Matovič, Igor, poslanec NR SR (2013-09-17):
Z časového hľadiska je táto možnosť náročná. Navyše akékoľvek navýšenie zdrojov financovania bez ohľadu na to, či sa má nimi financovať štátny dlh, alebo nadobudnutie 49-percentného podielu v SPP, by malo negatívny vplyv na dlh verejnej správy. Ďalšia možnosť: Financovanie akvizície z komerčných zdrojov. V súvislosti s možnosťou zabezpečiť financovanie akvizície z komerčných zdrojov bola analyzovaná zároveň možná štruktúra takéhoto financovania, ako aj konkrétne možnosti komerčného financovania akvizície podielu v SPP. V súvislosti so štruktúrou financovania boli analyzované možnosti akvizície podielu v SPP prostredníctvom štátom vlastnenej obchodnej spoločnosti, ktorá by nebola zaradená do sektora verejnej správy. Osobitne bola analyzovaná možnosť vzniku obchodnej spoločnosti v 100-percentnom vlastníctve Slovenskej republiky, na ktorú by za predpokladu uskutočnenia potrebných legislatívnych zmien bola prevedená súčasná majetková účasť FNM SR v SPP a ktorej výlučným majetkom by bol po realizácii transakcie 100-percentný podiel v SPP. Z pohľadu komerčného financovania akvizície 49-percentného podielu v SPP by riziko nebolo prenášané na Slovenskú republiku ako akcionára tejto spoločnosti. Spoločnosť by po akvizícii spravovala a nakladala s majetkovou účasťou v spoločnosti SPP. Predpokladá sa, že externé financovanie za účelom získania podielu spoločnosti SGH v SPP by mohlo byť poskytnuté vo forme buď komerčného/akvizičného úveru, alebo emisie dlhopisov. Hlavným rozdielom medzi týmito dvomi zdrojmi je proces získania prostriedkov. Z pohľadu investora je držba firemného dlhopisu likvidnejšou investíciou než úver. Na druhej strane je úver flexibilnejším nástrojom z pohľadu Slovenskej republiky, ak by napr. uvažovala o reštrukturalizácii a rozdelení spoločností patriacich do skupiny SPP. Keďže vo všeobecnosti môže spoločnosť dosiahnuť rovnaký dlhový hotovostný tok pri emisii dlhopisov aj pri vzatí úveru, je možné považovať ich pre účely tejto informácie za rovnocenné nástroje s porovnateľným dopadom na samotnú spoločnosť SPP, Slovenskú republiku ako akcionára, ako aj na predpokladaný časový harmonogram. Takisto platí, že pred poskytnutím zdrojov sa vykoná úverová analýza dlžníka, ktorej výsledok ovplyvní parametre a cenu financovania. Dlhopis je prísľub toho, kto ho vydáva, že splatí jeho držiteľovi nominálnu hodnotu dlhopisu v deň jej splatnosti. Dlhopis takisto oprávňuje jeho držiteľa na pravidelné kupónové platby... Ja sa začínam rozbiehať. Dlhopis takisto oprávňuje jeho držiteľa na pravidelné kupónové platby podobné útoku pri úvere, á, úroku pri úvere. Zmluva o dlhopise je zmluva, ktorá konkrétne uvádza všetky práva a povinnosti emitenta dlhopisu. Dlhopisy je možné štruktúrovať viacerými spôsobmi, so zábezpekou alebo bez zábezpeky, či záruky, s variabilnou alebo fixnou kupónovou sadzbou alebo najdôležitejšími parametrami úveru. Úvery sú najbežnejším prostriedkom financovania v kontinentálnej Európe v porovnaní s Veľkou Britániou alebo USA, kde sú spoločnosti a projekty často financované vydávaním dlhopisov. Odkúpenie akcií spoločnosti SGH sa dá financovať pomocou akvizičného úveru so splatnosťou minimálne 5 rokov. Vzhľadom na očakávanú výšku investície by musel byť úver poskytnutý združením viacerých veriteľov. Pri dlhovom financovaní ide zvyčajne o dvojfázový proces, kde v prvej fáze budúci dlžník dodá súbor dokumentov pre účely investície (informačné memorandum) s cieľom získať predbežné ponuky. Na základe spätnej väzby a predbežných ponúk bude budúci dlžník, á, môže budúci dlžník urobiť užší výber preferovaných bánk a pokračovať v druhej fáze, v ktorej veritelia dostanú plný prístup k dokumentácii a údajom o zvažovanej investícii. Ak veritelia nenájdu počas posudzovania žiaden závažný problém, dostane dlžník podmienenú ponuku. Po jej prijatí dlžník a veritelia začnú rokovať o úverovej dohode, čo môže trvať niekoľko mesiacov, najmä ak syndikát tvorí mnoho bánk, čo by vzhľadom na výšku transakcie bolo možné očakávať aj v tomto prípade. Prípravná fáza: Aktivity, ktoré by v nej mali prebiehať. Je interná hĺbková previerka (due diligence) v trvaní dvoch až troch mesiacov, informačné memorandum pre banky, návrh listu na oslovenie bánk, zmluva o utajení, správy špecialistov (právne, finančné, daňové, obchodné), finalizácia informačných balíčkov a prípravnej fázy. Marketing a analýza: Spustenie syndikácie, podpis dohody o mlčanlivosti (NDA) a distribúcia informačného memoranda, marketingové aktivity, road show dva-tri mesiace, hodnotenie projektových rizík veriteľmi, interné schvaľovanie veriteľov, podmienená ponuka. Fáza vyjednávania: Vyhodnotenie podmienených ponúk, návrh úverových zmlúv, vyjednávanie a finalizácia alokácií, schvaľovací proces úverových komisií veriteľov, podpis finálnej úverovej dokumentácie. Spolu časová náročnosť: 6 až 9 mesiacov. Je možné reálne kalkulovať s ohľadom 6 až 9 mesiacov na účely úspešného dokončenia procesu získania externých finančných zdrojov. Vzhľadom na predpokladanú potrebu určitých legislatívnych zmien, za účelom vytvorenia vhodnej akvizičnej štruktúry je potrebné počítať s možnosťou predĺženia tohto harmonogramu na 9 až 12 mesiacov v prípade materializácie rizík súvisiacich s paralelne prebiehajúcimi legislatívnymi procesmi. Jedným z ďalších faktorov, ktoré môžu očakávaný harmonogram ovplyvniť, je súčinnosť súčasných akcionárov spoločnosti SPP, ktorí pripravili data room, majú k dispozícii kľúčové, relevantné údaje od svojich poradcov a vedeli by ich, v prípade dohody so Slovenskou republikou, použiť pre účely získania externého financovania. Ministerstvu hospodárstva nie je známe, do akej miery sú oboznámení s podmienkami financovania, ktoré získalo EPH. Indikácia možných poskytovateľov cudzích zdrojov. Slovenský bankový sektor je relatívne malý, a preto má len obmedzenú kapacitu na to, aby sám zrealizoval veľké projekty. Veľkosť investície do kúpy akcií spoločnosti SGH bude vyžadovať účasť silných veriteľov s globálnym záberom. Hoci súčasné finančné problémy v Európe a obmedzená likvidita môžu ovplyvniť dopyt veriteľov po tomto type investície, investovanie do aktív na predaj, tranzit a distribúciu energií s predikovateľnými peňažnými tokmi je pomerne stabilným a atraktívnym odvetvím. Tabuľky nižšie uvádzajú zoznam významných bánk, ktoré financujú aktíva na výrobu a distribúciu energie v Európe, či už vo forme úverov, dlhopisov alebo ako upisovatelia verejných ponúk. Ministerstvo hospodárstva predpokladá, že viaceré z nich by mohli mať záujem o poskytnutie akvizičného úveru. Vo všetkých prípadoch ide o renomované inštitúcie so skúsenosťami v energetickom sektore. Zloženie veriteľského klubu, ktorý financuje EPH, nie je ministerstvu hospodárstva známe. Ministerstvo hospodárstva upozorňuje, že neabsolvovalo žiadne stretnutia, na základe ktorých by mohol byť komentovaný záujem a podmienky, za ktorých by bolo možné získať akvizičný úver. Nižšie uvedené informácie sú ilustratívne a v žiadnom prípade nepredstavujú komplexný a vyčerpávajúci názor ministerstva hospodárstva. Identifikácia konkrétnych poskytovateľov externých finančných zdrojov a analýza ich reálnych možností a podmienok financovania ide nad rámec tejto informácie a nie je možné takýto postup či výstup v danom momente poskytnúť. Na základe skúseností v oblasti korporátneho a investičného bankovníctva je však možné konštatovať, že je realistické predpokladať, že banky by o prípadné financovanie mali mať záujem, nakoľko spoločnosť SPP predstavuje atraktívneho dlžníka. Je tu tabuľka najväčších upisovateľov syndikovaných úverov v roku 2011 a 2012, kde ako najväčší je Wells Fargo s objemom 5 mld. Miliárd? Nie. 5-tisíc mld. Nie. 5 mld.? Dobre. 5-tisíc mil., čiže 5 mld., BNP Paribas, JP Morgan, Bank of America Merrill Lynch a tak ďalej atď. Ďalšia možnosť je predaj minoritného podielu v SPP v druhej fáze. Čiže predaj minoritného podielu akcií v SPP je možnosťou, ktorá by umožnila Slovenskej republike refinancovať akvizičný úver súvisiaci s nadobudnutím súčasného podielu zahraničných akcionárov v SPP. Alternatívou je, samozrejme, aj predaj minoritného podielu akcií v spoločnosti Eustream. Tento krok by mohol zvýšiť záujem investorov. V tejto súvislosti je nutné upozorniť na skutočnosť, že o tejto možnosti by mali byť financujúce banky informované už pri úvodných negociáciách a malo by sa dosiahnuť také nastavenie parametrov transakcie a úverovej dokumentácie, ktoré takémuto zámeru nebude brániť. Rozhodnutie získať dodatočný kapitál je zásadne spojené s rozhodnutím ohľadne množstva potrebných prostriedkov a podielu na hlasovacích právach, ktoré je Slovenská republika ochotná ponúknuť iným potenciálnym akcionárom. Ak sa Slovenská republika rozhodne previesť iba malý podiel, zvyčajne 5 až 20 % hlasovacích práv, transakčná štruktúra, harmonogram a následná spolupráca budú iné, než keby predal významnú menšinovú, do 49 %, alebo dokonca väčšinovú pozíciu. Všeobecne môže externý vlastný kapitál poskytnúť buď finančný, alebo portfóliový investor (väčšinou infraštruktúrne, energetické alebo penzijné fondy) alebo strategický partner. Čo sa týka typu investora, pravdepodobnejším kupcom výraznej menšiny alebo väčšinovej pozície (tento variant nie je zrejme momentálne realistický vzhľadom na deklarovaný záujem Slovenskej republiky udržať si minimálne pozíciu, akú má dnes, t. j. 51 %) je strategický investor, zatiaľ čo finanční investori by mali pravdepodobne väčší záujem o menšinovú pozíciu. Je však dôležité podotknúť, že sa nedajú vylúčiť iné kombinácie, t. j. strategický investor si kúpi menšinovú pozíciu. Finanční investori zvyčajne nemajú záujem o prevádzkovanie spoločnosti, najmä keď vlastnia menšinový podiel. Toto môže Slovenská republika za istých okolností oceniť, finanční investori však zvyčajne neprinesú cenné odborné znalosti z daného odvetvia. Strategickým partnerom je zvyčajne silná medzinárodná a renomovaná energetická spoločnosť, ktorá vytvorí synergie a hodnotu pre všetkých akcionárov. Vo všeobecnosti bude strategický investor požadovať, podľa toho, aký podiel má, presné mechanizmy na ovplyvnenie strategických rozhodnutí, ako aj každodennej prevádzky. Ak je Slovenská republika pripravená na to, že sa bude deliť o svoje práva na kontrolu a prevádzkovanie spoločnosti SPP, môže mať úžitok z prítomnosti strategického investora vďaka zdieľaniu know-how, vyššej vyjednávacej sile voči dodávateľom a lepším podmienkam financovania za predpokladu, že strategický investor je bonitná spoločnosť. Predaj podielu v SPP sa dá v princípe realizovať nasledovnými spôsobmi: - pomocou priameho predaja (trade sale), či už priamym oslovením vybratých potenciálnych záujemcov, alebo otvoreným verejným tendrom; - prostredníctvom IPO, čo znamená verejné uvedenia akcií SPP na trh (akcie SPP by mohli byť ponúknuté aj retailovej klientele s cieľom podporiť domáci kapitálový trh); - alebo kombináciou vyššie uvedených alternatív v podobe paralelnej cesty, nazývanej aj dual track. V tomto prípade je rozhodnutie o finálnej forme predaja odložené na neskôr a súbežne sa vykonávajú prípravné fázy pre IPO aj priamy predaj. Kombináciou výhod prvých dvoch možností predaja poskytuje predávajúcemu flexibilitu vo výbere finálneho produktu... (zasmiatie sa rečníka) ... á, finálneho spôsobu predaja. Metóda IPO dual track sa javí ako najvýhodnejšia alternatíva v porovnaní s ďalšími dvoma posudzovanými spôsobmi realizácie výberu investora. Ďalšie dve metódy (tender a priame oslovenie) majú každá svoje výhody aj nevýhody, a preto je podľa názoru poradcov ideálne skombinovať tieto metódy výberu investora tak, aby sa zabezpečilo naplnenie všetkých požiadaviek. V každom prípade je však potrebné, aby určitú časť procesu výberu predstavovala etapa rokovania s investormi, či by bol zvolený medzinárodný tender, alebo priame oslovenie, vždy je dôležité, aby boli predstavy investora o samotnom projekte a jeho realizácii dôkladne prediskutované tak, aby mala Slovenská republika dostatočný komfort po výbere investora so zvoleným prístupom k projektu. V nižšie uvedenej tabuľke sú zobrazené rozdiely medzi dvomi základnými alternatívami z pohľadu predpokladaného časového harmonogramu. Parciálne kroky sú popísané v samostatných tabuľkách. Ministerstvo hospodárstva odhaduje, že dĺžka trvania procesu od začiatočnej fázy po úspešné ukončenie a finančné vysporiadanie bude 6 až 10 mesiacov v prípade uskutočnenia priameho predaja, 8 až 10 mesiacov v prípade realizácie IPO. (Ruch v sále.) Páni, vyrušujete, nebudete vedieť dôležité veci. (Reakcia z pléna: „Presne o tom rokujeme.“ Zasmiatie sa rečníka.) Potenciálni partneri v prípade následného predaja podielu v SPP. V ďalšom texte sa uvádzajú možné skupiny investorov, ktoré by mohli byť považované za potenciálnych akcionárov SPP. Opakujeme, že cieľom informácie nie je v danom časovom rámci detailne analyzovať možných kupujúcich. Cieľom tejto podkapitoly je ilustratívne znázornenie osloviteľných typov záujemcov o podiel v SPP. Za zásadné považujeme rozdelenie na: 1. strategických investorov, ktorí manažérsky a vlastnícky kontrolujú ovládané spoločnosti, sú zodpovední za definovanie a realizáciu stratégie podnikania a účasť v konkrétnych spoločnostiach považujú za dlhodobý cieľ; a 2. investorov, ktorí sú schopní akceptovať aj minoritný podiel, pričom môžu a nemusia mať požiadavku na manažovanie spoločnosti a zároveň aj horizont ich investície môže byť od krátkodobého po dlhodobejší. Pod túto skupinu zaraďujeme predovšetkým infraštruktúrne fondy, fondy poisťovní, private equity skupiny a podobne. Poisťovne a penzijné fondy akumulujú značné finančné zdroje a hľadajú dlhodobé investície, ktorých životnosť sa zhoduje so životnosťou ich záväzkov. Čo sa týka ich účasti na financovaní kúpy akcií SGH, tieto inštitúcie sú väčšinou viazané prísnymi investičnými pravidlami. Ich nepriama účasť na tejto investícií je takisto možná aj v prípade, keď budú investovať do infraštruktúrnych fondov, private equity fondov alebo hedge fondov, ktoré sú zainvestované v energetických spoločnostiach. Private equity fondy a hedge fondy sa môžu stať partnermi, ich účasť však závisí od viacerých faktorov vrátane likvidity akcií spoločnosti a možností nakladania s podielom v spoločnosti. Na rozdiel od strategických hráčov majú títo investori radšej menšinové podiely a obmedzujú svoju účasť v prevádzkovaní danej spoločnosti. Takisto investujú zvyčajne v kratšom horizonte v porovnaní s penzijnými alebo infraštruktúrnymi fondami. Považujeme za potrebné upozorniť, že spoločnosti z tejto skupiny môžu mať odlišné investičné parametre a preferencie a zaradenie do rovnakej skupiny je zjednodušujúce a ilustratívne. Pre jednoznačnosť v ďalšom texte sa táto skupina označuje ako finanční investori. Strategickí partneri predstavujú potenciálnych poskytovateľov vlastného kapitálu v prípade, ak sa Slovenská republika následne rozhodne predať odkúpený podiel v SPP. Vo svete existuje niekoľko veľkých energetických spoločností, ktoré môžu mať záujem zvýšiť svoje investície v plynárenskom sektore a dostať sa tak aj na slovenský trh. V skutočnosti niektoré z týchto firiem už na slovenskom trhu fungujú, a to cez vlastníctvo výrobných aktív alebo distribučných spoločností. Infraštruktúrne fondy zvyčajne spravujú zdroje inštitucionálnych investorov (penzijné fondy, poisťovne) a investície do infraštruktúrnych projektov ako komunikácie, letiská alebo projekty v oblasti energetiky. Jeden z charakteristických znakov tohto typu financovania je rozdeľovanie vlastníkov a prevádzkovateľov infraštruktúry. V prípade SPP by bolo nevyhnutné zabezpečiť prístup k zmluve s GPE a komfort týkajúci sa parametrov tejto zmluvy, kde momentálne panuje veľká neistota. Po celom svete existuje viacero infraštruktúrnych fondov. Aj bez uvedenia vyčerpávajúceho zoznamu môžeme povedať, že takmer všetky globálne medzinárodné banky majú svoje vlastné infraštruktúrne fondy. Je reálne predpokladať rozdielne preferencie zo strany private equity štruktúr a infraštruktúrnych fondov. Vo všeobecnosti private equity štruktúry majú vyššie očakávania na výnos realizovanej investície v porovnaní s infraštruktúrnymi fondami, a teda naceňujú tento predpoklad do ponuky a zvyčajne ponúkajú nižšiu cenu. Mohli by byť ale schopné akvirovať aj minoritný... Akvirovať? ... akvirovať aj minoritný podiel v celej skupine SPP. Akvizovať, asi. Naproti tomu infraštruktúrne fondy majú nižšie požadované vnútorné výnosové percento, je preto veľmi pravdepodobné, že by mali záujem iba o hlavné aktivity skupiny SPP (predovšetkým tranzit, prípadne distribúciu) a vyžadovali by manažérsku kontrolu. Ohľadne identifikácie možných kupujúcich je vhodné analyzovať aktivitu na poli fúzií a akvizícií a vyvodiť z nej aspoň zjednodušené závery. Tzv. strategickí investori boli zväčša predávajúcimi, nie kupujúcimi. E.ON predával Open Grid v 2011. roku, koncern Gaz de France predával GRT Gaz, G6 RETEGAS v 2011. roku a v roku 2009 predával spolu s ostatnými partnermi podiel v Swedegas. Konzorcium kupujúcich veľmi často zahŕňa investorov z oblasti veľkých infraštruktúrnych fondov a private equity inštitúcií vrátane na Slovensku exotických jurisdikcií, ako napríklad Abu Dhabi Investment Authority, Oman Oil Company a podobne. Vzhľadom na prebiehajúce štrukturálne zmeny a realizované, ako aj prebiehajúce divestičné projekty... Divestičné? Investičné? ... potenciálne konflikty záujmov strategických akcionárov s podnikaním SPP, resp. spoločnosti Eustream, je ministerstvo hospodárstva toho názoru, že je realistickejšie uvažovať o infraštrukturálnom fonde ako o partnerovi. V tejto súvislosti už boli ministerstvo financií a ministerstvo hospodárstva kontaktované jedným konkrétnym investorom. Infraštrukturálne fondy. V prípade divestície zo strany štátu je vhodné zamerať sa práve na infraštruktúrne fondy, ktoré spravujú veľké množstvo finančných prostriedkov určených nielen na investície do nových, ale aj vyspelých a zabehnutých infraštruktúrnych aktív. Infraštruktúrne investície pokrývajú široké spektrum kapitálovo náročných projektov, či už v prísne regulovaných odvetviach, akým je napríklad aj distribúcia plynu, alebo uskutočnených pod dlhodobou licenciou udelenou štátom v rámci verejno-súkromného partnerstva (PPP). Investičné príležitosti v oblasti infraštruktúry môžu vzniknúť na základe privatizačných podnetov vlády, predaja spoločnosti, ktorá je už v súkromných rukách, alebo vybudovaním a následným spravovaním aktív. Vďaka samotnej veľkosti a rozsahu infraštruktúrneho trhu, s ktorým sa navyše často spája monopolné postavenie jednotlivých spoločností na ňom, sú investície v tomto odvetví pre tieto fondy veľmi lákavou príležitosťou, a to najmä v prípade vyspelých spoločností, akou je aj SPP, ktoré generujú stabilné cash flow. Je možné predpokladať, že predaj minoritného podielu v SPP bez manažérskej kontroly by mal za následok obmedzenie okruhu finančných investorov aj zo sektora infraštruktúrnych fondov. Druhým elementom je predpoklad poklesu predajnej ceny z dôvodu odpočítania hodnoty manažérskej kontroly a poklesu likvidity investície. Je takisto možné, že viacerí z možných investorov neakceptujú minoritu, resp. pasívny podiel na spoločnosti. Vo všeobecnosti môžeme rozdeliť tieto investície na dve kategórie: 1. hospodárske, tie sa týkajú najmä služieb, za ktoré je užívateľ ochotný a pripravený priamo platiť, ako napr. preprava, poskytovanie energií a komunikácie, 2. sociálne, týkajú sa prevažne partnerstva medzi verejným a súkromným sektorom. Vláda prevádzkuje základnú službu, zatiaľ čo súkromný sektor buduje, vlastní a prevádzkuje hmotný majetok a zariadenia. Vzhľadom na povahu zamýšľanej transakcie je možné, že pri hľadaní vhodného portfóliového investora je potrebné orientovať sa na infraštruktúrne fondy, ktoré sú aktívne najmä v investovaní do aktív kategórie 2. To sú regulované verejné služby. Strategické aspekty v podnikaní skupiny SPP. Zdroje a spotreba plynu v Európskej únii. Spotreba zemného plynu dosiahla v rok..., v Európskej únii dosiahla v 2010 úroveň približne 528 mld. metrov kubických, z čoho až 22 % bolo zabezpečené dodávkami z Ruskej federácie. Medzi ďalšie významné zdroje zemného plynu pre Európsku úniu patrí Nórsko, ktoré dodáva 19 %, Severná Afrika a Blízky východ, najmä Alžírsko 9 %, pričom vlastná ťažba EÚ tvorila 35 % spotreby. Dovoz skvapalneného zemného plynu (LNG) do EÚ vzrástol v roku 2010 o 24 % medziročne na 81 mld. metrov kubických, čo predstavovalo 15 % celkovej spotreby. LNG sa primárne dovážal z Alžírska, Kataru a Nigérie. Podľa predbežných odhadov by spotreba zemného plynu v EÚ mala v roku 2011 medziročne klesnúť približne o 11 % na 471 mld. metrov kubických najmä ako dôsledok teplejšieho počasia a poklesu spotreby elektrickej energie a vyššieho využívania obnoviteľných zdrojov pri výrobe elektrickej energie. Podľa štatistík Eurogas (The European Union of the Natural Gas Industry) by spotreba zemného plynu v EÚ mala vzrásť až na 544 mld. metrov kubických... (Poslanec doniesol rečníkov keks a kávu.) Normálne si ma vykoľajil. (Zasmiatie sa rečníka.) ... následne klesnúť na 462 mld. metrov kubických do roku 2050. Hlavným dôvodom nárastu spotreby bude podľa Eurogasu intenzívnejšie využívanie zemného plynu pri výrobe elektrickej energie, v priemysle a vo verejnej doprave, najmä kvôli vysokej efektívnosti pri výrobe tepla a energie a nízkym emisiám, ale aj kvôli postupnému vyraďovaniu jadrovej energetiky z energetického mixu v Európe. Pokles do roku 2050 bude hlavne v oblasti spotreby plynu v domácnostiach a v sektore služieb ako dôsledok vyššej efektívnosti a snahy znižovať emisie. Európska sieť prevádzkovateľov prepravných sietí pre plyn, skratka ENTSO-G. Európska sieť prevádzkovateľov predpokladá vo svojom pláne na roky 2011 až 2020, že pokrytie dopytu vlastnou produkciou zemného plynu v EÚ klesne zo súčasných 37 % na približne 22 % v roku 2020. Z tohto dôvodu bude hrať dovoz zemného plynu do EÚ v budúcnosti veľmi dôležitú úlohu. Nasledujúci obrázok znázorňuje odhadované rezervy zemného plynu v krajinách mimo EÚ, ktoré predstavujú zdroje zemného plynu z pohľadu existujúcich alebo potenciálnych dodávok do EÚ. Rezervy Ruskej federácie v súčasnosti zohrávajú a naďalej budú zohrávať veľmi dôležitú úlohu ako zdroj zemného plynu pre Európsku úniu. Cieľom Európskej únie je však diverzifikovať zdroje zemného plynu a v tomto ohľade majú vysoký potenciál do budúcnosti zdroje v kaspickej oblasti (Turkmenistan, Alžírsko), prípadne zemný plyn zo zdrojov, ktorý sa v súčasnosti prepravuje v podobe skvapalneného zemného plynu. Vysoká závislosť od dovozu zemného plynu z Ruskej federácie, bezpečnosť dodávok, klesajúca sebestačnosť EÚ z pohľadu ťažby a prepravné kapacity existujúcich plynovodov doviedli EÚ z pohľadu rastu spotreby, diverzifikácie trás a zdrojov zemného plynu k potrebe hľadať alternatívne spôsoby dovozu zemného plynu do EÚ a potrebe rozšíriť prepojenia medzi európskou sieťou a susednými krajinami. V súčasnosti približne 20 % dodávok zemného plynu do EÚ prechádza Ukrajinou. S ohľadom na rusko-ukrajinský spor o prepravu zemného plynu v roku 2009 predstavuje tranzit cez Ukrajinu do budúcnosti riziko pre bezpečné dodávky plynu do západnej Európy. Klesajúca produkcia plynu v EÚ (pokles o 21 mld. metrov kubických, z 37 % na 22 % dopytu v roku 2020) a obavy o zabezpečenie dodávok plynu opodstatňujú naliehavosť nových plynovodov na dovoz plynu a iných infraštruktúr, napr. terminálov pre skvapalnený zemný plyn. Kľúčovou prioritou EÚ v oblasti infraštruktúry je preto otvoriť južný koridor zemného plynu – dodávateľskej trasy pre približne 10 až 20 % dopytu EÚ po plyne do roku 2020. Významným zdrojom do budúcnosti sa však javí byť aj preprava skvapalneného zemného plynu. (Kýchnutie v sále.) Na zdravíčko. Zazmluvnené kapacity spoločnosti Eustream na najbližšie obdobie. Informácie nie je možné pre ich dôverný charakter sprístupniť. Význam Slovenskej republiky v kontexte prepravných trás zemného plynu v Európe. V súčasnosti je Slovensko v situácii, keď pre prepravu plynu z ložísk na území Ruskej federácie a krajín stredoázijskej oblasti existujú alternatívne trasy a ich počet v budúcnosti pravdepodobne ďalej porastie. Po začatí prevádzky plynovodu Jamal zaznamenala tranzitná trasa na území Slovenskej republiky pokles prepravy, pričom po dokončení plynovodu Nord Stream sa dá očakávať ďalšie výrazné zníženie prepravy. Tranzit plynu bol prvou vetvou plynovodu spustený v roku 2011 a druhá vetva by mala byť sprevádzkovaná do konca roku 2012. Projekt plynovodu bol pôvodne prezentovaný ako alternatíva tranzitu plynu do EÚ oproti pôvodným plynovodom a primárne mal pokryť rast spotreby plynu na európskom trhu. V skutočnosti však došlo vplyvom hospodárskej krízy k poklesu spotreby plynu v Európe. Navyše majoritným vlastníkom plynovodu je ruská spoločnosť Gazprom, a preto sa dá očakávať, že sa bude snažiť kapacitu plynovodu využiť naplno a vyhne sa tak plateniu za tranzit, napríklad cez slovenskú tranzitnú sústavu. Rovnako plynovod Blue Stream s ročnou prepravnou kapacitou 16 mld. m3 a plánovaný projekt South Stream s kapacitou 63 mld. m3 plynu za rok znižujú do budúcnosti významnosť slovenskej trasy pre dodávky plynu z Ruskej federácie. Najmä South Stream je vážnou hrozbou pre tranzit cez Ukrajinu a Slovenskú republiku. Ak sa projekt zrealizuje, dodávky plynu v súčasnosti prúdiace cez Ukrajinu budú presmerované na juh cez susedné Maďarsko, čo bude eliminovať postavenie Ukrajiny, a tým pádom aj Slovenskej republiky ako kľúčovej tranzitnej trasy zemného plynu do Európskej únie. Navyše je predpoklad, že EÚ vyvíja značné úsilie, aby sa zdroje zemného plynu dovážaného do EÚ diverzifikovali. Predovšetkým rezervy zemného plynu z kaspickej oblasti a Stredného východu predstavujú pre EÚ strategické oblasti pre rozvoj budúcich projektov. V tejto oblasti je v súčasnosti rozpracovaných a pripravovaných niekoľko projektov, najmä plynovody Nabucco, tri nízkokapacitné projekty Taliansko-turecko-grécky interkonektor (ITGI), Transjadranský plynovod (TAP), projekt White Stream, interkonektor Azerbajdžan – Gruzínsko – Rumunsko (AGRI), transkaspický plynovod (preprava plynu z Turkménska) a nový spoločný projekt Azerbajdžanu a Turecka Transanatolský plynovod (TANAP). Realizácia niektorého z južných koridorov by dala EÚ flexibilitu v energetických otázkach a prispela k diverzifikácii zdrojov. Z pohľadu tranzitu plynu cez územie Slovenskej republiky to však znamená výzvu udržať si pozíciu v regióne. Nezanedbateľný prínos pre diverzifikáciu zdrojov majú aj dodávky plynu zo Severnej Afriky, kde sú okrem existujúcich prepravných trás (Medgaz, Greenstream, Trans-Mediterranean a Maghreb–Europe) plánované plynovody GALSI (spojenie Alžírska a Talianska) a Transsaharský plynovod (tranzit plynu z Nigérie). Napokon výrazný potenciál a rastúci podiel na súčasnom importe má preprava skvapalneného zemného plynu, pripravované sú projekty nových terminálov pre skvapalnený zemný plyn v Baltskom mori a v južnej a západnej Európe, či bridlicového plynu. Z tejto situácie sa preto dá predpokladať, že dôjde k prerozdeleniu tokov plynu do EÚ a pôvodné trasy budú využívané v menšej miere ako doteraz. Pre spoločnosť Eustream to bude znamenať pokles príjmov z tranzitu. Celkový potenciál pre dodávky plynu do EÚ27 cez existujúce plynovody a z vlastnej ťažby v rámci EÚ dosiahol v roku 2010 približne 678 mld. m3, neuvažuje sa ešte so spustením dodávok cez Nord Stream, ktorý bol spustený až v roku 2011, čo pri spotrebe plynu v EÚ na úrovni 528 mld. m3 predstavuje využitie existujúcich kapacít na 78 %. Toto využitie by v prípade dostavby všetkých plánovaných nových plynovodov mohlo klesnúť na 57 až 55 % v roku 2030. Výstavba každého daného plynovodu je však posudzovaná okrem strategického významu aj zo strany ekonomickej návratnosti, a teda je málo pravdepodobné, že pri súčasnom vývoji na trhu by boli realizované všetky plánované plynovody, niektoré z nich sa však dobudujú určite, napríklad Nord Stream. Z uvedeného vyplýva, že závislosť EÚ od tranzitu plynu cez Ukrajinu a Slovenskú republiku v budúcnosti výrazne klesne, čím sa oslabí pozícia Slovenskej republiky a aj Eustreamu do budúcnosti. Celkový kapacitný potenciál pre tranzit plynu z Ruskej federácie dosiahol v roku 2010 približne 224 mld. m3 zemného plynu, pričom v roku 2010 sa z Ruskej federácie do EÚ prepravilo približne 117 mld. m3 plynu. To implikuje využitie existujúcich kapacít na úrovni 53 %. V prípade abstrahovania od prepravných kapacít plynovodu cez Slovensko (90 mld. m3) by bolo využitie ostatných existujúcich kapacít z Ruskej federácie 88 %, čo zjednodušene znamená, že bez tranzitnej trasy Eustreamu by nebolo možné uspokojiť požiadavky na dodávku plynu do EÚ z Ruskej federácie, vychádzajúc z predpokladu sezónnosti dodávok, potrebných technických odstávok a podobne. I keď percento využitia je nižšie ako 100 %, kapacita by pravdepodobne nepostačovala. Po dostavaní všetkých ohlásených tranzitných trás by sa však situácia radikálne zmenila, za predpokladu rovnakého objemu zemného plynu dovážaného z Ruskej federácie by využitie potenciálnych kapacít plynovodov z Ruskej federácie (zvýšenie na 342 mld. metrov kubických zemného plynu) klesol na 34 % a v prípade abstrahovania od slovenskej tranzitnej sústavy by bola využiteľnosť na úrovni 47 %. Opäť platí to isté ako v predchádzajúcom odstavci: pravdepodobnosť dobudovania úplne všetkých plánovaných trás je menšia. To implikuje, že nové plánované projekty nielenže oslabujú pozíciu slovenskej trasy, ale v budúcnosti by bolo možné ju úplne obísť. V konkurenčných projektoch plynovodov sú zainteresované nadnárodné energetické spoločnosti ako Gaz de France, E.ON, OMV, RWE, Eni, Gazprom a podobne, ktoré sa v budúcnosti budú sústreďovať na rozvoj nových tranzitných trás. Spoločnosť SPP sa preto pre veľkých plynárenských hráčov stáva málo atraktívna. Navyše s cieľom financovať nové projekty sa dá predpokladať, že sa budú snažiť divestovať svoje aktíva v pôvodných trasách (stredná Európa) s nižším strategickým významom do budúcnosti. Predpokladá sa totiž, že pripravované nové investície v iných, pre energetický biznis zaujímavejších častiach Európy, budú v budúcnosti prinášať akcionárom vyššie výnosy. Záverom teda je, že dôležitosť tranzitu plynu cez Slovenskú republiku môže v budúcnosti klesnúť, pretože bude nahraditeľný alternatívnymi, existujúcimi trasami. V prípade realizácie plánovaných projektov, pričom preprava plynu cez 1. vetvu plynovodu Nord Stream už bola spustená v roku 2011, sa jeho pozícia ešte väčšmi oslabí a tranzitná trasa spoločnosti Eustream bude teoreticky plne nahraditeľná. Uvedené je založené na predpoklade, že konkurenčné tranzitné trasy budú realizované. V krátko- a strednodobom horizonte však spoločnosť Eustream predstavuje spoľahlivého prepravcu s etablovanou trhovou pozíciou a overenou kvalitou poskytovaných služieb. Geopolitické riziká vyplývajúce zo situácie na Ukrajine a v Ruskej federácii, ktoré v roku 2009 spôsobili na slovenskom trhu plynovú krízu (nedostatok plynu, obmedzovanie dodávok obyvateľstvu a priemyslu), sú v súčasnosti veľkým rizikom ovplyvňujúcim hodnotu spoločnosti Eustream a samotné využitie tranzitnej trasy cez Slovenskú republiku v budúcnosti. Pokiaľ sa však podarí medzi Ruskom a Ukrajinou urovnať vzťahy a dosiahnuť dohodu, ktorá bude dlhodobo zabezpečovať bezpečnosť dodávok plynu cez Ukrajinu a Slovenskú republiku, spoločnosť Eustream bude mať dlhodobo výhodnú pozíciu a zabezpečený dopyt po svojich službách v danom časovom horizonte. Dlhodobý kontrakt s GPE na dodávku plynu. Informácie nie je možné pre ich dôverný charakter sprístupniť. Prepojenie Maďarsko – Slovenská republika. Informácie nie je možné pre ich dôverný charakter sprístupniť. Dobudovanie prepojenia medzi Českou republikou a Rakúskom. Informácie nie je možné pre ich dôverný charakter sprístupniť. Prebiehajúci predaj spoločnosti NET4GAS. Informácie nie je možné pre ich dôverný charakter sprístupniť. Predikcia vývoja podnikania SPP. Informácie nie je možné pre ich dôverný charakter sprístupniť. Pripravované projekty plynovodov v Európe. Nasledujúci obrázok znázorňuje hlavné existujúce prepravné trasy a pripravované projekty plynovodov v Európe. Obrázok je pekný. Ekonomické posúdenie z pohľadu veľkosti transakcie. Za účelom posúdenia veľkosti možnej transakcie vo väzbe na ocenenie spoločnosti SPP bola uskutočnená cenová analýza. Hodnota vlastného imania spoločnosti bola odhadnutá metódou diskontovaných peňažných tokov a analýzou na základe porovnateľných spoločností a porovnateľných transakcií. Výsledkom uskutočnenej analýzy bolo konštatovanie, že ocenenie podielu spoločnosti SGH v SPP sa nachádza v akceptovateľnom valuačnom intervale. Záver. Zámerom aktualizovanej informácie, ktorú ministerstvo hospodárstva na vládu predkladá, je poskytnúť všeobecný prehľad o možnostiach realizácie predkupného práva zo strany Slovenskej republiky a zároveň prehľad o predpokladanom vývoji v plynárenskom odvetví v Európe z perspektívy rozvoja spoločnosti SPP. Podrobnejšie sú aspekty predkupného práva a perspektívy strategického rozvoja spoločnosti SPP uvedené v analýze, ktorú ministerstvo hospodárstva aktualizovalo a ktorá vzhľadom na dôvernosť informácií nie je verejne prístupná. Informácia konštatuje, že využitie predkupného práva na spätné odkúpenie 49 % akcií SPP je v zásade možné, avšak z pohľadu vplyvu na časový harmonogram, stav verejných financií, snáh o posilnenie kontroly nad vývojom schodku a znižovania zadlženia Slovenskej republiky nie je optimálnym riešením. Ministerstvo hospodárstva Slovenskej republiky vzhľadom na nedostatok možných finančných zdrojov štátnych finančných aktív a negatívneho vplyvu na deficit verejných financií neodporúča financovať eventuálne odkúpenie minoritného podielu SPP z verejných zdrojov. Na využitie týchto zdrojov financovania by bolo potrebné iniciovať úpravu existujúcej legislatívy, ktorá by bola na realizáciu účelovej, resp. špeciálnej emisie potrebná. Ministerstvo financií taktiež neodporúča pristupovať ku zmene účelu využitia dočasne voľnej likvidity, ktorú má momentálne Slovenská republika k dispozícii z dôvodu predzásobenia sa na finančných trhoch. Z pohľadu zdrojov je priaznivejšou alternatívou financovanie akvizície z komerčných zdrojov, a to využitím komerčného/akvizičného úveru. Materiál vychádza z predpokladu, že napriek súčasným problémom na finančných trhoch a obmedzenej likvidite investorov je dopyt po tomto type investícií dostatočný. Pre účely získania externých finančných zdrojov je potrebné rátať s obdobím 6 až 9 mesiacov. Vzhľadom na potrebu vytvoriť vhodnú akvizičnú štruktúru a s tým súvisiace vykonanie legislatívnych zmien je potrebné rátať s ďalším predĺžením harmonogramu na 9 až 12 mesiacov. Okrem tohto rizika pri využití akvizičného úveru je hlavným rizikom výrazné zvýšenie zadlženosti SPP v najbližších rokoch s negatívnym rozvojom na rating SPP, á, vplyvom na rating SPP, zníženie možných finančných zdrojov SPP, na ďalší rozvoj podnikania a elimináciu hrozieb a veľmi pravdepodobný výpadok dividendového príjmu pre Slovenskú republiku. Nejde pritom iba o zníženie dividend alebo reálnu hrozbu nulových dividend v rokoch, kedy bude potrebné splácať akvizičné financovanie. Ale je pravdepodobne nereálne predpokladať možnosť vyplatiť dividendy do štátneho rozpočtu, kým zadlženie spoločnosti výrazne neklesne. Zároveň je potrebné počítať so zabezpečením náhradných finančných zdrojov z okruhu verejných financií v prípade, že by nedošlo k naplneniu podnikateľského plánu SPP. Získaním podielu SGH v SPP by sa Slovenská republika stala 100-percentným akcionárom SPP. Hlavná strategická výhoda, ktorou je plná kontrola nad skupinou SPP, by mala byť konfrontovaná s viacerými externými rizikami, ktoré nie je SPP v stave ovplyvňovať bez ohľadu na svoju akcionársku štruktúru. Slovenská strana je už v súčasnosti 51-percentným akcionárom SPP, a teda je vystavená prípadným hrozbám a výzvam podnikania v oblasti plynárenstva, predovšetkým klesajúcou závislosťou EÚ od prepravnej trasy cez Ukrajinu a Slovenskú republiku. Vychádza sa pritom z predpokladu, že využiteľnosť plynovodov, cez ktoré sa transportuje plyn do EÚ, poklesne zo súčasnej úrovne 78 % v horizonte rokov 2020 – 2030 na podstatne nižšiu úroveň kvôli dobudovaniu niektorých nových tranzitných trás. Možnosť, ako minimalizovať tak podnikateľské riziko, ako aj negatívny vplyv na verejné financie, resp. na zadlženosť spoločnosti, by bol následný predaj pravdepodobne minoritného podielu SPP. Predpokladá sa, že bez toho, aby Slovenská republika pri prípadnom odpredaji ponúkla aj možnosť získania manažérskej kontroly nad podnikom, nie je dôvodné predpokladať veľký záujem medzinárodného strategického investora. Reálnejším partnerom sa javí byť infraštruktúrny fond, ktorý spravidla investuje do predvídateľného regulovaného sektora podnikania. Ak by sa vláda tento krok rozhodla realizovať okamžite po dokončení získania akvizičného úveru, za ideálnych podmienok a bez časových sklzov v harmonograme, je teoreticky možné obidve etapy realizovať v horizonte dvoch rokov od momentu odsúhlasenia tohto postupu. Za predpokladu dostatočného záujmu na trhu a akceptovateľnosti cenových a zmluvných podmienok všetkými stranami by tak slovenská strana teoreticky získala príjmy z predaja menšinového podielu do jedného roka od úspešného ukončenia procesu získania akvizičného úveru. Treba však upozorniť na skutočnosť, že výnosy z predaja by pravdepodobne v plnej výške nepokryli vynaložené náklady. Za menšinový podiel bez manažérskej kontroly by Slovenská republika zrejme inkasovala menší objem finančných prostriedkov. Na základe toho, na základe hore uvedených skutočností, ministerstvo hospodárstva neodporúča uplatniť predkupné právo na získanie minoritného podielu v spoločnosti SPP, pričom sa domnieva, že zlepšenie pozície majoritného vlastníka SPP je možné dosiahnuť aj vynegociovaním výhodnejších podmienok v rámci novej Akcionárskej zmluvy. Výhodou takéhoto postupu je predovšetkým minimalizácia potreby vynakladania dodatočných finančných zdrojov, či už z verejného rozpočtu, alebo z rozpočtu SPP, a zároveň minimalizácia podnikateľského rizika. (Rečník listuje v materiáli.) Dobre. Slovenský plynárenský... Príloha č. 1: Slovenský plynárenský priemysel, akciová spoločnosť. Akcionárska zmluva (ďalej len „SHA“), zhrnutie základných podmienok. Táto tabuľka s podmienkami je zhrnutím základných podmienok navrhovaných pre transakciu opísanú v tomto dokumente, z ktorých všetky podliehajú zmenám a konečnému súhlasu a podpísaniu príslušnej právnej dokumentácie. Tento dokument nepredstavuje právne záväznú zmluvu podľa žiadneho platného právneho poriadku. Zmluvné strany: Fond národného majetku Slovenskej republiky (ďalej len „FNM“), Ministerstvo hospodárstva Slovenskej republiky (ďalej len „ministerstvo“), Slovak Gas Holding B.V. (ďalej len „SGH“), Energetický a průmyslový holding, akciová spoločnosť (ďalej len „EPH“, SGH a EPH ďalej spoločne len „investori“ a každý jednotlivo „investor“). Akcionári: Fond národného majetku, práva akcionára vykonáva ministerstvo na základe dohody uzavretej medzi Fondom národného majetku a ministerstvom podľa zákona č. 92/91 o podmienkach prevodu majetku štátu na iné osoby v znení neskorších predpisov; Fond národného majetku a ministerstvo spoločne (ďalej len „slovenská strana“); SGH. Spoločnosť: Slovenský plynárenský priemysel. Odkladacie podmienky a trvanie. SHA nadobudne účinnosť vysporiadaním transakcie, na základe ktorej EPH nadobudne kontrolu nad SGH (ďalej len „deň účinnosti“), a zostane v účinnosti dovtedy, kým nebude jej platnosť ukončená v súlade s podmienkami uvedenými v bode 43 nižšie. Podiely. V deň účinnosti SHA budú mať akcionári nasledujúce podiely na základnom imaní spoločnosti: - Fond národného majetku približne 51 %, - SGH približne 49 %. V deň účinnosti SHA bude (EPH) priamo či nepriamo vlastniť 100 % akcií SGH. Podielu akcionárov na základnom imaní spoločnosti bude zodpovedať podiel akcionárov zo zisku spoločnosti a hlasovacie práva akcionárov na valnom zhromaždení spoločnosti. Akcionárska štruktúra investorov ku dňu účinnosti. Investori majú ku dňu účinnosti nasledovnú akcionársku štruktúru (ďalej len „akcionárska štruktúra investorov“). Akcionárska štruktúra investorov po úroveň konečných kontrolujúcich vlastníkov, resp. verejne obchodovaných spoločností). Štruktúra hlavnej skupiny SPP. Hlavná skupina SPP. V deň účinnosti SHA bude základná štruktúra skupiny spoločnosti a kľúčových spoločností kontrolovaných spoločnosťou (ďalej len „hlavná skupina SPP“) a primárny predmet činnosti spoločností hlavnej skupiny SPP nasledovný: - spoločnosť – dodávka plynu, prvá spoločnosť, - druhá spoločnosť: Eustream (ďalej len „Eustream“), 100-percentná dcérska spoločnosť spoločnosti – preprava plynu, - SPP – Distribúcia, a. s. (ďalej len „SPP Distribúcia“), 100-percentná dcérska spoločnosť spoločnosti – distribúcia plynu, - Nafta, a. s. (ďalej len „Nafta“), dcérska spoločnosť spoločnosti – skladovanie plynu. Na účely Akcionárskej zmluvy sa za spoločnosť hlavnej skupiny SPP bude považovať aj - spoločnosť, do ktorej bude oddelená činnosť dodávok zemného plynu v rámci reštrukturalizácie hlavnej skupiny SPP uvedenej v bode 9 nižšie, - akákoľvek iná spoločnosť, ktorá nie je ku dňu účinnosti SHA spoločnosťou hlavnej skupiny SPP ani významnou dcérskou spoločnosťou a nad ktorou spoločnosť vykonáva kontrolu a ktorá sa primárne zaoberá ťažbou, prepravou, distribúciou, dodávkou alebo uskladňovaním zemného plynu a ktorá spĺňa počas dvoch rokov po sebe nasledujúcich účtovných obdobiach, začínajúc účtovným obdobím nasledujúcim po dni účinnosti SHA, aspoň jedno z nasledovných kritérií: • jej free cash-flow plynúci z hlavných činností danej spoločnosti (presná definícia bude špecifikovaná v dokumentácii, pre vylúčenie pochybností free cash-flow nebude zahŕňať jednorazové položky, ako je napr. predaj majetku) vykázaný v poslednej ročnej auditovanej účtovnej závierke predstavuje najmenej 5 % súhrnnej konsolidovanej hodnoty free cash-flow spoločností hlavnej skupiny SPP vykázanej v poslednej ročnej konsolidovanej auditovanej účtovnej závierke spoločností hlavnej skupiny SPP alebo • jej EBITDA vykázaná v poslednej ročnej auditovanej účtovnej závierke predstavuje najmenej 5 % súhrnnej konsolidovanej EBITDA spoločností hlavnej skupiny SPP vykázanej v poslednej ročnej auditovanej účtovnej závierke spoločností hlavnej skupiny SPP s tým, že splnenie vyššie uvedených podmienok bude posudzované vždy výlučne vo vzťahu k danej spoločnosti. V prípade, že takáto spoločnosť prestane vyššie uvedené kritériá spĺňať počas dvoch po sebe nasledujúcich účtovných obdobiach, prestane byť považovaná za spoločnosť hlavnej skupiny SPP, a • akákoľvek iná spoločnosť kontrolovaná spoločnosťou, ak je definovaná ako spoločnosť hlavnej skupiny SPP v Strategickom pláne, ako je definovaný nižšie. (Rečník naznačuje plénu, aby zatlieskalo. Skandovaný potlesk z pléna. Rečník sa ukláňa.) Dobre. (Potlesk jedného poslanca z pléna.) Dobrí sú, dobrí sú. Významné dcérske spoločnosti. V deň účinnosti SHA bude spoločnosť vlastniť významné podiely v týchto ďalších spoločnostiach: - Pozagas, a. s. (ďalej len „Pozagas“), dcérska spoločnosť spoločnosti – skladovanie plynu. - po druhé, SPP Storage, s. r. o. (ďalej len „SPP Storage“), 100-percentná dcérska spoločnosť spoločnosti – skladovanie plynu, - SPP CZ, akciová spoločnosť, 100-percentná dcérska spoločnosť spoločnosti – dodávanie plynu, - Východočeská plynárenská, a. s. (ďalej len „VČP“) – distribúcia plynu, - Severomoravská plynárenská, a. s. (ďalej len „SMP“) – distribúcia plynu, - SPP Bohemia, a. s. (ďalej len „SPP Bohemia“), 100-percentná dcérska spoločnosť spoločnosti – holdingová spoločnosť; SPP Bohemia sa na účely Akcionárskej zmluvy prestane považovať za významnú dcérsku spoločnosť, ak predá všetky podiely, ktoré vlastní vo VČP a SMP. SPP Bohemia a české distribučné spoločnosti budú z definície významných dcérskych spoločností vypustené, ak k predaju českých distribučných spoločností dôjde pred uzavretím novej SHA (ďalej len „významné dcérske spoločnosti“). Na účely Akcionárskej zmluvy sa za významnú dcérsku spoločnosť bude považovať aj - akákoľvek iná spoločnosť, ktorá nie je ku dňu účinnosti SHA spoločnosťou hlavnej skupiny SPP ani významnou dcérskou spoločnosťou a nad ktorou spoločnosť bude vykonávať kontrolu a ktorá nie je spoločnosťou hlavnej skupiny SPP a ktorá spĺňa počas dvoch po sebe nasledujúcich účtovných obdobiach, začínajúc účtovným obdobím nasledujúcim po dni účinnosti SHA, aspoň jedno z nasledovných kritérií: • jej free cash-flow vykázaný v poslednej ročnej auditovanej účtovnej závierke predstavuje najmenej 2,5 % súhrnnej konsolidovanej hodnoty free cash-flow spoločností hlavnej skupiny SPP vykázanej v poslednej ročnej konsolidovanej auditovanej účtovnej závierke spoločností hlavnej skupiny SPP alebo • jej EBITDA vykázaná v poslednej ročnej auditovanej účtovnej závierke predstavuje najmenej 2,5 % súhrnnej konsolidovanej EBITDA spoločností hlavnej skupiny SPP vykázanej v poslednej ročnej konsolidovanej auditovanej účtovnej závierke spoločností hlavnej skupiny SPP, alebo • predstavuje najmenej 2 % súhrnnej konsolidovanej hodnoty čistých aktív (definícia bude v podstatných ohľadoch vychádzať zo súčasnej SHA a bude spresnená v dokumentácii) spoločností hlavnej skupiny SPP vykázanej v poslednej ročnej konsolidovanej auditovanej účtovnej závierke spoločností hlavnej skupiny SPP a tým, že splnenie vyššie uvedených podmienok bude posudzované vždy výlučne vo vzťahu k danej spoločnosti. V prípade, že takáto spoločnosť prestane vyššie uvedené kritériá spĺňať počas dvoch po sebe nasledujúcich účtovných obdobiach, prestane byť považovaná za významnú dcérsku spoločnosť. Bodka. Ďakujem vám veľmi pekne za pozornosť, plus-mínus aj s tou prestávkou nejakou. (Potlesk.)