P. Prokopovič, poslanec: (2007-12-06):
Dnes rokujeme o zákone, ktorý by mal zabezpečiť praktickú realizáciu tzv. chiméry. Úmyselne zdôrazňujem slovo chiméry, pretože tak si označoval, pán minister, moje slová o reálnosti termínu výstavby diaľnic do Košíc do roku 2010 za našej vlády, čo bolo nakoniec obsiahnuté aj v dokumente Aktualizácia výstavby diaľnic a rýchlostných komunikácií do roku 2006 s výhľadom do roku 2010, ktorý bol vtedy schválený vo vláde Mikuláša Dzurindu. Áno, dámy a páni, je to pre mňa trošku šok a myslím si, že mal by byť pre každého, kto len trošku rozumne uvažuje, pretože je to prinajmenšom turbulencia o 180°, keď ten istý pán minister, ktorý pred niečo viac ako rokom, zhruba rokom a pol, počas rokovania o vládnom programe tu, v parlamente tvrdil a môžem ho citovať, že je to spomínaná chiméra. Dnes už po vyjadrení pána premiéra pripúšťa, že sa to dá. Ja si myslím, že je to možno aj podľa legendárnej vety, už okrídlenej „minister mieni, premiér mení“. A tak aj na tejto schôdzi prijímame zákon, ktorým chceme upraviť legislatívu tak, aby sme mohli rýchlejšie stavať diaľnice a rýchlostné komunikácie prostredníctvom PPP projektov. Ale zároveň upozorňujem, že budeme aj na tejto schôdzi, myslím, že hneď v ďalšom bode rokovať aj o zákone, ktorý v rozpore s ústavou umožňuje siahnuť na majetok ľudí v záujme tohto tzv. „vyššieho cieľa“. Mimochodom aj pán minister, aj pán premiér po voľbách hovorili, že máme dosť peňazí a súkromných investorov nepotrebujeme, aby som citoval aj dôvod, pre ktorý to vtedy pán minister hovoril, citujem: „Diaľnice cez PPP sú o 50 až 70 % drahšie ako bežné investície od štátu.“ Koniec citátu. Vážené kolegyne, vážení kolegovia, nepopieram, ba dokonca zdôrazňujem, že aj naša vláda vážne uvažovala a pripravovala výstavbu zhruba 100 km diaľnic prostredníctvom PPP projektov. Otvorene potvrdzujem, netajím sa tým nikdy, že aj ja osobne som vždy presadzoval a aj dnes súhlasím so spoluúčasťou súkromného kapitálu na výstavbe diaľnic. Ide totiž nielen o čas, ako sa často prezentuje, ktorý získame rýchlejšou výstavbou, ak by sme stavali iba z prostriedkov štátu. Každý ekonóm síce vie, že čas sú peniaze, ale súkromný kapitál a videl som to pri výstavbe cez PPP projekty v zahraničí v Taliansku, vo Francúzsku, v Nemecku, kde som mal možnosť byť, však prináša aj iné priame úspory pri výstavbe. Tlak súkromného investora na efektívnosť totiž často vedie aj k prehodnocovaniu technických riešení, a to je podľa mňa minimálne také dôležité, ako aj samotná priama finančná úspora. Menší počet mostov, náhrada tunelov výškovými estakádami tam, kde je to rentabilnejšie, ale aj možné, ako aj, povedzme, prehodnotenie množstva vjazdov a výjazdov na diaľnicu a rýchlostnú komunikáciu a výstavby privádzačov k nim. U nás máme, a štatistiky to dokazujú, na mnohých úsekoch privádzače prakticky ku každej obci, okolo ktorej diaľnica ide. Takže z tohto pohľadu by som mal byť s iniciatívou spokojný. Lenže aj tu platí to staré známe, keď dvaja robia to isté, nemusí to byť vždy to isté. Zhruba v polovičke júla zrazu pre mňa ako blesk z jasného neba zaznelo vyhlásenie pána premiéra Roberta Fica o zámere vlády postaviť diaľnicu do Košíc do roku 2010. Dovtedy to bola iba utópia, alebo, ako som pred chvíľou spomenul, bola to chiméra. Približne však už o tri a pol mesiaca, myslím, že to bolo niekedy koncom októbra, už bolo zverejnené aj predbežné oznámenie o vyhlásení verejného obstarávania na výstavbu určitých úsekov diaľnic prostredníctvom PPP projektov. Áno, počujete dobre. Celá predpríprava projektu za viac ako 100 mld. za niečo viac ako štvrťroka. A medzitým lietali čísla a dátumy. Najprv informácia, že cez PPP sa má stavať 95 km. Potom vláda schválila 150 km. Následne ministerstvo financií opäť sa vytasilo s návrhom stavať len 95 km. Diaľnica raz mala byť do roku 2010, potom sa pripúšťala do roku 2012. Napokon to ostalo v podobe, pri ktorej tomu oficiálne budeme hovoriť diaľnica, ale plnohodnotná autostráda to ešte nebude. Podľa môjho názoru tu sa vláda pustila do akéhosi dobrodružstva, lebo ináč sa to ani nedá nazvať a to dokonca bez kladného stanoviska a teda priamej podpory ministerstva financií PPP projektov. Navyše, donedávna chýbala a myslím, že ešte dnes nie je jasná aj presná, jasná analýza dosahov a dopadov na verejné financie, vrátane vzťahu vstupu do eurozóny. Vážené kolegyne, kolegovia, nedá mi nespomenúť na tomto mieste aj niektoré zlé skúsenosti s výstavbou diaľnic s PPP projektmi u susedov, aby som bol férový aj voči oponentom, ktorí podobne ako terajšia vláda podcenili prípravnú fázu a tam projekty skrachovali. Aj keď pripúšťam, aby to bolo skutočne férové, boli to odlišné systémy PPP projektov, značne odlišné od toho, ktoré sme pripravovali my a predpokladám, že odlišné aj od tých vo svojej koncovke, ktoré pripravuje súčasná vláda. Predsa ale istá paralela tu je. Vo vyspelej západnej Európe totiž venujú príprave podobných projektov tri až päť rokov. Súčasná slovenská vláda, tak ako som uviedol v číslach, tri až päť mesiacov, ak však nenadväzuje na to, čo pripravila predchádzajúca Dzurindova vláda. Ale tomu sa súčasná exekutíva už z princípu bráni ako čert krížu. Dovoľte jeden citát, ospravedlňujem sa, že bude obsiahlejší, ale považujem za potrebné ho v tejto chvíli povedať, citujem: „Diaľničná výstavba, strategicky dôležitá pre rozvoj Slovenska, najmä jeho regiónov je v súčasnosti charakterizovaná nekoncepčnosťou, populistickými sľubmi, ktoré sa nedajú splniť a predraženosťou o miliardy korún. Svoju nemohúcnosť jasne a transparentne riadiť investičný proces pri výstavbe diaľnic a rýchlostných komunikácií chce vláda a ministerstvo dopravy, pôšt a telekomunikácií zakryť projektom PPP. Nerealistické sľuby reprezentuje predovšetkým sľub spojiť Bratislavu a Košice diaľnicou do roku 2010. Dnes už aj laik, nieto ešte odborná verejnosť vedia, že prepojenie Bratislavy a Košíc diaľnicou nebude do roku 2010 hotové, a to ani v polovičnom profile, o celých profiloch ani nehovoriac. Vláda, ktorá s obľubou nazýva svojich kritikov populistami, by mala občanom seriózne priznať, že stanovený termín nedodrží a radšej vynaložiť všetko úsilie na to, aby prostriedky na výstavbu boli vynakladané transparentne a čo najefektívnejšie.“ Toľko citát. Uhádli by ste, kto takto presne pomenoval súčasný stav? Nebudem vás napínať, panie poslankyne, páni poslanci, čítal som, citoval som z tlačovej konferencie strany Smer zo dňa 22. marca 2005. Smer vtedy vyzýval vládu, aby vypracovala a následne schválila solídnu analýzu financovania výstavby diaľnic a rýchlostných komunikácií v našich podmienkach spolu so solídnym harmonogramom, a to ako časovým, tak aj vecným. Následne v prípade pozitívnych výsledkov analýzy Smer odporúča zaoberať sa aj možnosťou financovania menších úsekov formou PPP v rozsahu maximálne 5 až 15 mld. Sk, t. j. úseky maximálne do 20 km dĺžky. Vážené kolegyne, kolegovia, nemôžem si odpustiť otázku, čo spôsobilo tento obrat. Je to len snaha pána premiéra vytvoriť dojem, že mu osud prepojenia západu Slovenska s východom leží na srdci? Alebo chce zakryť to, že tak málo prostriedkov ako v rozpočte schválila vláda na tento rok v prepočte na vonkajšie vplyvy, samozrejme, nedala v prepočte na ceny a ďalšie vplyvy ani prvá Dzurindova vláda v čase, keď ju obviňovali, že zastavila výstavbu diaľnic? Alebo sponzori Smeru zacítili balík peňazí? Nech si každý na to odpovie sám. Dámy a páni, som, a to zdôrazňujem, vždy som bol a budem zástancom zapojenia PPP projektov do výstavby infraštruktúry, ale zodpovedného zapojenia, s dôkladnou prípravou a so zodpovedným posúdením dopadu každého projektu na štát. Rozhodovanie o PPP projektoch a ich príprava a realizácia je totiž behom na dlhé trate, nakoľko vytvárajú záväzky v dlhom období pred nami, ktoré štát bude musieť zaplatiť. Pri zle pripravených projektoch totiž hrozí, že budú skutočne započítavané do verejných výdavkov. Len tak na okraj aj vo Veľkej Británii a v Írsku, v krajinách, ktoré majú dlhoročné skúsenosti s takýmito projektmi, sa nakoniec viac ako polovica PPP projektov započítala do verejných  výdavkov. Čo teda na záver? Myslím si, že mi nikto nebude oponovať, keď poviem, že diaľnice a rýchlostné cesty stavať treba. Bez diskusie. Treba a rýchlo. Ale nie tak napríklad, že za pochodu v tichosti zmeníme napríklad prioritu z D1 na R1, nie tak, že kvôli preferenciám a sympatiám voličov sľúbime hocičo, akýkoľvek, aj nereálny termín, ale tak, že pravdivo a reálne povieme, čo sa dá a čo sa nedá. Opakujem, pravdivo a reálne. Ak tá príprava nebola tri a pol mesiaca, ale bola ďaleko predtým, tak to priznajme. Začnime, trebárs, aj tým, že priznáme, že sme viac ako rok v niečom stáli, že sme jeden rok premrhali. Ale aj to priznajme, že nadväzujeme na niečo, čo pripravila predchádzajúca vláda. Aj keď je nám to niekedy veľmi ťažké priznať. Ďakujem pekne. (Potlesk.)