Madej, Róbert, poslanec NR SR (2014-04-03):
Ďakujem veľmi pekne. Vážená pani predsedajúca, vážené panie poslankyne, vážení páni poslanci, vzhľadom na to, že sa blíži záver rozpravy, tak si dovolím aj vo svojom vystúpení plynule zareagovať na svojich predrečníkov a dať im možnosť v rámci faktických poznámok zareagovať rovnako. V poslednom vystúpení, v ostatnom vystúpení vystúpil pán poslanec Zajac. Ja by som chcel uviesť na pravú mieru, že skutočne predmetom vystúpenia kandidátov na sudcov Ústavného súdu bolo predstavenie ich ako osôb, predstavenie ich doterajších profesionálnych skúseností, predstavenie ich doterajšej praxe, myšlienok, hodnôt a tak ďalej. Pokiaľ ide o otázky, ktoré boli kladené jednotlivým kandidátom na ústavnoprávnom výbore, ja si cením veľmi prítomnosť pána poslanca Zajaca, no bolo mojou povinnosťou upozorniť, že skutočne bol na to upozornený aj pán poslanec Zajac, že budúci sudca Ústavného súdu nemôže konkrétne prejudikovať vec, to znamená, povedať a odpovedať v plnom rozsahu na akúkoľvek otázku, ktorou by mohol sa dotknúť veci, ktorú bude môcť na Ústavnom súde v budúcnosti rozhodovať. Pokiaľ ide o tie otázky, ktoré legitímne pána poslanca Zajaca zaujímajú, a to je otázka ochrany života aj pred narodením, musíme si ale, tu len krátku úvahu poviem; pán poslanec, samozrejme, že život je a má ochranu aj pred narodením. Požíva právnu ochranu v jednotlivých veciach, či už dedičských, v rámci zdravotného práva a tak ďalej, nemusíme si to tuná detailne rozoberať. Tu ide o to, kto má aké hodnoty, kto aké úpravy, rozšírenie alebo nerozšírenie jednotlivých inštitútov v rámci ochrany života pred narodením chce. Ale to je hlavne, pán poslanec, podľa môjho názoru otázka pre zákonodarcu. To znamená, že v parlamente rozhodujete o tom, aké bude dedičské právo, aké budú zákony z oblasti zdravotníctva, aj v rámci vašich obľúbených či už predmetov diskusie, ako je antikoncepcia, alebo, alebo interrupcie alebo ďalšie. To znamená, v prvom rade treba hľadať konsenzus tu a ja sa niekedy tak s úsmevom dívam na to, ako si konzervatívci s liberálmi vysvetľujú svoje názory, ale tu hľadajte konsenzus, toto je dôvod, pokiaľ ide o otázky ochrany života. Pokiaľ ide o pána poslanca Lipšica, tak si dovolím hodnotiť jeho vystúpenie naozaj ako nevídalo pokojné, dokonca až tak pokojné, že by som povedal, že na jeho formu vystupovania to nemalo šťavu, ako sa hovorí. Slovo škandál totižto použil vo svojom vystúpení iba raz a som zvyknutý pri jeho vystúpeniach, že všetko je zlé, všetko bude najkatastrofálnejšie, ako môže, pretože to je už jeho forma a spôsob vystupovania. Pán poslanec Lipšic hovoril o niektorých veciach. Ja si dovolím zareagovať napríklad na bývalého pána poslanca Ábelovského vzhľadom na to, že on a ja sme Zvolenčania, pochádzame zo Zvolena, tak budem o ňom hovoriť v dobrom aj vzhľadom k tomu, že si ho ako odborníka na trestné právo vážim. Ale nerozumiem tomu, čo hovoril pán poslanec Lipšic, keď ho spájal do súvisu s rôznymi kandidátmi. Veď práve s pánom poslancom Ábelovským pán poslanec Lipšic v tom čase ako minister pripravoval a schvaľoval trestné kódexy. Práve, práve na pánovi poslancovi Ábelovskom, dámy a páni, ako jednom z nezaradených poslancov visela na šnúrkach Dzurindova vláda, keď bol pán Lipšic ministrom. Opäť je tu pán exposlanec Ábelovský spomínaný a, samozrejme, pokiaľ vtedy bola nejaká väčšina za vlády, keď bol ministrom pán poslanec Lipšic, tak predsa to bolo asi rozhodnutie pána Dzurindu, že pán Ábelovský sa chcel chystať na funkciu generálneho prokurátora. Opýtajme sa, páni a dámy, čo robil v tom čase pán poslanec Lipšic? A odpoveď máte jasnú, bol súčasťou týchto predpokladaných dohôd. Pokiaľ ide o návrh alebo to, čo prezentoval pán poslanec Lipšic, odvolať vedenie Ústavného súdu, tak myslím si, že kolegovia z opozície v tej eufórii po prezidentských voľbách sa jasne demaskovali, dámy a páni. Máte prezidenta, ktorý neni ani váš. Veď si to na rovinu povedzme, tu žiadna zo solídnych politických strán nezískala, nezískala podporu v prezidentských voľbách tak, že by jej vlastný kandidát postúpil vôbec do druhého kola. KDH, môžme si povedať, že malo jedného kandidáta za 0,60 % voličov, druhého za 3 % voličov a, samozrejme, tretí, bývalý člen KDH to vytiahol až na tretie miesto. Nejdem hovoriť o ďalších politických stranách a je tragédia súčasného politického systému, že nie sme schopní politickej súťaže medzi štandardnými politickými stranami. Ale beriem vám tú eufóriu, máte zvoleného prezidenta, ktorý nastúpi do funkcie 15. júna a už sa tešíte, ho vyzývate slovami pána poslanca Lipšica, čo má robiť v súdnictve. Výzvu pána poslanca Lipšica odvolať vedenie Ústavného súdu, použijem jeho slová, považujem za škandalózne. Dámy a páni, pán poslanec Lipšic a možno tí, ktorí sa k nemu týmto pridávate, len demaskujete to, čo vy v tomto štáte chcete robiť. Rozvracať justíciu. To, čo ste robili za vlády Ivety Radičovej a predtým, to, čo robila bývalá ministerka Žitňanská, ten boj, tie šváry, ktoré ste rozbiehali medzi najvyššími ústavnými činiteľmi z justície a z exekutívy, tým pokračujete z tohto rečníckeho pultu, vyzývať prezidenta, ktorý neviem, či, uvidíme, akým spôsobom sa zhostí svojej funkcie, ja mu držím palce, aby konal zákonne a v súlade s ústavou, ale vyzývať ho už rovno na rozvrat justície, nech sa páči, demaskovali ste sa absolútne. Pokiaľ ide o pána poslanca Hlinu, opäť musím povedať, že pána poslanca Hlinu si veľmi vážim, pretože v tom vnútri ja cítim, že je tam naozaj niečo dobré a že to myslí tak vnútorne spravodlivo, vadí mi častokrát tá forma, ktorú používa, ale to som už niekoľkokrát, niekoľkokrát mu povedal. A ja si dovolím, pán poslanec Hlina, zareagovať presne na to, čo ste uvádzali. Disciplinárne súdy. Tu ste búchali topánkou, že ako veľmi chcete, ako veľmi chcete vidieť kandidátov. Poviem vám, že mne rovnako, ako aj vám záleží na tom, aby v rámci justície boli funkčné disciplinárne konania, ktoré určite ja aj vy považujeme za základ očistného mechanizmu v rámci justície, pokiaľ niekto urobí chybu, musí prísť vyslovenie viny a primeraný trest. Na to sú disciplinárne súdy. Vidím tu dva problémy. Vidím tu problém u nás v parlamente a vidím tu problém aj v justícii. Problém u nás v parlamente spočíva v tom, že, pán poslanec Hlina, vy ste napríklad búchali topánkou a to je všetko, čím ste vy ako poslanec Národnej rady prispeli k tomu, aby justícia a disciplinárne súdy fungovali. Faktom je, že v tomto roku a v týchto dvoch mesiacoch sme mali voliť sudcov disciplinárnych súdov znovu. Je to veľmi nešťastný zákon, majú krátke volebné obdobie, je ich veľa, často sa menia, naozaj stabilita disciplinárnych súdov podľa súčasného právneho predpisu nie je dobrá. To si povedzme a to je aj ambíciou tej novely meniť to. Ale keď už má Národná rada voliť členov disciplinárnych súdov, členov disciplinárnych senátov, tak by v Národnej rade mali byť od každého poslanca predložené návrhy. Pán poslanec Hlina, vy keď ste tu búchali topánkou, nepredložili ste jediný návrh, aby ste povedali, áno, tento sudca, nesudca, ktorého navrhujem do disciplinárneho súdu, je lepší, je dobrý, poďme o tom debatovať. Nie, vy ste sa zmohli na búchanie topánkou. Skončilo to tým, a to mi je najviac ľúto, že v súčasnosti bola vypísaná nová voľba členov disciplinárnych senátov. Nová voľba. Tá už nikoho nezaujíma, už sa neoplatí druhýkrát búchať topánkou, v súčasnosti boli navrhnutí, bola požiadaná Národná rada, aby predložila štyroch nesudcov, šiestich sudcov do disciplinárnych senátov. Viete, ako to skončilo? Nesudcovia boli navrhnutí v dostatočnom počte, zo sudcov šiesti, ktorých má voliť Národná rada, nebol navrhnutý, myslím, nikto okrem jedného. To znamená, ani do Národnej rady od poslancov, teda ani od vás, od žiadnych kolegov neprišiel dostatočný počet kandidátov na sudcov disciplinárnych senátov. Keď si poviete, že ale však to vládny SMER si sám rozhodne, to nie je pravda. Pripomínam, že sme, myslím, že návrh kolegu Gábora Gála na začiatku roku 2012 v rámci Národnej rady schválili. To znamená, nie je pravda, máme záujem, aj aby návrhy kolegov z opozície – napríklad pri disciplinárnych súdoch – boli akceptované. A hlavne v situácii, dámy a páni, hlavne v situácii, keď nie je záujem, a to je ten druhý problém, kandidovať za sudcov disciplinárnych súdov. To znamená, nie búchať topánkami, dámy a páni, nie ostentatívne vykrikovať, ale poďte prispieť k dielu, aby v rámci justície sa pomery zlepšili a minimálne tie zákonné kompetencie, ktoré máme, tak tie si, prosím vás, plňme. A je to právo a povinnosť každého. Druhou vecou je, a to teraz dávam za pravdu každému poslancovi Národnej rady, že je problém do disciplinárnych súdov navrhnúť kandidáta sudcu. Naozaj je problém. A verím tomu, že tí, ktorí ste o to mali záujem zo svojho regiónu hľadať autoritu kvalitného sudcu, ktorý by bol navrhnutý do disciplinárneho senátu, pociťujem ja a všetci moji kolegovia, s ktorými som sa rozprával, všeobecný nezáujem sudcov zapojiť sa do disciplinárneho procesu. Veď prečo by sme mali súdiť my vlastných, prečo by sme mali robiť zase funkcie, ktoré nás zbytočne zaťažujú? Aj toto je dôvod, pre ktorý možno kolegovia poslanci Národnej rady nepredložili dostatočný počet kandidátov na sudcov. Beriem, tí, ktorí ste sa o to snažili, mohli ste mať naozaj tento problém. Toto je ale druhý problém justície ako samotnej a to už hovorím niekoľko týždňov, že potom sa musíme opýtať, keď justícia nemá záujem spravovať svoje vlastné veci, to znamená, podieľať sa aj na disciplinárnom konaní, čo podľa rozhodnutí Benátskej komisie by malo byť základom, že jedna moc, súdna moc v štáte spravuje svoje veci spolu s pomocou z externého prostredia, aby sa tie názory zmiešali, tak chýba tá samoregulácia, samospráva a hlavne záujem ľudí, predstaviteľov, ale tých jednotlivých členov, nie najvyšších predstaviteľov v justícii. Musíme na tom pracovať a aj kvôli tomu je dôležité, aby sme v druhom čítaní, v druhom čítaní pri justičných novelách hľadali riešenie, kde aj tento dobrý samoregulátor v rámci justície budeme môcť naplniť. Pokiaľ ide o námietky, ktoré smerovali k tomu, že akým spôsobom by mala prebehnúť voľba a aké by mali byť právne účinky zvolenia kandidátov, vymenovania kandidátov po inaugurácii nového prezidenta. Toto je, dámy a páni, téma, kde pán poslanec Poliačik a ďalší hovoria, kde sa čo ponáhľať. Po prvé, vypísané voľby boli, dámy a páni, dávno pred prezidentskými voľbami. A ja som presvedčený, dámy a páni, a chcem veriť, že vaše vystúpenia nie sú ovplyvnené výsledkom prezidentských volieb, pretože tento proces bol naštartovaný, naštartovaný ďaleko, ďaleko skôr. Chcem tomu veriť, aj keď obávam sa, že pri skúsenosti, dámy a páni, s vami to tak asi nie je. Pokiaľ ide o možnosti právnych účinkov po inaugurácii, ja by som chcel poďakovať za prítomnosť pánovi poslancovi Procházkovi, lebo jeho osobná prítomnosť je pre nás možno príkladom a skúsenosťou. Dva príklady, ktoré si vám z histórie dovolím pripomenúť. Prvým príkladom je voľba členov Súdnej rady v roku 2012. Pán poslanec Procházka bol v tom čase predsedom Ústavnoprávneho výboru Národnej rady Slovenskej republiky. Proces voľby na Ústavnoprávnom výbore Národnej rady Slovenskej republiky začal 1. 2. 2012. Chcel by som vás upozorniť, že trom členom Súdnej rady malo uplynúť funkčné obdobie 22. mája 2012. V máji 2012 im malo uplynúť funkčné obdobie, ale koniec volebného obdobia Národnej rady bol marec 2012. To znamená, proces voľby sa naštartoval 1. 2. 2012, kandidát, zvolený člen Súdnej rady pán sudca Dušan Čimo bol zvolený 3. februára 2012, funkčné obdobie Národnej rady Slovenskej republiky skončilo 10. marca 2012 a vo februári zvolený člen Súdnej rady po skončení volebného obdobia Národnej rady sa 22. mája, o dva mesiace nato, ujal svojej funkcie. Ja by som chcel veľmi pekne poprosiť, aby pán poslanec Procházka nám pomohol teda v rámci tohto odôvodňovania, keďže verím, že jeho právne názory sú konzistentné, aby aj vám v rámci kuloárov vysvetlil právne účinky, samozrejme, zvolenia. Pokiaľ ide o ďalší príklad, dámy a páni, tak to je opäť kandidát na verejného ochrancu práv. Funkčné obdobie pána Kandráča malo uplynúť 27. 3. 2012. 27. marca 2012. Koniec volebného obdobia Národnej rady bolo 10. marca 2012. Lenže vy ste pani Dubovcovú zvolili už v novembri 2011, pardon, 13. decembra 2011. To znamená, v decembri zvolíte pani Dubovcovú, funkčné obdobie Národnej rady skončí a až potom pani Dubovcová sa ujme funkcie. Opäť pripomínam, začnete proces voľby členov Súdnej rady vo februári, v marci skončí volebné obdobie Národnej rady a v máji sa ujme pán Čimo funkcie. Ja by som chcel tieto príklady dať ako polemiku, keď budete naozaj z úst pána Lipšica, ktorý by sa mohol potom s pánom Procházkom porozprávať a vysvetliť si tieto právne názory, mať vrelé a veľmi intenzívne vystúpenia, že toto sú naozaj príklady z praxe, ktoré sú z nedávneho obdobia, ktoré ste zaviedli. Z hľadiska zákonných a ústavných prekážok na priebeh voľby ako taký môžem povedať, že nevidím žiadne. Bude rozhodnutím nie Národnej rady, tie príklady, ktoré som hovoril, boli rozhodnutiami Národnej rady. Toto bude rozhodnutím prezidenta, môžete to akokoľvek v sále komentovať, ale je to vecou prezidenta Slovenskej republiky, v Národnej rade sa proces naštartoval a osobne nevidím prekážku pre to, aby sa nejakým spôsobom zavŕšil na návrh prezidentovi Slovenskej republiky. Chcem len veriť, že tí, ktorí hlasovali v 2012 určitým spôsobom, sa dnes budú vyjadrovať konzistentne a poďme hľadať kandidátov, ktorí sú vhodní. Nebudem sa k jednotlivým menám dotýkať, myslím si, že tu bolo veľmi veľa neférových vyjadrení, veľmi veľa prekrútených slov, aj pokiaľ ide o niektorých kandidátov vo veciach týkajúcich sa ochrany života, aj vo veciach týkajúcich sa obhajoby a mnohých ďalších, ale to je už vecou každého jednotlivého poslanca, ako sa rozhodne. Ďakujem veľmi pekne, prajem pekný záver diskusie.