Klus, Martin, poslanec NR SR (2018-11-27):
Vážený pán predseda, milé dámy kolegyne, vážení páni kolegovia, dovoľte mi, aby som sa vyjadril k návrhu zákona, ktorý nám pán prezident vrátil na opätovné prerokovanie, a ja k tomu hneď dodávam, že na to mal setsakramentský dôvod. Stotožnil sa v podstate so všetkými pripomienkami, ktoré sme spomínali v rozprave v prvom aj v druhom čítaní my. A dovoľte mi, aby som niektoré z nich uviedol. V prvom rade pán prezident kritizuje, že schválený zákon nebol predmetom štandardného pripomienkového konania, ktoré je dôležitou súčasťou verejnej diskusie. Tu sa, verím, s ním dokážeme stotožniť viacerí a som tak isto presvedčený, že sa dokážeme stotožniť aj s tým, že pán prezident pripomienkoval okrem iného to, že viaceré otázky a problémy fungovania politických strán na Slovensku by mali byť podrobené dôkladnejšej diskusii odbornej verejnosti, ktorá sa tiež neudiala. Bolo by zároveň žiaduce, aby prípadné zmeny boli výsledkom širšej politickej zhody, a teda nielen trojkoalície SNS, SMER a MOST – HÍD. Po dostatočnom vyhodnotení možných rizík v aplikačnej praxi sa, bohužiaľ, ďalšia diskusia už nekonala a v zásade zákon bol prijatý v takej podobe, ako bol na úvod predložený. Pán prezident kritizuje, do akej miery prínosy plynúce zo schválených zmien prevyšujú spoločenské náklady týchto zmien, ku ktorým možno zaradiť najmä obmedzenie niektorých základných práv a slobôd, ako aj možnosť zneužitia schválenej právnej úpravy na iné než určené ciele. V zásade ich zhrnul do takých šiestich bodov. Ja som vybral to najpodstatnejšie z nich. Bol by som rád, keby sme si to veľmi dôsledne spoločne ešte raz vydiskutovali. Po prvé, pánovi prezidentovi, tak ako aj nám v opozícii, vadí úprava názvu strany, resp. jej skratky a rovnako on, ako aj my, tvrdí, že ide o neprimeraný zásah do ústavného práva na slobodu prejavu podľa čl. 26 ods. 1 ústavy, a to bez legitímneho odôvodnenia takéhoto zásahu. Ďalej pán prezident tvrdí, že dochádza k určeniu minimálneho počtu členov orgánov strany, avšak takúto právnu úpravu je možné považovať za neprimeraný zásah do práv samotných členov strany. Navyše, v obmedzení členstva v orgánoch strany výlučne na členov strany nenachádza pán prezident racionálne opodstatnenie. A to najmä v prípade členov revízneho orgánu. To je tiež jedna z vecí, ktorú sme tu niekoľkokrát spomínali. Tvrdí, že nie je v záujme dohľadu nad zákonnosťou a dodržiavaním právnych predpisov, aby bol v takýchto orgánoch uprednostnený stranícky princíp pred princípom odbornosti. Po tretie, zákon zavádza povinnosť politickej strany predložiť Štátnej komisii pre voľby a kontrolu financovania politických strán na jej požiadanie evidenciu členov politickej strany. Rozsah osobných údajov o členoch politickej strany ustanovuje § 8a ods. 1 a tieto údaje je politická strana, a to zdôrazňujem, povinná predložil štátnej komisii na základe jej žiadosti. Aj toto je jedna z vážnych vecí, ktorú sme tu počas prvého a druhého čítania zdôrazňovali. Rovnako ako my, aj pán prezident sa stotožnil s tým, že tieto ustanovenia sú v rozpore so zásadami ochrany osobných údajov podľa nariadenia Európskeho parlamentu a Rady Európskej únie 2016/679 z 27. apríla 2016 o ochrane fyzických osôb pri spracúvaní osobných údajov a o voľnom pohybe takýchto údajov, ktorým sa zrušuje smernica 95/46/ES a teda niečo ako všeobecné nariadenie o ochrane údajov. Existuje dôvodná obava, s ktorou sa stotožňuje aj pán prezident, že údaje o jednotlivých členoch politickej strany získané na základe tohto ustanovenia môžu byť zneužité aj na účely politického boja alebo dokonca diskreditácie osôb, členov konkrétnej politickej strany. Po štvrté. Konštrukcia, ktorú zavádza ustanovenie čl. 1 sedemdesiateho tretieho bodu, a teda konkrétne § 24 ods. 3 schváleného zákona v súvislosti s peňažnými darmi, ktoré sú poukázané strane inak ako prevodom z účtu, je podobná trestu prepadnutia veci v trestnom konaní. V prípade takéhoto postupu podľa schváleného zákona však takémuto trestu nepredchádza žiadne úradné konanie, a to už či administratívne alebo súdne. Podľa názoru pána prezidenta, ktorý sa opäť raz stotožnil s tým, čo sme mu spomínali alebo čo sme my spomínali ako opozícia počas prvého a druhého čítania, ide o neprijateľné zasahovanie štátu do majetkových vzťahov bez náležite upraveného právneho postupu, resp. bez zabezpečenia následnej súdnej ochrany takto dotknutých práv a právom chránených záujmov. Po piate. Ustanovenia článku osemdesiateho štvrtého bodu, § 30 ods. 11 schváleného zákona zavádzajú mechanizmus pozastavenia vyplácania príspevku na činnosť politickej strany, ktorej počet členov výkonného orgánu strany klesne pod počet členov ustanovených v čl. I šestnástom bode, čiže § 6 ods. 6 schváleného zákona. Pán prezident konštatuje, že zákonodarca vôbec nebral do úvahy možnosť, že určený minimálny počet členov výkonného orgánu politickej strany sa môže znížiť z dôvodov, ktoré nebude možné predvídať, ako sú napr. úmrtie či vzdanie sa funkcie člena výkonného orgánu. Pán prezident konštatuje, že takto konštruovaná právna úprava sa javí ako neprimerane prísna a obmedzujúca. Čiže sa opäť raz stotožnil s tým, čo sme tu spomínali. Po šieste. Zavádza sa požiadavka minimálneho počtu členov najvyššieho orgánu politickej strany alebo dvojnásobku členov politickej strany oproti počtu kandidátov na kandidátnej listine pre voľby do Národnej rady alebo Európskeho parlamentu pre politické strany, ktoré sa chcú zúčastniť týchto volieb. Pán prezident tvrdí, že túto podmienku považuje za obmedzenie základného práva, garantované v čl. 30 a 29 ods. 2 ústavy, podľa ktorého občania majú právo zakladať politické strany a politické hnutia a združovať sa v nich. Ústava čl. 29 ods. 3 presne vymedzuje aj konkrétne dôvody, pre ktoré je možné obmedziť právo zakladať politické strany. A tu by som rád zdôraznil, že týmito dôvodmi sú výlučne bezpečnosť štátu, ochrana verejného poriadku, predchádzanie trestných činom a ochrana práv a slobôd iných. Inak povedané, nám pán prezident odkázal, že tento zákon je podľa jeho názoru v rozpore s Ústavou Slovenskej republiky a potvrdil tak to, čo sme o tomto zákone hovorili aj v rámci prvého a druhého čítania. Je mi ľúto, že nás kolegovia z vládnej koalície nepočúvali a napriek tomu si tento zákona presadili. Pevne teda verím, že máme teraz príležitosť napraviť naše chyby a stotožniť sa s pripomienkami pána prezidenta, prípadne zákon ako celok neschváliť. Ďakujem veľmi pekne za pozornosť.