V. Palko, poslanec: (2002-04-04):
S istou rezervovanosťou sa chcem poďakovať aj pani profesorke Tóthovej, ktorá to tiež predsa len podporila aj keď, pani profesorka, na začiatku ste spomenuli také emotívne slovo, že šteky. Tým ste ma trošku ranili, to som si naozaj od vás nezaslúžil, ja si myslím. Ale potom ste povedali, že ten návrh je i racionálny. Čiže tým ste to trošičku vylepšili. Áno, uznávam, že je noviel Trestného zákona veľmi veľa, od novembra 1989 už asi 20, ale ako inak to môže byť, keď tu nastala taká obrovská spoločenská zmena, ktorá nás postavila pred úplne nové situácie, pred nové trestné činy, pred nové javy, na ktoré treba promptne reagovať. Isteže potrebujeme už rekodifikovaný Trestný zákon, ale ten sa pripravuje nielen týchto 3,5 roka tejto vlády, ale pripravoval sa už predtým za minulej vlády tiež celé 4 roky. A ani vtedy sa to nestihlo. A nakoniec. Ja nemienim podávať viacej noviel Trestného zákona, iba jednu za celé štvorročné celé volebné obdobie. A využívam len ústavné právo poslanca, nič viac. Prečo to vidíme ako nejakú tragédiu? Áno, máme tu aj iné novely Trestného zákona, je tu aj vládna novela Trestného zákona. Toto predkladám ako poslanecký návrh jednoducho preto, že to vzniklo ako poslanecký návrh jednak môj a jednak mojich spolupracovníkov v KDH. Preto to nie je vládny návrh. Samozrejme, mne by neprekážalo, keby som to podal iba ako doplňujúci návrh k vládnemu návrhu zákona, ale šlo by to nad rámec toho vládneho návrhu. A pýtam sa, či je to korektné. Návrhy nad rámec sa nemajú dávať. Neprekážalo by mi ani to, keby to, čo navrhujem ako zmenu Trestného zákona, bolo súčasťou od začiatku nejakého vládneho návrhu, aj keď by to trebárs nevzniklo v skutočnosti na ministerstve spravodlivosti. Ale keby to tak bolo, potom keď si predstavím, povedzme, vládu, ktorá to schvaľuje, a názory v tej vláde, keď si predstavím názory v Legislatívnej rade vlády, minulosť tých ľudí zaťažených minulosťou, tak mám isté pochybnosti, či by to prešlo tou vládou. Jednoducho v tejto veci viacej verím, že by to mohlo prejsť v tomto parlamente. Čiže chápte aj tieto argumenty, prečo to predkladám ako poslanecký návrh zákona. Vecné argumenty, čo sa týka obsahu, ktoré tu zazneli, v podstate len dva som počul, od pani profesorky Tóthovej, ktorá spochybnila to absolútne doživotie s tým, že človek, ktorý by bol takto odsúdený a nemal by teda absolútne žiadnu nádej na návrat na slobodu, by sa mohol stať nebezpečenstvom pre dozorcov, pre spoluväzňov. Tak tam chcem povedať, že, po prvé, v Amerike toto existuje. Nie je to potvrdené, že by títo ľudia boli najnebezpečnejšími, a po druhé, ak by to aj tak bolo, tak pýtam sa, aká je to logika hovoriť o nebezpečenstve, ktorému sú vystavení od takéhoto človeka dozorcovia a spoluväzni, a navrhovať, aby teda takýto človek príp. sa mohol vrátiť na slobodu a aby boli ohrozovaní nič netušiaci občania. Myslím si, že toto logiku nemá. Ďalšie spochybnenie vecné bolo, že to budú nejaké veľké náklady, dokonca miliardové, ako to povedal pán poslanec Fico. Nie je to pravda. A verím, že v druhom čítaní potom uvediem aj presnejšie čísla. Nepredstavuje to nejaký závažnejší finančný problém. A už sa naozaj čudujem, že s takýmito námietkami vystúpil pán poslanec Fico. A neviem, prečo sám seba nazýva mistrporiadok. Vážené panie poslankyne, vážení páni poslanci, dúfam, že to, čo som uviedol, bude pre vás dostatočným dôvodom na to, aby ste podporili tento návrh zákona a schválili ho do druhého čítania. Ďakujem za pozornosť.