A. Belousovová, podpredsedníčka NR SR: (2007-03-29):
Otváram teraz rozpravu. Do rozpravy som nedostala žiadnu písomnú prihlášku. Predtým, ako sa spýtam na ústne prihlášky, o slovo požiadal minister spravodlivosti pán Štefan Harabin. Dávam mu teda slovo. Nech sa páči, pán minister. Š. Harabin, podpredseda vlády a minister spravodlivosti SR: Vážená pani predsedajúca, vážené dámy, vážení páni, veľmi nerád začínam zase určitým negativizmom, že aj pri tomto návrhu poslaneckého zákona sa len a len prejavuje to, že pán Lipšic nikdy na súde nebol. Preto skutočne, pán kolega, ja by som hneď na úvod vám odporučil, že by ste radšej vrátili tú justičnú skúšku, čo máte podvodom, pretože vidíte, nie je to o tom, že ste podviedli všetkých sudcov, prokurátorov a advokátov, ktorí na súde boli, ale sám sebe škodíte. Sám sebe škodíte. Vy určite do toho štádia raz dospejete, že tú skúšku vrátite. Rád by som pred hlasovaním predniesol niekoľko závažných argumentov, prečo si nielen ja, ale aj väčšina odbornej verejnosti myslí, že návrh novely Občianskeho zákonníka z dielne pána poslanca Lipšica, ktorý má akože chrániť majetok občana pred úžerníkmi, je vyslovene škodlivý a v praxi nič nerieši. Čo je horšie, je, že z radov sudcov sa už teraz ozývajú hlasy, že takáto norma evidentne rozširuje priestor pre úverové podvody. A už o pár mesiacov by ste museli túto novelu zrušiť. Budem sa vám snažiť tieto závažné tvrdenia bod po bode vysvetliť. Takže najskôr tvrdenie navrhovateľa. Pán poslanec Lipšic tvrdí, že sa teraz od občanov dozvedel, teraz, že pre pártisícové pôžičky prichádzajú v dôsledku vysokých úrokov o svoje byty a majetky. Skutočný stav je ale taký, pravdou je, že už niekoľko rokov občania v dôsledku vysokých úrokov prichádzajú pri pártisícových pôžičkách o svoje byty. Upozorňoval totiž na to už pán poslanec za KSS pán Ondriaš pred tromi rokmi. Avšak pán Lipšic jeho návrh označil za zmätočný. Ale nič neurobil, hoci o tomto probléme už vtedy vedel. Naopak, prijal sa zákon o dobrovoľných dražbách bez dostatočnej zákonnej ochrany dlžníkov a problém ožobračovania občanov sa ešte viac umocnil a rozšíril. Takže tento problém existuje na Slovensku už niekoľko rokov a pán Lipšic ako minister spravodlivosti a šéf legislatívy o ňom dlhodobo vedel a neriešil ho. To je fakt, ktorý sa nedá odškriepiť. To nemôžeme hovoriť o tom, že tu svetlo nesvieti a že je tma, keď svieti jednoducho. Dobre, ale vráťme sa k návrhu pána Lipšica. Uplatním príklad zo života. Keď dnes príde občan v dôsledku, použijem taký ľudový výraz, nekresťanských úrokov o byt, môže sa jednoducho súdiť a byť úspešný. To v právnej reči znamená, že ide o podmienky zmluvy v rozpore s dobrými mravmi. Pán Lipšic návrhom novely tomu však nezabraňuje, iba chce dať šancu občanovi, aby bol na súde úspešný akože na 100 %, čo sa môže zdať šľachetné, ale iba populisticky. Pritom ale zvolil veľmi nesprávny spôsob. Už dnes ak dôjde k porušeniu dobrých mravov, ide o neplatnú zmluvu o pôžičke podľa § 39 Občianskeho zákonníka. Keďže táto neplatnosť má povahu absolútnej neplatnosti, môže sa jej domáhať každý a kedykoľvek, t. j. bez časového obmedzenia. Na absolútnu neplatnosť, ako je známe, prihliada súd alebo iný štátny orgán ex offo, ex officio, t. j. aj bez návrhu. Plnenie, ku ktorému ale došlo z absolútne neplatného právneho úkonu, je v zmysle § 451 Občianskeho zákonníka bezdôvodným obohatením a musí byť vydané tomu, na úkor koho bolo získané. Okrem toho viaceré konkrétne prípady, o ktorých je v návrhu reč, majú úžernícky charakter, a preto ich zrejme možno kvalifikovať ako trestný čin úžery podľa § 235 Trestného zákona. Z občianskoprávneho hľadiska by aj v tomto prípade súčasne jednoznačne išlo o rovnako neplatnú dohodu, teda absolútnu neplatnosť. Dámy a páni, ibaže prax je taká. Dnes podvodníci poskytujúci pôžičky za vysoký úrok bez problémov pripravia občana o byt alebo využijú právne nedostatky v zákone o dobrovoľných dražbách. Občan sa musí súdiť. Podvodníci však byt predajú asi päť- a viackrát a nový majiteľ – občan –, ktorý si zoberie napr. hypotekárny úver, ani len netuší, že jeho byt stratil občan pre pártisícovú pôžičku. Na toto máme konkrétne príklady i v Trnave. Vzniká nám situácia, súd rozhodne, že predaj bytu bol nezákonný, ale posledný  majiteľ ho nadobudol v dobrej viere. Čo teraz? Čo v tomto smere rieši návrh pána Lipšica? Pôvodný majiteľ bytu sa však napriek rozhodnutiu súdu k bytu nedostane. Pán Lipšic mi na vláde školácky argumentoval, že súd predsa môže vydať predbežné opatrenie. To svedčí iba o jednom, že si to nevie predstaviť v praxi. A tu zase sme v tom probléme, o ktorom som hovoril. On nebol nikdy na súde a nemá žiadne praktické skúsenosti. Súd musí ustáliť účastníkov konania, i konania o predbežnom opatrení. A keď byt do mesiaca stále mení majiteľa, nie je jednoducho šanca pri zákonom predpokladaných doručovacích lehotách stihnúť rozhodnutie, ktoré by zamedzilo dražobnému podvodu. Vážený ctený a zákonodarný zbor, ako minister som sa o tomto probléme dozvedel od novinárov. Prípad som ihneď nechal preskúmať a pracovali sme so šéfkou legislatívy JUDr. Vittekovou na náprave tohto stavu. Ministerstvo spravodlivosti už predložilo do pripomienkového konania návrh právnej úpravy, ktorá sa netýka len zneužívania dobrovoľných dražieb, ale aj zneužívania zabezpečovacieho inštitútu prevodom vlastníckeho a iného práva – preto v treťom poradí aj novela Občianskeho zákonníka, ktorú tu teraz argumentačne zneužíva pán poslanec. Po prijatí tohto zákona, pokiaľ sa občan dostane do problémov, s prehľadom sa z nich môže bez ujmy aj dostať. Môžem vás uistiť, že úžera v záložniach sa pre slušných ľudí skončila. Jednoducho občan sa nebude musieť súdiť a pre rafinovaných podvodníkov to prestane byť výhodný biznis. Návrh novely je pre každého aj na internetovej stránke ministerstva spravodlivosti. Záverom si vás dovolím  upozorniť na úskalia návrhu z dielne pána Lipšica, prečo som vlastne volil také tvrdé slová, že zákon otvorí bránu úverovým podvodníkom. Viem  z môjho sudcovského pôsobenia živo v praxi si predstaviť tisíce občanov z rôznych sociálnych skupín, ktorí nebudú mať pred súdom problém preukázať svoju neskúsenosť. Čo to je za pojem? V pokoji založia svoje byty a budú vedieť, že nemusia splácať svoje pôžičky. Nebude to ani podvod, lebo preukazujú tieseň, neskúsenosť, nebodaj ľahostajnosť. Kto vie reálne posúdiť, za akých okolností je občan považovaný za neskúseného? Ja? Síce som sudca s 26-ročnou praxou, ale nedovolím si teda toto posudzovať, bez ďalšieho, samozrejme, pretože takéto pojmy do nášho právneho poriadku ste zaviedli, človek bez praxe, mediálny a marketingový  teoretik pán Lipšic. Neskúsený môže byť pritom napr. aj vysokoškolsky vzdelaný človek. Okrem toho podvodníkovi pri úvere alebo pôžičke by jednoducho stačilo tvrdiť, že bol neskúsený alebo ľahkomyseľný. Návrh poslanca Lipšica nepomôže občanom, ale v skutočnosti zužuje priestor a mantinely ochrany, ktorú ponúka súčasná právna úprava. A konkrétne poukazujem na nasledovné skutočnosti. Podľa platnej právnej úpravy sa právo namietať absolútnu neplatnosť osôb, ktoré nešťastne a v dobrej viere pouzatvárali nevýhodne zmluvy, nepremlčiava, kým podľa návrhu pána poslanca bude podliehať premlčaniu. Relatívna neplatnosť, ktorú navrhuje, totiž podlieha premlčaniu. Dnes ak sa zmluva urobila pri hrubom nepomere práv a povinností, pri zneužití tiesne, teda pri evidentne nevýhodne uzavretej zmluve, postačí dotknutej osobe jednoduchý úkon tým, že odstúpi od zmluvy a zmluva sa zo zákona zrušuje. Poslanecký návrh však počíta s relatívnou neplatnosťou. Ale čo ak uzavrie súd, že si to občan spôsobil sám? A vtedy to môže skôr skončiť jeho neúspechom. Ak bol občan neskúsený v občianskoprávnom vzťahu, o čom hovorí pán poslanec, napr. pri uzatváraní zmluvy o pôžičke, pýtam sa pána „teoretika“ Lipšica, o čo viac bude skúsený v súdnom spore a či sa takto dotknutí občania nevystavia ďalšiemu riziku, starostiam, stresom a nákladom z neúspešného súdneho konania. Ďalšie peniaze, za trovy v neúspešnom súdnom procese, lebo ide o neskúseného človeka, tak ho ošklbe ešte aj advokát. No ani na lacného advokáta zrejme už ale nebudú mať títo ľudia peniaze. V súčasnosti je súd povinný zasiahnuť na ochranu občana, kým podľa návrhu pána poslanca súd nieže nebude musieť, ale nebude ani môcť poučovať účastníka konania o hmotnoprávnych veciach týkajúcich sa relatívnej neplatnosti. Chápem snahu politika poslanca Lipšica cez médiá, v čom je naozaj majster, lacno zabodovať u občanov. Téma je naozaj lákavá, ľudské nešťastie. Ale ľudské nešťastie však nemôže byť ani u kresťana zdrojom lacnej popularity. Sám som zhrozený, ako mnohí ľudia prišli o byty pre pártisícové pôžičky. Neviem, či sa pánovi Lipšicovi ozvalo svedomie, ale toto skutočne nie je riešenie. Jeho návrh na jednu stranu však spôsobí pre čestných a poctivých občanov iba nenapraviteľné škody. Som presvedčený, že pán Lipšic si o chvíľu bez najmenších pochybností určite nájde inú mediálnu tému, buďte si istí. V legislatíve už ale napáchal také škody, z ktorých sa občan, celá spoločnosť a súdnictvo budú ešte veľmi, veľmi dlho spamätávať, kým tieto veci postavíme z hlavy na nohu. Preto bez domyslenia a analýzy, čo novela spôsobí v praxi, a bez zváženia všetkých dôsledkov jej zneužitia len pre mediálno-populistickú motiváciu naháňať body vo vnútrostraníckom zápase v rámci KDH na podporu jeho platformy v procese boja o predsednícke kreslo, myslím si, toto nie je platforma, na takéto zneužívanie legislatívy. Z uvedených dôvodov, vážené poslankyne, vážení poslanci, navrhujem poslanecký návrh ako neodborný, zlý, škodlivý a nedôsledný neposunúť do ďalšieho legislatívneho procesu. Ďakujem vám za pozornosť.