Škripek, Branislav, poslanec NR SR (2012-10-30):
Ďakujem pekne. Kolegovia, ja myslím, že my tu proste máme veľký problém, a to je výklad pojmov. To je všetko. Proste každý tento tábor vychádza z úplne iných pojmov a tie vychádzajú z toho, čo som tu včera vysvetľoval, kde sa vlastne berie naša schopnosť tvoriť legislatívu. Tu som včera vysvetľoval, že to je prirodzený, vnútorný morálny zákon, ktorý v sebe máme. Naznačil som, alebo teda aj som jasne ukázal, že on sa odvíja od toho zjaveného zákona, ktorý máme, ale bol som ochotný to odstrihnúť a povedať, že nebudeme to tým argumentovať a hovoriť, že na základe tohto staviame, pretože my v sebe cítime všetci, ktoré veci sú normálne a prirodzené. Vieme, že sa nesmie vraždiť alebo že keď je tu vražda, tak je trestná. Vieme, že sa nemôže klamať, podvádzať, že sa nemôže kradnúť. A takisto vieme, že k sebe patrí muž a žena ako manžel a manželka a že nevernosť je nežiaduca. Toto všetko proste v sebe prirodzene chápeme a vnímame. Takto som to včera vysvetlil. A odtiaľto sa berie naše právo tvoriť legislatívu a my nemôžeme to jednoducho takto skrútiť, vytrhnúť odtiaľto, z tohto prístroja, len ten reproduktor a povedať, že aj tak bude fungovať, len bude fungovať inak, lebo ja to chcem. Tak z tohto vychádza ten pohľad, že proste môžeme si stanoviť legislatívu hocijako inak a len tak, lebo sa nám to tak chce. A odôvodňujeme to tým, že títo ľudia, ktorí pociťujú inak smerovanú sexualitu, tak jednoducho, že toto je to ich najvyššie právo takto to robiť. Priatelia, jednoducho si nerozumieme vo výklade týchto pojmov. Priatelia, mne sa naozaj páči ten príklad, že ak má niekto silné dioptrie, nemôže byť rušňovodičom. A nie je diskriminovaný tento človek. Tento človek proste nemôže a nemôže si žiadať na to žiadne práva a nemôžeme mu dať takéto čočky, aby mohol byť tým rušňovodičom. To proste nejde. Druhá vec je tá, že dejiny, poviem takýto dôležitý výrok, dejiny dokazujú, že každý čin jednotlivca, a dejiny to dokazujú, nie naša rozprava teraz tu, každý čin jednotlivca, skupiny aj národa prinesie vždy svoje ovocie: kto čo seje, to bude žať. Je to tak. Čo si zasejeme, to budeme žať. Ja som včera hovoril, že tento dvadsaťpäťročný pokus jednoducho nechajme dobehnúť v iných krajinách, pozrieme sa, ako to funguje. Ja by som si dovolil povedať, že príčiny tej poškodenej homosexuality sú rôzne a jednoducho my musíme vedieť, že je to aj dôležitá vec, a to je tlak skupiny. To, čo sa šíri v prostredí, ak tomu budeme dávať nejaký konkrétny priestor a stále väčší, tak množstvo ľudí, detí sa nechá takýmto spôsobom tlačiť. Neviem, či som to včera povedal, ak nie, tento prípad je extrémny, ja to poviem ešte raz. Zavolali mi známi tri dni dozadu z jednej školy, kde na toaletách našli dvoch chlapcov, ktorí jednoducho robili interkurz do análneho otvoru, prepáčte, štrnásťroční chlapci. Viete, prečo to robili, keď sa ich pýtali? Pýtali sa ich, či pociťujú takéto sklony. Povedali, že nie. A výsledok bol taký, že povedali, že sme to chceli vyskúšať, lebo sa o tom teraz veľa hovorí. Dokonca zistili, že jeden druhému zaplatil za to 20 eur. Priatelia, tak toto je vplyv toho, že budeme propagovať tento spôsob skúšania sexuality. A toto nie je niečo, čo reálne tým chlapcom naozaj mohlo priniesť niečo dobré. Viete, včera som tu vymenoval niekoľko tých prejavov zo zahraničia. Skupina LGBT, ktorá je na Slovensku, naozaj má vo svojom letáčiku hrdo uvedené, čo chcú dosiahnuť pod pojmom úplné zrovnoprávnenie: „Verejne a nekompromisne chceme uzatvárať manželstvá s neheterosexuálnymi pármi, automatickú akceptáciu tohto manželstva tretími osobami, nediskriminujúci prístup k osvojeniu dieťaťa, darcovstvo krvi, služba asistovanej reprodukcie.“ Priatelia, veď to vôbec nie je skrytý cieľ. A preto ja sa pýtam alebo poukazujem na tie ostatné dopady v zahraničí. Množstvo netolerancie, ktoré je jednoducho postavené na zákonoch, ktoré boli takýmto spôsobom, keď tu stále hovoríme, vy hovoríte, ako vám je ľúto týchto ľudí, že oni nemôžu mať také a onaké práva, a ja vám môžem znovu len zopakovať množstvá totálne netolerantných prejavov zo zahraničia. V Nemecku sú rodičia nútení nechať svoje deti vystavovať sexuálnej výchove v školách. Čiže musia sa na to pozerať, keď to odmietajú, aby deti, 3. – 4. ročník základnej školy, videli to, čo pre svoj kresťanský pohľad oni odmietajú, tak za to dostávajú pokuty. Čiže keď nechcú, aby to ich tie deti pozerali, a je už aj prípad väznenia za to, priatelia. Toto sú fakty. Včera som čítal: „Ak nemáte kladný postoj k pražskému Pride, bude vám bránené v publikovaní svojich názorov,“ priatelia. To je tolerancia! Megaveľká! Pojem manžel a manželka má byť zakázaný v Spojenom kráľovstve a vo Francúzsku. Španielskeho biskupa chcú stíhať za kázeň o homosexualite. Kde je tolerancia, prosím vás? Tak hovoríme tu o tolerancii. Ja som včera mnohokrát povedal, že tolerujme týchto ľudí, je tu sloboda a demokracia. Nikto vám nebráni, aby ste žili, ako chcete, ale rozdiel je v stavbe legislatívy. Ďalej. Na svete sú kliniky, ktoré úspešne a dobre prinášajú homosexuálom pomoc pri liečbe, pretože sú ľudia, ktorí sa chcú homosexuality zbaviť. Avšak v kalifornskom senáte je pozmeňovací návrh, aby toto bolo zakázané, pretože je to porušovanie Charty práv dieťaťa, a zasa sa odvolávajú na iný zákon. „Nútenie zverovať deti do opatery homopárom je proti svedomiu.“ Prosím vás, ako je možné, aby sme jednými právami, ktoré dáme jednej skupine, ktorá sa chce považovať za menšinovú, aby sme týmito právami rôznych skupín, ktorých opodstatnenosť je sporná, v konečnom dôsledku útočili na základné práva jednotlivca? Takto sa stavia do konfliktu jedna skupina spoločnosti proti druhej. Toto je antidiskriminačná legislatíva? To je vtip! To nie je antidiskriminácia, toto je vtip! Francúzska vláda, teraz som hovoril, chystá zákaz slov matka a otec, to, čo tu hovoril pán Matovič, to nie je vôbec žiadna sranda. Takže ja navrhujem spoločenskú dohodu. Toto je sloboda konania. Nechajme týchto ľudí konať, ako chcú teda konať. V žiadnom prípad nemôžme dovoliť, aby boli urážaní. Oni majú slobodu, ale nebudeme chcieť a dovoľovať, aby svoj spôsob života vnucovali verejnosti a narúšali necudným spôsobom citlivý vývoj detí. Prečo vaša homonetolerancia je megaveľká? Naozaj sú tu platné zákony v iných legislatívach, ktoré znásilňujú! Prepáčte, tak vy máte niečo poškodené, táto druhá skupina ľudí, alebo inak orientované a my sa s tým máme vyrovnávať? Prepáčte, to je čudné toto! Mne sa to naozaj zdá čudné. Tak kde je tu tolerancia? Však buďme k sebe tolerantní a rešpektujme sa navzájom! Takže my sa máme správať s rešpektom, to je dôležité. To neznamená, že musím súhlasiť a schvaľovať ich presvedčenie a podporovať ich životný štýl. To je definícia tolerancie vo Websterovom slovníku, ktorý je všeobecne na svete prijatý ako výkladový slovník. Filozof Chesterton povedal: „Môžeš oslobodiť“, lebo oni naozaj chcú nejaké oslobodenie z niečoho, z čoho ich nikto nevytrhne. Oni to tvrdia, že to nechcú. Chápem, že je to pre mnohých citlivá otázka. Chesterton: „Môžeš oslobodiť veci od cudzích alebo náhodných zákonov, ale nie od ich prirodzených zákonov. Keď chceš, môžeš vyslobodiť tigra spoza mreží, ale nie od jeho pruhov. Neskúšaj ťavu oslobodiť od jej hrbu, ak nechceš riskovať, že ju zbavíš bremena jej vlastnej existencie.“ A teraz vám uvediem z knihy, ktorú by som vám všetkým doporučil prečítať, pán Poliačik, myslím, že by vám pomohla, volá sa „Nová tolerancia“. Zhodou okolností som mal tú česť ju prekladať a tam som sa dočítal, čo sa deje na základe podobne zavedených zákonov v zahraničí. Zamyslite sa so mnou, citujem: „Zamyslite sa so mnou nad prípadom dvoch malých chlapcov vo veku 5 a 8 rokov, ktorí sa ocitli uprostred škaredého sporu rodičov o ich opatrovanie. Ich matka sa ako kresťanka rozhodla rozviesť vo chvíli, keď jej manžel vyjadril túžbu podstúpiť preorientovanie pohlavia“, pretože mal tú svoju nejakú špeciálnu, špeciálne zameranie. Takže ona sa rozhodla s ním rozviesť. Máme slobodu, tak sa môžeme dohodnúť. „Inými slovami, on chcel podstúpiť chirurgickú operáciu, aby sa mohol stať «ženou» a žiť v praktizujúcom lesbickom vzťahu s inou ženou. Zároveň požadoval oboch chlapcov do svojho opatrovníctva. Kým začali prebiehať úradné procesy ohľadom opatrovníctva týchto chlapcov, ich otec už túto chirurgickú operáciu podstúpil, teda už bol žena a žil vo vzťahu s iným mužom, ktorý už bol tiež chirurgicky preorientovaný.“ Teda pôvodne to bola žena, ale už bol chirurgicky preorientovaný na muža. „A s nimi ešte začal žiť tretí muž, ktorý sa iba obliekal ako žena. Vzťah tohto trojlístka nakoniec nepretrval a pôvodný otec chlapcov si nakoniec vzal svoju lesbickú partnerku. Úrad, ktorý sa daným prípadom zaoberal, sa postavil na stranu matky a zabránil pôvodnému otcovi“, čo už dneska bola preoperovaná žena, „a jeho partnerom“, čo bol pôvodne muž preorientovaný na ženu a potom muž, ktorý sa obliekal ako žena, „a úrad im zabránil získať chlapcov do opatrovníctva. Bolo to však len dovtedy,“ čiže tí chlapci už boli zase v ďalších rukách medzitým, „kým prípad neprebral štátny odvolací súd, ktorý predchádzajúce nižšie rozhodnutie zrušil a rozhodol v prospech otca“ a chlapci, zmagorení chudáci, zase išli napäť. Prepáčte, k tomuto to vedie. Takéto prípady zmätené, keď nemáme jasno vo veciach, kam toto vedie, takýto spôsob tvorenia legislatívy, tak skončíme v zmätku. Ďakujem. Ja si nemyslím, že naša krajina to potrebuje. Zároveň zdôrazňujem, že v žiadnom prípade sa nemôžeme z ľudí, ktorí majú inú sexuálnu orientáciu, vysmievať, akýmkoľvek spôsobom ich ponižovať a zároveň to neznamená, že budeme schvaľovať ich životný štýl a oni ho budú vnucovať nám na základe zákonov. Ďakujem, neprosím si to pre túto krajinu. Nepotrebujeme to. Som o tom presvedčený. Kolegovia, myslím si, že státisíce ľudí na Slovensku si to myslí. A táto okrajová skupina ľudí, akýmkoľvek spôsobom im môžme vyjadriť úctu. A ja by som nakoniec navrhol, viete, čo urobme? Nech táto zákonodarná ustanovizeň vyjadrí pre týchto ľudí uznesením spoločným, že ľudia neheterosexuálnej orientácie, že im patrí úcta, že im patrí spoločenské uznanie, že im patrí podpora, že sa im nikto nemôže vysmievať. Lebo vy ste tu niekoľkokrát spomenuli, priatelia predkladatelia, že títo ľudia potrebujú získať dôstojnosť. Juraj, ty si to teraz hovoril, Juraj, že vy im chcete papierom, zákonom zaručiť nejakú dôstojnosť?! Toto kde chcete zobrať, prosím vás? Ako sa zaručuje zákonom dôstojnosť? To nie je pravda. Ale prosím, môžme im vyjadriť úctu a povedať: nikto sa vám nemá právo vysmievať. To je problém spoločnosti, ak sú tu spoločenské a náboženské predsudky, ale nie vášho zákona. Ďakujem za pozornosť. (Potlesk.)