P. Minárik, poslanec: (2009-04-16):
Zo slovenskej strany sa  zdá byť tá racionalita vyššia, pretože potenciál na maďarskej strane je obmedzený počtom maďarskej menšiny a zdá sa, že podobnými krokmi sa podarilo dosiahnuť to, že naozaj maďarská menšina už nerozmýšľa nijak inak, len v nacionálnych termínoch, a preto volí stále na tomto princípe a volí iba jednu stranu napriek tomu, že ich voliči sú úplne rovnako rozvrstvení na ostatných štiepnych líniách ako slovenskí voliči. Napriek tomu všetkému slovenský nacionalizmus v politickom živote sa ustálil na nejakých 10 % plus, mínus niečo. Dosť na strašenie, dosť na mobilizáciu, ale zase nič na sebabičovanie. Takéto číslo je tu v strednej a dokonca v celej Európe bežné a často prekračované. Do tohto rozsahu sa s nacionalizmom napriek tomu, že naozaj je to cesta do pekla, dá žiť a dá sa eliminovať. Dá sa eliminovať, ak všetci chcú, ak na nacionalistov vyvíjajú všetci ostatní tlak, nepúšťajú ich k moci a tak trošku nekalkulujú sami s nacionálnymi hlasmi. Je prirodzené, že na druhej strane u menšiny je tá nacionalizácia väčšia. Dokonca je prirodzené, keď je oveľa väčšia. Ale je prirodzené, aj keď je úplne opačná? Keď je nad tých 90 %? Keď je obrátená k tomu pomeru väčšinového národa? My, Slováci nacionalizáciu maďarskej menšiny môžeme posúdiť hlavne podľa toho, ako sa správa ich politická elita. Vy, páni z SMK, či všetky otázky vidíte len cez prizmu nacionálnu? Či neexistujú už žiadne iné štiepne línie? Ako máme my posudzovať, že Edit Bauer je v EPP? Ako my máme posudzovať to, či praví alebo ľaví liberáli sú stále len v otázkach maďarských maďarskí? Ako máme posudzovať to, že sa tu vyskytuje endemit, politický endemit Karpatskej kotliny – nacionálny liberál? Ako si to máme vysvetliť? Dámy a páni, každá akcia vyvolá reakciu a najväčší problém je, ak sa táto reťaz nekontrolovateľne stupňuje a nikto nemá silu ju prerušiť. Dámy a páni, vy a my, teraz hovorím, vy Maďari, my Slováci, vy viete, že v pokojných časoch nemôžete vyhrať. Beda, ak si budete myslieť, že v nepokoji by ste vyhrať mohli, lebo my vieme, že v pokojných časoch prehrať nemôžeme, ale v nepokojných by sme prehrať mohli. A preto sa v pokojných časoch musíme pripraviť na to, že môžu prísť aj nepokojné a to je naša veľkorysosť voči vám, to, že si vybudujeme medzinárodnopolitické postavenie, pretože v nepokojných časoch môžeme vyhrať len tým, že budeme mať medzinárodnú verejnú mienku za chrbtom. Dámy a páni, využime na to pokojné časy a uvedomme si, že  spolu môžeme vyhrať len v pokojných časoch. Takže, udržiavajme ich, buďme tolerantní a vychádzajme si navzájom v ústrety. Keď budete brániť svoje práva, tak ich bráňte tu, v parlamente. Nech váš predseda Csáky sedí tu, keď hovoríte, že sa prerokúva taký dôležitý zákon, ktorý siaha na vaše práva. Tak ako tu mal sedieť pri učebnicovom zákone a tak, ako tu nesedel vtedy, nesedí tu ani dnes. Dámy a páni, ste tu štyria, štyria. Takto bránite svoje tak hrozne ohrozené práva? Sú dve cesty, ako sa vyrovnať s týmto nacionálnym problémom. Jedna cesta je cesta zvyšovania tlaku. Druhá cesta je ukázať pokojnú silu a z nej vyplývajúcu veľkorysosť. Takto sa pristupovalo aj k tomuto zákonu. Tento zákon prijala mečiarovsko-andelovsko-móricovská garnitúra v ´95. Prijala ho dokonca tak, že Ústavný súd ho už v ´97 musel korigovať a pod to bol podpísaný akademik Čič ako predseda Ústavného súdu. My sme v ´99 dvakrát tento zákon jemne uvoľnili, keď sme povolili vysvedčenia a nejakú zdravotnícku komunikáciu. A neskôr ešte raz, keď sa z tohto zákona vypustili sankcie. Dnes sa tam sankcie znova zavádzajú, dnes sa ten inkriminovaný, Ústavným súdom vypustený článok vracia, aj keď, samozrejme, v modifikovanej podobe, aby nenarazil na neústavnosť. Toto sú vaše prístupy, pán minister, to boli naše prístupy. To ukazuje, že naše pohľady v tomto sú rozdielne tak, ako prakticky vo všetkom, a preto som rád, že nie som s vami vo vláde a ak mi to niekto pripisuje, že nikto, kto má v názve kresťanský, s vami vo vláde nie je. Dámy a páni, napriek tomu, čo som povedal o maďarskej reprezentácii, pretože tento návrh nerieši nič, čo by bolo v tejto krajine skutočným problémom, resp. čo by bolo problémom pre Slovensko, slovenský národ a prijatie tejto novely by mohlo pre túto krajinu priniesť problémy minimálne v subjektívnom pocite nepohody niektorých občanov, dávam návrh, aby sa Národná rada Slovenskej republiky uzniesla nepokračovať v prerokúvaní tohto návrhu, t. j. postupovať podľa § 73 ods. 3 písm. b). Ešte jednu malú poznámku. Je mi trošku ľúto, že pri prerokúvaní tohto návrhu na spravodajskej stoličke nereprezentuje výbor pre kultúru a médiá niekto z dvojice poslancov Rafaj, Chelemendik. Dokreslilo by to zmysel návrhu a v druhom prípade aj zmysluplnosť tohto návrhu. Dámy a páni, ukážme svoju silu a kto je silný, môže byť aj veľkorysý. (Potlesk.)