P. Hrušovský, predseda NR SR: (2003-04-10):
V. Tkáč, poslanec: Vážený pán predseda Národnej rady, vážení členovia vlády, dámy a páni, vážení hostia, dovoľte, aby som zaujal stanovisko k dokumentu, ktorým budeme dnes vyslovovať súhlas Národnej rady Slovenskej republiky s prístupom Slovenskej republiky k Severoatlantickej zmluve. Chcem hovoriť v mene Klubu nezávislých poslancov a prezentovať niektoré, povedal by som, racionálne dôvody, ktoré nás vedú k tomu, že chceme podporiť schválenie pristúpenia Slovenskej republiky. Pri politickej práci v Parlamentnom zhromaždení Rady Európy sme sledovali so svojimi kolegami integračný proces. Dnes má Rada Európy 45 členov a do tejto organizácie vstupujú štáty, ktoré už sú aj geograficky dostatočne a podstatne vzdialené od Slovenskej republiky. Ten integračný proces postupuje v Azerbajdžane, v Arménsku. Minulý týždeň bola prijatá do Rady Európy republika Srbsko a Čierna Hora. A vždy sledujeme veľmi starostlivo aj psychologické či racionálne dôvody, konzultujeme, diskutujeme s týmito ľuďmi, ktorí prejavujú úžasnú radosť, že ich štát sa dostáva do istého spoločenstva. A v týchto hodnotách treba vidieť aj vstup Slovenskej republiky do Severoatlantickej aliancie. V každom prípade treba povedať aj opačnú alternatívu, ak by sme do NATO nechceli vstúpiť alebo nevstúpili, čo ďalej, aká by bola potom alternatíva, a v tom je podstata otázky. Treba povedať, že z hľadiska doterajších vstupov do NATO sa naozaj táto problematika stala zjednocujúcou pre koalíciu aj opozíciu pri rozdelení politických síl v Slovenskej republike. V tejto súvislosti treba povedať aj to, že rozhodujúce politické sily v oblasti opozície zastávali spoločné integračné ciele. A neprejavuje sa to len pri samotnej otázke, či vstúpiť alebo nevstúpiť. (Ruch v sále.) Pán predsedajúci prosím o zjednanie poriadku, takto sa diskutovať nedá. V tejto súvislosti ide o to, že boli tu mnohé prístupové etapy, mnohé prístupové kroky, ako je otázka politických a ekonomických aspektov vstupu do Severoatlantickej aliancie, ako sú otázky obrany a vojenských skutočností, otázky zdrojov či bezpečnostné otázky i právne otázky týkajúce sa vstupu do Severoatlantickej aliancie. Chcel by som v tejto súvislosti zvýrazniť prístup k tvorbe zásadných stratégií, ako je bezpečnostná stratégia, obranná stratégia, vojenská stratégia či diskusie o materiáli Ozbrojené sily Slovenskej republiky – Model 2010. Chcel by som v tejto súvislosti zvýrazniť aj skutočnosť, a patrí to opozícii, aká bude otázka zdrojov pri budovaní vlastnej kapacity Slovenskej republiky z hľadiska umožnenia prevzatia zodpovednosti za bezpečnosť v Európe. V tomto zmysle ekonomická politika či ekonomický vývoj neveští nič dobré a treba naozaj tvorbe zdrojov aj na budovanie silnej schopnej Armády Slovenskej republiky ako spoluzodpovednej za bezpečnosť v Európe a v regióne venovať jasnú pozornosť. Chcel by som v tejto súvislosti ešte uviesť jednu zásadnú skutočnosť a to je otázka nielen politického, ale aj vojenského usporiadania Európy. S tým súvisí veľmi úzko aj vzájomná spätosť postavenia Organizácie Spojených národov v oblasti bezpečnosti, v oblasti ochrany mieru vo svete. Dovoľte jeden príklad, ale Severoatlantická zmluva, ku ktorej dnes chceme pristúpiť v rámci ratifikačného procesu, obsahuje 7 ustanovení týkajúcich sa Organizácie Spojených národov, Bezpečnostnej rady, Charty Organizácie Spojených národov či bezpečnostných a mierových otázok týkajúcich sa tejto svetovej organizácie. V tejto súvislosti naozaj je otázkou, po vstupe Slovenskej republiky aké pozície bude Slovenská republika zastávať v tomto svetovom spoločenstve. A to je otázka, ktorú by sme mali postaviť na stôl a o ktorej by sme mali diskutovať, pretože parlament je od slova diskutovať. V tejto súvislosti je aj formovanie budúcej vojensko-politickej stratégie a orientácie Slovenskej republiky viazané na široké multiplikačné dôsledky aj súčasných konfliktných situácií či vojen vo svete, ale je to viazané aj na usporiadanie Európy a súvisí s tým celý problém alebo filozofia identity Európy, obrannej či akej usporiadanosti inštitúcií európskych, väzby na európsku ústavu a na začlenenie Slovenskej republiky do Európskej únie vrátane jej vojensko-politických a medzinárodnoprávnych aspektov. Dovoľte ešte jednu zásadnú poznámku v tejto súvislosti. Myslím si, že vstup každého štátu do akéhokoľvek medzinárodného zväzku je, samozrejme, viazaný na podstatu suverenity a štátnosti. V tejto súvislosti sa nedomnievam, ako sa domnievajú mnohí iní, že v súvislosti s globalizáciou a s ďalšími svetovými procesmi je koniec národných štátov. To si nedopustí v podstate dnes ani Francúzsko, ani Nemecko, ale ani Spojené štáty. Koniec národných štátov nie je, práve naopak, budú zvýraznené pozície národných parlamentov, národných vlád. A v tejto súvislosti je tiež otvoreným problémom, aká bude orientácia a stratégia Národnej rady Slovenskej republiky ako najvýraznejšieho ústavného orgánu Slovenskej republiky práve po dovŕšení integračných procesov. A to je tiež predmet, ktorý by sme si mali v diskusiách ozrejmiť. V tejto súvislosti sa domnievam aj to, že nie je žiadne šero nad medzinárodným právom, práve naopak. A to je otázka, kde znovu apelujem na to, že Severoatlantická zmluva obsahuje 7 ustanovení o dnešnej Organizácii Spojených národov. Pravda v roku 1949 sú to Spojené národy ako inštitúcia, ktorú práve americkí politici na svojej pôde kreovali a ktorá funguje a s poruchami či nedostatkami je dnes tak kritizovaná, či podľa amerického ekonóma Friedmana, už dokonca sa hovorí o skončení éry Organizácie Spojených národov. Myslím si, že nie je koniec medzinárodného práva a nie je koniec ani atribútov, ako je nevmešovanie sa do záležitostí iného štátu či nezasahovanie do suverenity týchto štátov. Aj to sú problémy a otázky, ktoré si musíme spolu uvedomiť, keď budeme dnes hlasovať za vstup alebo proti vstupu Slovenskej republiky do Severoatlantickej aliancie. Na záver teda by som chcel zvýrazniť, že som optimistický realista vo vzťahu k fungovaniu medzinárodného právneho poriadku, aj keď, samozrejme, revíziám sa tento medzinárodný poriadok nevyhne, tak ako sa nevyhla revíziám či rekonštrukcii aj Severoatlantická aliancia, najmä po strate bipolárnosti sveta, po zániku svetovej socialistickej sústavy. V tejto súvislosti na záver mi dovoľte, aj keď som počúval doterajšie vystúpenia od samého začiatku, že nie profit je kľúčové slovo pri vstupe do Severoatlantickej aliancie, pre mňa i pre mojich kolegov z Klubu nezávislých poslancov i z novovznikajúcej strany Ľudová únia je kľúčovým slovom v tomto slova zmysle slovo zodpovednosť. Ďakujem pekne za pozornosť. (Potlesk.)