J. Mikuš, poslanec: (2003-05-21):
Vláda navrhla zakomponovať takmer 200 zmien, ktoré možno rozdeliť do troch skupín. Prvou kategóriou je už spomenuté spružnenie trhu práce. Novelizáciou sa rozširujú možnosti rozbehu zamestnania, spružňuje sa uzatváranie pracovného pomeru, najmä na dobu určitú, rozširujú sa spôsoby možnosti trvania pracovného pomeru, skrátené pracovné záväzky, pracovný pomer bude na dobu určitú voľnejší ako dnes a tak ďalej. Zmeny v prvej kategórii vyvažujú vzťahy medzi zamestnávateľom a zamestnancom, lebo výhody sú dnes papierovo na strane zamestnanca. No ozaj len papierovo, lebo nadmerná ochrana pred prepustením nadbytočných zamestnancov vedie zamestnávateľov k prehnanej opatrnosti pri prijímaní nových pracovníkov a tým potláča vytváranie nových pracovných miest. Druhá kategória zahŕňa zmeny smerujúce k efektívnejšiemu využívaniu práce poskytovanej zamestnancami. Pracovný čas sa definuje voľnejšie, sú pestrejšie možnosti na jeho stanovovanie. Voľnejšie sa definuje pracovný týždeň, formy odpočinku, pracovné voľno, nočná práca a tak ďalej. Zmeny teda smerujú k väčšej voliteľnosti, no pri splnení dôležitého predpokladu - zamestnávateľ sa musí dohodnúť so zamestnancami. Tento znak charakterizuje celú novelu, menej predpisuje, viac odporúča a konečné rozhodnutie necháva na dohodu oboch strán. K efektívnejšiemu využívaniu pracovnej sily výhodnej pre zamestnávateľa aj zamestnanca patria i pružnejšie formy odmeňovania, ktoré je určite lepšie, ako keby pri prechodnom nedostatku práce musel zamestnávateľ zamestnancov prepustiť. Tretia kategória zmien sa týka vnútrofiremných kolektívnych vzťahov medzi zamestnávateľom a zamestnancami. Novela vytvára predpoklady, aby sa do rovnocenného postavenia k odborom dostali zamestnanecké rady alebo zamestnaneckí dôverníci. Novela nevylučuje, aby v podnikoch pôsobili obe kategórie týchto zástupcov, pričom definuje ich právomoci. Na rozdiel od súčasného stavu nediktuje, že v podniku musia nutne pôsobiť zástupcovia zamestnancov. Ak však o vytvorenie takého zastupiteľského orgánu prejavia zamestnanci, podnikoví manažéri im musia vyjsť v ústrety a vytvoriť vhodné podmienky na ich pôsobenie. Takisto ako v druhej kategórii, aj v tejto oblasti sa vytvára priestor na dohodu zamestnávateľov so zástupcami zamestnancov. Novele sa dajú vytýkať určite aj nedostatky. Prvým možno nazvať fakt, že ide iba o novelu a nie o dôkladnú zmenu celého zákona. Z hľadiska rozsahu sa v porovnaní so súčasným stavom situácia takmer nemení. Zákonník práce naďalej ostáva zbytočne rozsiahly predpis s ambíciou podrobne riešiť všetky situácie. Túto ambíciu určite nenaplní, pretože život prináša často nepredvídateľné situácie, namiesto riešenia môže takýto podrobný predpis priniesť vzájomnú kolíziu jednotlivých ustanovení. Hoci novela udeľuje viac možností zamestnávateľom a zamestnancom dohodnúť sa, jednotlivými podrobnými ustanoveniami necháva priestor na dohodu limitovaný. Po aplikovaní novelizovaného Zákonníka práce do praxe môžu vzniknúť na základe konkrétnych poznatkov oprávnené i neoprávnené tlaky na ďalšie zmeny, čo vyvolá ďalšiu potrebu novelizácií alebo podpory zamestnávateľov o obchádzanie zákona. Z tohto hľadiska sa nedá vylúčiť, že dlhodobým riešením bude vypracovanie úplne nového, stručného, rámcového, pracovného kódexu a ďalšie posilnenie inštitútu vnútrofiremného vyjednávania. Ministerstvo práce, sociálnych vecí a rodiny ako tvorca súčasnej novely Zákonníka práce myslí na posilnenie inštitútu vnútrofiremného vyjednávania, čo najlepšie charakterizuje jeho vyjadrenie v inom dokumente, v spomínanej Stratégii podporu rastu zamestnanosti na základe reformy sociálneho systému práce. Dôslednosť pri takomto prístupe však môže spôsobiť, že znevýhodnené budú podniky, ktoré nebudú mať odbory, prípadne zamestnanecké rady. Nastavené pravidlá budú viesť manažérov k snahám vytvárať umelé združenia zamestnancov vo vlastných podnikoch, čo je prevrátenie myšlienky podpory vnútrofiremného vyjednávania naruby. Žiaľ, v súčasnej novele Zákonníka práce sú náznaky takýchto tlakov, napríklad stanovením jednoduchšej obsluhy pracovných zmlúv, spôsobu odmeňovania, čerpania dovoleniek, či vyrubovania oprávnených absencií pre firmy, ktoré majú uzavretú kolektívnu zmluvu s odbormi. Zákon by mal sledovať rovnosť podmienok pre všetkých. Teda pre firmy s odbormi, zamestnaneckými radami i bez akýchkoľvek kolektívnych zamestnaneckých inštitúcií. Napriek uvedeným nedostatkom je novela Zákonníka práce z dielne ministerstva práce, sociálnych vecí a rodiny veľkým krokom vpred. Novelizovaný Zákonník práce by mal postupne od 1. júla roku 2003 spružniť pracovný trh na Slovensku. Naplní sa jeden z predpokladov na vytváranie nových pracovných miest a zvyšovanie zamestnanosti. Spolu s daňovou reformou, reformou systému sociálneho zabezpečenia, reformou zdravotníctva, konsolidovaním verejných financií, sfunkčnením práce súdov a skončením prípravného obdobia na vstup do Európskej únie sa stane presvedčivým argumentom pre investorov, aby zvýšili svoje aktivity v Slovenskej republike a podnietili ďalší rast životnej úrovne jej občanov. Ďakujem za pozornosť. Z. Martináková, podpredsedníčka NR SR: Faktické poznámky. Uzatváram možnosť hlásiť sa s faktickými poznámkami, pani poslankyňa Tkáčová.