Valášek, Tomáš, poslanec NR SR (2021-10-22):
Vďaka, pán predsedajúci, a ospravedlňujem sa, ak moje ďalšie slová vyznejú ako trochu déja vu, tak trochu omylom sme sa už do tejto rozpravy pustili pred pár minútami, za čo som čiastočne zodpovedný aj ja. Ospravedlňujem sa. Ale dovoľte mi predložiť, ako už spomenul pán predsedajúci, návrh na vydanie zákona, ktorým sa mení a dopĺňa zákon 461/2003 Z. z. o sociálnom poistení a dopĺňa a mení zákon č. 328/2002 Z. z. o sociálnom zabezpečení policajtov a vojakov a o zmene a doplnení niektorých zákonov v znení neskorších predpisov. Cieľom predkladaného zákona je zrušiť znevýhodnenie žien matiek, ktoré porodia druhé, resp. ďalšie dieťa skôr, ako to staršie dieťa dosiahne vek troch rokov, a zároveň počas čerpania rodičovskej dovolenky majú príjem z kratšieho pracovného úväzku u svojho zamestnávateľa. A teraz už skúsim vysvetliť ľudsky a normálne, ako som začal omylom pred pár minútami. Je úplne bežné, že žena, takto, začnem momentom otehotnenia. Pokiaľ žena, ktorá má plný pracovný úväzok, otehotnie a rozhodne sa odísť, samozrejme, tým pádom využiť výhody materskej dovolenky, výška materského je odvodená od tej poslednej mzdy, tej, ktorú dostávala pred nastúpením na materskú. Ak sa počas tehotenstva rozhodne alebo už počas materskej rozhodne, že chce robiť na čiastočný úväzok či pre toho istého zamestnávateľa, pre ktorého robila predtým, alebo pre iného zamestnávateľa, lebo nechce stratiť kontakt s tým zamestnaním alebo s tým zamestnávateľom, zamestnávateľ ju logicky chce, inak by nemala šancu nadviazať s ním nejaký čiastočný pracovný úväzok, tak sa veľmi často žena dohodne na nejakom menšom pracovnom úväzku. Ak následne otehotnie, ešte pre tým, než dočerpá materskú dovolenku, tak sa jej ďalšia materská odvedie nie od toho pôvodného vysokého platu, ktorý mala pred tým, než nastúpila na prvú materskú, ale výška toho materského sa vlastne odvedie potom v tomto prípade od tej brigády, od toho čiastočného úväzku, ktorý mala dohodnutý počas prvého tehotenstva alebo počas prvého materského. V praxi to znamená, že výmenou za to, že tá žena sa, aj chcela pomôcť tomu zamestnávateľovi, aj chcela mať nejaký menší príjem ešte počas prvého tehotenstva, vlastne príde pri druhom tehotenstve o veľkú časť svojho materského, lebo opäť nebude už odvedené (odvodené, pozn. red.) od toho pôvodného platu, ktorý mala pred prvým tehotenstvom, ale bude odvodené od to oveľa nižšieho čiastočného pracovného úväzku, ktorý má alebo na ktorom sa dohodla počas, počas tehotenstva či počas materskej dovolenky. Myslíme si, že je to zákon, ktorý neslúži doslova nikomu. V praxi sa stáva to, že kopa žien, opäť ktoré majú záujem ostať nejakým spôsobom v kontakte s tým zamestnávateľom, aby proste nestratili kontakt s tou meniacou sa povahou tej práce, zamestnávatelia ich chcú, tieto ženy sa často rozhodnú neurobiť tak, pretože tá daň, čo za to zaplatia, de facto je, že pri ďalšom tehotenstve prídu o veľkú časť materského, potrestajú samy seba za to, že boli ochotné pracovať, a potrestajú de facto zamestnávateľa tým, že sa rozhodnú radšej sa celej tejto šarapaty vyhnúť a do toho pracovného, čiastočného pracovného záväzku, alebo úväzku, pardon, vôbec nejdú. Myslím si, že ako krajina, ktorej by malo záležať, už len keď nič iného, tak z fiškálnych príčin, na čo najväčšej zamestnanosti, obzvlášť medzi ženami. A teraz poviem aj ako možno progresívec a liberál, ako krajina, ktorej by malo záležať na tom, aby aj ženy nestratili kontakt s tým zamestnaním, aby neboli znevýhodnené za to, že iba ony môžu byť matky, aby sme aj ich udržali v tom pracovnom cykle čo najaktívnejšie, čo môžme, tak myslím si, že ako krajina s týmito prioritami, s týmito princípami na mysli by sme mali zmeniť tento nešťastný princíp reťazových materských. Mali by sme prestať trestať ženy za to, že nechcú nič viac, nič menej, len počas tej materskej čiastočne pracovať, pomáhať tomu zamestnávateľovi, nestratiť úplne kontakt s tým svojím zamestnaním. A, samozrejme, zhodneme sa tu, myslím, či ľavé krídlo, či pravé krídlo, na tom, že chcem dať ženám dôvod mať viac detí a nie ich trestať, samozrejme, finančne za to, že popri tehotenstve sa snažia aj nejakým spôsobom naďalej ostať v tom pracovnom cykle. To, čo robí náš návrh zákona, tým aj končím, je to veľmi jednoduché. V podstate by v praxi znamenal, zmenil to, že by sa výška každého ďalšieho materského, aj keď by bola, aj keby bolo viacero po sebe, vlastne odvíjala od toho predošlého, čiže by sa začalo v konečnom dôsledku tým prvým, čiže tým plným úväzkom, ktorý tá žena mala pred nástupom na prvú materskú. Podotýkam, nemáme presne kvantifikované, koľko žien by takýmto spôsobom bolo, teda koľko žien by sa to týkalo. Podotýkam, že nie je vôbec nezvyčajné, že žena sa rozhodne ešte počas prvej materskej, počas tých troch rokov, ktoré plynú, mať ďalšie dieťa. Je úplne normálne, dokonca by som povedal, že, dokonca by som povedal, že, že je dnes štandard viac ako nie, že sa snažia mať tie deti už v rozpätí troch rokov, čiže nejde vôbec o nejaké nezvyčajné okrajové prípady, bavíme sa o relatívne bežnom štandardnom prípade. Toľko všetko za mňa, pán predsedajúci, na ďalšie otázky odpoviem v prípade záujmu.