Novotný, Viliam, poslanec NR SR (2013-06-25):
Ďakujem veľmi pekne. Vážená pani podpredsedníčka Národnej rady, vážený pán spravodajca, vážené dámy, vážení páni kolegovia, prerušil som svoje vystúpenie. Tak vyjadrím sa veľmi krátko, možno len k tomu, čo som povedal pred dvanástou, aby som úplne nebol ako keby mimo, keď začnem hovoriť v strede svojho vystúpenia. Hovoril som o tom, že novela Trestného zákona nie je dobrým zákonom, že táto novela Trestného zákona pochádza z dielne ministra Boreca, ministra spravodlivosti, a bola schválená v tejto snemovni vďaka a hlavne vďaka hlasom poslaneckého klubu strany SMER. A preto keď kolegovia z opozície si tu svoje svetonázorové pohľady na jednotlivé ustanovenia tejto novely vymieňajú, nemyslím si, že je to práve správne a namieste, pretože mali by sme sa venovať predovšetkým tomu, prečo táto novela prišla do tohto parlamentu, čo je v tej novele napísané a prečo strana SMER túto novelu podporila. A tomu som sa potom venoval ďalej vo svojom vystúpení. V podstate, dá sa povedať, pripomienky pána prezidenta sa dajú rozdeliť do troch tém, troch okruhov a ja vo svojom vystúpení sa venujem tomu tretiemu okruhu, čo je, veľmi jednoducho povedané, pokus vlády Roberta Fica kriminalizovať zdravotníkov, pokus vlády Roberta Fica novelou Trestného zákona ako keby zaviesť trestnú zodpovednosť a veľmi prísnu trestnú zodpovednosť zdravotníkov za to, že nenastúpia do práce. Hovoril som o tom, že po štrnástich mesiacoch vládnutia socialistickej vlády Roberta Fica môžeme veľmi pokojne konštatovať, že SMER oklamal zdravotníkov. Oklamal zdravotné sestry, ktoré znovu museli vkĺznuť do čiernych tričiek a znovu sa museli domáhať svojich práv v lete minulého roku pred touto Národnou radou. A pointa toho celého príbehu zaznela minulý týždeň, keď Ústavný súd vyhlásil zákon o minimálnych mzdových nárokoch sestier a pôrodných asistentiek za protiústavný. Strana SMER, predovšetkým ministerstvo zdravotníctva malo rok od júla minulého roku dobrú výhovorku, že čaká na rozhodnutie Ústavného súdu. Tak rozhodnutie Ústavného súdu je na stole. A nejdem teraz kritizovať Ústavný súd. Môžem kritizovať za podanie na Ústavný súd Generálnu prokuratúru. Ale toto už by bol len plač nad rozliatym mliekom. Podstata je taká, že ministerstvo zdravotníctva a vláda Roberta Fica sa teraz už nemá na čo vyhovárať vo vzťahu k sestrám a pôrodným asistentkám a teraz si s nimi treba sadnúť k stolu a pripraviť pre ne riešenie splnenia ich oprávnených požiadaviek včítane splnenia ich oprávnených platových požiadaviek. Miesto toho ale prichádza novela Trestného zákona, ktorú pripomienkuje aj pán prezident, a vrátil ju do pléna Národnej rady, ktorá neznamená nič iné, len to, že SMER si pripravuje kladivo na zdravotníkov, ak by náhodou nechceli nastúpiť do práce, aj na sestričky. Odpoveď pre sestry nie je, že ste drahé sestričky, vieme, že pracujete za 400 eur čistého mnohokrát. Vieme, že ste nedostali platy, ktoré si zaslúžite, na ktoré, mimochodom, Národná rada v lete minulého roku uvoľnila 50 miliónov eur z rezervy, ktorá v zdravotníctve na to určená bola. Ale odpoveď na to je, že keď nebudete pekne mašírovať za tieto mizerné odmeny do práce, tak budete potrestané. Budete mať trestnoprávnu zodpovednosť, a to veľmi prísnu. Tu som niekde skončil doobeda a pokračujem ďalej, pretože treba v tejto súvislosti povedať aj to, že nie je to len o tom, že SMER oklamal sestry, je to aj o tom, že SMER oklamal lekárnikov. Možno priamo teraz to nesúvisí s novelou Trestného zákona, ale dotvára, dokresľuje to reálny postoj strany SMER k zdravotníkom v tejto krajine. Slovenská lekárnická komora bola veľkým podporovateľom strany SMER pred parlamentnými voľbami. Viem, o čom hovorím. A viem aj povedať, kde a kedy a ako podporovala stranu SMER. Bol som na mnohých stretnutiach, kde teda lekárnici boli veľmi nespokojní s určitými legislatívnymi zmenami, ktoré boli realizované počas vlády Ivety Radičovej. SMER sľúbil pred voľbami, že zruší vernostný systém v lekárňach. A nejdem teraz rozprávať dlho a spievať o vernostnom systéme. Faktom ale je, že keď to SMER pred voľbami sľúbil, keď lekárnici podporili stranu SMER, tak SMER mal po voľbách vernostný systém zrušiť a žiadne vernostné zľavy nemali byť. To by bolo férové. Nesúhlasím s tým, aby neboli vernostné zľavy v lekárňach, ale bolo by to fér. Opak je ale pravdou. Vernostný systém sa síce naoko zrušil, ale zľavy, deregulácia cien v lekárňach je povolená zákonom, bezbrehá, bez kontroly, lekárnik nikomu nemusí nič nahlásiť, zdravotná poisťovňa nevie, akú zľavu dal lekárnik. Skrátka, ak tak lekáreň rozhodne, môže dávať zľavy. Volá sa to deregulácia cien. Toho sme svedkami v podaní strany SMER. A koho to ohrozuje, dámy a páni, čo myslíte? Finančné skupiny? Tých, ktorí majú siete lekární? Nie, nie, ohrozuje to malých lekárnikov, tých, ktorí sú združení v Slovenskej lekárnickej komore a ktorí podporovali stranu SMER pred voľbami. SMER ich jednoducho oklamal. A idem k meritu veci a možno k skupine, kde som už naozaj nečakal, že ju SMER oklame. A to sú nemocniční lekári. Aby som bol úplne férový, mal by som hovoriť predovšetkým o tej časti nemocničných lekárov, ktorí sa zošikovali a postavili do jedného šíku za odborárov, za lekárskych odborárov. To, čo sa tu dialo na jeseň v roku 2011, je niečo mimoriadne. To, že lekári boli ochotní v mnohých nemocniciach vziať za rukojemníkov pacientov, a nehovorí sa mi to ľahko, lebo sám som lekár a pracujem v nemocnici, ale, skrátka, to, že lekári boli ochotní zobrať v mnohých nemocniciach pacientov za rukojemníkov, nie je správne. A nikomu sa to nepáči a nepáčilo. Faktom je, že nemocniční odborári, lekárski odborári odpracovali pre stranu SMER veľkú politickú nadprácu pred parlamentnými voľbami v roku 2012. Spomeňte si, že nedožadovali sa len neúmerne veľkého a nárazového zvýšenia platov, trúfam si to povedať, pretože platy môžu rásť, existuje nejaký vývoj ekonomiky, nárast zdrojov vo verejnom zdravotnom poistení. Nikto neberie lekárom skutočnosť, že si zaslúžia viac za svoju prácu tak ako sestry, tak ako ostatní zdravotníci. Ale oni naraz požadovali obrovský nárast miezd vzhľadom na reálne možnosti verejného zdravotného poistenia. Ale keby požadovali len platy, tomu by sa ešte dalo ako-tak rozumieť. Dobre, odborári bojujú za lepšie ohodnotenie lekárov. Tomu by sa dalo rozumieť. Ale oni požadovali aj zastavenie transformácie nemocníc na akciové spoločnosti. A, prepáčte, dámy a páni, to vždy bolo integrálnou súčasťou programu strany SMER v zdravotníctve. Odkedy vnímam zdravotnícku politiku strany SMER, od roku 2002 SMER stál vždy zásadne proti transformácii nemocníc na akciové spoločnosti. A to, že sa tá transformácia v hodine dvanástej po tom, čo boli oddlžené štátne nemocnice a boli už pripravené konkrétne transformačné projekty za vlády Ivety Radičovej, zrazu zastavila, tak vybojovali lekárski odborári, nemocniční odborári. To nevybojovala strana SMER. No, dobre, a aká je teda odpoveď po štrnástich mesiacoch, ktorú má pripravenú strana SMER pre nemocničných odborárov, pre lekárov v nemocniciach? Tak najprv v novele zákona o poskytovateľoch prišla viaczmenná prevádzka v nemocniciach bez súhlasu zamestnancov. Znovu pozmeňujúci návrh bol predložený tu v pléne Národnej rady začiatkom tohto roka v druhom čítaní zákona. Napriek tomu, že voči tomuto opatreniu namietala Slovenská lekárska komora, napriek tomu, že voči tomu namietali ostatné zdravotnícke komory, to strana SMER v pléne Národnej rady schválila. V praxi to znamená, že dnes môžu prejsť na dvoj- alebo viaczmennú prevádzku v nemocnici bez dohody s odborovou organizáciou, stačí, že to s ňou riaditeľ prejedná. Čiže zavolá si ich a povie: „Nepáčia sa vám podmienky? Tak vy by ste dávali výpovede? Vy chcete štrajkovať? Tak od zajtra ideme na trojzmennú prevádzku. Nezarobíte na službách.“ To znamená to, po slovensky povedané, pre lekárov, ktorých, samozrejme, príjem zo služieb je zaujímavým vylepšením ich reálnych príjmov, ktoré v praxi majú. No ale to bolo ešte len také entrée, to bola len taká predohra, lebo to, čo prišlo, prišlo na ostatnej schôdzi Národnej rady (výbor pre zdravotníctvo), zrazu rozsiahly pozmeňujúci návrh pána poslanca Valockého, v ktorom rieši tvrdú trestnoprávnu zodpovednosť zdravotníkov za to, že v krízovej situácii nenastúpia do práce. Nemôžem to hodnotiť ináč ako otvorené zastrašovanie zdravotníkov. Nemôžem to hodnotiť ináč ako tak, že novela Trestného zákona má slúžiť ako kladivo na zdravotníkov, novela Trestného zákona má byť nástrojom strany SMER na zastrašovanie zdravotníkov. Viete, ako má prebiehať kolektívne vyjednávanie, ako má existovať dôvera na strane zamestnávateľa, štátnej nemocnice, ministerstva zdravotníctva, ktoré je zriaďovateľom týchto štátnych nemocníc, a na druhej strane na strane zástupcov, zamestnancov alebo odborovej organizácie, keď v novele Trestného zákona si pripraví takéto kladivo strana SMER. No povedzte, aká môže byť vyrovnaná komunikácia medzi týmito stranami? To znamená, že rokujeme o vašich podmienkach, v prípade, že sa nedohodneme, bude krízová situácia a vy nastúpite do práce, aj keď vaše podmienky splnené nebudú, lebo keď nie, pôjdete do basy. O tom je novela Trestného zákona. Uvedomujem si aj to, že možno v praxi nikdy nebudú naplnené tieto ustanovenia, možno aj mnohí budete takto namietať. To ale na veci nemení, že tento nástroj, toto kladivo na zdravotníkov si strana SMER pripravila v zákone, preto, aby mohla zastrašovať zdravotníkov, aby mala lepšiu vyjednávaciu pozíciu, ak budú znovu zdravotníci niečo požadovať. Treba povedať, že tresty, ktoré v novele Trestného zákona dnes sú schválené, aj keď prezident vrátil túto novelu do parlamentu, a keď plénum, predovšetkým 83 kolegov zo strany SMER prelomí veto prezidenta, tak budú platné, sú neúmerne vysoké. Prepáčte, ale odňatie slobody vo výške dvoch až piatich rokov či peňažný trest vo výške 3 300 eur, či pôvodne navrhnutých a schválených 10 rokov straty registrácie sú neúmerne tvrdé tresty, ktoré slúžia naozaj na zastrašovanie. Ja som rád, že pán prezident pripomienkoval aj tieto ustanovenia. Pán prezident navrhuje, aby miesto 10 rokov straty registrácie pre zdravotníka bola strata len dvoch rokov. Áno, je to lepšie, ale je to len kozmetická úprava. To, čo by mal urobiť demokratický parlament, a pre to chcem vyzvať aj mojich kolegov zo strany SMER, je neschváliť takéto ustanovenia, neschváliť takýto diskriminačný návrh zákona, ktorý je namierený proti zdravotníkom. Zdravotníctvo má veľa problémov. Tieto problémy treba riešiť dialógom. Nie je to jednoduché. Viete, keď počúvam svojich kolegov zo strany SMER, keď počúvam pána ministra Boreca na výbore pre zdravotníctvo, keď počujem pani ministerku zdravotníctva v diskusnej relácii, ako hovorí, že, viete, musíme ochrániť zdravie občanov a to je naša svätá povinnosť a len o tom je táto novela Trestného zákona, tak rád by som im pripomenul, že to, čo sme na jeseň 2011 prežili pri vyjednávaní so zdravotníkmi, a mal som tú česť byť pri mnohých rokovaniach, keďže som bol poradcom pani premiérky Radičovej a tie rozhodujúce dohody sa diali tu v parlamente a na Úrade vlády, tak by som neprial, priznám sa, ani svojim protivníkom a nepriateľom, aby toto prežili. To boli veľmi krušné chvíle. Ale vláda Ivety Radičovej napriek všetkým úvahám o pritvrdení, napriek všetkým úvahám o trestnoprávnej zodpovednosti pristúpila k tomu tak, ako demokratická vláda k tomu pristúpiť má, dialógom a hľadaním dohody. Nič iné neviem odporučiť ani socialistickej vláde Roberta Fica, iba to, aby neklamala zdravotníkov, aby si spomenula na to, čo sľubovala pred voľbami v roku 2012, aby plnila svoje sľuby voči zdravotníkom, aj voči sestrám a pôrodným asistentkám, ale, nech sa páči, aj voči nemocničným lekárom, keď im to vláda sľúbila, a aby ich nezastrašovala, aby si nepripravovala takéto kladivá na čarodejnice a na zdravotníkov pre každý prípad, keby náhodou sa im niečo nepáčilo. To je recept, ktorý viem ponúknuť. Pýtali sa ma na to mnohí, aj z médií, že teda ale aké je iné riešenie. No iné riešenie je zvyšovanie dôvery na oboch stranách, je trpezlivé rokovanie, je reálne vysvetľovanie situácie v slovenskom zdravotníctve, nie klamanie, že vieme všetko vyriešiť, že vláda Ivety Radičovej to robí v zdravotníctve zle, lebo vláda Roberta Fica to vyrieši. No a čo vyriešila zatiaľ za tých 14 mesiacov? Straší zdravotníkov. A nejdem teraz do iných tém, lebo to by som tu mohol naozaj rozprávať veľmi dlho a nechcem vás zbytočne zabávať, sme pri novele Trestného zákona. Nepáči sa mi na tom ani to, akým spôsobom to bolo urobené. Prepáčte, pán minister Borec sedí na výbore pre zdravotníctvo a tak počúva, ako pán poslanec Valocký predkladá pozmeňujúci návrh. A potom, keď sa priamo opýtam pána ministra, či s tým súhlasí, tak niečo povie, že vláda by mohla mať taký nejaký nástroj na to, aby chránila vlastne tie životy a zdravie občanov, a toto je vlastne taký nástroj, ako prinútiť tých zdravotníkov, on v princípe s tým súhlasí. Prosím, tak prečo to nedal do vládneho návrhu zákona? Prečo to neprešlo riadnym pripomienkovým konaním? Prečo sa k tomu nemohli vyjadriť lekárske komory, zdravotnícke komory. To čo je za spôsob robenia legislatívy, trestnoprávna zodpovednosť tým, ktorí chránia naše životy a poskytujú zdravotnú starostlivosť? Tak, viete, nejaký poslanec to dal a v princípe pán minister spravodlivosti však proti tomu nič nemá. Keby bol veľký cirkus, tak povie, že s tým nesúhlasí. Keď je len malý cirkus, potichu prejde v Národnej rade toto, á la Kondrótovo vyvlastnenie. To je čo za spôsob? To je komunikácia so zdravotníkmi? Toto má zvýšiť dôveru zdravotníkov k vláde, k tomu, že jej možno veriť, že keď sedia spolu na ministerstve zdravotníctva za okrúhlym stolom vo veľkej zasadačke a niečo dohodnú, to platí? Chce robiť SMER v zdravotníctve toto takým spôsobom, pokútne, popod stôl, na výbore pre zdravotníctvo, rozsiahly pozmeňujúci návrh? A minister spravodlivosti povie, že v princípe však treba chrániť životy a zdravie, treba mať aj takéto krajné riešenia k dispozícii. Pani ministerka Zvolenská, tá úplne nič. Potom sa toho zastala v diskusných reláciách. Rozumiete, sedí so zdravotníkmi v zasadačke na ministerstve zdravotníctva za okrúhlym stolom. O čom sa rozprávajú? O počasí? Tak pani ministerka nepovie, že máme takúto úvahu, drahí zdravotníci, takto chceme upraviť legislatívu, ministerstvo zdravotníctva bude presadzovať takéto zmeny v Trestnom zákone, ktorý predloží vláda Slovenskej republiky cez ministra spravodlivosti. Vydiskutujme si to. To by bolo fér. Aký máte problém? Prečo to nemôže byť takto? Prečo nemá mať vláda takýto nástroj v rukách? Alebo má mať takýto nástroj v rukách pre každý prípad. Nič, pani ministerka zdravotníctva, ona to tak utrpela. Viete, akože pán poslanec Valocký si po večeroch napísal pozmeňujúci návrh, dal ho do zákona pána ministra Boreca a pani ministerka zdravotníctva ho zrazu bude mať v zákone. Ale ona s tým v princípe nič nemá, to, že má kladivo na zdravotnícke komory, že má kladivo na odborové organizácie, že keď najbližšie budú sedieť za okrúhlym stolom, tak ona bude v neuveriteľnej výhode, pretože keď sa to náhodou nebude tej druhej strane, zástupcom stavovských organizácií a odborárom páčiť, tak jednoducho vyhlásia krízový stav v tej-ktorej nemocnici a majú na nich kladivo a budú mašírovať do práce, či sa im to páči alebo nie. Pani ministerka utrpela to isté čo Ústavný súd, ktorý pozastavil účinnosť zákona o sestrách, ministerstvo čaká. V stredu Ústavný súd rozhodol, že je to protiústavné, mimochodom, je to neuveriteľne nespravodlivé rozhodnutie Ústavného súdu. A ministerstvo teraz čaká na odôvodnenie, potom bude analyzovať odôvodnenie, predpokladám, dosť dlho. Potom bude rokovať o analýze odôvodnenia so stavovskými organizáciami. Potom sestry povedia, že predsa len by chceli už trošku viac ako plat 400 eur, keď majú vysokoškolské vzdelanie a dve špecializácie, tak trošku predsa len aspoň približne pridať. A vtedy ministerstvo povie: „Haha, pôjdete do práce, lebo bude krízový stav, a zoberieme vám registráciu, a pokuta 3 300 eur a to ešte nedajbože, aby bol niekto ohrozený v nemocnici, lebo hrozí odňatie slobody dva až päť rokov.“ Tak toto je reálna tvár strany SMER v zdravotníctve. Takto oklamali zdravotníkov, dámy a páni. Na záver chcem len povedať, že vyzývam znovu pani ministerku zdravotníctva, aby sa pri riešení problémov slovenského zdravotníctva a pri riešení problémov zdravotníkov, ktorých je naozaj veľa, neskrývala raz za poslancov výboru pre zdravotníctvo, druhýkrát za Ústavný súd, tretíkrát za ministra spravodlivosti, štvrtýkrát pre zmenu za ministra financií, lebo je málo peňazí, ak nejaký Inštitút finančnej politiky robí analýzu o jednej zdravotnej poisťovni, ale aby si s nimi sadla za rokovací stôl a čestne a otvorene s nimi jednala o riešení problémov zdravotníkov a slovenského zdravotníctva. Ďakujem pekne za pozornosť.