Tankó, Viliam, poslanec NR SR (2024-02-16):
Ďakujem za slovo, pán predsedajúci. Dobré ráno prajem všetkým kolegom. Sterilizácie sa uskutočňovali s falošným a klamlivým zámerom zastaviť pôrodnosť rómskych žien a boli komunikované, čo je teda úplne zvrátené, ako dobrovoľný, nenútený a uvedomelý akt, s ktorým ženy ne... súhlasili. Podľa svedeckých výpovedí, ktoré boli uverejnené v komplexnej štúdii poradne pre občianske a ľudské práva z roku 2002, ženy boli uvedené do omylu, zavádzané, čo sa neskôr potvrdilo aj odopieraním a neumožnením prístupu k ich osobnej zdravotnej dokumentácii. Kolegovia a kolegyne, ide o zločiny, ktorých rozsah mapujeme od 70. rokov 20. storočia. Je tomu viac ako 50 rokov, kedy sa po prvýkrát objavili prípady žien, voči ktorým bol smerovaný tento zločin proti ľudskosti. Nech mi je odpustené, ale slovami poslanca, ktorého priezvisko je v preklade šťastie, budú tieto zločiny už dávno premlčané. Lebo veď je to viac ako 50 rokov po incidente a len ťažko budeme hľadať a skúmať, do akej miery a či vôbec má tá žena pravdu a je hodnoverná. Slovami klasika, prečo to nepovedali hneď. A teda nespadá tam ani posledný identifikovaný prípad spred viac ako 20 rokov, ktorý sa ale udial nie v totalite, ale už v demokratickom zriadení. Pán poslanec, ktorého meno je v preklade šťastie, si zrejme ale absolútne neuvedomuje, že prijatím jeho filozofického prístupu by sme týmto spôsobom nemohli ani dnes na tomto mieste práve teraz komunikovať o odškodnení žien, ktoré boli násilne sterilizované. Lebo veď premlčacia doba prešla, zabudnime na to, poďme sa najesť. Opäť tak prijímame tézu tohto, po novom už aj historika, tak tie ženy to mali povedať hneď, ako sa to stalo. Mali sa postaviť z lôžka, brutálne ubolené a unavené, a okamžite zalarmovať Verejnú bezpečnosť s podozrením, že bolo neoprávnene zasiahnuté do ich reprodukčných práv a porušené ich základné ľudské práva, a trvať na trestnom oznámení v tom čase, predpokladám, na riaditeľa miestnej nemocnice. Okamžite v súlade s týmto oznámením sa im opäť podľa tézy tohto odborníka malo dostať komplexnej špecializovanej podpory a pomoci zo strany pomáhajúcich profesií, aby dokázali s čo najmenšími následkami prejsť cez túto traumatickú skúsenosť. Dámy a páni, prepáčte mi to ironizovanie, ale ani pred 50 rokmi, ani pred 20 rokmi, ani teraz nemáme vybudovaný komplex služieb pre ženy, ktoré zažívajú či zažili nejaký prejav násilia, tak v partnerskom vzťahu, prípadne aj čo sa týka sterilizácie. Musím pripomenúť, že ešte pred pár rokmi sa na policajnej akadémii učili študenti z textov, kde autor učebnice písal o potencionalite znásilnenia ženy a takzvanej provokujúcej obeti len na základe toho, že nosí krátku sukňu, či ide do parku a provokuje tak znásilnenie. A teraz analogicky predstavme si rok 1970. Rómovia a Rómky sú cieľová skupina, nie národnostná menšina. Nazerá sa na nich ako ľudí, ktorí sú výsostne objektom sociálnej politiky. Zároveň v tomto období štát silno presadzuje pronatalitnú sociálnu politiku, teda podporuje mladých ľudí v tom, aby mali deti. Táto politika sa realizuje rôznymi opatreniami, zľavami úľavami, ale viete čo(?), netýka sa to Rómov. Pretože oni majú viac detí už pred zavedením týchto opatrení. Tak čo urobíme, aby sa zastavil, slovami Mariána Kotlebu, nekontrolovateľný nárast počtu cigánskej populácie? Budeme sterilizovať ženy. Kto nám kedy dokáže, že ide o naše, ide z našej strany o zločin? Veď im dáme hneď po pôrode podpísať nejaké tlačovo, o ktorom ich uvedieme do omylu, ale budeme mať ich prehlásenie, v ktorom súhlasia s dobrovoľnou sterilizáciou. A keď sa budú sťažovať, kto im uverí? Veď niektoré dostanú za to aj nejaké peniaze. Druhýkrát opakujem, aby ste mi prepáčili to ironizovanie, my sme sa však nikam za tých 50 rokov neposunuli. Ani v nazeraní na postavenie žien v spoločnosti, ani v oblasti prevencie násilia, ani v pohľade na postavenie Rómov v našej krajine. 24. novembra 2021, symbolicky v deň pred Medzinárodným dňom boja proti násiliu na ženách, vláda Slovenskej republiky odsúdila porušovanie ľudských práv dotknutých žien a ospravedlnila sa za sterilizácie v rozpore s právom. Teraz je pred nami ďalší pozitívny krok: finančne odškodniť ženy, ktorým tento štát tak veľmi ublížil. Áno, v poslednom období sme možno viac konfrontovaní s tým, že legislatíva skôr ženy chrániť nebude, prípadne im rovno ublíži, my však pevne veríme, že tento návrh zákona prejde a poslanci a poslankyne vládnej koalície ho nezhodia zo stola. Ak to nepodporíte, rád by som vedel, čo je primárny dôvod, čo sú motívy, pre ktoré to zhodíte zo stola. Čo je motivácia, veď ide iba o rómske ženy. Za našu platformu budeme vďační za každé jedno symbolické áno. Teda „áno“ v boji proti násiliu na ženách, „áno“ v boji proti násilným sterilizáciám, „áno“ proti diskriminácii rómskych žien. Ďakujem. (Potlesk.)