Paška, Jaroslav, poslanec NR SR (2017-05-12):
Vážený pán predsedajúci, ctené kolegyne, vážení kolegovia, Európska komisia pod hrozbou podania žaloby na Európsky súd vyzvala v máji 2016 Slovenskú republiku na odstránenie tých ustanovení zákona o nadobúdaní vlastníctva pôdy, ktoré považuje za diskriminačné voči občanom iných štátov Európskej únie. Podľa prístupových zmlúv podpísaných 16. apríla 2003 a dojednaných administratívou Mikuláša Dzurindu je tak Slovenská republika povinná vypustiť zo zákona č. 140/2014 podmienku minimálne desaťročného trvalého pobytu na Slovensku pre všetkých nadobúdateľov našej poľnohospodárskej pôdy. Vypustením uvedenej klauzuly ostane poľnohospodárska pôda na Slovensku bez účinnej ochrany pred jej rozsiahlym špekulatívnym skupovaním zahraničnými investormi, čo môže mať vážne dôsledky na potravinovú bezpečnosť nášho štátu. Nemyslím si, že by sme mali na túto falošnú hru Bruselu na obchodovanie s pôdou len tak jednoducho pristúpiť. Veď všetci vieme, že tá istá Komisia stále diskriminuje našich pôdohospodárov, napríklad nižšími dotáciami. Vydávanie Komisie poľnohospodársku pôdu za tovar, s ktorým sa má voľne obchodovať, je podvodom a pripomína mi správanie sa konkiskádorov, ktorí kšeftovaním či výmenou za ohnivú vodu a farebné sklíčka dovtedy okrádali prostoduchých Indiánov o pôdu a zlaté poklady, až z nich urobili bedárov a bezdomovcov vo vlastnej krajine. Vlastníctvo pôdy je aj vlastníctvom pozemku, územia, teritória, vlastného zdroja obživy či sférou vplyvu. Aj preto národy a štáty o svoje územia po stáročia zvádzali vojny a nikdy sa ich dobrovoľne nevzdávali. Jeden z denníkov, ktorý je ideologickým hlasom našej liberálnej pravice a eurohujerov, v poslednom čase vydal dva články hodnotiace asi historicky najrozsiahlejšiu transakciu s pôdou. Uvediem len titulky týchto článkov: „Geniálny ťah alebo totálna hlúposť“, podtitulok „Ako Američania naozaj kúpili Aljašku“. Druhý titulok: „Rusi predali Aljašku priľahko, ľutujú to už stopäťdesiat rokov“. V USA sa najskôr vtipkovalo, že utratili hriešne peniaze za takúto chladničku. Dnes vedia, že to bol ich najlepší biznis v histórii. Náš štát má zatiaľ dostatok nástrojov na to, aby si mohol uhájiť kontrolu nad nakladaním s pôdou pod novodobými konkiskádormi. Musí byť len dôrazný, musí vedieť dobre oponovať Komisii a možno si urobiť aj poriadok s vlastnými špekulantmi, ktorí skupujú pôdu s víziou jej dobrého speňaženia do zahraničia a lobujú za poslušnosť Bruselu. Po viacerých analýzach pravidiel nakladania s poľnohospodárskou pôdou v iných štátoch sa potvrdilo, že Slovenská republika po zrušení ochranného ustanovenia sa stane najzraniteľnejšou krajinou z pohľadu rýchleho vykupovania pôdy. K 1. 1. 2015 evidovala Slovenská republika na svojom území 2 397 041 hektárov poľnohospodárskej pôdy a z toho len 1 412 228 hektárov ornej. Pri serióznom posudzovaní potreby základných potravín pre výživu obyvateľstva v prípade krízového zlyhania externých dodávok potravín je treba vychádzať z princípu, že potravinovú bezpečnosť štátu tvorí zachovanie výrobných zdrojov a objemu výroby na úrovni okolo 90 % predpokladanej reálnej spotreby základných komodít domácej produkcie. Znamená to, že ak naše poľnohospodárstvo dnes produkuje potraviny pre cca dvoch obyvateľov, pre dvoch obyvateľov z jedného hektára, na dosiahnutie potravinovej sebestačnosti potrebuje mať štát pod kontrolou produkciu potrebnú vo výmere cca 5,4 mil., delené 2, delené 100, krát 90, 2,43 ha pôdy. Z uvedeného je zrejmé, že Slovenská republika pri súčasnej produkcii poľnohospodárstva nemá také disponibilné výbery pôdy, ktoré by mohla od roku 2017 uvoľniť zahraničným investorom na ich voľné podnikanie. Netrpieť hladom a podvýživou je zároveň ľudským právom, ktoré je jasne vymedzené v medzinárodných nástrojoch v oblasti ľudských práv. Tomuto problému sa venovali viaceré konferencie a samity vrátane Svetovej konferencie o potravinách, Svetového potravinového samitu FAO. Potravinová bezpečnosť existuje vtedy, keď majú všetci ľudia a krajiny za každých okolností fyzický, sociálny a hospodársky prístup, postačuje bezpečnej a výživnej potrave, ktorá spĺňa ich výživové potreby z hľadiska aktívneho a zdravého života. To si vyžaduje viacrozmerné politiky vrátane rozvoja udržateľného poľnohospodárstva, spracovania potravín a obchodu s potravinami, poskytovania finančnej pomoci zraniteľným skupinám a úsilia bojovať proti podvýžive. Potravinová bezpečnosť alebo aj sebestačnosť či prebytkovosť v poľnohospodárskych produktoch sú vždy aktuálnym a naliehavým problémom pre každú krajinu na svete. Miera sebestačnosti v potravinách je jedným z najdôležitejších ukazovateľov úrovne poľnohospodárskej výroby a nielen jej. V jednotlivých krajinách v makrooblasti či v hospodárskych zoskupeniach sa sebestačnosť či disponibilita potravín prejavuje v rôznych dimenziách, s rôznym stupňom naliehavosti jej riešenia, od zabezpečenia základných dodávok potravín v chudobných krajinách sveta až po presviedčanie istých skupín ľudí v rozvinutých krajinách, aby zmiernili spotrebu potravín. V ostatnom období sa používa výraz „prah potravinovej bezpečnosti“. Ak krajina nedokázala tento prah prekročiť, tak je v tej či onej miere v poľnohospodárskej a potravinovej prvovýrobe schodková. Základný aspekt sebestačnosti však všade na svete spočíva v tom, aby sa mobilizovali v národnom hospodárstve v poľnohospodárstve jednotlivých krajín výrobné faktory a rezervy tak, aby sa zvýšil celkový rozsah a kvalita štruktúry poľnohospodárskej výroby. Spôsoby riešenia tejto úlohy sú v podmienkach jednotlivých krajín rozdielne, avšak cieľ je jasný, zvyšovať mieru sebestačnosti a úroveň výživy obyvateľstva. Jednou zo základných prekážok pri zlepšení zásobovania potravín sú spravidla nedostatočné kapacity drobných poľnohospodárov, ktorí sú hlavnou oporou poľnohospodárstva. Poľnohospodári sú často nedostatočne začlenení do formálneho hospodárstva z dôvodu obmedzeného prístupu k infraštruktúre, informáciám, ku kapitálu, k zručnostiam a technológiám. Poľnohospodári produkujú potraviny, okrem toho zvádzajú pri svojej výrobe čoraz intenzívnejší konkurenčný boj o zdroje, ako je pôda, ale aj energie a voda, s novovznikajúcimi odvetviami a odvetviami výroby biopalív. Následkom zmeny klímy a neod... (pozn. red.: rýchlo vyslovené) výrobných metód sa zároveň znižuje dostupnosť a produktivita pôdy. Závažné obavy vyvoláva aj rozsiahle nadobúdanie pozemkov rozličnými investormi a zaberanie pôdy, pri ktorých drobných poľnohospodárov často presúvajú alebo degradujú na platených robotníkov. Výroba býva v takých prípadoch často určená na vývoz a nie na miestnu spotrebu. Vytvorenie obchodných pravidiel na podporu rozvoja poľnohospodárstva a potravinovej bezpečnosti je mimoriadne náročná úloha a jedna z najspornejších vecí v ... (pozn. prepis.: nezrozumiteľne vyslovené) kole rokovania svetovej organizácie WTO o rozvoji. Aj Európsky parlament dnes zdôrazňuje, že prístup k potravinám je ľudským právom a posilňuje nové zameranie Európskej únie a poľnohospodárstva a potravinovú bezpečnosť v rozvojovej spolupráci a záväzky bojovať proti nedostatočnej výžive. Európsky parlament už vo svojich uzneseniach sa zasadzuje aj za to, aby sa pozornosť zamerala na malé a stredné poľnohospodárske podniky, aby produkovali udržateľné a agroekologické postupy a integrovalo sa aj hľadisko o rodovej rovnosti. Parlament najviac znepokojuje nedostatočná ochrana pozemkov a práv a nedostatočné opatrenie na predchádzanie zaberaniu pôdy. Preto sa začína usilovať o lepšiu súdržnosť politík v systéme hodnotenia vplyvu politík Európskej únie v oblasti poľnohospodárstva, obchodu a energetiky, ale aj napríklad v oblasti biopalív a potravinovej bezpečnosti. Legislatívne zakotvenie garantovania potravinovej bezpečnosti svojich občanov do Ústavy Slovenskej republiky dáva Slovenskej republike možnosť definovania výmery pôdy, ktoré je potrebné ponechať v réžii a v režime stanovenom Slovenskou republikou, a to aj v oblasti regulácie majetkových práv a nakladania s touto pôdou. Politiky v oblasti bezpečnosti sú výlučnou kompetenciou členských štátov. Po zapracovaní parametrov potravinovej bezpečnosti štátu a vymedzení rozlohy poľnohospodárskej pôdy potrebnej na jej zachovanie v režime korektne v súlade s európskym právom sa dajú vymedziť tak podmienky nakladania pôdy a jej nakladania s ňou a jej obchodovania, že Slovenská republika nestratí kontrolu nad svojím územím a zachová pôdu pre ďalšie generácie našich detí a vnukov. Milé dámy, vážení páni, zatiaľ máme v rukách možnosti, ako nakladanie s pôdou regulovať, obmedziť alebo usmerňovať. Nie sme povinní podľa európskej legislatívy považovať poľnohospodársku pôdu za tovar a nechať ju s ňou kšeftovať tak, ako sa to začína rozbiehať. Preto si myslím, že je naozaj nevyhnutné urobiť základné opatrenia aj v ústave a potom aj v následných právnych normách, ktoré tento režim nastavia a uchránia naozaj poľnohospodársku pôdu aj naše lesy pre budúce generácie. Ďakujem za pozornosť. (Potlesk.)