P. Hrušovský, predseda NR SR: (2002-11-12):
J. Ševc, poslanec: Vážený pán predseda Národnej rady, vážený pán predseda vlády, vážená Národná rada, ctení kolegovia poslanci. Programové vyhlásenie vlády si kladie ambiciózny cieľ - byť novým impulzom pre rozvoj našej vlasti s tým, že program vlády má byť plánom na riešenie problémov Slovenska. Jeho obsah naznačuje množstvo problémov z oblasti politického, hospodárskeho, sociálneho a kultúrneho života spoločnosti, ale väčšinou neodpovedá na otázku, ako tieto problémy riešiť. Je v rozpore s predvolebnými sľubmi pravicových strán, ktoré vytvorili vládnu koalíciu, ide najmä o sociálnu politiku. Pred voľbami ste nehovorili o zvyšovaní cien a znižovaní životnej úrovne občanov. Programové vyhlásenie, ktoré si nekladie za cieľ znížiť nezamestnanosť za štyri roky aspoň pod hranicu 12 %, zabezpečiť rozvojové impulzy v národnom hospodárstve, rast HDP aspoň 3,5 % ročne, konkrétnymi opatreniami vyriešiť rozdiely v ekonomickej sile regiónov a odstránenie biedy, ako riešiť zadlženosť, zásadne vyriešiť problémy poľnohospodárstva, hľadanie zdrojov na rozvojové programy a prerozdeľovanie, nemôže tvrdiť, že je impulzom pre rozvoj Slovenska. Programové vyhlásenie sa v prevažnej väčšine vyhýba konkrétnostiam, je vo všeobecnej rovine v konštatovaniach: „... vláda sa bude usilovať, si je vedomá, vláda prehodnotí, vláda vytvorí podmienky, vláda podporí, vláda bude motivovať“ a tak ďalej a tak ďalej.“ Takto formulované programové vyhlásenie je nekontrolovateľné a na mnohé prístupy a vyjadrenia už dnes môže vláda odpovedať, že sú v podstate splnené. Nedá sa porozumieť zámeru posilniť princíp zásluhovosti a osobnej zodpovednosti občana za vlastnú pracovnú a sociálnu situáciu, najmä v prípade, keď občan vie, chce, ale nemá príležitosť pracovať. Zámery, ktoré vedú vládu k návrhu novelizácie Zákonníka práce, budú viesť k ďalšiemu posilneniu právomocí zamestnávateľa na úkor zamestnanca. Vláda chce pripraviť legislatívne riešenia základných zdravotníckych zákonov. V praxi to znamená, že chce v neprospech občana po novom definovať pojem zdravotná starostlivosť poskytovaná na základe povinného zdravotného poistenia a pojem preventívna zdravotná starostlivosť. Vzhľadom na to, že návrh pripravuje pravicová vláda, možno predpokladať ďalšie zvýšenie poplatkov za zdravotnú starostlivosť zo strany občana. KSS je jednoznačne za bezplatnú zdravotnú starostlivosť a konštatuje, že každý odklon od tohto princípu je v rozpore s Ústavou Slovenskej republiky. Diskriminujúci je zámer pre poskytovanie takzvanej sociálnej medicíny, ale najmä zámer adresnosti dávok príspevkov na úhradu zdravotnej starostlivosti nad rámec solidárneho balíka. Zdravotná starostlivosť smeruje k tomu, že prístup k optimálnej zdravotnej starostlivosti budú mať len majetné vrstvy spoločnosti. KSS neustúpi od požiadavky, aby zdravotná starostlivosť bola poskytnutá každému, a jej rozsah musí určiť jedine lekár na základe diagnózy. KSS podporuje snahu vlády o posilnenie vymožiteľnosti práva a o zásadnú zmenu v trestnej politike štátu. Treba urobiť také legislatívne kroky, aby došlo predovšetkým k zrýchleniu súdneho konania a k tomu, aby súdnictvo nebolo štátom v štáte, ktoré môže zneužívať svoju nezávislosť v neprospech spravodlivosti a občana. Úpravy konkurzu a vyrovnania musia sledovať cieľ, aby správca konkurznej podstaty nebol v poradí ďalším tunelárom majetku, ktorý má spravovať v zmysle zákona. V podstate možno súhlasiť aj so zámermi vlády v časti vnútorná bezpečnosť za predpokladu ich prísneho dodržiavania. Vyhlásili sme, že chceme byť v Národnej rade Slovenskej republiky konštruktívnou a produktívnou súčasťou opozície v tom zmysle, že budeme pomáhať budovať a strážiť slovenskú štátnosť, záujmy Slovenskej republiky a jej ľudu. Najmä tých, čo sú najviac odkázaní na ochranu a solidaritu štátu. Naša konštruktívnosť sa však nebude prejavovať v mlčanlivom obchádzaní problémov sociálnej skrivodlivosti, deformácií pri výkone štátnej moci a správy. V tomto zmysle sme pripravení spolupracovať s každým, kto nás svojím konaním a svojimi návrhmi a iniciatívami presvedčí, že zmyslom a cieľom jeho pôsobenia v parlamente, vo vláde, v štátnej správe respektíve v súdnictve je slúžiť občanom, ľudu Slovenskej republiky, presadzovať jej záujmy. Sme si vedomí toho, že náš príchod do parlamentu je výsledkom značného posunu vo vedomí ľudí a reflektuje spoločenskú objednávku, vyjadrujúcu prirodzenú potrebu občanov Slovenskej republiky systémovo a systematicky riešiť zložitú sociálnu situáciu, v ktorej sa čoraz neznesiteľnejšie ocitávajú v dôsledku pokračujúcej protiľudovej politiky na Slovensku. Podpredseda vlády a minister financií cez Markízu odkázal občanom Slovenskej republiky, že chce predať aj kontrolné balíky akcií najväčších sprivatizovaných slovenských podnikov. Zdôvodnil to hlavne potrebou zabezpečiť v nich silných zahraničných investorov a získaním potrebných prostriedkov na sociálnu, zdravotnú a školskú reformu. Niekoľkokrát zdôraznil, že podľa jeho názoru je najlepšie, keď majetok ľudu prejde do cudzích rúk, pretože štát ho nevie efektívne spravovať. KSS je zásadne proti ďalšej privatizácií strategických podnikov. Sme za reprivatizáciu v tom zmysle, aby štát mal majoritný podiel. Opakujem ešte raz, KSS je za všetky formy vlastníckych vzťahov a je proti znárodňovaniu. Niekto môže predávať len to, čo mu patrí. Keďže zrejme ide o jeden z kľúčových momentov budúcej štvorročnej politiky súčasnej koalície a vlády na nasledujúce štyri roky, nemožno to len tak obísť. Všetci dobre vieme, že výsledky volieb nikoho neoprávňujú vlastniť túto krajinu, iba spravovať, a nie hocijako, ale tak, aby sa úspešne rozvíjala v prospech jej ľudu, jeho dôstojného života a napredovania. Je pravda, že si víťazi môžu odhlasovať čokoľvek a prijať akékoľvek zákony. Nemali by však zabúdať, že vlády prichádzajú a odchádzajú a história ich bude súdiť nie podľa toho, ako sa správali podľa vlastných zákonov, ale predovšetkým podľa skutočných výsledkov, podľa toho, či napomáhali rozkvet alebo úpadok Slovenskej republiky. Pokiaľ ide o silných zahraničných investorov, zrejme vláda už vie, komu chce tieto akcie predať. Vzniká však otázka: Ešte existujú v Európe väčší a silnejší investori, napríklad v oblasti plynu, ako je Ruhrgas, Gaz de France a Gazprom? Respektíve v oblasti telekomunikácií už tu prítomný nemecký gigant? Vždy keď bolo treba zmanipulovať občanov, aby sa neprotivili odovzdávaniu nášho národného striebra za veľmi nízke ceny, ako tromf sa vytiahla potreba získania nevyhnutných prostriedkov na sociálnu, zdravotnícku a školskú reformu. Robilo sa to, najmä keď išlo o veľké vysokoziskové slovenské odvetvia ako energetický priemysel, spoje, SPP. Teraz sa tiež tvrdí, že majetok ľudu treba predávať cudzincom preto, lebo sú potrebné peniaze na spomínané reformy. Pozrime sa na vec bližšie. Tvrdí sa, že peniaze budú použité na zdravotnícke, sociálne a iné zabezpečenie občanov. Minister zdravotníctva už nariadil, aby občania doplácali na lieky nielen o 30 % viac, ako budú rásť ceny energie, ale v niektorých prípadoch už dnes občania doplácajú na lieky viac ako pred 1. októbrom. Okrem toho vláda chce ušetriť na pacientoch miliardy korún a pán Zajac to dešifruje ako: budeš platiť za pobyt v nemocnici, za stravu, dokonca 20 korún za recept. Čo si o tom má myslieť občan, každodenne stresovaný zo strachu, či ešte bude mať na tie najelementárnejšie potreby. Minister zdravotníctva by zo svojej profesie a zo svojej funkcie mal vedieť, že strach je dnes najväčšou pliagou, ktorá devastuje zdravie ľudí. Preto ak mu neide o genocídu určitých sociálnych skupín, mal by skôr rozmýšľať, ako pomôcť občanom a vymierajúcemu národu. Chcem len pripomenúť, že samotné zvýšenie DPH na potraviny z 10 na 14 % postihne najmä dôchodcov, mladé a početné rodiny. Aký to bude mať dopad na zdravotný stav obyvateľstva, na kvalitu života, na pôrodnosť a úmrtnosť, o tom sa nehovorí. Sme za 6 % DPH na potraviny. Uľahčilo by to život rodiny. Bezprecedentná, ťaživá nezamestnanosť nás tlačí na dno už nejeden rok. Ani jedna ponovembrová vláda nedokázala vytvoriť účinný mechanizmus na riešenie kritickej situácie na trhu pracovnej sily. Dnes sa miera nezamestnanosti pohybuje okolo plus - mínus 20 %. To je jedna z hlavných príčin našich ťažkostí. Inými slovami, trh pracovnej sily je v dezolátnom stave. Dokonca možno povedať, že je rozvrátený. Dôrazne na túto skutočnosť upozornila aj OECD a Európska únia. Opatrenia týkajúce sa bezprostredne trhu pracovných síl, ktoré sú obsiahnuté vo vládnom vyhlásení a v návrhu rozpočtu na rok 2003, nemožno považovať za systémové, ale ani za rozvojové. Odborári sa oprávnene rozhorčujú nad laxným prístupom vlády k nezamestnanosti a k problémom trhu pracovnej sily. Vzťah štátu k pracovnej sile, k reprodukčnému procesu spoločenskej pracovnej sily vždy bol a bude indikátorom špecifickej váhy sociálneho charakteru ekonomiky, obrazom starostlivosti štátu o človeka. Mnohí ministri však do omrzenia opakujú, že občan je povinný sám sa o seba postarať. Tu sa vynára otázka, na čo je taký minister? V predvolebnej kampani takmer všetky politické strany sľubovali, že urobia všetko, aby sa slovenská ekonomika rozvíjala ako sociálne orientovaná. Bolo to už tu povedané. A aká je skutočnosť? Počuli sme to z programového vyhlásenia vlády. Vláda chce ušetriť 25 miliárd, aby deficit verejných financií neprekročil únosnú mieru. Je to logické, samozrejme a potrebné. O tom nikto nepochybuje. Občanov a odborníkov znepokojuje spôsob, akým to chce dosiahnuť. Na úkor čoho a koho chce vláda v nasledujúcich štyroch rokoch šetriť a aké budú dôsledky toho šetrenia pre jednotlivé sociálne skupiny obyvateľstva a pre Slovensko? Občan bude obšťastnený citeľným nárastom cien elektrickej energie, plynu, tepla a vody od 1. januára 2003, ktorý podstatne zníži aj tak už mizernú kvalitu života na hranici biedy, takmer milióna ľudí. A čo milionári, ktorí ich získali nie výrobou alebo čistým ziskom? O tom sa nič nehovorí. Nie sme za rovnú daň, ale za jej sprogresívnenie. Ako vidieť, spor nie je o tom, či treba šetriť, problém je v tom, že keď sa aj bude drasticky šetriť na občanovi, štátne výdavky budú viac ako 50 miliárd vyššie ako jeho príjmy a nič sa nevyrieši. Pri riešení najzávažnejšieho problému nezamestnanosti sa vláda spolieha na zahraničný kapitál. Skúsenosti za uplynulé desaťročie jednoznačne potvrdzujú, že to nie je a nebude cieľom zahraničného kapitálu. Cieľom zahraničného kapitálu je dosahovanie maximálneho zisku, a nie riešenie našich problémov. Veď doteraz všade, kde prišiel na Slovensko zahraničný kapitál, nezvyšoval sa počet pracovných miest, ale znižoval. Pripomeňme si len VSŽ Košice, Slovenské telekomunikácie, SPP, Slovnaft, energetika. Niekto by mohol povedať, že na Slovensku boli vybudované aj niektoré prevádzky na elektrokabeláž, na poťahy do áut a podobne. Odporúčame, aby si urobili súvahu zaniknutých a vzniknutých pracovných miest v dôsledku príchodu zahraničného kapitálu. Potom bude všetko jasné. V týchto dňoch prichádzajú na slovenský kapitálový trh zahraniční portfólioví investori a hľadajú možnosť ako najlepšie zarobiť. Ich hlavným cieľom je s malým kapitálom a nízkym rizikom dosiahnuť zisk. To, čo je dôležité pre ozdravenie chorej slovenskej ekonomiky, prílev priamych zahraničných investícií, na Slovensko neprichádza. Preto je nereálny a zavádzajúci predpoklad, že nám prílev zahraničného kapitálu vyrieši problém nezamestnanosti a iné problémy. Teória voľného trhu nevyrieši naše boľavé miesta. Je to nereálne dnes. Takisto by sa nemali vytvárať škodlivé ilúzie okolo súčasného kurzu slovenskej koruny oproti euru. Odborníci otvorene hovoria, že je to bublina, ktorá vznikla na inom ako na ekonomickom základe. Mohlo by byť veľmi škodlivé vychádzať z tohto krátkodobého efektu v reálnych ekonomických kalkuláciách. Vážené dámy, vážení páni, niekoľko poznámok k zahraničnej politike programového vyhlásenia vlády. Nemyslíme si, že členstvo Slovenskej republiky v NATO a v Európskej únii je prvoradá úloha. Členstvo vo všetkých medzinárodných štruktúrach netreba považovať za cieľ, ale za prostriedok dosahovania záujmov Slovenskej republiky. Sme za princíp priateľského spolunažívania rôznych kultúr a civilizácií. Naším cieľom je mierový svet bez zbraní, násilia a vykorisťovania. Sme za to, aby vláda vstupu Slovenska do NATO sa oprela o názor občanov, i keď ústava to po novele priamo nevyžaduje. Bol by to prejav priamej demokracie a jej súhlasné stanovisko, ktoré by vyšlo z referenda, by KSS rešpektovala. V tomto prípade KSS nevidí zmysel vstupu Slovenskej republiky do NATO, keď je možnosť obnoviť pôvodné poslanie OBSE ako univerzálnej európskej bezpečnostnej organizácie. Treba sa usilovať, aby celoeurópska bezpečnosť bola súčasťou celosvetovej bezpečnosti pod patronátom OSN. Každé nasadenie ozbrojených síl Slovenskej republiky v cudzine je potrebné podmieňovať súhlasom Národnej rady Slovenskej republiky a rozhodnutím Bezpečnostnej rady OSN. OSN považujeme za významný nástroj celosvetového kolektívneho politického rozhodovania. Sme za posilnenie jeho váhy pri riešení konfliktov na zásadách vzájomného rešpektovania a kolektívnej bezpečnosti. OSN musí byť suverénna organizácia a nesmie byť pod vplyvom žiadnej mocnosti. Podporujeme rozhodujúcu úlohu OSN v boji s medzinárodným terorizmom v súlade s Chartou OSN. Sme za dôsledné uplatňovanie slovenského národného záujmu v procese vyjednávania o prípadnom vstupe Slovenskej republiky do EÚ. V rámci Európskej únie treba presadzovať rovnaké právo občanov Slovenska na voľný pohyb pracovných síl a zamestnanie v Európskej únii, rovnaké právo na spravodlivú odmenu za prácu a rovnaký prístup v príprave na povolanie a na dôchodkové a zdravotné zabezpečenie ako v ostatných členských štátoch. Žiadame zapracovať do programového vyhlásenia prijatie Európskeho zákonníka sociálneho zabezpečenia. Sme za integračné vzťahy Slovenskej republiky s Európskou úniou ako rovný s rovným pri zachovaní svojej vlastnej zvrchovanosti a suverenity, pri vlastnom rozhodovaní o osude svojej krajiny. Sme za vytváranie hlbších väzieb aj mimo rámca Európskej únie. Vláda a celá koalícia vychádzajú z toho, že EÚ je rovnocenné a solidárne partnerstvo. Všetci vieme, že zatiaľ to nie je rovnocenné a už vôbec nie solidárne partnerstvo. Zatiaľ je viac bojiskom za vlastné záujmy ako „súročenstvo“ štátu. Veľmi okato sa to prejavuje najmä v takej citlivej oblasti, akou je poľnohospodárska politika. Tu by potrebné bolo hovoriť pravdu ľuďom i o ťažkostiach, ktoré vznikajú pri asociačných dohodách. Ešte krátku poznámku k prioritám zahraničnej politiky. Myslím si, že žiadna rozumná slovenská vláda by nemala zanedbávať dobré vzťahy aj s Ruskom. Treba rešpektovať realitu. Slovensko môže zvyšovať svoju životnú úroveň iba na základe práce. Pri tom sme odkázaní na dovoz surovín a trhy pre naše výrobky. To je aj Ruská federácia. Že sa Rusko niekomu nepáči? Pre Mexiko USA nie je najmilší partner, ale usiluje sa o priateľské vzťahy. Preto vítame avizovanú návštevu predsedu vlády Slovenskej republiky v Ruskej federácii. Vážená Národná rada Slovenskej republiky, poslanecký klub za KSS, vychádzajúc zo svojho volebného programu, nemôže podporiť programové vyhlásenie vlády ako celok. Ak Národná rada prijme predložený program vlády a návrh štátneho rozpočtu na rok 2003, ktorý je jeho štartérom a súčasne azimutom, Slovensko sa vydá na cestu, ktorá síce bude plná obetí, ale nebude východiskom z krízy. Predbežne za tento experiment zaplatia ľudia 25 miliárd. Je až ťažké pomyslieť si, čo sa všetko za tým skrýva. Programové vyhlásenie sa môže premeniť na sociálny pogrom. Bola by to tragédia, sme za sociálne istoty a úctu k človeku. Ďakujem za pozornosť. (Potlesk.)