenami, tak nie je možné v podstate niečo takýmto spôsobom pripraviť, a to si vyžaduje to najbližšie obdobie, ktoré pripravujeme, a na týchto veciach budeme aj v tomto duchu pracovať. Najvyššími prioritami tejto vlády a, samozrejme, rezortu školstva sú: Zvýšenie jeho kvality – aj keď to je tá všeobecná fráza, ako vy hovoríte, ale je to cieľ, je to cieľ nielen tu, ale aj v Európskej únii – a užšie prepojenie vzdelávania s potrebami praxe. Aj toto je úloha. A vám poviem, prečo je to úloha, lebo ja som musel celý, celú sekciu regionálneho školstva prepracovať tak, aby tam konečne začal pracovať kvalitný odbor pre, odbor pre odborné školstvo. Však ten bol celý zdecimovaný za posledné dva roky aj predchádzajúce roky, za roky pána Mikolaja ministra, a, samozrejme, aj pána Jurzycu. Tam sa musia urobiť zásadne kroky, lebo potrebujeme tam kvalitných ľudí, a revitalizovať Radu vlády pre odborné vzdelávanie, ktorá sa stretáva, kde sa veci prerokovávajú, kde sa veci oponujú, aby sme aj tuto v tejto oblasti urobili zásadné zmeny a konkrétne stretnutia so zástupcami zamestnávateľských organizácií, keď je to náročné. Ťažké rokovanie – a znovu to chcem zopakovať: ťažké rokovania, ale snažíme sa v budúcom roku aspoň v legislatíve začať pracovať na duálnom systéme v tejto oblasti za pomoci nemeckých a rakúskych priateľov, ktorí nám chcú v tejto oblasti výrazne pomôcť. Už sa tam nebude len cestovať na rôzne cesty, ako sa chodilo v minulosti a študovalo a znovu sa študovalo, ale tu budú konkrétne kroky v spolupráci s pani ministerkou Schavan a s pani ministerkou Schmidt, teda pani ministerka Schmidt z Rakúska a pani ministerka Schavan zo Spolkovej republiky Nemecko pre školstvo. Budeme tieto veci robiť a našiel som veľmi vzácneho spojenca v tom slovensko-českom či česko-slovenskom modeli – pána ministra Fialu. V súčasnom období je však jasné aj to, že vzhľadom na potrebu udržať verejné financie v konsolidovanom stave je úloha, ktorá je nám predkladaná, nesmierne ťažká. Boli chvíle, ako ste aj vy hovorili, pán poslanec Fronc, keď to bolo možné ďaleko lepšie napĺňať. Bola, bola konjunktúra, iná situácia bola vo svete. Dnes naplniť všetky tieto požiadavky, ktoré sú dávané, sú z hľadiska jedného, dvoch, troch rokov nereálne. Však to sú čísla, poďme sa baviť; nebudem sa baviť len o číslach. A myslím si, že aj tí ľudia, ktorých som si tam dal do svojej Rady pre systémové zmeny školstva, sú rôzneho zafarbenia. Nevyberal som si podľa straníckych tričiek, ale podľa kvality. Budú mi v tejto oblasti nápomocní a budeme mnohé veci sa snažiť takýmto spôsobom riešiť. Súčasne treba povedať, že ignorovanie tejto priority, tej konsolidácie, ktorá tu je pre všetkých, nielen pre rezort školstva, aj toho osobitného postavenia školstva, ako bolo povedané niekoľkokrát v tejto konsolidácii, to postavenie bude mať ten rezort školstva, ale ignorovanie tejto priority všeobecne by bolo veľmi krátkozraké. Teraz hovorím o konsolidácii. A v konečnom dôsledku by v prvom rade negatívne postihlo, ak by sme nesplnili tie veci, citlivé rezorty financované vo verejnom záujme z verejných zdrojov, a to by sa dotklo aj samotného školstva. Vláda, samozrejme, pripravuje a, prirodzene, ministerstvo, ktoré to bude predkladať do vlády, aj kroky na vyššie uvedené komplexné rozpracovanie programového vyhlásenia. To, čo sme hovorili, lebo to pôjde potom do parlamentu a pôjde to aj na výbor, aby sme o týchto veciach mohli veľmi otvorene hovoriť; a mnohé kroky sme navrhovali, ktoré sú obsiahnuté v programovom vyhlásení aj do memoranda. Nie všetko, samozrejme, zo strany našich partnerov bolo prijaté a s potleskom schválené. Samozrejme, chcel by som tu ešte predovšetkým zvýrazniť, že prioritou mojou je spolupráca s predstaviteľmi všetkých zainteresovaných skupín, ako aj s odborníkmi v oblasti školstva a v oblastiach úzko so školstvom súvisiacich. Nielen preto bola zriadená školská štvorpartita, ale aj pretože, a to potvrdili všetky asociácie, že som sa často s nimi stretal, za tých 7-8 mesiacov tých stretnutí bolo neúrekom, diskutovali sme s nimi, hovorili sme s nimi. Ale nie všetko bolo v podstate aj z ich strany prijaté a nie všetko, čo prichádzalo z ich strany ako návrhy, mohlo byť hneď realizované. Takýmto spôsobom, samozrejme, boli prerokované a oponované všetky jednotlivé novely zákonov o školstve, ktorých účinnosť bude od 1. januára 2013. Tieto návrhy noviel boli jednomyseľne podporené aj na tripartite, na tripartite, kde sú partneri všetkých zamestnávateľských zväzov, a musím povedať, že jednomyseľne boli všetky tieto návrhy prijaté po konzultáciách, všetky do jedného. A to sa stalo, málokedy na tejto tripartite sa stáva, že tieto návrhy, a teraz konkrétne školstva, boli takto jednomyseľne prijaté. Prirodzene, nikomu nebránim a nehovorím o tom, že nemôže mať názory aj iné. Tie prístupy k cieľu, ktoré môžu byť rozdielne, každý môže mať inú metódu, ale táto cesta je nesporne dobrá a správna. Zasadnutie tejto rady bolo 12. – teraz hovorím o Rade pre systémové zmeny v oblasti školstva – prvé sa uskutočnilo 12. decembra. Najbližšie bude v polovici, po prvej polovici januára. Môžem povedať, pretože ten orgán nebude veľký, pretože čím je viacej zástupcov, tak tým je ten orgán neschopnejší. Bude mať 11 členov. (Ruch a smiech v sále. Krátka pauza.) Hovorím o orgáne, ktorý je poradným, hovorím o poradnom orgáne, hovorím o poradnom orgáne. (Smiech v sále.) Ako ste povedali aj vy, pán minister, exminister, že komisie a ďalšie a ďalšie orgány, to je veľmi zbytočné; že je tu 11 členov, osobností, ktoré som si vyberal, a mali ste vidieť ten nátlak, lebo každá inštitúcia by tam chcela mať svojich zástupcov. Ja som povedal, nebude to na základe delegatúry, ale bude to na základe výberu a osobného rozhodnutia ministra. V tejto veci musíme to urobiť tak, ako sme to urobili, pretože to by nebol orgán s 11-imi členmi, ale s 50-imi. A to je už o ničom. Vláda, samozrejme, odmietla, konštatovanie predkladateľov, že prichádza k zásadnému oslabovaniu postavenia ministerstva, to tu musím povedať a k poškodzovaniu potenciálu školstva prijímaním nekoncepčných krokov. Ako príklad oslabovania a postavenia ministerstva je uvedené i prechod doterajších krajských školských úradov a s nimi súvisiacich kompetencií pod ministerstvo vnútra. V tejto súvislosti je treba povedať a zdôrazniť, že program ESO sa nebude týkať len školstva, ale aj ďalších rezortov v roku 2013, v rámci ktorého k transformácii krajských školských úradov prichádza; je jedným z hlavných nástrojov vlády na podporu konsolidácie verejných financií. Vláda si uvedomuje, že zásah do zabehnutých systémov verejnej správy nesie so sebou riziká, ale nevyhnutnosť konsolidácie verejných financií si vyžaduje aj ich podstúpiť. Pripravená reforma verejnej správy obsahuje opatrenia, ktorých implementáciou sa postavenia vecnej kompetencie ministerstva, teda hovorím školstva v plnej miere zachovávajú, vrátane menovania vedúcich odborov a vrátane personálnych i ďalších otázok, ktoré sa dotýkajú budúcich odborov a vzťahov medzi prednostnom obvodného úradu a odborom školstva a ministerstva. Musím povedať, že v podstate máme isté osobitné postavenie v tejto oblasti. Vláda, samozrejme, tiež odmieta o tom – a ja som to už tu povedal – o niektorých, hovoriť od predkladateľov, niektorých nekoncepčných krokov v oblasti financovania riadenia školstva realizovaných prostredníctvom noviel príslušných zákonov, ktoré Národná rada už schválila, resp. sú v procese legislatívnom. A, samozrejme, musím tiež tu podčiarknuť, a čo je veľmi dôležité, naozaj nechápeme kritiku navrhovateľov v súvislosti s rokovaním s predstaviteľmi odborového zväzu zamestnancov školstva a vedy. A najmä od tých, ktorí nikdy neviedli konštruktívny dialóg s odborovým zväzom alebo s odborovými zväzmi, ktorí odmietali diskusiu a nesú veľkú zodpovednosť aj za terajší stav školstva. Dokonca zneužívali súdnu moc na zastavenie štrajku alebo mlčali. Vláda vždy chápala štrajk ako súčasť uplatňovania ľudských práv – takto to chápe vláda Roberta Fica – slobodného prejavu a vysloveného názoru. Predstavitelia vlády, jednotliví ministri, najmä jej predseda, podpredseda, minister financií a minister školstva, vedy a výskumu a športu, naopak, dlhodobo rokovali s predstaviteľmi odborov. Nikdy sa dialógu nevyhýbali. A musím znovu zopakovať, že som pri nápočte, a to podporili, podporili aj tento môj, toto moje konštatovanie aj odborári školskí, som bol jeden z mála ministrov ponovembrových, ktorý mal toľko stretnutí s odborovým zväzom v školstve. A, samozrejme, neboli to ľahké rokovania, tie rokovania budú pokračovať, budeme s nimi, samozrejme, mnohé veci konzultovať, ale zásadné veci chceme priniesť cez naše odborné sekcie, cez konzultatívne orgány na rezorte a, samozrejme, aj cez novozriadenú radu, ktorá by mala odobriť naše konkrétne kroky, ktoré budú smerovať predovšetkým k systémovým krokom v oblasti školstva, ktoré vyhodnotia súčasný stav školstva za 20 rokov. Aj takúto analýzu máme pripravenú a, samozrejme, ktoré urobia, s ktorými sa urobia aj konkrétne návrhy, akým spôsobom, a musí to ísť najprv, samozrejme, do vlády; vláda bude zabezpečovať túto prioritu v oblasti celkových krokov, ktoré vláda v tom najbližšom období svojho mandátu na roky 2012 až 2016 bude v oblasti školstva zabezpečovať. Toľkoto z mojej strany. Ďakujem vám za pozornosť a teším sa na ďalšiu diskusiu. (Potlesk.)