V. Palko, poslanec: (2009-09-09):
Tento parlament si ešte pamätá správanie Štefana Harabina asi tak pred rokom tu v tejto sále, ako posielal opozičných poslancov do basy, ako im pri tom vulgárne nadával, ako potom klamal, že nič také nepovedal, a ako potom bol ako luhár odhalený mikrofónmi. Mikrofóny koťuhy majú takú vlastnosť. Sú citlivé a počujú. Bohužiaľ, Súdna rada Slovenskej republiky citlivá nie je. Nepovažuje, nepočuje, nepočula vtedajšie slová ministra spravodlivosti Harabina. Žiadalo by sa spýtať členov Súdnej rady, čo ste vtedy mali vo vašich ušiach, vážení členovia Súdnej rady? Mali ste tam štuplíky a lebo vatičku? Nemajú pocit členovia Súdnej rady, že človek ako Štefan  Harabin nepatrí do čela Najvyššieho súdu? Keďže Súdna rada Štefana Harabina zvolila, tak zrejme taký pocit nemá. Súdna rada má pocit, že umlčať treba každého, kto na škandálne pôsobenie Štefana Harabina upozorňuje. Tak napríklad má Súdna rada pocit, že treba umlčať sudcu Petra Paludu. Peter Paluda podal trestné oznámenie na Štefana Harabina. Upozornil tým na opatrenia, ktoré prvý mesiac vo funkcii šéfa Najvyššieho súdu Štefan Harabin stihol urobiť. A čoskoro na to doplatil. Súdna rada žiada jeho odvolanie z funkcie a zároveň mu pozastavila výkon funkcie. Od utorka nemôže súdiť, v rade sa nemohol brániť. Nevedel, čo sa naňho chystá, o rozhodnutí sa dozvedel až ex post. Čiže Štefan Harabin môže v parlamente klamať, môže sa vyhrážať väzením opozičným poslancom, napriek tomu môže byť predsedom Najvyššieho súdu podľa Súdnej rady. Ale sudca Peter Paluda nemôže podať trestné oznámenie na takéhoto človeka. Alebo keď ho podá, tak nemôže potom kvôli tomu vykonávať funkciu sudcu. To sú zvláštne morálne kritériá Súdnej rady. Sudkyňa Helena Kožíková vysvetlila postihy Petra Paludu zo strany Súdnej rady takto. Citujem pani Kožíkovú. „Je v rozpore so sudcovskou etikou, aby sudca podával trestné oznámenie na predsedu súdu alebo na kolegu. Alebo na kolegu.“ Toľko pani Kožíková. Nuž skutočne existujú také spoločenstvá, kde naozaj je v rozpore s ich vnútornou etikou, aby kolega na kolegu podával trestné oznámenia. Sú také spoločenstvá. Poznáme ich názvy – mafia Camorra, Cosa Nostra a tak ďalej. Ten ich etický kódex, podľa ktorého kolega na kolegu nemôže dať trestné oznámenie, sa volá Omerta, je to zákon mlčanlivosti. Mario Puzo napísal o tom taký román Omerta. No ale že by toto malo byť súčasťou etiky sudcovského stavu, to som si teda nie istý. Vždy som počúval o tom, ako je to občianska povinnosť podať trestné oznámenie, keď niekto vie o trestnom čine. Som veľmi rád, že nie všetci sudcovia majú taký názor ako pani Kožíková. Pred pár dňami bol v tlači otvorený list 15 sudcov, ktorí upozornili ústavných činiteľov, že disciplinárne konania sú zneužívané proti sudcom, sú zneužívané na odstránenie nepohodlných sudcov. Signatárom tohto listu je aj sudca Peter Paluda. Vážené panie poslankyne, vážení páni poslanci, konanie Súdnej rady je výsmechom všetkých slušných ľudí a je to aj prejavom takej istoty mnohých členov sudcovského stavu, že oni sú nad akýmikoľvek pravidlami slušnosti. Že oni sú nepostihnuteľní. Že nikto nemá na nich žiadny dosah. Ani nikto z vás, vážené panie poslankyne, páni poslanci. Mimochodom, úplne je jedno, či ste opoziční poslanci, alebo ste koaliční poslanci. A ja sa pýtam, vážení kolegovia, vážené kolegyne, či sa má moc legislatívna, moc ústavodarná len tak prizerať? Vidíme, že sú tu i slušní sudcovia, ktorí sa ozývajú, idú do zápasu. Myslíte si, že sú to všetko spolitizovaní sudcovia? Prečo by si komplikovali život? Myslíte si, že nemajú žiadny dôvod na to, aby písali takéto listy? Prečo by to robili, keby necítili, že situácia začína byť neúnosná. Otázka stojí, či sa my budeme iba prizerať, alebo či prevezmeme zodpovednosť. A ja by som sa chcel spýtať najmä poslancov za SMER a za Slovenskú národnú stranu, že z čoho pramení také vaše zatiaľ skalopevné presvedčenie, že o celom slovenskom súdnictve, o jeho výkonnosti, o jeho morálke má rozhodovať jeden predseda HZDS a jeden jeho človek, bývalý minister spravodlivosti, donedávny. Ja sa čudujem, prečo máte takú skalopevnú istotu, že práve títo dvaja ľudia majú mať pod palcom úplne celé súdnictvo. Vážené panie poslankyne, vážení páni poslanci, predkladatelia tohto návrhu ústavného zákona sa domnievajú, že parlament, moc legislatívna, zákonodarná a moc ústavodarná by mala začať konať. Tak ako absolútne zlyhal počas posledných rokov Štefan Harabin, rovnako zlyhala celá Súdna rada. Domnievame sa, že Súdna rada nemá morálne právo, aby rozhodovala o tom, kto bude predseda Najvyššieho súdu. Pretože morálne zlyhala a zlyháva naďalej. A myslíme si, že nemala by mať právo voliť predsedu Najvyššieho súdu ani podľa zákona. Preto predkladáme návrh zmeny ústavy, ktorý hovorí, že predsedu Najvyššieho súdu nebude voliť Súdna rada, ale že ho bude voliť tento parlament. Že tento parlament sa zmobilizuje a prevezme zodpovednosť nad vývojom v slovenskom súdnictve. Bol by to len prvý krok, ale bol by to krok zásadný a veľmi dôležitý. Bol by to signál, že chceme zmeniť veci k lepšiemu. Ďakujem za pozornosť.