M. Sabolová, poslankyňa: (2002-05-23):
Myslím si, že je potrebné, aby sme do druhého čítania posunuli obidva návrhy. V rámci druhého čítania sa tieto návrhy môžu ujednotiť, pretože ony dnes, tak ako sú predložené, tvoria dve skupiny pracovníkov vo verejnej službe. Dovolím si ešte pripomenúť ďalšie dve skupiny. A bolo by dobré, lebo to vlastne gestoruje jeden výbor, čiže jeden výbor môže zapracovať do spoločnej správy všetky pripomienky a potom pri druhom čítaní jedna alebo druhá skupina – podľa dohody – by stiahla prerokovanie zákona a spoločná správa by bola tvorená jedným návrhom. Čiže preto prosím o podporu, aby išli obidva návrhy do druhého čítania. (Reakcia z pléna.) Budú dve správy, ale vieme, že ak... Nebudem s vami diskutovať, pán kolega, ale myslím si, že vecne je to správne a je to dobré. A výbor je na to, aby ujednotil názory, aby vypracoval spoločnú správu a odporučil Národnej rade, ktorý zákon odporučí v druhom čítaní a v treťom čítaní prijať. A teraz moje tri pripomienky. Podporujem druhý návrh, kde ide o tú špeciálnu skupinu špecializovaných zariadení, pretože tie psychologické a pedagogické centrá boli dané na rovinu, ktorá im neprináleží, a mali by byť zaradené do správnej skupiny ako pracovníci vo verejnej službe. Druhou skupinou, ktorú budem potom navrhovať vo výbore a dám pozmeňujúci návrh v paragrafovom znení, budú absolventi konzervatórií, ktorí pre svoju činnosť nepotrebujú len mať nejaké stredné vzdelanie a niekedy sú podľa katalógu dehonestovaní ako na učiteľov materských škôlok, ale títo ľudia musia mať, ktorí absolvujú konzervatórium, aj iné profesijné danosti a schopnosti, pretože na konzervatóriu nestačí študovať ako na nejakej strednej všeobecnovzdelávacej škole. Čiže bude treba aj ich zaradiť možno jednou krátkou vetou v paragrafovom znení do zákona o verejnej službe. A treťou skupinou ľudí je možno tá, o ktorej sme tu ešte nehovorili, ale sú to profesionálne rodiny a náhradné profesionálne rodiny, kde rodič, ktorý si zoberie z detského domova dieťa na výchovu, je profesionálnou rodinou, čiže to nie je dieťa, ktoré je adoptované alebo je v pestúnskej starostlivosti, ale je profesionálnou rodinou, ak nespĺňa kritériá podľa vzdelania, trebárs rodič má základné vzdelanie, tak poberá plat, ako keby mal len základné vzdelanie. U rodiča predsa nie je vzdelanie rozhodujúce. U rodiča je rozhodujúce to, že sa stará o to dieťa a dáva mu výchovu v rodine. Myslím si, že tam dochádza k diskriminácii rodín, ktoré prípadne nespĺňajú podmienky stredného a vysokoškolského vzdelania a mali by byť títo rodičia zaradení vo verejnej službe ako profesionálny rodič do kategórie, ktorý by mal byť tiež špeciálne postavený v katalógu činností. A preto tiež budem žiadať potom v paragrafovom znení v druhom čítaní zapracovať do zákona aj túto skupinu ľudí, pretože, myslím si, všetci uznáte, že rodičia môžu byť skvelí a dobrí, ktorí majú základné vzdelanie, a rodičia môžu mať vysokoškolské vzdelanie, a nemusia dať rodinnú výchovu svojim deťom a nieto ešte ako náhradná profesionálna rodina. Čiže toto sú moje pripomienky. Prosím kolegov, aby podporili návrhy, aby prešli obidva návrhy do druhého čítania. Ďakujem pekne. M. Andel, podpredseda NR SR: Ďakujem, pani kolegyňa. Pán kolega Delinga, rušil si našu kolegyňu vo vystupovaní. Chcel som sa spýtať, či si dáš faktickú poznámku? Nie. Ďakujem. (Reakcia z pléna.) Je to pravda, nie, pani kolegyňa? (Smiech v sále.) Viete, my nezávislí si to môžeme dovoliť. Dámy a páni, uzatváram všeobecnú rozpravu o tomto bode nášho rokovania a pýtam sa pána navrhovateľa, či sa chce vyjadriť. Nech sa páči, pán kolega, máte slovo. S. Škoda, poslanec: Vážené dámy a vážení páni, len v krátkosti. Pán poslanec Delinga navrhol spojiť tieto dva zákony. Myslím, že by to mohlo byť. Ale uvedomme si, že tieto dve skupiny ľudí, ktorých chceme v tom istom zákone posunúť, sú skutočne rozdielne. Ja si myslím, že to, čo navrhol pán Köteles, má svoj význam. A to, čo sme navrhli my, má svoj význam. K pani kolegyni len toľko, že obidva návrhy, ktoré predniesla, budeme akceptovať vo výboroch a rozhodneme o tom vo výboroch, takže potom sa dozvieme výsledok. Ďakujem pekne. M. Andel, podpredseda NR SR: Ďakujem. Skôr ako dám slovo pánovi spravodajcovi, chcem upozorniť kolegyne a kolegov, ktorí sú mimo rokovacej miestnosti, že o 11.00 hodine by sme mali podľa dohodnutého odhlasovaného postupu rokovania Národnej rady hlasovať, tak ich žiadam, aby sa okamžite dostali do rokovacej miestnosti. Pán spravodajca, nech sa páči, máte slovo. F. Halmeš, poslanec: Ďakujem pekne. Spomínam si, vážené dámy a páni, na prípravu zákona o verejnej a predtým i štátnej službe, ktorá bola pred niekoľkými mesiacmi predmetom širokej diskusie nielen v parlamente, ale aj v spoločnosti, kde boli filozoficky odlišne prístupné k vnímaniu posilňovania výhod pracovníkov štátnej a verejnej služby a boli reprezentované dva názory. Jeden, ktorý hovoril, že sa neadekvátnym spôsobom zabetónuje súčasná štátna a verejná služba a že to neumožní prirodzenejšiu výmenu pracovníkov v týchto oblastiach na základe kvality a neumožní to dostatok priestoru aj pre mladých ľudí. Hovorím to v širších súvislostiach preto, že na túto situáciu platí, že „šedivá je teória a zelený je strom života“. Aj keď neuplynulo veľa času od tejto diskusie, tak napriek tomu sa objavujú nové skupiny, ktoré pracujú vo verejnej službe a ktoré požadujú z racionálnych a logických dôvodov rovnakú pozíciu, akú majú iné skupiny, ktoré vykonávajú prácu, ktorá má podobný obsah, náročnosť a na ktorú treba vynakladať podobné psychické záťaže, alebo ktorá vyžaduje zložité psychické podmienky a psychický výdaj od pracovníkov, ktorí v nej pracujú. A prípad týchto dvoch návrhov zákonov je práve ten, o ktorom hovorím. Ak bude možné postupovať z legislatívneho hľadiska, pán Delinga, to je na margo vášho vystúpenia, tak ako ste navrhli, ak by to bolo nejakým spôsobom možné, ja by som odporúčal ako spravodajca, aby sa našlo také riešenie, pretože ide naozaj o rovnaký paragraf alebo rovnakú časť zákona. Čo sa týka vystúpenia pani poslankyne Sabolovej, konzultoval som so zástupcami pedagógov, nielen odborármi, ale aj profesionálnymi pracovníkmi z ľudových škôl umenia, ktorí sa naozaj cítia diskriminovaní a ktorí opakovane neúspešne rokovali na ministerstve práce a sociálnych vecí, ktorý je gestorským rezortom pre túto oblasť. Podľa ostatného rokovania došlo k takej dohode, že ministerstvo práce a sociálnych vecí uznalo nároky týchto pedagógov, absolventov konzervatórií s tým, že diskrimináciu, nimi vnímanú, by odstránili vyhláškou, kde popis ich práce, resp. náplň ich práce bude zaradená do triedy 9, ktorú požadovali. Ale napriek tomu si myslím, že filozofia, s ktorou ste vystúpili, aby to bolo predmetom zákona a tak to bolo akosi stabilnejšie, je logická a mohla by sa v druhom čítaní zákonne upraviť. Keďže bol prednesený návrh, aby sme hlasovali podľa rokovacieho poriadku o tom, že tento návrh zákona nebude postúpený do druhého čítania, to bude prvé hlasovanie a následne podľa toho sa bude odvíjať ďalšie hlasovanie. Skončil som, pán predsedajúci. Neviem, či sa ide ihneď hlasovať. I. Presperín, podpredseda NR SR: Ďakujem pekne, pán spravodajca. Pán poslanec... (Reakcie z pléna.) M. Andel, podpredseda NR SR: Dámy a páni, keďže to bola zlúčená rozprava, pýtam sa aj prvého spravodajcu a predkladateľa pána Kötelesa, či sa chce vyjadriť v rozprave. Nech sa páči, pán kolega, máte slovo.