E. Antošová, poslankyňa: (2003-12-02):
Pri posudzovaní vládneho návrhu o zmene a doplnení stavebného zákona chcem pripomenúť úryvky zo štúdie Svetovej banky o životnej úrovni, zamestnanosti a trhu práce síce z roku 2001, ktoré sú však ešte aj dnes stále aktuálne. V oblasti „Bývanie“ je totiž uvedené: „Slovenská bytová výstavba je relatívne nová, v priemere má 36 rokov a vysoko kvalitná. Vysoký podiel vlastníctva domov a bytov môže byť jedným z prvkov, ktorý prispieva k nízkej mobilite pracovnej sily medzi jednotlivými krajmi. Pohyblivosť za prácou z týchto oblastí je ale obmedzená aj preto, že neexistuje dostatok možností na bývanie v cieľových krajoch a ceny za nájom sú veľmi vysoké. Mobilita pracovnej sily nie je kritická iba pre znižovanie nezamestnanosti v menej rozvinutých krajoch. Je totiž dôležitým nástrojom na zníženie ekonomických a sociálnych rozdielov v regiónoch.“ Táto situácia je teda aktuálna aj dnes a dokonca vyprovokovala jedného poslanca na dnešnom rokovaní výboru pre financie, rozpočet a menu, aby vyslovil obavy zo živelného prílivu obyvateľov do hlavného mesta. Jeho obavy sú o to reálnejšie, ako úspornejšie obraňujú zástupcovia ministerstva financií aj návrh budúcoročného rozpočtu, ktorý podľa názoru odborníkov neposkytuje dostatočné stimuly na rozvoj regiónov. Je pravdou, že nová bytová výstavba sa koncentruje najmä v hlavnom meste. Tá je ale zároveň aj oblasťou s najväčším nedostatkom bytov. Súvisí to s pomalým tempom výstavby, a pritom hlavné bariéry poznáme. Vrátane legislatívnych, procedurálnych a finančných je to najmä komplikovaný systém vynímania pozemkov z pôdneho fondu, často nevysporiadané vlastníctvo pozemkov, ba dokonca dochádza k tomu, že štát sa zbavuje svojej zodpovednosti a presúva ju na samosprávy. Ako je to napríklad pri presune zodpovednosti za cesty 2. a 3. triedy, kde je veľa nevysporiadaného majetku. Ďalej je to aj neefektívne fungovanie katastrálnych úradov, čo sa ešte zhoršuje ich osamostatnením, pretože nie je možné operatívne pomôcť v prípade potreby napríklad presunutím pracovníkov z iných útvarov, ako to bolo v rámci doterajšieho systému. Všetko so všetkým súvisí a je len prirodzené, že kritizujeme nejasné rozdelenie verejných zdrojov medzi štátny rozpočet a rozpočty obcí a miest. Túto skutočnosť kritizujú predstavitelia vyšších územných celkov tak, ako to dosvedčujú aj vystúpenia pri prerokúvaní rozpočtov samosprávnych krajov. Osobitnou kapitolou je netransparentné financovanie a vlastníctvo infraštruktúry. V tejto súvislosti som už neraz v tejto sále upozornila na chaos, ktorý zakladá neštandardný postup pri oddlžení nemovitostí, ktoré boli v mnohých prípadoch majetkovo nevysporiadané a priamo vnútené samospráve. V súvislosti s uvedeným návrhom zákona chcem upozorniť, že situácia v legislatívnej príprave reformy verejnej správy je v takom stave, že predseda ZMOS-u Michal Sýkora vo svojom ostatnom vystúpení na ostatnom sneme sa pýtal, citujem: „Má ísť o vytrestanie samosprávy?“ Okrem iného predseda ZMOS-u vyhlásil, že kompetencie na úseku školstva, sociálnych vecí, zdravotníctva, ale aj stavebného konania sú neporovnateľne náročnejšie. Dotknuté orgány majú pripomienky aj z hľadiska legislatívy a formulácií pri problematike „bývania“, ktoré je vždy vecou obce. V tomto návrhu zákona sa podľa mňa význam obce akoby potláčal alebo je veľmi málo zvýrazňovaný. Vážené kolegyne, vážení kolegovia, vláda podľa môjho názoru absolútne nezmenila svoj prístup, pretože podobných prípadov, aké som už spomínala, je možné predložiť oveľa viac. A tak mi nezostáva nič iné len odporúčať, aby sme sa nezúčastňovali na nekoncepčných riešeniach. Náš nesúhlas by mal byť pokynom pre vládu, aby sa v tejto oblasti viac radila so zástupcami tých, ktorí ponesú dôsledky jej rozhodnutí. Ďakujem za pozornosť. (Potlesk.) Z. Martináková, podpredsedníčka NR SR: Pani poslankyňa Antošová bola jedinou prihlásenou do rozpravy. Vyhlasujem rozpravu za skončenú. Pán minister, chcete sa vyjadriť k rozprave? Nech sa páči, pán minister.