P. Hrušovský, predseda NR SR: (2003-06-27):
Nech sa páči, pán poslanec. A. Blajsko, poslanec: ... a zodpovedala výške finančných prostriedkov na uskutočnenie reštrukturalizácie úverového portfólia, úrad navrhovanú štátnu pomoc schválil. Všetky prípady štátnej pomoci pre Slovenské elektrárne, a. s., boli v rámci inventára štátnej pomoci oznámené Európskej komisii, ktorá voči nim nevzniesla žiadne námietky. Vrátim sa ešte k štátnej pomoci pre Slovenské elektrárne. Na rokovaní 25. 11. 2002 u štátneho tajomníka ministerstva financií pána Podstránskeho predložil vtedajší generálny riaditeľ Slovenských elektrární pán Pilár takzvaný konfirmačný  list, ktorým pán Blaško, vtedajší zamestnanec ešte, Slovenským elektrárňam oznamuje, že splnil všetky podmienky na súhlas úradu stanovené úradom. Ukázalo sa, že pán Blaško zneužil svoju funkciu, pretože tento list bol falošný, v úrade nie je zaregistrovaný, neobsahuje základné znaky úradného listu, a pán Blaško uviedol Slovenské elektrárne do omylu. Ja som kópie týchto listín dostal a myslím si, že ste ich do lavíc dostali aj vy ďalší poslanci. Hovorím to len preto, že je navrhovaný na post terajšieho predsedu. Zákon o štátnej pomoci v znení neskorších predpisov v § 21 ods. 2 hovorí: „Na čele úradu je predseda, ktorého na návrh vlády volí a odvoláva Národná rada Slovenskej republiky. Funkčné obdobie predsedu je päť rokov.“ Kto bude na čele úradu v prípade, že doterajší predseda bude odvolaný nie z dôvodov uvedených v zákone o štátnej pomoci? Mám na mysli § 21 ods. 3 písm. a) až d), ale napríklad z politických či iných utajených, nám neznámych dôvodov. Ďalšia vec, ktorú som si pri tomto probléme všimol, je tá, že Európska komisia sa v súčasnosti zaoberá už  rok jedným vážnym problémom, a to je to, ako chce vláda riešiť štátnu pomoc, ktorá bola poskytnutá bankám - Všeobecnej úverovej banke a Slovenskej sporiteľni. Vláda Slovenskej republiky totižto v roku 1998 schválila program ozdravenia bankového sektora formou reštrukturalizácie a následnej privatizácie. Vybrané pohľadávky bánk boli presunuté do Slovenskej konsolidačnej a Konsolidačnej banky asi v hodnote 100 miliárd Sk. Hovorím, ide o Slovenskú sporiteľňu, ide o Všeobecnú úverovú banku a o Investičnú a rozvojovú banku. V druhej etape reštrukturalizácie boli presunuté ďalšie pohľadávky bánk, ale tiež už neboli kryté štátnymi dlhopismi, ale úvermi od postupujúcich bánk Slovenskej sporiteľne, VÚB a IRB. Na tieto úvery boli dané štátne záruky v roku 1999 a v roku 2000. V júli 2002 bol v Európskej komisii v Bruseli opätovne otvorený problém reštrukturalizácie bánk. Z rokovania vyplynul záver, že Úrad pre štátu pomoc by mal následne začať s posudzovaním otázky štátnej pomoci pri preberaní garancií štátom za presunuté zlé úvery od bánk, pretože riešenie týchto otázok sa predlžuje až za obdobie po našom vstupe do Európskej únie. Súčasne má Úrad pre štátnu pomoc posudzovať štátnu pomoc pri reštrukturalizácii bánk a vykonané vyhodnotenie zahrnúť do zoznamu existujúcich opatrení štátnej pomoci pred vstupom Slovenskej republiky do EÚ. Úrad pre štátnu pomoc začal, pokiaľ mám informácie, v období minulého roku následne konať, avšak vraj ministerstvo financií celý proces brzdí. Neposkytuje úradu požadované dokumenty. V tomto prípade si myslím, že hrozí riziko, že po našom vstupe do Európskej únie, teda po 1. máji 2004, môže niektorá tretia strana požiadať Európsku komisiu o prešetrenie neoprávnene poskytnutej štátnej pomoci v tomto prípade. Na základe práve týchto rôznych pochybností, ktoré som si preveril, na základe vyjadrených stanovísk som presvedčený, že dôvody, podľa môjho názoru, na odvolanie pána Hladíka z funkcie predsedu úradu podľa ustanovenia § 21 ods. 3 písm. a) zákona Národnej rady č. 231/1999 Z. z. o štátnej pomoci v znení neskorších predpisov, tak ako sú prezentované v návrhu na odvolanie predsedu úradu, sú, podľa môjho názoru, neopodstatnené. Z toho dôvodu predmetné ustanovenie, myslím si, že nemôže byť ani aplikované. Úrad pod vedením práve pána predsedu významným spôsobom, myslím si, prispel k uzatvoreniu negociačnej kapitoly 6 - Politika hospodárskej súťaže a za jeho takisto osobný prínos dostal aj ocenenie od ministra zahraničných vecí. Činnosť úradu bola pozitívne hodnotená zástupcami Európskej komisie, najmä počas ich návštevy v úrade v máji 2002, ako aj v pravidelnej správe o pripravenosti Slovenskej republiky na členstvo v Európskej únii. To bolo, myslím si, že z 9. októbra 2002. Práve na základe týchto argumentov, ktoré som si pozrel, mám dojem, že skôr ide o politický dôvod ako o vecný dôvod a ja nemôžem kladne hlasovať za tento návrh. Ďakujem pekne.