J. Senko, poslanec: (2009-06-26):
Nebudem menovať ďalšie právne normy. Chcem len zdôrazniť, že všetky tieto platné právne normy sledujú cieľ podpory kultúrneho a spoločenského rozvoja národnostných menšín a etník žijúcich v našej spoločnej krajine a zabezpečujú napĺňanie čl. 21 a 22 Charty základných práv Európskej únie. To znamená nediskriminácie, kultúrnej, náboženskej aj jazykovej rozmanitosti a sú v súlade s Dohovorom UNESCO o zachovávaní nehmotného kultúrneho dedičstva zaoberajúceho sa aj ochranou národných jazykov, ktoré k tomuto dedičstvu jednoznačne patria. Chcem však zdôrazniť, že aj takto možné uplatňovanie práva občanov patriacich k národnostným a etnickým menšinám by nemali byť alebo nesmú viesť k diskriminácii jej ostatného obyvateľstva v zmysle čl. 34 ods. 3 našej ústavy. Súčasná vláda sľúbila dodržiavanie statusu quo v oblasti národnostných menšín. Tento svoj sľub dodržiava. Podľa môjho názoru ani tento návrh zákona ho neporušuje, ale práve naopak rozširuje, hoci viaceré aktivity nielen zo strany SMK, ale už aj zo strany novostavaného Mostu, deklarujúceho porozumenie, sa snažia navodiť situáciu porušovania práv národnostných a etnických menšín. Vyzerá to tak, že ktorékoľvek politické zoskupenie, ktoré vznikne v prostrední našej maďarskej menšiny, túto tému nevypustí zo svojej agendy. Stačí si ešte raz pozrieť vyhlásenie jeho projektantov, ktoré bolo zverejnené v piatok 19. júna. Chápem iniciatívy predstaviteľov maďarskej národnostnej menšiny, chápem ich taktiku, s ktorou predstupujú nielen pred parlamentom, ale hlavne pred zástupcami médií. Neustále spochybňovanie návrhu zákona z ich strany a mávanie Chartou európskych regionálnych alebo menšinových jazykov má za cieľ znevažovať, znehodnocovať postavenie súčasnej vlády v očiach predovšetkým odbornej verejnosti, európskej odbornej verejnosti pred politickými predstaviteľmi na medzinárodnej politickej scéne. Ale aj keď návrh tohto zákona nie je o charte, ale charta sa na území tejto republiky dodržiava. Záväzky sa plnia, aj tento návrh zákona je v súlade s ňou. Aj monitorovacia správa, ktorá je už zverejnená, svedčí o tom, že duch tolerancie v tomto návrhu zákona je. Obyvateľstvo predovšetkým tu v priestore opäť objaveného geografického územia tzv. Karpatskej kotliny vie, prečo je to tak a aké sú skutočné ciele týchto atakov. Už sa o nich bude nahlas hovoriť aj na pôde Európskeho parlamentu. Musím zdôrazniť, že jasnou snahou vlády je zachovanie práv národnostných menšín. Minimálne udržiavanie tak často skloňovaného statusu quo. Ale aké sú signály zo zahraničia? Aké sú signály z juhu? Ja som hovoril tu o niektorých záležitostiach v súvislosti s vyhláseniami jedného predstaviteľa FIDESZ-u, ktorý povedal: „Strana FIDESZ sa teší na budúce rozhovory o maďarskej autonómii na južnom Slovensku.“ Takže skadiaľ, z ktorého prostredia ide o tolerantnosť, ústretovosť a porozumenie? Takže tento svoj sľub vláda dodržiava, plní ho, aj tento návrh zákona je o tom. Tento návrh zákona ho neporušuje, tento sľub, ale práve naopak, rozširuje, hoci viaceré aktivity o tom zo strany maďarskej menšiny a zástupcov v tomto parlamente hovoria, že to údajne tak nie je. Dosť výrazným spôsobom je atakovaný alebo útočenie na tzv. 20-percentný prah uplatnenia si jazykových práv. Chcem zdôrazniť, že tento problém nie je problematika, ktorú rieši tento návrh zákona. Tento zákon ju nezaviedol. V prípade riešenia tohto problému je potrebné skúmať iné zákony, najmä č. 184/1999 Z. z. o používaní jazykov národnostných menšín. V tomto prípade však musím upozorniť na vyhlásenie Slovenskej republiky pri uložení ratifikačnej listiny k Európskej charte regionálnych alebo menšinových jazykov z 5. septembra 2001, na vyhlásenie, že „územie, na ktorom sa používa národnostný alebo menšinový jazyk, sa vzťahuje len na obce, v ktorých občania Slovenskej republiky patriaci k národnostnej menšine tvoria najmenej 20 % obyvateľstva“. A toto vyhlásenie bolo uverejnené okrem charty aj v Zbierke zákonov pod č. 588/2001. Tento záväzok je z obdobia, keď súčasťou vládnej koalície bola SMK, preto nechápem, že prečo tento fakt v tom období bol v poriadku a teraz, keď sa zákon dodržiava, je problém. Mohol by som odhaľovať, prečo vyvíjate práve teraz tieto aktivity. Myslím si, že je to opäť čitateľné aj v súvislosti s vyhláseniami niektorých predstaviteľov iných štátov. Prostredníctvom pozmeňujúceho návrhu, ktorý je obsiahnutý v spoločnej správe, sa umožňuje dvojjazyčnosť vedenia ďalšej dokumentácie, napríklad v školách s vyučovacím jazykom národnostnej menšiny. Rieši sa aj rozhlasové regionálne národnostné vysielanie, kde by nemala byť povinnosť jeho prekladu do štátneho jazyka. Takže myslím, že sme ozaj ústretoví. A opäť opakujem a zdôrazňujem, že všetky doterajšie práva, ktoré sú zakotvené v iných právnych normách, vrátane citovaného zákona č. 184/99 o používaní jazykov národnostných menšín, ktorý bol prijatý ešte v období, keď Strana maďarskej koalície bola vo vláde a predmetný zákon bol ozaj prijatý, dá sa povedať, pod jej dohľadom a s jej súhlasom, sú zachovávané a zostávajú zachovávané všetky práva a nemôže ísť o porušovanie statusu quo. Napokon, to ani nebolo cieľom navrhovanej novely. Cieľom navrhovanej novely nie je ani jazyková čistota štátneho jazyka a trestanie či pokutovanie za jej nedodržiavanie. To je opäť účelové tvrdenie, pán poslanec, ktorého cieľom je zmiasť verejnosť a znehodnotiť návrh novely v jej očiach. Opäť pripomínam, že cieľom novely je, aby štátny jazyk bol dorozumievacím prostriedkom na území tejto republiky vo verejnom styku pre všetkých jej občanov. Štát tu nikomu nestanovuje, akým jazykom a v akej podobe bude hovoriť. Štát len právne zakotvuje povinnosť používať vo verejnom styku štátny jazyk a zároveň umožňuje aj používanie iných jazykov. Neznemožňuje ich používanie v kultúrnom styku ani v bežnom každodennom živote, ako sa nám to tu snažíte podsúvať. Ani češtiny, ani maďarčiny, ani rómčiny, ani angličtiny, ani nemčiny alebo iných jazykov. Ak v nich osoby vedia vzájomne komunikovať a rozumejú si, nech sa páči, nech komunikujú. Zákon to ozaj nerieši. Aj moje ďalšie pozmeňujúce návrhy, ktoré chcem predložiť Národnej rade Slovenskej republiky aj s odôvodnením, sledujú cieľ naplnenia predmetného návrhu novely, poskytnú dôležité informácie pre verejnosť v štátnom jazyku. Dôvod návrhu spočíva v potrebe vyjasniť jazykový režim v označovaní tovarov, návodov a ich používanie podľa § 8 ods. 1 zákona o štátnom jazyku tak, aby bol v súlade s osobitnými zákonmi, napríklad so zákonom o ochrane spotrebiteľa, zákonom o potravinách, zákonom o liekoch. Takže pozmeňujúce návrhy, ktoré by som si vám dovolil predniesť. K článku I. Prvý bod. 21. bod znie: v § 8 ods. 1 sa na konci vypúšťa bodka a odkaz 13 a pripájajú sa tieto slová „v rozsahu a za podmienok určených osobitnými predpismi13)“. V poznámke pod čiarou k odkazu 13 sa citácia „§ 9 ods. 1 a 2 a § 11 zákona č. 634/1992 Zb. o ochrane spotrebiteľa, zákon Národnej rady Slovenskej republiky č. 152/1995 Z. z. o potravinách“ nahrádza citáciou „napríklad § 9 zákona Národnej rady Slovenskej republiky č. 152/1995 Z. z. o potravinách v znení neskorších predpisov, § 24 zákona č. 140/1998 Z. z. o liekoch a zdravotníckych pomôckach, o zmene zákona č. 455/1991 Zb. o živnostenskom podnikaní (živnostenský zákon) v znení neskorších predpisov a o zmene a doplnení zákona Národnej rady Slovenskej republiky č. 220/1996 Z. z. o reklame v znení neskorších predpisov, § 13 zákona č. 250/2007 Z. z. o ochrane spotrebiteľa a o zmene zákona Slovenskej národnej rady č. 372/1990 Zb. o priestupkoch v znení neskorších predpisov“. Zdôvodnenie: Navrhuje sa spresniť rozsah údajov, ktoré sa musia uvádzať v štátnom jazyku pri označení tovarov, zavedením odkazu na osobitné predpisy, ktoré presne špecifikujú, ktoré údaje na výrobkoch sa musia uvádzať v štátnom jazyku. Zároveň sa zavádza aj odkaz na podmienky stanovené v osobitných predpisoch z dôvodu, že napríklad zákon č. 250/2007 Z. z. o ochrane spotrebiteľa v § 13 umožňuje aj súčasné použitie iných jazykov, ako aj iných označení, napríklad piktogramy, pri povinných údajoch výrobkov určených pre spotrebiteľa. Druhý bod pozmeňujúceho návrhu. V navrhovanom 25. bode v § 9 ods. 1 v prvej vete sa slová „§ 8“ nahrádzajú slovami „§ 8 ods. 2 až 6“, to bola citácia, „v § 8 ods. 2 až 6“. Odôvodnenie: Navrhuje sa vyňať ustanovenie § 8 ods. 1 spod dohľadu Ministerstva kultúry Slovenskej republiky z dôvodu, že dohľad nad označovaním tovaru vrátane zákonom stanovených informácií pre spotrebiteľa v štátnom jazyku vykonávajú osobitné orgány kontroly podľa osobitných predpisov. Tretí bod. Za čl. II sa vkladajú nové články III a IV, ktoré znejú: Čl. III Zákon Národnej rady Slovenskej republiky č. 152/1995 Z. z. o potravinách v znení zákona Národnej rady Slovenskej republiky č. 290/1996 Z. z., zákona č. 470/2000 Z. z., zákona č. 553/2001 Z. z., zákona č. 23/2002 Z. z., zákona č. 450/2002 Z. z., zákona č. 472/2003 Z. z., zákona č. 546/2004 Z. z. a zákona č. 195/2007 Z. z. sa mení takto: v § 9 ods. 1 sa slová „v štátnom jazyku“ nahrádzajú slovami „v kodifikovanej podobe štátneho jazyka“. Čl. IV Zákon č. 140/1998 Z. z. o liekoch a zdravotníckych pomôckach, o zmene zákona č. 455/1991 Zb. o živnostenskom podnikaní v znení neskorších predpisov a o zmene a doplnení zákona Národnej rady Slovenskej republiky č. 220/1996 Z. z. o reklame v znení zákona č. 104/1999 Z. z., nálezu Ústavného súdu Slovenskej republiky č. 122/1999, zákona č. 264/1999 Z. z., zákona č. 370/1999 Z. z., zákona č. 119/2000 Z. z., zákona č. 416/2001 Z. z., zákona č. 488/2001 Z. z., zákona č. 553/2001 Z. z., zákona č. 216/2002 Z. z., zákona č. 457/2002 Z. z., zákona č. 256/2003 Z. z., zákona č. 9/2004 Z. z., zákona č. 434/2004 Z. z., zákona č. 578/2004 Z. z., zákona č. 633/2004 Z. z., zákona č. 331/2005 Z. z., zákona č. 342/2005 Z. z., zákona č. 342/2006 Z. z., zákona č. 522/2006 Z. z., zákona č. 270/2007 Z. z., zákona č. 661/2007 Z. z. a zákona č. 489/2008 Z. z. sa dopĺňa takto: v § 67 ods. 2 písm. c) sa za slová „§ 23“ vkladá čiarka a slová „§ 24“. Doterajšie články III až VI sa primerane prečíslujú. Za článok VII sa vkladá nový článok VIII, ktorý znie: Čl. VIII Zákon č. 250/2007 Z. z. o ochrane spotrebiteľa a o zmene zákona Slovenskej národnej rady č. 372/1990 Zb. o priestupkoch v znení neskorších predpisov v znení zákona č. 397/2008 Z. z. sa mení takto: v § 13 sa slová „v štátnom jazyku“ nahrádzajú slovami „v kodifikovanej podobe štátneho jazyka“. Doterajší čl. VIII sa primerane prečísluje. Odôvodnenie: Navrhuje sa spresniť, v akej podobe štátneho jazyka sa musia uvádzať povinné údaje na výrobkoch. Navrhuje sa zaviesť sankčný mechanizmus aj nad špecifickými náležitosťami balenia liekov vrátane jazykových požiadaviek. Štátny jazyk okrem územia, štátnej vlajky, hymny je ďalším z veľmi dôležitých atribútov štátnosti, fungovania štátu. Je tu opäť príležitosť ako už niekoľkokrát v minulosti na to, aby sme si štátnosť, ku ktorej sme sa museli veľmi tvrdo a dlho prebojúvať, posilnili. Tento návrh zákona s pozmeňujúcimi návrhmi, ktoré sú obsiahnuté v spoločnej správe, ako aj s tými, ktoré som pred chvíľou zdôvodnil, majú túto ambíciu a sú v súlade s medzinárodnými záväzkami, ako aj s dohovormi, ku ktorým sa Slovenská republika zaviazala. Neporušuje práva príslušníkov národnostných menšín a nemá diskriminačný charakter. Prosím o jeho podporu. A dámy a pánov, ktorí mali v minulosti problém prihlásiť sa k slovenskej štátnosti, ako aj k záväzku Slovenska na medzinárodnom poli, prosím, opäť je tu príležitosť. Myslím si, že by ste ju mali využiť. Ďakujem za pozornosť a podporu. (Potlesk.)