J. Tkáčová, poslankyňa: (2004-10-21):
Podľa môjho názoru toto ustanovenie je namierené hlavne a dopadne hlavne na malých a stredných podnikateľov a živnostníkov. Zdôvodním, prečo som o tomto presvedčená. Pre veľké podniky s vysokou mierou pridanej hodnoty predstavuje objem miezd alebo mzdových nákladov malý podiel, malý percentuálny podiel na celkových nákladoch. Ale pri malých podnikoch a živnostníkoch, ktorí tvoria nízku mieru pridanej hodnoty, často popri materiálnych nákladoch sú mzdové náklady jedným z tých najväčších a najrozhodujúcejším faktorom v peňažnom toku. Pri podmienkach, za akých malí producenti a poskytovatelia služieb obchodujú, napríklad s obchodnými reťazcami alebo zdravotníckymi zariadeniami, nie sú 60- a 90-dňové lehoty splatnosti výnimkou. Malý podnikateľ často stojí pred rozhodnutím, či z toho balíka peňazí, ktorý momentálne má k dispozícii, uhradí elektrinu, vyplatí mzdy alebo odvedie poistné a dane do štátneho rozpočtu. Za každé omeškanie mu totiž hrozí okamžitá sankcia. Nezaplatíte elektrinu, vypnú vám médium. Nezaplatíte mzdu v deň, keď je splatná, a máte k dispozícii prostriedky, hrozí vám postih podľa Trestného zákona. A v prípade neskorého odvedenia poistného do fondov hrozí vám penalizácia. Nič na tom nemení výška tejto penalizácie, pretože doteraz platné 0,2 % tvorili celkom slušný 73-percentný ročný úrok, aj terajšia schválená výška 0,05 % na deň predstavuje ročný úrok 18,25 %. Podnikateľ, ktorý nedostal načas úhradu napríklad od nemocnice, uprednostní, a to môžem povedať z praktického života, pred odvodom do poisťovne výplatu mzdy, pretože za každým svojím zamestnancom vidí aj rodinu, ktorá z tejto mzdy musí pokryť svoje potreby. No a my ho potrestáme tak, že miesto toho, aby on dostal od nemocnice penále za oneskorenú platbu, zaplatí penále, teda pokutu on. Asi všetci cítime, že to nie je spravodlivé. Pýtam sa, trestáme ho takto, že vzal osud do svojich rúk, že sa spolieha sám na seba, nie na štát? Ba berie zodpovednosť aj za tých ľudí, ktorých zamestnáva! A na to je dnes potrebná odvaha. Tí, ktorí tvoria pracovné miesta, si zaslúžia vďaku, nie reštrikcie. Oni potrebujú právnu oporu v štáte, nie tresty za aktivitu a samostatnosť. Možnosť odpustiť penále podľa môjho názoru však potrebuje aj štát. Faktom je, že medzi najväčších dlžníkov patria napríklad železnice alebo štátne zdravotné zariadenia. A keďže u nás je rovnoprávnosť v podnikaní, takže penále by museli platiť aj ony. No a odkiaľ by sa vzali prostriedky? Z verejných financií. To znamená, že by sme ich zaplatili my všetci, a to aj tí najchudobnejší. Ako už Ľubka spomínala, už druhýkrát v histórii Rada riaditeľov Sociálnej poisťovne rozhodla o generálnom odpustení penále tým, ktorí zaplatia istinu. Sociálna poisťovňa to urobila približne asi pred dvoma alebo troma rokmi a zistila, že získa prostriedky skôr. Pohľadávky Sociálnej poisťovne tvoria dnes 70 mld. korún. A ja si myslím, že nie je účelom Sociálnej poisťovne zarábať na penále, ale zvýšiť percento výberu, ktoré na Slovensku, keď sa mýlim, opravte ma, patrí k jedným z najvyšších v Európe. A ešte k argumentu odstránenia korupcie. Ak teda dnes existujú podozrenia z korupčného správania riaditeľov pobočiek pri odpúšťaní penále, navrhujem, aby sa zriadili komisie z pracovníkov Sociálnej poisťovne, daňových úradov a podnikateľského prostredia, aby sa celý proces stransparentnil. Prosím, neberme podnikateľom a živnostníkom možnosť odpustiť penále. Ak to niekto myslí s podnikaním a so zamestnávaním vážne, nesmieme ho trestať. My týmto ustanovením, ak by sme ho schválili, ich budeme likvidovať a nenaplní sa toto, Ľubka, čo si hovorila, čo chceme znížením odvodov dosiahnuť, aby sa zvýšila zamestnanosť. Totiž títo naši malí podnikatelia radšej zrušia pracovné miesto, ako by podstúpili riziko, že prídu o všetok svoj majetok, ktorým pri podnikaní na živnostenský list ručia. Ďakujem za pozornosť.