S. Kubánek, poslanec: (2007-05-09):
Všetci určite chceme, aby zákony boli v prospech občanov, aby pomáhali riešiť ich rôzne problémy, ťažkosti, a nie naopak. Žiaľ, terajšia situácia v spomínanej oblasti je taká, že nie vždy a všade sa táto úloha plní tak, aby nám zákon zbytočne nestrpčoval život a nesťažoval prácu pri riešení oprávnených žiadostí a nárokov. V tejto súvislosti chcem upriamiť vašu pozornosť nielen na problematiku krajských úradov, ale aj na oblasť prijatých reforiem. Reforma verejnej správy a z nej vyplývajúce zákony mali čo najdôslednejšie zabezpečovať spomínané zásady. Netreba osobitne zdôrazňovať, že zákon mal byť jednoznačný, zrozumiteľný, potrebný a najmä užitočný. Uplynulé obdobie však ukázalo, že reformy v oblasti verejnej správy a samosprávy napriek vynaloženému úsiliu a dobrej viere nepriniesli očakávaný výsledok. Dlhodobé a neraz rozporuplné teoretické prípravy a rôzne reformné sľuby o približovaní štátnej správy a samosprávy čo najbližšie k občanovi sú ešte aj dnes dosť vzdialené každodennej realite na mnohých úradoch. Deklarovaná reforma zatiaľ nesplnila jeden z jej viacerých základných cieľov, a to zefektívniť a zlacniť výkon verejnej správy. Na Slovensku máme po reforme väčší počet úradníkov. Je ich viac ako pred ňou. Žiaľ, pribudli aj takí, ktorí nemajú čo robiť. Na jednotlivých krajských úradoch je zamestnaných v priemere 135 ľudí. Pracovná náplň je pre niektorých doslova problémom, a preto si hľadajú činnosť, aby na úkor občana obhajovali svoju potrebnosť a dôležitosť. Mnohé po zrušení krajských úradov prejdú na obvodné úrady a ministerstvá. Krajské úrady v rámci svojich kompetencií doslova požadujú od samosprávy rôzne informácie. Na základe zákona má samosprávny kraj v rámci svojej samosprávnej pôsobnosti poskytovať krajskému úradu podklady potrebné na vypracovanie analýzy kraja, podklady na vypracovanie plánov ochrany obyvateľstva z hľadiska možných mimoriadnych udalostí. Samosprávny kraj spolupracuje s orgánmi štátnej správy s obcami pri plánovaní a zabezpečovaní evakuácie na svojom území a utvára podmienky pri evakuácii na súčinnosť medzi samosprávnym krajom. Ďalej poskytuje krajskému úradu údaje o zariadeniach civilnej ochrany a spolupracuje s orgánmi štátnej správy a obcami pri plánovaní a riešení ukrytia obyvateľstva. Spolupracuje s orgánmi štátnej správy najmä na príprave na civilnú ochranu a podieľa sa na preventívno-výchovnej a propagačnej činnosti v civilnej ochrane. Samosprávny kraj uhrádza výdavky spojené s preventívno-výchovnou a propagačnou činnosťou z vlastných zdrojov. Otázkou ostáva, či tieto úlohy nemal plniť s početným aparátom krajský úrad. Byrokracia pretrváva a zvyšuje sa počet nespokojných občanov, ktorí od terajšej vlády celkom oprávnene očakávajú potrebné zmeny. Je zarmucujúce, že bývalá vládna garnitúra nechcela pristúpiť k analýze a prehodnoteniu účinnosti pôsobenia reformných zákonov. Škoda, že nerešpektovala ani pripomienky a návrhy skúsených odborníkov. Aj preto s terajším stavom nemôžeme byť spokojní. Neriešením problémov, ktoré spôsobili niektoré nedokonalé reformné kroky, bývalá vláda negatívne prispela aj k pretrvávajúcemu a rozporuplnému hodnoteniu postavenia a právomoci vyšších územných celkov. Jej chybou bolo, že pred vznikom vyšších územných celkov podcenila celú informačnú kampaň. Nevysvetlila, načo sú potrebné vyššie územné celky, ako sa zmenia vzájomné väzby medzi orgánmi verejnej správy a samosprávy a ako sa zmenia kompetencie a o čom kto bude rozhodovať a v plnom rozsahu aj niesť zodpovednosť, aby to všetko malo zmysel pre upevňovanie demokracie v našej spoločnosti. Preto aj dnes pretrváva nedôvera v existujúci systém, v ktorom zaznamenávame rôznu duplicitu v činnosti krajských úradov a vyšších územných celkov. Podobne je to aj v iných oblastiach. Jeden príklad za mnohé, aj keď sa netýka predloženého návrhu, je predsa len veľmi aktuálny. Ide o krajské školské úrady. Veľa byrokracie sa prejavuje napríklad v tom, že samosprávny kraj, ale aj krajský školský úrad predkladajú ministerstvu školstva rôzne informácie štatistického charakteru. Samosprávny kraj sa pritom stáva len akýmsi poštárom medzi organizáciami v zriaďovateľskej pôsobnosti a štátnym orgánom. Taktiež pri určovaní výkonov pre prijímacie konanie do prvého ročníka stredných škôl samosprávny kraj ako zriaďovateľ je povinný tieto výkony odsúhlasiť s krajským školským úradom. Pri akejkoľvek zmene... (Ruch v sále.)