P. Minárik, poslanec: (2007-03-21):
Dámy a páni, o čo ide v predloženom návrhu, čo ideme riešiť. Len tak na okraj poviem, že návrh, ktorý nikto nielenže neprerokoval, ale ani nekonzultoval s tým, koho sa bytostne dotýka, teda s bratislavskou samosprávou. A teraz myslím tým obidve úrovne, aj mesto, aj mestské časti, pretože mestské časti majú tu taký nejaký väčší priestor na konzultácie, nielen konzultácie s konkrétnymi niektorými našimi. Teda čo ideme riešiť? Je to problém Bratislavčanov alebo aspoň veľkej časti Bratislavčanov, nejakej rozhodujúcej skupiny Bratislavčanov alebo aspoň malej skupiny Bratislavčanov alebo aspoň problémy návštevníkov tohto mesta? Nie, nič z tohto riešiť nejdeme, ideme riešiť problémy dvoch-troch ľudí. Komu to teda ideme „vypĺňať doliny a znižovať každý kopec, narovnávať chodníky“? Dvom-trom konkrétnym ľuďom. Riešime dvoch-troch konkrétnych verejných funkcionárov, ľudí neschopných riešiť svoje problémy, ľudí neschopných riešiť ťažkosti, s ktorými museli jednoducho počítať. Ja aspoň verím, že každý, kto ide kandidovať na nejakú funkciu, si prečíta príslušné zákony, ktoré sa tejto funkcie dotýkajú. A myslím, že ak títo ľudia kandidovali, a nielen preto, aby sa takejto súťaže zúčastnili, ale aj s dôverou, že vyhrajú, museli vedieť, do čoho idú. A myslím si len, že len naivky by mohli myslieť, že sa im nemôže stať to, čo inač v tejto krajine nie je neobvyklé, že zastupiteľstvo bude iného politického zmýšľania, ako sú oni. Najmä u kandidátov Smeru v Bratislave to bola celkom reálna možnosť. A ešte ideme riešiť problémy, riešiteľné inými postupmi, ako je zmena zákona. Stačí trochu skúseností, komunikatívnosti, tolerancie a ochoty reflektovať danú situáciu, zobrať ju jednoducho na vedomie. Na niektorých miestach sa to darí. V Petržalke je skúsený politik, ktorý má proti sebe tridsaťsedem plus jedného, lebo asi pán Šebej tiež nebude nejaký veľmi jeho, zo štyridsiatich si s týmto problémom poradil bezproblémovo, poradil, on nemá žiaden problém. Nehovorím, že to tam fičí úplne najlepšie. Možnože by sa mu lepšie fungovalo, kebyže tých tridsaťsedem je jeho. Ale funguje. Ak sa to na dvoch miestach nedarí, to im hneď musíme hodiť záchranný pás vo forme novelizácie zákona? A ideme riešiť problém, ktorý sa nakoniec bez dohody zúčastnených strán aj tak úplne nedá vyriešiť. Dá sa s ním žiť. Obidve tieto veci dokumentuje napr. VÚC v Žilinskom kraji. Tam je taký stav, ako si želáte. Tiež tam je problém. A žije s ním ten župan. Ozaj, mimochodom, prečo, keď hlavnou motiváciou je vnútorné zjednocovanie, to je tá motivácia autorov, prečo to robia, nenovelizujú hneď aj zákon č. 302/2001 Z. z. o samosprávnych krajoch vo veci riaditeľa úradu. Dámy a páni, v prospech navrhovaného riešenia by som ja vedel argumentovať celkom slušne a, myslím si, hlavne vecne.  Určite by som sa neuchýlil len k odvolávaniu sa na zjednocovanie právnej úpravy a na systémové prepojenie a vnútornú logiku platného práva. To boli, prosím pekne, voľné citácie, ktorými argumentujete v dôvodovej správe, celej argumentácie. Je to tam dvakrát, aby tam aspoň bolo niečo, a bodka a nič viac, žiaden vecný argument tam už nie je. Vážení predkladatelia, ja za vás zdôvodnenie nebudem robiť, ja vás nebudem suplovať, aj keď by to naozaj nebol žiaden problém, nebudem ale ani v tomto parlamente hľadať cesty, ako kompenzovať neschopnosť vašich ľudí, a preto tento návrh podporiť nemôžem. (Potlesk.)