I. Šulaj, poslanec: (2003-06-26):
Ak sme len v krátkom predchádzajúcom období konštatovali výpadok štátneho rozpočtu, nebudem sa vracať k tým číslam, tak sme hovorili o dvoch problémoch. Prvý problém bol s nadhodnotenými príjmami štátneho rozpočtu a druhý problém v neplnení príjmov DPH bol spôsobený i metodickými vplyvmi. Preto, ak sa teraz budeme rozprávať o dani z pridanej hodnoty, musíme brať do úvahy aj metodické vplyvy, pretože majú podstatný charakter, alebo podstatný vplyv aj na plnenie príjmov štátneho rozpočtu. Preto mi dovoľte, aby som sa hneď vo svojom príspevku venoval na začiatku metodickým vplyvom, ktoré prináša so sebou novela zákona o dani z pridanej hodnoty. Pripomienka č. 1 týkajúca sa vedenia podvojného účtovníctva. V zmysle bodu 2 navrhovanej novely zákona sa navrhuje doplniť § 4 ods. 8, v ktorom sa konštatuje, že platiteľ dane z pridanej hodnoty, zaregistrovaný podľa § 4 ods. 1 a 4, ktorý je účtovnou jednotkou, je povinný účtovať v sústave podvojného účtovníctva. Ak podnikateľský subjekt, ktorý nebol dosiaľ registrovaný ako platiteľ DPH, dosiahne obrat za predchádzajúce tri mesiace, ktorý je vyšší ako 750 000 korún, je povinný podať žiadosť na registráciu za platiteľa dane z pridanej hodnoty. Podobný postup sa musí uplatniť pri osobách združení, kde sa ich obrat nasčítava spolu. Pri osobe, ktorá nadobudla majetok podľa osobitných predpisov, napríklad privatizáciou, sa táto osoba stáva platiteľom DPH automaticky. V prvých dvoch prípadoch je osoba, ktorá splnila podmienky zákona, povinná podať žiadosť správcovi dane o registráciu platiteľa dane z priadnej hodnoty. Ak sa však osoba účtujúca v sústave jednoduchého účtovníctva, ktorá za prvé tri mesiace kalendárneho roku január, február, marec, napríklad roku 2004, keď teoreticky bude platiť novela tohto zákona, bude chcieť stať platiteľom DPH, a to už z titulu prekročenia obratu alebo uzatvorenia zmluvy o združení, bude ju môcť zaregistrovať správca dane až od 1. 1. nasledujúceho roku, pretože v zmysle zákona o účtovníctve č. 431/2002 Z. z. § 9 ods. 3 je možný prechod z jednoduchého účtovníctva na podvojné účtovníctvo len k prvému dňu účtovného obdobia, t. j. prevažne k 1. 1. daného roku. To znamená, že v zmysle § 4 zákona o dani z pridanej hodnoty bude musieť takáto osoba vždy každý mesiac žiadať o registráciu platiteľa dane z pridanej hodnoty a správa dane ich v priebehu účtovného obdobia nebude môcť vyhovieť. Pýtam sa teda: Akým spôsobom budeme riešiť tento problém a ako naň bude reagovať novela zákona o dani z pridanej hodnoty? Dovoľte mi, aby som teraz vyslovil zopár pripomienok týkajúcich sa sadzby dane. V zmysle bodu 6 sa navrhuje toto znenie § 10: „Sadzba dane je 19 %.“ V tejto súvislosti je potrebné konštatovať tieto skutočnosti. Šiesta smernica Rady Európy dovoľuje jednotlivým štátom uplatňovať dve sadzby dane: Základnú sadzbu dane, ktorá sa odporúča od 15 % vyššie, a nižšiu sadzbu dane, ktorá sa odporúča od 5 % vyššie. Všetky európske štáty takmer okrem Dánska, možnože som ešte na nejakú zabudol, majú minimálne dve sadzby dane. Je smutné konštatovanie, že už v súčasnom období sa znížená sadzba dane z pridanej hodnoty na Slovensku vo výške 14 % takmer priblížila hranici základnej sadzby dane z pridanej hodnoty stanovenej v krajinách EÚ vo výške 15 %. Ak by som si zobral prehľad jednotlivých štátov Európskej únie, tak prišli by sme na to, že je veľa štátov, ktoré majú aj tri alebo štyri sadzby dane z pridanej hodnoty. Následne smernica, ktorú som citoval, určuje zoznam dodávok a služieb, ktoré smú podliehať zníženým sadzbám dane. Ide predovšetkým o potraviny, dodávky vody, farmaceutické výrobky, zdravotné vybavenie, noviny a periodiká, vstupy na kultúrne podujatia a služby rozhlasu a televízie, autorské služby, stavby za účelom bývania, ak sú súčasťou sociálnej politiky, dodávka tovarov a služieb pre poľnohospodársku produkciu, ubytovacie služby, služby športových zariadení atď. Cieľom uvedenej zníženej sadzby danie je zabezpečenie zdravej životosprávy obyvateľstva, zabezpečenie vyššieho stupňa zamestnanosti, napríklad pri stavebných službách alebo v poľnohospodárstve, ako aj vyššej vzdelanosti a kultúrnej úrovni obyvateľstva. Je preto smutné, že Slovensko, ktoré potrebuje riešiť všetky tieto úlohy, navrhuje jednotnú sadzbu dane vo výške 19 %. Obzvlášť ťažká a zložitá situácia nastane v regiónoch s vysokým stupňom nezamestnanosti. Banskobystrický kraj vykázal za I. štvrťrok nezamestnanosť vo výške 23 %. Asi bude veľmi ťažké a zložité vysvetľovať stavbárom, že jednotnú sadzbu dane zavádzame z titulu zjednodušenia daňovej legislatívy. Dopyt po ich výkonoch klesne, a to nie z dôvodu nezáujmu občanov, ale z dôvodu zlej ekonomickej situácie realizovania stavebných výkonov. Zníženie sadzby dane z príjmu či už právnických, alebo fyzických osôb sa prejaví totiž až v dlhodobejšom horizonte roku 2005. Na druhej strane štát nevytvoril kompenzačné mechanizmy, ktorými by podporil rozvoj stavebnej výroby. Zvýšením daňového zaťaženia klesnú reálne príjmy obyvateľstva a znížením podmienok na hypotekárne úvery, ako aj podporu stavebného sporenia klesnú možnosti mladých rodín zabezpečiť si bývanie na slušnej úrovni. Zložitá situácia bude i u poľnohospodárov, ktorým sa jednoznačne prejaví efekt jednotnej sadzby 19-percentnej dane na zvýšenie cien potravín. Do tejto ceny však bude potrebné ešte zarátať zvýšené spotrebné dane z palív a energií. Ako náplasť by mala slúžiť jednotná sadzba daní z príjmov právnických osôb. Tu si však musíme uvedomiť, že oproti roku 2003, keď sú poľnohospodárske podniky zdaňované 15-percentnou sadzbou dane, v roku 2004 sa navrhuje sadzba dane vo výške 19 %, a teda vyššia ako v roku 2003. Slovenská republika v rámci vynegociovaných podmienok v kapitole č. 10 získala nasledujúce prechodné obdobia a výnimky. Technické prechodné obdobie v trvaní jedného roku po vstupe Slovenskej republiky do Európskej únie, počas ktorého môžeme požiadať o trvalú výnimku na uplatňovanie zníženej sadzby DPH z elektrickej energie a plynu. Následne bolo dojednané päťročné prechodné obdobie na uplatňovanie zníženej sadzby dane z pridanej hodnoty z tepelnej energie do 31. 12. 2008, ako aj štvorročné prechodné obdobie na uplatňovanie zníženej sadzby DPH na stavby a stavebné práce do 31. 12. 2007. V prípade zavedenia jednotnej sadzby dane z pridanej hodnoty budú tieto podmienky negované a asi bude veľmi problematické vysvetľovať ostatným štátom Európskej únie, že sme sa pomýlili a chceme sa v budúcom období vrátiť k uvedeným výhodám. Predovšetkým zložitá situácia nastane u radových obyvateľov, ktorí spolu so zvýšeným nájomným budú platiť vyššie výdavky za energie. V tejto súvislosti sa pýtam, či boli vytvorené kompenzačné a lepšie podmienky súvisiace so zatepľovaním bytov a bytových priestorov. Pripomienky týkajúce sa zdaňovania platieb. Tu by som sa snažil byť pragmatický a snažil by som sa vysvetliť, prečo zákon o dani z pridanej hodnoty a jeho novela je podľa mňa a podľa môjho názoru nerealizovateľná a veľmi komplikovaná. V bode 11 návrhu novely zákona sa § 13 dopĺňa o odsek 8, v zmysle ktorého sa v deň prijatia platby považuje za deň uskutočnenia zdaniteľného plnenia. Len takto jednoducho definovaný paragraf sa v podstate v praxi podľa môjho názoru vôbec nedá použiť. Len pre názornosť uvediem niekoľko prípadov, ktoré nerieši zákon. Zákon nerieši definovanie pojmu „platba za zdaniteľné plnenie“. Platba za zdaniteľné plnenie nie je definovaná v účtovnej osnove pre podnikateľov, a preto je potrebné uvedený pojem definovať v zákone o dani z pridanej hodnoty. Opatrenia o postupoch účtovania rámcovej účtovnej osnove pre podnikateľov – definujem pojem „prijaté preddavky“, účet 324. V zmysle záväznej účtovnej osnovy sa definuje účet 324 takto: „Na účte 324 Prijaté preddavky sa účtujú prijaté krátkodobé preddavky od odberateľov.“ V opatreniach o postupoch účtovania a rámcovej účtovnej osnove sú uvedené i poskytnuté preddavky na dlhodobý nehmotný investičný majetok – účet 051, dlhodobý hmotný majetok – účet 052, dlhodobý finančný majetok – účet 053. Uvedené účty nie sú detailne definované v uvedenom opatrení. V tejto súvislosti sa pýtam, či sa za platbu považuje len príjem peňazí na bankovom účte alebo v pokladnici, alebo sa za platbu môže považovať aj zápočet dodávateľskej faktúry so zálohovou faktúrou. Ďalšou nezodpovedanou otázkou je, či sa prijatý preddavok považuje za platbu za zdaniteľné plnenie, ak sa v budúcom období vôbec plnenie neuskutoční. Zmysel § 45 ods. 3 citovaného zákona: „Platiteľ, ktorý vyhotoví daňový doklad pred uskutočnením zdaniteľného plnenia, dostane pokutu až do výšky 10 % z uplatnenej dane.“ Nebude sa tento prípad vzťahovať i na platby, ktoré budú zdanené a pri ktorých sa následne neuskutoční zdaniteľné plnenie podľa § 13 ods. 1 až 7, pretože tento paragraf 13 ods. 1 až 7 sa nebude meniť? Pýtam sa: Nebude to v rozpore? Následne so vznikom daňovej povinnosti a uskutočnením zdaniteľného plnenia vzniká otázka, akým spôsobom sa budú evidovať daňové doklady za platby a následne ich dobropisy a vystavenia nových daňových dokladov pri uskutočnených zdaniteľných plneniach podľa § 13 ods. 1 až 7. Nebude potrebné upraviť v tomto zmysle aj § 24 Vedenie záznamov na daňové účely? Metodicky nezodpovedaným problémom je aj otázka, či platitelia dane z pridanej hodnoty, ktorí už pred nadobudnutím účinnosti prijali platby, preddavky, budú musieť tieto preddavky zdaniť. Uvedený návrh zákona totiž nedefinuje v prechodných a záverečných ustanoveniach tento problém. Konkrétne sa teda pýtam tvorcov návrhu zákona, či bude potrebné zdaniť i platbu za zdaniteľné plnenie, ktorá bola prijatá napríklad v mesiaci máj 2003, pretože prechodné a záverečné ustanovenia tento problém vôbec neriešia. Následne nie je doriešená v navrhovanej novele zákona otázka, ako sa vyčísli základ dane pre základnú sadzbu DPH a pre zníženú sadzbu dane z pridanej hodnoty v prípade plnení, ktoré majú dva základy dane. Môže napríklad ísť o prijaté platby za služby, napríklad prenájom osobného automobilu formou lízingu alebo prijatie platieb za stavebné práce, ktoré podliehajú aj základnej, aj zníženej sadzbe dane z pridanej hodnoty. Uvedená novela zákona znova tento problém vôbec nerieši. Predpokladám, že podľa novely zákona bude potrebné vystaviť okrem predfaktúry, zálohovej faktúry aj daňový doklad v zmysle § 15 citovaného zákona. Použitie pojmu v navrhovanej novele zákona, citujem, „primerane sa uplatní § 7“, ktorý rieši základ dane, „a § 15 Daňový doklad a jeho obsah“ považujem za nevhodné. Je potrebné presne určiť, ktorý odsek § 7 a § 15 sa musí uplatniť, napríklad termín vystavenia daňového dokladu po uskutočnení zdaniteľného plnenia a tak ďalej. Ďalšou nezodpovedanou otázkou zostáva problematika dvojitého zdanenia. Bude sa totiž v zmysle navrhovanej novely zákona zdaňovať tak platba za zdaniteľné plnenie v zmysle navrhovaného § 13 ods. 8, ako aj všetky ostatné plnenia citované v § 13 ods. 1 až 7. Uvedená novela zákona totiž nerieši problematiku, či môže vzniknúť len jedno zdaniteľné plnenie alebo viacero zdaniteľných plnení za poskytnutie jednej služby predaja tovaru a tak ďalej. Nezodpovedanou otázkou v novele je i problém, ako sa budú posudzovať následné plnenia, napríklad pri čiastkových a opakovaných plneniach, ak bola prijatá platba len v určitej sume, napríklad 30 %. Bude sa najprv zdaňovať platba a následne služba, ktorá je poskytovaná ihneď od začiatku výkonu poskytovania služby, alebo bude časová pauza vo výške 30 % platby a potom sa bude uskutočňovať ďalšie plnenie? Ďalšou nezodpovedanou otázkou je otázka spôsobu vystavenia daňových dokladov a ich dobropisov. V praxi to asi bude vyzerať takto: Dodávateľ vystaví zálohovú faktúru na odberateľa, prijme platbu a asi ju bude musieť zdaniť, to znamená, že bude musieť vystaviť daňový doklad. Následne uskutoční zdaniteľné plnenie v zmysle § 13 ods. 1 až 7, to znamená, že by mal vystaviť daňový dobropis v zmysle § 18 a 19 zákona o dani z pridanej hodnoty. V uvedených paragrafoch nie je zmienka o možnosti vystavenia dobropisu z titulu dvojitého zdanenia. Preto vzniká vôbec otázka, či platiteľ DPH bude môcť vystaviť takýto daňový dobropis. Zmysel § 18 ods. 1 písm. a): „je možné opraviť základ dane pri zrušení alebo vrátení celého zdaniteľného plnenia, ak sa zaň odplata neposkytla alebo sa odplata vrátila“. To znamená, že dodávateľ prijme zálohu, zdaní ju a potom ju bude musieť vrátiť, aby vystavil daňový dobropis? Nie je to trochu čudné? Iný titul na opravu základu dane a následne vystavenia daňového dobropisu v prípade vystavenia daňových dobropisov za platby nepoznám. Vzniká tu však nezodpovedaná otázka. Bude musieť platiteľ dane, ak chce vystaviť daňový dobropis, uvedenú platbu v zmysle zákona vrátiť alebo bude postupovať pri vystavovaní daňových dobropisov v rozpore so zákonom? Novelou zákona o dani z pridanej hodnoty sa vnesie chaos do evidencie pohľadávok a záväzkov, ako aj dobropisov k nim vystavených. Ďalším nezodpovedaným problémom je problematika prijatia platby treťou osobou, ktorá neuskutočnila a vôbec neuskutoční zdaniteľné plnenie. V tejto súvislosti môžu nastať tieto prípady: Platiteľ dane z pridanej hodnoty napríklad podnik Alfa uskutoční zdaniteľné plnenie voči platiteľovi DPH podniku Beta. Podnik Alfa neprijal preddavok, platbu za zdaniteľné plnenie pred uskutočnením zdaniteľného plnenia, ani úhradu platby za daňový doklad, ktorý bol vystavený v zmysle zákona po uskutočnení zdaniteľného plnenia v zmysle § 13 ods. 1 až 7. Ak podnik Alfa postúpi túto pohľadávku na podnik Gama, bude sa táto platba, ktorú zaplatí podnik Beta podniku Gama, považovať za platbu za zdaniteľné plnenie, alebo nie? Druhý podobný problém vznikne pri realitných kanceláriách. Ak podnik Alfa predá podniku Beta nehnuteľnosť, ktorá sa zdaňuje režimom DPH, a realitná kancelária pred uskutočnením úkonu prijme platbu ako preddavok za uvedenú nehnuteľnosť od podniku Beta, bude sa táto platba pri realitnej kancelárii považovať za platbu za zdaniteľné plnenie a bude podliehať režimu DPH, alebo nie? Problém zostávajú finančné operácie pri platbách, ktoré môžu uskutočňovať i rôzne bankové a iné finančné inštitúcie. A tu upozorňujem na úplne pragmatickú možnosť alebo skutočnosť, ktorá môže nastať. Má naša republika toľko finančných devízových prostriedkov, aby sa preddavky nerealizovali cez zahraničné firmy? Jednou z posledných pripomienok je súlad s ostatnými zákonmi, napríklad so zákonom o daniach z príjmov. V zmysle zákona o daniach z príjmov (§ 24 ods. 3) sa považuje lízing za daňový náklad len po jeho zaplatení. Nedôjde novelou zákona o dani z pridanej hodnoty k rôznorodosti podmienok uznávania preddavkov na účely DPH a zároveň na účely dani z príjmu? Ktorý zákon bude prvší a prednostnejší pri posudzovaní daňových povinností? Zákon o dani z pridanej hodnoty alebo zákon o daniach z príjmov? Toto všetko sú otázky, na ktoré nedala odpoveď súčasne platná navrhovaná novela zákona. Uznávam, že niektoré krajiny majú zavedený spôsob zdaňovania preddavkov a platieb. Je však potrebné, aby sa tento spôsob riadne metodicky zapracoval do zákona, ak je už politická vôľa vôbec uvedené platby zdaňovať. Z uvedených dôvodov nesúhlasím s predkladanou novelou zákona o dani z pridanej hodnoty. Keď som vystupoval pragmaticky k zákonu o dani z príjmov, keď sme riešili problematiku rezerv a opravných položiek, vtedy som upozorňoval na výšku rezerv a opravných položiek asi vo výške 30 mld. korún. Myslím si, že je to dosť značná suma na to, aby sme sa bavili o takýchto metodických problémoch, ktoré majú takýto charakter. Keď sme predkladali návrh zákona o rezervách na obdobie 5 rokov a jeho úmerovanie, tak bolo to asi pred 2 mesiacmi, asi sa veľmi dobre pamätáte, táto novela neprešla, pretože asi nebola politická vôľa. Viete, prekvapila ma jedna skutočnosť, keď následne v návrhu zákona o daniach z príjmov potom vidím, že celý tento myšlienkový postup Smeru je zapracovaný do novely zákona o daniach z príjmov. Pýtam sa, ako budeme hlasovať pri zákone o daniach z príjmov? Pretože som pragmatický, ja by som chcel poprosiť pána ministra možnože len pre jeho vlastnú potrebu, spravil som aj stanovisko k dani z pridanej hodnoty, pretože viem, že tieto veci sú veľmi problematické a bude potrebné asi ich analyzovať možnože aj na ministerstve financií – a bodaj by som sa vo veľa prípadoch mýlil. Spravil som to možnože – nech sa páči – aj z toho dôvodu, že už 28. 2. o 10.16 hodine som posielal na vaše ministerstvo, pán minister, v dobrej vôli niektoré moje vlastné pripomienky k návrhu zákona o daniach z príjmov. Doteraz som nedostal odpoveď a možnože ju ani už neočakávam, pretože tento zákon sme prijali a viete veľmi dobre, že sme prijali tú skutočnosť, že tie rezervy budeme daniť v roku 2004 jednorazovo v základe dane. I napriek tomu, že tá navrhovaná novela to zase rozdeľuje na 4 alebo 5 rokov. Takže toto boli pragmatické pripomienky, dovolím si predložiť ešte jeden doplňujúci návrh. Navrhujem ja a skupina poslancov, ktorí sú podpísaní pod týmto návrhom: 1. Doplniť zákon o dani z pridanej hodnoty v § 10 o nový odsek s týmto textom: „Pri tovare a službách uvedených v prílohe číslo ..., ktorá je neoddeliteľnou súčasťou tohto zákona, je sadzba dane 10 %. Sadzba dane pri dodaní stavby zatriedenej podľa osobitného predpisu“, odvolávka na č. 22, „do príslušného odboru a pri poskytovaní stavebných prác zatriedených do číselných kódov 45.1 a 45.4 klasifikácie produkcie je 10 % vrátane tovarov, ktoré sa pevne zabudovávajú ako súčasť stavby [§ 2 ods. 5 písm. c)] alebo nehnuteľností s výnimkou technologického zariadenia stavby“, odvolávka na 15a, „alebo nehnuteľností a s výnimkou tovarov uvedených v prílohe č. 2.“ Následne je potrebné definovať zoznam tovarov podliehajúcich sadzbe 10-percentnej dane z pridanej hodnoty. Ide o kapitolu alebo položky colného sadzobníka: 1 – Živé zvieratá, 2 – Mäso a jedlé droby, 3 – Ryby a kôrovce, mäkkýše a ostatné vodné bezstavovce, 4 – Mlieko a mliečne výrobky, prírodný med, jedlé výrobky živočíšneho pôvodu inde neuvedené ani nezahrnuté, 7 – Zelenina, jedlé rastliny, korenie a hľuzy, 8 – Jedlé ovocie a orechy, 10 – Obilie, 11 – Mlynárenské výrobky, slad, škroby, inulín, pšeničný lepok okrem položky 1107 – Slad, tiež pražený, 17 – Cukor a cukrovinky, 30 – Farmaceutické výrobky, 4902 – Noviny, časopisy a periodiká, tiež ilustrované, prípadne obsahujúce inzerciu alebo reklamy okrem novín, časopisov a periodík tiež ilustrovaných, prípadne obsahujúcich inzerciu alebo reklamy, v ktorých reklama a inzercia predstavujú jednotlivo alebo spolu viac ako 50 % celkového obsahu výrobku, okrem novín a časopisov a periodík, tiež ilustrovaných, prípadne obsahujúcich inzerciu alebo reklamy, v ktorých erotický obsah predstavuje jednotlivo alebo spolu viac ako 10 % celkového obsahu výrobku.“ 2. Doplniť zákon o dani z pridanej hodnoty o nový odsek v § 57 s týmto textom: „Zákon č. ...“ – ako ho teoreticky môžeme prijať – „§ 10 odsek ... navrhovaný nadobudol účinnosť od 1. januára 2004.“ Uvedenou novelou by sme sa vrátili vlastne k východiskovému stavu z roku 2002, keď sa základné potraviny, stavby, farmaceutiká, periodická tlač zdaňovali 10-percentnou daňou z pridanej hodnoty. Predpokladám, že takto definovaný zákon by umožnil na jednej strane dopracovať sa k informáciám, na druhej strane by riešil určitú sociálnu politiku alebo politiku životnej úrovne aj sociálne slabších vrstiev obyvateľstva a na ďalšej strane by riešil aj podporné ekonomické rozvojové programy, predovšetkým cez stavebnú výrobu a cez stavebníctvo. Ďakujem za pozornosť. (Potlesk.) Z. Martináková, podpredsedníčka NR SR: Ďalej v rozprave vystúpi pán poslanec Kiňo, po ňom pani poslankyňa Angyalová. I. Kiňo, poslanec: Vážená pani predsedajúca, vážený pán podpredseda a minister, vážené dámy, páni, dovoľte mi, aby som nadviazal na vystúpenie a zdôvodnenie, ktoré tu predložil predo mnou pán poslanec Šulaj, a aby som nadviazal aj na môj návrh, ktorý na minulej schôdzi bol predložený, zdôvodnenie určitých skutočností, ktoré boli kritizované v rozprave. Môj návrh sa týka doplňujúceho návrhu k vládnemu návrhu zákona, ktorým sa mení zákon Národnej rady Slovenskej republiky o dani z pridanej hodnoty v znení neskorších predpisov (tlač 271). Doplňujúci návrh 1. predpokladá doplniť zákon o dani z pridanej hodnoty v § 10 o nový odsek s týmto textom: „Pri tovare a službách, uvedených v prílohe číslo ..., ktorá je neoddeliteľnou súčasťou tohto zákona, je sadzba dane 0 %. Príloha číslo ... k zákonu Národnej rady č. 289/1995 Z. z. v znení neskorších predpisov: Zoznam tovarov podliehajúcich sadzbe dane 0 %. Kapitola 4901 – Knihy, brožúry, letáky a podobné tlačiarenské výroby, tiež výrobky i v listoch (hárkoch) okrem kníh, brožúr a letákov a podobných tlačiarenských výrobkov, tiež v jednotlivých listoch (hárkoch), ktorých reklama, inzercia predstavujú jednotlivo alebo spolu viac ako 50 % celkového obsahu výrobku, okrem kníh, brožúr, letákov a podobných tlačiarenských výrobkov, tiež v jednotlivých listoch (hárkoch), ktorých erotický obsah predstavuje jednotlivo alebo spolu viac ako 10 % z celkového obsahu výrobku. Kapitola 4902 – Noviny, časopisy a periodiká, tiež ilustrované, prípadne obsahujúce inzercie alebo reklamy okrem novín, časopisov a periodík, tiež ilustrovaných, prípadne obsahujúcich inzerciu alebo reklamy, v ktorých reklama a inzercia predstavuje jednotlivo alebo spolu viac ako 50 % z celkového obsahu výrobku, okrem novín, časopisov a periodík, tiež ilustrovaných, prípadne obsahujúcich inzerciu alebo reklamy, v ktorých erotický obsah predstavuje jednotlivo alebo spolu viac ako 10 % z celkového obsahu výrobku. Kapitola 4903000 – Obrázkové albumy alebo obrázkové knihy, predlohy na kreslenie alebo maľovanky pre deti. Kapitola 49040000 – Hudobniny (noty). Kapitola 4905 – Kartografické výrobky všetkých druhov.“ 2. doplniť zákon o dani z pridanej hodnoty o nový odsek v § 57 s týmto textom: „Zákon č. ... § 10 nadobudol účinnosť dňom 1. januára 2004.“ To hlavné zdôvodnenie tohto návrhu je v tom, že principiálne máme záujem na tom, aby občania Slovenskej republiky mali umožnený oveľa väčší prístup k informáciám. Týka sa to hlavne periodickej tlače, pretože 19-percentné zaťaženie výrazným spôsobom obmedzí vydavateľov, zníži sa ich predajnosť, tým aj marža, aj to reálne riziko, že dôjde k bankrotu jednotlivých, hlavných tých regionálnych a slabších periodík. Čo sa týka kníh, tlačovín, albumov, obrázkových kníh pre deti, sme toho názoru, alebo kladiem si otázku, pretože určite pán minister bude zdôvodňovať, že v rozpočte na to nie je priestor, pretože nemá ambíciu škrtať výdavky, tak si kladiem otázku, či chceme mať národ vzdelaný, alebo chceme mať národ, alebo armádu po zuby ozbrojenú. Odpovedzte si sami. To je z mojej strany všetko, ďakujem. (Potlesk.) Z. Martináková, podpredsedníčka NR SR: Pani poslankyňa Angyalová, po nej pán poslanec Karlin.