Sloboda, Radovan, poslanec NR SR (2020-06-03):
Ďakujem pekne za slovo, pán predsedajúci. Vážený pán, pán predseda, vážený pán predseda, pani poslankyne, vážení páni poslanci, ako aj ďalšie odvetvia hospodárstva; všimnite si, že používam slovo odvetvia hospodárstva; sa aj šport momentálne nachádza v náročných časoch. Vypuknutie pandémie COVID-19 zasiahlo svetové športové prostredie azda najdramatickejším spôsobom a to preto, že športové súťaženie bolo povolené azda ako posledné. Naše slovenské kluby majú dlhy, hráči nemajú niekoľkomesačné výplaty, budúcnosť najvyšších slovenských súťaží je ohrozená, zasiahnuté je jednoducho celé športové prostredie od všetkých, ktorí sa na ňom podieľajú, tréneri, predovšetkým športovci, inštruktori, rozhodcovia, a dokonca až po podnikateľov v športovej oblasti, ktorí napríklad prevádzkujú občerstvenia, reštaurácie, obchody na štadiónoch alebo tak zmieňované v poslednom čase fitnescentrá. Preto aj z tohoto dôvodu je viac ako nevyhnutné prijať opatrenia, ktoré pomôžu aj športu. Aj športové organizácie musia dostať možnosti, tak ako samosprávy, prijímať rozhodnutia prostredníctvom videokonferencií v prípade zasadnutia ich kolektívnych orgánov. Ja registrujem vaše pripomienky, kolegovia, ale čo keď sa nám kríza vráti, čo keď príde druhá, druhá vlna, potom sa, tu opäť budeme schvaľovať to, čo môžeme schváliť teraz? Na jednej strane ma síce teší fakt, že už aj vnútorné športoviská sú otvorené, sú k dispozícii a sú umožnené už aj súťaže, a je to pre spoločnosť veľkým prínosom. Mnohí si konečne oddýchli, môžu sa začať voľne hýbať, môžu sa stretávať za, samozrejme, prísnych hygienických opatrení. Avšak na druhej strane musíme stále vnímať problémy, ktorými by sme sa mali ešte zaoberať. Hráči síce trénujú a vracajú sa späť do formy a pomaly sa spúšťajú a rozbiehajú súťaže, ale netreba zabúdať na fakt, že príjem športových klubov sú aj peniaze, ktoré prichádzajú od fanúšikov, ktorí pravidelne navštevujú podujatia, ďalej od sponzorov alebo príjmy z predaja práv športových prenosov. S týmito peniazmi teraz kluby asi ťažko môžu počítať. Domnievam sa, že situácia v aktuálnom športovom prostredí ovplyvní množstvo ľudí, ale hlavne tých, ktorí si to možno teraz ani neuvedomujú. A to hovorím hlavne o rodičoch a predovšetkým deťoch, ktoré po pandémii opäť budú chcieť vidieť svoje vzory v najvyšších súťažiach. My teraz nevieme, či sa vôbec niektoré kluby zotavia, či neskončia s činnosťou, hovorím o prvoligových kluboch. Tam tie deti chcú vidieť svoje vzory. Predstavte si situáciu, že sa, že skončia s činnosťou niektoré prvoligové alebo extraligové kluby. A čo tá mládež, kde bude vidieť svoje vzory, nebude ako bude ďalej športovať? Tomuto tiež je treba venovať pozornosť a toto by si mali predovšetkým uvedomiť v niektorých národných športových zväzoch. Azda všetci sa zhodneme na tom, že šport je dôležitý nielen pre nás, ale pre naše deti. Kluby zamestnávajú mládežníckych trénerov, no počas pandémie boli nútené tieto kluby zastaviť činnosť a tí tréneri boli práve prví, ktorí stratili, ktorí stratili svoju prácu. Niektorým štát pomohol v nastavených opatreniach, ale vo finančne poddimenzovanom slovenskom športe pracuje množstvo trénerov na tzv. dobrovoľnícke zmluvy. A títo tréneri a títo pracovníci v opatreniach, žiaľ, pomoc nenašli. Keď nahliadneme, keď nahliadneme hlbšie do aktuálneho diania v športových kluboch, zistíme, že väčšina klubov masívne prepúšťala. Dnes máme extraligové a prvoligové kluby, ktoré žijú v absolútnom provizóriu a majú jedného-dvoch zamestnancov. Ostatných prepustili alebo prerušili s nimi spoluprácu, to sa týka, samozrejme, predovšetkým hráčov. Väčšina klubov nemá ešte podpísané hráčske zmluvy a pred, a budúca sezóna je v nedohľadne. Aj preto je dôležité, aby kluby dostali na časovo obmedzené obdobie možnosť čerpať príspevok uznanému športu, ktorý by inak museli vrátiť vzhľadom na zrušenie množstva športových podujatí. Registrujem fakt, že v spoločnosti sú športovci vnímaní, nazvime to, ako lepšie zárobkovo činné osoby. Toto tiež platí aj o športových kluboch. Opak je ale pravdou. Slovenskí športovci rozhodne nepatria k vysoko zárobkovo činným osobám, pokiaľ nie ste hráč NHL alebo nie ste umiestnený v rebríčku ATP, ATP niekde do päťdesiatky, do stovky, tak určite nie ste milionár, ale máte problém so svojím uživením. Toto potvrdzujú aj slovenskí športovci, ktorých športová budúcnosť je obzvlášť teraz neistá. Športové tímy sú zase závislé od sponzorov a pretože sa nachádzame v kríze, je viac ako pravdepodobné, že krízou budú postihnutí aj športoví sponzori, ktorí si veľmi dobre rozmyslia, do čoho teraz investujú svoje peniaze. Tu tiež vyvstáva problém hráčskych zmlúv, ktorý sa dlhodobo neriešil. Niektorí športovci pracujú ako SZČO, iní sú zamestnancami klubov. Chcem tu vyjadriť presvedčenie, že v blízkej budúcnosti budeme tento problém riešiť a hľadať zdravé a dlho, dlhodobo udržateľné riešenia namiesto narýchlo ušitých úprav, ktorých odvrátenú tvár v plnej nahote ukázala táto koronakríza. Okrem ťažkostí v športe ide ale aj šport príkladom a tak to má byť. Chcem špeciálne oceniť alebo vyzdvihnúť kluby, ktoré bojujú proti kríze, ako len môžu. Vnímam ich boj a oceňujem športové kluby, ktoré sa snažia zarobiť aj inak, napríklad výrobou rúšok, dražbou dresov či športového výstroja, niektoré kluby dokonca ponúkali dovoz tovaru či robili menšie online doučovania pre deti hravou formou. Toto je tiež šport a športovci a týmto ľuďom treba poďakovať za vzorné a príkladné správanie v ťažkých časoch. Som presvedčený o tom, že aj športový svet potrebuje v čase koronakrízy pomoc od štátu. Pokúsme sa, prosím, tomuto napomôcť aj z týchto lavíc. Preto by som vás chcel, všetkých poslancov naprieč celým poslaneckým spektrom, požiadať o podporu týchto zákonných úprav, pretože inak sa ľahko môže stať, že kluby neprídu iba o sponzorov, ale aj o časť príspevkov na uznané športy. Ďakujem. (Potlesk.)