Hargaš, Ján, poslanec NR SR (2024-01-10):
Ďakujem za slovo, pán predsedajúci. Vážené kolegyne, vážení kolegovia, vážený pán minister, ja vo svojom vystúpení sa budem venovať samozrejme tomu, čo máme na prejednaní, a to je skrátené legislatívne konanie, aj keď dalo by sa, samozrejme, venovať aj obsahu toho zákona, ale keď tak na to pozerám, vládna koalícia je veľmi odhodlaná sa dostať do druhého čítania, takže obsahové zmeny, to si nechám na druhé čítanie aj s nejakými konkrétnymi príkladmi toho, o čom sa tu rozprávame, o tých trestných činoch, aj z tej mojej oblasti, ktorej sa ja venujem, a to je konkrétne digitalizácia, informatizácia a štátne IT, si zažilo za vlád SMER-u naozaj svoje. Takže k tomu sa dostaneme v druhom čítaní. Čiže teraz budem naozaj sa snažiť držať tej témy skráteného legislatívneho konania a možno to nebude úplne najpríjemnejší príspevok pre koaličných poslancov a poslankyne, pretože budem veľmi apelovať na to, aby táto rozprava zmenila, aby sa zmenil spôsob ako je táto rozprava vedená práve preto, že sme v skrátenom legislatívnom konaní. Začnem nálezom pléna ústavného súdu č. 13 z roku 2022, na také uvedenie do kontextu, ktorý hovorí, že skrátené legislatívne konanie relativizuje ústavné princípy deľby moci, pluralizmu, slobodnej súťaže politických síl a ochrany parlamentných menšín, a preto musia byť podmienky jeho použitia vkladané reštriktívne. V tomto konkrétnom prípade už potom ďalej pokračuje, parlamentná väčšina si v prípade napadnutého zákona svoju vôľu presadila, pretože mala na to väčšinu. Naproti tomu parlamentná menšina ostala nevypočutá, pretože na jej vypočutie a realizáciu jej práv skrátené legislatívne konanie neposkytuje dostatočný ani primeraný priestor a práve z toho dôvodu ho zákon pripúšťa len za mimoriadnych okolností, keď dôležitosť a rozsah ohrozených záujmov odôvodňuje takýto mimoriadny zásah do práv parlamentnej menšiny. To je ku kontextu, ktorý uvádza Ústavný súd, prečo skrátené legislatívne konanie naozaj inštitút na výnimočné situácie, výnimočné prípady a výklad ustanovení, ktoré ho pripúšťajú, má byť reštriktívny. Ja mám trochu pocit, že koaliční poslanci a poslankyne si to slovo reštriktívne skôr vyložili tak, že majú sa reštriktívne vyjadrovať, čiže nevyjadrovať sa a byť ticho. Tak som to chcel len uviesť, že nie je to tak, reštriktívna má byť výklad toho použitia, nie vaša účasť v rozprave. A pritom to nie je o tom, že by sme tu mali nejakých fanúšikov skráteného legislatívneho konania. Už v rozprave k inému skrátenému legislatívnemu konaniu, ktoré sme tu mali, som citoval pána Šutaja Eštoka, ktorý sa veľmi teda rozčuľoval nad skrátenými legislatívnymi konaniami, napríklad ku kompetenčnému zákonu v minulom volebnom období, teda keď bol v opozícii, ďalší celkom vhodný citát by som pripomenul pánovi poslancovi Ferenčákovi, ktorý tiež ku skrátenému legislatívnemu konaniu ku kompetenčnému zákonu v máji 2020 povedal, a je to vhodné aj na túto situáciu: „Čo je ale by som povedal najzávažnejšie, vynechal sa dialóg MPK, tripartita, vyjadrenie verejnosti a to je neospravedlniteľné a to neobstojí. Ak na začiatku viem, že konám nie v súlade so zákonom, tak prečo idem ďalej a snažím sa to za každú cenu prijať. Nič by predsa sa nestalo, ak by to išlo štandardnou cestou. Je to legitímna požiadavka terajšej vlády, veď v poriadku, veď toto nikto nerozporuje, ale poďme to robiť tak a tak ako aj vy všetci, keď ste išli do volieb ste hovorili, že to bude teraz iné, tak prečo to tak nespraviť, keď všetci vieme o tom, že tento proces nie je štandardný a nie je v súlade so zákonom.„ Toľko na pripomienku, že aj napríklad pán poslanec Ferenčák má nejakú skúsenosť so skrátenými legislatívnymi konaniami a veľmi sa mu nepáčili v tom volebnom období. A viacero z tých viet by som vedel aplikovať aj na túto situáciu, ale on asi nie. Tak využijem opäť možnosť vyzvať aj pána Ferenčáka, aby nám teda povedal, prečo toto SLK je podľa neho v poriadku a tie minulé neboli. Prečo teraz to považuje za štandardnú cestu a vtedy mu vadil neštandardný, neštandardný postup. Alebo prečo si myslí, že to je v poriadku, keď, keď to koalícia nieže hovorila pred voľbami, že bude štandardne prijímať legislatívu, ale priamo vo svojom vyhlásení vlády. No čiže toľko na úvod. Sme teda, kde sme, tak sme v tom skrátenom legislatívnom konaní a snažíme sa ho teda viesť za nás ako opozíciu vo vecnej rovine a konkrétne upozorňovať na nedostatky toho návrhu, o ktorom sa rozprava vedie. Tak už keď ste to buchli do toho SLK, tak ja by som bol strašne rád, keby ste sa aspoň k tým pripomienkam nejakým spôsobom vyjadrili. To nie je také, že, že nemám pocit, že by vám tu 71 poslancov koalície nadávalo a že by to bola hulvátska diskusia, že naozaj vecné pripomienky od mojich kolegov a kolegýň, ku ktorým sa tu tretí deň dobýjame odpovedi a zatiaľ sme sa dobyli z vašej strany k jednej faktickej poznámke pána poslanca Muňka, za ktorú ďakujem, a k jednému vstúpeniu pána ministra Suska, ktoré v skutočnosti možno ešte viac otvorilo ďalšie otázky akoby niektoré z tých pripomienok našich, našich uzavrelo. Čiže za dva dni a takmer tri hodiny rozpravy, toto je argumentácia koalície. A opäť si pomôžem nálezom pléna ústavného súdu, ktorý k takýmto situáciám hovorí, že samotná podstata rokovania a diskusie o dôležitých otázkach verejného záujmu, medzi ktoré zásah do dlhodobej udržateľnosti hospodárenia, bla bla bla bla, si vyžaduje už na vstupe oboznámenie aktérov s relevantnými informáciami, ktoré by mohli mať vplyv minimálne na obsah a rozsah takéhoto rokovania a diskusia v konečnom dôsledku aj na samotný výsledok legislatívneho procesu. Teraz pozor, bez relevantných základných informácií môže byť aj akokoľvek rozsiahla či časovo náročná diskusia obsahovo a argumentačne vyprázdnená. Uvedené platí o to viac pri nevyhnutne obmedzenej diskusii v dôsledku využitia skráteného legislatívneho konania. Bez relevantných informácií môže byť akokoľvek rozsiahla či časovo náročná diskusia obsahovo a argumentačne vyprázdnená. Tak vás prosím, dajte nám, prosím, relevantné informácie. My si ich veľmi konkrétne pýtame. To nie je také, že by sme povedali, že tak nám to celé nejako vysvetlite. Veľmi konkrétne otázky tu padli v tej rozprave. Dajte nám tie informácie, aby tá debata, keď už je skrátená, bola aspoň relevantná. Teda skúsme to aj inak. Skúsme teda sa tváriť, že toto je, že teda simulujeme to MPK, hej, alebo teda že ho nahrádzame nejakým spôsobom, pretože MPK ste si zvolili, že nechcete spraviť, no tak v MPK platia nejaké základné zásady, napríklad keď dá verejnosť, to môže byť jeden občan, občianka alebo viacero, hromadnú pripomienku a doloží k nej 500 podpisov, tak predkladateľ toho zákona sa musí tou pripomienkou zaoberať a musí, ak spôsob vybavenia pripomienky nie je uspokojivý pre toho pripomienkujúceho, tak k tomu musí byť rozporové konanie takzvané. To znamená, ak 500 ľudí si myslí, že niekde v tom zákone je chyba, vy im to vysvetlíte, ale oni nesúhlasia, tak si s nimi musíte sadnúť, musíte s nimi viesť rozporové konanie, z toho musí byť nejaká zápisnica, v ktorom vy ako predkladateľ vysvetlíte, dáte tam nejaký svoj postoj, prečo je to podľa vás aj po rozporovom konaní tak, ako si to myslíte, ak nedôjde k zhode na tom rozporovom konaní. 500 ľudí stačí na to, aby ste si s nimi museli sadnúť. No tak keď ste už teda to MPK hodili do koša, tak poďme sa teraz hrať na také akože MPK, kolega Dubéci bude mať materiál na ďalší svoj príspevok o akože, tak hrajme sa na akože MPK. My sme tu poslanci, ktorí zastupujú päť a pol milióna občanov. Každý z nás zastupuje asi 36 000 občanov a občianok. Tak keď 500 podpisov pod hromadnú pripomienku stačí na to, aby ste sa k nej museli vyjadriť a povedať, prečo to tak nie je, tak každý jeden poslanec má váhu, keď to mám tak povedať, 36 000 podpisov. Tak nám, prosím vás, naozaj dajte tie odpovede na otázky, ktoré tu, ktoré tu kladieme. Viacero z nich zaznelo z úst mojich kolegov a kolegýň, ja by som tiež sám rád počul na ne odpovede, pretože nie som odborník na trestné právo, ale teda z tých, ktoré ja som sa pýtal pána ministra, tak mu to teda zopakujem. Prosil by som teda jeho vysvetlenie toho, že ak argumentuje tým, že Ústavný súd v piatich prípadoch rozhodol tak, že boli porušené ľudské a bol tam dozorujúci prokurátor z ÚŠP a zároveň platí, že v týchto piatich prípadoch rozhodoval aj sudca najvyššieho súdu, tak prečo nenavrhuje rovno zrušiť aj Najvyšší súd. Prečo selektívne navrhuje zrušiť jednu inštitúciu, ale druhá inštitúcia je teda v poriadku. Čím ho, samozrejme, nenabádam k tomu, ale len poukazujem na úplnú deravosť toho argumentu. Čiže prosím, to je moja pripomienka, prosil by som si teda nejaké zdôvodnenie. Druhá pripomienka je teda, že prosil by som si vyjadrenie k stanovisku rady prokurátorov, ktoré dala koncom minulého roka, nie také, ktoré tu predviedol pán minister včera v rozprave, že veď aj v minulosti dávala rada prokurátorov vyjadrenia a vtedajšia koalícia sa na nich vykašľala. To ma nezaujíma, naozaj ma to nezaujíma. Ja sa vás pýtam, vy ste teraz minister, vy už nie ste opozícia, vy ste minister, vám ako ministrovi rada prokurátorov niečo hovorí, ja by som chcel počuť vaše vyjadrenie k tomu, čo rada prokurátorov hovorí k návrhu tohto zákona. Ďakujem. A tretia pripomienka by bola evergreen, a to je ten list Európskej komisie alebo stanovisko Európskej komisie. Čiže vy zdôvodňujete potrebu skráteného legislatívneho konania tým, že nás do toho tlačí komisia, keď to mám veľmi obrazne povedať, lebo infringementy, na druhej strane tá istá Európska komisia hovorí, nerobte to v skrátenom legislatívnom konaní. Tak kde je problém? Vo vysielač alebo v prijímači? Alebo niekde pod ceste alebo naozaj, že mene je to, ja považujem ľudí v Európskej komisii za celkom kompetentných, schopných, tak keď na jednej strane hovoríte, že nás budú, budú haniť, ale na druhej strane tá istá komisia hovorí, že nerobte to takto, tak prečo to tak robíte? Naozaj by ma to veľmi zaujímalo, že mne to nedáva zmysel. Čiže poprosil by som minimálne k týmto trom pripomienkam vyjadrenie v zmysle mojej kalkulácie váhy hlasu v tomto pléne, keď už teda sa hráme na MPK, tak sa hrajme. A je to, je to naozaj paradox, pretože väčšinou sa používa taký výraz že, že mlčiaca menšina, my máme opačný stav, my máme mlčiacu väčšinu. Väčšina tu sedí a celé dni, celé dni mlčí. No a teraz na záver, trošku asi aj tak politicky, pretože ešte jeden citát som si tu prichystal. Jeden citát a aj jeden taký pekný výrok z jednej konkrétnej stránky jednej politickej strany. Ten citát znie: „Keď sa po voľbách formovala budúca vládna koalícia, povedal som, že nová vláda bude vládou všetkých slovenských občanov, nielen tých, ktorí budúci vládnym, budúcim vládnym stranám odovzdali svoj hlas a o to viac to platí aj o Národnej rade, v ktorej spoločne sedíme, tak zástupcovia vládnej koalície, ako aj zástupcovia opozície. Veľmi si preto želám, aby sme boli skutočne radou národnou, takou, ktorá myslí na celý národ a nielen na jeho časť. A zároveň takou, za ktorú sa národ nemusí hanbiť, ale naopak, ktorá mu dáva dôvody, aby bol na svoj zákonodarný zbor hrdý.“ Nebude veľkým prekvapením, že toto povedal pán predseda Národnej rady Pellegrini vo svojej, vo svojom prejave, keď bol zvolený za predsedu Národnej rady v tomto volebnom období, čiže ja by som chcel teraz už asi aj tak konkrétne aj naňho smerovať, aby dostal teda svojich slov, aby myslel na celý národ a nielen na jeho časť. Keď použijem tú kalkulačku, tak koalícia teoreticky zastupuje 2,9 milióna občanov, keď už to tak chcete, opozícia 2,6 milióna občanov. Tak v mene 2,6 milióna občanov sa pýtame na nejaké otázky a prosil by som pána predsedu Pellegriniho, aby nemyslel iba na časť národa, ale na celý národ a tej časti, ktorá sa to pýta, poskytol nejaké odpovede. Už ma to naozaj vytáča, lebo to je, mne to, kolegov tuná s legislatívnym pozadím vytáča tá legislatívna časť a mňa vytáča to procesná. No a ešte, ešte by som si dovolil, ešte by som si dovolil, no nebudem citovať z tej, to si nechám niekedy na nejakú faktickú, faktickú pripomienku. Viete, preto na pána Pellegriniho to, to apelujem, pretože už je prezidentským kandidátom, aj keď to ešte formálne nepotvrdil, ešte si počkáme pár dní, ale keď už sa hráme na MPK, tak už sa hrajme aj na to, že pán predseda bude kandidovať na prezidenta, tak naňho apelujem, aby nám teda ukázal, keď jeho koaliční kolegovia sa správajú nejak, veď on s tým nemusí súhlasiť, však to sú, všetci sme poslanci, konajme slobodne podľa vlastného vedomia a svedomia. Tak apelujem na jeho vedomie a svedomie, ak má tie odpovede na otázky, na ktoré sa pýtame, tak nech nám ukáže, aký chce byť prezident. Či ich teda obháji tieto, tieto predkladané návrhy, keď už sa k tomu nemajú jeho kolegovia, alebo bude taký prezident ako my v opozícii očakávame, že bude len pomocníkom tejto vládnej koalície plniť priania Roberta Fica a spol. A keď sa povie, všetci sme ticho, tak všetci sme ticho vrátane predsedu parlamentu. A pri ňom je to, pri ňom je to o to smutnejšie, že podľa rokovacieho poriadku predseda parlamentu má naozaj možnosť vystúpiť úplne hocikedy v rozprave a má možnosť vystúpiť neobmedzený čas, čiže aj tu kolega podpredseda Šimečka má, myslím, že (reakcia z pléna), má 20 minút, vidíte, podpredseda má 20 minút a pán predseda má neobmedzený čas, čiže keď sa veľa pýtame, tak on môže veľa odpovedať. Že má plné právo ukázať, že je iný ako zvyšok jeho koaličných kolegov, že to, čo hovoril pri nástupe do funkcie, naozaj myslí, myslí vážne. A že nám na tie otázky, na ktoré máme oprávnenie podľa mňa právo počuť odpoveď, odpovie on, keď už sa k tomu nemajú jeho koaliční kolegovia. Ja neviem, na záver už to asi, asi len tak zhrniem, že, že možno je taký typ teda, že, že ja som nastolil tú, ten naratív toho simulovaného MPK a myslím, že tu nevidím ani pána Puciho, ani pána Richtera, takže nemáte tu šéfstvo, tam my im to nepovieme. Keď máte tie odpovede, tak nám to, prosím, povedzte v tej rozprava, to, môže to zostať medzi nami. Ale počul som, že sa rozprávate v tom bufete, aj teraz počujem, že sa rozprávate, čiže o hlas ste neprišli. Vtip medzi riadkami, tak, prosím, využite ten váš hlas, ináč tá citácia z tej webstránky sa týkala práve toho, čo má na svojej webstránke HLAS, asi to stíham, tak, tak na kolegov z HLAS-u, dvoch, myslím, že tu vidím, by som chcel teda apelovať, že ako nejakú misiu svojej strany majú povedané, že chcú byť hlasom v sociálnej demokracie pracujúcich, slabších, chorých, všetkých, ktorí potrebujú pomoc. Chceme byť hlasom mladých, rodín aj seniorov, chceme byť hlasom všetkých slovenských regiónov, no hlasom každého. A nenašiel som tam poznámku, že iba hlasom teda tých, ktorí nám dajú vo voľbách hlas a tiež si myslím, že tieto cieľové skupiny, ktorých hlasom chcete byť, čiže mladé rodiny, seniori, pracujúci, slabší, chorí, všetci, ktorí potrebujú pomoc, sú aj medzi voličmi opozície. Tak chcete byť hlasom týchto skupín, tak, prosím vás, fakt už nám povedzte odpovede na tie otázky, ktoré v tejto rozprave, ktoré v tejto rozprave zaznievajú. Mimochodom, keď vás presvedčia čísla, tak včera vyšiel prieskum, že až 45 % voličov HLAS-u hodnotí vývoj po voľbách negatívne, len 40 ho hodnotí pozitívne. Tak možno vám dávajú, na porovnanie pri voličoch SMER-u je to 60 %, ktorí to hodnotia pozitívne, že sú spokojní, čiže možno tí vaši voliči vám dávajú signál, že asi to nejde dobrým smerom, tak by ste možno mohli začať robiť niečo, niečo inak. Dobre, summa summarum, návrh tohto skráteného legislatívneho konania je podľa mňa zlý, je to, je to valec, ktorý bude pomáhať konkrétnym ľuďom spájaným s korupciou za vlád SMER-u. Moji kolegovia a ja sme vám viackrát povedali prečo a pýtame sa vás konkrétne otázky a naozaj by sme vás poprosili, aby ste nám dali konkrétne odpovede. Máme pred sebou, vyzerá to tak, že ešte dlhú rozpravu, takže keď za dva a pol dňa ste to stihli jednou faktickou a jedným vystúpením, tak ešte je dosť času toto celé, celé napraviť. A keď nie teda vy, vážení poslanci a poslankyne koalície, tak by som o to poprosil pána prezidentského kandidáta Pellegriniho, aby nám teda vysvetlil, čo koalícia, ktorej je členom, predkladá tomuto plénu. Ďakujem pekne. (Potlesk.)