K. Tóthová, poslankyňa: (2004-09-23):
Vážené kolegyne, vážení kolegovia, niekoľko poznámok už k predmetnému vládnemu návrhu uviedli kolegovia. Chcem sa pripojiť k názoru pána poslanca Šulaja, ktorý sa vlastne dotkol okrem iného vzťahu zákona a vládneho nariadenia s vyjadrením nespokojnosti k tomu, že Národná rada Slovenskej republiky si necháva vziať kompetenciu na stanovovanie percentuálnych podielov, a uviedol, že vláda vo vládnom nariadení by toto nemala upravovať. Budem pokračovať v tejto myšlienke, ale z oveľa vážnejších dôvodov, ako to uviedol pán poslanec Šulaj, i keď s jeho stanoviskom plne súhlasím. Vážnejší rozmer tohto vzťahu je v tom, že táto úprava, aká je urobená, je v rozpore s Ústavou Slovenskej republiky. Tento názor som vyjadrila vo výbore a zástupkyňa legislatívneho odboru Kancelárie Národnej rady Slovenskej republiky, ktorá spracúvala stanovisko k tomuto prerokúvanému vládnemu návrhu, poukázala na svoj text, v ktorom obdobne vyjadrila pochybnosti o ústavnosti. Nie je totiž v súlade s ústavou, aby vládne nariadenie stanovovalo povinnosti. To, čo je vo vládnom nariadení v § 1 a § 2, vôbec nie je určenie kritérií a spôsobu, ale je určenie určitej povinnosti rozdeliť obciam výnos z dane, a to v určených percentuálnych výškach. Pokiaľ právny predpis určuje finančnú povinnosť, je súčasťou tejto povinnosti určiť aj výšku. A vieme, že ústava jasne uvádza, že povinnosti musia byť stanovené zákonom. Takže kto má opačný názor, poprípade názor pána ministra, že to je v poriadku, akosi reklamujem v tom zmysle, že poukazujem na neústavnosť takejto úpravy. Nemôžem súhlasiť s názorom pána ministra, že tento rok to upravíme takto a v budúcom období, v budúcich rokoch už to dáme do zákona. S týmto stanoviskom súhlasil aj predseda ZMOS-u. Zrejme chcel byť ústretový. Ale napriek tomu, že aj ZMOS súhlasí s takouto úpravou, opätovne v tejto ctenej snemovni vyhlasujem, že podľa môjho názoru, a konzultovala som to s viacerými právnikmi, aj podľa ich názoru nie je takéto riešenie súladné s ústavou. Tohto riešenia sa dotkla vo svojom vystúpení aj pani poslankyňa Sabolová, ktorá naznačila, že by bolo rozumnejšie a účelnejšie text vládneho nariadenia § 2, ak som dobre, pani poslankyňa, rozumela – kýva hlavou, asi áno –, dať do zákona, pričom spomenula, že zrejme v tejto fáze to už nebude realizovateľné. Ja si myslím, že je plne realizovateľné, pokiaľ by pán minister súhlasil s tým, že § 1 a § 2, ako aj § 3 sa včleňujú do zákona. Tak by sa dalo zadosť požiadavkám, že parlament má o týchto otázkach rozhodovať, a tak by sa dalo zadosť aj zneniu ústavy. Domnievam sa, a myslím, že nebudem ďaleko od pravdy, ak to takto zostane, tieto ustanovenia sa ocitnú na Ústavnom súde, ktorý keď pozastaví ich účinnosť, môže to v praxi vyvolať veľké problémy, najmä ak by ich zrušil pre rozpornosť s ústavou. Preto si myslím, že táto snemovňa by mala zvážiť, hlavne pán predkladateľ, aby text § 2 a 3 vládneho nariadenia Slovenskej republiky bol včlenený do zákona. Ďalej mi dovoľte, aby som požiadala, aby bolo zo spoločnej správy samostatné hlasovanie o bode 6. Pán poslanec Horák dáva síce pozmeňujúci návrh a nádeja sa, že tie veci, ktoré chce riešiť, bude možné riešiť jeho pozmeňujúcim návrhom. Ale dovolím si upozorniť, pokiaľ by bod 6 nebol na samostatné hlasovanie s tým, že ho v spoločnej správe neprijmeme, tak potom aj pozmeňujúci návrh pána poslanca Horáka, resp. hlasovanie o ňom by bolo bezpredmetné. Preto opakujem svoju požiadavku: Žiadam vyčleniť zo spoločnej správy na samostatné hlasovanie bod 6 a ďalej prosím, aby zo spoločnej správy sa spoločne hlasovalo o bode 1, 3 a 7. Vážené panie poslankyne, vážení páni poslanci, chcem vám poďakovať, že po veľkom rozruchu, v rámci ktorého som začala svoje vystúpenie, venovali ste mi skutočne pozornosť, ktorá bola veľmi sústredená. Ďakujem vám za ňu. (Potlesk.)