Heger, Eduard, poslanec NR SR (2016-10-12):
Ďakujem, pán predsedajúci. Kolegyne, kolegovia, ja budem krátko hovoriť. Ja by som chcel len možno také, je to prvé čítanie a, pán minister, opäť prichádzate s ďalšou daňou, čo viete teda, že samozrejme nás neteší. Pretože ja sa na to pozerám, ale snažím sa na to pozerať nielen ako poslanec, som v tomto trošku taký laik, sú tu kolegovia z finančného výboru, ktorí to naozaj veľmi dobre odborne rozoberajú a rozoberú a som rád, že to robia, ale ja by som možno chcel tak jednoducho vysvetliť alebo ten pohľad človeka, keď počuje, že prichádza ďalšia daň. Lebo ja tak počúvam vašu rétoriku a z tej rétoriky sa mi bijú dve veci. Na jednej strane sme počuli, ako ste hovorili o tom, že vám prognózy prognózujú menšie príjmy, ako v skutočnosti budú. Čiže vy počítate s tým, že vlastne príjmy budú vyššie aj na základe krokov opatrení, ktoré robíte, a zároveň tu hovoríte o tom, že ale potrebujeme vyberať viac peňazí. Potom prídete k tomu kroku, že okej, tak ideme vyberať viac peňazí, ale tak neurobíme to nejako jedným opatrením, ale začneme to rozkladať. A toto už mi príde trošku také zavádzajúce, ak to tak môžem povedať, lebo zavedieme tú daň poisťovniam, 8 %, ale ako sme aj počuli, v konečnom dôsledku sa to aj tak pretaví človeku a je to svojím spôsobom nepriama daň konečnému spotrebiteľovi, alebo konečnému užívateľovi, proste občanovi. Čo to spôsobí? Že človek aj tak nakoniec zaplatí viac. Ďalšia vec je, že tento systém, vlastne daní sa komplikuje, lebo je tu daň z príjmu, je tu dépeháčka, potom sú tu také dane a ďalšie. Však to je už koľká tá daň za pôsobenie vás, ako ministra, ktorá prichádza? A ja by som privítal možno takú, keď tak poviem, že takú úprimnosť, že povieme si, že: tak viete čo, dobre, naša filozofia je, teda vaša je odlišná ako naša, ako som tu už tiež počul, že teda máte prístup k spravovaniu štátu iný, ale tak potom si povedzme na rovinu, že viete čo, tak pozrite sa, musíme to urobiť tak, že štát potrebuje toľkoto peňazí na to, aby sme ho mohli spravovať podľa našich peňazí. Na to, aby sme ho mohli spravovať teda podľa našich predstáv, na to potrebujeme takéto dane. A proste tak povedzte, že musíte zvýšiť daň na takúto sumu, a je to zrozumiteľné, je to v jednej sume, každý tomu rozumie, že toľkoto štát potrebuje, a neni to v takýchto skrytých číslach. Lebo toto mi opäť prichádza ako také skryté číslo na to, aby ste naplnili rozpočet. Na druhej strane tu počúvame o tom, že však vlastne ten rozpočet sa aj tak naplní viac, ako sa očakáva a celé je to potom zmätočné. Takže však budeme tu mať štátny rozpočet, verím, že tam sa odohraje dobrá diskusia o tom, že kolegovia z opozície vám určite ukážu spôsoby, kde sa dá v rozpočte ušetriť a kde sa dá tie peniaze získať. Ale ja by som takú najväčšiu výhradu voči tomuto mal, jednak to, že prichádzate s ďalšou daňou, ale že ten systém, že naozaj to tu rozkúskovávate do rôznych parciálnych, skrytých daní, a príde mi to neférové voči občanovi, ktorý sa v takom počte daní nemôže vyznať a len proste žije v tom pocite, že kam sa pozriem, tam platím a doplácam na tento štát. A pravdou je, že naozaj keď potom, teraz to zoberiem do takého úplne kontrastu, potom zájde do nemocnice alebo pozrie sa na školstvo, na učiteľov, ktorí štrajkujú, a si hovorí, tak čo sa to tu deje, ako ten štát tu môže fungovať? Kde je potom to dobré správanie štátu? Veľmi som to odľahčil, ale ako toto je taká tá najväčšia námietka voči samotnej tej filozofii rozkúskovania daní do nových parciálnych až skrytých. Tak to je všetko. Ďakujem.