Kiššová, Jana, poslankyňa NR SR (2019-05-14):
Ďakujem veľmi pekne. Vážený pán predseda, vážené dámy, vážení páni, dovoľte mi predniesť ďalší návrh mňa a kolegov z SAS, ktorý je zo sady návrhov, ktoré by mali zlepšiť podnikateľské prostredie. Tento konkrétne by mal znížiť finančnú aj administratívnu záťaž. Je to návrh, ktorým sa mení zákon č. 311/2001 Z. z. je to Zákonník práce a mení sa zároveň zákon č. 595/2003 o dani z príjmov v znení neskorších predpisov. Predmetnou úpravou sa umožňuje zamestnancovi v prípade zabezpečovania stravovania zamestnávateľom prostredníctvom stravovacích poukážok zvoliť si namiesto stravovacích poukážok finančný príspevok na stravovanie vo výške, v akej by zamestnávateľ mal povinnosť prispieť na teplé hlavné jedlo. Navrhujeme zaviesť povinnosť pre zamestnávateľa zabezpečovať stravovanie svojim zamestnancov vo všetkých smenách na základe dohody s nimi nasledovnými spôsobmi: buď poskytovaním jedného teplého jedla, hlavného jedla vrátane vhodného nápoja zamestnancovi v priebehu pracovnej smeny vo vlastnom v stravovacom zariadení, alebo v stravovacom zariadení iného zamestnávateľa, ak zamestnávateľ zabezpečuje stravovanie týmto spôsobom, alebo poskytovaním stravovacích poukážok pre zamestnancov alebo poskytovaním finančných príspevkov na stravu pre zamestnancov. Navrhujeme, aby v prípade zabezpečovania povinného stravovania formou finančného príspevku bol tento na strane zamestnanca oslobodený od dane a to bez požadovania lekárskeho potvrdenia od špecializovaného lekára. Navrhované znenie zabezpečí zrovnoprávnenie nárokov zamestnancov pri poskytovaní finančného príspevku na stravovanie tým, že od dane bude oslobodený každý finančný príspevok na stravovanie. Rovnako ako sa umožní výber možnosti zabezpečenia stravovania zamestnancov, predložený návrh umožňuje samostatne zárobkovo činným osobám, teda živnostníkom, uplatniť si daňové výdavky na stravovanie za každý odpracovaný deň formou paušálnych výdavkov vo výške stravného na kalendárny deň pre časové pásmo 5 až 12 hodín podľa zákona o cestovných náhradách. Dámy a páni, tento návrh zákona má mnoho výhod. Ja sa budem snažiť len na niektorých z týchto, výhodách, demonštrovať to, aká je to vlastne v súčasnej podobe hlúposť. A skúsim vyzdvihnúť aj tie výhody, ktoré by obnášal nami navrhovaný návrh, a teda konkrétne, že by bola možnosť sa dohodnúť medzi zamestnancom a zamestnávateľom, či mu bude poskytovať, zamestnancovi, konkrétne teplé jedno alebo mu dá finančný príspevok alebo stravné lístky. Ak by takáto možnosť voľby bola, vznikne vyššia sloboda a voľnosť v stravovaní. Predstavte si situáciu, že v blízkosti firmy, kde pracujete, je možno taká reštaurácia, v ktorej vám nechutí. Je lacnejšia alebo má iné vami preferované parametre, ale neberú v nej vaše stravné lístky. Potom je tam taká, v ktorej vám síce nechutí, ale berú tam tieto stravné lístky. No nepriamo vás tento systém núti chodiť tam, kde vám ani nechutí, kde je to možno drahšie a do zariadenia, ktoré by ste si inak nevybrali, ak by ste mali príspevok v peniazoch. Ďalšie. Ak by prešiel nami navrhovaný zákon skončí obmedzovanie ľudí so špeciálnym stravovacím režimom. Máme medzi sebou mnoho ľudí, ktorí si nosia do práce stravu z domu. Možno že majú na to rôzne dôvody, sú to celiatici, sú to vegetariáni, sú to ľudia s rôznymi zdravotnými obmedzeniami, jednoducho nevyhovuje im za stravné lístky sa stravovať v nejakej blízkej reštaurácii, chcú si kupovať, respektíve prinášať stravu z domu. Ďalšia výhoda. Odpadla by povinnosť zamestnanca kupovať si tieto stravné lístky. My veľmi dobre vieme, že tieto stravné lístky nekupuje len zamestnávateľ, ale skladá sa na ne zamestnanec aj zamestnávateľ. A táto sloboda voľby tu nie je, jednoducho zamestnanec chce, nechce, musí sa na tieto stravné lístky svojimi vlastnými peniazmi poskladať. Znížia sa náklady pre zamestnanca, nielen zamestnávateľa, ale aj zamestnanca, pretože zo stravných lístkov sa nevydáva. Neraz som nielen ja, ale určite aj mnohí z vás svedkami toho, že ľudia si za tieto stravné lístky, keď im to nevyjde presne v tej sume, v akej majú nominálne hodnoty, tak si potom pri pokladni dokupujú kadejaké cukrovinky, kadejaké žuvačky, kadejaké, neviem čo všetko, a toto jednoducho nie je, nie je potrebné. Toto zase len núti ľudí si kupovať niečo, čo by si normálne nekúpili, ale len aby teda využili túto, respektíve, aby kompenzovali tú nevýhodu, že im z toho nevydajú, tak si tam kupujú rôzne veci, ktoré nechcú, a ešte aj tak sa im často krát stáva, že nejaké drobné im z toho nevydajú. Stravné lístky môžu prepadnúť. Čiže tento, táto cenina má obmedzenú platnosť a ak človek patrí medzi tých, ktorí ich nemajú kde priebežne využívať, že pravidelne ich proste nepoužívajú, len raz za čas za ne spravia nejaký nákup a nechajú ich niekde vo vrecku, v bunde, niekde ich založia, tak sa môže kľudne stať, že im prepadne ich platnosť a jednoducho prídu o túto, dokonca aj o svoje peniaze, neprídu len o ten príspevok od firmy, ale prídu aj o svoje peniaze, pretože po dobe exspirácie týchto lístkov si za tie lístky už nič nekúpia. Znížia sa samozrejme náklady aj pre zamestnávateľa. Pretože na to, aby zamestnávateľ finančný príspevok poskytol zamestnancovi, musí živiť sprostredkovateľskú firmu. To znamená, zamestnávateľ dáva peniaze svojmu zamestnancovi cez tretiu osobu a tejto za to dáva poplatok. Ak si odmyslím zbytočnú byrokraciu, ktorá súvisí s týmto vybavovaním, platením, doručovaním a tak ďalej a inými službami, tak tieto poplatky skutočne nie sú zanedbateľné. A čo je na tom asi najjasnejšie, presne o toto zrejme ide. Toto je tak silný lobing sprostredkovateľských firiem, že jednoducho tak nelogická, tak nevýhodná, tak obmedzujúca forma poskytovania príspevku tu dlhé roky dokáže prežiť, to je, to je naozaj výsledok tak neuveriteľne silného lobizmu, že to naozaj, teda chcela som povedať, že nemá obdobu, no má obdobu, lebo sme toho svedkami asi na každom kroku, ale, ale patrí to naozaj medzi tých fakt top kandidátov lobizmu, čo sa tu deje. Dámy a páni, tento návrh zákona, ktorý predkladáme, je výhodný aj pre zamestnancov, aj pre zamestnávateľov. Zamestnávatelia budú aj naďalej prispievať na stravovanie svojich zamestnancov. Tento príspevok nebude zdanený, nebude zodvodovaný, častokrát sa to totižto takto, takto mylne komunikuje, že z toho budú proste platiť dane alebo odvody, no nebudú. Tak je ten návrh zákona postavený a dokonca ho, sme ho postavili aj tak, aby aj živnostníci si mohli uplatniť tento príspevok na stravné. Návrh zákona je v súlade s Ústavou Slovenskej republiky, zákonmi a ďalšími všeobecne záväznými právnymi predpismi, ako aj s medzinárodnými zmluvami a inými medzinárodnými dokumentmi, ktorými je Slovenská republika viazaná, ako aj s právom Európskej únie. Návrh zákona nebude mať vplyv na verejné financie, podnikateľské prostredie, nebude mať sociálny vplyv, ani vplyv na životné prostredie a informatizáciu spoločnosti. Účinnosť navrhujeme od 1. augusta 2019. Keďže nejde o žiadnu daňovú ani inú povinnosť, ide skutočne o zrušenie nejakej povinnosti, ktorou štát núti jedného podnikateľa kupovať si služby od iného podnikateľa. Preto si dovolím poprosiť o podporu predloženého návrhu zákona. Ďakujem veľmi pekne.