B. Bugár, podpredseda NR SR: (2001-09-17):
P. Kačic, poslanec: Vážený pán predsedajúci, pán minister, dámy páni, v súčasnosti sa polícia Slovenskej republiky stala jednou z najnedôveryhodnejších inštitúcií tak z hľadiska funkčnosti, ako aj z hľadiska nestrannosti. Príčiny sú najmä v spolitizovaní výkonu a neodbornom vedení Ministerstva vnútra Slovenskej republiky. Občania sú prakticky denne svedkami vyčíňania organizovaného zločinu. Na uliciach našich miest, ale už i obcí vybuchujú automobily za bieleho dňa, sú vraždení ľudia, ktorých príslušnosť podsvetiu polícia oznamuje až po ich zavraždení. Doteraz však nie je známy ani jeden takýto prípad, v ktorom by polícia viedla trestné stíhanie proti takto podozrivému už pred jeho vraždením, hoci ide už o desiatky takýchto prípadov, objasnenie je nulové. Podobná situácia je v prípadoch vydierania drobných živnostníkov a podnikateľov výpalníkmi. Títo podnikatelia a živnostníci sa stávajú objektom ukrutnosti, ak výpalné nezaplatia. Vedenie Ministerstva vnútra Slovenskej republiky zneužíva svoje postavenie a venuje sa v plnej miere prenasledovaniu a kriminalizovaniu politických súperov. Občan Slovenskej republiky nadobúda pocit, že žije v policajnom štáte. Veď trápna kriminalizácia predchodcu pána Krajčiho, bývalého riaditeľa spravodajskej služby a hlavne kriminalizácia bývalého predsedu vlády a súčasného predsedu najsilnejšej politickej strany a použitie trhavín a útvaru osobitného určenia možno teda pokojne označiť za prejav štátneho banditizmu a teroru. Tieto konania vedenia Ministerstva vnútra Slovenskej republiky v súčasnosti nemajú obdobu na celom svete. Ich skutky za použitia príslušníkov Policajného zboru sa dajú len prirovnať k fašistickému gestapu alebo ku komunistickému režimu v päťdesiatych rokoch. Na druhej strane nevenovanie sa skutočnej práci dochádza k neúmernému zvýšeniu trestnej činnosti u vedúcich funkcionárov Policajného zboru Slovenskej republiky. Takáto korupcia v polícii a neuveriteľne vysoký počet stíhaných vedúcich predstaviteľov Policajného zboru Slovenskej republiky tu ešte nebolo. Nástupom súčasného vedenia ministerstva vnútra došlo k obrovským personálnym zmenám nielen na ministerstve a krajoch, ba i na okresoch a dokonca až na obvodných oddeleniach Policajného zboru. Práve týmto konaním a zlou mzdovou politikou odišlo zo služobného pomeru takmer tri tisíc policajtov s najväčšími skúsenosťami, čo výrazne oslabilo výkon policajných služieb. Terajšie politické vedenie Policajného zboru Slovenskej republiky sa dostalo do polohy, v ktorej jednoznačne chýba prehľad alebo úcta k práci radových policajtov. Po opatreniach v minulom roku spojených s vyhrážaním sa o nedostatočných finančných prostriedkoch spojených miestami s drastickými opatreniami nielen vo výkone policajných služieb, napríklad policajná hliadka pre nedostatok pohonných hmôt sa nemohla zúčastniť na zásahu, ale aj v oblasti obmedzenia nadčasovej práce a záväzkami zvyšovania osobitných príplatkov nastúpilo obdobie úprav nie proporcionálnych, ale určených pre vyvolené útvary. Hlavne pre tie útvary, ktoré nerobia dobré meno polícii a ich činnosť smeruje na perzekúciu politického protivníka, najmä zvlášť opozície, hlavne Hnutia za demokratické Slovensko na objednávku súčasného politického zoskupenia, čo uráža drvivú väčšinu poctivých policajtov. Doteraz sa nedarí Policajnému zboru Slovenskej republiky vytvoriť preventívne opatrenia na stabilizáciu, respektíve zníženie nápadu trestnej činnosti s osobitným dôrazom na organizovaný zločin, korupciu, daňové úniky, drogovú kriminalitu, detskú pornografiu, obchodovanie so ženami a krádeže motorových vozidiel. V takmer žiadnej miere sa útvary polície nevenujú očiste štátneho aparátu od osôb skorumpovaných a od osôb spojených s organizovaným zločinom. Nie je funkčný projekt potláčania organizovaného zločinu napriek tomu, že sú vytvorené špeciálne útvary na boj s organizovanou zločinnosťou vrátane osobitného analytického pracoviska. Osobitný útvar na vyšetrovanie obzvlášť závažnej trestnej činnosti dodnes plní len politické objednávky. Nepodarilo sa zintenzívniť policajnú spoluprácu so zahraničím a ani mechanizmy na zabránenie prieniku zločinných skupín a ich aktivít na území Slovenskej republiky. Koordinácia na zvýšenie ochrany štátnej hranice so susednými štátmi je nedostačujúca. Hrozba migračných vĺn cez naše územie je opodstatnená. Boj proti všetkým formám kriminality, predovšetkým ekonomickej, je platonický. Nedostatočná je tiež príprava policajtov strednými odbornými školami a Policajnou akadémiou. Úplne nedostatočná je ďalšia výchova a starostlivosť o policajtov tak zo stránky odbornej, ako i morálnej a sociálnej, materiálnej a finančnej. Nedostatočná je tiež spolupráca Policajného zboru Slovenskej republiky s obecnou políciou a jej poverenie vhodnými kompetenciami, ktoré v súčasnosti zbytočne zaťažujú Policajné zbory Slovenskej republiky. Dnešnému vedeniu Policajného zboru Slovenskej republiky a hlavne Ministerstva vnútra Slovenskej republiky sa nedarí prelomiť bariéru nedôvery a pocitu strachu z ich činnosti voči spoločnosti. Ministerstvo vnútra ihneď po nástupe novej vlády vykonalo organizačné zmeny. Medzi tieto okrem iných patrili aj zmeny, ktoré znamenali zriadenie útvarov na boj s organizovanou trestnou činnosťou. Takto vznikol nanovo v sekcii vyšetrovania a kriminalisticko-expertíznych činností odbor obzvlášť závažnej trestnej činnosti a najmä na vyšetrovanie organizovaného zločinu. Pôvodné pracoviská organizovanej kriminality Prezídia Policajného zboru prešli novou organizáciou tým, že boli vyňaté z riadenia krajských riaditeľstiev a podriadené pod Prezídium Policajného zboru. Podobne boli organizačne znovu začlenené pod Prezídium Policajného zboru aj protidrogové oddelenia krajských riaditeľstiev Policajného zboru. Na všetky novozriadené alebo reorganizované pracoviská pre boj s organizovaným zločinom boli znovu prijatí príslušníci, ktorí v prevažnej miere museli opustiť rady Policajného zboru z dôvodu nedostatočných morálnych a odborných kvalít. Za prísľub poslušnosti boli týmito policajtom najprv sľúbené a neskôr zrealizované neúmerne vysoké platy so 100-percentným osobným ohodnotením. V konečnom dôsledku ide o útvary, ktoré dostali špeciálnu objednávku prehodnotiť všetky uložené prípady trestnej činnosti, prijať opatrenia na obnovenie ich vyšetrovania a začať s vyšetrovaním nových prípadov, kde ako podozriví vystupujú predstavitelia bývalej vlády, osobitne Hnutia za demokratické Slovensko - Ľudová strana. Naproti tomu sa ministerstvo vnútra a Policajný zbor programovo vyhýbajú dôslednému vyšetreniu takých káuz, ako sú úplatkárstvo pri predaji licencií GSM, rozkrádanie majetku mesta Bratislava, financovania Kresťanskodemokratického hnutia, rakety organizované štátnymi orgánmi, povedzme Istrochem, prepadnutie penziónu Elektra, kriminálna reprivatizácia, tunelovanie Slovenskej správy ciest a vydieranie dodávateľov trás na diaľnice a tak ďalej. Verejnosť je klamaná aj pri hodnotení nápadu a objasňovaní trestnej činnosti. Občanom sa posúvajú čísla, ktorým laická verejnosť nerozumie. Podľa Trestného poriadku má policajný orgán a vyšetrovateľ istú lehotu nato, aby vyhodnotil, či v prípade nahlásenia schodku ide o nejaký trestný čin. Tieto takzvané zásuvkové prípady sa štatisticky nehodnotia, teda nefigurujú v oficiálnych číslach. Trestný poriadok predkladá lehotu na vyhodnotenie takéhoto prípadu do 30 dní, ktorá sa nedodržiava, a výsledok je ten, že prípady, ktoré sú charakterizované ako "páchateľ neznámy", sú ponechané bez hodnotenia so zámerom ovplyvniť štatistiku trestnej činnosti. Organizačné zmeny, ktoré ministerstvo vnútra vyzdvihuje ako potrebné na zvýšenie výkonnosti útvarov vyššieho článku riadenia, predovšetkým prezídiom a krajským riaditeľstvom, nepriniesli pozoruhodné výsledky. Z celkového počtu objasnenia trestných činov, niečo cez 47 tisíc, pracoviská Prezídia Policajného zboru objasnili asi 205 a krajské okolo tisíc. Pritom hodnotenie práce okresov z hľadiska odmeňovania je výrazne nižšie. Napríklad na ministerstve vnútra sú občianski zamestnanci odmeňovaní sumami od 10 do 35 tisíc Sk na rozdiel od policajtov v priamom výkone, kde sa odmeny pohybujú medzi tisíc až 5 tisíc Sk, a to veľmi sporadicky s odvolávaním sa na nedostatok finančných prostriedkov. Zrušením takzvaných malých policajných okresov, z pôvodne 79 okresných riaditeľstiev vzniklo 54, čo malo mať za následok posilnenie priameho výkonu služieb, t. j. služby na obvodných oddeleniach Policajného zboru, oddelenia hraničnej polície a oddelenia dopravnej služby. V skutočnosti sa presunulo 142 tabuľkových miest policajtov na zostávajúcich 54 okresných riaditeľstiev, teda v priemere 2,6 policajta na jeden okres. Obvodné oddelenia dostali 10 tabuľkových miest, pričom v Bratislave sa stavy znížili o 34. Hraničná cudzinecká polícia bola posilnená o 21 tabuľkových miest a dopravná polícia o 111 tabuľkových miest. Oproti tomu vláda na personálne zabezpečenie novozriadených obvodov vyšetrovania schválila 126 miest policajtov a 113 miest občianskych zamestnancov. Verejne prezentované reakcie v regiónoch, napríklad samosprávy Žarnovica, Púchov a tak ďalekj spolu s vyššie uvedeným poukazujú nato, že sa docielil pravý opak a policajtov v uliciach ubudlo. Príslušníci Policajného zboru odchádzajú zo služieb aj napriek tomu, že pri súčasnej nezamestnanosti veľmi ťažko hľadajú prácu. Odchádzajú aj napriek tomu, že v porovnaní s inými rezortmi majú pomerne slušný príjem a nadštandardné výhody vyplývajúce zo zákona o štátnej službe. Takto odišlo z Policajného zboru okolo 3 tisíc policajtov, z toho značná časť s vysokoškolským vzdelaním. Odchádzajú skúsení vyšetrovatelia s praxou nad 10 rokov. Ministerstvo vnútra to zdôvodňuje nedostatkom prostriedkov na uplatnenie zákona o štátnej službe, na zlepšenie sociálnej situácie bytových podmienok a celkového skvalitnenia podmienok výkonu služby. Hovorím však o nedostatkoch organizácie práce, o nedostatočnej personálnej práci, o narastaní korupcie v Policajnom zbore, o nespravodlivom odmeňovaní za množstvo a kvalitu vykonanej práce, o nedostatočnej ochrane policajta pred kriminogénnym prostredím a podobne.