J. Jasovský, poslanec: (2001-12-17):
Je to zákon, k zmene ktorého došlo od roku 1946, poštový je novelizovaný omnoho skôr. Ešte v roku 1998 som ho tu v tomto parlamente predkladal sám. Považoval som si za česť, keď som mohol predkladať zákony v tomto parlamente a odpovedať na otázky, ktoré s prijatím zákonov súviseli. Mnoho vecí som hovoril k rezortu dopravy, pôšt a telekomunikácií pri zákone o rozpočte na rok 2002. Vtedy boli schované kamery v tomto parlamente, pretože vládna moc sa bála pustiť vystúpenia opozičných poslancov do éteru a na obrazovky, pretože vedela, aká je situácia v tomto štáte. Hovorili sme tu pred prázdnym parlamentom. Hovorili sme preto, aby sme si uspokojili svoje svedomie. Ja dnes vystupujem k tomuto zákonu aj preto, že za tri roky som vystupoval v parlamente ku všetkým zákonom, ktoré sa rezortu dopravy, pôšt a telekomunikácií dotýkajú, pretože mám pocit, že sa to patrí ako človeku, ktorý v tomto rezorte pracoval a je stále zamestnancom tohto rezortu, aj keď dnes uvoľnený pre inú činnosť. Aby som si pripravil pôdu k tomu, o čom zákon o civilnom letectve je, dovolím si povedať niekoľko vecí vôbec k leteckej doprave ako takej na Slovensku. Na Slovensku, dá sa povedať, pôsobí viacero leteckých spoločností. Isteže dominantné postavenie, aj keď s určitými bolesťami, majú Slovenské aerolínie, kde sú – samozrejme, je to domáci dopravca – domáci investori. Je to spoločnosť, ktorá funguje, má výsledky. Je to spoločnosť, ktorá spĺňa zahraničné predpisy, požiadavky a najmä aj napĺňa štátny rozpočet Slovenskej republiky. A mohol by som hovoriť, samozrejme, aj v tejto súvislosti. A budem hovoriť aj ďalej. Existuje tu spoločnosť Sky Europe, kde boli vyhlásenia o začatí prevádzky dvomi boeingmi od termínu 1. 6. 2001, je dnes december, niekoľko dní pred Vianocami, boeingy, samozrejme, nie sú. Spochybňuje to hodnovernosť tejto spoločnosti. A takéto vyhlásenia treba zrejme dobre zvažovať, či je to potrebné niekedy púšťať. Samozrejme, tento projekt, o ktorom hovorím, si žiada väzbu na štátny rozpočet a žiada si teda od štátu finančnú podporu. Je otázkou, či to má význam. Otázka je, či naozaj ide o fungovanie leteckej dopravy na Slovensku alebo o pozemky na Letisku Milana Rastislava Štefánika v Bratislave. A, o tom sa publikovalo dosť, je spochybnené memorandum. Hovorí sa o tom vo vyhláseniach vládnych predstaviteľov, že nikto s nimi nerokoval. Ale v pracovnom materiáli boli uvádzané mená členov vlády, s ktorými rokované bolo. Otázka Českých aerolínií je tiež otázkou veľmi zaujímavou, pretože zisky z fungovania tejto spoločnosti odchádzajú do zahraničia. Našich odborníkov České aerolínie nezamestnávajú, to znamená, výchova odborníkov Žilinskou univerzitou pre Slovensko je úplne zbytočná. Samozrejme, České aerolínie si žiadajú aj podporu našich domácich zdrojov, viď otvorenie a pripravované otvorenie linky v smere na Sliač. Slovenské aerolínie naproti tomu majú skutočne dobrý potenciál pracovníkov, skúsených výkonných letcov, mechanikov, ktorých získali od predchádzajúcich spoločností, ktoré na Slovensku pracovali. Je tu vybudovaná infraštruktúra v rozsahu národného alebo vlajkového leteckého dopravcu. Pýtam sa, ktorá letecká spoločnosť na Slovensku má vybudovaný systém operačnej kontroly a dokáže vykonávať dozor nad vykonávaním letov, má vybudovaný systém riadenia spoločnosti, je držiteľkou certifikácie údržby podľa európskeho predpisu, je jedinou leteckou spoločnosťou na Slovensku, ktorá má zapísanú prepravu nebezpečného tovaru. Vykonané audity v tejto spoločnosti leteckou spoločnosťou ČSA, Lufthansa, Haagskym inštitútom bezpečnosti potvrdzujú vysoký štandard bezpečnosti a kvality prepravy. Takisto by som odporučil opytovať sa najmä ministerstva dopravy, pôšt a telekomunikácií na spokojnosť s kvalitou prepravy v slovenských cestovných kanceláriách. Piloti Slovenských aerolínií lietajú aj na zahraničných cestách pre potreby Ministerstva vnútra Slovenskej republiky pri preprave vládnych činiteľov a neobíde sa bez nich ani jeden náročný let do USA, Kanady, Austrálie, štátov Latinskej Ameriky a pod., pretože na týchto tratiach môžu lietať len skúsení piloti, ktorí získali oprávnenia na lety nad Atlantickým oceánom a v ďalších vzdušných priestoroch. Tu som sa pýtal pred nejakým časom, možno to bolo v roku 1999, keď došlo k zastaveniu prevádzky Slovenských aerolínií, či predsedovi súčasnej Slovenskej vlády nevadilo, že na letiskovej ploche boli odstavené tri lietadlá a pán predseda vlády využíval len jedno, štvrté lietadlo, ktoré sme priviezli ako vládny špeciál. Neviem, či niekto vôbec vie, že Slovenské aerolínie sú zapísané v zozname leteckých dopravcov OSN a ich služby sú bohato využívané. Neviem, či niekto vie, že Slovenské aerolínie lietajú aj na základe výpomocí iným leteckým spoločnostiam, že odborníci Slovenských aerolínií pomáhajú Leteckému úradu Slovenskej republiky pri implementácii predpisov Európskej únie. Neviem, či niekto vie, že Slovenské aerolínie boli vybrané ako vzorný dopravca východnej Európy pre projekt Phare v oblasti zvýšenia bezpečnosti leteckej dopravy. Neviem, či niekto vie o vybudovanom systéme objektívnej kontroly vykonávania letov zameraných na kvalitu pilotáže v Slovenských aerolíniách a podobne. Neviem, či niekto vie, že Slovenské aerolínie v tomto roku zvýšili výkony o 40 % a tržby z prepravy až o 60 % a že platia dlhy, ktoré spôsobili úradníci ministerstva dopravy, pôšt a telekomunikácií, a zaplatili štátu na daniach a odvodoch až 130 mil. Sk. Tu treba spomenúť, samozrejme, aj stratu, ktorú Slovenské aerolínie získali v roku 1999 likvidáciou kontraktov v objeme 580 mil., čo im spôsobil tento štát ako akcionár Slovenských aerolínií tým, že im zablokoval možnosť lietať zo slovenského štátu. Mohol by som hovoriť o tom ako sú vybavené lietadlá, ktoré boli dovezené z Ruskej federácie a ktoré nestáli tento štát ani korunu. Mohol by som hovoriť o protizrážke, radaroch a ďalej a ďalej a nie je to predmetom iste leteckého zákona. Napriek tomu musím, prosím, k tomuto hovoriť, pretože nie vždy má opozičný poslanec možnosť sa dostať do médií. A pýtam sa preto. ako môže a kto bude zabezpečovať vôbec leteckú dopravu do sveta, či spoločnosť, ktorá tu funguje, alebo spoločnosť, ktorá sa na fungovanie chystá. Otázky, samozrejme, sú veľmi zložité a súvisia aj s prijatím tohto zákona, o ktorom dnes hovoríme. Mohli by sme sa pýtať, čo Slovenské aerolínie potrebujú od štátu, či potrebujú peniaze, či potrebujú, tak ako k tomu, chvalabohu, došlo, vklad lietadiel alebo kľud a zákony také, ktoré platia v modernej Európe a ktoré uľahčia aj dovoz techniky. Bolo by dobré možno, keby som rozprával o tom, ako to vyzerá v Európe z hľadiska národných leteckých dopravcov. Mohol by som porozprávať o tom, že na Slovensku vzniklo centrum British Airways, to znamená, že je záujem o Slovensko ako o štát, kde letecká doprava neexistuje, ktorú je možné, samozrejme, veľmi elegantne na Slovensku spúšťať. Čo ďalej s leteckou dopravou na Slovensku. Chcel som dať takúto otázku pánu ministrovi dopravy. Nie je, bohužiaľ, prítomný, ale iste je známe, a budem teda hovoriť pre tých, ktorí o tieto otázky a odpovede na ne majú záujem, všeobecne sa o leteckej doprave hovorí ako o strategickom odvetví hospodárstva a ako o odvetví, ktoré je nevyhnutnou súčasťou príchodu zahraničných investícií na Slovensko, iste zvyšovania zamestnanosti, rozvoja aktívneho cestovného ruchu a podobne. Prepáčte mi, nech to neznie vôbec pejoratívne, na bicykli sa dá možno dôjsť do vlády, vlakom, autobusom sa dá dôjsť do zamestnania, ale zahraničný investor a podnikateľ má predsa len radšej lietadlá alebo diaľnice, to je, samozrejme, ale iná otázka. Priama dostupnosť leteckej dopravy je jednou z podmienok jeho príchodu. V koncepcii rozvoja leteckej dopravy ministerstvo dopravy, pôšt a telekomunikácií poukazuje na neexistenciu silného domáceho dopravcu, na skutočnosť, že Slovensko ako jediná európska krajina doposiaľ nemá vybudované pravidelné spojenie ani do jednej európskej metropoly. Avšak v rozvojových smeroch tvrdí ministerstvo dopravy, že vhodne smerovaná liberalizácia prístupu na náš trh môže výrazne zvýšiť objem leteckej dopravy. Zároveň však ministerstvo tvrdí, že silné európske letecké spoločnosti a nízko nákladové spoločnosti sa budú orientovať až na rozvinutejší trh leteckej dopravy. Tvrdíte, že napojenie Slovenska na európske spádové letiská je úloha domácich leteckých spoločností, ale už ubehlo osem rokov od osamostatnenia a okrem našich akcií, ktoré sme v predchádzajúcich rokoch mali, sa nič dnes nedeje. Domáci leteckí dopravcovia sú podkapitalizovaní a, samozrejme, na to nemajú. Zahraniční dopravcovia vyberajú len hrozienka, ktoré sú pre nich ekonomicky výhodné. Neotvorili, a podčiarkujem to, ani jedinú linku do západnej Európy. Rozvážajú našich cestujúcich na svoje tranzitné letiská. Neviem, či nikomu nevadí, že náš cestujúci musí zakaždým prestupovať a zaplatiť stále drahšiu a drahšiu letenku. Prečo sa bojíme slov „národný, vlajkový letecký dopravca“? Prečo nejdeme cestou našich susedov? Veď český štát v Českých aerolíniách má 90 %, v ďalších leteckých spoločnostiach ja neviem toľko a toľko. Ak mi dobre slúži pamäť, len v British Airways nie je dominantný vstup štátu. Dalo by sa teda hovoriť o tom, čo mohol tento štát urobiť. Ja osobne kvitujem, že po rokoch váhania, slovenský štát vstúpil do Slovenských aerolínií vkladom lietadiel, ktoré tam teda sú. Mohol by som hovoriť o bezpečnosti leteckej prevádzky, pretože toto je veľmi dominantná otázka. Neviem, či má význam pýtať, či niekto pozná štatistiky nehodovosti v čisto súkromných leteckých spoločnostiach, napr. v spoločnostiach štátnych, kde je známe, že bezpečnosť štátnych firiem je 2- až 3-krát vyššia. Netreba chodiť do štatistík, stačí sa pozrieť na slovenské letecké spoločnosti, porovnať ich výkony a letecké mimoriadne udalosti. V závere k tejto oblasti by som chcel povedať, že v leteckej doprave treba prestať rozprávať a treba začať s konkrétnymi činmi. Treba, aby tento štát, a teda ministerstvo dopravy, resp. slovenská vláda jasne povedala, akú leteckú dopravu štát chce alebo akú ju potrebuje, čo robí a bude robiť preto, aby ju takú mal, aké konkrétne úlohy a opatrenia bude štát realizovať, aby to dosiahol, v akých termínoch budú úlohy splnené, aký dopad a prínos to bude mať pre štátny rozpočet, do čoho štát konečne nebude zasahovať. A rád by som mal ešte jednu doplňujúcu otázku: Koľko ešte tento štát vymení generálnych riaditeľov sekcie leteckej dopravy? Tí sa tam menia, prosím, ako televízny program. A tak to potom, samozrejme, aj vyzerá na ministerstve dopravy. Dalo by sa hovoriť o ďalších veciach. Dalo by sa povedať, tak ako to povedali niektorí múdri, ktorí riadia tento štát, že leteckú dopravu štát nepotrebuje. Jeden z bývalých ministrov dopravy povedal, že je to luxus pre pár desaťtisíc cestujúcich. Aj to je koncepcia, aj tak sa na to dá pozrieť, len treba povedať jasne, aby investori, ktorí už do leteckej dopravy na Slovensku investovali nemalé prostriedky, ďalej takto ekonomicky nehazardovali, keď im navyše pri počúvaní prísľubov, podpory a úľav pre zahraničných investorov zo strany vlády zostávajú len oči pre plač, pretože majú len slovenský pas. Posledné konštatovanie, o ktorom hovorím, sa, samozrejme, nedotýka len leteckej dopravy. Dobre, poďme k novelizácii zákona č. 143/1998 Z. z., k tzv. leteckému zákonu. Negatívny vzťah súčasnej vlády k rozvoju civilnej dopravy je zrejmý nielen z jej rozhodnutí z predchádzajúceho obdobia, ale aj z pohľadu predloženej novelizácie leteckého zákona. Už som hovoril, že súčasná vláda nechce uznať, že každý suverénny štát má svojho vlajkového dopravcu, ktorý je vyjadrením suverenity a nezávislosti štátu v tejto dôležitej oblasti dopravy. Udalosti posledných týždňov, resp. troch mesiacov vo svete zvýraznili spoluzodpovednosť jednotlivých štátov za svoju leteckú dopravu a informácie o finančných dotáciách a vládnych zárukách najväčším dopravcom podčiarkujú záujem o toto strategické odvetvie národného hospodárstva. Zoberme si len niektoré európske letecké spoločnosti: British Airways, Lufthansu, KLM, Swissair, Sabenu, České aerolínie. Všetkým štát garantoval rozdiel vo výške poistného krytia v prípade vojnových rizík. V prípade Swissairu a Sabeny štát dokonca priamymi subvenciami sa snaží udržať tieto spoločnosti pri živote. U nás boli návrhy pána vicepremiéra na vyhlásenie na konkurz na Slovenské aerolínie, návrh predsedu vlády na predaj 34-percentného podielu akcií po výraznom poškodení, samozrejme, mena tejto spoločnosti v roku 1999. Poukazuje to na absolútny nezáujem riešiť situáciu v Slovenských aerolíniách a vôbec v leteckej doprave na Slovensku oproti západnej Európe, do ktorej sa s obľubou táto vláda hlási. Tieto návrhy vôbec neberú tú skutočnosť, aké miliardy korún má štát ako podiel v Slovenských aerolíniách, to znamená v dominantnom alebo v jedinom možno leteckom dopravcovi, ktorý tu je. A čo mi je veľmi ľúto, ani jeden zo súčasných vládnych predstaviteľov po strašných udalostiach v USA nevyjadril podporu dominantnému dopravcovi. Vláda neprijala žiadne rozhodnutia, akým spôsobom chce chrániť svoj majetok a svoj záujem v tejto dominantnej činnosti. A to je tiež vizitka fungovania tejto vlády. Návrh novelizácie obsahuje viac-menej, musím to povedať, kozmetické úpravy v zhode s nariadeniami a smernicami Rady Európy a aj to nedôsledne. Základný zákon, o ktorom som hovoril, z roku 1998 podľa môjho názoru je potrebné meniť, je to pravdou, a doplniť o niektoré zásadné ustanovenia. Zákon vôbec nerieši v súlade s dnešnou dobou pôsobenie štatutárnych zástupcov zbankrotovaných leteckých spoločností v nových leteckých spoločnostiach, hlavne ak je spôsobená škoda štátu. A také spoločnosti na Slovensku sú. Paragraf 41 ods. 1 písm. d) určuje povinnosť leteckých dopravcov prihliadať na verejný záujem. Pýtam sa, akým spôsobom a na čie náklady. Paragraf 41 ods. 1 písm. e) udeľuje právomoc ministerstvu dopravy, pôšt a telekomunikácií na schvaľovanie taríf. Nariadenia Rady Európy predsa takéto niečo nepoznajú, existuje voľná tvorba cien, je v podstate zavedená štátna regulácia. Čo potrebuje štátny úradník? Okrúhlu pečiatku, možnosť tvorby taríf, predkladanie výnimky. A v korupcii v tomto štáte iste viete, na ktorom mieste vo svete sme. Paragraf 26 nerieši exaktne výmaz lietadla z leteckého registra. Zoberte si prípad Air Slovakia, keď bolo dokázané, že lietadlo bolo zošrotované, ale stále bolo zapísané v registri. Všeobecne záväzný právny predpis k zákonu č. 143/1998 Z. z. je tak nedostatočne spracovaný, že dovoľuje v niektorých prípadoch i jeho obchádzanie. Hlavné nedostatky spomeniem. Neurčuje vekovú hranicu dovozu lietadiel. Považujem to za veľmi dôležité. A čudujem sa ministrovi dopravy, pôšt a telekomunikácií, ktorý letel do zahraničia na boeingu, ktorý mal viac ako 20 rokov. Ja byť ministrom, tak mám hanbu a vystúpim z tohto lietadla, pretože lietadlo, ktoré prekračuje určitú vekovú hranicu, už nie je spôsobilé na vykonávanie pravidelnej civilnej leteckej dopravy. Vo vykonávacom predpise to nie je. V leteckom alebo vo vykonávacom predpise nie sú postupy a podmienky, resp. prenájom lietadiel či suchý alebo mokrý lízing nezodpovedajú dnešným potrebám leteckého trhu. Žiadatelia o osvedčenie leteckého prevádzkovateľa sú v bludnom kruhu. Ak nemáš lietadlo, nemôžeš žiadať, ale nemôžeš žiadať, ak nemáš lietadlo. Ako to rieši, prosím, vykonávací predpis? Mám čítať ešte ďalej? Mám na tri strany týchto pripomienok. Mám predkladať pozmeňujúce návrhy k tomuto návrhu zákona ako opozičný poslanec preto, aby som znovu zachytil, že niekoľko poslancov za mňa zahlasuje, ale keďže nie som členom koaličnej rady, môj pozmeňujúci návrh, alebo mám povedať, že dôjde znovu k novelizácii tohto leteckého zákona v prípade, že budeme zostavovať vládu? Aký má význam takáto novelizácia zákona, ktorý bol prijatý v roku 1998? Dnes po troch rokoch tak zásadné veci a skutočnosti, o ktorých hovorím, v novelizácii tohto zákona nie sú. Ja súhlasím, že vzhľadom na dobu je potrebné pripraviť novelizáciu tohto leteckého zákona, ale oveľa kvalitnejšiu, a vypracovať hlavne taký záväzný všeobecný právny predpis pre aplikáciu v praxi, aby boli jasne stanovené podmienky pre leteckých prevádzkovateľov, pre žiadateľov, aby nebol priestor na uplatňovanie svojvôle štátneho úradníka a jeho korumpovanie. Hovoríme o tom, že likvidujeme centrálnu moc v tomto štáte, že presúvame kompetencie na vyššie územné celky, ale zároveň zákonom dávame práve možnosť uplatňovať centralizáciu moci práve tu v Bratislave. Ja by som bol rád, keby ste možno nevŕtali, prepáčte mi to, do zákonov, ktoré ste neprijímali a ktoré ste neschvaľovali, ak ich nemáte upraviť tak, aby boli naozaj zákonmi, ktoré vystihujú dobu a ktoré napomôžu čomusi v tomto štáte. Ale viete, neodpustím si na záver, mám, samozrejme pripravených ešte otázok strašne veľa, otázku, na čo hovoriť, pred kým hovoriť. Pre desať poslancov v tomto parlamente? Ale musím na záver povedať, že zálohu na účet ste už dostali, v sobotu vo voľbách. Ja dúfam, že dostanete aj celý účet. Ďakujem pekne. (Potlesk.)