R. Fico, predseda vlády SR: (2010-03-04):
Vystúpenie pána poslanca Mečiara bolo pochopiteľne  zoznamom silných argumentov, prečo tento zákon neprijímať, či už ide o ústavnú zmenu alebo ide o samotný zákon. A to vystúpenie malo, o tom vôbec nepochybujem, veľmi hlbokú argumentačnú silu a mohlo niektorých poslancov Národnej rady aj ovplyvniť, a preto reagujem na toto vystúpenie, pretože na rôzne premúdrelosti iných reagovať určite nebudem. Najpodstatnejšia vec, a tu to treba zdôrazniť, je, že argumenty predložil poslanec, ktorý dlhodobo, bez akéhokoľvek zaváhania sa vyjadruje proti tomuto zákonu, vtedy to je presvedčivé. Tak isto ako ja sa dlhodobo vyjadrujem v prospech tohto zákona, od samého začiatku, od roku 2003 alebo 2004 sme vynakladali veľké úsilie, aby zákon o preukazovaní pôvodu majetku bol v parlamente prijatý. Samozrejme, že dalo by sa na vystúpenie pána poslanca Mečiara reagovať možno aj iným výkladom rozhodnutia Európskeho súdu o ľudských právach alebo iným výkladom rozhodnutia Ústavného súdu Slovenskej republiky, na ktoré pán poslanec vo svojom vystúpení poukázal. Ak pripúšťam, a ja to naozaj pripúšťam, že prijímame jeden z najkontroverznejších zákonov v celej histórii modernej Národnej rady Slovenskej republiky, musíme potom odpovedať, čo sa stane, ak tento zákon náhodou v praxi zlyhá. Spoliehame sa na to, že zákon obsahuje určité poistky pre prípad, že by občan bol napríklad nespravodlivo šikanovaný. Zákon totiž priamo hovorí o zodpovednosti štátu za škodu, ktorá by mohla takémuto občanovi vzniknúť napríklad tým, že proti nemu začne konkrétne konanie. Po druhé, zákon sa opiera o občianskoprávne konanie, a nie o trestnoprávne konanie, preto by som asi príliš nepoužíval v tomto súboji argumentáciu o prezumpcii viny, alebo neviny, tú skôr vnímam v trestnoprávnom konaní, ale toto konanie má výlučne občianskoprávny charakter a jeho výsledkom nemá byť vznesenie viny, alebo neviny, alebo uznanie viny, alebo neviny. Rozhodnutím súdu sa má len preukázať alebo rozhodnúť, či osoba v občianskoprávnom konaní, ktoré má úplne iné princípy ako trestnoprávne konanie, zvládla, alebo nezvládla dôkazné bremeno. Pán poslanec, ja som odmietol ísť navrhovanou cestou pôvodne, že urobme zákon o preukazovaní pôvodu majetku ústavným zákonom. Priznám, že podobné rozhodnutie už raz bolo urobené v súvislosti, myslím, s Národným bezpečnostným úradom, kedy sme obišli rozhodnutie Ústavného súdu ústavným zákonom a považujem to za chybu. Dnes spätne musím povedať, že nemôžeme a nesmieme oslabovať postavenie Ústavného súdu. Aj preto som presadzoval na rokovaní vlády myšlienku, že zákon o preukazovaní pôvodu majetku musí mať charakter obyčajného zákona aj preto, ak tu budú ľudia, ktorí budú mať rovnakú argumentáciu ako pán poslanec a tých ľudí bude možno veľa, aby mali možnosť využiť legitímne právne prostriedky, ktoré Ústava Slovenskej republiky poskytuje, aby sa mohli obrátiť na Ústavný súd Slovenskej republiky. Sú tu viaceré možnosti. Môže to byť skupina poslancov, môže to byť generálny prokurátor. Myslím, že aj vláda to môže urobiť. Ale najmä sa to môže stať hneď v prvom prípade, o ktorom bude rozhodovať súd v občianskoprávnom konaní, kedy môže niekto otvoriť túto tému priamo na rokovaní súdu. Súd preruší konanie a povie, nebude o tej otázke ďalej rozhodovať, pokiaľ Ústavný súd nerozhodne o tom, či zákon je ústavný, alebo nie je ústavný. Neberme, ak pripúšťame  kontroverznosť tohto zákona, aspoň toto právo verejnosti tým, že by sme obchádzali Ústavný súd Slovenskej republiky, ktorý by potom bol prakticky nepoužiteľný, ak by sme každé jeho rozhodnutie dokázali na Národnej rade Slovenskej republiky obísť. Považujem za vhodné vystúpiť k pánovi poslancovi Mečiarovi, lebo predložil celý rad silných protiargumentov proti zákonu, tak ako sa dajú dať silné argumenty v prospech tohto zákona. Ďakujem pekne. (Potlesk.)