Š. Rusnák, poslanec: (2002-02-06):
I. Presperín, podpredseda NR SR: Ďakujem pekne. Teraz bude hovoriť pán poslanec Húska, ako bol vopred ohlásený. A po ňom pán poslanec Šepták. A. M. Húska, poslanec: Vážený pán predsedajúci, vážení páni ministri, vážené dámy a páni, prerokúvame problematiku, ktorá je naozaj mimoriadne citlivá, a musím zdôrazniť, že nie preto, že si vzájomne chceme vytĺkať politický kapitál, ale aj preto, že nesieme spoločenskú zodpovednosť ako predstavitelia občanov Slovenskej republiky za to, aby sa realizovala suverenita Slovenskej republiky. A v tomto zmysle slova je celkom prirodzené, že musíme vnímať nielen historickú súvislosť minulého vývoja, ale aj súvislosť tohto minulého vývoja s terajšou praxou, a dokonca s terajšou praxou vlády a vlád Maďarskej republiky, pretože nemôžeme nevidieť túto vnútornú súvislosť. Dovoľte mi, aby som v tomto zmysle slova upozornil na to, že ak v historickom zmysle slova, keď moc bola v cudzích rukách, akými spôsobmi šovinistické maďarské orgány postupovali pri presadzovaní asimilácie nemaďarských národností, ktoré v starom Uhorsku boli v postavení zaznávaných. Aby sme vedeli, že Apponyiho zákony sú práve tak isto spôsobom pokusu nadmerného presadenia asimilácie nemaďarského živlu vo vnútri Veľkého Uhorska ako teraz. Chcem upozorniť, že táto prax nie je nejakým náhodným vybočením. Veď sa pozrite, akým spôsobom bol pokus zastaviť realizáciu takého národohospodársky aj ekologicky významného diela, ako bolo Gabčíkovo. A upozorňujem na to, ako celkom vedome verejné médiá z Maďarskej republiky boli využité na volebnú propagandu aj po moratóriu pri voľbe do veľkých územných celkov, kde v podstate znova exteritoriálne pomocou informačných nástrojov zasahovali do suverénneho územia Slovenskej republiky. To sú skutočnosti, ktoré jednoducho musíme zobrať na vedomie. A pritom medzinárodné vedomie napriek tomu je neporovnateľne lepšie. Aj keď maďarská politika má vybudované lobistické štruktúry, napriek tomu ťahá za kratší koniec. Všimnite si, ako vlastne po veľkých hrozbách a pokusoch zlomiť odhodlanie vlády, keď sa realizovalo Gabčíkovo, tak neúklonne prišlo aj potvrdenie haagskeho Medzinárodného súdneho dvora, ktorý vlastne potvrdil legitimitu postupu Slovenska. Všimnite si, že aj teraz pri pokuse o realizáciu zákona o zahraničných Maďaroch v podstate medzinárodný orgán, nie síce s kompetenciou súdneho výroku, ale v podstate s kompetenciou politického odporúčania, Benátska komisia upozornila, že tento zákon zasahuje exteritoriálnym spôsobom do oprávnení na cudzom území. Toto sú všetko skutočnosti, ktoré jednoducho musíme zobrať na vedomie a musíme sa pokúsiť im čeliť. Či je nám to teraz politicky výhodné alebo nevýhodné, ale z dlhodobého hľadiska sme povinní obhajovať štátne záujmy Slovenskej republiky. Treba si zároveň uvedomiť, že vnútorná súvislosť určitých čŕt politického správania u nášho suseda je zjavná. Musíme rátať aj s tým, čomu hovoríme zotrvačnosť týchto postojov, že bude nepopierateľne tu stále prítomná a musíme rátať s tým, že jej musíme čeliť. My nechceme na tomto ohrozujúcom faktore vybudovať dajaké politické výhody. My chceme, naopak, aby do tohto sporu medzi Slovenskou republikou a Maďarskou republikou neboli vťahované napríklad menšiny a aby na základe toho nepolarizovali svoje postoje. Chceme, aby maďarská menšina na Slovensku skutočne vedľa celkom legitímneho ochraňovania svojich vlastných záujmov rečových, jazykových, kultúrnych, politických atď., aby zároveň pestovala nielen dvojtvárnosť, ale aby pestovala aj lojálnosť voči Slovenskej republike. Slovenská republika je naozaj aj ich vlasť a my celkom právom očakávame túto mieru lojality. A dokonca si myslím, že to nie je vôbec prekonaná vlastnosť a túto vlastnosť budeme musieť presadzovať. A ak ste si všimli, aj v zápase o nový výzor Európy budeme všetci presadzovať, aby hodnoty národných štátov neprestali existovať, ale naopak, aby národné štáty boli legitímnymi časťami súručenstva Európskej únie a aby sme aj ich hodnoty pestovali, a nie dokonca považovali za nemoderné. Teraz mi dovoľte, aby som zároveň povedal, že v mnohých oblastiach ešte oveľa slabšiu figúru vykazuje táto vláda než práve v tejto. Teraz formálnym spôsobom vláda predsa len prejavila snahu obhajovať záujmy Slovenskej republiky. Ale zároveň musíme vedieť, že ten samotný fakt, akým spôsobom to robí, nie je to úplne suverénny, ale skôr provinčný spôsob správania sa. A je nám aj jasné, že pri takej chúlostivej dvojtretinovej väčšine, ktorú pomocou aj poslancov Strany maďarskej koalície dosahujete v tomto parlamente, že ste prinútení ako vláda príliš veľa a nadmerne zohľadňovať požiadavky svojho koaličného partnera. Ale to nám nemá brániť v tom, aby sme videli, že v tejto oblasti sú veľké rezervy a táto vláda naozaj robí veľmi málo pre to, aby vyhlásila celkom zreteľne, nielenže neplatí ten zákon, ale že vláda ani nedovolí na území Slovenska tento zákon realizovať. My si myslíme, že určitá cudnosť napríklad aj orgánov ministerstva vnútra je teraz nie namieste. Je namieste, aby, samozrejme, s rozvahou a bez hystérie demonštrovala samotný fakt, že tento zákon zasahuje do jurisdikcie Slovenskej republiky a že nedovolíme jeho realizáciu na území Slovenska. Túto výzvu musíme objektívne zobrať do ohľadu. Musíme sústavne zdôrazňovať tento fakt našej zvrchovanosti práve s ohľadom na naše historické skúsenosti. Viete, že na Slovensku je pomerne najnižšie vyvinuté národné sebavedomie a že musíme upozorňovať ľudí, že na tomto pracovali všetci hegemóni, ktorí nad Slovenskom kedy vládli, pretože mať povoľného poddaného je tá najväčšia istota každej vlády. Musíme sa brániť tomu, aby dokonca nejaký zákon používal prostriedky, ktoré – keby sme celkom slušne hovorili – stimulujú nejaký druh jazykového správania. Otvoreným spôsobom by sa toto dalo nazvať nie stimulácia, ale skutočne korupčné podnecovanie. Pretože vlastne ponuka výhody, ak dokonca občania cudzieho štátu budú prijímať výhody tohto zákona. To sú spôsoby, ktoré nemôžeme tolerovať a proti ktorým sa musíme postaviť a byť v tejto oblasti dôslední. Neskončí táto šarvátka len tým, že sa vyhovoríme a veci pôjdu zase pomaly ďalej. Uvedomme si, že v politike je príčinnosť taká, že ak dačo zanedbáme, neskôr sa to mnohonásobne vracia. A ja som už v tomto parlamente raz opakoval, ako je dôležité, ako nás posudzujú aj vo vonkajšku, a citoval som výrok vtedajšieho prezidenta Maďarskej republiky pána Göncza, ktorý našej parlamentnej delegácii povedal, dá sa síce povedať slušným spôsobom, ale s výrazným cynizmom tento fakt: „Ako môžete chcieť, aby sa nepomaďarčovala slovenská menšina v Maďarsku, keď neviete zabrániť, aby sa vám nepomaďarčovali Slováci na Slovensku?“ Toto povedal vtedajší prezident Maďarskej republiky. A koniec koncov, naozaj, ak by sme sústavne dovoľovali takýto spôsob nátlakového ovplyvňovania Slovenska, tak musíme rátať aj s takýmito skutočnosťami. Chcem upozorniť, že asimilačné metódy a vôľa vykonávať asimilačný tlak, bohužiaľ, sú stále prítomné v praxi Maďarskej republiky. Vidíte to sami na tom, ako sa správajú a akým spôsobom postupne úplne likvidujú menšiny vo svojej vlastnej vlasti. Nehovoriac o tom, že pokojne ignorujú aj samotný fakt, že doteraz nerealizujú zákon, ktorý je v prospech menšín na svojom vlastnom území, a pritom sú takí horliví, aby realizovali zákon na území cudzieho štátu. Tieto skutočnosti jednoducho zoberme do ohľadu a každopádne odporúčam, aby parlament prijal rozhodnutie, ktoré by podnietilo vládu, aby konala alebo aby skutočne vláda exekutívne konala takým spôsobom, aby celkom verejne oznámila, že realizovanie tohto zákona na území Slovenska je nelegálne a že mu bude štátnymi prostriedkami, demokratickými prostriedkami čeliť. Ďakujem. (Potlesk.) I. Presperín, podpredseda NR SR: Ďakujem, pán poslanec, za vystúpenie v rozprave. Ďalej vystúpi pán poslanec Paška a pán poslanec Šepták stratil poradie. Pán poslanec Paška nie je prítomný v sále, stráca poradie. Pán poslanec Gašparovič. Po ňom poslanec Pavol Kandráč.