Kažimír, Peter, guvernér Národnej banky Slovenska (2022-06-17):
Ďakujem veľmi pekne za možnosť aj odpovedať a ďakujem za otázku alebo, respektíve za komentár viac-menej a opis posledných dní, ktoré sú naozaj relatívne vzrušujúce. Dokonca vás doplním, že mimoriadne zasadnutie Rady guvernérov, ktoré bolo tento týždeň v stredu, bude pokračovať riadnym zasadnutím budúci týždeň v stredu a, kde sa budeme venovať aj témam, ktoré ste, ktoré ste pomenovali. Úplne zoširoka, začali ste Spojenými štátmi americkými, kde naozaj bolo prijaté FED-om, ich systémom centrálnych bánk, historické rozhodnutie o navýšení, navýšení tiež základnej úrokovej sadzby ako reakciou na zhoršujúce sa proste čísla, hlavne tzv. core, jadrovej inflácie, hej? To znamená, my vieme, že všetci, všetci vďaka hlavne vojenskému konfliktu sme vystavení vysokému, vysokým cenám energií, ale to, čo je najviac znepokojujúce, pretože všetci sa domnievame, že v budúcnosti ten tlak rastu cien energií postupne, postupne sa zvoľní, ale to, čo je vyslovene nebezpečné, je to, že sa inflácia začína prelievať do všetkých oblastí ekonomiky, do všetkých služieb, do všetkých tovarov a dostáva sa vlastne do hláv ľudí z hľadiska ich spotrebiteľského správania, očakávaní na trhu, ale aj do hláv obchodníkov a do hláv výrobcov a predajcov. To znamená, začínajú dvíhať ceny, ľudovo povedané, aj tí, ktorí to nemusia urobiť. Je to vlastne ako keby impulz, ako keby inštinkt teda. A keď sa niečo stane inštinktom, tak to môže veľmi aj niekedy zle skončiť. Takže ich reakcia je veľmi, relatívne, relatívne prudká, ale tu musím povedať, že Spojené štáty americké sa naozaj mesiace a roky posledné nachádza v inej situácii ako eurozóna a Európa, a to v zásade z dvoch dôvodov. Ten jeden dôvod je úplne fundamentálny, a to je to, že Spojené štáty americké majú skutočnú menovú úniu. Skutočná menová únia znamená, že má jednotnú fiškálnu a hospodársku, ekonomickú politiku pre celé územie Spojených štátov amerických. Európa tento luxus z tohto pohľadu nemá. A preto je vystavená vlastne neustálym krízam, ktoré tu sme, vlastne sme ich svedkami aj posledných desať rokov, a z toho vyplýva aj slovo fragmentácia. Slovo fragmentácia znie veľmi ako choroba, ale ono je to v podstate odlišný vývoj, áno, ako diametrálne odlišný vývoj v rôznych častiach eurozóny alebo Európy. A vidíte to aj na inflačných číslach Európy. A aj tzv. headlinová harmonizovaná inflácia sa pohybovala za mesiac máj od 20 % v Estónsku až po nejakých 3,7 % v Taliansku. Relatívne slušne je na tom Francúzsko, ktoré má malú infláciu, ale má zase problémy aj s rastom. A Nemecko má infláciu teraz niekde vyše 8 %. Naše čísla atakujú dvanástku. Hovoríme o medziročnej inflácii, máj ´22, máj ´21. A priemer ale tej headlinovej aj jadrovej inflácie sú ale ďaleko nad tým, čo považujeme za zdravé. Viete, že je všeobecný úzus všetkých akademikov na svete v podstate, že inflácia v takých proste ekonomických centrách, ako sú Spojené štáty alebo, alebo Európa, by mala byť niekde v okruhu okolo úrovni dvoch percent. Problémom je ďalším, ďalší problém je to, že málo ľudí si uvedomuje, že centrálne banky nie sú schopné dostať na uzdu infláciu krátkodobo. My nie sme, nemáme proste žiadne nástroje na to, aby sme ovplyvnili proste správanie ľudí v uniformách alebo tých, ktorí majú v hlavách proste démonov a začínajú si proste hrať s možnosťami svetového konfliktu. Tieto nástroje nemáme. To, čo robíme, to, čo robí FED, to, čo robí väčšina centrálnych bánk na svete, je to, že vlastne sa snažia, snažíme sa cieliť s odstupom ôsmich mesiacov až 1,5 roka, to je asi podľa ekonomickej teórie ten, to obdobie, kde sme schopní, kde sa začnú prejavovať naše rozhodnutia. Preto ak hovoríme v ECB, že začíname s rastom sadzieb, hovoríme o tzv. flexibilnom... poviem to po, prepáčte, nerád hovorím po anglicky na Slovensku, ale hovoríme o opcionalite, to znamená o rôznych možnostiach, o flexibilite a o gradualite. Gradualita znamená, že nie je to proste skokový, skokový rast úrokových sadzieb, ale avizujeme na najbližšie dva-tri mesiace vlastne nárast v júli o štvrť percentuálneho bodu a v septembri vysoko pravdepodobne o ďalšiu pol, polovicu percentuálneho bodu, čo v jazyku centrálnych bánk znamená, že to už je dosť veľa. Hej? To sú proste, myslím si, že v Európe historické takisto čísla, viac ako pol percenta. Je to veľmi, veľmi málo, málo obvyklé. Späť k Spojeným štátom. Spojené štáty majú dokonalú menovú úniu a Spojené štáty od času nástupu Bidenovej administratívy zažili bezprecedentný fiškálny impulz, v európskom poňatí proste nepredstaviteľný. V slovenskom poňatí absolútne nepredstaviteľný. Čiže to boli priame transfery v objemoch triliónov, miliárd proste priamo do domácností a podnikov. A tento impulz, samozrejme, je úplne odlišný a sma... na jeho pozadí je a, samozrejme, je aj za tou, za tými inflačnými tlakmi. Ale v Európe tento, síce vlády, vlády reagovali, v mnohých oblastiach reagovali pozitívne, niektoré viac reagovali lepšie, niektorí, niektorí horšie. Viete, že naše výzvy napríklad v opatreniach fiškálnych sú také, aby opatrenia boli jasne, na mieru šité, aby boli podľa možnosti dočasné a sami viete, čo sa deje v realite. Áno? Čiže realita politická, nielen na Slovensku, ale aj v iných krajinách býva taká, že sa zvyšujú mandatórne výdavky a opatrenia sú široké, lebo aj poli... aj voličov je veľa a sú zväčša dlhodobé, hej, a to má, samozrejme, obrovskú záťaž, predstavuje obrovskú záťaž pre verejné financie a pre udržateľnosť verejných financií ako takých. Zároveň úplne prirodzene v Európe, ale aj všade na svete stúpla zadlženosť, pretože pandémia nás proste, nás vystavila situácii, keď všetci museli proste podporovať ekonomiku a občanom a občanov, a trhy na to ani nereagovali negatívne, pretože tu sa žiadna stigma s tým nespájala men... viac alebo menej schopného, pandémia si nevyberala medzi belochom a černochom, medzi južanom a severanom, medzi šikovnejším a lenivejším. Preto aj keď sa zdvihli úrovne dlhov v celej Európe, v celom svete, tak ste ne, nevnímali ste proste nejakú, nejaký diferenciálny prístup trhov na to, že by chceli niekoho trestať. Pravdou ale je, že táto doba končí. Pravdou je, že ste, pán predseda, ste povedali, že ECB pomohla mnohým vládam. ECB pomohla aj našej vláde. My sme nakupovali od roku 2019, od nárastu pandémie, polovicu emitovaného dlhu Slovenska. Dnes vyše 50 % nami emitovaného dlhu je v rukách eurosystému, to znamená Národnej banky Slovenska a Európskej centrálnej banky, čo, samozrejme, pomáhalo. Pomáhalo pri nedostatku likvidity, pomáhalo to tlačiť ceny dole, ale zažívali sme niekoľko rokov vlastne historických nízkych cien peňazí, kde sa Slovensko financovalo za záporný úrok, dokonca na desaťročné štátom vydané dlhopisy. Ale toto všetko je minulosť. A tak ako, tak ako si štáty Európskej únie, ale aj ďalšie štáty proste vo svete sa musia pripraviť na to, že budú musieť sa dostať do reálnych čísel, reálne čísla sú, samozrejme, tie plusové z hľadiska nákladov na opciu dlhu. Ak ste hovorili o rizikových prirážkach, aj Slovensko je vystavované zvyšovaniu rizikových prirážok. Mali sme časy, zažili sme dni alebo týždne, keď sme boli dokonca rovnako rizikoví ako Nemec, ako Nemci, čo je neuveriteľné, ale, ale také dni sme na trhu zažili. Ale dlho sme mali vlastne odklon len, len pár percent, len pár bázických bodov, čiže nejaké, nejaké desatinky v percentách. Dnes je to sto bázických bodov, to znamená jedno percento v priemere asi. Čiže financujeme sa o jedno percento drahšie ako, ako, ako nemecká ekonomika a môže byť horšie. Alebo ako hovoria Česi, bude hůř. Takže, takže z tohto pohľadu to znamená ale zásadné, a rezort financií určite s týmito číslami pracuje, zdraženie financovania dlhu v tom strednodobom tom horizonte. Nie je to zase ale žiadna dráma. Ako priemerné, priemerný úrok financovania roky rokúce bol 3 %, kam sa vlastne teraz po dobách nízkych, nízkych, nízkej ceny peňazí vraciame, ale s vyššou úrovňou dlhu a s trošku horším ratingom si dovolím upozorniť, hej, a s trošku možno aj zhoršenou pozíciou na finančných trhoch. A teraz nehovorím o vláde, chcem hovoriť o geopolitike. Musíte si uvedomiť, že Slovensko je vnímané ako krajina, ktorá je v rizikovej oblasti geopoliticky, pretože má, má bezprostrednú hranicu s Ukrajinou. To znamená, sme na tom takisto ako Balti, Poliaci a ďalšie krajiny, ktoré sú ako keby v možnom, v možnom hľadáčiku ďalšieho vojenského konfliktu, a finančné trhy sú v tomto pohľade veľmi-veľmi citlivé na takéto veci. Takže oproti minulosti máme tento zhoršujúci, zhoršujúci faktor aj my. Ak sa vrátim k fragmentácii a k nástrojom, ako s ňou pracovať, centrálne banky tu nie sú na to, aby, aby proste sanovali tých, ktorí nie sú si schopní plniť svoje domáce úlohy. Ak hovoríme o tom, že sa nám rizikové prirážky na dlhopisoch, štátnych dlhopisoch začínajú proste príliš rozťahovať alebo proste príliš odlišovať, to znamená, hovoríme o tom, že sa dostávame do rizika, keď ekonomické fundamenty daných krajín tomu nezodpovedajú a my sa dívame na financovanie štátov a následne z toho, lebo od financovania štátov, nákladov financovania štátov sa odvíjajú náklady financovania aj ich firiem, aj ich domácností a to je veľmi dôležité pre realizáciu monetárnej politiky. To znamená, pre nás je to transmisný, tzv. transmisný kanál, cez čo vieme vlastne ovplyvňovať cenovú stabilitu v eurozóne. A z tohto pohľadu sme len, len z tohto pohľadu sme ochotní a pripravení reagovať na takýto, na takýto vývoj, nie z pohľadu bezprecedentného a nejakého proste frivolného proste prístupu k verejným financiám. Musíme si ale uvedomiť, že sme v situácii, keď nefungujú žiadne pravidlá; Európska komisia na ďalší rok vlastne zrušila platnosť SGP, tzv. balíku paktu a stability. Neexistujú pravidlá, národné pravidlá sú často proste obchádzané, štáty sú vystavované svojim dlhodobým štrukturálnym bolestiam a chybám, ktoré vlády, ktoré sa nachádzajú v tom alebo inom politickom cykle, nechcú, nechcú riešiť. Ak hovoríme o tom, že chceme nejaký nový nástroj, jeho podobu momentálne neviem ešte opísať ani ju nemôžem komentovať, lebo je to silne predčasné, ale rozhodne nebudem nikdy súhlasiť s nejakým inžinieringom, ktorý by mal dlhodobo proste prenášať riziko nezodpovednosti na bremená eurosystému ako takého. To môžem, môžem jasne sľúbiť a z tohto pohľadu, myslím si, že môj profil z hľadiska gréckej krízy je dostatočnou zárukou na to, aby som si mohol dostať svojich slov. Pravdou je ale aj to, že sa nechceme vzdať cieľa normalizácie monetárnej politiky, to znamená odpútania sa od záporných úrokových sadzieb. To nebol stav normálu a nikdy ani nemôže byť stavom normálu. Chceme sa dostať do normálnych podmienok financovania. To znamená, že musíme dvíhať základné úrokové sadzby, a to aj s následkom zdraženia, financovania aj pre podniky, aj pre štáty, aj pre domácnosti. A hovoríme to s dostatočným predstihom, tak ako som to uvádzal v správe, aby sa rozumné domácnosti vedeli tejto situácii prispôsobiť, aby sa rozumné a konkurencieschopné firmy vedeli na takúto situáciu pripraviť a aby sa snáď aj rozumné vlády a štáty vedeli podľa tohto zariadiť. V každom prípade nás čaká, a tým by som chcel skončiť, obdobie, ktoré, ktoré je, hlavným proste spoločným faktorom je neistota. Takže poznanie problémov je najdôležitejšie, a potom ešte snáď zdravý, zdravý rozum. To by mohlo aj stačiť. Ďakujem veľmi pekne.