D. Lipšic, podpredseda vlády a minister spravodlivosti SR: (2005-05-24):
Návrhy pána poslanca Miklušičáka reflektujú dobu, ktorá uplynula od februára, ale nielen to, aj požiadavky napríklad štrasburského súdu, aby dôvodom obnovy konania bol rozsudok štrasburského súdu, preto sa mi zdá byť kritika pani poslankyne Tóthovej nie celkom náležitá a prekvapuje ma, že ju nepociťovala pri svojich pozmeňujúcich návrhoch pri Trestnom zákone, ktoré dokonca boli tak zle formulované, že sme museli ešte otvoriť rozpravu tesne pred hlasovaním, aby neprišlo v trestnom práve k absurdným situáciám. Vtedy ste nenamietali, že vaše čerstvé pozmeňujúce návrhy pol hodinu pred hlasovaním prišli trochu neskoro. Teraz to namietate, ale beriem, že nie vždy každý z nás posudzuje rovnako konanie svoje a konanie iných. Toľko len na reakciu. Čo sa týka vystúpenia pána poslanca Abelovského. Najskôr sa vyjadrím k pozmeňujúcemu návrhu a potom aj k výhradám, ktoré sú predmetom už podaných pozmeňujúcich návrhov na februárovej schôdzi. Najskôr k účinnosti. No, podľa mňa je celkom samozrejmé, že účinnosť oboch nových kódexov musí byť naraz, teda aj Trestného zákona, aj Trestného poriadku. Spomeniem niekoľko vecí. Spomeniem potrebu bipartície na zločiny a prečiny. To znamená, pokiaľ Trestný zákon ustanoví bipartíciu od 1. januára, tá sa musí premietnuť aj do Trestného poriadku. Inak by bol veľmi zle aplikovateľný. Máme nové ochranné opatrenie – detenciu, ktorá tiež musí byť procesne upravená v Trestnom poriadku. Máme alternatívne tresty – trest domáceho väzenia, probačný dohľad, povinná práca. Ich výkon musí byť tiež upravený v Trestnom poriadku. To znamená, účinnosť oboch kódexov musí byť v jeden dátum a  snemovňa schválila v piatok Trestný zákon s účinnosťou 1. januára, preto by som pána poslanca požiadal zvážiť pozmeňujúci návrh, lebo sa mi zdá byť, že je to v kolízii celkom evidentnej. Myslím si, že netreba o tom hovoriť ďalej. Vyjadrím sa stručne k tým najzákladnejším bodom, ktoré sú predmetom polemiky a ktoré kritizoval aj pán poslanec vo svojom vystúpení. Tesne predtým, ako som išiel do parlamentu, teraz poobede som dostal správu, že vďaka aktivite agenta, ktorý bol nasadený Federálnym úradom vyšetrovania amerického ministerstva spravodlivosti do bunky al-Káida, bol odhalený možný útok s bombou na civilný cieľ. Chcem tým povedať, že použitie agenta pri organizovanom zločine a pri korupcii, použitie agenta je nevyhnutné, ak chceme tieto formy trestnej činnosti odhaľovať, pretože ide o utajené formy trestnej činnosti a na utajené formy trestnej činnosti je potrebné použiť utajené prostriedky. Jeden môj bývalý kolega na to zvykol hovoriť, že na ťažkú chorobu nám nepomôže acylpyrín. Na ťažkú chorobu, ktorou je organizovaný zločin a korupcia, potrebujeme nasadiť ťažšie lieky, aj rôzne formy osobitných inštitútov, ako je napríklad agent alebo ako je korunný svedok, pretože sú kľúčové pri odhaľovaní týchto foriem trestnej činnosti. Čo sa týka väzby. Návrh Trestného poriadku skracuje dobu väzby a skracuje ju výrazne. Skracuje jednak v tom maximálnom poňatí z piatich na štyri roky, ale tým, že definuje užšie kategóriu obzvlášť závažného zločinu, teda len na zločiny s dolnou hranicou sadzby minimálne osem rokov, tak sa táto doba väzby týka oveľa menšieho počtu tých najnebezpečnejších zločinov, ako je tomu v súčasnosti. Mám aj rozhodnutie Európskeho súdu pre ľudské práva či vo veci voči Spolkovej republike Nemecko alebo Švajčiarsku, kde bola väzba okolo štyroch rokov, dokonca nad štyri roky a nebolo to porušením žiadneho ľudského práva. Navyše pripomínam, že štrasburský súd posudzuje väzbu len do prvostupňového rozhodnutia, nie až do rozhodnutia odvolacieho súdu. Ale situáciu, aby s výnimkou trestných činov, kde hrozí doživotný trest, bola možná len dvojročná väzba, a teda na prípravné konanie len ročná väzba, to je situácia, ktorá sa mi zdá byť málo prijateľná, pretože práve niektoré mimoriadne skutkovo a právne náročné kauzy pri všetkom úsilí nie je možné stihnúť vyšetriť v priebehu jedného jediného roka, aj keď dôvody väzby tam môžu celkom oprávnene existovať. Takže ten návrh, ktorý ministerstvo predložilo a ktorý skracuje a sprísňuje režim väzby je správny, ale treba dbať na proporcie, aby na druhej strane nebol frustrovaný záujem štátu odhaľovať závažné formy trestnej činnosti a záujem štátu, aby počas trestného konania neprišlo k jeho mareniu, napríklad ovplyvňovaním svedkov alebo spoluobvinených. Veľmi stručne k Špeciálnemu súdu. Zdá sa, že sa darí postupne naplniť, a preto ďalší krok zmeniť jeho postavenie a vecnú príslušnosť, vytvoriť akýsi ďalší odvolací Špeciálny súd na úrovni krajského súdu považujem za krok späť. Považujem za úplne štandardné riešenie podobné Španielsku, podobné Taliansku, kde o odvolaniach rozhoduje najkompetentnejší súd, a tým je Najvyšší súd. Dovoľujem si ešte upozorniť na jeden bod spoločnej správy, pretože pán poslanec Abelovský sa dotkol práva na obhajobu, ktoré je zabezpečené v návrhu Trestného poriadku, ale upozorňujem na bod 14 spoločnej správy, ktorý podľa mojej mienky ide nad rámec určitej rozumnosti. Tento bod 14 umožňuje, aby počas výsluchu obvineného sa obvinený mohol na súde radiť už aj na položenú otázku so svojím obhajcom. Neviem, v ktorej krajine takýto systém existuje. Takú krajinu ja nepoznám. Pretože... (Reakcia z pléna.) Takú krajinu tiež nepoznám, ktorá sa volá všade, a každý obvinený v právnom štáte má právo nevypovedať. To je jeho ústavné právo. (Reakcia z pléna.) Len čo sa rozhodne vypovedať, tak som nevidel ešte situáciu, že na položenú otázku sudcovi alebo prokurátorovi na súde povie, že moment, poradím sa so svojím obhajcom a potom vypovedá obhajca. Právo nevypovedať je právo absolútne. Ale právo počas výsluchu na súde sa radiť s obhajcom, to by sme naozaj prijali svetový unikát. Veľmi stručne ešte k pánovi poslancovi Polkovi. Beriem pozmeňujúci návrh, ktorý by umožnil vznik vyšetrovateľov Vojenského spravodajstva, beriem ho ako nesystémový. Bola už snaha SIS mať vlastné policajné orgány, vlastných vyšetrovateľov. Toto je v bledomodrom to isté. Považujem to za nesystémové riešenie, a preto si dovoľujem vyjadriť s týmto riešením nesúhlas. Dovoľte mi ešte jednu poznámku, ktorá nebola dnes predmetom rozpravy, ale bude predmetom zrejme veľmi rozporuplného hlasovania, a to je otázka existencie vojenskej justície. Totiž v rozprave je podaný návrh pána poslanca Kolesára, podľa ktorého by boli ozbrojené zbory vyňaté spod jurisdikcie vojenskej justície. Na úvod musím povedať, že ja mám vrelý vzťah k vojenskej justícii, lebo som vykonával základnú vojenskú službu na vojenskej prokuratúre, ale snažím sa k tomu pristupovať nezaujato. A nezaujato znamená, že vojenská justícia má tú výhodu oproti civilnej justícii, že je len v troch regiónoch Slovenska, to znamená, tie niekedy nadštandardné osobné väzby, ktoré môžu mať príslušníci ozbrojených zborov s miestnymi prokurátormi a sudcami, tieto väzby sú limitované,  lebo nie je 45 okresných súdov, ale sú len tri vojenské súdy, rovnako prokuratúry a takisto je personálne dobre dimenzovaná, to znamená, vie v kratšom čase vyriešiť závažné prípady, ako je civilná justícia. Ale fakt je ten, že ak od roku 2006 bude mať Slovensko profesionálnu armádu, tak sú možné podľa mojej mienky len dve rozumné riešenia. Jedno riešenie je, že sa rozšíri jurisdikcia vojenskej justície aj na príslušníkov ozbrojených zborov, a druhé riešenie je, že sa vojenská justícia zruší. Lebo hovorme si  pravdu, pokiaľ  bude  mať  armáda   20 000 príslušníkov, čo je jedno malé mesto, tak nebudeme budovať pre malé mesto osobitnú štruktúru justičných orgánov. Čiže sú len tieto dve alternatívy, ale návrh v rozprave je vyňať spod jurisdikcie vojenskej justície príslušníkov Policajného zboru a iných ozbrojených zborov, a to považujem za riešenie nesystémové. Myslím si, že vojenská justícia preukázala počas svojej existencie aj od roku 1990 svoju opodstatnenosť. Na záver mi dovoľte sa vyjadriť k pozmeňujúcemu návrhu, ku ktorému sa vyjadroval pán poslanec Vavrík, ktorý sa týka informovania o použití informačno-technických prostriedkov. ITP sa používajú v situáciách, keď je odhaľovanie trestných činov iným spôsobom veľmi limitované, a preto na Slovensku je ich použitie viazané na jednoznačný súhlas súdu. Práve preto, že ide o dotknutie práva na súkromie. Z toho dôvodu sme dlho diskutovali o pozmeňujúcom návrhom a som rád, že sme našli kompromisné riešenie. Ako to býva pri kompromisných riešeniach, nikto s ním nie je veľmi nadšený. A ani ja ním nie som veľmi nadšený, ale ho rešpektujem. Totižto ide o stanovenie akejsi rovnováhy. ITP nie sú len odpočúvania, ale sú aj rôzne iné formy záznamov obrazových, zvukových, ktoré sa používajú pri odhaľovaní organizovaného zločinu. Vystavili by sme do rizika aj osoby, ktoré spolupracujú s políciou, ak by sme ich spoluprácu viazali na skutočnosť, že ich následná spolupráca, ak budú pri nej použité ITP, bude oznámená podozrivej osobe. To by som považoval za nebezpečné zvlášť pri organizovanom zločine, a preto sme organizovaný zločin z tejto povinnosti oznamovania vyňali. Je naozaj potrebné nájsť solídnu rovnováhu. Návrh Trestného poriadku, ak snemovňou prejde a bude prezidentom podpísaný, bude účinný od 1. januára 2006. To znamená, že vo veľkej časti svojej časovej pôsobnosti bude vykonávaný nie mnou, ale budúcim ministrom spravodlivosti, preto pristupujem k tomuto návrhu celkom nepredpojato. Ale môj záujem na odhaľovaní zločinu, organizovaného zločinu nie je viazaný na moju dnešnú funkciu, a preto chcem, aby akákoľvek bude vláda, akýkoľvek bude minister spravodlivosti, aby štát mal efektívne prostriedky odhaľovania organizovaného zločinu, ktorý je hrozbou pre celý štát, pretože sa snaží ho nahradiť a snaží sa získať si v ňom vplyv. Vážené pani poslankyne, vážení páni poslanci, dovoľte mi na záver sa ešte raz poďakovať za dlhotrvajúcu diskusiu, ktorá bola vo výboroch, v pléne, mimo pléna, a požiadať vás o podporu nového návrhu Trestného poriadku. Základným cieľom Trestného poriadku je zrýchliť trestné konanie, to znamená, postaviť obvineného čím skôr pred súd na rozhodnutie o vine alebo nevine a prípadne na rozhodnutie o treste. To je základný cieľ novej trestnoprocesnej úpravy. Pretože som presvedčený o tom, že ak má mať trest preventívny efekt, nemôže byť len spravodlivý vo svojej výške, ale mal by byť aj rýchlo uložený a rýchlo vykonaný a k tomu smeruje návrh Trestného poriadku. Z toho dôvodu si vás dovoľujem požiadať o jeho podporu v druhom a treťom čítaní. Ďakujem.