Hlina, Alojz, poslanec NR SR (2013-09-06):
Vážený pán predsedajúci, vážený pán minister, vážení kolegovia, kolegyne, na úvod mi dovoľte povedať takú vec, povedzme si pravdu, aký je volič, taký je politik, aký je politik, taký je volič, či to platí aj naopak. Ale sme odrazom spoločnosti. Čiže tak nejako sa asi spoločnosť vyvíja. A ešte na to, aby to takto dopadlo, ako to je teraz, potrebujeme zákon. A cez ten zákon sa niektoré nuansy dajú vycizelovať. (Hlasy v sále.) Pán minister, nič v zlom, keď chcete na mňa reagovať, tak mi dovoľte na vás reagovať, tak vystúpte v rozprave. Vy ste ma v predchádzajúcom bode okrem iného oslovili, že klamem. To je zase na úrovni nejakého konštatovania, čo tu nejaký iný génius spomína. Takže keď klamem, tak dobre. Prosím vás, odznela informácia v jedných novinách. Ale vy neveríte novinám, ktoré nie sú vaše. (Reakcia navrhovateľa.) Dohovorím to. Prosím vás, vy ste ma oslovili, pán minister, že som klamal. Neveríte Majskému, ktorý potvrdil, že má maják. Ale, prosím vás, hovorkyňa Prezídia Policajného zboru potvrdila, že má maják to vozidlo. Tak kto klame? Ja klamem alebo klame hovorkyňa Prezídia Policajného zboru? Tak ju vyhoďte za to, že klame. Prosím vás, keď už hovorkyňa nehovorí pravdu, tak kto tu hovorí pravdu, pán minister? A teraz budem mimoriadne zvedavý, ak sa potvrdí informácia, že Majský má maják, ospravedlníte sa mi potom? Alebo budete taký génius ako ten váš... (Reakcia navrhovateľa.) Ináč, zbudili ste tigra. Ste sa včera ho zastali, nevie sa vám odvďačiť. Reaguje ako splašený. Je to úplne úbohé, smiešne. Prosím vás pekne, k zákonu. (Reakcia navrhovateľa.) Pán kolega, prosím vás pekne, ja budem zvedavý, či vy ste chlap, či sa mi ospravedlníte? Vy ste tu tvrdili, že som klamal. Neviem, či ste nepovedali, že som klamár. (Reakcia navrhovateľa.) No vidíte, je to krásne, v priamom prenose. K vášmu zákonu, pán minister, dovoľte uviesť teda okrem iného, tých výhrad je viac, ja sa pri dvoch z nich pristavím. Uvedomujeme si, že to je naozaj dôležitý zákon, lebo cez tento zákon sa vykreuje toto. Aj ja som sa vykreoval cez tento zákon. Ja viem, že niekomu to vadí. Je možný prípad, keď ma zbavíte mandátu, tak možno je to jedna z možností. Čo budem namietať veľmi silne okrem iného? Ale toto vám chcem dať, naozaj aby ste to zvážili, lebo je to na hrane. A ja vám poviem informácie, o ktorých ja si budem v dobrej viere myslieť, že ste o nich nevedeli. A ja vám ich poviem. Čiže neskôr po mesiaci nebudete môcť povedať, že ste o nich nevedeli. Dobre? A budeme čakať na reakciu. Pán kolega Lipšic veľmi dobre povedal to, čo povedal, naozaj, ale ja som bol ešte v tej soft verzii, lebo pán Lipšic hovoril, že existuje nejaká hard verzia, ktorá hovorí, že okrsková komisia je zložená iba z tých, ktorí tam už raz boli. Čiže teraz som v pomykove, či existuje skutočne to, čo hovoril pán Lipšic, hard verzia alebo to je to, čo sa tvrdilo, že je možné nominovať tých členov do okrskovej komisie, že nedostanú peniaze. Nuž, vážení, či je to tak alebo onak, pán minister, a budem ja zmierlivý, ja verím, že možno existuje v nejakom ustanovení, že ten, kto kandiduje za niekoho, kto predtým nedostal 3 %, prejde nejakým očistným rituálom, nejakým rituálnym tancom pred starostom a nejakým vyhlásením, že sa modlí trikrát do týždňa, a pustíte ho do okrskovej komisie, ale stále tam ostáva. (Ruch v sále.) Je piatok, všetci sa rozlúčte. Ináč, mimochodom, to je čaro, fakt, koľko dôležitých zákonov sa prejednáva v piatok poobede. (Reakcia navrhovateľa.) Nuž ale však dobre, však v poriadku, tak nech sa rozlúčia, ja počkám a však hovorím ďalej. Čiže účastník, ktorý kandiduje za niekoho, kto nebol tam, kde boli všetci, a nemal tie 3 %, prejde teda tým očistným rituálom, ktorý vy tam niekde ustanovujete, údajne, som zvedavý, čo na to poviete. A je tam. A to je to, o čom chcem ja rozprávať. Čiže aj keby existovala soft verzia, že môže nominovať, prečo je to nefér? Je to nefér. Keď sedí niekde ja neviem koľko, osem niekde desať, niekde dvanásť ľudí, z ktorých osem platí štát cez obec a tí dvaja tam sedia ako piate koleso pri voze, a teda o nich ani nevedia, kto z nich platí, možno nám pošlú z tej strany peniaze, za ktorých tu sme. No to je finančné vyjadrenie, ktoré je, mimochodom, veľmi dôležité. Pri 6 900 okrskároch, pán minister, ja vám garantujem, že z presvedčenia ani za tak veľkú stranu, ako je SMER, tam nesedí možno sto. Čiže všetci tam sedia za tých. Ja neviem, koľko dávajú. (Reakcia navrhovateľa.) Pán minister, za koľko peňazí... (Reakcia navrhovateľa.) Nie, neabsolvovali. Čiže je tam tá motivácia alebo to, že tam nejaká odmena koniec koncov tým ľuďom za to prislúcha. Však nie je tiež ľahký chlebíček tam celý deň sedieť. Takže im za to prislúcha. Čiže tá motivácia je aj kvôli tomu, že sú tam tie peniaze. A teraz vy urobíte čo? Niekto povie, že je nízka, mali by ste mať srdce, hej. Čiže už keď takí presvedčení socialisti, si dovolím pochybovať, či majú to veľké srdce, že tam sedia, aby sedeli za euro, pýtam sa. Tak nečakajte to od niekoho, kto teda to kreuje nanovo. Alebo viete, iné chcem povedať. Na inom to chcem položiť, pán minister. A to je to, čo som hovoril, keď už to budete vedieť. Existuje taký večný spor. Ono sa tu zvykne hovoriť o plominovcoch, lebo to sú ľudia, kde je genotyp a fenotyp, a sú názory, ktoré hovoria, že genotyp je pomaly absolútny. A sú zmierlivejší. A proste tá diskusia sa berie. Čiže to znamená, zjednoduším to. Čiže keď sa narodíte do zlatej kolísky, tak to máte vybavené. A keď sa narodíte do chatrče, tak kríž nad vami stačí urobiť. Tam, ináč, mimochodom, vznikajú aj všelijaké rasistické teórie a neviem čo, že posilňujete to vedomie toho, že genotyp je absolútny. A keď nie ste plominovec, tak čo urobíte? Rovnosť šancí. Nič lepšie doteraz nikto nevymyslel, že ste férový v tom. Áno, však koniec koncov ten, kto sa narodil do zlatej kolísky, za to nemôže, že sa tam narodil. Je to tak aj u toho z tej chatrče. Ale slušné spoločnosti sa snažia vytvoriť rovnaké šance, slušné. Však sú tam všelijaké spoločnosti, áno, riadené všelikým, ale slušné spoločnosti povedia: „Dobre, aspoň vám tú štartovačku dáme rovnakú. Keď vás pošleme bežať stovku, nech sa páči, tu je stovka odtiaľto až potiaľ, nie pre vás, tu ešte päť metrov dozadu.“ A to je presne to. Pán minister, keby ste chceli to nejakým spôsobom riešiť a hovoriť pritom o zneužívaní, ak by som vám mohol doporučiť, tak malo by to čiastočnú logiku, že pokiaľ ide o strany, ktoré sa opakovane zúčastnili volieb a nezískali 3 %, to znamená, potom by sme mohli hovoriť, že, áno, je tam nejaká strana, ktorá furt chodí kandidovať a neviem čo hore-dole, ktorej musíme platiť, ale, ináč, mimochodom, skladá kauciu. Ale tým, čo tam idú prvýkrát a ešte nemali tú možnosť, to znamená, im poskytnete to, čo im v slušnej spoločnosti poskytujú, to znamená rovnosť šancí. Keď tam ide, nezíska to v ďalších voľbách, tak, viete, je tam to riziko, tak vtedy by ste možno mohli to aplikovať. Ale ja s tým by som nesúhlasil, hej. Ale vy keby ste sa chceli argumentačne ustáť, čo keby tento parlament si pýtal argumentáciu, načo je tu komu argumentácia? Prosím vás, koho tu zaujíma nejaká argumentácia? Tu stačí povedať, že ste to a to a hotovo. Nikto to nevyvráti, keď, tak sa nedá reagovať, potom nás tu okríknu. Takže môžem len apelovať na to, že vám to teraz hovorím. A apelujem na to, že sú slušné krajiny, ktoré zabezpečia rovnosť šancí, aspoň. Toto je exemplárny prípad. A ešte doplním jednu vec z takého praktického hľadiska. Prosím vás pekne, ja priznám sa, neviem koľko sa platí tým okrskárom, ale však niečo sa im platí, hej. A teraz si predstavte tú situáciu pre nejakú stranu, ktorá vznikne. A teraz v Michalovciach v treťom okrsku potrebuje nejakého nominanta a teraz im zavolajú: „Choďte, prosím vás, tam, my vám potom z Bratislavy pošleme peniaze.“ Nič v zlom, hej, to hovorím praktickú vec. Tí ľudia si povedia, ja neviem predsa len pre nich je dôveryhodnejšie, že keď pôjdu do tej okrskovej, tak tie peniaze prídu od starostu. Predsa len je to také lokálne a neviem čo, to tam poznajú. Čiže je tam veľký, silný princíp takej určitej nedôvery. (Reakcia navrhovateľa.) Aj vy by ste s tým mali problém, čo ako nech ste veľká a silná strana. A to, že by mali s tým nejaké no iné strany problém, tak vám to garantujem. A otázka teda znie: Vedeli ste o tom a napriek tomu ste to urobili? Alebo ste o tom nevedeli. Keď ste o tom nevedeli, tak som vám to teraz povedal. Čiže, pán minister, po tomto povedanom je to už len na nejakom vnútornom nastavení a morálnom rozmere, ako to chcem alebo že idem v tom, čo tu niekto si nieže podsúva, ale tak sa snaží identifikovať, uchopenie moci nejakým takým absolútnejším spôsobom, aj s použitím zákona, alebo je to fakt vôľa, ako ju deklarujete, ušetriť. Keby ste chceli ušetriť, nič v zlom, možno by stálo za to, že zvýšite tam kauciu. V konečnom dôsledku by si to tie neúspešné strany v zásade zaplatili, hej, keby som to tak zjednodušene povedal. A tiež aj otázka stojí, či tých 1,5 mil. eur, z tohto pohľadu vytvoríte úplne jasne a logicky nerovnosť šancí, je to šetrenie, ktoré je najnevyhnutnejšie, hej. Kde inde ako tu v tomto budete apelovať, ako sme im to dali, 1,5 mil. je doma, viete. Pri tom všetkom, čo sa tu deje, sa 1,5 mil. stratí. No, pán minister... (Reakcia navrhovateľa.) Všeobecne. A ešte mi dovoľte jednu vec povedať. A myslím si, že ju treba povedať. Pravdou je, že systém parlamentnej demokracie nie je bohviečo, ale ako tak funguje. Funguje systémom získavania moci prostredníctvom politických strán vo voľbách. Boli aj iné techniky, ale toto je parlament vo voľbách a politické strany. Potom sa hovorí, čo je politická strana. Pravdou je, že sme to dopracovali tam, kde sme to dopracovali. Avšak pokiaľ ideme to meniť, že u nás sa moc získava, zatiaľ, chvalabohu, ešte stále vo voľbách, ale už nie parlamentnými stranami, ale nejakými spolkami, tak to uveďme korektne do zákona. Tomu by so bol rád. Ja nevylučujem, že je možné, že ľudia budú chcieť voliť nejaký elitný spolok, uzavretý, s uzavretou štruktúrou, možno aj rodinného typu. Nevylučujem to, že to budú chcieť, ale treba to korektne uviesť do zákona, že to umožňuje sa. Viete, netvárme sa, že u nás získavame moc prostredníctvom politických, do ktorých niekto môže vstúpiť, má v nich právo voliť a byť volený, to sú politické strany. Keď to nechceme, zisťujeme toto. Ono by to fakt fungovalo. Koniec koncov by sme tu videli koľko elitárskych spolkov by sa nám sem pod rúškom neviem čoho zrazu dostalo. Čiže na to chcem upozorniť, že to by sme tiež mali nejakým spôsobom definovať. Ak by sme hľadali techniku, v čom si ja myslím, že by to mohlo stáť za to, ak niekto chce kandidovať, hovorím o § 47, ktorý hovorí o kandidátnych listinách, tak dávam na zváženie tú skutočnosť, uviesť, že politická strana odovzdáva kandidátku so 150 menami, respektíve s toľkými menami, koľko má členov. Viete, aspoň k tomu sa dopracujme, že ak má niekto štyroch členov... (Reakcia navrhovateľa.) To nie je, pozor, aby sme sa rozumeli, lebo pokiaľ vychádzame z premisy, že sme parlamentná demokracia... (Reakcia navrhovateľa.) Pán kolega... (Prerušenie vystúpenia predsedajúcim.)