B. Bugár, podpredseda NR SR: (2001-10-18):
L. Orosz, poslanec: Ďakujem pekne, pán podpredseda. Vážené kolegyne, kolegovia, na úvod chcem povedať, že z vecného hľadiska chcem vyjadriť súhlas so zámerom, ktorý sledujú navrhovatelia predložením tohto návrhu zákona. Skutočne právna úprava použitia informačno-technických prostriedkov v činnosti Slovenskej informačnej služby, Vojenského spravodajstva, Policajného zboru, Železničnej polície, colných orgánov či Zboru väzenskej a justičnej správy nie je u nás dostatočne upravená a myslím si, že je aj dostatok argumentov na to, aby sme tvrdili, že nie je ani v súlade s Ústavou Slovenskej republiky. V súlade s Ústavou Slovenskej republiky musia mať právne normy určujúce vecnú a miestnu príslušnosť sudcu, ktorý bude oprávnený rozhodovať o povolení použiť informačno-technické prostriedky, právnu silu zákona. Podľa súčasného stavu to tak nie je, keďže sa v praxi na tieto otázky účelovo aplikuje vyhláška číslo 66/1992 Zb. o spravovacom poriadku pre okresné a krajské súdy a ako vieme, to je právny predpis nižšej právnej sily. Pán navrhovateľ o tom vo svojom vystúpení hovoril. V článku 13 ústavy sa zároveň vyslovuje požiadavka, že medze základných práv a slobôd musia byť upravené tiež na úrovni zákona. Keďže použitie informačno-technických prostriedkov je nesporne zása-hom, ktoré obmedzuje právo na súkromie, je nesporné, že medze týchto zásahov musia byť veľmi podrobne upravené na úrovni zákona. Ani tejto požiadavke platná právna úprava nevyhovuje. Práve z týchto dôvodov vyjadrujem súhlas s účelom, ktorý navrhovatelia sledujú. Určite by sa dalo polemizovať z vecného hľadiska s kontrolným mechanizmom, ktorý navrhovatelia vkladajú do svojho zákona. Ja sa necítim odborníkom na oblasť tajných služieb, ani otázok použitia informačno-technických prostriedkov, to pán navrhovateľ sa rozhodne viac v tejto oblasti pohyboval, ale úprimne pochybujem, že práve taký mechanizmus, ktorý pán navrhovateľ navrhuje vo svojom návrhu, sa niekde vo svete uplatňuje a tobôž, že je efektívny. Myslím si, že skôr naopak. Tým vôbec nechcem povedať, že som proti posilňovaniu kontrolných právomocí parlamentu vo vzťahu k mocenským zložkám exekutívy a už tobôž nie proti prvkom verejnej kontroly. Mňa ale netrápi vecná stránka návrhu, o týchto veciach by sa dalo prirodzene diskutovať v rámci druhého čítania. Mňa trápi formálna stránka predloženého návrhu zákona. Žiaľ, musím konštatovať obdobne ako vláda Slovenskej republiky, že ide o návrh zákona, ktorý je predložený v rozpore s legislatívnymi pravidlami a nielen s Legislatívnymi pravidlami vlády, ale s Legislatívnymi pravid-lami Národnej rady Slovenskej republiky, ktoré sú publikované v Zbierke zákonov a sú všeobecne záväzné, treba si pozrieť článok 4, článok 11 Legislatívnych pravidiel alebo, povedzme, bod 21 legislatívnotechnických pokynov, ktoré sú prílohou Legislatívnych pravidiel Národnej rady Slovenskej republiky. Tento návrh je predložený aj v rozpore s doterajšou legislatívnou praxou. Ak si tento návrh totiž otvoríme, tak prídeme na to, že nejde o zákon o ochrane súkromia a o príslušnosti súdov pri použití informačno-technických prostriedkov, ale o novelu šiestich zákonov, v ktorých, ak sa nemýlim, navrhovatelia zrkadlovo riešia problematiku, ktorá má byť predmetom ich návrhu, vrátane kontrolných mechanizmov, vrátane garancií a tak ďalej. K vecnej stránke som sa vyjadril, nechcem to opakovať. V zásade ale platí, že návrh zákona v zmysle jeho názvu je vlastne prázdnou množinou a jeho obsah vytvára novela šiestich zákonov, ktoré sú v nej obsiahnuté. Z tohto hľadiska treba dať za pravdu vláde Slovenskej republiky, ktorá hovorí, že chce riešiť túto problematiku v dvoch zákonoch. Kolegovia to chcú riešiť v 6 zákonoch. Takže to je zásadný rozdiel a ja z tohto hľadiska nie celkom dobre rozumiem argumentácii, ktorú pán predkladateľ použil pri tom, keď  kritizoval vládne stanovisko. V súvislosti s formálnou stránkou návrhu zákona si neodpustím poznámku vo vzťahu k jednému z navrhovateľov tohto návrhu zákona k pánu Ferkovi Mikloškovi, aj keď tu nie je, vo vzťahu k jeho včerajšiemu vystúpeniu, keď pri novele zákona o rokovacom poriadku vplýval na členov poslaneckého klubu KDH, aby nepodporili tento návrh, len zato, že tam bola jedna pasáž, ktorá bola kontroverzná a možno aj zato, že to predkladal pán poslanec Palacka, ktorý reprezentuje poslanecký klub, ktorý je politickým protivníkom KDH v poslednom čase. V tomto návrhu zákona totiž boli niektoré zaujímavé pasáže a bolo tam aj riešenie situácie, ktorá nastala práve predložením tohto návrhu zákona. Ak nechceme porušiť zákon, v podstate máme dnes jedinú možnosť rozhodnúť podľa § 73 ods. 3 písm. a),  myslím, zákona o rokovacom poriadku Národnej rady tým, že vrátime návrh zákona na dopracovanie, aby bol predložený v súlade s Legislatívnymi pravidlami. Myslím si, že pán spravodajca sa veľmi elegantne vyhol tej klasickej formulácii, že návrh je predložený v súlade s Legislatívnymi pravidlami. Naozaj nie je predložený v súlade s Legislatívnymi pravidlami a z tohto hľadiska je mi ľúto, ale z týchto dôvodov zrejme nie je možné rozhodnúť inak, ako navrhujem. Ďakujem pekne za pozornosť.