D. Jarjabek, poslanec: (2003-12-11):
„Magister Dušan Jarjabek, poslanec Národnej rady dňa 7. 11. 2003 počas schôdze Národnej rady Slovenskej republiky uviedol o pánovi doktorovi Valkovi, že pán Ernest Valko, o ktorom sme sa dozvedeli, že je členom dozornej rady, je ten istý Ernest Valko, ktorý je členom Rady pre vysielanie a retransmisiu. Totižto ten príbeh, ktorý mám na mysli, ide asi o toho a pred niekoľkými dňami rozbúrila hladinu spoločnosti kauza takzvanej cenzúry v Slovenskej televízii, ktorá bola práve v súvislosti so spoločnosťou Veriteľ, keď jeden príspevok v rámci spravodajstva bol cenzurovaný. Mala o tom rozhodnúť právoplatne Rada pre vysielanie a retransmisiu, na ktorú prišiel podnet a ktorej členom je, ak to teda je ten istý Ernest Valko, práve Ernest Valko. Rada pre vysielanie a retransmisiu sa odmietla zaoberať týmto podnetom redaktora na šéfa spravodajstva ohľadom cenzúry. Chcem teda vedieť jednu vec, pán minister, ešte raz sa pýtam, je to ten istý Ernest Valko, ak áno, nie je to konflikt záujmov? Ak nie je to konflikt záujmov, čo to potom je? Je táto spoločnosť naozaj ešte pre slušných ľudí. Tieto tvrdenia sa nezakladajú na pravde, a preto sa týmto magister Dušan Jarjabek pánovi doktorovi  Valkovi ospravedlňuje za to, že svojím difamujúcim výrokom nesprávne zasiahol do jeho osobnostných práv, čím ohrozil česť, vážnosť a dôstojnosť pána doktora Valka ako človeka, občana, advokáta.“ Toľko citát, ktorý som mal predniesť. Samozrejme, ide tu o klasické nedorozumenie. Ja som rád vyhovel pánovi doktorovi, ktorý naozaj, ak sa cítil uvedeným mojím citátom v parlamente dotknutý, skutočne mi je to veľmi ľúto, že proste tento pocit mal, lebo naozaj tu nešlo v mojom prípade o dopyt na slušnosť alebo neslušnosť pána doktora Valka, ale išlo mi o slušnú alebo neslušnú spoločnosť, v ktorej žijeme. O tom, čo si, samozrejme, ja myslím v tejto chvíli, to nie je až také podstatné, išlo mi o to, aby sa naozaj nikto necítil dotknutý, lebo myslím si, že parlament o tomto nie je. Chcem naozaj dodať, že ma veľmi mrzí, že mal pán doktor Valko dojem, že v mojej otázke sa skrýva nejaký útok na jeho dobrú povesť a ospravedlňujem sa mu za to. Ak som hovoril o konflikte záujmov, mal som, samozrejme, podľa mňa doteraz nevyriešenej legislatívy, mal som na mysli istý morálny konflikt záujmov, ktorý tu existuje. A aby som nehovoril o pánovi doktorovi Valkovi, budem napríklad hovoriť o Rade Slovenskej televízie. Môže herec, ktorý je členom Rady Slovenskej televízie, účinkovať v programoch Slovenskej televízie? Budem hovoriť o mne ako o muzikantovi, ktorý som bol členom Rady Slovenskej televízie a viem, že tento konflikt, morálny pre mňa vtedy, som si nevedel vyriešiť. Ako obmedziť alebo neobmedziť a či vôbec obmedziť účinkovanie napríklad v Slovenskej televízii, keď som zároveň bol členom Rady Slovenskej televízie? Skutočne ide o morálny konflikt záujmov. To je jedna rovina veci. Tá druhá rovina veci, ktorá v tomto prípade existuje, je rovina vôbec istého legislatívneho zaradenia imunity poslanca. Je to vôbec problém imunity poslanca, o ktorom sa stále viac a viac hovorí v spoločnosti, stále viac a viac sa hovorí v médiách, stále väčší a väčší tlak sa vytvára, aj mediálny, aj spoločensko-mediálny tým pádom, na poslancov parlamentu, ktorí by sa mali vzdávať imunity. No práve tento príklad, ktorý som vám zacitoval, áno, trestnoprávne poslanec v tomto parlamente nie je trestne stíhateľný za výroky v parlamente. Avšak občianskoprávne toto už neplatí. Občianskoprávne de facto podľa novelizácie tohto zákona z roku 2000 my sme občianskoprávne stíhateľní už len za istý pocit, ktorý môžeme svojím výrokom vyvolať u kohokoľvek. A v tejto súvislosti by som bol veľmi rád, keby sme si všetci uvedomili, ako je to napríklad v takých klasických príkladoch, ako je odvolávanie ministrov. Stačí, aby niekto povedal, že minister vlády je nekompetentný a minister ho môže dať na občianskoprávne stíhanie preto, lebo tvrdiť, že ohrozil jeho česť, vážnosť a dôstojnosť, ak teda platí výklad, o ktorom hovoril doktor Valko, ktorý je v tomto prípade pre mňa veľmi vážny. Kedy vlastne poslanec, ak čosi kritizuje, neohrozuje česť, vážnosť a dôstojnosť dotyčného ministra, dotyčného akéhokoľvek činovníka, dotyčného akéhokoľvek kolegu poslanca, ale v ohľade tejto vlády je to veľmi vážne preto, lebo tých výrokov z hľadiska tohto ponímania zákona tu padne denne niekoľko. No a ja by som naozaj chcel upozorniť, ja by som naozaj chcel upozorniť, že pokiaľ by členovia vlády začali využívať toto svoje právo, tak my nemusíme chodiť do roboty, dámy a páni. My nemusíme naozaj chodiť do práce preto, lebo tu denne padne takýchto výrokov niekoľko desiatok. Ale to nie sú isté osobnostné výroky, to sú výroky, ktoré kritizujú istú funkciu dotyčného človeka, ale kde je tá hranica?  No a ak tu niekto v tejto chvíli veľmi populisticky apeluje na zníženie imunity poslanca, tak toto je priamo výrok, ktorý ja som predniesol v parlamente. A predsa sa tento výrok stal predmetom takejto sťažnosti. Nuž ja by som chcel naozaj apelovať na všetkých tých, hlavne teda na ľudí s právnickým vzdelaním, aby sa nad týmto zamysleli a aby sa tu hľadalo nejaké východisko z núdze, lebo v tom prípade sa podľa môjho názoru stráca absolútne funkčnosť parlamentu v zmysle istej kritiky  a parlament sa stane mlčiacou rybou, keby sme toto mali brať vážne. Okrem toho, samozrejme, toto sa týka aj právnických a fyzických osôb. Predstavte si, že budete kritizovať veľké podniky, ja neviem Slovnaft, Coca-Colu, OMV, nechcem ich menovať, nechcem im robiť reklamu, a predstavte si, že ich budete kritizovať tak, že tieto veľké spoločnosti sa právom podľa tohto výkladu ohradia, že ste znížili ich česť, vážnosť, dôstojnosť, že ste ich pripravili o také a také miliónové škody svojím výrokom. No čo sa potom stane? Veď tu budeme zahrnutí žalobami a kde je potom opäť zmysel vlastne vôbec parlamentného konania, keď na pôde parlamentu vy ste vlastne obmedzení vo svojich výrokoch v rámci istej kritiky, ktorú dávate na podnet občanov, ktorých zastupujete. Naozaj je to pre mňa v tejto chvíli veľmi vážny problém, o to vážnejší, že je celospoločenský tlak na zníženie imunity. Ak by mal pokračovať ďalej tento trend, no myslím si, že parlament absolútne stratí svoj význam a poslanci v tom parlamente skutočne naozaj nemajú prečo chodiť do práce. Takže dúfam, že pán minister, pán minister Z., Rudolf Z. , aby som bol opatrný, hej (smiech v sále), bude tlmočiť toto moje vyjadrenie pánovi Ernestovi V., a dúfam, že tí poslanci, ktorých sa toto všetko týka, mám na mysli poslancov hlavne teda s právnym vzdelaním, sa pokúsia vytvoriť akýsi nový model, aby aj v tomto prípade boli vyjadrenia v parlamente každému jasné a nespochybniteľné. Ďakujem za pozornosť. (Potlesk.)