P. Paška, predseda NR SR: (2007-11-27):
A ešte trošku k pánovi Lipšicovi, k tomu geniálnemu vykladačovi ústavy, zákona, práva. Škoda, že tu nie je pán Hrušovský, ktorý včera plamenne rozprával o tom, ako čisto táto Národná rada využívala rokovací poriadok, ako čisto bez akéhokoľvek náznaku pochybenia uplatňovala rokovací poriadok. Pán poslanec, pamätáte si váš návrh z obdobia, ešte keď ste boli minister, na Trestný zákon? (Odpoveď z pléna.) Pamätáte si ho. Pamätáte si tie zmätky, ktoré sprevádzali hlasovanie? A to je ten neomylný akt. Dobre? A teraz počúvajte skutočne vážne, keď ja počúvam, ako hrubo manipulujem s rokovacím poriadkom, tak si dovolím prečítať, a dúfam, že to médiá zaregistrujú, čo povedal pán predseda Hrušovský, keď došlo k zmätku a nezmyslu, ktorý, samozrejme, nevyhovoval vtedajšej vládnej koalícii, ktorá je dneska čistá, ktorá hovorí o tom, ako to všetko perfektne fungovalo. Hovorím o tom, ako pri hlasovaní o veľa pozmeňujúcich návrhoch sa manipulovalo zo strany vedenia Národnej rady, ale aj samotného ministra. Najprv vyhlásil pán predseda Hrušovský prestávku, pretože bolo zrejmé, že opäť dochádza k situácii, keď pravdepodobne neprejdú zámery tak, ako ich mal pripravené pán minister. A teraz počúvajte, čo sa stalo po prestávke. Ten veľký predseda, bezúhonný, čistý dodržiavateľ práva a ústavy hovoril: „Vážené pani poslankyne, páni poslanci,“ a teraz to počúvajte, „v záujme vyššieho cieľa a vyššieho princípu, ako neschváliť dobré pozmeňujúce návrhy, ktoré sú uvedené v spoločnej správe, tak ako ich predniesol pán spoločný spravodajca a schválil gestorský výbor, pán minister spravodlivosti a podpredseda vlády požiadal o vystúpenie.“ Nemal na to nárok. Pán predseda Hrušovský, aký je rozdiel medzi manipuláciou a tým, z čoho mňa obviňujete? Robili ste to bežne v záujme svojej predstavy. (Hluk v sále.) Pán bývalý minister spravodlivosti, na to vzatie, chcem vás upozorniť, ste nemali právo. Ústavnoprávny výbor rozhodol, a je to v judikáte, že vláda je kolektívny orgán a že jednoducho ste na to nemali právo. Ale poďme ďalej pri tej čistote procedúr, pretože o tom je tá podstata, vytvoriť predstavu o mne ako človeku nekompetentnom, človeku, ktorý nie je schopný zvládnuť situáciu, človeku, ktorý manipuluje, ktorý zneužíva. Odmietam to a budem to odmietať. A poďme ešte na niekoľko dobrých príkladov. Často aj dnes tu padlo odvolanie sa na ústavnoprávny výbor. Áno, § 146 jasne hovorí, ak je pochybnosť o vedení, na návrh poslanca bez rozpravy rozhodne Národná rada o tom, či ústavnoprávny výbor rozhodne. Pri 42. schôdzi 18. mája 2005 došlo pri návrhu pána Ďaďa k problému. A žiadal o to, aby ústavnoprávny výbor zaujal stanovisko. Ako reagoval pán Hrušovský? „Panie poslankyne, páni poslanci, je vecou ústavnoprávneho výboru, či sa rozhodne prerokovať tento návrh alebo nie. Zatiaľ nikto z členov ústavnoprávneho výboru nežiadal prerokovať v ústavnoprávnom výbore tento návrh. Vy nie ste členkou ústavnoprávneho výboru, pani poslankyňa,“ reagoval na pani Katarínu Tóthovú. A nedal ani len hlasovať o návrhu, ktorý predložili najprv pani poslankyňa Tóthová a potom pán poslanec Burian. (Potlesk.) Tak ako je to, pán predseda Hrušovský, s tým výkladom toho zákona o rokovacom poriadku? Ale poďme ďalej, pretože tie perly ducha prídu ešte na záver. Rokovalo sa napr. 5. novembra 2003 na 18. schôdzi o vládnom návrhu zákona o krajských úradoch a obvodných úradoch a o zmene a doplnení niektorých zákonov. Predstavte si, že pán poslanec Cabaj, nie je tu, ktorý je poslancom aj v tomto období, predkladal návrhy. Neprešli. Ale v záujme vyššieho princípu morálneho, právneho vtedajšej pravicovej koalície pán Hrušovský dal kľudne hlasovať a pánovi Malchárkovi tie isté pozmeňujúce návrhy prešli napriek tomu, že je to v rozpore s ústavou a v rozpore s rokovacím poriadkom. (Potlesk.) A len to prečítam. Pán poslanec Cabaj vtedy, a je to zo záznamu, hovoril: „Vážený pán predseda, pán minister, kolegyne, kolegovia, chcem upozorniť v treťom čítaní na skutočnosť, že pri hlasovaní o pozmeňujúcich návrhoch v druhom čítaní sa o niektorých návrhoch hlasovalo dvakrát. Nech je to pre zápis.“ Opäť, samozrejme, čistota rokovacieho poriadku je nadovšetko. Ale poďme na naozaj to najhrubšie porušenie ústavy a rokovacieho poriadku, ktoré sa tu v minulom období udialo. A už to tu počas rozpravy odznelo. Bol to ten návrh pani poslankyne Tóthovej spojiť spokojnosť alebo nespokojnosť s interpeláciou s hlasovaním o dôvere. Len pre tých, ktorí si nepamätajú, pripomeniem, vládna koalícia nemala dostatok hlasov na to, aby vedela potvrdiť sedemdesiatšestku, čo je nevyhnutné pre to, aby v každej demokratickej krajine mohla ktorákoľvek vláda legitímne vládnuť. Len na Slovensku mohol Dzurinda vládnuť, nemal väčšinu, ale vždy, keď ju potreboval, si ju vedel kúpiť. (Potlesk.) A to bola metóda, ktorou pôsobil a ktorou dehonestoval parlament. A teraz si predstavte, dámy a páni, ako reagoval po všetkých tých prestrelkách o tom, aká je to alebo aká to nie je právna tupina, pán predseda Hrušovský. A dovolím si citovať: „Ja neberiem žiadnemu poslancovi právo, aby využíval rokovací poriadok a Ústavu Slovenskej republiky na podávanie akýchkoľvek návrhov uznesení v tomto parlamente. Nakoniec je to ústavné a legitímne právo každého jedného z nás,“ a teraz počúvajte, „ale ak cítime, že existujú právne nezmysly, ktoré naozaj sú tak, by som povedal, transparentné, tak by malo byť na nás, aby sme ako rozumní právnici, ako zodpovední poslanci nevyužívali nedokonalosť týchto právnych predpisov, ktorými sa tu v Národnej rade máme pri našom rokovaní riadiť.“ „Veľmi rád vás privítam na pôde komisie pre rokovací poriadok,“ pán Hrušovský, právnych nezmyslov? A zneužili ste svoje postavenie. A porušili ste rokovací poriadok. A jednoducho vy mne to idete hovoriť, keď ja od začiatku, a na tom trvám, hovorím, že som sa snažil riadiť zdravým rozumom? A ešte raz to prečítam: „Ak existujú právne nezmysly, ktoré naozaj sú tak, by som povedal, transparentné, tak by malo byť na nás, aby sme ako rozumní právnici a ako zodpovední poslanci nevyužívali nedokonalosť.“ Vy mňa idete obviňovať, že som sa len pokúsil hľadať riešenie v situácii, keď neexistoval precedens, keď neexistoval návod, keď existovala len jediná snaha, naozaj dosiahnuť to transparentným spôsobom, transparentným, a nie podvodom. Dámy a páni, ten čistopis alebo návrh bol zavesený v zmysle zákona, žiadny podvod to nebol. Myslíte, že som mal podvádzať tým, že tam dáme nejaké opatrenie? Nesúhlasím s vami a budem neustále oponovať. Dámy a páni, je pravdou, že je mi táto situácia veľmi ľudsky nepríjemná. Neodporujem, osobne som presvedčený, že, tak ako som to povedal, snažil som sa využiť všetko to, čo mi dáva mandát, čo mi dávajú príslušné právne normy. A nakoniec to riešenie bolo také, aké bolo. Keď som išiel do tejto sály, rozmýšľal som, ako reagovať na všetku tú snahu o zneužitie tohto problému, na to, aby niekto, kto evidentne nemá ako inak osloviť voliča, nemá ako inak ponúknuť programovú alternatívu, nemá ako inak zabezpečiť, aby aj v budúcnosti bol schopný spravovať túto krajinu štandardným demokratickým spôsobom, a nie spôsobmi, na aké sme boli 8 rokov zvyknutí, to nemohol urobiť. Všetci tí, čo ma poznajú, vedia, že nie som človek, ktorý nie je schopný sa obhájiť v akýchkoľvek situáciách. A potom som si povedal,  viete, že to biblické, že kto do teba kameňom, ty doňho chlebom, mi pravdepodobne bude bližšie napriek tomu, že sa vôbec netajím, že sú tu ľudia, na ktorých by skôr platilo, že kto do teba kameňom, tak ty doňho kvádrom. Ale v princípe nie som takýto človek, pretože si naozaj vážim všetkých slušných ľudí. A je to spôsob, akým sa snažím existovať. Viete, ťažko sa komunikuje s človekom, ako je Dzurinda, viete, výpravca, u ktorého vlak raz ide alebo raz nejde, ak sa dostane do situácie, ktorá má mieru flexibility a zodpovednosti. Ťažko sa mi reaguje na ataky, ktoré majú hrubý, osobný podtón, a potom som si povedal, že to nestojí za to jednoducho u ľudí, ktorí nemajú tejto krajine čo ponúknuť, a vidím to aj na politických postojoch, odvolávaní predsedu, odvolávaní predsedu vlády, ataky na ústavných činiteľov. Čo keby ste tak skúsili tých svojich voličov presvedčiť nejakým alternatívnym, pozitívnym programom, hodnotami? Čo keby ste im tak skúsili zvýšiť kvalitu života? Viete čo vás najviac trápi? Ja som naozaj dlho rozmýšľal nad tým. Vám vadí, že už sa nedá dnes manipulovať. Viete, človek, ktorý nikdy nevyhral voľby, ale 8 rokov vládol a naučil sa, že jediným legitímnym spôsobom je manipulácia, asi ťažko pochopí (Potlesk.), že ľudia dnes na Slovensku oceňujú hlavne to, že sa zlepšuje kvalita života, že je tu kľud, že je pokoj, že sa staráme o ľudí, že prichádzame, a preto stúpa aj dôveryhodnosť tohto parlamentu, a o tom svedčia aj štatistické prieskumy, že sa snažíme prijímať také zákony, ktoré zlepšujú kvalitu života, a jednoducho preto je taká vysoká dôvera. A to vám vadí. Vy viete, že vy alternatívu hodnotovú a programovú nemáte. Viete len manipulovať, rozvracať a vnášať do spoločnosti nepokoj. (Potlesk.) Ja sa naozaj na tomto odmietam podieľať a chcem vyjadriť opäť to krédo, ktoré som tu vyjadril aj pri svojom nástupe. Bez ohľadu na to, či ma odvoláte alebo neodvoláte, chcem povedať všetkým ľuďom, že mojou absolútnou prioritou je ľudí spájať, snažiť sa o to, aby to, čo je pre väčšinu spoločné, to dobro sa podarilo aj presadiť. A bez ohľadu na to, čo budete o mne rozprávať, bez ohľadu na to, čo budete po mne vykrikovať, jednoducho nezmením svoje životné krédo. A skončím myšlienkou. Keď som pred ôsmimi rokmi vstupoval do politiky, bolo to v roku 1999, priateľ, ktorý pôsobí v politike a pôsobil v nej ďaleko dlhšie, mi povedal: „Paľo si si vedomý, do čoho ideš? Zomelie ťa to, zomelie ťa to.“ A ja som povedal nie, budem sa snažiť, aby som ja vniesol niečo nové, aby som hovoril, ako myslím, a presadzoval to, o čom som presvedčený. A napriek tomu, že aj po včerajšku, aj po dnešku mu dávam veľmi za pravdu, som presvedčený, že treba vydržať a treba bojovať s hlúposťou, treba bojovať so spôsobmi, ktoré neposúvajú spoločnosť ďalej, treba bojovať so všetkým tým, čo robí život horším. A treba sa celou váhou osobnosti zasadiť o to, aby aj Slovensko išlo ďalej a aby aj ľudia na Slovensku sa mali lepšie. Ja sľubujem všetkým tým, ktorí mi dali mandát a ktorí mi veria, že urobím všetko pre to, aby to tak bolo. Ďakujem pekne. (Potlesk.)