Kollár, Jozef, poslanec NR SR (2015-05-20):
Takže, ak dovolíte, vážený pán, pani predsedajúca, dámy a páni, vážený pán predkladateľ podpredseda vlády, vrátim sa k tomu bodu, kde som skončil, to bol komentár k objemu neplatených žiadostí o platbu a objem nepreplatených súhrnných žiadostí o platbu dosiahol hrozivých 990 mil. eur, z toho 661 mil. eur rezultuje zo siedmich zablokovaných operačných programov, ktoré sú zablokované aj k dnešnému dňu. Keď som sa obrátil listom na pani Majerovú na ministerstve financií, či sa nezapodieva aj domáci slovenský audit kvalifikovanými odhadmi, ako dopadne miera nečerpania eurofondov k ultimu tohto roka, ako dopadne objem korekcií ku koncu tohto roka, dostal som odpoveď, že takéto údaje nemá ministerstvo financií k dispozícii. Kto z vás niekedy riadil súkromnú firmu v súkromnom biznise, tak vie, že každý zodpovedný šéf zodpovednej súkromnej firmy pomaly na mesačnej báze, tí lepší na týždennej báze majú urobenú predikciu, ako skončí pre danú spoločnosť, pre obchodnú spoločnosť hospodársky rok k 31. 12. A tú svoju predikciu refrešujú vlastne každý mesiac, opakujem, tie lepšie spoločnosti každý týždeň. Naše ministerstvo financií ešte dnes nepovažuje za potrebné na konci mája zapodievať sa aspoň kvalifikovanými odhadmi, ako to celé dopadne k ultimu tohto roka. Pokiaľ ide o dosiahnutý progres v negociáciách o odblokovaní siedmich zablokovaných operačných programov, pokiaľ ide o mieru nevyčerpania eurofondov, pokiaľ ide o mieru korekcií, absolútne nikto v tejto krajine zo zodpovedných nemá záujem ani o túto predikciu. A poviem vám prečo, pán minister Vážny. Dôvod je celkom prozaický a v tomto vás aj celkom človečensky chápem, pretože všetkým bude vyhovovať, všetkým zodpovedným, aby sa tieto údaje dostali na stôl po parlamentných voľbách 2016. To je úplne normálne, stačí to len priznať. Takže, dámy a páni, zlyhanie Roberta Fica pri finančnom riadení eurofondov znamená pre krajinu dve veci. Po prvé, znamená pre krajinu stratu príležitostí a po druhé, spôsobuje Slovensku neodvrátiteľné ekonomické škody. Prečo som dal ekonomickým škodám prívlastok neodvrátiteľné? Je to z toho dôvodu, že v oblasti eurofondov čerpanie pre krajinu nepozná právo na reparát. Žiadna členská krajina nemá možnosť opravy. Nemá druhú šancu, ak chcete, a toto tvrdenie podložím troma vecami. Po prvé, to, čo nevyčerpáme do 31. decembra tohto roku, to Slovensku definitívne prepadne. Ja chápem, že v správe pán minister Vážny uvádza finančné nástroje, to budú tie nevyčerpané eurofondy, ktoré by sa mali použiť na projekt JESSICA na napumpovanie fondu rozvoja bývania alebo na finančné nástroje, myslím, že kedysi bola aj úvaha o nadopumpovaní Slovenského investičného holdingu, ak sa nemýlim. Len nebuďme snílkovia, buďme realisti, stojme obidvoma nohami pevne na zemi a povedzme si celkom úprimne, že potrebujeme do konca tohto roku vyčerpať sumu približne 3,5 mld. eur. Nechcite nám nikto z vás nahovoriť, že túto sumu dokážete vyčerpať napríklad v tom spomínanom fonde rozvoja bývania. Druhé, druhý argument, prečo tvrdím, že zlyhanie Roberta Fica v oblasti čerpania eurofondov spôsobuje krajine neodvrátiteľné ekonomické škody, je ten, že aj tie projekty, ktoré do 31. decembra tohto roku nebudú sfinalizované, odovzdané, skolaudované, prestrihnutá páska, tak u tých projektov budú musieť majitelia tých projektov vrátiť aj tie peniaze, ktoré už doposiaľ na daný projekt vyčerpali. Poviem príklad. Vy ste použili včera na finančnom výbore taký príklad sústružníka, ktorý chce 50-tisícový sústruh z eurofondov, čo znamená nenávratnú pomoc zo štrukturálnych fondov. Ak, pripusťme, že niekto robí takýto relatívne malý projekt modelovo za 300-tis. eur a pripusťme, že už vyčerpal 180-tis. Eur, ak ten projekt nedokončí do 31. decembra, tak nielenže nedostane zaplatený ten zvyšok 120-tis. eur, ale bude musieť vrátiť aj tých 180-tis. eur, čiže inými slovami, citujem ministra Vážneho: „dokončí si ten projekt, ale za svoje“. Na tom by, dámy a páni, nebolo absolútne nič zlé, pokiaľ by tým, kto na to doplatí, bola súkromná osoba. Obchodná spoločnosť vstúpila so žiadosťou do europrojektu, nedokázala ho dokončiť do konca programovacieho obdobia, tak ho dokončí, ale za svoje. Ja sa pýtam ale, čo urobíte v prípade, ak tým aunerom, ak tým vlastníkom toho projektu je subjekt verejnej správy? Čo v takomto prípade? Za čo to dokončí, nielen za čo to dokončí, ale bude musieť vrátiť aj tie prostriedky, ktoré už vyčerpal subjekt verejnej správy? Typický príklad – slovenský štatistický úrad, 22 mil. eur. Čo urobila pani Benkovičová, šéfka slovenského štatistického úradu? Urobila jednu možnože chybu a určite nebolo to príjemné ani premiérovi Robertovi Ficovi, zavesila na oficiálnu stránku slovenského štatistického úradu súbor 16-tich projektov z operačného programu Informatizácia spoločnosti v celkovej sume 430 eur, chcela ukázať, že nielen my sme zlí na štatistickom úrade, aj ostatní majú problémy, a uviedla tam dole, pod tú tabuľku excelovskú, takú vážnu vetu, miera korekcií plošne uplatňovaná nad všetkými 16-timi projektmi je vo výške 25 %. A teraz ja sa pýtam dve otázky, pán minister Vážny, 25 % zo 430 mil. je približne 110 mil. eur. Tak som teda hľadal objem korekcií v OPIS-e, v operačnom programe Informatizácie spoločnosti z oficiálnych dát, z oficiálnych štatistík ministerstva financií na základe uznesenia, ktoré som navrhol a ktoré bolo schválené aj poslancami SMER-u v októbri minulý rok a tam som našiel, že celkový objem korekcií, to sú tie údaje tuto priamo podo mnou v strede, ktoré vidíte, je k dnešnému dňu vo výške 293 mil., to sú korekcie voči zdrojom Európskej únie, aj korekcie voči zdrojom zo štátneho rozpočtu. Čiže zaokrúhlime si to na sumu 300 mil. eur, ale keď tam budete hľadať položkovité členenie podľa operačných programov, tak sa dozviete, že v OPIS-e sú korekcie len vo výške 2,3 mil. eur; 1,9 voči zdrojom EÚ a nejakých 300-tis. voči zdrojom štátneho rozpočtu. Čiže niečo málo cez 2 mil. eur. Ja sa teda pýtam, odkiaľ došla pani Benkovičová k záveru, že v 16. projektoch operačného programu Informatizácia spoločnosti majú byť korekcie plošné 25 %, a to je vo výške 110 mil. eur, keď ten istý údaj v oficiálnych štatistikách ministerstva financií figuruje vo výške 2,3 mil. eur? Aký je rozdiel medzi stovkou a dvojkou? Päťdesiatnásobný. Kde sa nám zrodil takýto brutálny rozdiel? A ja vám odpoviem na to, pán minister Vážny. Ten rozdiel spočíva v tom, v dvoch veciach. Po prvé, to, čo uvádza štatistický úrad na svojej stránke, tie 25-percentné plošné korekcie v OPIS-e a tých 110 mil. eur, to sú korekcie, ktoré ešte neboli notifikované zo strany Európskej komisie. To bola len marketingová chabá snaha pani Benkovičovej ukázať, že ja 22 miliónov? Však aj druhí, pozrite sa, 16 projektov, však aj ostatní majú prúser, nielen ja. A celý prúser sa volá 110 mil. eur korekcií. Na mňa v štatistickom úrade pripadá 22 miliónov. Chcela toto marketingovo dosiahnuť. Bola to chabá snaha. No len, bolo by to naozaj komické, keby to nebolo tragické. Keď toto mal vysvetlil Robert Fico v Dialógoch Slovenského rozhlasu u Dobšinského, tak povedal: „Viete, kvôli čomu to je? Domáce pravidlá auditu na Slovensku sú prísnejšie, ako tie bruselské. To je ten dôvod, viete. To my sme len takí prísnejší, jak v tom Bruseli, no tak, tak preto to tak je.“ No jasné, laická verejnosť zaťapuškala a povedala hurá, premiér nám to teraz tak vysvetlil. Nieže sme zlí, že my sme pochybili na Slovensku, my sme naopak prísnejší, my sme konzervatívnejší. My podnikáme s eurofondami obozretnejšie, ako kážu bruselské pravidlá. No a teraz, ako dopadla tá kauza štatistického úradu? Dopadla tak, že pani Benkovičová nemôže zaplatiť 22 mil. eur, lebo to sú peniaze, ktoré už dostal zhotoviteľ projektu, bol to nejaký IT projekt na štatistike. Ten zhotoviteľ tie peniaze dostal, len Brusel nám ich nepreplatil. Tak teraz, čo s nimi? No nemôže štatistický úrad vyhlásiť, preboha, konkurz sám na seba, nie? Kto nám bude spočítavať výsledky parlamentných volieb v marci 2016? No tak štatistický úrad nemá vo vlastnej rozpočtovej kapitole len tak navyše 22 mil., z čoho by to uhradil. Čo urobí? Požiada – a myslím, že už aj požiadal – Ministerstvo financií o splátkový kalendár. No len nedajme sa opäť učičíkať, tak ako sa to snaží Robert Fico urobiť voči laickej verejnosti. Nielenže sme nedokázali využiť 22 mil. eur zo zdrojov Európskej únie, ale navyše ich formou splátkového kalendára dostane pani Benkovičová zo zdrojov štátneho rozpočtu. A to sú tie peniaze, o ktorých kolega Hlina hovoril vo faktických na niektorých mojich predrečníkov, ktoré mohli byť použité na zvýšenie platov učiteľov, zdravotných sestier a tak ďalej a tak ďalej. Toto nemal odvahu priznať premiér Fico v Sobotných dialógoch u Dobšinského, ale naopak sa tváril v domnení, že eurofondom na Slovensku takmer nikto nerozumie, že to len tie naše slovenské pravidlá sú prísnejšie. A druhé, ešte smutnejšie konštatovanie je to, že existujú na Slovensku, prosím vás, projekty, ktoré prapôvodne boli požadované a začali sa realizovať ako projekty kryté z nenávratnej pomoci zo štrukturálnych alebo kohéznych fondov a potom, čo ste zistili, že po takomto prúseri, ktorý nastal, nemá absolútne najmenšiu šancu, že to Brusel preplatí, tak ste ani o to preplatenie nepožiadali. To znamená, ak vidíte údaje tuto podo mnou na tomto grafe, to je ten narastajúci objem korekcií, tak tam nenájdete úplne všetky zlyhania. A toto nie je ešte zďaleka to pravé, nie krivé, ale rovné zrkadlo, ako vyzerá objem finančných korekcií v prípade eurofondov na Slovensku. Pretože vy už keď máte ten ciťák, že toto vám Brusel nepreplatí, tak to ani neputuje do rúk pani Majerovej na ministerstve financií, neputuje to vôbec do Bruselu, jednoducho sa to neobjaví v tom prvom grafe a to sú nepreplatené žiadosti o platbu. Vy to ani do toho Bruselu už pre istotu nepošlete. No však to zaplatí subjekt, v tomto prípade štatistický úrad z vlastných zdrojov, z vlastnej kapitoly. A ten subjekt peniaze nemá. Konkurz na seba vyhlásiť nemôže, no tak požiada o peniažky ministra Kažimíra. Ani on nemá takéto peniaze naporúdzi zajtra, no tak si pripravíme splátkový kalendár, rozbalíme to do niekoľkých rokov. No ale zaplatia to, pán Vážny, aj vaše deti, aj vaši vnuci zo svojich daní, keď raz budú dospelí a budú zarábať peniaze. To je proste holá pravda, to je tak. No a posledný argument, prečo tvrdím, že zlyhanie Roberta Fica v oblasti eurofondov znamená nevyužitie potencionálu pre krajinu a súčasne znamená neodvrátiteľné ekonomické škody, hovorím preto neodvrátiteľné, a to je ten tretí argument, to je ten, že po roku 2020 sa Slovenská republika stane čistým platcom. Čiže tak, ako máme dnes tú netto pozíciu, aj dnes platíme do Európskej únie, ale keď si zoberieme brutto príjmy, brutto platby a urobíme netto pozíciu, tak dnes sme čistý prijímateľ. Po roku 2020 budeme čistým platcom. O to je to konštatovanie a všetky konštatovania v mojom vystúpení sú o to alarmujúcejšie. To, čo vidíte na tom grafe po mojej pravici, to sú tie zablokované žiadosti o platbu. Tam si treba uvedomiť, lebo bola neskonalá polemika, dokonca na finančnom výbore, čo som bol šokovaný, že členovia finančného výboru v tom nemajú jasno, aký má toto dopad na štátny rozpočet? Až nakoniec sme sa dopátrali aj oficiálneho stanoviska ministerstva financií, ktoré jasne potvrdilo, že zablokované žiadosti o platbu spôsobujú nelikviditu programových účtov jednotlivých operačných programov a to má priamy negatívny dopad na hotovostné toky štátneho rozpočtu. Inými slovami, ak si zoberiete cash flow hotovostné toky, tak dnes štátnemu rozpočtu chýba 990 mil. eur. To je objem nepreplatených súhrnných žiadostí o platbu, podčiarkujem ešte raz, s priamym dopadom na hotovostný schodok štátneho rozpočtu. Tá suma 990 mil. eur nie je uhrádzaná do príjmov jednotlivých kapitol a v princípe platí, že má potenciál sa táto suma znižovať, ale len v prípade, že dôjde k progresu v negociácii riadiacich orgánov, pokiaľ ide o odblokovanie spomínaných siedmich operačných programov. Ja sa chcem opýtať, pán minister Vážny, skúste potom vo svojej reakcii povedať plénu, povedať poslancom, ako vy odhadujete spomínaný progres? Kedy očakávate, ktoré operačné programy budú odblokované? Hovorím o tých piatich kľúčových, tie dva sme sa zhodli, že sú zablokované čiastočne. Hovorím o tých piatich kľúčových. A to je opäť ten problém, že na Slovensku sú tie pašalíky rozdané tak, že máme, myslím, 12 alebo 13 operačných programov, nad nimi je 13 riadiacich orgánov, no a každý si chce utrhnúť to svoje. A už zďaleka neplatí len to, čo za vlády Roberta Fica I., kedy jedného dňa, ako som spomínal, sa premiér zobudil a zistil, že máme operačných programov osem a z toho šesť je pod kontrolou Slovenskej národnej strany alebo ministrov za SNS. Tak sa rýchlo vyrobili ďalšie tri nové operačné programy. Čuduj sa svete, všetky tie tri nové skončili v kompetencii ministrov za SMER – sociálnu demokraciu. No ale dnes je situácia podobná. Nedajme sa pomýliť tým, že máme vládu jednej strany, vládu SMER-u, pretože aj vnútri tejto jednej strany, jedinečnej strany, sa nachádzajú záujmové skupiny. Povráva sa tu, že košická skupina, bratislavská skupina, taká skupina. Čiže opäť, Slovensko sa nepohne, a tu chcem varovať, ani pre obdobie rokov 2014 – 2020 sa nepohne dopredu s problémom neefektívneho čerpania alebo, ak chcete, neschopnosti vyčerpať eurofondy až dovtedy, kým nebude celý proces finančného riadenia eurofondov sústredený, zcentralizovaný do jedného jediného bodu. Nech tam pracuje dvanásť riadiacich orgánov, pretože každý operačný program má nad sebou strechu, riadiaci orgán, ale nech sú tie riadiace orgány zcentralizované do jedného bodu. Vtedy bude riadenie, finančné riadenie eurofondov plne profesionálne a vtedy bude aj minimalizovaný priestor pre korupciu alebo, ak chcete, pre uspokojovanie ekonomických záujmov rôznych záujmových skupín, ktoré, podčiarkujem, existujú aj v single party, aj v jednej strane SMER. Čiže to nebol len problém toho triumvirátu Fico, Slota, Mečiar. Keď sa pozrieme na korekcie, ktoré sú tu podo mnou, to je tá výška zhruba 293 mil. eur, tak treba rovnako skonštatovať, že toto sú peniaze, ktoré sú pre Slovenskú republiku nenávratne stratené. A to je druhé klamstvo Roberta Fica, ak tvrdil, opäť v historických Dialógoch Slovenského rozhlasu u pána Dobšinského, keď povedal: „Aké prepadnutia? Aké korekcie? Všetky peniaze sú“, citujem Roberta Fica, „na jednej kope. Slovensko nič nestratí, Slovensko o nič nepríde, všetko je na jednej kope.“ No nie je to tak. Tie korekcie, je priamo uvedená veta v liste Waltera Deffaau z leta minulého roka, ktorá hovorí o tom, že nemôžete tie peniaze použiť na tie operačné osi, v ktorých došlo v minulosti k systémovému zlyhaniu. To je proste jednoducho nemožné. To je holý fakt. A na strane druhej ešte platí navyše, že tieto korekcie, opakujem opäť, majú priamy negatívny dopad na hotovostné toky, na hotovostný schodok štátneho rozpočtu. Opäť holý fakt. Len ja rozumiem tomu, že premiér sa opäť spolieha, že poslucháči Sobotných dialógov, nazvime to, 90% z nich je laická verejnosť a tá sa zavádza pomerne rýchlo a pomerne jednoducho a pomerne s ľahkosťou. Niektorý z českých filozofov povedal „s lehkostí bytí“, hej? Proste on to tak, tak povie elegantne. (Reakcia z pléna.) Áno, ja budem veľmi sa tešiť na pani primátorku Humenného pani Vaľovú, keď vo faktickej na moje vystúpenie povie, v čom som zavádzal a povie, v čom som hovoril fakticky nepravdu. Vidíte, akú ja mám, vidíte, akú ja mám ťažkú situáciu oproti vám? Alebo oproti premiérovi Ficovi, že ja vôbec nezavádzam. A hovoriť pravdu je niekedy brutálne ťažké, pani primátorka, brutálne ťažké. Ja som tiež východniar ako vy, ale hovoriť pravdu je niekedy veľmi ťažké, pretože pravda bolí. A preto s tou neuveriteľnou lehkostí bytí sa ľahko skonštatuje, citujem premiéra Fica: „Aké prepadnutie? Čoho prepadnutie? Aká Benkovičová? Aký štatistický úrad? Akých 22 miliónov? My máme len prísnejšie pravidlá na Slovensku, ako má Brusel. Nič sa nestalo. A čo nám prepadne? Aké korekcie? Peniažky sú na jednej kope a to sú naše slovenské peniaze. Nikto o ne nepríde, oni sú na jednej kope.“ A preto som dnes dal cez médiá verejnú výzvu ministrovi Vážnemu. Počúvajte dobre, to hovorím aj vám teraz, pani primátorka. Ak nastane pravda, ak sa stane to, čo hovorí 15-stranová správa pána podpredsedu vlády, že za programové obdobie 2007 až 2013 Slovenská republika príde len o dvesto sedemdesiat, myslím, tri mil. eur, je tak, pán minister Vážny? Toto uvádzate v správe. Ak to takto dopadne, tak ja dávam do sazky celý môj osobný majetok. (Reakcia z pléna.) Do stávky, do stávky. Do stávky, aby nedošlo k nedorozumeniu, ktorý je promile, zlomkom majetku pána podpredsedu vlády. Ak je férový človek, nech tú stávku prijme. Ak si stojí za tým, čo napísal do tej svojej 15-stranovej správy, že Slovensko príde za programové obdobie sedem až trinásť o 273 mil. eur, tak uzatvorme túto stávku. Ja som pripravený tú stávku uzatvoriť. Takže, pani primátorka, nechcem a je aj neinteligentné, aj nie celkom kóšer voči dáme diskutovať takto s vami z pléna. Opakujem, prihláste sa vo faktickej a povedzte jeden jediný fakt z môjho vystúpenia, v ktorom som klamal a zavádzal. Budete to mať veľmi zložité, dopredu upozorňujem, pretože všetky dáta, všetky open-sources dáta z otvorených zdrojov, ktoré som uvádzal, sú buď zo zdroja ministerstva financií alebo zo zdroja Európskej komisie. Toto je holý fakt. Takže ešte raz teda zopakujem a vrátim sa k meritu veci. Peniaze, ktoré predstavujú korekcie, sú pre Slovensko definitívne stratené a navyše budú tieto korekcie, ak budú uplatňované voči subjektu verejnej správy, bude ich musieť dotknutý subjekt uhradiť z vlastnej kapitoly, teda zo štátneho rozpočtu a teda z daní nás všetkých. Takže to, čo sa nám tu snaží pomenovať pán minister Vážny v predloženej správe, to je naozaj len karikatúra efektívneho finančného riadenia eurofondov. To je naozaj karikatúra toho, ako by skutočne efektívne riadenie eurofondov malo vyzerať. A čo je pre mňa poburujúce, že takéto zlyhanie dokáže nie Robert Fico, lebo vyslal ten svoj ľudský štít, na čelo ktorého postavil pána podpredsedu Vážneho, ktorý nemá vôbec nič spoločné s politickou zodpovednosťou za prúser z rokov sedem až trinásť. A keď nejakú má, tú zodpovednosť, tak len za rezort dopravy, keďže bol vtedy ministrom dopravy. Tak ešte aj táto správa sa snaží totálne zlyhanie predať ako úspech. V tej správe sa dočítate, že programové obdobie 7 až 13 dopadne presne tak, teraz parafrázujem texty tejto správy vašej, že dopadne presne tak, ako programové obdobie 2004 až 2006. Čiže Slovenská republika vyčerpá 100 %. Toto je tam v tej správe napísané. Zatiaľ čo tvrdenia, za ktorými si stojím, že nám prepadnú eurofondy, otázka už je len, či to bude miliarda, alebo 2 mld. eur, tie tvrdenia sú hneď v úvode tejto správy uvedené ako nepodložené, ako bohapusté špekulácie. Ja sa teda pýtam, pán minister Vážny, vy ste opreli svoje tvrdenie, že vyčerpáme všetko, tak ako, tak úspešne, ako v rokoch 4 až 6, 2006? Ja sa pýtam, vy ste to svoje tvrdenie opreli o čo? O extrapoláciu grafov. Zobrali ste si tú rastúcu dynamiku, ja neviem, v roku 2012, 2013 a nejako ste sa tak spoľahli, že rovnaký priebeh bude mať tá krivka aj roku 2015. Tak o túto extrapoláciu toho grafu ste to opreli, plus ste tam doplnili to zatepľovanie budov, Jessicu a neviem, čo všetko, finančné nástroje a došli ste k poznaniu, že vyčerpáme všetko. A teraz moja otázka znie: chcete tvrdiť, že Slovenská republika vyčerpá aj tie peniaze, ktoré sú už dnes zaúčtované na korekciách? To je 293 mil. eur. No 244 voči zdrojom Európskej únie a 40 neviem koľko 3 mil. voči zdrojom štátneho rozpočtu, všetky čísla mám v hlave, takže môžeme kľudne takto diskutovať ďalej. Preto hovorím o celkových sumárnych korekciách, že aj tento priestor dokážeme na Slovensku vyčerpať? To nemyslíte snáď vážne, aj keď nosíte to slovíčko vo svojom priezvisku. Skúste si potom pozrieť ešte raz ten list Waltera Deffaau, ktorý 30. júla použil také anglické slovo, že „can not be reused“. Vám to poviem po slovensky, tieto peniaze nemôžu byť znova použité, to je to re-used, reused, nemôžu byť znovu použité na tie prioritné osi, v ktorých došlo k systémovému zlyhaniu. A keď na jednej strane, a teraz vám hovorím svoje úprimné argumenty, ktorými podkladám svoje tvrdenie, ak na jednej strane hovoríte nielen vy, ale aj pani Majerová na ministerstve financií, že nedisponujú predikciou, ako budú definitívne Bruselom potvrdené notifikované objemy korekcií, že kedy budú odblokované a či vôbec, a v akej miere bude odblokovaných tých sedem operačných programov, že týmito informáciami nedisponujú. Tak ja sa pýtam, z čoho potom vychádza to vaše tvrdenie, že výsledok bude happy, že budeme všetci spokojní a že vyčerpáme všetky eurofondy? A keby aj tie peniaze ostali na jednej kope, o ktorej tak hovorí zahmlievajúco premiér Robert Fico, tak aj tak tá kopa nevyužitých prostriedkov je neuveriteľne veľká, veľká, veľká, vy to viete. Môžeme sa tu sporiť, či sú to 3 mld., 3,5. Vo svojej správe uvádzate, že ku koncu apríla máme čerpanie v úrovni 8 miliárd. Už len to keď si pomerujete k sume 11,5 mld., čo je celkovo nárokovateľná naša suma, alebo záväzok, ako sa to zmluvne volá z Národného strategického referenčného rámca, tak už tu máte gab medzi osmičkou a jedenásť a polkou, už tu máte gab 3,5 mld. eur. A teraz prichádzam na záver k tomu poslednému grafu, ktorý vidíte z môjho pohľadu po ľavej ruke. Minister Kažimír si naplánoval do štátneho rozpočtu len na tento rok, že do príjmov rozpočtu získa peniažky z Európskej únie v sume 3 272 mil. eur. Zaokrúhlime to pre krátkosť času 3,3 mld. eur. Aké je čerpanie na hotovostnej báze, na hotovostnom princípe k dnešnému dňu? To čerpanie je vo výške 344 miliónov. Podčiarkujem, na hotovostnom princípe. To je, pán minister Vážny, to, čo Brusel Európska komisia nazýva paid, paid in, to sú už zaplatené, to sú peniažky v cashi a tie sa počítajú, viete, čo je v hotovosti doma, to sa počíta, lebo vy tu máte opäť iný údaj. Vy hovoríte vo svojej správe o tom, že tohto roku ste vyčerpali z celkového nárokovateľného balíka 11,5 mld., ste tohto roku vyčerpali, opravte ma, 516 mil. eur, tvrdíte a dokonca nie v správe, to ste upresnili ex post po zasadnutí finančného výboru, keď som sa vás na to pýtal, zatiaľ čo na hotovostnom princípe vykazuje ministerstvo financií, to je to, čo už je zaúčtované na príjmovej stránke rozpočtu, 344 mil. z celoročného plánu 3,3 miliardy. Preto hovorím, že tá miera čerpania, a to sa dostávame už ku ultimu mája, je niekde na úrovni 10-11 %. Opäť ďalší z kuchyne tvrdých, vodotesných argumentov, že máme problém. A ten problém je skutočne veľký. No a keď sme hovorili o spomínanom štatistickom úrade, tak tu máme ešte jednu perličku, hovoril o nej môj predrečník kolega Paľo Zajac o modernizácii železničnej trate Váhovce, Trenčianska Teplá na rýchlosť, (reakcia z pléna) Zlatovce, pardon Váhovce, Zlatovce na rýchlosť 160 km/h a tak ďalej, 245 mil., alebo 243. Prosím vás pekne, teraz sa mi dostala do ruky, a všetci to budete v sále počuť prvýkrát, zmluva uzatvorená medzi Slovenskou republikou zastúpenou ministerstvom dopravy, výstavby a regionálneho rozvoja, oprávnený k podpisu Ing. Ján Počiatek a Železnicami Slovenskej republiky v skratke ŽSR, oprávnený k podpisu alebo štatutárny orgán Ing. Dušan Ševčík, generálny riaditeľ. Viete, čo hovorí tá zmluva? V čl. I hovorí o tom, že zmluvné strany, čiže zjednoduším, Počiatek so železnicami alebo ministerstvo dopravy so železnicami sa dohodlo na mimoriadnom ukončení zmluvy. Zmluva sa končí dňom nadobudnutia účinnosti tejto dohody. A teraz, o čo ide v tej zmluve? V tej zmluve sa hráme o 95 mil. eur, 95 mil. eur na všetky schválené žiadosti o platbu podľa zmluvy za, v období 12. august 2013 do podpisu tejto dohody, na základe ktorých bol prijímateľom, prijímateľovi, to sú tie železnice, poskytnutý finančný príspevok vo výške 94 909-tis. a tak ďalej, čiže 95 mil. eur, sa hľadí ako na zrušené bez nároku na náhradu škody. Potrebujete ďalšie dôkazy o tom, že sme v prúseri celá krajina? Deväťdesiatpäť mil. eur podpísal pán minister Počiatek a pán Ing. Dušan Ševčík, bez náhrady škody. A pozor, toto, aby som bol ešte presný, pán kolega Zajac, to sa ani netýka tých, Zlatovce to boli? Trenčianska Teplá. To sa týka železničnej trate Nové Mesto nad Váhom – Púchov. No to len, a už tu je na papieri zmluva bez náhrady škody. (Reakcia z pléna.) No len, no len teraz, no len teraz mi odpovedzte niekto na moju úprimnú otázku, 95 mil. v čudu. To znamená, projekt, ktorý mal byť financovaný z nenávratnej pomoci zo štrukturálnych fondov, vyfučal ako bublina. Počiatek sa dohodol, že nedá Ševčíkovi 95 mil. ako prijímateľovi, to sú železnice. A čo s tým teraz, pán minister? Kto to zaplatí? Vy ste boli minister dopravy, takže ten rezort poznáte dôverne a detailne. Kto tých 95 mil. eur zaplatí? Už by som sa opakoval ako gramofón. Zaplatí to štátny rozpočet. Lebo prečo, lebo kapitola rezortu dopravy nemá zvyšných 95 mil., ktoré zajtra takto položí Počiatek na stôl. Tak to zaplatí štátny rozpočet. Tie peniaze 95 mil. nemá ani Kažimír, tak si podpíšu 5-ročný splátkový kalendár. A zase ideme a ideme ďalej, karavána ide ďalej, vlci či psy štekajú a bude, budú sa všetci zodpovední tešiť na okamih, že už bude po parlamentných voľbách, po 5. marci 2016. Potom začnú takéto zmluvy ešte len vyplavovať pomaličky, to more vyplaví jedného dňa tú špinu na breh. To je proste tak. A úplne nad tým celým stojí moje pobúrenie, nad tým, že nikto na Slovensku za toto nenesie zodpovednosť, ani hmotnú, ani trestnoprávnu. My sme o hmotnej zodpovednosti verejných činiteľov hovorili už v roku 2010. Potom jeden z našich kolegov, vtedajších vládnych poslancov dokonca pripravil paragrafované znenie zákona o hmotnej zodpovednosti. Teraz, aby som bol presný, nie som právnik, ústavných alebo verejných činiteľov. Samozrejme, že nikdy to neuzrelo svetlo sveta, ale ja sa pýtam aj na druhú vec a tá je ešte kľúčovejšia, a to je zodpovednosť trestnoprávna. Veď naozaj my tu diskutujeme o cétečku v Piešťanskej nemocnici, predražené, nepredražené, kde sa bavíme o 1 mil. eur toho rozdielu a tu sa bavíme o stá miliónoch. Ja som teraz ukázal jednu jedinú zmluvu za 95 mil. eur. Na zvýšenie miezd zdravotných sestier na Slovensku, bol som vtedy predsedom finančného výboru, sme hľadali 50 mil. eur, to je ročný objem na zvýšenie miezd zdravotných sestier a nakoniec sme ich nechali tezaurované, uložené vo VPS-ke, to je tá kapitola Všeobecnej pokladničnej správy, tam bolo tých 50 mil. eur, keď sme odchádzali z vlády. To len, aby ste si vedeli porovnať. Čiže takýto jeden kostlivček za 95 mil. eur znamená dostatok zdrojov na dva roky na zvýšenie miezd zdravotných sestier. Bodka. A stále sa tu budeme presviedčať o tom, mňa naozaj akože išlo roztrhnúť, keď som počul to vystúpenie ministra Vážneho, ako je všetko v pohodičke, všetko vyčerpané na 100 %, keď tak maximálne tých 273 mil. bude prúser, a koľko urobila výziev jedna vláda, koľko výziev urobila druhá vláda, koľko je zakontrahovaných, tvrdíte 104 či 107 %, čiže my sme jak v komunizme, hej, tam sa tiež plány tak plnili na 120 %, na 130 %, ale veď toto, k tomuto keby sa teraz postavil, k tomuto rečníckemu pultu, predpokladám, že je v tejto budove Národnej rady minister dopravy Počiatek, aby nám došiel túto dohodu o zrušení bez náhrady vo výške 95 mil. medzi poskytovateľom ministerstvom dopravy cez eurofondy a prijímateľom Železnice Slovenskej republiky, keby toto nám došiel k rečníckemu pultu pán minister Ján Počiatek vysvetliť. A nielen okolnosti zase, kto za to môže, a tí a hentí za to môžu, ale čo s tým chcem robiť? Kto to zaplatí, pán minister Vážny, kto a z čoho to zaplatí? Toto sú problémy, (povedané so smiechom) tak sa to múdro volá v ekonómii, neefektívneho finančného riadenia eurofondov na Slovensku. No a potom, keďže zhodli sme sa na tom, veľká väčšina, predpokladám, že naozaj situácia je vážna, tak potom sa dočkáme toho, že príde jedného dňa, to bolo minulý týždeň, kolega Viskupič tam bol na tom európskom výbore, prednesie podpredseda vlády Vážny správu o čerpaní eurofondov, ktorá je v rozsahu 1,5 strany. To, čo vidíte tu dole, to nech vás nemýli, to sú už moje rukou písané poznámky, hej? Jeden a pol A4, bavíme sa o programovacom období 2007 až 2013, bavíme sa o objeme 11,5 mld. eur a správa o využití prostriedkov má rozsah 1,5 strany, kde sa opäť konštatuje, ako je všetko kóšer, ako je všetko v poriadku, ako. Keď som sa pýtal na to ministra Vážneho na finančnom výbore, že to nemôže myslieť vážne, toto, to je sranda, nie? Tak odpoveď som dostal, že on by bol aj išiel in deep, hlbšie do detailu, aleže európsky výbor mu povedal, že to tak stačí na 1,5 strany a predpokladám, že to nepovedala tajomníčka výboru, predpokladám, že to povedal neomarxista Ľuboš Blaha, nie? No lebo však kto za európsky výbor má kompetenciu sa vyjadrovať? Kto má vyššiu kompetenciu sa vyjadrovať, ako predseda výboru? Tak to na Slovensku, prosím vás pekne, preto, ak hovorím, že čerpanie alebo finančné riadenie eurofondov na Slovensku je karikatúrou skutočne efektívneho riadenia, tak podkladám to napríklad aj týmto zážitkom. Jeden a pol stranová správa na európskom výbore. Nielen o možnosti pre krajinu za 11,5 mld. eur, ale aj o prúseri a o probléme, v ktorom sa v súčasnosti nachádzame. Vo vašej správe sa, pán minister, chválite tým, že zaviedli ste ex ante kontroly verejného obstarávania, ako vás za toto všetko pochválila Corina Cretu alebo Creta v prvom páde, myslím, že neviem, či dobre skloňujem to priezvisko, keď v marci cestovala po Slovensku. No ale ste zabudli pani Corinu Cretu informovať o tom, aké obrovské sumy máme na štatistickom úrade, kostlivčeka za 22 mil., Váhovce, Trenčianska Teplá 245 mil., či 243 miliónov. Tu máme ďalšiu zmluvu bez náhrady za 95 miliónov. Predpokladám, že o tomto ste s pani Corinou Cretou, Cretu nehovorili. No, takže veľa sa hovorí a je to aj mediálne už taká sprofanovaná veta o chaotickom manažmente procesu koordinácie čerpania eurofondov. Ja uvediem sedem konkrétnych rýchlych príkladov, prečo podporujem toto tvrdenie, že ten manažment je naozaj chaotický. Prvý dôvod. Boli tu hlúpe politické rozhodnutia a tých nebolo málo. Už o jednom z nich som hovoril, to prebudenie premiéra, osem operačných programov, všetky pod kontrolou SNS alebo šesť z nich, teda aby som bol presný. Šesť z tých ôsmich, treba niečo robiť, tak sa robilo, ale boli to i ďalšie, ďalšie rozhodnutia napríklad, že zmena centrálneho koordinačného orgánu z úradu vlády na ministerstvo dopravy, potom z ministerstva dopravy naspäť na úrad vlády, potom z úradu vlády naspäť na ministerstvo a takto to proste pendlovalo hore-dole. Prosím vás pekne, s týmto pendlujú aj úradníci a keď nependlujú, tak je to ešte o to horšie. Pretože, keď to presuniete z dopravy na úrad vlády, tak tam prídu noví úradníci a tí znova potrebujú nejaký čas na zaškolenie, aby sa ponorili do tej témy, aby vedeli profesionálne pracovať. Druhý argument, prečo hovoríme o chaotickom manažmente eurofondov, zrušenie ministerstva pre výstavbu a regionálny rozvoj za prvej Ficovej vlády. Pán minister Vážny, urobili ste to zákonom z januára 2010. Pripomínam, že to bol gestor celého operačného programu. To ministerstvo, ktoré ste zrušili pre výstavbu a regionálny rozvoj, bolo gestorom celého operačného programu regionálneho rozvoja. Vy ste ho zrušili. (Reakcia z pléna.) Aj celého, áno, národného strategického referenčného rámca, ktorého ste tiež potrebovali (povedané so smiechom) zrušiť. (Reakcie z pléna.) Áno, áno. No veď, no lebo 8 a 6, nie? Lebo 6 z 8 operačných programov ovládali ministri za Slovenskú národnú stranu. Tretí argument. Zrušenie ministerstva životného prostredia. Čiže v tej dvojke ste zrušili ministerstvo pre výstavbu a regionálny rozvoj, ale v tej trojke, hovorím, tých argumentov bude sedem. Budú sa veľmi ťažko počúvať, pán minister, a ospravedlňujem sa, keď niekoho zdržiavam, ale toto je naozaj brutus ťažká téma a s veľmi robustným, negatívnym dopadom na Slovensko. Takže zrušenie ministerstva životného prostredia, ktoré bolo riadiacim orgánom pre operačný program Životné prostredie, tým istým zákonom z januára 2010, presun kompetencií na ministerstvo pôdohospodárstva a životného prostredia a regionálneho rozvoja, lebo ministerstvo pre regionálny rozvoj ste zrušili tým istým zákonom (povedané so smiechom). Následné obnovenie, počúvajte ďalej, toto je naozaj, to je komiks, toto by nenapísal alebo nenakreslil ani Shooty do svojej karikatúry. To je naozaj komiks. Následne ste obnovili rezort k 1. novembru, takto, bol obnovený rezort k 1. novembru 2010 a znova to bolo presunuté kompetenčne naspäť, a to znamenalo nový riadiaci orgán, nové sprostredkovateľské orgány, keď zlyhali traja ministri životného prostredia za SNS. Všetci si to pamätáte. Premiér Fico vtedy odobral to ministerstvo jednému, druhému, tretiemu, myslím, že končil, nepamätám si všetky mená, Chrbet, neviem kto, podľa mňa posledný bol Medveď, ten rektor bývalej nejakej univerzity, myslím, z Banskej Bystrice, ak sa nemýlim, hej? Čiže bol, prosím? (Reakcia z pléna.) No, čiže bol jeden minister, druhý, tretí a potom Robert Fico povedal, tí SNS-áci, to sú ale zlodeji. Už nebudeme dávať štvrtého, my zrušíme celé ministerstvo. Naozaj, nehnevajte sa na mňa, vy za tieto konkrétne rozhodnutia nenesiete zodpovednosť, pán minister Vážny. Ale toto by nevymyslel ani Shooty vo svojej karikatúre. No a nakoniec ste teda ten rezort ministerstva životného prostredia odobrali SNS-ákom s tým, že ste ho celý zrušili. Opäť s katastrofálnym dopadom na čerpanie eurofondov, alebo lepšie povedané nečerpanie. Štvrtý zo siedmich argumentov. Nedostatočne, ja viem, že sa ťažko počúva páni, ale hold, jak som sľúbil, že niekedy tá hodina pravdy musí prísť. Nedostatočné administratívne kapacity, lebo zhodneme sa na tom, že kvalitné čerpanie naozaj potrebuje stabilný počet úradníkov a navyše, a v tomto prípade im fandím, aj keď som brutálny zástanca šetrenia, ale títo ľudia musia byť dobre zaplatení. Ak nebudú dobre zaplatení, nebudú profesionálnym manažmentom a nebudú proste schopní plniť úlohy. Toto sa na Slovensku podceňuje naprieč všetkými vládami, naprieč všetkými vládami. Ľudia po roku, po dvoch spravidla odídu na lepšie platené miesta, spravidla do súkromnej sféry, ale čo je úplne zlé, a toto nazývam slovenská eurofondová mafia. Poviem vám jednu vlastnú skúsenosť, keď som jedného dňa navštívil jeden nemenovaný rezort a dotyčný pán mi hovorí, že keby si vo svojom okolí poznal niekoho, kto chce eurofondy, vieš, je ich veľa, potrebujeme proste dynamizovať to čerpanie, alebo ako vy to nazývate, zrýchľovať, tak tu máš, na túto firmu sa obráť. Viete, kto bol na tej vizitke? To isté priezvisko, ako mal ten pán, za ktorým som bol, len tam bola za priezviskom, že čiarka a ml., čiže to bol ten istý Ján Novák mladší. Čiže pracovník ministerstva má dospelého syna a ten dospelý syn má firmu, ktorá poskytuje poradenstvo pri čerpaní, teda pri projektoch financovaných z eurofondov. A tu budem teraz naozaj veľmi objektívny, ale súčasne veľmi neúprosný. Táto slovenská eurofondová mafia pracuje častokrát aj mimo, a to hovorím objektívne, mimo dosahu a vplyvu najvyšších politických predstaviteľov, či už sú to ministri, premiér, alebo ktokoľvek iný. To sa naozaj za tie roky, sa vytvorila taká chobotnica, tých chápadiel má strašne veľa a ono to funguje. Mali sme tu tie Star EÚ a neviem, ktoré a Komjatice a neviem čo, neviem čo, ale ono to naozaj funguje toto. A opakujem ešte raz, a bude to fungovať dovtedy, kým totálne neprekopete systém finančného riadenia eurofondov a aby som bol dôsledný, ja mám na záver päť takýchto bodov, ktoré je nutné urobiť, poviem. Už nebudú mať dopad na roky 2007 – 2013, ale urobte ich, pán minister, teraz sa prihováram aj premiérovi Ficovi, urobte ich, lebo v rovnakom probléme bude Slovensko aj v rokoch 2014 – 2020. Takže piaty argument chaotického manažmentu riadenia eurofondov je nestabilná a nekvalitná legislatíva najmä v oblasti verejného obstarávania. Tu sme sa na finančnom výbore s ministrom Vážnym zhodli. Sú to nedostatočné kontroly pri procesoch verejného obstarávania, preto ste aj zaviedli to ex ante teraz, kontrolovanie, čo spôsobuje potom následné korekcie, ktoré vidíte tuná podo mnou, v tej sume približujúcej sa k 300 mil. eur a tie potom musia byť následne vykryté zo štátneho rozpočtu. Keď ale hovoríme o nestabilnej a nekvalitnej legislatíve, tak ja som opäť žasol, keď som počul aj z úst pána ministra Vážneho argument, že no, máme ten zlý zákon o verejnom obstarávaní a niektoré europrojekty sa realizovali podľa tohto zákona platného, schváleného, prijatého v Národnej rade, od dňa x-y bol účinný a potom prišli audítori z Bruselu a povedali, že nie, že to vám vyhodíme, to vám vyhodíme, lebo váš zákon o verejnom obstarávaní nie je v súlade s európskymi predpismi. Ale ja sa teraz pýtam, keď z tých deviatich rokov ste pri vláde sedem z nich, z tých deviatich rokoch ste sedem rokov pri vláde, kto nám zmení, a to súhlasím s tým vaším konštatovaním, ako ste popísali empiricky ten stav, ale kto vám zmení ten zákon o verejnom obstarávaní? Poliaci? Česi? Maďari? Však si ho musíme zmeniť my sami, nie? Nikto iný tú prácu za nás neurobí. Šiesty argument podporujúci tézu o chaotickom manažmente eurofondov znie nasledovne. Na Slovensku máme príliš veľký počet riadiacich orgánov a následne, pozor, s tým je spojený aj príliš veľký počet sprostredkovateľských orgánov. Častokrát politické rozhodnutia, kedy každé ministerstvo na Slovensku musí mať, keď už nie svoj samostatný operačný program, tak minimálne sa chce podieľať aspoň čiastočne na niektorom z iných operačných programov. To je, bohužiaľ, (povedané so smiechom) tak a tá téza je nevyvrátiteľná, to je proste tak, ako som povedal, eurofondy na Slovensku sú jednou z posledných možností veľkej korupcie a tie pašalíky sa porozdávajú medzi tie rezorty a tie rezorty a riadiace orgány proste, ktoré na nich pracujú pre jednotlivé operačné programy, si neplnia tie svoje domáce úlohy a starajú sa len o to, aby tých kompetencií a peňazí na rozdávanie z eurofondov mali čo najviac. A tie záujmové skupiny, hovoril som, v pozadí existujú nielen medzi stranami, naprieč stranami, ako to bolo v tom triumviráte Mečiar – Slota – Fico, existujú tie záujmové a ekonomické skupiny aj vnútri jednej jedinečnej strany SMER – sociálna demokracia. Siedma, siedmy a posledný argument, ktorý hovorí o chaotickom manažmente finančného riadenia eurofondov, je obrovská papierová administratíva, zložitosť procesov. Menia sa každú chvíľu proste tieto pravidlá. Tí koneční prijímatelia si musia naozaj potom najímať tie častokrát spriaznené subjekty, hovorili sme o tom Star EÚ a Komjatice, nebudem to rozoberať ďalej. No, takže konštatujem dve veci. Po prvé, neschopnosť vlády v oblasti čerpania eurofondov spôsobuje nielen stratu príležitostí pre krajinu, to je holý fakt, ale je naozaj pre krajinu ekonomickou katastrofou a úplne najhoršie je, keď o tej neschopnosti vláda mlčí. Nebyť toho schváleného prijatého uznesenia vo finančnom výbore v októbri minulý rok, tak dodnes, ako som hovoril, pod tú pokrievku do toho hrnca nevidíme, aký je skutočný stav. A keďže za mnou teraz sa odohráva taká príjemná zábava, veselá, chcem povedať nakoniec, že ak sa nás budúce generácie, ktoré prídu po nás, opýtajú, oco alebo dedo alebo pradedo, čo to boli tie eurofondy, tak ja som si pripravil odpoveď pre mojich vnukov. Ak sa dožijem, tak možno pravnukov, že, bohužiaľ, detičky a vnuci a pravnuci, vám ostalo už len jedno konštatovanie, že príbeh eurofondov na Slovensku bol po prvé, príbehom obrovskej korupcie a po druhé, príbehom stratených príležitostí pre krajinu. A tie generácie, ktoré prídu po nás, sa naozaj za toto budú môcť poďakovať len a len osobe, ktorá nesie politickú zodpovednosť, najvyššiu zodpovednosť, ak chcete strešnú zodpovednosť, to nie je tá osoba po mojej ľavej ruke. V rokoch 2007 – 2013 minister dopravy ak nejakú zodpovednosť niesol jednou dvanástinou, jedenástinou, štrnástinou za operačný program Dopravy ako vtedajší minister dopravy, ale tou jedinou zodpovednou osobou s najvyššou strešnou politickou zodpovednosťou je premiér Robert Fico. No a keďže som sľúbil, pán minister Vážny, a verím, že ma teraz bude chvíľu počúvať aj pán minister financií, ktorý mal záväzok, ktorý mu uložila vláda Slovenskej republiky, ak sa nemýlim, do 15. mája predložiť správu o finančných nástrojoch, o finančnom riadení eurofondov, ale to sa týkalo 2014 – 2020, ďalšieho sedemročného programového obdobia, tak chcem uviesť vlastne päť kľúčových vecí, ktoré je potrebné čo najskôr implementovať a ktoré by sme si mali na Slovensku čo najskôr osvojiť, aby to naozaj, aby sme nemuseli opakovať aj v roku 2020 to, čo hovoríme dnes. Po prvé je potrebné naozaj scentralizovať celý systém finančného riadenia, čiastočne som už vo vystúpení o tom hovoril, takže sa nebudem opakovať, dostať do jedného bodu všetkých dnes, neviem, koľko ich je, 12, 13 riadiacich orgánov, všetkých ich dostať do jedného bodu, celé to scentralizovať. Sú krajiny, ktoré to takto majú urobené a v tých krajinách to, čuduj sa svete, funguje. Dostanete tým hneď dve veci. Po prvé, zabránite tomu, aby tie eurofondy boli nástrojom tých pašalíkov a uspokojovania ekonomických záujmov rôznych záujmových skupín, lebo už to nebude – zrušíme také ministerstvo, vytvoríme onaké, potom vytvoríme ešte tretie a potom obnovíme to prvé, čo sme zrušili. Proste toto všetko nebude fungovať. Nebude možné, alebo bude minimálny priestor na uspokojovanie ekonomických záujmov ekonomických skupín. Bude to scentralizované do jedného jediného bodu a súčasne vyriešite aj druhú vec, a to je to, že sa podstatne zvýši tá profesionálna úroveň proste tých, toho celého aparátu, ktorý bude pod týmto jedným jediným bodom. Prosím vás, nemýľte si to centralizovanie finančného systému riadenia eurofondov s dnešnou CKO, s dnešnou centrálnou koordinačnou jednotkou. Neviem, či vy tomu šéfujete, či... (Reakcia z pléna.) Jaj, vidíte, (povedané so smiechom) tá odpoveď je, že so – so, aj – aj. Metodicky. Nie, metodicky áno, metodicky áno, ale myslím, že tam je ešte jedna dôležitá figúra a tá sa volá pán Federič, nie? Či sa mýlim? Páni, kto, kto šéfuje dnes centrálnej koordinačnej jednotke pre eurofondy na, lebo to je pod úradom vlády. Kto to je? A pán Vážny hovorí, že metodicky on a inak? Kto ešte? (Reakcia z pléna: Ja myslím, že pán Vážny má zodpovednosť za všetkých .) Preto som ho ľudsky naozaj poľutoval. Pamätáte si ešte, pred hlasovaním, keď vstúpil do miestnosti, že ľudsky mi ho je ľúto, že robí takýto ochranný štít premiérovi. No takže nemýľme si to s CKO, nemýľme si tú centralizáciu finančného riadenia s centrálnou koordinačnou jednotkou. Mne sa jedná o to, aby riadiace orgány nie tak, ako je tomu dnes, boli rozsypané spravidla po jednotlivých rezortoch, ale aby všetky riadiace orgány boli scentralizované do jedného bodu a potom aspoň už nebude treba, Martin Poliačik, nikomu telefonovať a nikoho sa pýtať, potom tú figúru, ktorá je zodpovedná, vieme presne pomenovať. Tá má nohy a ruky, je z kostí a mäsa a je to úplne jasne identifikovateľná osoba, ktorá za to môže. Dnes, (reakcia z pléna), no čo môžeme teraz, akú politickú zodpovednosť adresovať podpredsedovi vlády pánovi Vážnemu? No žiadnu v princípe, Robertovi Ficovi? No ten sa tu neunúval vôbec prísť, keď už nechcel tu správu predniesť, no tak mohol prísť si aspoň vypočuť názory poslancov. No druhé opatrenie, ktoré bolo by vhodné čo najskôr si osvojiť, je, lebo veľa sa hovorí zbyrokratizované procesy, už to nejdem rozobrať do detailov, je potrebné pokročiť výrazne, dosiahnuť výrazný pokrok v maximálnej elektronizácii a štandardizácii celého toho procesu. Aby každý, kto si bude na Slovensku nárokovať euro, alebo žiadať o eurofond, aby úplne presne vedel, čo – kedy – kde – na koho sa obrátiť, aby nepotreboval nad sebou alebo okolo seba niekoľko desiatok firiem Star EU a podobné a Komjatice a neviem, čo všetko s tým spojené. Proste potrebujeme tie procesy štandardizovať, elektronizovať, aby bolo úplne každému jasné, na čo má nárok, čo môže urobiť, na koho sa obrátiť, dokedy má dostať posúdenie, odpoveď atď. To je nežiaduce ale, dámy a páni, lebo to opäť minimalizuje priestor pre korupciu, že? Tak niežeby to páni za mnou, chcel som povedať dámy, ale ešte je tam jedna dáma, niežeby to dáma a páni za mnou nevedeli, ale opakujem, nie je na tom dostatočný, ani nie politický, ale ekonomický záujem, lebo to minimalizuje priestor pre korupciu. Tretí kľúčový bod toho päťbodového plánu je, hovoril som o tom, odborná stabilita, dostatočné finančné ohodnotenie aparátu, otvorené konkurzy aj pre odborníkov z praxe, prísna kontrola konfliktu záujmov, to je ten otec a syn, čo som hovoril pred chvíľou, ten príbeh smutný, a prepojenie rôzne medzi riadiacimi pracovníkmi a politickými stranami a lobistami. Štvrtý bod hovorí o profesionalizácii a účinnej kontrole procesov, hovorím teraz, pán minister Vážny, o tých spomínaných verejných obstarávaniach, že ten zákon nie je celkom dobrý, a že sú tu nekonečné spory, napádania neúspešných kandidátov, ale pozor, tento zákon vám napáda aj Brusel, aj Európska komisia, preto aj dokonca tie výberové konania, kde sa druhý, tretí v poradí neodvolal a neriešil to súdnou cestou a prebehli teda podľa nášho zákona o verejnom obstarávaní kóšer, aj tie boli napadnuté bruselským auditom a fondy neboli preplatené. Ale ešte raz sa pýtam, a kto nám ten zákon o verejnom obstarávaní zmení? Poliaci? Česi nám ho prídu zmeniť? Maďari? Nie, musíme si ho zmeniť my sami. Vládnete, ste tam sedem rokov z deviatich, dosť času na to, aby sme to zmenili. Takže nekecajme tu dva dni o kazítkach, ako Brixi s Martvoňom, riešme radšej veci, neriešením ktorých prichádza krajina o rozvojový potenciál a generácie po nás si vešajú na chrbát obrovský batoh záväzkov. A v rámci toho štvrtého bodu ešte uvediem, čiastočne som to spomínal, hmotnú zodpovednosť dotknutých osôb a čo je veľmi dôležité, trestnoprávnu zodpovednosť. Sedí tu právnik Miro Kadúc. Verím, že potvrdí, čo hovorím. Dnešná legislatíva síce umožňuje riadiacemu orgánu, ak odhalí figúru, osobu, ktorá niečo spackala a vďaka tomuto nezákonnému konaniu sme prišli o eurofondy. Tak súčasná legislatíva umožňuje, aby pracovníci riadiaceho orgánu dali trestné oznámenie, aby sa vyvodili aj dôsledky v oblasti, v rovine trestnoprávnej, ale nemajú to riadiace orgány v platnej legislatíve ako povinnosť, majú to tam uvedené len ako možnosť. Načo by túto možnosť niekto využil, načo by si ľudia kompetentní v riadiacich orgánoch robili nepriateľov, veď to proste, na čo to je dobré? Veď treba odvládnuť štyri roky, zobrať batoh nie záväzkov, tie dáme tým deťom, vnúčatám, pravnúčatám. Zobrať batoh eur, korupčných, a ideme na dovolenku, nie? Teda ešte raz hovorím, berme túto tému brutálne vážne, lebo to je, pán kolega Vážny, ak nám prepadne jedna miliarda, tak to je tisíc cétečiek, tisíc cétečiek. Dobre počítam? Miliarda má 3, 6, 9, núl, ak nám prepadne miliarda a v cétečku sme hovorili rozdiel medzi milión a 1,600 mil., niekde tam sme sa, rozdiel medzi 600-tis. a 1,600 mil., no tak je to tisíc cétečiek. Uvedomme si robustnosť toho rozmeru. Nezľahčujme to a nesnažme sa to vybaviť na výbore pre európske záležitosti jeden a pol stránkovým dokumentom. Alebo teda tým, premiérou toho optimizmu, ktorú uvádzate v tej vašej predloženej 15-stranovej správe. Posledný piaty bod hovorí o tom, čomu sa múdro hovorí best practises transfer, to znamená výmena tých najlepších skúseností, predovšetkým v dvoch oblastiach, po prvé, s krajinami, kde miera čerpania eurofondov sa pohybuje nad 90 % a vyššie. Tie krajiny som tu už menoval: Estónsko, Litva, Dánsko, Švédsko a ďalší a ďalší. Prečo sa takéto skúsenosti nevymieňajú? Ale nie po tom, čo vám zriadi na návrh eurokomisárky, keď bude pri Európskej komisii zriadená Task fours, proste nejaká pracovná skupina. My stále len čakáme, že čo nám tak padne z neba, že kto to za nás urobí, ale prečo tu best practises transfer, prečo sa nesnažíte vymieňať najlepšie skúsenosti, najlepšiu prax s krajinami, a tam by som urobil normálne, že čiaru tými, ktorí sú v čerpaní eurofondov nad 90 %. Čiže nevylamujme otvorené dvere, neobjavujme to, čo už dávno objavili pred nami iní, len opäť, na to by musela byť politická a hlavne ekonomická vôľa. No a druhý smer, ktorým by sme mohli využiť tento transfer, najlepšie skúsenosti, je potom využívanie odborníkov európskej, priamo Európskej komisie na túto tému, lenže to by bol opäť taký trošku, taká úloha toho „dog watch“, toho zlého dozerajúceho psa, ktorý by, či chceme alebo nechceme, pozeral aj prsty tým ľuďom v našich riadiacich orgánoch. To je opäť niečo, na čo chýba vôľa a odvaha. Nakoniec, takže toto bolo päť bodov, pán minister Vážny, ktoré by bolo vhodné, keby ste si niektoré z nich, a ja budem rád, keď si ich osvojíte, či už vy alebo pán minister Kažimír, ktorý myslím, že má priamo záväzok daný uznesením vlády, pokiaľ ide o tie finančné nástroje riadenia eurofondov pre roky 2014 až 2020. Na záver mi dovoľte, v túto chvíľu končím, ale ešte mám jednu povinnosť, ukladá mi ju zákon o rokovacom poriadku a procedúra. Všetci máte v laviciach návrh uznesenia rozdaný, ja ho teda musím, tak ho prečítam, nie je dlhý, má jeden a pol strany, to uznesenie. Len chcem povedať na úvod, prečo som toto uznesenie navrhol. Teraz ma bude určite aj pani Mezenská počúvať, aj pán Fecko. Toto uznesenie som navrhol kvôli tomu, že uznesenie, ktoré máte zo strany predkladateľa v laviciach, tak hovorí len o tom, že Národná rada Slovenskej republiky berie na vedomie tú 15-stranovú správu podpredsedu vlády a ministra Vážneho. To je celé. Aj Martin tomu tak porozumel, Fecko. Kľudne debatujte ďalej, ale pri káve tam pod balkónom v parlamentnom bufete, lebo potom ma to, Martin, demotivuje vôbec používať hlasivky. No čiže, ak nechceme ostať pri tom uznesení flagrantnom, naozaj hodnom karikatúry Shootyho, že Národná rada berie na vedomie túto správu, tak skúsme, a tu úprimne žiadam, áno, aj kolegyne a kolegov zo strany SMER – sociálna demokracia o podporu tohto uznesenia. Uznesenie Národnej rady Slovenskej republiky z 20. mája 2015 k Správe o stave implementácie štrukturálnych fondov a Kohézneho fondu v programovom období 2007 – 2013 (tlač 1553). Národná rada Slovenskej republiky žiada A. vládu Slovenskej republiky o: Predloženie Správy vlády Slovenskej republiky o stave implementácie štrukturálnych fondov a Kohézneho fondu v programovom období 2007 až 2013, ktorá bude obsahovať najmä tieto informácie. Hovorím o tom preto, lebo tá správa, ktorú ste predložili, tie informácie neobsahuje. Informácie o predpokladanej miere a výške prepadnutia resp. nevyčerpania finančných prostriedkov z dôvodu ukončenia lehoty n+2, ktorá uplynie 31. decembra 2015. To sú tie predikcie. To je to, čo som žiadal aj pani Majerovú, aj pána Kažimíra z rezortu ministerstva financií a nedostal som dodnes tieto predpoklady. Potom chceme informácie o výške korekcií za jednotlivé operačné programy, a hlavne informácie o dôvodoch pre udelenie korekcií, podrobný rozpis prípadov udelenia korekcií v zmysle rozhodnutia Komisie odcitujem ho C/2013 č. 9527 zo dňa 19. 12. 2013 a prílohy tohto uznesenia. Kto to uznesenie pozná, veľmi rýchlo pochopí, prečo ho v tomto texte požadujeme, tieto informácie. Boli by sme prekvapení, aké všetky dôvody pre udeľovanie korekcií voči Slovenskej republike sú a budú. Po tretie, aby tá správa vlády obsahovala informácie o dôvodoch pre blokovanie, resp. čiastočné blokovanie siedmich operačných programov zo strany Európskej komisie, informácie o dosiahnutom procese, pardon, o dosiahnutom progrese pri negociáciách jednotlivých riadiacich orgánov zodpovedných za jednotlivé operačné programy s cieľom dosiahnutia odblokovania siedmich operačných programov. Termín všetkých týchto úloh pod bodom A do 30 dní od schválenia uznesenia Národnej rady Slovenskej republiky. Jednou vetou, prečo chceme poznať progres pri negociácii o odblokovaní, pretože pán minister, ktorý sedí za mnou, Kažimír, v liste každý mesiac nás uisťuje o tom, že objem korekcií bude klesať súbežne s tým, ako bude dosahovaný progres odblokovávania jednotlivých operačných programov. Tu sa kuknite na ten graf, klesá to, či stúpa? Čiže zase tí slovenskí úradníci copy place in, copy place in, čiže skopírujem, vložím, skopírujem, vložím. Tú vetu o tom, že objem korekcií bude klesať, nájdete v každom jednom liste, potvrdí kolega Zajac, v každom jednom liste ministra financií, ktorý je sprievodným listom dát o nepreplatených žiadostiach o platbu a o korekciách, to nájdete každý mesiac v liste ministerstva financií. Preto chceme vedieť, ako pokračujú rokovania o odblokovávaní, kedy tie programy budú odblokované, aspoň vaša predikcia, keď ju nemáte vy, tak sa obráťte na riadiace orgány. Kto s kým kedy v Bruseli rokoval, aká je nádej, aká je šanca, či budú vôbec odblokované, kedy budú odblokované, v akom rozsahu budú odblokované a podobne. Nič z toho vo vašej predloženej, dnes predloženej správe čitateľ nenájde. Po druhé, aby vláda predložila Akčný plán vlády Slovenskej republiky na minimalizáciu objemu nevyčerpaných finančných prostriedkov z rozpočtu EÚ a minimalizáciu objemu korekcií s cieľom zamedzenia ekonomických škôd pre Slovenskú republiku. Termín opäť do 30 dní od schválenia uznesenia Národnou radou Slovenskej republiky. Po tretie, pravidelné informovanie o kľúčových parametroch čerpania prostriedkov z rozpočtu EÚ za obdobie 2007 až 2013 na každej riadnej schôdzi Národnej rady Slovenskej republiky, podčiarkujem, na každej riadnej schôdzi. Aby sme už nemuseli do budúcna tu hrať takú hru, ktorú sa pokúsil, aj keď v tom klipe s tým traktorom bol celkom úspešný pán Peter Pellegrini, aby sme tieto hry už tu ďalej nehrali, že ja navrhnem doplniť program rokovania 51. schôdze o túto tému, eurofondy, zjednoduším, 83 rúk sa zdvihne proti. Ubehne desať dní, nič významné sa neudeje ani v Bruseli, ani v Bratislave, posadí sa hore Peter Pellegrini a povie: "Navrhujem zaradiť termínovaný bod budúci týždeň o 14.00 hodine 20. mája.“ Však nerobme si tu zo seba hlupákov všetci. Ak chceme prestať si, ja nechcem si robiť hlupáka z nikoho, naozaj z nikoho, ani z vládnych poslancov, z ministrov už vôbec nie, ani z Roberta Fica, ale uráža ma, ak si hlupáka zo mňa robia oni, tá druhá strana. Ak chceme tomu, pán minister Vážny, zabrániť, tak majte odvahu dvihnúť ruku za toto uznesenie a v tom prípade by ste nemuseli s nami hrať túto nekonečnú neuveriteľnú hru, kto na názor, na návrh koho, z iniciatívy koho, kto čo predloží, a kto čo komu schváli, jednoducho odvoláte sa, to, čo robí Peter Kažimír. Od októbra minulého roka sa každý mesiac odvolá v sprievodnom liste, na základe uznesenia výboru pre financie a rozpočet, to bolo to uznesenie, ktoré som navrhol 7. októbra a ktoré aj poslanci SMER-u na výbore schválili, posielam vám informácie o nepreplatených žiadostiach o platbu, informácie o korekciách. A funguje to od októbra hladko, pekne, dostávame tie dáta, kolega Zajac potvrdí z finančného výboru, prečo nemôže, ak máme problém, mať Národná rada na každom riadnom rokovaní, tak ako je každý štvrtok hodina otázok a interpelácie, prečo nemôžeme mať informácie o stave čerpania eurofondov? A preto termín tohto tretieho bodu je priebežne, lebo malo by to byť opakovane na každej schôdzi Národnej rady. No a potom nasleduje: B. Národná rada Slovenskej republiky žiada predsedu Národnej rady Slovenskej republiky o zriadenie Komisie NR SR pri výbore pre financie a rozpočet pre krízový monitoring čerpania finančných prostriedkov z rozpočtu EÚ, termín: ihneď. To by znamenalo v praxi – po schválení tohto uznesenia. Končím, posledná veta, ospravedlňujem sa, bol som brutálne dlhý, ale téma je robustná, dopady pre nás a pre budúce generácie sú neuveriteľne veľké. Niekedy je potrebné aj edukovať trošku ľudí a vzdelávať ich v danej téme a žiadam aj kolegov zo strany SMER – sociálna demokracia, aj mojich kolegov z opozície o podporu predloženého uznesenia. Ďakujem pekne.