I. Šulaj, poslanec: (2004-09-23):
Problémom pri fiskálnej decentralizácii, tak ako momentálne prerokúvame jednotlivé zákony, nie je cieľ fiskálnej decentralizácie vytvorenie stabilného financovania územnej samosprávy a v rámci neho presného stanovenia finančných podmienok, prechod územnej samosprávy, ale v kritériách, ktorými vymedzíme rozsah a spôsob prerozdeľovania uvedených finančných prostriedkov. Po fiskálnej decentralizácii sme volali už v predchádzajúcom období, už v minulosti, keď sa kreoval štátny rozpočet, sme hovorili, že je to jedna z možností, ako ušetriť finančné prostriedky štátu a daňových poplatníkov. Ak hovoríme o jednotlivých kritériách, je potrebné sa pozastaviť nad niektorými problémami. Podľa môjho názoru ku každému zákonu, ktorý vytvára systém rozdeľovania finančných prostriedkov, by mala byť aj analýza súčasného stavu so zameraním na ciele, ku ktorým sa chceme dopracovať, problémy, ktoré chceme vyriešiť. Napríklad takáto analýza úplne absentuje aj pri prvom zákone, ktorý momentálne prerokúvame, a absentuje aj pri zákone o prerozdeľovaní dane z príjmov fyzických osôb. Včera sme prerokúvali správu o sociálno-ekonomických dopadoch na jednotlivé regióny. Myslím si, že tá mala byť v podobe vládneho návrhu alebo v podobe vládneho dokumentu východiskovým dokumentom k týmto jednotlivým zákonom. Konečným cieľom vyplývajúcim z uvedených zákonov by malo byť nové ekonomicky spravodlivejšie a efektívnejšie stanovenie finančných prostriedkov pre mestá a obce, ako aj vyššie územné celky. To znamená, že uvedenými zákonmi prerokúvame rozpočty miest a obcí, ako aj vyšších územných celkov. Prerokúvame teda časť verejného rozpočtu, či si to Národná rada a jej poslanci uvedomujú, alebo nie. Ak prerokúvame regionálny rozpočet bez konkrétnych rozpočtových finančných dosahov na jednotlivé veľkostné typy miest a obcí, napríklad tak, ako sú stanovené podľa počtu obyvateľov v nariadení vlády, alebo na jednotlivé regióny zastupované vyššími územnými celkami, tak to riešenie je veľmi problematické a minimálne v rozpore so zdravou logikou a legislatívou týkajúcou sa predkladania zákonov. Dovolím si povedať a konštatovať, že momentálne ani pre mňa ako pre poslanca nie sú jasné rozpočtové dosahy, ktoré vyplývajú z týchto zákonov podľa možnože súčasne platnej metodiky, ktoré dohodlo ministerstvo financií či už so ZMOS-om, alebo s vyššími územnými celkami, alebo je otázka, či ich vôbec dohodlo, alebo nedohodlo. Keď sme prerokúvali niektoré zákony v našom finančnom a rozpočtovom výbore, ktorý je gestorský výbor, opýtal som sa, či je niekto zo zástupcov vyšších územných celkov na tomto rokovaní. Bol som prekvapený, že nikto, a teda chápem ich iniciatívu dosť problematicky. Možnože to bol ich vlastný stav, že nechceli prerokúvať tieto zákony s opozičnými politikmi, možnože si mysleli, že vyjednajú všetky dôsledky, rozpočtové dosahy s ministerstvom financií. V každom prípade si myslím, že tento stav nie je normálny a je prinajmenšom na zamyslenie. Ak chce štát vytvoriť tlak na menšie obce a chce, aby dochádzalo k centralizácii potrieb v rámci viacerých obcí a tým i efektívnejšieho využívania finančných prostriedkov, je potrebné stanoviť, akých veľkostných typov obcí sa to týka a aký majú časovo ohraničený transformačný proces na centralizáciu činností. V opačnom prípade budú mať malé obce, najmä do 2-tisíc obyvateľov, budú postavené od 1. 1. 2005 pred finančné problémy existenčného charakteru. Ak teda mne nie je jasný finančný a ekonomický dosah na malé obce, ktorý mal byť vypočítaný tým, koľko napr. finančných prostriedkov dostávajú malé obce v súčasnom období, koľko finančných prostriedkov dostanú od 1. 1. 2005, bude to súvisieť s ich možnosťami krytia originálnych a prenesených pôsobností na ich život, ak to nie je jasné mne, pýtam sa: Ako to môže byť jasné starostovi obce, ktorý má 2-tisíc obyvateľov v obci? Pýtam sa: Ak následne vyjde tento zákon a bude publikované nariadenie dajme tomu v mesiaci december, je ekonomicky v reálnom čase schopné Slovensko prispôsobiť všetky malé obce týmto tvrdým ekonomickým podmienkam? My sme ich hodili do vody a nedali sme im ani prechodné obdobie na to, aby sa k uvedenej problematike mohli v období dajme tomu polroka alebo rok pripraviť. Ak chce štát vytvoriť tlak na väčšie mestá, ako napr. Bratislava a Košice, alebo krajské mestá, je potrebné, aby stanovil aj spôsob financovania takých základných činností, ako je napr. mestská doprava. V opačnom prípade budú musieť tieto mestá podstatne zvýšiť daň z nehnuteľností, pretože iné reálne príjmy nebudú mať. Táto daň však bude ovplyvnená ekonomickou silou a schopnosťou občana platiť dane. Vy veľmi dobre viete, že keď sme prijímali štátny rozpočet, jasne sme definovali aj samostatné finančné prostriedky na mestskú dopravu vytypovaných miest a obcí, pretože tieto veľké mestá a obce mali veľké finančné výdavky s mestskou dopravou. Ak teraz momentálne stanovíme len jeden princíp a zase im nedáme prechodné obdobie, budú musieť načrieť len do svojich vlastných príjmov, ktoré budú kreované z miestnych daní, pretože štát im vymedzí obmedzený balík finančných prostriedkov. Je ešte raz namieste otázka, či občania tohto štátu budú vedieť uniesť 29-percentné zvýšenie dane z nehnuteľností. Na Slovensku je to teda po prvýkrát, že prerokúvame rozpočet bez rozpočtu – ale to sú už také detaily. Už v minulom období pri kreovaní štátneho rozpočtu 2004 vznikol problém spôsobu rozdeľovania podielových daní. Asi sa pamätáte, že na túto tému vystupovali aj poslanci za politickú stranu Smer, konkrétne aj ja. Vtedy vznikol ten problém z toho dôvodu, že sme nesprávne stanovili kritériá na prerozdeľovanie miestnych a podielových daní. Ak ich teraz nesprávne stanovíme, podobný politický tlak príde aj v ďalšom období, preto sa snažme nájsť konsenzus na to, aby tieto dane boli rozdelené správne a aby boli rozdelené spravodlivo. Ak budeme definovať rozpočtové dôsledky len v nariadení vlády, ktoré sa mení každý druhý týždeň alebo každý druhý deň, by som povedal, potom bude musieť vláda znášať aj všetky dosahy, ktoré súvisia s touto politikou. Myslím si však, že tu sa berie veľká právomoc Národnej rady, ktorá je neodnímateľná a ktorá, si myslím, patrí do tejto miestnosti. My by sme mali rozhodovať o tom, koľko finančných prostriedkov alebo akým spôsobom budú prerozdelené na mestá a obce, pretože my v konečnom dôsledku znášame všetky politické dosahy zo správneho alebo nesprávneho prerozdeľovania daní. Kritériá fiškálnej decentralizácie. Kritérium súvisiace s vymedzením daní pre potreby územnej samosprávy. Osobne si myslím, že bolo by lepšie, keby sme zvolili portfóliový systém pri vymedzení daní pre účely územnej samosprávy. Prečo? My rozdeľujeme v podstate len dva typy dane: daň z príjmu fyzických osôb bez zrážkovej dane, ktorá sa prerozdeľuje na obce a na samosprávu, a prerozdeľujeme cestnú daň, ktorá bude výnosom vyššieho územného celku. Zasiahli sme do vlastných príjmov a do štruktúry vlastných príjmov miest, obcí a vyšších územných celkov, ktoré boli definované do roku 2004, a obmedzujeme ich. Ak si zoberiete štruktúru týchto príjmov, sú úplne odlišné od navrhovaného spôsobu. My sme zúžili vlastné príjmy miest a obcí. Čo sa tým môže stať? Daň z príjmov fyzických osôb bude, ako aj ostatné dane, politicky vždy napádaná, a to z toho dôvodu, že tak opozícia, ako koalícia má odlišný názor na uvedenú daň. Čo to znamená? Ak teoreticky by došlo k zníženiu sadzby dane na 15 % alebo ak by sme do dane z príjmu dali iné výdavkové položky, alebo ak by sme zaviedli skutočnosti, ktoré by súviseli s oslobodením daní, bude to mať veľký vplyv na prínos tejto dane do štátneho rozpočtu, na jej objem a následne na prerozdeľovanie tejto dane. Preto si osobne myslím, že lepší spôsob je taký, aby sme, tak napr. ako v Českej republike, zaviedli portfóliový systém, napr. tam majú 3 % dane z pridanej hodnoty aj z iných daní. Je totiž menšia pravdepodobnosť, že opozícii sa podarí ovplyvniť či už správnym, alebo iným spôsobom všetky dane. Možnože jedna daň prejde, ako je daň z príjmových osôb, ale asi nemôžeme komplexne zmeniť celkový systém daní, pretože na tom celkovom komplexnom systéme daní je predsa postavená vládna politika a programové vyhlásenie vlády. Kritérium stanovenia vlastných príjmov. Veľa sa o ňom hovorilo a sú na to rôzne názory. Možnože niekto z vás si povie, že je to teória, ktorá nemá svoje opodstatnenie. Je otázka, či mestá, obce a územná samospráva budú mať vlastné príjmy, alebo tieto príjmy budú tiecť cez štátny rozpočet a kvázi ako vlastné príjmy sa budú dostávať do finančných zdrojov miest, obcí a vyšších územných celkov. Je medzi tým set sakramentský rozdiel! Buď je niečo vlastné, a teda je to moje a môžem o tom rozhodovať aj na svojom účte a môžem vytvárať kontrolné mechanizmy a pravidlá, ako to použijem, alebo to nie je môj vlastný príjem a vtedy štát môže rozhodovať o tom, ako ma bude kontrolovať, aké budú finančné toky, aké budú sankcie za to, keď niečo nedodržím. Kritérium súvisiace so základňou jednotlivých typov daní. Ja hovorím, že momentálne okrem dane z príjmov fyzických osôb, ktorých kritériá stanovuje štát, pretože poslanci Národnej rady rozhodujú o tom, aká bude vysoká daň, aká bude sadzba, územná samospráva môže cez miestne dane len rozhodovať o daniach nákladového typu. To podľa mňa nie je veľmi dobrá metodika. Dane nákladového typu sú daň z nehnuteľností a všetky tie ostatné dane, ktoré v podstate máme v novele zákona, predovšetkým je to tá daň z nehnuteľností. Ak bude vytvorený tlak len na daň z nehnuteľností, nebudú populárni starostovia obcí, pretože budú zdvíhať nákladové položky pri podnikateľskej sfére, ale budú zdvíhať aj výdavky, ktoré budú musieť zaplatiť obyvatelia za tejto dane. Je namieste otázka, či by sme nemali do fiskálnej decentralizácie dostať aj problematiku ostatných daní dôchodkového charakteru, napr. časti dane z príjmu právnických osôb. Prečo by časť dane z príjmu právnických osôb tých, ktorí napr. podnikajú na území daného regiónu alebo daného mesta, nemohla takisto tiecť do príjmov miest a obcí? Veď na tomto by mali byť starostovia obcí, šéfovia vyšších územných celkov aj hmotne zainteresovaní, ak tu vznikne podnik, len neodlievajme im kapitál cez nákladové typy daní, ale ak im vytvorím položku, že mám nižšie nákladové dane, môže sa to objaviť vo väčšom zisku, ktorý sa spätne môže vrátiť do rozpočtu obcí alebo vyšších územných celkov. Ak hovoríme o jednotlivých dosahoch daní a celkového systému, ešte raz by som chcel upozorniť na to, že momentálne nielen pre mestá a pre obce, ale ani pre vyššie územné celky nemáme jasne stanovené ekonomické dosahy na jednotlivé regióny. Ak si to uvedomíme, že je tu 8 veľkých regiónov a poslanci Národnej rady, keď schválime tento zákon, nebudú vedieť povedať, aké finančné zdroje prídu napr. do Banskobystrického, Košického alebo Prešovského kraja, tak to bude príliš zvláštne. Mne včera telefonovali poslanci zastupiteľstva z Banskej Bystrice a pýtali sa ma, koľko finančných prostriedkov dostane Banská Bystrica. Ja som im povedal, viete čo, podľa nariadenia by ste mali dostať toľko, ale koeficienty sme ešte medzitým zmenili, však tie sa menia, a ja hovorím a teraz ste sa asi dohodli s pánom ministrom alebo nedohodli s pánom ministrom na novom koeficiente. Takže keď my schválime tieto zákony, tak ja vám nebudem vedieť povedať, koľko finančných prostriedkov dostane Banskobystrický kraj. Myslím si, že do úvahy by sme mali brať aj kritérium ekonomickej sily jednotlivých regiónov. Vládne návrhy fiskálnej decentralizácie vychádzajú z toho, že všetky regióny sú si rovnaké a rovné, možnože rovné ako rovná daň. Myslím si, že existujú ekonomické, sociálne rozdiely medzi regiónmi a tieto mala postihnúť aj fiskálna decentralizácia. Mohol by som hovoriť aj o ďalších kritériách, ale možnože sa k nim ešte dostanem potom pri ďalších zákonoch, pretože tu ide o miliardy, takže asi nemá význam o tom hovoriť. Ďakujem za pozornosť. (Potlesk.) Pardon, chcel by som ešte jeden pozmeňujúci návrh, aby to bolo kompletné. Pozmeňujúci návrh k vládnemu návrhu zákona o rozpočtovom určení výnosu dane z príjmov územnej samosprávy a o zmene a doplnení niektorých zákonov. V čl. I § 4 ods. 1 odporúčame, aby bolo nové navrhované znenie tohto paragrafu. Teda pôvodné znenie paragrafu tak, ak pôvodné znenie článku a § 4 chceme, aby sa úplne vypustilo a novonavrhované znenie by znelo takto: „Výnos dane podľa § 2 a 3 rozdeľuje a poukazuje obciam a vyšším územným celkom daňový úrad podľa kritérií, ktoré sa stanoví samostatným zákonom; samostatným zákonom sa ustanoví aj spôsob rozdeľovania a poukazovania tohto výnosu dane. Návrhy zmien kritérií termínov poukazovania a spôsobu rozdeľovania a poukazovania výnosu dane podľa § 2 a 3 sa prerokúvajú s republikovými združeniami obcí a so zástupcami vyšších územných celkov.“ To znamená, že hovorím o tej jednej základnej problematickej veci, ktorá tu momentálne je, že nariadením vlády rozdeľujeme finančné prostriedky alebo spravili sme spôsob rozdeľovania finančných prostriedkov, ktoré by mali byť v právomoci Národnej rady. Viem, že tento pozmeňujúci návrh môže mať rôzne dosahy ekonomického, rozpočtového, finančného charakteru. Ja však predpokladám, že v Národnej rade nakoniec zvíťazí zdravý rozum a že Národná rada, aj keby bol tento pozmeňujúci návrh prijatý, by vedela v krátkom čase kreovať tieto podmienky v stabilnom ekonomickom zákone, ktorý by bol pre regióny a pre jednotlivé mestá a obce. Ďakujem. (Potlesk.)