Madej, Róbert, poslanec NR SR (2011-06-28):
Ďakujem pekne. Vážený pán predseda Národnej rady, pani ministerka, panie poslankyne, páni poslanci, ja by som rád doplnil a oživil túto diskusiu, lebo mám pocit, že sa prokuratúra zužuje len na jednu reláciu a na jednu súdnu kauzu. Na margo doterajšej diskusie je, že tu presne vidím jeden rozdiel medzi nami a vami, páni z vládnej koalície a dámy z vládnej koalície, že vy si bez naštudovania spisu dovolíte vynášať rozsudky, hoci ste členmi zákonodarného orgánu a nie súdom. To je presne ten rozdiel, pre ktorý vy sa postavíte do polohy toho najmúdrejšieho, toho najspravodlivejšieho a toho jediného, kto je oprávnený rozhodnúť, čo je pravda, čo je spravodlivosť a kto má právo, aký má byť vynesený trest a kto je odsúdeným. Toto by člen zákonodarného orgánu, aj vzhľadom na tú deľbu moci, s takým úžasným presvedčením pravdepodobne asi vynášať takéto rozsudky nemal, hoci nespochybňujem právo na slobodu prejavu. Ale spochybňujem snahy o destabilizáciu súdnictva a podrývanie autority súdov, prokuratúry a základných štátnych orgánov, ktoré sú hlavným pilierom právneho štátu v Slovenskej republike. Vládnej koalícii to asi vyhovuje práve kvôli tej politizácii a tým tendenciám, na ktoré vládna koalícia nabehla. Dámy a páni, zákon, ktorý vrátil pán prezident na základe jeho odborných stanovísk, je zákon, na základe ktorého pokračuje dlhodobý trend politizácie prokuratúry a justície zo strany vládnej koalície. Vládna koalícia nevie vládnuť. To je fakt. Vládna koalícia nevie spravovať štát, vládna koalícia je schopná len uzurpovať si moc v úmysle ju neskôr zneužiť. Dámy a páni, bez ohľadu na to, ako budete ospevovať vybrané časti zákonov a noviel, ktoré tento parlament prijal, faktom je, že tieto zákony pochybným spôsobom zasahujú do nezávislosti ústavných orgánov, či už súdnictva, v tomto prípade prokuratúry. Podstatné je ďalej, dámy a páni, že tieto zákony majú za cieľ nevídaným spôsobom zasahovať politicky do činnosti týchto inštitúcií. Prokuratúra rozhoduje, nadnesene povedané, o živote a smrti, o základných právach osôb vrátane súkromia slobody jednotlivcov a tak ďalej. Je tragédiou, keď politici budú rozhodovať o činnosti týchto inštitúcií. Aj z príkladov v iných krajinách vieme, že politicky motivované trestné stíhania, politicky motivované rozhodnutia štátnych zastupiteľstiev sú namieste, keď aktuálna vládna moc má tú kompetenciu, má moc na to, aby zasahovala organizačne, personálne, ale aj priamymi pokynmi a riadením do činnosti takýchto inštitúcií. Dámy a páni, položme si otázku, prečo vládna koalícia chce rozhodovať, kto bude a kto nebude sudcom? Prečo vládna koalícia chce rozhodovať, kto bude a kto nebude prokurátorom? Odpoveď je jasná. Preto, že vládna koalícia chce tieto inštitúcie obsadiť svojimi ľuďmi. Obsadzovať tieto inštitúcie svojimi tzv. pravicovými úderkami. Panie poslankyne, páni poslanci, od vzniku Slovenskej republiky takéto flagrantné zasahovanie do personálneho obsadenia prokuratúry a súdnictva, ako zažívame v poslednom období, tu ešte nebolo. Od 1. januára 1993 si žiadna vláda na Slovensku takto otvorene nedovolila mocensky zasahovať, cez či už výberové konania, alebo iné procesy v týchto inštitúciách, do súdnictva a do prokuratúry. Na Slovensku si to teda nikto nedovolil. Tento zákon nebude asi ani prvým a ani posledným zákonom, ktorý skončí na Ústavnom súde. V ustanoveniach, ktoré uvediem neskôr, vidíme jeho zjavnú protiústavnosť tak, ako aj sme videli aj protiústavnosť pri iných zákonoch, či už zásahoch do súdnictva z hľadiska platových pomerov sudcov, alebo z hľadiska kreácie výberových komisií na sudcov, zrušenie justičných čakateľov, prekladania sudcov na iné súdy a mnohé ďalšie ustanovenia, ktoré boli na Ústavnom súde napadnuté. Keď dva zákony z vlády Roberta Fica, niektoré ich ustanovenia konkrétne, boli vyhlásené Ústavným súdom v tomto volebnom období za protiústavné, išlo o výstavbu diaľnic a zisk zdravotných poisťovní, vtedy ste, dámy a páni, velebili Ústavný súd, ako dobre rozhodol. Tešili ste sa ako malé deti. Samozrejme, od januára tohto roku podávajú poslanci Národnej rady za SMER – sociálnu demokraciu množstvo návrhov na Ústavný súd, pretože toľko neústavných zákonov podľa nášho názoru, koľko schvaľuje táto Národná rada, toľko tu ešte nebolo. (Potlesk.) Pán predseda Národnej rady – a som rád, že tu sedí – vtedy vyhlásil, že bude odvolávať a mieni odvolávať Roberta Fica z postu podpredsedu Národnej rady práve kvôli týmto dvom rozhodnutiam Ústavného súdu. Ja by som chcel poprosiť, aby sa zachoval ako chlap, a keď raz v tomto volebnom období prídu tri rozhodnutia vo veci samej, aby on ako predseda Národnej rady, ktorý je primárne zodpovedný za chod a činnosť Národnej rady a spoluzodpovedný za činnosť vládnej koalície, aby v prípade, keď trikrát možno v merite veci, a tých zákonov je veľa, tento je jeden z nich, by prípadne Ústavný súd vyhlásil neústavnosť takýchto ustanovení zákonov, aby vyhlásil, že v takom prípade sa vzdá funkcie predsedu Národnej rady. Určite ako zodpovednosť za to, že táto Národná rada schvaľuje protiústavné zákony, je to minimálne to, čo môže jeden z členov vládnej koalície urobiť. K samotnému zákonu o prokuratúre si dovolím uviesť niekoľko najproblematickejších ustanovení. V prvom rade je treba povedať, dámy a páni, že pekný obal, ktorým vy vyhlasujete zmeny, ktoré sú nevyhnutné v týchto zákonoch, je nahrádzaný tým nebezpečným vnútrom, práve možno veci, ktoré vy vyhlasujete a o ktorých hovoríte ako o pozitívach, skrývate práve tie nebezpečné ustanovenia, ktoré v týchto zákonoch sú. Je to zásah, hlavným leitmotívom týchto noviel a tejto novely je zásah do nezávislosti prokuratúry. Keď som hovoril o tom, že čo je dôvodom obsadzovať prokuratúru politicky osobami mocensky, ale s tým vychádza aj priamy súvis: rozhodovanie v rámci jednotlivých činností, ovplyvňovanie jednotlivých rozhodnutí v rámci prokuratúry a ako dôsledok možno bude to rozhodovanie politickou moci, koho stíhať a koho nestíhať. Ako dôkaz je vlastne prvý, keďže už zo samotného postavenia prokuratúry vyplýva a doposiaľ vyplývalo oprávnenie generálneho prokurátora vydávať stanoviská, ktoré zjednocujú uplatňovanie zákonov. Zjednocovanie uplatňovania zákonov je mimoriadne dôležité pri takto hierarchicky a funkčne riadenom orgáne, akým prokuratúra je, kde podľa stanovísk, ktoré zjednocujú stanoviská jednotlivých prokurátorov na okresoch, sa de facto rozhoduje, v akých trestných činoch začať trestné stíhanie, v akých skončiť, inými slovami, koho trestne stíhať, kedy a koho nie. Podľa schváleného znenia zákona generálny prokurátor bude môcť vydávať stanoviská po novom iba na návrh komisie, ktorá sa skladá alebo bude skladať zo šesť členov. Problémom je, že traja členovia budú menovaní generálnym prokurátorom a traja členovia, polovica členov, budú menovaní ministerkou spravodlivosti. Ja hovorím konkrétne ministerkou spravodlivosti, lebo je to zákon, ktorý predkladá pani ministerka spravodlivosti a túto kompetenciu presadzuje pre seba. Komisia bude rozhodovať štyrmi hlasmi, to znamená, že bez pani ministerky a jej nominantov nebude vydané žiadne stanovisko, žiadne stanovisko, zjednocujúce stanovisko bez práva veta. Na dôvažok za určitých okolností môže samotná pani ministerka zvolať zasadnutie komisie a v takomto prípade pani ministerka určí aj predsedajúceho komisie. Ide o jednoznačný zásah do nezávislosti a do samostatného postavenia prokuratúry, kde z ústavy vyplýva, že prokuratúru riadi generálny prokurátor. Exekutíva, čo nám ešte viacej vadí, okrem trojdelenia moci, politická moc reprezentovaná ministrom za určitú vládnu koaličnú stranu bude teda spolurozhodovať o tom, koho trestne stíhať na Slovensku a koho trestne nestíhať. Ďalším problémovým otáznikom v tomto zákone je návrhové oprávnenie v rámci disciplinárnych konaní prokurátorov. Ministerka spravodlivosti Slovenskej republiky získa týmto možnosť podať návrh na disciplinárne konanie proti ktorémukoľvek prokurátorovi, okrem iného toto právo sa priznáva, dámy a páni, aj ombudsmanovi. Faktom je, že mali sme v nedávnej dobe jednu zaujímavú okolnosť, na základe ktorej generálny prokurátor musel podať návrh na disciplinárne konanie sám na seba. V tejto veci a toto neslúži, pani ministerka, ani vládnej koalícii, ani vám ako možnosť na to, aby ste nedostatok právnej úpravy začať disciplinárne konanie proti generálnemu prokurátorovi použili na to, aby ste získali oprávnenie začať disciplinárne stíhanie voči všetkým cca 760 prokurátorom v Slovenskej republike. Využiť malý legislatívny nedostatok a zneužiť ho na priznanie si tak širokej kompetencie je skutočne len zneužitím práva. V takomto prípade jednoznačne v exekutíve ministrovi spravodlivosti návrhové oprávnenie začať disciplinárne konanie proti prokurátorovi nepatrí. Nedávno sa pani ministerka pred časom vyjadrila, že minister spravodlivosti nezískava navyše žiadne kompetencie podľa tohto zákona a nevie zasahovať do prokuratúry. Keď ste ma pozorne počúvali, je to už druhý veľmi vážny zásah zo strany ministra spravodlivosti do nezávislého a samostatného postavenia prokuratúry tak, ako je definované v Ústave Slovenskej republiky. Ďalším vážnym nedostatkom je konanie, disciplinárne konanie samotné na prvom stupni. Prokurátor sa môže v rámci svojej činnosti, samozrejme, dopustiť disciplinárneho deliktu, o ktorom je potrebné spravodlivo, nezávisle, nestranne, ale aj primerane prísne rozhodnúť v súlade so zákonom. Na prvom stupni podľa schváleného a pánom prezidentom vráteného znenia zákona by malo o disciplinárnych previneniach prokurátorov, mali rozhodovať disciplinárne komisie, ktoré by po novom mali mať troch členov. Disciplinárne komisie však v tomto zložení, v akom navrhuje zákon, schválený zákon, budú mať troch členov, ale budú mimoriadne spolitizované. Totižto jedného z troch členov bude navrhovať Národná rada, inými slovami, súčasná vládna koalícia, jeden člen disciplinárnej komisie bude menovaný na návrh ministerky spravodlivosti, teda zástupkyne zase súčasnej vládnej koalície, a jediný člen disciplinárnej komisie bude menovaný zvnútra prokuratúry na návrh Rady prokurátorov. Inými slovami, dámy a páni, dvaja z troch členov, teda väčšina bude do disciplinárnych komisií menovaná politicky a, žiaľ, nie odborne. Summa summarum tak, ako bude prebiehať proces, to bude znamenať, pani ministerka podá návrh na disciplinárne konanie proti prokurátorovi, ktorý sa jej možno nebude pozdávať, ale súčasne pani ministerka a táto vládna koalícia vymenuje väčšinu členov do prvostupňovej disciplinárnej komisie, ktorá bude tohto prokurátora stíhať a za disciplinárny delikt aj potrestá. Faktom je – a to je jedno malilinké svetielko na konci tunela –, že druhostupňové konanie ste aj v súlade s našimi požiadavkami prenechali nestrannému a dosiaľ ešte nezávislému súdu, hoci už súdnictvo sa vám darí spolitizovávať mimoriadne efektívne. Nič to na tom ale nemení to, že vážnym spôsobom disciplinárnym stíhaním, hoci aj politicky motivovaným, zasiahnete do života prokurátora a tým, že návrhom zo strany predstaviteľa ministerstva, politickým predstaviteľom, ako aj väčšinou členov prvostupňovej disciplinárnej komisie neodstránite pochybnosti, dámy a páni, o tom, že disciplinárne konania proti prokurátorom budú politicky motivované. Ďalším problémovým ustanovením je, dámy a páni, výberové konanie na prokurátora. Ako obrovský paradox tejto situácie je to, že táto vládna koalícia, neschopná zvoliť 9 mesiacov generálneho prokurátora, si vymyslela nové témy a nové odôvodnenia, prečo by nemala byť voľba tajná, ale mala by byť verejná, aby ste boli transparentní, inými slovami, aby ste sa mohli vydierať medzi sebou, kontrolovať, aby pani premiérka neodstúpila a množstvo ďalších takýchto pravdivých dôvodov. Zabudli ste asi, ale, bohužiaľ, aj doteraz zabúdate, že pokiaľ vy z vládnej koalície v snahe nejakým spôsobom obmedziť koaličných poslancov, ktorí vás neposlúchali, ste zavádzali tzv. domnelú a falošnú transparentnosť do voľby generálneho prokurátora, kde ste povedali, že verejnosť a verejné hlasovanie je mimoriadne dôležité, tak ste asi zabudli na výberové konanie ostatných prokurátorov, kde hlasovanie výberových komisií, vašich spolitizovaných výberových komisií bude a zostáva tajné podľa tohto prezidentom vráteného zákona, ktorý ste schválili na minulej schôdzi. Tak zavádzali ste transparentnosť tam, kde ste nevedeli politicky schváliť svojho nominanta, pretože ste na to boli neschopní. Tam ste si našli dôvody transparentnosti, ale tie dôvody transparentnosti vám pri výberových komisiách na prokurátorov už asi nedošli. Neboli potrebné, pretože tam, kde si politicky menujete väčšinu, tam, kde budete mať asi istotu, tam vám stačí tajné hlasovanie. Nič to ale nemení na tom názore, ktorý ja aj moji kolegovia doteraz prezentujeme, že tajná voľba aj za okolností, k akým dochádzalo za posledných deväť mesiacov, je základným demokratickým princípom a prístupom k slobodnej voľbe poslanca, pretože zmena na voľbu verejnú len preukázala, akým spôsobom ste tie kontrolné mechanizmy, ktoré vyústili do protiústavnosti voľby z decembra minulého roku, chceli pretaviť na svetlo denné a verejne sa medzi sebou kontrolovať. Výberové konanie bude síce teda verejné s tajným hlasovaním v rozpore možno s tými tvrdeniami, ktoré vládna koalícia chcela. Ďalším takým netradičným prvkom na politickej scéne a možno aj v oblasti legislatívy je tvorba komisie, ktorá bude vyberať prokurátorov. V jednom čase sa pán predseda ústavnoprávneho výboru rozhodol predložiť pozmeňovací návrh, na základe ktorého sa úplne spolitizované výberové komisie trochu upravili a zmenili nasledovným spôsobom. Výberová komisia by mala mať šiestich členov. Troch členov bude menovať generálny prokurátor z kandidátov navrhnutých Radou prokurátorov. Keď už vieme, dámy a páni, kto má byť podľa vášho názoru generálnym prokurátorom, akým spôsobom bol zvolený za deväť mesiacov politického vydierania medzi politickými stranami vládnej koalície, kontroly poslancov, zásahu do ich slobodného hlasovania, zavádzania imperatívneho mandátu a mohol by som tie všetky politické a ústavné pochybnosti, ku ktorým dochádzalo pri voľbe generálneho prokurátora, menovať ďalej, tak je nám jasné, že kandidáti navrhnutí generálnym prokurátorom, tým, ktorého by ste si želali na tomto poste vy, budú opätovne vládnou koalíciou politicky menovaní. Ďalších troch členov, ďalší traja členovia budú vybraní z kandidátov zvolených Národnou radou. Tu by ste mohli, dámy a páni, povedať to, že faktom je, že títo traja členovia sa vyberajú žrebom z ôsmich kandidátov, ktorí sa dokonca volia do tejto databázy podľa pomeru politických síl. Čo však je ale pravdou, pravdou je to, že bez ohľadu na to, či sa niekto určí žrebom, alebo nie, ako náhle sa tam dostane žrebom jeden predstaviteľ vládnej koalície, v takomto prípade podľa predstáv vládnej koalície táto výberová komisia bude mať potrebnú väčšinu štyroch členov na to, aby si v tejto výberovej komisii rozhodovala o tom, kto bude a kto nebude prokurátorom na Slovensku. Aby som ešte doplnil, že pokiaľ sa vôbec teoreticky môže stať, že tam bude vládna koalícia mať na šesť mesiacov, pretože šesť mesiacov, na každých šesť mesiacov sa tieto komisie tvoria, že tam bude mať šesť mesiacov členov, troch členov z Národnej rady, ktorí by vládnej koalícii vôbec nevyhovovali, nevadí to vládnej koalícii, pretože si jednoducho počká, kým neuplynie znovu šesťmesačná lehota, kým sa žrebom neurčia noví členovia za Národnú radu, a opäť tam bude stačiť len jeden člen na to, aby doplnil potrebnú väčšinu, kde si zase vládna koalícia bude rozhodovať o tom, kto bude a kto nebude prokurátorom. Je to úplne zrejmé zo znenia zákona a je to úplne zrejmé aj z konania ministerstva spravodlivosti. Som úplne presvedčený, že aj pani ministerka spravodlivosti, tak ako to ukázala pri súdoch, a možno aj váš kandidát na generálneho prokurátora, ktorý vám krvou podpísal možno vernosť vládnej koalícii, nevypíše v daný polrok, keď bude výberová komisia žrebom obsadená nepohodlnými členmi, nevypíše výberové konanie a počká si na ďalší polrok, keď bude žrebom obsadená komisia politicky správnymi ľuďmi. Najväčšou tragédiou, dámy a páni, je to, že člen výberovej komisie nemusí mať ani právnické vzdelanie. Ja oceňujem niektoré ustanovenia, že člen musí byť spôsobilý posúdiť morálne, charakterové vlastnosti, posúdiť spôsobilosť kandidáta podľa podmienok uvedených v zákone, ale to, čo najzákladnejšie chýba, je spôsobilosť člena výberovej komisie posúdiť odbornosť. A to člen výberovej komisie na prokurátora môže urobiť len za predpokladu, že sám má právnické vzdelanie. Vy ste chceli naplniť výberové komisie ľuďmi z neziskového sektora a mnohými ďalšími, ktorí vám možno dávajú niektoré nápady, ktoré pretavujete do návrhov zákonov, ale ja sa pýtam, čo človek, ktorý má vyberať prokurátora, dokáže hodnotiť v procese výberu kandidáta na prokurátora, keď nemá právnické vzdelanie? Bude hodnotiť umelecký dojem? Bude hodnotiť to, ako je ten kandidát oblečený, alebo bude hodnotiť jeho právnu argumentáciu, jeho vzdelanie, jeho odbornosť? A osobne si myslím, že pokiaľ ide o rezort prokuratúry, sú to vysoko odborné témy z oblasti práva, rôznych odvetví práva, najmä trestného, správneho práva a iných, ktorých sa táto problematika či už priamo, alebo okrajovo dotýka, a v tomto zmysle by mal rozhodovať o tom, kto sa stane a kto sa nestane prokurátorom, človek s právnickým vzdelaním. Ďalší vážny zásah, protiústavný zásah do nezávislosti prokuratúry a skôr už aj do legálne nadobudnutých práv je likvidácia inštitútu právnych čakateľov prokuratúry. Zo schváleného zákona je zrejmé, že v prípade jeho opätovného prerokovania vznikne situácia, že sa nebude vykonávať príprava a vzdelávanie budúcich prokurátorov v tomto rezorte. Zavádzate síce asistentov prokurátorov, ale ide o úradnícku funkciu, pričom táto zmena, dámy a páni, je totožná so zrušením justičných čakateľov, presne rovnakým spôsobom ako pri súdoch. (Rečníkovi bol donesený pohár s vodou.) Ďakujem veľmi pekne. Právni čakatelia prokuratúry sa k 1. 8. 2011 majú stať asistentmi. Čo je ale veľmi zaujímavé, je tá skutočnosť, že pani ministerka v prípade schválenia a v prípade transformácií ich právneho postavenia bude môcť v tomto prípade právnych čakateľov prokuratúry, po novom asistentov prokurátora, prepustiť z organizačných dôvodov. Týmto spôsobom sa chce vládna koalícia podobne, pravdepodobne ako v rezorte justície, aj v rezorte prokuratúry zbaviť mladých, šikovných, ale možno pre vás tým, že nie sú modrí, že sú nijakí, že sú apolitickí, zbaviť pre vás politicky nepohodlných ľudí. Schválený zákon, verím, že nebude opätovne schválený v Národnej rade Slovenskej republiky. Verím, že Národná rada neprelomí suspenzívne právo veta prezidenta Slovenskej republiky a že tento zákon, pretože je protiústavný, pretože je v priamom rozpore s ôsmou hlavou Ústavy Slovenskej republiky, v priamom rozpore s úpravou týkajúcou sa právneho štátu, pretože zasahuje do legálne nadobudnutých práv, či už justičných, pardon, či už právnych čakateľov prokuratúry, ale aj z hľadiska ich práva na výkon ďalšieho povolania, z hľadiska práva na prístup k inej volenej funkcii, si myslím, že by tento zákon nemal byť opätovne schválený v Národnej rade. Hlavným leitmotívom tohto zákona, žiaľ, je politicky zasiahnuť do prokuratúry tak, ako ste politicky zasiahli do justície. Vytvoriť si sieť polície, prokuratúry a súdov, aby ste mohli zneužívať trestné konanie na svoje politické účely, čo však nie je v právnom štáte v žiadnom prípade prípustné. Dámy a páni, prosím vás, aby ste predmetný návrh zákona neschválili opätovne na základe toho, že bol vrátený prezidentom na opätovné prerokovanie. Ďakujem pekne. (Potlesk.)