J. Jasovský, poslanec: (2001-12-05):
Vláda síce predpokladá, že bude ako-tak umorovať starý dlh voči Železniciam vo výkonoch verejného záujmu, samozrejme, z privatizácie, ale na druhej strane treba povedať, že robí nový dlh na nedofinancovaní zmluvy o výkonoch vo verejnom záujme v čiastke 4,4 mld. Starý dlh sa teda snaží ako-tak umorovať, ale nový dlh vzniká ešte väčší. Druhá neseriózna vec v návrhu tohto zákona je, že vláda umožňuje a zákon predpokladá umožniť zobrať Železniciam úvery so štátnou zárukou, to znamená, že Železniciam sa nedávajú peniaze, tak ako o tom bolo hovorené svojho času v programovom vyhlásení, ale Železniciam sa dáva znovu možnosť zadlžiť sa. Celkový úver, treba povedať, ktorý Železnice by potrebovali na bankové záruky so štátnou zárukou, resp. bankové úvery so štátnou zárukou, je rádovo 26 mld. Sk, aby ako-tak mohli Železnice fungovať, podčiarkujem, 26 mld. Sk. Celkový objem štátnych záruk predpokladá tento návrh zákona v objeme 37 mld. a z toho 26 mld., úmyselne to zdôrazňujem, potrebujú Železnice. Poznamenávam, že Železnice sú dnes zadlžené na nejakých 44 mld. a 26 mld. chcú úvery so štátnou zárukou. Ak to takto vyjde a bude to schválené ku koncu vládnutia tejto vlády, budú Železnice zadlžené na minimálne 50 mld. – 60 mld. Sk, ak to vláda a, samozrejme, aj tento parlament schváli v požadovanom rozsahu. K tomuto číslu 50 mld. – 60 mld. zadlženia poviem, že Železnice majú majetok v objeme 71 mld. korún, de facto celé Železnice budú komplexne zadlžené. A nie je to, prosím, už len problém finančnej alebo železničnej dopravy, ale je to vôbec problém finančnej rovnováhy tohto štátu. Keď sme odchádzali z vlády my, Železnice boli zadlžené v objeme 28 mld. korún a preukázanie objemu zdrojov na investičné potreby Železníc bolo zrejmé. Ministerstvo financií, som presvedčený, a vlastne všetci, celá vláda, dávajú ruky od Železníc preč a dovoľujú Železniciam viac sa zadlžiť, hoci ten dlh sa stále nabaľuje a Železnice ho tlačia pred sebou. Ja si pamätám názory vedenia Železníc, ktoré inklinuje k Strane demokratickej ľavice, že v čase začatia fungovania tejto vlády sa veľmi spoliehali na ministerku financií, ktorá je z ich politického zoskupenia. Obávam sa, že dnes sú trochu sklamaní. Treba povedať, že rozpočet takto postavený pre Železnice nerieši nič, pretože dovoľuje Železniciam stále viac a viac sa zadlžovať. Tu chcem však poznamenať, že je tu ďalší podvod, ktorý je evidentný, že celá reštrukturalizácia Železníc nemá absolútny význam. Preto sa na ňu dá pozerať a treba pozerať úplne v inom svetle. A ja dokonca poznamenávam, že reštrukturalizácia Železníc začína byť veľmi riskantnou záležitosťou. Za 4 roky vládnutia na margo toho, čo som povedal, že vedenie Železníc sa spoliehalo na Stranu demokratickej ľavice, sa nenašlo žiadne koncepčné riešenie a predpoklady reštrukturalizácie tej reformy, ktorá bola odštartovaná, v tomto rozpočte vôbec nie sú napĺňané. Tento rozpočet zakladá to, že ak Železnice majú ešte ako-tak trošku prežiť, musia sa zadlžiť. Len sa pýtam, kto tento problém a akým spôsobom bude riešiť vo vláde v budúcom roku. Znovu podčiarkujem, vláda vykryje 4,4 mld. starej straty a vyrobí novú stratu v objeme 4,4 mld. korún. Stratami z finančných operácií ale budú znovu zaťažené len Železnice Slovenskej republiky. Takže myslím si, že toto riešenie je skutočne veľmi-veľmi zlé a nemá racionálne jadro. Ja som skôr očakával nejaký iný mechanizmus, ktorý, samozrejme, nie je jednoduchý. Nebudem hovoriť dlho, nemá to význam pre 20 – 25 ľudí v tejto snemovni a vlastne žiadnu vládu. Nakoniec, keby tu aj bola, aký by to malo význam? Poviem aspoň niekoľko slov teda ešte k oblasti autobusovej dopravy. Celý čas sme bombardovali za obdobie troch rokov potreby riešenia v oblasti transformácie, obnovy autobusového parku, že sme v parlamente schválili, a považujem to za podvod na týchto poslancoch, 200-miliónovú dotáciu na výrobu autobusov. A táto celá dotácia potom bola presunutá do českej Karosy. Ja nepoznám horšie riešenie, ktoré vláda môže dosiahnuť. Treba povedať, že rozpočet dnes neráta so žiadnou podporou obnovy vozového parku, to znamená, kolegovia v Českej republike sa už nemôžu tešiť na tieto milióny. Poznamenávam, že sa opakuje znovu chyba, ktorá sa opakuje za obdobie troch rokov, že 5 podnikov, ktoré majú mestskú dopravu, dostáva viacej peňazí ako celé Slovensko spolu na autobusovú dopravu. A dokonca Bratislava dostáva 600 mil. korún na kapitálové výdavky, páni poslanci. Mestská doprava týchto piatich miest by vôbec nemala byť financovaná, pretože v tých mestách, veľkých mestách, ako je Bratislava, Košice, je vyťaženosť vozidiel dostatočná, a nie ako koncových obcí, kde, samozrejme, doprava je nevyťažená, je absolútne stratová. A preto sa pýtam, prečo má byť týchto 5 podnikov mestskej dopravy viac dotovaných ako autobusová doprava na celom Slovensku. Je to veľký nepomer. Tento návrh zákona robia stále tí istí ľudia, takže tak aj ten návrh zákona vyzerá. V 62 mestách Slovenska robia miestnu hromadnú dopravu štátne podniky, dnes tiež SAD-ky, a snáď akési akciové spoločnosti fiktívne nedostanú z tohto rozpočtu ani korunu, ale 5 miestnych hromadných dopráv najmä v Bratislave dostane čiastku ďaleko väčšiu ako všetky SAD-ky na Slovensku, pretože tie nedostanú nič. Bratislava dostane 600 mil. korún a zvyšok Slovenska nula korún. Všetky kapitálové výdavky, ktoré sú tam, sú bez zmien a škoda sa k nim vracať, pretože to je opísaný rozpočet z minulého roku aj s chybami, ktorý mal minulý a predminulý rok. Celý rozpočet ministerstva dopravy je veľmi rozhádzaný. Premieta sa tam aj to napr., že Štátny fond cestného hospodárstva nie je, ale Štátny fond ešte je a všetky príjmy a výdavky sú v kapitole. Ja by som mohol veľmi vážne rozprávať o zrušení Štátneho fondu cestného hospodárstva, ale hovoril som k tomu návrhu zákona už v prvom čítaní. A dnes by som sa opakoval alebo by som musel ešte tvrdšie hovoriť o tom, ako to bude vyzerať po zrušení tohto Štátneho fondu cestného hospodárstva. Ale znovu sa pýtam: Pre koho? Je to otázka sústredenia štátneho dlhu a tak ďalej a tak ďalej. Ale tu treba aj povedať, že aj zahraničie má výhrady voči rušeniu cestného fondu. Mohol by som hovoriť o memorande zahraničných bánk. O tom, bohužiaľ, v tejto snemovni nepovie pravdu nikto. A ja nie som povinný ako opozičný poslanec na túto tému hovoriť: „Ať se děje, co se děje.“ Mohol by som hovoriť o ďalších problémoch tohto rozpočtu, pretože zdá sa v rozpočte, že jediný rozvojový program, ktorý je ako-tak vykrytý, sú diaľnice. A s obľubou o tom pán predseda vlády rozpráva. Je tam ale jedno také maličké riziko, že v návrhu zákona o štátnom rozpočte je napísané, že vláda môže vydať dlhopisy. A ja sa pýtam: Keďže Štátny fond sa ruší a kompetencie prechádzajú na ministerstvo financií, sme naozaj presvedčení, že vláda vydá dlhopisy a použije ich potom na výstavbu diaľnic? Veď to sú miliardy korún. A takto je postavený rozpočet. Môže to urobiť, keď nie, rozpočet naplnený, samozrejme, nebude. Aj v roku volebnom, myslím si, táto vláda aspoň toľko chochmesu má, že aspoň v tom roku volieb sa bude snažiť, ale možnože ani to nie, že ani to nepochopia a nedokážu to urobiť ani pre rok 2002. Sú tam nevykryté teda príjmy, nevykryté výdaje, je tam obrovský rozpor. Dalo by sa na túto tému hovoriť mnohokrát. Samozrejme, aj príjmy tohto rezortu sú mimoriadne nadhodnotené, keďže napr. sa hovorí o plánovanom predaji licencií v oblasti telekomunikácií. Vo východiskách sa hovorilo pôvodne o 3 mld. korún, dnes sa tam objavila čiastka 4,5 mld. korún, 1,5 mld. korún sa kdesi objaví vo vzduchu. A my dnes vieme, že dokonca o ďalšiu licenciu pomaly nikto nebude mať záujem, pretože netransparentnosť fungovania tejto vlády je evidentná. A ktovie, či vôbec licencie dokážeme predať. Mohol by som hovoriť o tom, kde je dnes Branisko, ako vyzerá, povedal som to v nejakej faktickej poznámke. Chcem poďakovať pánu predsedovi finančného výboru, že požiadavku Železničnej polície akceptoval. Videl som to v návrhu spoločnej správy. Je tam tých 40 mld. korún. Napravil teda finančný výbor miliónovú chybu a chaos, ktorý urobila vláda, samozrejme. Takže to som rád. A ďakujem dokonca aj tým poslancom, ktorí jedným hlasom, nechcem povedať, ktorého poslanca, zachránili Železničnú políciu pred jej likvidáciou. Ďakujem pekne za Železničnú políciu. Samozrejme, že podporím ten pozmeňujúci návrh, ktorý bude a ktorý je v spoločnej správe. Je zrejmé a dalo by sa dlho hovoriť o zákone, ktorý rieši armádnu políciu, ako teda to vyzerá pre rok 2002. Nebudem o tom hovoriť, je to iný problém, iného ministra. Dalo by sa hovoriť o ďalších a ďalších veciach, o otázkach autobusov, sypačov, na čo nie sú vôbec prostriedky pre budúci rok v rozpočte. Dalo by sa hovoriť o tom, ako tento rok funguje oprava rekonštrukcie cestnej siete. A dalo by sa hovoriť o tom, že kapitálové výdavky na výstavbu ciest sú o vyše 100 mil. korún nižšie pre budúci rok, na údržbu sú o ďalších 100 mil. korún nižšie. To sú obrovské čiastky. Ja by som mohol o tomto rezorte a o problémoch tohto zákona rozprávať veľmi dlho. Ale ja sa priznám dnes veľmi čestne, že nedám ani jeden pozmeňujúci návrh k tomuto rozpočtu. Nech sa v tom vláda vymácha sama. Nakoniec, rozpočet bude musieť dať za krátku dobu a potom budeme hovoriť znovu to, čo sme hovorili za obdobie posledných 3 rokov. Mne bolo veľmi ľúto, keď ma vlani nepodporili páni kolegovia poslanci z Banskobystrického kraja, keď som dával pozmeňujúci návrh, a chýbal mi tu jeden hlas, na blokáciu zdrojov na výstavbu diaľničnej siete v smere na Banskú Bystricu. Vtedy mi páni poslanci po hlasovaní povedali, že pán minister Macejko ubezpečil, že zdroje v rozpočte sú a budú. Dnes páni poslanci mi povedali: „Oklamal nás, pán minister.“ A čo ste čakali, páni poslanci? Ak dnes pán minister Macejko v rámci kampane príde do Zvolena a rozpráva o tom, ako rozbieha aktivitu prepojením Budča – Kováčová, to znamená diaľnicou Žiar – Banská Bystrica, je mi to ľúto. Prišiel do Banskej Bystrice preto, že končili všetky stavebné povolenia v tejto súvislosti v júli tohto roka, resp. začiatkom augusta. Vláda uvoľnila necelých 5 mil. korún na stavbu, ktorá za našich čias bola projektovaná v objeme 500 mil. korún. Dnes je to teda 750 mil. korún. Čo za 5 mil. necelých dokáže táto vláda na tejto ceste urobiť? Smiešny trápny politický ťah, smiešny trápny politický ťah. Kde je ďalej Nová Baňa – Rudno – Žarnovica, stavby, ktoré mali byť dávno rozbehnuté? Ale páni poslanci sa utešili vlani. Pán minister Macejko im sľúbil: „Tešte sa, páni poslanci.“ Aj na budúci rok vám pán minister Macejko sľúbi. A dokonca to, čo vám on sľúbi, nedokáže nikto alebo toľko vám dokáže sľúbiť, čo nikto nedokáže splniť. Mal som pripravené v rozpočte aj ďalšie veci. Chcel som hovoriť o stanoviskách veľmi bližšie, aj keď som to čakal, priznám sa znovu, že o tom budú hovoriť poslanci Strany demokratickej ľavice, ku Konfederácii odborových zväzov. Veď tam sú popísané veci, ktoré priamo odporujú možnosti prijatia tohto rozpočtu. A je tu jeden z troch partnerov, ktorí veci predkladajú a mali by predložiť po schválení v tripartite sem do parlamentu. Ale tu je písané, veľmi jasne: „Nenaplnené, nezabezpečené, nepripravené, transfery nie sú.“ Je to hrúza vecí, ale je to, prosím, materiál, ktorý ja ako opozičný poslanec nie som povinný tuná predkladať. Ale myslím si, že k tomu veľmi vážne stanovisko by mali zaujať niektoré politické strany a, samozrejme, najmä vláda, ktorá je nositeľom tohto vládneho zákona. Dámy a páni, dovoľte mi, aby som hovoril trošku nezvykle. Za tri roky v tomto parlamente som sa vyjadroval len k otázkam dopravy, pôšt a telekomunikácií. Dámy a páni, dovoľte mi, aby som dnes povedal o niektorých archeologických výskumoch na území mesta Zvolen. Dovolil by som si upriamiť vašu pozornosť na aktuálnu tému. A je to Pustý hrad pri Zvolene. Je tam kráľovský hrad. Ale chcem povedať, prečo vznikol, ako vznikol možno v 11. storočí, v 9. storočí. Vedel by som hovoriť dlho, ale poznamenám pre teda vaše také všeobecné trošku oddýchnutie si od zložitej tematiky rozpočtu, že v 14. storočí na Starom zvolenskom hrade vystupoval istý v tom čase pán Demeter ako správca hradu, vysoký kráľovský úradník v hodnosti župana. Po ňom nastúpil, poznáte to z histórie, magister rytier Donč. Bol to jeho synovec. Po svojom strýkovi Demeterovi prebral správcovstvo hradu aj s hodnosťou župana. Už vtedy v 14. storočí sme mali vo Zvolene sídlo župana. Schválením tohto parlamentu ho máme dnes v Banskej Bystrici. Pustý hrad tam preniesť nevieme, a preto, prosím, dávam pozmeňujúci návrh v tejto súvislosti, kde požadujem, aby v kapitole ministerstva kultúry, v programe Pro Slovakia bolo rezervovaných alebo blokovaných 300 tisíc korún, smiešnych 300 tisíc korún na pokračovanie archeologického výskumu a stavebno-konzervačných prác v areáli Pustého hradu vo Zvolene. Druhá vec, o ktorej by som chcel povedať aspoň dve vety a ku ktorej by som chcel dať tiež jeden pozmeňujúci návrh, je, prosím, Kostol svätého Matúša v Zolnej. Je to kostol, ktorý navštívil prednedávnom princ Charles. Navštívil ho z toho dôvodu, že v tomto kostole sú maľby zo 14. storočia, obrazy z 13. storočia. Mohol by som hovoriť o nich, samozrejme, dlho. Ide o tri obrazy. Na ukončenie reštaurátorských prác je potrebných tiež smiešnych 200 tisíc korún, a preto môj pozmeňujúci návrh hovorí – účelovo viazať v kapitole Ministerstva kultúry Slovenskej republiky v programe Pro Slovakia 200 tisíc Sk na dokončenie reštaurovania interiéru Kostola svätého Matúša Apoštola v Zolnej. Možno sa nám zíde ten kostol, ten štát bude v takom stave, že nám ostane už len modliť sa. Môj tretí pozmeňujúci návrh je k otázkam Horskej služby. Mnohokrát som sa stretol s chlapcami z Horskej služby. Je situácia dnes taká, že Horská služba chce skončiť svoju činnosť. Čo by to znamenalo pre návštevnosť Slovenska, pre turistiku, cestovný ruch, o tom škoda hovoriť. Mohol by som takisto rozprávať veľmi dlho, čo to je Horská služba pre tých, ktorí z Bratislavy nevyjdú na Slovensko. A takých poslancov je, bohužiaľ, tu hodne. Ale môj teda tretí pozmeňujúci návrh je – navŕšiť kapitolu ministerstva školstva o 30 mil. korún pre Horskú službu na Slovensku. Dámy a páni, mohol by som hovoriť veľmi dlho. Pýtam sa, pre koho má to teda význam. Naozaj hovoríme dnes len pre pamäť. Hovorili sme tu 3 roky, kde sa uberá tento štát, ako je tento štát riadený. Bohužiaľ, mali sme stále za naše vystúpenia len posmech. Ale ja vám úprimne hovorím, že moje vystúpenia 3 roky v tomto parlamente boli len s cieľom pomôcť rezortu dopravy, pôst a telekomunikácií, ktorý si veľmi vážim, pretože tam donedávna pracovalo okolo 140 tisíc ľudí. Títo ľudia, samozrejme, odchádzajú. Odchádzajú zo Železníc, pretože sú prepúštaní, odchádzajú z telekomunikácií, pretože do telekomunikácií nejdú zdroje, tak ako bolo avizované v zmluve, ktorou sme predali Slovenské telekomunikácie v objeme 51 %. Deutsche Telekom dnes hovorí o tom, že na zdroje investičné, ktoré mali vstúpiť v objeme 1 mld. eur do Slovenských telekomunikácií, si vraj Slovenské telekomunikácie majú zarobiť samy. Zarábajú si tým spôsobom, že likvidujú počet hlavných telefónnych staníc veľmi prudko a, samozrejme, likvidujú počet pracovníkov, ktorí v telekomunikáciách pracujú. Mohol by som sa pýtať pri tomto rozpočte, kde sú zdroje na Letecký úrad, kde sú peniaze, ktoré súvisia so Slovenskými aerolíniami, prečo Slovenské aerolínie sú v takej situácii, v akej sú, a kto nahradí tú stratu z roku 1999 v objeme 580 mil. korún, ktorá bola kontrahovaná s cestovnými kanceláriami, kto zaplatí Slovenským aerolíniám údržbu a opravy lietadiel, hoci stáli na letiskovej ploche, ale technická údržba si to vyžadovala. Mohol by som hovoriť veľa o ďalších veciach, o korupcii, ktorá v tomto rezorte je skutočne obrovská. Môžem si to dovoliť povedať, lebo som za týmto kecpultom. Mám množstvo správ Najvyššieho kontrolného úradu. Tie správy, bohužiaľ, odchádzajú – ad acta. Mne je smutno za týmto rezortom, nie preto, že nerobím ministra, mne je smutno, že ten rezort je v situácii v takej, v akej som si ho ja naozaj nikdy neprial vidieť. Ďakujem za pozornosť. (Potlesk.)