J. Mikolaj, poslanec: (2002-11-12):
Po preštudovaní kapitoly doprava musím alebo môžem hneď na úvod konštatovať, že vo vyhlásení nie sú uvedené priority, nie je spomenutý žiadny región či uvedené termíny. Situácia v doprave je pritom mimoriadne zlá a môže mať veľmi zlý dopad na celé hospodárstvo štátu. Železnice, a ja si pamätám, vážený pán predseda, ale teraz to nemyslím zle, vaše vyjadrenie na jar 1998, keď ste na jednej tlačovej konferencii hovorili, že zadlženosť železníc je 20 miliárd Sk a ešte ste to trikrát zopakovali, zrejme sa na to pamätáte. 20 miliárd, no, dnes máme 60 miliárd, z čoho vychádza, že od roku 1998 nám vzrástol dlh železníc o viac ako 30 miliárd a ročné tempo zadlženia je 7,5 miliardy Sk. Vo vládnom vyhlásení sa pritom hovorí, že vláda bude klásť dôraz na racionalizáciu nákladov vo verejnom záujme. Nič sa teda nehovorí o zastavení či spomalení tohto hrozivého zadlženia a ako tento zložitý problém riešiť. Zmeniť treba aj celkový prístup k uhrádzaniu nákladov vo verejnom záujme. Štát by si mal vo verejnom záujme objednávať iba to, čo skutočne potrebuje a čo si môže dovoliť. Nie to, čo mu vypočítajú železnice. Štát, teda ministerstvo dopravy, pôšt a telekomunikácií si musí dať vypracovať audit, aby sa nestávalo, že vo verejnom záujme sa uhrádza aj neefektívnosť hospodárenia železníc. Taktiež si myslím, že nestačí hovoriť iba o tom, že sa bude pokračovať v transformácii železníc, nie je totiž celkom jasné, čo sa tým myslí. Neuvádza sa ani to, že dnes už ide o dve spoločnosti, z ktorých jedna je akciovou spoločnosťou a transformovaná teda bola. V programovom vyhlásení sa taktiež nehovorí o regionálnych tratiach, hoci už medzitým vyšla informácia o ich obmedzení či zrušení. Cestné komunikácie. V programovom vyhlásení sa hovorí o zreálnení tempa modernizácie a rozvoja dopravnej infraštruktúry. Otázkou naozaj je, o aké zreálnenie tempa výstavby ide, keď o zreálnení výstavby sa hovorilo počas ostatných štyroch rokov. Podľa môjho názoru by bolo správnejšie definovať, o aký rozsah výstavby pôjde, stanoviť základné priority, napríklad podľa zaťaženia úsekov alebo podľa výnosových analýz. Na cestnej sieti sú dnes úseky, ktoré už z hľadiska svojej kapacity nevyhovujú. Napríklad úsek medzi Žilinou a Martinom je dnes prekročený kapacitne dvaapolkrát a tento úsek nie je možné obísť, táto cesta je jediná. Kritický musím byť k stavbe Ladce - Sverepec, pretože sa buduje už päť rokov a podľa schválených dokumentov sa ešte ďalšie tri bude, čiže osem rokov. Desaťkilometrový úsek za osem rokov, čo je teda tempo dosť, dosť pomalé. Pritom ide z hľadiska dopravnej záťaže o najhorší úsek na Slovensku a keď sme prepočítavali jeho výnosnosť v eurách, kde sme oceňovali prepravný čas, tak vychádza aj najhorší v strednej Európe. V programovom vyhlásení sa hovorí, čo je správne, že sa bude pokračovať v trasách multimodálnych koridorov IV, V, VI a menej rozvinutých regiónov. Zabudlo sa však, že tu máme aj rýchlostné komunikácie a cesta medzi Nitrou a Žiarom nad Hronom, teda úsek okolo Žarnovice a Novej Bane patrí medzi rýchlostné komunikácie a keby platilo do bodky to, čo je napísané v programovom vyhlásení, tak tento úsek by sa nemohol budovať. Taktiež si myslím, že nestačí, keď sa konštatuje, že pre urýchlenie tempa efektívnosti sa navrhne mechanizmus neverejných zdrojov. Takýto pojem sa už nepoužíva, pretože nie je celkom jasné, o čo ide. Používa sa ale termín spoplatnenia diaľnic či výstavba koncesným spôsobom s účasťou súkromného investičného kapitálu, čo je jediná perspektívna cesta, ako financovať výstavbu diaľnic, ktorú odporúča aj Európska únia. V programovom vyhlásení sú aj určité terminologické nezrovnalosti, keď napríklad pojem prevádzkovej spôsobilosti sa používa, ale iba v súvislosti s kvalitou vozovky, a nie dopravnej infraštruktúry ako takej. Taktiež si myslím, že zabezpečenie opráv a údržby by malo byť definované presne. V texte sa uvádza: „prijme potrebné programy“, ale existuje aj v zahraničí iba jeden program, a to je systém hospodárenia s vozovkou. V programe mi taktiež chýba, ako chce štát pomôcť hlavnému mestu Bratislava v oblasti dopravy, pretože oblasť dopravy v Bratislave sa dostáva do kolapsovej situácie a určite by bolo dobré, keby si štát premyslel otázku podpory na nasledujúce štyri roky. Myslím si, že programové vyhlásenie vlády v oblasti dopravy a vy, pán predseda vlády, ste odborník na dopravu, neprešlo oponentúrou odbornej verejnosti, ktorá by predsa len, si myslím, vedela trochu exaktnejšie stanoviť aj priority rezortu na nasledujúce štyri roky. Chýba mi takisto aj riešenie v oblasti nehodovosti, pretože ak zoberieme počet nehôd, a veľmi ťažkých dopravných nehôd na Slovensku, a prepočítame ich na počet kilometrov cestnej siete a na počet vozidiel, tak sme už najhorší v Európe. Pokiaľ ide o stavebníctvo, celých šesť riadkov, ktoré sú tam, sa venujú kvalite. Myslím si však, že kvalita nie je jediný problém v stavebníctve a rozhodujúce stavebné firmy dnes už majú ISO certifikáty. Takisto je doriešený systém certifikácie stavebných výrobkov a takisto autorizácie projektovania stavieb. Problém kvality pri postupnej implementácii európskych predpisov teda rozhodujúcim problémom nie je. Problémom však je otázka stavebného konania a modelov financovania. Zahraničná politika je podľa môjho názoru vypracovaná vyváženejšie a keby bolo možné hlasovať iba za túto samostatnú kapitolu, tak ja osobne by som ju podporil. Pripomienky však mám k systému prípravy projektov a celého schvaľovacieho procesu pre využívanie európskych fondov a prípravy na uskutočnenie referenda o vstupe do Európskej únie. V kapitole cezhraničná spolupráca si myslím, že prioritou by malo byť aj odstraňovanie problémov, ktoré v tejto oblasti sú, najmä pokiaľ ide o dopravné cesty a hraničné prechody. Ďakujem pekne za pozornosť. (Potlesk.)