Mikloško, Jozef, poslanec NR SR (2014-01-29):
Vážené panie podpredsedníčky Národnej rady, vážení kolegovia, kolegyne, spravodajcovia, už sa veľa povedalo, ale dovoľte po škrkaní môjho prejavu, aby som sa neopakoval, povedať tiež pár slov k tejto téme. Veď ja si myslím, že problematika Rómov nielen nám, ale aj celej Európe prerastá hlavou. Rómovia nemajú mať menej práv ako ostatní občania, ale ani viac. Temer po dvoch rokoch tejto vlády sa skôr situácia zhoršuje, si myslím, chýbajú rozvojové programy pre výchovu a vzdelávanie Rómov, ich nezamestnanosť, sociálne otázky, ich kriminalitu. Totalitný systém v minulosti Rómom rozbil ich rodové štruktúry, chcel ich asimilovať v panelákoch. Po 89´. sa však ich život skomplikoval, v trhovej ekonomike majú mnohí existenčné problémy, sú nevzdelaní, nezamestnaní, žijú v stálom nedostatku so snahou o prežitie. A tých, čo sa chcú zaintegrovať do spoločnosti, neni ich veľa, majú pocit stálej diskriminácie. Na druhej strane mnohí Rómovia poznajú len svoje práva, nie povinnosti. Často zdôrazňujeme ich neprispôsobivosť, kriminalitu, nezodpovedný prístup k výchove, zneužívanie sociálnych dávok na úkor detí, ktoré plnia detské domovy, veď je ich až 90 % smerom na východ. Nechcem hovoriť o riešeniach, je to zložitá téma, ale iste bolo dobré si o tom tu niekedy podebatovať. Niečo o tom viem, proste problematika Rómov sa ma dotýka cez mnohých mojich priateľov aj rodinu. Nezdá sa mi celkom, že by kamery na helmách vyriešili tento problém celkom, ten je omnoho, omnoho komplikovanejší. Samozrejme, treba sa zastať pani ombudsmanky, je to inštitút, ktorý je v celej Európe dôležitý. Troška to začalo pri poslednej správe nešťastne. Pamätám si na správu 2012, ktorá tu urobila virvar diskusiu, Národná rada ju vrátila na prepracovanie, všetko v poriadku, ale o pár mesiacov si pani ombudsmanka povedala, že správu neprepracuje a nevráti ju už Národnej rade. To sa mi nezdalo vtedy celkom múdre a myslím si, že toto, čo pokračuje, je troška dôsledkom aj tohoto. Na druhej strane mám veľa otázok na dnešnú vládu. Prečo správu, aj na parlament, prečo správu ombudsmanky z augusta 2013 nedali vtedy do pléna? Na to nikto ešte neodpovedal. Ona má právo predložiť správu, aj mimoriadnu, do Národnej rady, prakticky sme sa o nej nedozvedeli, až teraz sme zistili, že je pri zozname dodaných dokumentov. Bola to správa širšia, pre vás, aj príloha, časť sa týkala vzdelávania rómskych detí, ich hendikepov, čo je tiež dôležité. Druhá sa týkala Moldavy, aj keď jej hlavné jadro bolo, že išlo o nedotknuteľnosť obydlia a že policajti nemali na to patričné povolenia. Minister tu tvrdil, že obydlí sa tí policajti nedotkli. Ja si myslím, že vláda aj ministerstvo vnútra by malo byť vďačné každému, aj ombudsmanke, keď ju upozornia na nejaké problémy, a nie sa hneď uraziť a nejakým spôsobom ignorovať. Neviem celkom, prečo vláda neotvorila rozpravu, mohla byť veľmi krátka. Keď to už dala do programu, tak to mohlo trvať pár minút. Mohla to dať ako perolák, mohlo to byť v rôznom a vtedy vôbec o tom nemusela rozprávať. To jej vytýkajú, že sa obrátila na Prezídium policajných zborov a bez toho, že by čakala a dočkala sa odpovede, hneď sa súčasne obrátila na ministerstvo vnútra. To je taký dôvod, by som povedal, byrokratický, nie žiadny priestupok, to pri troška empatii sa dalo tomu prepáčiť. Postoj vlády pokladám za neempatický a nedemokratický, najmä keď sa jedná o vážnom probléme, ako je rómsky problém, ktorý je dlho tikajúcou bombou a vláda si to iste uvedomuje. Mne sa zdá, že čo sa týka sídla ombudsmanky, už 10 rokov pán Kandráč, z ktorého sa teraz vykľulo, že vlastne bol aj predseda ZO KSS (zasmiatie sa rečníka), ale to už nechcem spomínať, na Univerzite Komenského, Právnickej fakulte svojho času, tiež platil 10 rokov ťažké peniaze súkromnej firme za tamojšie sídlo. Za ten čas, vtedy to nikomu nevadilo, teraz to vadí a, samozrejme, ten úrad by mal byť v nejakých iných priestoroch, lacnejších, potom nebude musieť ombudsmanka hovoriť, že vlastne celý jej rozpočet ide skoro na sídlo. Asi, bohužiaľ, je to aj pravda. K polícii pár slov. Iste, že to polícia nemá u nás ľahké, ja by som povedal, že som na jej strane. Ja som sa naučil v Taliansku, že policajti sa tam starajú o našu bezpečnosť, ľudia majú celkom iný vzťah k nim. Ľudia vedia, že sú tu nato, a teda ich svojím spôsobom majú radi, karabinierov, to je pojem. Len my máme ešte z komunizmu pretrvávajúce, že tu sme my a tu sú oni. A toto pretrváva a to by sa malo nejakým spôsobom zmeniť. Taliani majú Dni policajtov, časopisy pre občanov všelijaké, mnohé veci, kde sa stretá polícia s ľuďmi a vysvetlí im, že sú tu pre nich. Ja som tu minule stretol, včera, stretol na exkurzii takých mladých policajtov z Policajnej akadémie, zo tridsiatich šikovných ľudí, aj muži, aj ženy tam boli, sympatickí mladí ľudia. Verím, že táto nová generácia a aj dnešná generácia bude mať väčšiu empatiu, psychologické znalosti, širšie vzdelanie, aby vedela rozlíšiť, kto je narkoman a vrah a kto je človek, ktorý z technických dôvodov nejako porušuje zákon, a podľa toho sa aj k nemu chovala. Niekde sa hovorí, že ministerstvo vnútra k tomu dalo stanovisko, a teda aj vláda hovorí, že ono by to stanovisko malo byť správne a konečné. O tom si troška dovoľujem pochybovať. Pamätám sa na poslanca Hlinu, keď ho zmlátili ako psa, poslanca, celé Slovensko to videlo na videu, v podstate za nič, postavil sa extrémistom, stačilo ho izolovať a prepustiť ich ďalej a bolo po všetkom. A oni ho tam bili ako naozaj malého, nechcem povedať koho. A na moju interpeláciu pán minister povedal, že to bolo úplne v zmysle zákona v poriadku. Odvtedy viem, že to, že ministerstvo vnútra dá aj stanovisko, ktoré nie je v poriadku. No poslancov sa nemláti. A tu je aj mnoho iných podobných prípadov, však to často vídame, že proste policajt nejakým spôsobom, iste to má ťažké, prekročil určitú hranicu. No, nehovorím o Hedvige Malinovej, 7 rokov už hľadajú vyriešenie tohto prípadu. Ale aj včera som videl na internete, 100-tisíc ľudí to videlo, ako na Slovensku chytajú Róma. (Povedané so smiechom.) Pozrite si to, 6-minútové video, celý svet sa na tom smeje. Takého mladého nejakého ucháňa tam, chcú mu zviazať ruky, ujde im a tak ďalej, no proste cirkus Humberto, no. To kopanie do tých bielych v Nitre v októbri a teraz na základe videa v SME-čke sa začne o tom vyprávať, je tiež, sa mi zdá, zvláštne. A to už tu niekto aj spomínal. Tak ešte by som tu mal mať siedmy bod a ten som niekde stratil. A, tu je. Proste chcem zdôrazniť, že SMER je tu legálne, ale zvolilo ho 20 % oprávnených voličov, a teda nemôže mať všetko vo svojich rukách. Má sedem kontrolných úradov, tak nemôže mať všetko. Chýba im určitá empatia a určitá veľkorysosť voči porazeným. Čiže to sa im určite nevyplatí, za chvíľu to začnete sami vidieť. A aj tých 80 % ostatných má nejakým spôsobom právo, aby sa bral do úvahy ich názor. Ľudské práva. To, že tu niekedy takto postupujeme, že aj správa ministra pre ľudské práva zodpovedného dávala priority rôznym veciam. Nechcem tu spomínať, vracať sa k tomu, ale to naozaj nahráva tým, čo kričia: „Vrátiť moc občanom, chceme priamu demokraciu, sme proti všetkým stranám“ a tak ďalej. To nahráva extrémistom a je to celoeurópska tendencia a môže sa naozaj nám nevyplatiť aj pri voľbách do Európskeho parlamentu, keď sa tam omnoho viac dostane extrémistov ako doteraz. Posledný bod, ja by som chcel navrhnúť do uznesenia aj to, že raz by sme sa naozaj mali v parlamente za rok pozhovárať aj o ľudských právach všeobecne, tak ako sú v ústave, tak ako sú v listine ľudských práv. Teraz iba o rodovej rovnosti sa tu zvykne správa preberať, ombudsmanky, teraz už aj tá dlho nie, asi zo známych dôvodov. Ja by som povedal, že dávam návrh do uznesenia, aby podpredseda vlády zodpovedný pre ľudské práva raz ročne do marca roku, ktorý prebieha, predložil Národnej rade Slovenskej republiky správu o dodržaní ľudských práv na Slovensku za predchádzajúci rok. Ďakujem pekne.