P. Paška, predseda NR SR: (2008-01-31):
Pán minister, máte slovo. J. Kubiš, minister zahraničných vecí SR: Ďakujem veľmi pekne. Vážený pán predseda, vážené panie poslankyne, vážení páni poslanci, ďakujem za otázku. Musím povedať, že nie je to tak často, keď dostávam politické otázky. Väčšinou dostávam otázky k zahraničnej politike. Ale musím povedať, že mi tentokrát nerobí absolútne žiadny problém reagovať na politickú otázku politicky. Pretože skutočne to, čo sa odohráva okolo ratifikácie, alebo neratifikácie Lisabonskej zmluvy tu, u nás na Slovensku, to je výsostne politická otázka a je to otázka politickej manipulácie zo strany opozície, manipulácie tak nehorázne hrubým spôsobom, ktorá veľmi významne už poškodila dôstojnosť Slovenska, našu dôveryhodnosť, naše postavenie a začína poškodzovať aj našich občanov, pretože nám začínajú otázky, a dnes som mal dlhodobo plánový obed s veľvyslancami Európskej únie, vážené panie poslankyne, páni poslanci, dlhodobo plánový. Žiadne narýchlo zvolané, ako som sa niekde dočítal v médiách o včerajšej schôdzke, aby sa niečo ovplyvňovalo. Nič. Netreba kolegov veľvyslancov ovplyvňovať. Oni veľmi dobre vedia, čo je pravda. Tak na tomto dlhodobo plánovanom obede bola hlavnou témou otázka Lisabonskej zmluvy a padla otázka, do akej miery sme vlastne my tak proeurópsky orientovaní, ako sme sa deklarovali my, ako Slovenská republika, my, ako politické spektrum Slovenskej republiky. Toho sme sa dožili len tri dni alebo štyri dni po tom, čo opozícia vyšla so svojou veľmi zhubnou taktikou – takéto zásadné spochybňovanie nášho európskeho smerovania. Vážené dámy, vážení páni, toto je priamy dôsledok tejto zhubnej taktiky. Toto je priamy dôsledok prepájania otázky vnútropolitickej a otázky, ktorá je napojená – naozaj, je mi veľmi ľúto – na to, že opozícia si hľadá svoje miesto a nie je schopná nejakým spôsobom sa presadiť, tak začína vo zvýšenej miere využívať nástroje, ktoré nás diskreditujú v zahraničí. Doteraz to nebolo až zase také časté. Dnes sa to stáva zrejme praxou. A, bohužiaľ, musím povedať, bohužiaľ, sa im to tentokrát mimoriadne podarilo. Ja som z toho rozhorčený, som z toho znepokojený. Tento politický proces, nechutná politická fraška, za ktorou stojí opozícia, zneistila, už zneistila proces ratifikácie Lisabonskej zmluvy. Či sa to komu páči, alebo nie, a hovorí, že však nič sa nestane, keď to odložíme o mesiac, o dva, o tri, nedajte sa, prosím, oklamať týmto vyhlásením. Nie je to pravda. Už teraz sa nás partneri pýtajú, čo sa deje, ale hlavne nám hovoria, že tým zneisťujeme aj tých v iných parlamentoch, kde majú podobné otázky a problémy a kde na rozdiel od toho, čo oni chápali, že existuje zdrvujúca podpora pre Lisabonskú zmluvu v našom parlamente, nemajú takúto veľkú podporu. A takéto signály už dnes rozkolísali situáciu v niektorých parlamentoch. Ja viem, môžete povedať, že je to ich vec. Ale je to aj naša vec, spoločná vec a my sme boli tým prekurzorom, my sme boli tým spúšťačom takýchto aktivít. Vieme veľmi dobre, že Írsko bude v referende hlasovať. Je to zase záležitosť Írska, vlády, parlamentu, politických síl a občanov, aby sa rozhodli tak, ako sa majú rozhodnúť. Ale čo si myslíte, že táto naša diskusia prispieva k navodeniu proeurópskych emócií v Írsku? No, samozrejme, že neprispieva. Toto sú konkrétne dopady. Ja musím povedať, že som veľmi sklamaný a znechutený postojom vedenia SDKÚ. Toto je to európanstvo, ktoré hlásali celý čas, keď boli vo vláde? Toto je ten prejav európanstva, ku ktorému sa hlásili aj doteraz? Ja nepotrebujem prázdne slová o tom, že však my podporíme Lisabonskú zmluvu, ja potrebujem činy. Tieto činy sú potrebné čím skôr, pretože čím dlhšie budeme predlžovať túto situáciu, tým bude horšie, tým viac bude naša dôveryhodnosť upadať. A my si toto nechceme a nemôžeme dovoliť. Čiže, pokiaľ táto situácia bude pokračovať, naozaj budem mať taký dojem, že „čím horšie, tým lepšie“ je politika súčasnej opozície. A že s týmito tézami, čo nebolo natoľko bežné, s výnimkou možno jednej politickej strany, tak teraz začína pracovať opozícia v zahraničí a začína s nimi pracovať pri všetkých možných a nemožných situáciách. Jednoducho, je to absolútne zneistenie. Navyše, a neviem, či to je cielené alebo je to len, no, povedzme si, nedostatok informácií, ale situácia je až taká paradoxná, že za toto fiasko európanstva, ako to prejavuje najmä vedenie SDKÚ a SMK, za toto vinia vládu Slovenskej republiky a súčasnú vládnu koalíciu. Veď ako si môžem vysvetliť veľmi explicitné vyjadrenia, ku ktorým došlo, keď niektorí novinári sa začali pýtať poslancov Európskeho parlamentu a oni im odpovedali tým, že povedali, ako napríklad europoslanec za nemeckú CDU pán Gahler: „Taktika slovenskej vlády“, to citujem, „taktika slovenskej vlády je jednoducho nechutná. Spájať tlačový zákon s európskou zmluvou považujem za škandálne, za vydieranie opozície. Len to dokazuje podivné maniere Ficovej koalície.“ Toto, prosím, zahlásil poslanec za CDU v Európskom parlamente, pretože on je presvedčený, že toto je vec Ficovej vlády. A keď sa mu začalo vysvetľovať, čo vlastne, za čím je opozícia, že to spustila opozícia, tak jeho reakcia bola, že tomu nechcel veriť. On, zase citujem: „Tak to určite nie je. Poznám Mikuláša Dzurindu veľmi dobre a viem, že by toto v živote neurobil. Dzurinda je v európskych otázkach rozumný.“ Krútil hlavou nemecký politik. (Potlesk.) Tu vidíte celú situáciu. Takto škodia aj touto pozíciou, aj týmto prístupom. A takéto záležitosti sa opakujú. Zase citát a uvádzanie, český ľudovec Ján Brezina. Jeho komentár, zase úvodzovky: „Zo strany Roberta Fica ide o úplne neuveriteľnú stratégiu, hazard.“ Uvedenie do reality ho zarazilo. „Slovenskí kolegovia mi tu hovorili, že to bol Ficov nápad previazať obidve hlasovania.“ Povedal tým, že zjavne každý tvrdil niečo iné. Ďakujem pekne za takúto kontra propagandu. Aspoň sa, vážení kolegovia z SDKÚ, SMK a KDH, tí, ktorí máte svojich poslancov, priznajte k tomu, čo robíte! Nezavádzajte, nehovorte, že je to vláda. Potom na takýchto lživých argumentoch vychádzate aj s tézami o akomsi deficite demokracie. No keď takto pracujete, tak, samozrejme, môžete hovoriť o tzv. deficite demokracie. Chvalabohu, že tieto veci je možné postaviť na pravú mieru a my ich budeme stavať na pravú mieru tak, ako ich budeme stavať na pravú mieru, pokiaľ ide o tlačový zákon. Celé prepojenie Lisabonskej zmluvy a jej ratifikácie s tlačovým zákonom  je jednoducho lživé a je zavádzajúce. Pokiaľ ste to náhodou, vážení poslanci z SDKÚ, SMK a KDH, nevedeli, v piatok som poslal list predstaviteľovi OBSE pre slobodu médií, v ktorom som potvrdil jednoznačne, bez akýchkoľvek vykrúcaní sa, že my chceme rokovať s OBSE a že budeme pozorne načúvať ich argumentom. Vážení, toto bolo v piatok a vy v pondelok začnete preväzovať tlačový zákon a podmieňovať nejakými pokrokmi v tlačovom zákone ratifikáciu Lisabonskej zmluvy. No aspoň ste si mali zosúladiť tieto veci a tlačový zákon tu nie je ten dobrý pôvod, keď vám smiem takýmto spôsobom poradiť. Mali ste si nájsť niečo iné, zákon o združovaniach, lenže ani ten by vám nevyšiel ako dôkaz o tom, že nepracujeme dostatočne demokraticky, pretože o zákone o združovaní a o spolkoch, o mimovládnych organizáciách rokuje, pán minister rokuje s mimovládnymi organizáciami. Má informácie o tom, aké sú európske normy a štandardy, budeme o tomto zákone diskutovať a budeme ho pripravovať tak, aby to bol opäť zákon výsostne európsky a aby nám možno urobil trochu poriadok vo veciach, ale tak, ako ten poriadok existuje v každej vyspelej demokracii. Takže ani tento by vám nevyšiel, museli by ste si hľadať zase niečo iné. A z tohto hľadiska musím povedať, že je to skutočne teda zhubná taktika, s ktorou sem prichádzate. Vravím, ešte môžem uviesť niekoľko prípadov. Môžem uviesť prípad, ktorý sa týka napríklad strašenia eurom. Keď už hovoríme o rôznych prípadoch, ktoré dokazujú, že čím horšie, tým lepšie, ja som nezažil v dlhom čase nič viac znechucujúce a klamlivé, než keď som videl pána poslanca za KDH pána Lipšica v jednej relácii, ktorú som dlho nesledoval, náhodou som si ju pustil, keď vytiahol a dal na stôl hrsť euro mincí a povedal: „Toto bude vaša penzia, keď vstúpite do euro.“ Strašenie eurom jednoducho. Strašenie, pretože táto vláda je rozhodnutá, že euro zavedie a vieme, že je to veľmi veľká šanca a veľká realita, že sa nám to podarí. Táto vláda to jednoducho urobí. Takéto strašenie, pretože, keď som sa pozrel na tú hrsť mincí, neviem, koľko to tam bolo, ale zo záznamu je možné sa dopátrať aspoň k niečomu, ja by som povedal, že ich mohlo byť tak zhruba za 10 eur a 10 eur nie je penzia, ani priemerný zárobok na Slovensku, netreba strašiť pre 300 Sk tu, priemerne 340, aby som teda, aby ma niekto neobvinil. Netreba strašiť, vážení. Keď sa nám toto podarí, tak keď už vy to nechcete, my to zabezpečíme, aby občanom Slovenska bolo lepšie aj v budúcnosti, aby sme mali lepšie šance sa presadiť, aby naša ekonomika mala lepšie šance sa presadiť. Takže, vážení páni a dámy, vážení poslanci, či už z opozície, alebo z koalície a vážená pani poslankyňa, ako vravím, nie vždy sa vyjadrujem na politické témy, žiaľ, situácia ma núti k tomu, aby som bol veľmi jasný v týchto otázkach a je mi veľmi ľúto, že skutočne dnes opozícia zahajuje takýto frontálny útok, pričom využívajúc všetky možné manipulácie, klamlivé argumenty a zavádzanie práve v zahraničí, tam, kde je veľmi zložité si overiť fakty, a potom sa vytvára vlna a imidž Slovenska a padá dôvera v našu krajinu a v našu euro orientáciu. Ale môžem vám povedať, že urobíme všetko a ja urobím osobne všetko, aby vám tieto plány neprešli. Ďakujem. (Potlesk.)