Mikloško, Jozef, poslanec NR SR (2014-05-14):
Vážená pani podpredsedníčka, vážený pán minister, vážení kolegovia, kolegyne, Mikloš, Mikloško, to je zaujímavá dvojica, tak uvidím, kto bude kritickejší. Ja si dovolím vystúpiť ako laik, ale keď ma môže pán minister na moje podnety počúvať, tak si to cením. Pokladám ho za dobrého ministra, seriózneho, jedného z najlepších odborníkov vlády, a teda aj napriek tomu by som si pár slov k tejto správe dovolil povedať. Myslím, že správa je dobrá. Vidno, že ju odborníci pripravovali, aj keď hlavný môj bod je asi v tom, že sa tvári, akoby Slovensko žilo na osamelom ostrove, a nie na rozbúrenom oceáne, po ktorom sa plaví s loďkou 1 % veľkosti proti ostatným štátom Európskej únie, a nehovoriac už o svete. Je až príliš, by som povedal, taká pozitívna, a teda pár poznámok k tomu, ktoré tu nevyriešime, ale ktoré keď pán minister tu bude počuť, možná, že sa zamyslí, a možná, že ma vyhreší, ale možná, že aj nie. V poslednom čase všetky štáty sveta sú zadlžené, to vieme, po uši. Aj sa tam píše v správe, že už päť rokov 18 členských štátov žije v nadmernom deficite. Podľa našej správy sa nám v tomto smere znižovania pomerne dobre darí. Verejný dlh je teda na 55,4 % a sľubujeme, čo je dosť odvážne sľúbenie, že od 2016 – už teda možná s novou vládou – sa bude postupne verejný dlh znižovať z 2,49; 1,61 do konca 2017 0,54; čo je veľmi pozitívne. Len ten sľub v tejto turbulentnej globálnej situácii vo svete je taký, by som povedal, odvážny. Stále vidím hlavný problém v bankérstve, v bankách. Som troška prekvapený, že v poslednom čase je relatívne ticho v Bruseli o bankách, ako by rezignovali, už menej hovoria o určitej centralizácii, kontrolách, o zdaňovaní finančných transakcií prestali, o obmedzovaní obchodu s derivátmi sa nehovorí a zastavenie pumpovania peňazí do krízových štátov, oblastí alebo bánk sa tiež neodvolalo. A nejaké, iba kozmetické zmeny sa udiali pri snahe o zmenu svetového, resp. európskeho finančného systému. Čiže ako keby bolo také ticho, ktoré, neviem, či je dobré alebo zlé, ale mne sa stále zdá, že kasíno ekonomika, virtuálna, bublinová naďalej beží ďalej. V takejto situácii je zložité hovoriť, aby malý štát mohol hovoriť o zdravých verejných financiách, keď táto turbulencia tu skutočne všade je. Chcem pripomenúť, už som to, myslím, raz tu hovoril, voľakedy som sa dostal k materiálu, ktorý sa volá, že Glass-Steagallov zákon, ktorý v Amerike prijali pri kríze po ’33., a to bol zaujímavý zákon. Aj som ho dal neviem už komu, všelikomu, ale nevyvolalo to žiadnu odozvu. Delil banky na investičné a na komerčné, na tie, ktoré investujú a produkujú, ale na tie, ktoré špekulujú. Špekulatívne dal nabok a povedal, týchto viac nebudeme sanovať ani pomáhať, nech si oni žijú a nech teda si robia to, čo si robia. Tento zákon je pre Európu návodom, ale Európa o ňom mlčí, ale ja si stále myslím, že hlavný problém je v bankách. Ďalší problém vidím v tom, že sa tlačia nekryté peniaze. O Amerike sa to dlhodobo vie, ja myslím, že aj ECB to robí, a teda skôr-neskôr sa to musí prejaviť. To slovo „finančné trhy“ neznášam, zdá sa mi zdá také zvláštne. Kto je to, kto to vlastní, kto to určil, kto rozhodne? (Povedané so smiechom.) „Finančný trh“, to je niekde nad zemou, všetci sú u nich zadlžení, ale to už teraz hovorím skôr ako laik, ako človek z ulice, keď toto počúva, tak dostávam koprivku. Spojenie „stály rast“ tiež trocha spochybňujem. Je to taký kolotoč. Už máme tri chladničky, ešte jednu, už máme dve autá, ešte jedno, a tak sa to stále, sa točí: stály rast, stály rast. Už mnohí hovoria, analytici, že tadeto cesta nevedie, ale to je už ďalšia filozofická otázka, ktorá je tu najmä na to, aby som sumarizoval niekoľko bodov, ktoré ma trápia. Nedávno som čítal také pekné, už som to, myslím, tiež tu povedal: základný príjem na obyvateľa. Keby sa vyplatil na každého, navrhujú to v Rakúsku, Švajčiarsku, Nemecku, situácia by sa zlepšila. A za B, keby sa iba jedna daň dala, DPH, nepotrebovali by sme daniarov, nepotrebovali by sme daňové priznania, všetko by sa celé všetko vylepšilo, resp. zjednodušilo. Ale to je tiež ako námet, nie do diskusie ako podnet. Tiež sa mi zdá divné, že Amerika naraz hlási rast, a pritom je zadlžená po uši, dlh sa ako keby nerátal do rastu. Keď si niekto požičia 3 % a vzápätí hlási rast 3 %, tak sa mi to zdá nie férové. Ale to je zase laické z ulice. Nedávno som bol v Belgicku a tam som sa dočítal, že majú 102 %, my máme 55,4 % dlh z HDP, Belgicko alebo Brusel, ktorý má tuším 380-miliardový dlh. A je to krajina bohatá, tam má všetky kancelárie, celú Európsku komisiu a tak ďalej. Tomu nerozumiem, ale teraz nechcem, aby ma tu niekto učil, ale tiež to takto spomínam ako paradox. Nezamestnanosť! Očakávať naozaj, že v dnešnej snahe o ekonomiku, o efektivitu, robotizáciu, umelú inteligenciu, počítače, komputery, technológiu, niekto bude vyrábať nové pracovné miesta, masové, dávam na to otáznik. Wiener povedal, že kybernetika a elektronika bude hrob ľudí s nízkou kvalifikáciou, čiže keď si to títo ľudia nezmenia svoju kvalifikáciu, tak to bude hrob pre nich. Čiže skôr ja vidím v nejakom part-time delenie práce, práce doma a aj otázka, to, čo som už spomenul, ten základný príjem. Otázka do diskusie nielen pre nás, ale aj pre Európu. Neviem, či ešte pán minister je tuná, možnože ma počúva, lebo to sa týka celkového rozpočtu. Veľké plytvanie je v našom rozpočte. Ja som tu interpeloval pána ministra dopravy v súvislosti napríklad s kontrolou vyberania mýta. Nevedel som, že už štyri roky máme zmluvu s nejakou firmičkou, ktorá to kontroluje, že či to vyberanie mýta naozaj je dobré alebo zlé. Tuším platíme im ročne dva-tri milióny eur. A minister ma potom utešil, však to už bude iba deväť rokov trvať, no. Takú firmu by som rád mal, ktorá pár videokamerami sleduje, či naozaj tade chodia tie autá alebo nechodia. Možná, že to spochybňujem jako neodborník, ale proste je kde sporiť. To verte všetci, že je kde sporiť. Čerpanie eurofondov je tiež vec, ktorá je tam dotknutá. Čítal som pána Vitkoviča, možnože je až príliš ľavicový, ale hovoril, že vlastne to sú jediné peniaze, ktoré Slovensko momentálne má. Neviem, či to je pravda, ale to predražovanie, korupcia a proste nakúpiť aj zastaralé technológie, v eurofondoch, myslím, že tiež máme veľkú, veľkú rezervu. Zahraniční investori. Isteže ich chceme tu mať a tešíme sa im, len keď dáme investičné moduly, či ako sa to volá, daňové prázdniny a do zmlúv nezabezpečíme to, aby prípadne, keď to pominie, nezmizli, tak potom to dopadne tak, že vlastne dane neplatia a potom zmiznú a neni ich a idú niekde, kde je to lacnejšie. Trocha som sa naľakal v závere tvrdenia, že hrubý dlh verejnej správy sa zvýšil o 2 536 mil. eur. To ani neviem poriadne, to je cez 2 mld.? (Reakcia z pléna.) Prosím? 2,5 mld. to je dosť, teda a tam sa aj priznalo, že aj dlh na euroval, či jak sa to volá, o 401 mil., tiež sa na tom podieľal. Čiže to je relatívne dosť, som sa podivil tej optimistickej prognóze, keď tento hrubý dlh sa takto zvýšil. Vážení, končil by som. Slovensko je zvyknuté len tak brečať a plakať: „Aj to je zlé a hento je zlé.“ Minule som videl štatistiku, že sme zaregistrovali za tri mesiace 17-tisíc nových áut. Už nehovoril, a či sú to trabanty alebo mercedesy, ale Slovensko na to aj má, no. Nedávno som ďalšiu čítal, že 90 % bytov, v ktorých bývame, sú ich obyvatelia vlastníci tých bytov. To je tiež v Európe nebývalé. Myslím, na druhom mieste sme a z toho 80 % nemá žiadny kredit, žiadne úvery. To je tiež zaujímavá štatistika. To len hovorím, že vlastne sú tu aj pozitívne veci, ktoré treba zdôrazňovať. Pán minister povedal, že odchádza recesia, na toto som sa troška zježil. Neviem, či to je naozaj tak, iste má on viac informácií. No a potom posledná moja otázka je, že kedy teda bude vyrovnaný rozpočet, lebo ja každoročne zasadím kýbeľ krumpieľ a vykopem kýbeľ krumpieľ tiež, to som tu už tuším tiež raz povedal. Takže ja ten vyrovnaný rozpočet dodržujem, len neviem, či to vie aj Slovensko dodržať. Ďakujem pekne.