B. Bugár, podpredseda NR SR: (2003-04-09):
V. Tkáč, poslanec: Chcem v tejto súvislosti uviesť, že za každým promile vyjednávajúcich bossov, to hovorím láskavo, nie pejoratívne, vo svete, kde takýto model tarifného vyjednávania či kolektívneho vyjednávania je, existuje doslova a do písmena až vedecký výskum. Dobre zaplatení univerzitní ekonomickí profesori alebo inštitúcie pripravujú podklady pre vyjednávajúcu stranu. V tomto zmysle si myslím, že aj naša slovenská tripartita, ktorá má svoje opodstatnenie, by možno mohla mať to, čo dnes robí Výskumný ústav práce, sociálnych vecí a rodiny ako inštitút, ktorý by pripravoval seriózne odborné až vedecké podklady pre sociálne partnerstvo. Ďalej by som chcel v tejto súvislosti uviesť, že filozofujúcim problémom, nie filozofickým,  tejto novely je otázka, či si vládna moc alebo aj politické sociálne miesta uvedomia vlastne jednu skutočnosť. Ak bude flexibilita pracovnoprávnych vzťahov z hľadiska možnosti dojednávania viacnásobného druhu alebo skupín právnych vzťahov, ak bude v tejto súvislosti viacnásobná  možnosť pohybu v pracovnom čase, v podstate sa vytvorí priestor, poviem to veľmi zjednodušene, na posilnenie nezamestnanosti. A to sú zásadné otázky, pretože opačným trendom išla napríklad Jospainova vláda vo Francúzsku pred niekoľkými rokmi, keď znižovaním pracovného času pani Martina AUBRY ako prvá podpredsedníčka vlády a ministerka, vyšla o nej knižka pred tromi týždňami alebo mesiacmi - Dáma 35 hodín - a pamätáte si, ako zavádzala skrátený pracovný čas. Ozvali sa proti nej a proti vláde kamionisti, ktorým to zasiahlo do režimu a v tejto súvislosti bol politický cieľ vlády znížiť nezamestnanosť. Čiže poviem to zase sedliackym rozumom, ak dovolíte, a spôsobom, je nám jedno, či budú dvaja ľudia robiť po 4 hodiny, alebo jeden bude robiť vyše 16 hodín denne a dvaja budú na ulici, alebo budú nezamestnaní? Toto si treba jasne uvedomiť pri stanoviskách vo vzťahu k flexibilite pracovnoprávnych vzťahov. A toto je otázka, povedal by som, taká pred zátvorkou. Ak sa toto rozhodne, tak potom nie je problém technicky ušiť legislatívny kabát do vnútra Zákonníka práce z hľadiska pohybu v rámci druhov pracovnoprávnych vzťahov či z hľadiska pracovného času. V tomto zmysle táto novela Zákonníka práce nezníži nezamestnanosť, a to bol zrejme aj taký chabý pokus v lete, keď sa prijímal Zákonník práce vo veľkom časovom aj politickom strese, iste si na to spomínate, keď sa prijal Zákonník práce preto, aby bolo 8 vyšších územných celkov, a nebolo ich viac a neboli by iné. Z hľadiska jednotlivých inštitútov nechcem ísť do detailu. Pri druhom čítaní, samozrejme, reč o tom bude, ale dovoľte mi niekoľko poznámok. Z hľadiska diskriminácie aj z hľadiska niektorých inštitútov už o sexuálnej orientácii tu bola reč alebo aj médiá o tom hovorili. Treba si jasne uvedomiť, že existujú aj európske hodnoty, ktoré vôbec nespochybňujú aj mnou schválenú deklaráciu o ochrane alebo zvrchovanosti v kultúrnych a etnických oblastiach alebo otázkach. Jedna otázka je sexuálna orientácia, či to budem podporovať alebo či umožním osobám toho istého pohlavia adopciu detí, alebo budeme riešiť čiastkové problémy zákazu diskriminácie v súvislosti s priamym verbálnym alebo písomným prejavom o tom, že neprijímam vás do zamestnania pre vašu sexuálnu orientáciu. A to sú už iné hodnoty, ktoré treba riešiť. Je tam veľmi zaujímavá otázka, ktorá bola už v tomto parlamente raz otvorená. Ja som asi k nej dvakrát vystupoval v pléne, a to je otázka pracovnoprávnych vzťahov duchovných kňazov jednotlivých cirkví alebo náboženských spoločností, pretože naďalej platí v tejto súvislosti uznesenie či nález Ústavného súdu Slovenskej republiky, ktorým sa zasahuje do kanonického práva. Zákonník práce alebo novela má snahu postavenie duchovných cirkví náboženských spoločností istým spôsobom riešiť. Bude treba zrejme aj v našom výbore o tom diskutovať aj vo vzťahu k nálezu Ústavného súdu, či to tam treba vôbec uviesť a či nenechať ten automat, ktorý sme pri novom Zákonníku práce spolu aj s niektorými kolegami s KDH, vedia o tom, diskutovali, či neriešiť to prostredníctvom absolútnej priority kanonického práva. Z hľadiska jednotlivých ďalších inštitútov novely Zákonníka práce je otázka pracovného času, už som sa o nej zmienil z hľadiska väzby na otázky zamestnanosti či nezamestnanosti. Chcel by som ešte v tejto súvislosti ďalej uviesť, že bude naďalej treba diskutovať o ďalšej dôslednej reforme pracovného práva. Myslím tým najmä vytváranie odborného základu na kolektívne tarifné vyjednávanie. Myslím tým najmä na skvalitňovanie inšpekcie práce. Myslím si, že tejto otázke by sa aj ministerstvo, aj vláda, ale aj parlament mali venovať, pretože otázka uplatňovania pracovnoprávnych vecí je dnes veľmi vážnym problémom. Sám mám na stole prípad pána z Prešovského okresu, s ktorým neplatne rozviazala organizácia zamestnávateľ pracovný pomer v roku 1991. Dnes mi poslal úžasný list, pretože 15. apríla 2003 má prvé pojednávanie v tejto súvislosti. Je to absurdné v čase, keď organizácia zamestnávateľ dávno neexistujú. Akým spôsobom teda ďalej reformovať pracovné právo. Chcel by som na záver vyhlásiť, že po určitých diskusiách zrejme na úrovni najmä výboru pre sociálne veci a bývanie je novela Zákonníka práce aj vzhľadom na stav sociálneho partnerstva prijateľná a nevidím tam zásadnejšie rozpory. Posledná poznámka, ak dovolíte, k podstate tejto novely. Podstata novely spočíva predovšetkým v tom, že sa menia zásadné pomery participácie účasti zamestnancov na rozvoji, riadení, kontrole činností zamestnávateľa. V tejto súvislosti chcem uviesť, že po roku 1990 česko-slovenský model vychádzal z takzvaného exkluzívneho postavenia odborov na úrovni zamestnávateľa, ktorý spočíval v tom, že aj po obmedzení takzvaného uznesenia IV. všeodborového zjazdu ROH v decembri 1990 odbory vlastne v Čechách aj na Slovensku získali určitú právnu subjektivitu a legitimitu z hľadiska rôznych foriem vzájomnej súčinnosti spolurozhodovania, kolektívneho vyjednávania, práva na informovanosť a podobne. Chcel by som však uviesť aj to, že existujú, povedal by som, také skupiny odborobijcov a nie som fan klub ani súčasného vedenia odborov, ale chcem povedať, že dnes patrí do výbavy európskej sociálnej i právnej kultúry sociálny dialóg a sociálne partnerstvo. Aj konzervatívne krajiny a pravicové strany majú dokonca formuláciu dajme tomu v Klesheimskej deklarácii o sociálne orientovanej, ekonomicky a ekologicky orientovanej ekonomike, ale majú aj tézy o sociálnom partnerstve. Všetky rozhodujúce dokumenty Európskej komisie, či Lisabonská, či Amsterdamská, či Zmluva z Nice, hovoria veľmi evidentne a jasne o tom, že sociálne partnerstvo má svoj význam. Zúčastnil som sa pred niekoľkými týždňami na stretnutí na takzvanej vysokej úrovni v Bruseli, kde bolo stretnutie reprezentantov sociálneho departmentu vrátane Európskej komisárky pre sociálne veci spolu s vedením Medzinárodnej organizácie práce na čele s generálnym riaditeľom Medzinárodného úradu práce Juanom Somaviom. Európska komisia dávala MOP podklady na november 2003, kde v roku 2003 v novembri Medzinárodná organizácia práce má predložiť dokument o globalizácii a o sociálnych a ekonomických právach. Aj v tejto súvislosti treba uviesť, že otázka sociálneho dialógu, sociálneho partnerstva patrí medzi základné hodnoty nielen európskej sociálnej a právnej kultúry, ale aj svetovej sociálnej a právnej kultúry. V tejto súvislosti Zákonník práce, jeho novela vlastne vyraďuje istým spôsobom z tých kompetencií príslušné odborové orgány v podnikoch, závodoch a posilňuje princíp participácie prostredníctvom závodných rád. Nepovažujem to za protiústavné ani protiprávne, je to vec legitímneho rozhodnutia väčšiny alebo toho, kto vládne. V tejto súvislosti treba, znovu opakujem, posilňovať aj na úrovni odborov i zamestnávateľských zväzov postavenie vyšších orgánov, ktoré by mali pripraviť seriózne odborné poklady na kolektívne tarifné vyjednávanie. V tejto súvislosti, a tým aj končím, si myslím, že aj tie peripetie, ktoré viedli k tejto novele Zákonníka práce, vlastne sú eliminované a celkovo možno povedať, že po určitých výhradách či po diskusiách vo výbore je možné celkom s touto novelou súhlasiť. Ďakujem pekne niektorým, ktorí si ma vypočuli. (Potlesk.)