M. Záhumenský, poslanec: (2010-03-03):
Zákon v súčasnosti platný č. 172/2008 Z. z. sa uplatňuje na všetky obchodné vzťahy bez výnimky. Skúsenosť ukazuje, že takýto aplikačný rámec je stanovený zbytočne široko, pretože evidentne zasahuje i do vzťahov, kde žiadne problémy neexistujú. Na podporu požiadavky obmedziť uplatňovanie zákona iba na potraviny existujú tri podstatné argumenty. V obchodných vzťahoch s veľkou distribúciou sú neprimeraným požiadavkám vystavení výlučne dodávatelia potravín. Dôvodom je skutočnosť, že v súlade s Písomným vyhlásením poslancov Európskeho parlamentu, k 31. januáru 2008 ktoré podpísala z nich prevažná väčšina, sa veľké obchodné systémy stali pre dodávateľov potravín neodmysliteľnou vstupnou bránou na ceste ich výrobkov ku konečnému spotrebiteľovi. Dnes sa na Slovensku predáva cez obchodné reťazce okolo 90 % všetkých potravín. Na druhej strane dodávatelia iného tovaru, ako sú potraviny, disponujú významnými alternatívnymi odbytovými kanálmi, pričom obchodné reťazce typu Tesco alebo Hypernova sú iba doplnkovými odbytišťami. Je to prípad hračiek, športových potrieb, elektrospotrebičov, elektroniky a podobne. Dodávatelia uvedených komodít preto nie sú existenčne odkázaní na obchodovanie so spoločnosťami zameranými najmä na veľkodistribúciu potravín, a preto ich tieto nemôžu vystaviť takým jednoznačne nevýhodným obchodným podmienkam ako dodávateľov agrokomodít. Platný zákon o neprimeraných podmienkach v obchodných vzťahoch primárne predpokladá existenciu ekonomickej závislosti jednej zmluvnej strany od druhej. Dokonca i pri vykonávaní kontroly podľa § 5 sú kompetentní pracovníci povinní najprv skúmať, či táto ekonomická závislosť existuje alebo neexistuje. Samotná existencia neprimeraných podmienok v zmluvách alebo v obchodnej praxi, bez preukázania ekonomickej závislosti jednej zmluvnej strany od druhej, neumožňuje uloženie sankcie. Takáto dikcia zákona dokonale paralyzuje jeho uplatňovanie, najmä preto, že chýba exaktná definícia ekonomickej závislosti a jej skúmanie je viac-menej vecou subjektívneho zváženia pracovníka kontroly a potom i sudcu. Nový český zákon o mimoriadnej trhovej sile alebo maďarský zákon o podnikaní v obchode z roku 2005 definuje spoločnosti, kde sa dá hovoriť či už o mimoriadnej trhovej sile alebo dominantnom postavení, jednoznačne, a to výškou obratu. Vo Francúzsku, kde sa predmetná legislatíva ukázala byť do istej miery účinná, nie je definovaná ani ekonomická sila, ani závislosť a ani nič podobné, ale sa iba trhovo postihujú iniciátori neprimeraných podmienok bez ohľadu na všetko ostatné. Zákon o neprimeraných podmienkach v obchodných vzťahoch musí dať šancu dodávateľovi, aby sa na základe vopred definovaných a zrozumiteľných podmienok rovnakých pre všetkých účastníkov trhu mohol v rovnoprávnej súťaži uchádzať o čo najlepšiu pozíciu v realizácii svojej ponuky. Nástrojom na presadenie by mala byť predovšetkým najnižšia cena, maximálna kvalita a úžitkové vlastnosti produktu. Konkurencieschopnosť ponuky by sa teda mala prejaviť v základnej cene, a nie v nekonečnom počte zliav, spätných bonusov a poplatkov. Za objednaný tovar, ktorý má dohodnuté parametre, predsa musí platiť odberateľ, a nie aj dodávateľ, ako je tomu doteraz. Ak je maloobchod a veľkoobchod s potravinami podnikaním, tak s ním musí byť aj spojené určité podnikateľské riziko, ktoré sa v prípade neúspechu nesmie prenášať na dodávateľa. Predkladaný návrh zákona nebude mať negatívny vplyv na verejné financie, takisto nebude mať negatívny vplyv na obyvateľov a na hospodárenie podnikateľskej sféry a iných právnických osôb, ako ani na životné prostredie a tvorbu pracovných miest. Ďakujem pekne.