F. Mikloško, poslanec: (2001-11-07):
Pán minister už povedal tie základné fakty, ktoré však pre každý prípad ešte zopakujem. Národná rada Slovenskej republiky uznesením z 12. decembra 2000 č. 1194 o prerokovaní návrhu zákona o Slovenskej televízii, a platí to aj o Slovenskom rozhlase, v druhom čítaní rozhodla podľa § 82 ods. 1 zákona NR SR č. 350/96 Z. z. o rokovacom poriadku Národnej rady Slovenskej republiky v znení neskorších predpisov vrátiť tento návrh zákona navrhovateľovi na dopracovanie. Národná rada Slovenskej republiky pridelila dopracovaný návrh tlače 698-I a tlače 699-I na prerokovanie týmto výborom: Ústavnoprávnemu výboru Národnej rady, Výboru Národnej rady pre financie, výboru pre hospodárstvo, výboru pre ľudské práva. A ako gesčný výbor bol výbor pre kultúru a médiá. Určené výbory prerokovali dopracovaný vládny návrh zákona v lehote určenej uznesením Národnej rady Slovenskej republiky. Iné výbory o návrhu nerokovali. Gestorský výbor konštatuje, že do začiatku rokovania nedostal žiadne stanoviská od poslancov podané podľa § 75 ods. 2 Národnej rady Slovenskej republiky o rokovacom poriadku Národnej rady Slovenskej republiky. To platí doteraz ako o zákone pre televíziu, tak o zákone pre rozhlas. Teraz však nastáva trošku problém. Výbor Národnej rady pre kultúru a médiá dopracovaný vládny návrh zákona odporúča neschváliť v prípade televízie. Výbor Národnej rady Slovenskej republiky pre ľudské práva a národnosti odporúča nepokračovať v rokovaní. Ostatné výbory, ktoré rokovali o dopracovanom vládnom návrhu zákona o Slovenskej televízii, odporúčajú Národnej rade Slovenskej republiky návrh zákona schváliť s týmito pozmeňujúcimi návrhmi. Teraz odskočím k rozhlasu. To isté odporúča Výbor Národnej rady pre kultúru a médiá, a to odporúča neschváliť tento návrh zákona o rozhlase. Ale problém nastáva pri ústavnoprávnom výbore pri rozhlase, kde ústavnoprávny výbor neprijal v prípade zákona o rozhlase platné uznesenie, keďže nezískal podporu nadpolovičnej väčšiny prítomných poslancov. Problém je však teraz v tom, že ústavnoprávny výbor v prípade zákona o televízii prijal 82 pozmeňujúcich návrhov a v prípade zákona o rozhlase sa toto neudialo, pretože výbor sa jednoducho nezišiel v uznášaniaschopnom počte. Čiže tu nastáva prvý problém, ktorý rozdeľuje problém televízie a rozhlasu, že kým ústavnoprávny výbor a ďalšie výbory prijali 82 pozmeňujúcich návrhov, tak v prípade rozhlasu sa to neudialo. Čiže od tejto chvíle, keď by sme mali zákon prijať, už ide o dva, dá sa povedať, dosť vážne sa líšiace zákony. Odporúčanie, teda gestorský výbor na základe stanovísk výborov k vládnemu návrhu zákona o Slovenskej televízii (tlač 698-I) a o Slovenskom rozhlase (tlač 699-I) vyjadrených v ich uzneseniach uvedených pod bodom III tejto správy a v stanoviskách poslancov gestorského výboru vyjadrených v rozprave k tomuto vládnemu návrhu zákona podľa § 79 ods. 4 písm. f) a § 83 ods. 1 zákona Národnej rady Slovenskej republiky č. 350/96 Z. z. o rokovacom poriadku Národnej rady SR v znení neskorších predpisov odporúča Národnej rade Slovenskej republiky nepokračovať v rokovaní o ňom, to znamená nepokračovať v zákone o Slovenskej televízii. Takéto isté uznesenie výbor Národnej rady s týmto istým textom odporúča Národnej rade Slovenskej republiky nepokračovať v rokovaní o zákone o rozhlase. Čiže toto sú uznesenia, o ktorých, osobne si myslím, by sme pravdepodobne mali hlasovať, pretože ak sa Národná rada rozhodne takýmto spôsobom, tak nemá význam ďalej rokovať o doplňujúcich návrhoch, ktoré navyše v jednom prípade sú akoby úplné, pretože zasadal ústavnoprávny výbor, a v druhom prípade neboli ani podané, pretože ústavnoprávny výbor nebol uznášaniaschopný. Dovoľte mi, aby som dvoma slovami povedal svoj pohľad na celú túto problematiku. V prvom rade, a teraz prosím, nech to neznie formálne, chcem naozaj vyzdvihnúť úsilie ministerstva kultúry a vlády Slovenskej republiky o riešenie tohto nesmierne komplikovaného prí-padu, ktorým je riešenie najmä financovania verejnoprávnej Slovenskej televízie a financovania verejnoprávneho Slovenského rozhlasu. Musíme si uvedomiť, že Slovensko má 5,3-miliónový trh, by som povedal, pre tieto verejnoprávne inštitúcie a v súčasnosti ako problém koncesio-nárskych poplatkov, tak problém prípadnej exekúcie majetku s. p. b. a s. r. o., ktoré by mali prejsť zo strany štátu na nich, nie je ošetrené, a preto výbor len a len z týchto dôvodov, že hoci doteraz vláda splnila svoje slovo a oddlžila televíziu aj rozhlas, ale prakticky nemá v rukách to, aby v ďalšom sa takisto televízia, ako aj rozhlas nezadlžovali. Problém je navyše v tom, že Slovenské telekomunikácie už nie sú štátnym podnikom, akciovou spoločnosťou, ale sú súkromnou firmou, ktorá v tomto smere sa nebude nijakým spôsobom správať charitatívne voči týmto dvom inštitúciám. Preto by som prosil, aby toto nebolo chápané ako konflikt medzi parlamentom a vládou, ale prosil by som, aby sme sa pokúsili riešiť veľmi konštruktívne a dynamicky problém koncesionárskych poplatkov, ktoré by nejakým spôsobom zohľadnili valorizovanie cien. Pretože koncesionárske poplatky sú stanovené fixne, to znamená 30 Sk pre rozhlas a 50 Sk pre televíziu...