B. Bugár, podpredseda NR SR: (2002-05-22):
Nech sa páči, pán minister, máte slovo. J. Stank, minister obrany SR: Vážený pán predsedajúci, panie poslankyne, páni poslanci. Ja váženému pánovi poslancovi Števčekovi musím trošku oponovať. Myslím si, že armáda aj vláda má jasno a môžem na mnohých príkladoch dokumentovať, že rešpektuje hlasy opozície. A keby som chcel začať týmto dokumentovaním, tak začnem bezpečnostnou stratégiou, obrannou stratégiou, vojenskou stratégiou. Bezpečnostná stratégia, ktorá začína záujmami, základnými záujmami štátu, životnými záujmami štátu, z nich vychádza. Jeden z tých základných záujmov štátu je napríklad stabilita stredoeurópskeho regiónu, ktorá je uvedená v stratégii, ktorú ste schválili konsenzuálne. Jeden z tých základných záujmov štátu je stabilita stredoeurópskeho regiónu založená na plnohodnotnom členstve Slovenskej republiky v Európskej únii a NATO. To je veľmi dôležité východisko a je formulované ako vitálny záujem štátu. Snažíme sa, a to je myslím si, že politika, celková politika ministerstva obrany, aspoň pokiaľ ja vediem toto ministerstvo, o to, aby sme každý odborný názor uvážili, aby sme sa s ním zaoberali, aby sme rešpektovali tieto odborné názory a eliminovali isté politické nánosy alebo politické prístupy z tohto procesu. A ukázalo sa, že tento postup má svoje efekty, ukázalo sa to naposledy na schválení zákona, ústavného zákona o bezpečnosti, kde zo stotrinásť prítomných poslancov všetci prítomní hlasovali za tento ústavný zákon. A ja sa domnievam, že aj tento zákon, ktorý tu máme, je v takom stave, že sa na ňom môže získať rozsiahly konsenzus v Národnej rade. Boli tu spomínané, ja sa nechcem teraz vracať k ústavnému zákonu o bezpečnosti napriek tomu, že tento bol z veľkej časti predmetom vystúpenia pána poslanca Andrejčáka. Ja tu môžem povedať s plnou zodpovednosťou, že na ministerstve obrany nijak nebagatelizujeme tento ústavný zákon. Hneď po jeho prijatí sme pristúpili k opatreniam, ktoré povedú k jeho realizácii vrátane toho článku 6 odsek 2, pán poslanec, ktorý hovorí o tom, že máme predkladať, respektíve vláda má predkladať Národnej rade na schválenie rozvojové programy a plány vrátane ich finančného zabezpečenia. Včera na kolégiu ministra bol schválený programový plán rezortu na roky 2003 až 2008. To je metódou programového, metódou obranného plánovania urobený kompletný programový plán, ktorý najneskoršie do jedného mesiaca príde do Národnej rady k vám do výboru, aby ste ho posúdili a schválili úplne v súlade a intenciách s týmto článkom 6 odsekom 2. Ja som sa vždy hlásil a hovorím to aj teraz zodpovedne k tomu, že si myslím, že je dobré a že je výhodné pre ministerstvo obrany, aby Národná rada mala väčšiu ingerenciu v týchto oblastiach rozvoja a výstavby ozbrojených síl a myslím si, že túto možnosť, ktorú nám dáva spomínané ustanovenie ústavného zákona, využijeme tak, aby sme získali dlhodobý, finančne zabezpečený rozvojový plán, ktorý bude na prospech tohto štátu, na prospech jeho bezpečnosti a jeho ozbrojených síl. Boli tu poznámky k reforme zo strany pána poslanca Hofbauera v súvislosti s tým, že koncipujeme malú armádu a že tá armáda je tak malá, že nebude schopná vlastne garantovať suverenitu štátu, jeho územnú celistvosť a plniť skrátka tie základné funkcie. Ja viem, že to nie je predmetom momentálne tohto zákona, ktorý predkladáme, ale dovoľte mi, aby som v tejto súvislosti povedal niekoľko čísiel. V roku 1993 mala naša armáda zhruba 13-tisíc dôstojníkov, 12-tisíc občianskych zamestnancov a 26-tisíc vojakov základnej služby. V roku 2000 mala táto armáda opäť 13-tisíc dôstojníkov, opäť 12-tisíc občianskych zamestnancov alebo 12,5-tisíca a 13-tisíc vojakov základnej služby. Tá armáda, o ktorej hovoril aj pán poslanec Hofbauer, bude mať tých bojovníkov nie 13-tisíc, ale 16-tisíc, ale iba 3-tisíc dôstojníkov, 3,5-tisíca dôstojníkov a 4,5-tisíca občianskych zamestnancov. Čiže domnievam sa, že posilníme práve tú zložku, tú výkonnú zložku v tejto armáde v smere profesionalizácie, to znamená namiesto dnešných 13-tisíc vojakov základnej služby bude 16-tisíc profesionálnych vojakov slúžiť v Armáde Slovenskej republiky, a ja sa domnievam, že sa to pozitívne prejaví aj pri plnení funkcií, ktoré táto armáda má. Chcel by som oceniť konsenzus alebo oceniť prístup, ktorý sa prejavil pri prerokúvaní tohto zákona, dôležitého zákona o obrane opäť tiež vo výbore pre obranu a bezpečnosť. Náš prístup znova bol taký, že sme sa usilovali so všetkými poslancami diskutovať a ich návrhy prepracovať alebo upraviť do takej polohy, aby boli legislatívne prijateľné, bolo to mnoho hodín diskusií, verím, že na solídnej odbornej úrovni. Dovoľte mi, aby som sa vyjadril ešte k tomu problému, ktorý sa ukazuje ako základný, a to sú okresné vojenské správy. Ja viem, že každý máme svoje korene v niektorom z regiónov Slovenskej republiky. Je pochopiteľné, že pri takýchto zmenách, ktoré sa týkajú celého územia, sa, samozrejme, každý usiluje hájiť záujmy svojho regiónu. Napriek tomu si dovolím vás požiadať, aby ste pri posudzovaní tejto otázky zohľadnili celoštátny záujem a podporili pozmeňujúci návrh pána poslanca Tuchyňu v alternatíve číslo jeden, t. j. na vytvorenie troch vyšších vojenských správ, neskôr po roku jednu a osem územných vojenských správ. Tento návrh je akceptovateľný a bol akceptovaný aj ministerstvom obrany aj vládou Slovenskej republiky dodatočne, a to preto, že od roku 2002 dochádza k výraznému znižovaniu úloh v oblasti mobilizačného doplňovania ozbrojených síl, mohol by som hovoriť o konkrétnych číslach. V oblasti mierového doplňovania ozbrojených síl takisto dochádza, ja som tie čísla uvádzal v úvodnom slove, a dochádza tiež k predĺženiu časových noriem na ich plnenie. Pokiaľ ide o pripomienku, že navrhovaným riešením sa vzďaľuje od občana, uvádzam len toľko, že k zamedzeniu takého vzdialenia bude vytvorených 24 stálych odvodových komisií, ktorých úlohou bude vykonávať odvody a zabezpečovať styk s občanmi pri plnení brannej povinnosti vo všetkých krajských a okresných mestách v priebehu celého roka. Tiež veľmi podstatné je aj to, že na zabezpečenie výkonu štátnej správy na úseku obrany v súčasnej organizačnej štruktúre sme v roku 2001 vynaložili 623 miliónov Sk korún a zmenou organizačnej štruktúry na tri vyššie územné celky a osem územných vojenských správ sa predpokladá zníženie finančných nákladov na 200 miliónov. To znamená, že každoročne by sa týmto ušetrilo 400 miliónov, a keďže sme regulovaní a aj budeme, predpokladám, regulovaní cez podiel na hrubom domácom produkte, tak tieto prostriedky by sa mohli použiť na iné oblasti, povedzme, na modernizáciu, alebo na iné oblasti, ktoré sú dôležité preto, aby sa zlepšil tento stav. Ja si skutočne nemyslím, že najlepšia reforma je zachovať súčasný stav. Preto prosím ešte raz o podporu tohto pozmeňujúceho návrhu. Ďakujem pekne.