Kaník, Ľudovít, poslanec NR SR (2014-11-28):
Ďakujem, pán predseda. Vážené dámy, vážení páni, špeciálne pani Vaľovej vysvetlím, ako to s tým § 120 je a bolo. Chcem povedať k Zákonníku práce najprv pár všeobecných viet, k tejto novele. Veľmi sa stotožňujem s tým, čo už moji predrečníci povedali. Naozaj, v tomto sme absolútne v zhode. Zákonník práce, mnohokrát som to už tu povedal, je veľmi dôležitá a kľúčová norma, ktorá ovplyvňuje podmienky na trhu práce a keď je nastavený zle a reštrikčne, tak oberá o prácu ľudí, pretože sťažuje tvorbu pracovných miest. To je proste základný šlabikár celého tohto systému. Ľavicové videnie, ľavicoví poslanci, ľavicoví politici odmietajú prijať túto tézu, ktorá je naozaj všeobecne platná a stále sa držia už dávno prekonaných myšlienok, ktoré sú len heslami, ale prázdnymi heslami. Heslami, ktoré hovoria zákazmi, príkazmi, reguláciami ochránime zamestnanca. Ale zákazmi, príkazmi, reguláciami, rigidným Zákonníkom práce ochránite zamestnanca pred tým, aby mohol pracovať. Pred tým, aby mal zamestnanie, pred tým, aby mal prácu a zabezpečíte mu istotu nezamestnanosti. To je ten problém, to je ten veľký rozdiel v tom videní. Rigidný Zákonník práce môže skomplikovať v prípade ohrozenia firmy dočasne niekoho pred prepustením, ale vytvorí situáciu, že miesto jedného, dvoch prepustených budú po ťažkom boji prepustení desiati, alebo bude zrušená firma. A čo je hlavné, nijako nepomôže nezamestnaným, o ktorých ide teraz, alebo ktorí by nás mali trápiť, pretože ich máme príliš veľa. Pretože Zákonník práce, ktorý sťažuje zamestnávateľom vytváranie nových pracovných miest tým, že ich obmedzuje miliónom všelijakých príkazov, zákazov, obmedzení, on vlastne núti zamestnávateľov nevytvárať pracovné miesta. A vám sa podaril husársky kúsok za tú dobu, čo ste pri moci. Najprv ste prostredníctvom sprísneného Zákonníka práce, skostnatelého Zákonníka práce vyhnali zamestnancov z riadnych pracovných pozícií do agentúrnych pozícií, pretože život si hľadá cestu, náklady jednoducho firmy majú rámcované a keď sa nezmestia do týchto rámcov, tak zanikajú, alebo nepokračujú vo svojej ďalšej činnosti, tak musia hľadať cestu a vy ste ich vyhnali do agentúrnych pozícií, aby sa zmestili do nákladov. A teraz pokračujete v tom, že idete ďalším zviazaním Zákonníka práce vyhnať zamestnancov aj z agentúrnych pozícií a nahnať ich na čierny alebo sivý trh práce, kde nebudú ani chránení, kde nebudú mať žiadne sociálne zabezpečenie, žiadne dôchodkové zabezpečenie a samozrejme aj verejné financie, nebudú mať z toho žiadne prínosy, len mínusy a rozrastie sa nám čierna ekonomika a práca načierno. To je výsledok vašej politiky, to je výsledok vášho nazerania na veci. Už sa o tom veľakrát hovorilo, takže už to nebudem ani nejako rozvádzať, v tomto sa ťažko porozumieme, to je základný a trvalý rozpor medzi naším nazeraním stredopravicovej strany, ako je SDKÚ – DS a ľavicovej strany, ako je SMER, ale čo by ste naozaj mali akceptovať a pochopiť, je práve to nebezpečie, ktoré prinášate a vytvárate dvoma zmenami, ktoré na tejto schôdzi sa prejednali a jedna bola dnes práve schválená aj s hlasmi našimi napríklad. A to je to, že pri základnej minimálnej mzde, alebo nízkopríjmových zamestnancoch sa, aby vy ste mohli byť pekní a aby ste mohli zdvihnúť minimálnu mzdu, ale už ste pochopili, to je známka toho, že vy viete, že nehovoríme do vetra, ste pochopili, že tým firmám nemôžu sa zvyšovať náklady, pretože keby došlo k zvýšeniu nákladov spojených s rastom odvodov, ktoré s rastom mzdy samozrejme nastupujú, by to ohrozilo pracovné miesta, by to ohrozilo ekonomiku, jej rast, tak ste prišli s tým, že sa vykompenzuje tento rast, prudký rast minimálnej mzdy, ktorý ste presadili znížením odvodov, aby to bolo neutrálne pre túto skupinu zamestnancov. Toto rozhodnutie potvrdzuje to, že rast miezd, ktorý nie je opretý o rast efektívnosti firiem, ale je nariadený, môže naozaj spôsobiť v ekonomike vážne problémy. Vy ste to sami potvrdili tým, že ste toto rozhodnutie a takúto vec prijali. Ale keďže ste zabudli na to, že tu existuje, alebo nechcete vidieť, že tu existuje ten § 120, ktorý naozaj má všetky tie negatívne súvislosti pri raste základnej sadzby minimálnej mzdy, ako povedal môj predrečník kolega Mihál, ženiete hospodárstvo do veľkého nebezpečia, pretože naozaj ohrozujete pracovné miesta práve v tých skupinách s vyššou kvalifikáciou, s väčším stupňom náročnosti práce a hrozia tam vážne problémy, čo, ako bolo poukázané, vo vašich dôvodových správach sa už nachádza. A riešenie je pritom veľmi jednoduché. Naozaj tento paragraf vypustiť zo Zákonníka práce, pretože je naozaj zbytočný a len deklaratórny. Teraz porozprávam pani Vaľovej, pani poslankyni, ako to teda s tým paragrafom bolo. Ten paragraf je tam veľmi dávno. A veľmi dobre si pamätám, že vždy je predmetom sporu medzi pravicovým videním sveta a ľavicovo odborárskym videním sveta. Keď som bol minister práce, sociálnych vecí a rodiny a zásadne som novelizoval Zákonník práce, tak toto bol jeden z najkritickejších bodov pri vyjednávaní o tejto novele. Pripomínam, že ja som jediný minister, ktorému sa podarilo, jediný pravicový minister, ktorému sa podarilo priniesť zásadnú reformu Zákonníka práce a dohodnúť sa na ňu aj s odborármi, že ešte na tripartite, vtedajšej, aj zástupcovia odborov súhlasili s tým návrhom Zákonníka práce. A jeden z posledných bodov, kde bola nedohoda, bol práve tento paragraf, kde vtedy neboli len stupne náročnosti práce, ako je tomu dnes, ale tie stupne boli previazané aj s výškou vzdelania. To znamená, že to bolo spojené, že základné vzdelanie, nízka náročnosť práce, vyššia náročnosť práce, stredoškolské vzdelanie a vysokoškolské vzdelanie. To znamená, že keby to platilo tak, ako to bolo vtedy, tak by stačilo, aby človek mal stredoškolské vzdelanie a aj v prípade, že by zametal a robil len úplne tú najprimitívnejšiu prácu, by musel mať nie základnú minimálnu mzdu, ale tú koeficientom posunutú na vyššiu úroveň. A ten kompromis, ktorý sa už nedal posunúť ďalej, keď sme chceli dôjsť k nejakej dohode, bol ten, že na môj návrh sa vypustili, aspoň tá väzba na vzdelanie a zostalo len opis náročnosti práce ako kompromis, ktorý sme nevedeli dosiahnuť väčší z nášho pohľadu a samozrejme kompromis znamená, že je to, že nikto nie je úplne spokojný. A v takejto podobe odvtedy ten paragraf tam je. Ale on je samozrejme zlý a vždy to budem hovoriť, ale vždy je to taká, taká posvätná krava pre odborárov a pre ľavicových politikov, od kosti ľavicových, ktorí nevnímajú reálnu ekonomiku, ale len heslá, ktoré sú a preto tam stále je a nikdy sa ho nepodarilo odstrániť, ale teraz, keď sa to spája s tým radikálnym zvyšovaním základnej sadzby minimálnej mzdy, sa stáva veľmi nebezpečným. Takže naozaj to, čo by spravilo to, čo sme odhlasovali, zníženie odvodov pre nízkopríjmových zamestnancov, dobrým krokom, aj keď na to, samozrejme, tí nezamestnaní z toho nezískajú nič, zamestnávatelia nezískajú nič, pracovných miest sa nebude tvoriť viac, pretože náklady zostávajú rovnaké, takže získavajú viac len nízkopríjmoví zamestnanci, čo je určite dobré, ale nedostatočné, pretože mohlo to byť tak, že každý by získal na tom a podporili by sme tvorbu nových pracovných miest, čo sa nestalo, ale zároveň treba odstrániť to nebezpečie, ktoré tým vzniká. Takže ja, keďže sme nie úplne zladení s kolegami niekedy, tak isto prichádzam s pozmeňovacím návrhom, ktorý je orientovaný na odstránenie tohto paragrafu zo zákona a dovolím si ho teda prečítať. Tento pozmeňujúci návrh je jednoduchší, ako predniesol kolega Mihál, ale je to druhý výstrel na ten istý terč. A znie: V čl. I sa vkladá nový bod 17, ktorý znie: „§ 120 sa vypúšťa.“ Nasledujúce body sa prečíslujú. Bod 2. V čl. I sa vkladá nový bod 20, ktorý znie: „20. Príloha 1 Charakteristiky stupňov náročnosti pracovných miest sa vypúšťajú.“. Odôvodnenie. Zámerom uvedeného pozmeňujúceho návrhu je reagovať na existenciu minimálnych mzdových nárokov, ktorá vzhľadom už na zákonom ustanovenú jednotnú sumu minimálnej mzdy je neopodstatnená, ako aj na nedávne nárazové zvýšenie sumy minimálnej mzdy. Keďže pri násobku sumy minimálnej mzdy vzhľadom na stupne náročnosti práce podľa ustanovenia o minimálnych mzdových nárokoch v súvislosti so zvýšením sumy minimálnej mzdy nevzniká kompenzácia v podobe zníženia odvodového zaťaženia, navrhujeme zrušenie týchto minimálnych mzdových nárokov. V opačnom prípade hrozí nebezpečie neúmerného zvyšovania nákladov zamestnávania pre zamestnávateľa a tým súvisiaca hrozba rušenia pracovných miest a následného prepúšťania. Dôvodným argumentom ich zrušenia je tiež skutočnosť, že v praxi sa tieto nevyužívajú takmer vôbec. Ochrana zamestnanca je postačujúca cez inštitút zákonom stanovenej minimálnej mzdy. Zároveň sa v súvislosti so zrušením minimálnych mzdových nárokov navrhuje tiež zrušenie prílohy č. 1 Zákonníka práce, ktorá ustanovuje stupne náročnosti pracovných miest a vzťahuje sa len na dané ustanovenie. Toľko formálne odôvodnenie a ešte jednu, jednu poznámku k tomu by som dal, aby som nezabudol. Ten zákon, ten paragraf aj dnes by spôsobil omnoho väčšie problémy, ako reálne spôsobuje, keby bol dodržiavaný. A len vďaka tomu, že je ignorovaný ako zo strany zamestnávateľov, tak aj zo strany inšpektorátov bezpečnosti práce, sa nám tu nerúca ekonomika a nedochádza k väčšiemu zániku pracovných miest. Je to naozaj karikatúra legislatívy a negatívna kuriozita, že tento paragraf síce roky rokúce v zákone je a len vďaka jeho nedodržiavaniu a ignorovaniu toho, že sa nedodržiava, nespôsobuje problémy. Akonáhle by sa začalo dôsledne požadovať dodržiavanie tohto paragrafu a to ešte predtým, ako ste vy prišli s tým nárazovým zvýšením minimálnej mzdy, by spôsobil velikánske problémy a prišla by krajina o stovky pracovných miest a nie málo platených, nie v tých základných pozíciách, ale v tých lepšie platených pozíciách. Takže, vážené dámy, vážení páni, nespôsobme takýto kolaps alebo takéto ohrozenie pracovných miest a pristúpte na to, že túto, toto ustanovenie treba zrušiť. Prichádzame ešte s jedným pozmeňujúcim návrhom, ale o tom bude hovoriť kolega Jurzyca, ktorý by posunul zasa vnímanie minimálnej mzdy na modernejšiu úroveň a to je zavedenie regionálnych úrovní minimálnej mzdy. Ale o tom bude hovoriť po ústnom prihlásení kolega Jurzyca. A keďže som posledný prihlásený do písomnej rozpravy, je tu jedna faktická poznámka, tak až sa nestihne vrátiť, budem sa musieť prihlásiť znova ja. (Povedané so smiechom.)