I. Štefanec, poslanec: (2009-10-27):
Pán minister uviedol túto novelu slovami, že návrh reaguje na zmenené podmienky, ktoré sú vo svete a ktoré sú na Slovensku. Nuž dovolím si vám pripomenúť, dámy a páni, aké boli výdavky štátneho rozpočtu pred rokom a teraz. Hovorím o štátnom rozpočte 2009. V septembri 2008 sa predpokladal rast HDP pre rok 2009 na úrovni 6,5 %, vláda predpokladala výdavky 14 mld. eur. V novembri 2008 bol rast revidovaný na 4,6 %, výdavky na 14 mld. eur, to isté, v apríli 2009 bol revidovaný rast na 2,4 %, výdavky na 14 mld. eur. Je to stále to isté číslo, pochopiteľne. Dnes odhaduje samo ministerstvo financií pokles HDP na Slovensku na úrovni mínus 5,7 % a výdavky 14 mld. eur. Výdavky sa stále počas roka nemenili. Dámy a páni, vláda sa správa, ako keby sme rástli 6,5 %, nie ako keby sme mali prepad mínus 5,7 %, čo považujem za najcharakteristickejšiu črtu tohto rozpočtu a za najlepší dôkaz, že vláda sa ani náhodou nesnaží šetriť a plytvanie sa, bohužiaľ, stalo jediným protikrízovým opatrením vlády. Vláda sa už ani nesnaží predstierať, že rieši krízu, pretože Rada pre hospodársku krízu už nezasadala viac ako polroka. Vláda ruší sama protikrízové opatrenia, ako sme toho boli svedkom minulý štvrtok, keď sa zmrazila položka nezdaniteľného minima a tým pádom sa od ľudí odčerpala ďalšia miliarda korún alebo 33 mil. eur na budúci rok. Len na tejto schôdzi, dámy a páni, máme tri zákony, ktoré znamenajú zvýšenie daní, v zákone o hrách, o spotrebných daniach a o dani z príjmu. Toto plytvanie vlády zaplatia len a len ľudia. Na to, bohužiaľ, doplatia hlavne tí najslabší, tie najslabšie príjmové skupiny. V čase keď sme upozorňovali na potrebu štátneho rozpočtu, bolo to začiatkom roka, vtedy predseda vlády hovoril o tom, že kríza sa nás nedotkne a Slovensko je pripravené. No Slovensko je pripravené tak, že máme najvyšší nárast nezamestnaných, najhorší trend z celej Európskej únie a z krajín OECD. Bohužiaľ, tá kríza zasiahla Slovensko veľmi bolestne aj preto, lebo vláda nereagovala. Nereagovala úspornými potrebnými opatreniami, tak ako reagovala každá inštitúcia, každá obec, každé mesto, každá firma. Len vláda sa správa stále tak, že aj v tejto novele sú revidované len príjmy. ale ani eurom sa nedotkla výdavkov. Je to o to smutnejšie, lebo tento rok je prvý rok Slovenska v eurozóne, keď sme sa zaviazali dodržiavať Pakt rastu a stability, čo ani náhodou, samozrejme, nebude splnené. Je pochopiteľné, že tieto nezodpovedné postoje nezostávajú bez odozvy aj Európskej komisie, ktorá nás ako krajinu preradila do skupiny najrizikovejších krajín. Vláda ani náhodou nemá na rozdávanie málo peňazí. O tom svedčia nielen stále tie isté výdavky, ktoré nechce revidovať, a teda ani náhodou nechce šetriť, ale aj číslo 775 mld. Sk alebo 25,7 mld. eur, ktoré má počas celého svojho obdobia vláda Roberta Fica na verejné výdavky. Nuž môžeme si položiť otázku, či to cítia občania a či sa zlepšilo školstvo, zdravotníctvo. Dovolím si vám zacitovať, dámy a páni, len niekoľko údajov z medzinárodných porovnávaní. Pripomínam, že neexistuje ani jedno medzinárodné porovnávanie, v ktorom by si Slovensko polepšilo. Za súčasnej vlády v každom jednom rebríčku sa Slovensko zhoršilo. Je tomu tak napr. v rebríčku Health Consumer Powerhouse, kde sa kvalita slovenského zdravotníctva umiestnila na 28. mieste z 33 hodnotených. Je to prepad o 6 priečok. Je tomu tak v rebríčku Doing Business, ktorý každoročne pripravuje Svetová banka. Slovensko tu kleslo z 35. na 42. priečku. Keď sa pozrieme na svetové univerzity, tak uvidíme, že medzi 500 najlepšími na svete Slovensko nemá zastúpenie. Keď sa pozrieme na to, čo pripravila Slovenská akadémia vied, ako hodnotí morálku, ako hodnotí dôveru medzi ľuďmi, tak vidno, že ešte v roku 1991 si dôverovalo u nás 20,6 % ľudí, po poklese v deväťdesiatych rokoch opäť dôvera vystúpila v roku 2004 na úroveň 21,6 %, ale koncom minulého roka už sa dôvera znížila na katastrofálnych 12 %. Takže samotní ľudia prejavujú medzi sebou nedôveru. Aj to je výsledkom toho, ako sa správa vláda. Aj to je výsledkom toho, aké zákony predkladá, aj v tomto prípade je to zákon o štátnom rozpočte, ktorý by mal byť základným zákonom roka. No a na dôvažok v rebríčku Svetového ekonomického fóra, ktorý hodnotí o. i. aj korupciu a klientelizmus, v uprednostňovaní zákaziek pre vládu sme sa umiestnili na 127. mieste zo 133 krajín. Je to jednoznačne najhoršie hodnotenie zo všetkých krajín Európskej únie. Je to hodnotenie také, že nás posúva za krajiny ako Uganda, Burundi, Zimbabwe, Botswana, Kirgizsko, Kazachstan, Bangladéš a tak ďalej a tak ďalej. Keby sme sa čudovali, dámy a páni, že Svetové ekonomické fórum možno preháňa, tak dovolím pripomenúť zopár prípadov. Dovolím si pripomenúť, že existuje krajina, v ktorej vládna firma posiela milióny podozrivej firme na Cyprus. Táto krajina nie je Burundi, je to krajina Slovensko. Existuje krajina, kde sa predáva teplý vzduch garážovej firme na niekoľko rokov dopredu. To takisto sa nestalo v Burundi, ale na Slovensku. Existuje krajina, kde autora nástenkového tendra urobia ministrom. To sa nestalo v Burundi, to sa stalo na Slovensku. A ja som si istý, dámy a páni, že ani v Burundi si nedovolí vláda predložiť rozpočet, podľa ktorého chce minúť o 17 % viac v čase krízy než pred rokom. Výdavky štátneho rozpočtu k dnešnému dňu presahujú 10 % úrovne minulého roku. Ale vláda nám hovorí, že do konca roka to bude na úrovni 17 % ku skutočnosti minulého roka. To považujem za nehoráznosť, trúfalosť až drzosť, že ministerstvo financií predkladá takýto návrh v čase krízy a hovorí všetkým občanom, že nebude sa hospodárne správať a nebude šetriť ich peniaze. Preto, samozrejme, ani ja, ani poslanci za SDKÚ – Demokratickú stranu nebudú hlasovať za túto novelu, pretože ju považujeme za škandalóznu, tak ako považujeme za škandalózny celý prístup vlády k riešeniu krízy. Vláda sa snaží len predstierať, že rieši krízu, ale pritom jej nečinnosť a plytvanie sa stalo jediným skutočným protikrízovým opatrením. Ďakujem pekne.