M. Hort, poslanec: ():
Dôkazom a potvrdením tejto skúsenosti sú dejiny ľudstva od jeho počiatku a v mojej generácii to bola túžba po slobode nás a našich spoluobčanov vyjadrená na novembrových námestiach v roku 1989. Myslím si, že dnes už len málokto pochybuje o tom, že Slovenská republika je slobodnou a demokratickou krajinou, pričom tí zvonku, ktorých pohľad býva zvyčajne objektívnejší a menej ovplyvnený našimi koalično-opozičnými prekáračkami, jednoznačne hodnotia ostatné obdobie ako najzásadnejší a nespochybniteľný posun našej vlasti medzi krajiny demokratické a definitívne zakotvenie hodnôt slobody a demokracie do nášho verejnospoločenského a politického života je najsilnejším odkazom tohto parlamentného obdobia. Druhou asi ešte vážnejšou hodnotou, o ktorej možno už menej rozprávame, no vnútorne cítime, že je pre ľudstvo, teda aj pre nás rovnako podstatná ako sloboda, je mier, je túžba každého jednotlivca žiť v pokoji. Ešte keď som chodil do školy, vtĺkali nám do hláv myšlienky velikánov Marxa, Engelsa či Lenina, že to, čo si v živote musíme osvojiť, je triedny boj, že triedny boj garantuje zachovanie vývoja a sociálnu spravodlivosť. Až neskôr, keď sa skončila všade prítomná cenzúra, mal som možnosť postupne sa zoznamovať s inou filozofiou, filozofiou mieru a pokoja, filozofiou života. Bola to túžba po mieri a pokoji, ktorá viedla kroky a činy De Gasperiho, Adenauera a Schumana, zakladateľov spoločného európskeho domu, a bola to tragická skúsenosť ich a všetkých Európanov s dvomi svetovými vojnami, ktorá vytryskla do túžby založiť Európu národov, ktorej už nikdy generácie nepocítia hrôzy vojny. V tejto Európe je dnes Slovensko definitívne ukotvené a 1. máj 2004, deň vstupu Slovenskej republiky do Európskej únie sa stal pre všetkých jeho občanov túžiacich po mieri a pokoji najvážnejším medzníkom v jeho novodobých dejinách. Je to neoddiskutovateľne najvážnejší dátum samostatného Slovenska a tiež slovenského parlamentarizmu od jeho vzniku, viažuci sa špeciálne k práve končiacemu sa volebnému obdobiu. Som rád, že v tomto snažení pre spoločné dobro som pocítil dovtedy nepoznanú jednotu všetkých nás, či z koalície alebo z opozície, a chcem sa vám, vážené kolegyne a kolegovia, v mene svojom i v mene ostatných kolegov, ktorých tu zastupujem z poslaneckého klubu SDKÚ – DS, za túto skúsenosť poďakovať. Toto funkčné obdobie slovenského parlamentu však vojde nezmazateľne do jeho dejín aj ako obdobie reforiem, obdobie odvahy väčšiny jeho členov odhodlať sa konečne ku nie populárnym krokom, ale k rozhodnutiam, ktoré postavili základy ekonomického rastu, trvalo udržateľného rozvoja, poriadku a vyššej miery spravodlivosti vo verejnom živote. Aj ako predseda Výboru Národnej rady Slovenskej republiky pre verejnú správu spomeniem pre krátkosť času iba zavŕšenú reformu usporiadania vzťahov medzi samosprávami obcí a miest, samosprávami regiónov a štátom, ktorá rovnako nebola bezbolestná. No dnes je pozitívne vnímaná všetkými jej aktérmi. Aj ostatný snem ZMOS-u bol len potvrdením poznania, že dobré sa väčšinou rodí ťažko, no stojí to za to. Tu chcem úprimne poďakovať nielen poslancom koalície, mnohým nezávislým poslancom, ale tiež niektorým z opozície za odvahu a zodpovednosť tieto náročné reformy podporiť. Nie na samý záver mi dovoľte ešte jeden postreh v správe končiaceho sa obdobia parlamentu. Nielen my ústavní činitelia sme v nedávnej minulosti často bedákali nad postavením a menom Slovenska v Európe a vo svete a ešte viac nad naším malým slovenským sebavedomím. Dnes sme svedkami, že o Slovensku sa hovorí tak ako nikdy doposiaľ. Pri osobných kontaktoch s našimi zahraničnými partnermi cítime úprimný obdiv, niekedy tichú závisť. No predovšetkým Slovensko je dnes ako nikdy v histórii rovnocenným partnerom všetkých vyspelých a demokratických krajín sveta. Tu cítim stálu výzvu nielen nám politikom, ale tiež všetkým, ktorí formujú verejnú mienku, pretaviť túto skutočnosť do vyššieho sebavedomia všetkých našich spoluobčanov. Čiže máme za sebou obdobie, keď sa prvýkrát u nás konali voľby do Európskeho parlamentu, v ktorých uspeli aj niektorí z našich bývalých kolegov, máme za sebou tiež obdobie, keď sme sa nedokázali zhodnúť na funkcionároch vedenia parlamentu, pričom jeho oklieštené zloženie v závere funkčného obdobia tiež vojde do dejín. Ale aby som hovoril aj o príjemnejších stránkach života, určite dejinnou udalosťou je skutočnosť, že dve poslankyne sa počas výkonu funkcie stali mamičkami, pričom poslankyňa nášho klubu Petra Masácová je už dnes dvojnásobnou mamičkou. Myslím, že im obom a ich malým ratolestiam patrí naše blahoželanie. No a určite doposiaľ nepoznaným prvkom spolupráce koalície a opozície je prvá spoločná kniha o parlamentnom živote z dielne našich kolegov Jozefa Banáša a Bohuša Hanzela. Dovoľte mi  na závere poďakovať sa v mene svojom i v mene všetkých členov poslaneckého klubu SDKÚ – DS vám, milé kolegyne a kolegovia, za spoluprácu a za posun našich vzťahov smerom k vyššej politickej kultúre, chcem poďakovať vedeniu parlamentu, všetkým jeho súčasným i bývalým členom za zvládnutie tohto neľahkého obdobia a rovnako Kancelárii Národnej rady Slovenskej republiky a všetkým jej zamestnancom, pretože objektívne všetci cítime, že úlohy vychádzajúce z transformačného obdobia, ktoré museli zvládnuť, boli aj z ich doterajšej skúsenosti asi najnáročnejšie. Na záver ďakujem premiérovi a vláde Slovenskej republiky za to, že sme spoločne cez korektnosť vzájomných vzťahov parlamentnú demokraciu na Slovensku posunuli o krok dopredu. Na úplný záver mi ešte dovoľte  jednu skúsenosť. Z predvolebnej kampane z ulíc našich miest a obcí sme často oslovovaní aj takouto vetou: „Robte všetko preto, aby bolo na Slovensku viacej pokoja.“ Možno to nevyznie dobre v tomto predvolebnom období, ale myslím, že malo by nám všetkým spoločne ísť o to, aby sme sa stali aj v tomto náročnom období predovšetkým šíriteľmi pokoja. V knihe kníh je napísané: „Blahoslavení tí, čo šíria pokoj, lebo ich budú volať Božími synmi.“ Vo všeobecnosti je jasné, že ľudia, ak po niečom túžia, tak najviac po pokoji. K tomu nám želám do tohto predvolebného obdobia veľa síl a vzájomnej ohľaduplnosti. Ďakujem pekne. (Potlesk.)