Kazda, Radovan, poslanec NR SR (2020-06-09):
Ďakujem. Vážený pán podpredseda, pán predkladateľ, kolegyne, kolegovia, preštudoval som si návrh na zmenu Zákonníka práce, ktorý má reagovať na otázku, či má vláda zakázať zamestnávateľovi, aby zamestnancovi nariadil alebo si s ním dohodol prácu, ktorú by vykonával v nedeľu. Dovoľte mi niekoľko poznámok k tomu. Všimli ste si určite vo verejnej rozprave, že prebehlo niekoľko prieskumov verejnej mienky, boli dva teda také väčšie. Jeden sa pýtal na zákaz nedeľného predaja všetkých obchodov až na výnimky teda v zákone, druhý sa pýtal na zákaz vo veľkých potravinách. Výsledky boli veľmi podobné, približne 75, 80 % ľudí sa vyjadrilo, že vlastne sú za to, aby vláda neumožnila mať v nedeľu otvorené obchody. O čom hovoria tieto prieskumy? Žiaľ, teda v tom prieskume nemáme nejakú, nevieme nejakú informáciu o tom, že aké boli motivácie tých ľudí, prečo odpovedali takto, ako odpovedali. Asi najlepšou motiváciou pre nich bude, teda najlepšiu motiváciu by sme zistili práve z tých nedeľných obchodov, ktoré sú natrieskané a kde tí ľudia sa rozhodli, že nejdú nakupovať v sobotu, ale idú nakupovať v nedeľu. Ale teda skúsme trochu o tom uvažovať, že či má zákonodarca, teda my tu v pléne, ľuďom, ktorí sú za zákaz, objektívne uznať akékoľvek dôvody, pre ktoré by mali iným ľuďom napríklad zakazovať nakupovať v nedeľu alebo iným ľuďom pracovať v nedeľu. Z prieskumov nevieme identifikovať, aké boli tieto motivácie, bezpochyby však bude súhlasiť určitá časť z tých približne dvoch percent ľudí, pracovníkov na Slovensku, ktorých sa má toto obmedzenie týkať, vychádzam z analýzy združenia INESS, ktorí sú zamestnaní práve v tomto, ak tam prirátame nejakých rodinných príslušníkov, to znamená, že priamu rodinu, ktorej, ktorej by určite vyhovovalo niektoré časti z tých, z tých ľudí, ktorí tam pracujú, aby v nedeľu teda bolo zatvorené, tak v podstate aj tak nedosiahneme viac ako tri percentá obyvateľov, všetkých obyvateľov Slovenska, ktorých, ktorým to môže, naozaj nejakej časti z týchto percent to môže naozaj nevyhovovať, že sú zazmluvnení na prácu v nedeľu. Skúsme ešte vytvoriť jednu väčšiu skupinu, to sú ľudia, ktorí, ktorí žijú v blízkosti obchodov. Je to trochu také špekulatívne, pretože, samozrejme, ak bývate niekde blízko nejakého veľkého obchodného centra, tak vám môže prekážať napríklad hluk z tej prevádzky, a tak môžete mať nejaký objektívny dôvod, prečo poviete, že teda akože mi to nevyhovuje, že v nedeľu mi tam, ja neviem, napríklad stávajú autá, hej. Takže skúsme, skúsme vytvoriť nejakú povedzme; aj keby sme vytvorili nejakú trebárs hlukovú mapu, tak určite sa to týka zase len malej časti, malej časti ľudí, ktorí bývajú prevažne v mestách. To znamená, že možno, možno dosiahneme nejaké číslo 30 – 40 percent. Aj pri konzervatívnom odhade by to však znamenalo, že najmenej 30 % obyvateľov Slovenska, čo znamená zhruba 1,7 mil. ľudí, sa domnieva, že vláda by mala niekomu zakázať robiť niečo, čo objektívne nemôže nejako významne prekážať. Takže chcel by som poukázať aj na toto, dámy a páni, že keď budeme hovoriť o, hlasovať o zákaze nedeľného predaja, tak počítajme aj s tým, že budeme rešpektovať, resp. podporovať názor státisícov ľudí, ktorí nemajú objektívny dôvod požadovať zákaz, pretože ich nejako významne neovplyvňuje. Alebo naopak, možno majú aj zištné dôvody, ako tu už hovorila kolegyňa poslankyňa Halgašová, že sa im zvýšia obraty, pokiaľ ide napríklad o predajcov tých, na ktorých sa vzťahuje tá výnimka v zákone. To znamená, že tých, napríklad benzínové čerpadlá. Takže to je taký prvý bod. Poďme sa pozrieť ešte na iné prieskumy. Predkladatelia tvrdia, že týmto súčasným stavom prichádzajú mnohé matky a otcovia pracujúci v nedeľu o možnosť stráviť čas so svojimi deťmi a rodinou. Neviem, akými dátami to máte podporené, ponúkam však dve štúdie, ktoré dosť významne oponujú alebo spochybňujú takéto predpoklady. Jedna britská štúdia z Lancaster University v roku 2018 reagovala na prebiehajúcu debatu v krajine ohľadom zákona, ktorý reguluje počet pracovných hodín v nedeľu pre väčšie obchody. Debata sa týkala, či absolútne uvoľniť predaj v nedeľu, prípadne opätovne zaviesť nedele bez otvorených obchodov, tak ako to bolo tomu pred rokom 1994. Štúdia prišla so zaujímavými výsledkami, nechcem otravovať s veľmi veľkým počtom čísiel, ale pokúsim sa povedať aspoň niektoré, asi 64 % zákazníkov považuje nedeľné nákupy za rodinnú aktivitu, 64 % v tom prieskume, ktorý vyšiel v prestížnom, prestížnom časopise. Väčšina respondentov si myslí, že zatvorené obchody v nedeľu by boli; si myslí, že otvorené obchody v nedeľu by boli skvelým mechanizmom pre trávenie dlhšieho času s rodinou. Približne tretina ľudí v čase, keď sú obchody v nedeľu zatvorené, trávi voľný čas prácou. To znamená, že nerieši nejakú morálnu hodnotu nedele, ale normálne pracujú. 86 % zákazníkov si myslí, z tej štúdie, že otvorené obchody v nedeľu žiadnym spôsobom negatívne neovplyvňujú rodinný život. 96 % si myslí, že by otvorenie obchodov v nedeľu nemalo žiaden negatívny vplyv na náboženský život. S podobnými výsledkami prišla aj maďarská štúdia, ktorá vyšla v roku 2016; vieme, že v jednom čase v Maďarsku boli zatvorené obchody; ktorá vyšla v časopise Romanian Rewiew of Regional Studies a ktorá reagovala práve na zákon v roku 2015. Tento zákon vtedy zakázal nedeľný predaj. Vzhľadom na nespokojnosť verejnosti bol následne opäť zrušený, takže sú teraz otvorené predajne. Štúdia prišla opäť s niekoľkými zásadnými zisteniami, ktoré sú opäť do veľkej miery v protiklade s dôvodmi predkladateľov. Pre takmer polovicu zákazníkov sa kvôli zavretým obchodom v nedeľu sťažili nákupy počas týždňa. Viac ako 70 % zákazníkov tvrdí, že z dôvodu zavretých obchodov v nedeľu netrávi viac času s rodinou. Približne 80 % zákazníkov tvrdí, že obchody sú kvôli tomu viac preplnené počas bežných dní, čo sťažuje komfort nielen zákazníkov, ale aj samotných predavačov. Asi 75 % zákazníkov by chcelo zaviesť späť otvorené obchody v nedeľu. To bola táto maďarská štúdia. Kolegyne a kolegovia, fakty nasvedčujú, že schválením návrhu nedosiahnu želateľný efekt ani samotní predkladatelia, ktorí sa domnievajú, že tento efekt je dôležitý, ktorí – ako sme počuli pána poslanca Mareka Kotlebu – hovoria o nejakej morálnej hodnote nedele, čo som prvýkrát počul takéto kritérium, že existuje nejaká morálna hodnota nedele. A čím sa odlišuje od soboty, od piatka? To neviem. (Reakcia z pléna.) Potom ešte ekonomické dôsledky. Už spomínala pani kolegyňa Halgašová v predchádzajúcom, takže to len veľmi stručne. Vyšla analýza združenia INESS, ktorá hovorí o tom, že, podľa ktorej v nedeľu pracuje zhruba 18 % zamestnancov, ale len jedna sedmina z nich pracuje v maloobchode. Hovoríme naozaj o veľmi malej časti ľudí, ktorí pracujú v nedeľu, zo všetkých pracovníkov. Priemerne títo zamestnanci strávia iba jednu dvanásťhodinovú nedeľu v mesiaci. Vieme, že väčšinou pracujú na ten režim krátky a dlhý týždeň, takže môžme hovoriť o tom, že aj v súčasnom stave majú dve nedele voľné. Nehovoríme o tom, že pracujú každú nedeľu. Majú dve nedele priamo s rodinou voľné. Analytici odhadujú, že v prípade fiktívneho nákupného centra s približne 50 prevádzkami bude zákaz predaja znamenať pokles približne 45 pracovných miest. Ešte niekoľko informácií. V komunikácii Európskej komisie z roku 2018 k téme európskeho maloobchodného sektora zazneli zaujímavé dopadové informácie. Vo Francúzsku bol zákon Macron, Loi Macron, ktorý rozšíril rozsah turistických oblastí, v ktorých sú otváracie hodiny obchodov flexibilnejšie, a zaviedol možnosť otvorených obchodov až na 12 nedieľ za rok namiesto pôvodne piatich. Čiže išlo o veľmi malé zlepšenie, uvoľnenie predaja. V tej, tam sa odhadovalo teda, že len toto malé uvoľnenie predaja zvýši tržby aj zamestnanosť o 20 % v tom sektore podnikania. V nemeckej štúdii z roku 2014, ktorá analyzuje, spätne analyzuje účinky deregulácie z roku 2006, sa zistilo, že zmierňujúce opatrenia v pracovnej dobe zvýšili zamestnanosť o 0,4 pracovníkov na jeden obchod, čo zodpovedá celkovému účinku na zamestnanosť vo výške tri až štyri percentá. Podľa prieskumu, ktorý uskutočnila Fínska obchodná federácia v roku 2016, po liberalizácii otváracích hodín obchodov viac ako 80 % obchodov so spotrebným tovarom a takmer polovica špecializovaných obchodov s tovarom pociťovali, že sa zvýšila hospodárska súťaž, čím sa uľahčil život spotrebiteľom, pričom až 46 % maloobchodných firiem zvýšilo počet svojich zamestnancov. K tejto téme vyšlo ešte veľmi veľa štúdií, na ktoré budem aj priamo odkazovať v texte, ktorý zverejním na internete. K tomu, dámy a páni, len toľko, že môžme dôvodne predpokladať, že schválením tohto návrhu si šesť zo siedmich predavačiek alebo predavačov síce bude môcť namiesto dvoch nedieľ stráviť, užívať voľno až štyri nedele, ale tá druhá strana mince je, že to bude na úkor jednak nižšieho platu a najmä na úkor siedmej predavačky, ktorú v podstate tým vyhodíme na dlažbu. Minimálne na nejaký čas, než si nájde nejakú ďalšiu prácu, čo v prípade teraz, keď je blížiaca sa recesia alebo, respektíve začínajúca sa recesia, bude naozaj veľmi veľký problém. Takže ja sa pýtam teda, že čo je na tomto riešení sociálne. Čo je na tomto riešení ľudové? Vaša strana má v názve, že ľudová. Čo je na tom ľudové? A prichádzam na to, že pravdepodobne podľa vás ľudové je vyhodiť niektorých ľudí na dlažbu a pripraviť niektorých ľudí o príjmy. To sú fakty, ktoré vychádzajú práve z týchto štúdií. Na záver mi dovoľte ešte jeden názor obchodníka. V skupine na sociálnej sieti s názvom Nechajme to otvorené píše manažér jednej maloobchodnej prevádzky tuto v Bratislave, zhodou okolností, čírou náhodou sa s ním aj poznám, lebo máme kancelárie vedľa seba, citujem: „Rovnako ako mnohé prevádzky, ktoré boli ešte pred krízou otvorené aj počas nedele, aj my chceme, aby sme mohli mať v nedeľu opäť otvorené. Zatvorená nedeľa nám už teraz spôsobuje problémy, a to najmä v personálnych záležitostiach. Ešte donedávna pracovali naši zamestnanci klasickým spôsobom, teda krátky – dlhý týždeň, vďaka čomu mali dva plnohodnotné víkendy voľno. Odkedy je však nedeľa zatvorená, už to tak nie je. Opatrenie spôsobilo, že sme zaznamenali veľký príliv zákazníkov v sobotu a ak chceme zabezpečiť plynulý chod prevádzky, musí byť v tento deň aj viac zamestnancov v práci. Keď som sa o tom rozprával so svojimi zamestnancami,“ pokračuje manažér, „všetci do jedného by boli radi, keby bolo možné v nedeľu otvoriť prevádzku a vrátiť sa do starých dobrých zaužívaných koľají. Treba brať do úvahy aj to, že sú motivovaní, keďže za prácu v nedeľu majú 100-percentný príplatok. Bol by som veľmi rád,“ pokračuje, „keby sa naša nová vláda neangažovala v tejto záležitosti a nechala to v rukách zamestnancov a firiem, ktoré si vedia ľahko spočítať, či sa im oplatí mať otvorené v nedeľu alebo nie. Predsa len sme spoločnosť ľudí, ktorí sa môžu slobodne rozhodnúť, kde budú pracovať a za akých podmienok. Takže ak niekomu nevyhovuje pracovať počas víkendov,“ píše, „má slobodnú vôľu, voľbu nájsť si prácu, ktorá bude len počas týždňa.“ Citát končí: „Na záver by som chcel len podotknúť, že aj ja ako človek, ktorý pracuje v týždni, by som ocenil, keby som si mohol ísť v pokoji nakúpiť počas víkendu a nebol obmedzovaný. Dúfam, že zvíťazí zdravý rozum, a ak vláda počúva konzílium odborníkov ohľadom pandémie, mala by v tejto záležitosti počúvať aj ekonómov a samotných obchodníkov.“ To je koniec citátu. Dámy a páni, ekonóm Ludwig von Mises, je to jedna z kľúčových osobností rakúskej ekonomickej školy, kedysi povedal: Ak by sa ktokoľvek zo socialisticky zmýšľajúcich jedincov snažil živiť predajom hotdogov, veľmi rýchlo by sa naučil niečo o suverenite spotrebiteľov. Neschváliť tento návrh, ale aj ďalšie podobné návrhy na zákaz predaja v nedeľu je výbornou príležitosťou, ako verejnosti môžme ukázať, že vieme poctivo rozlišovať mýty od faktov a hovoriť aj menej ľúbivé pravdy. Vedieť hovoriť to, že niektoré regulácie škodia. Nepremeškajme príležitosť podať jasný signál, že každou reguláciou trhu spôsobujeme, že jeden človek sa bude mať lepšie na úkor toho ďalšieho. Chcel by som požiadať ctené publikum, poslancov, aby sme sa chránili od lacného populizmu a návrh zákona odmietli. Ďakujem. (Potlesk.)