J. Tkáčová, poslankyňa: (2003-10-22):
V procese nápravy majetkových krívd voči vlastníkom poľnohospodárskeho a lesného majetku, ktoré vznikli v rokoch 1948 až 1990, boli pôvodným vlastníkom odovzdané lesné pozemky a lesné porasty, ale neriešili v plnom rozsahu majetkové usporiadanie nehnuteľností postavených štátnymi organizáciami lesného hospodárstva na týchto pozemkoch, a to po 1. januári 1949. Ide predovšetkým o lesné odvozné cesty v dĺžke zhruba 3 000 kilometrov so zostatkovou cenou približne 2 mld. korún. Podľa zákona o pozemných komunikáciách ide o verejné účelové komunikácie, ktoré môžu byť vo vlastníctve štátu alebo iných právnických osôb alebo fyzických osôb. Lesné cesty boli vybudované na neštátnej pôde, na lesných pozemkoch, bez súhlasu ich pôvodných vlastníkov ako stavby povolené špeciálnym stavebným úradom. Neboli osobitne evidované v katastri nehnuteľností a pozemky pod cestami neboli vyňaté z lesného pôdneho fondu. V účtovníctve štátnych podnikov lesného hospodárstva sú evidované ako hmotný investičný majetok. Vzniknutá situácia je problematická minimálne v troch bodoch. Jednak tento stav neumožňuje neštátnym subjektom legálne udržiavať tieto cesty postavené na ich pozemkoch, nakoľko do účtovníctva môžete účtovať náklady na dosiahnutie a zabezpečenie zisku, iba ak hmotný investičný majetok vlastníte. Po druhé, štátne organizácie lesného hospodárstva evidujú a odpisujú tento hmotný investičný majetok, reálne ho však nevyužívajú, neudržujú, nespravujú a nezabezpečujú jeho ochranu a zveľaďovanie, a tým je podľa mňa spochybnená i oprávnenosť účtovania odpisov z tohto hmotného investičného majetku ako nákladových položiek. A posledným nezanedbateľným bodom je aj to, že ani jeden z uvedených subjektov sa nemôže pre povahu vzťahu k majetku uchádzať o prostriedky z európskych fondov. Dôsledkom pretrvávajúceho vzťahu je, že lesné cesty a účelové komunikácie sú zanedbané a pre nedostatok finančných prostriedkov ich údržba je úplne obmedzená, len vo výnimočných prípadoch sa odstraňujú havarijné stavy po živelných pohromách. Zároveň treba uviesť, že je ohrozená i prevencia pri lesných požiaroch, pretože vybudovaná a udržiavaná lesná cestná sieť obmedzuje túto prevenciu. A viete, že požiare v lesoch majú aj na Slovensku stúpajúci trend. Situáciu začala riešiť už vláda pána Mečiara v roku 1998, ktorá 9. júna 1998 prerokovala legislatívny zámer, postúpila ho do pripomienkového konania. Po úpravách bol zaradený tento bod na program jedného z posledných rokovaní vtedajšej vlády, no nakoniec nestihol byť prerokovaný. Na jeseň v roku 1998 sa ministerstvo pôdohospodárstva snažilo nájsť riešenie spolu s ministerstvom financií tak, aby bezplatný prechod vlastníctva lesných ciest bolo možné vykonať bez legislatívnych úprav a bez dopadu na hospodársky výsledok štátnych organizácií lesného hospodárstva. Po viacerých rokovaniach sa dospelo k záveru, že prechod lesných ciest vo vlastníctve štátu do vlastníctva reštituentov lesných pozemkov nemožno vykonať bez legislatívnej úpravy niektorých súvisiacich zákonov. Ostatné riešenia neponímajú problematiku komplexne a právne jednoznačne. Predkladaný poslanecký návrh zákona má preto za cieľ odstrániť nežiaduci stav vlastníctva a správy lesných ciest. Prijatie navrhovaného zákona umožní vlastníkovi lesného pozemku udržiavať komunikácie na účel, ktorému majú slúžiť, a využívať ich na riadne obhospodarovanie lesného fondu, ktorý vlastní. Na strane druhej odstráni nežiaduci stav, podľa ktorého komunikácie na neštátnych lesných pozemkoch spravujú, hoci správnejšie by bolo povedať, že nespravujú, štátne podniky lesného hospodárstva. Neodôvodnená je domnienka, že prípadné zamedzenia vstupu na tieto cesty bez náhrady zo strany nového majiteľa by mohlo spôsobiť sťaženie ťažby, čo by vyvolalo dopad na rozpočet. Podľa § 21 zákona č. 61/1977 Zb. o lesoch v znení neskorších predpisov je užívateľ lesných pozemkov oprávnený užívať bezodplatne v nevyhnutnom rozsahu cudzie pozemky na lesnú dopravu a prerokovať podmienky lesnej dopravy s vlastníkom. Zároveň je potrebné uviesť, že les spĺňa aj verejnoprávne funkcie, a preto je vlastník lesného pozemku nútený strpieť vstup na svoj majetok v nutnom rozsahu. Keďže podľa prepočtov Lesníckeho výskumného ústavu vo Zvolene na realizáciu komplexnej starostlivosti o lesnú cestnú sieť je potrebných okolo 52 mld. korún, v prepočte ročne 1,2 mld., tieto prostriedky skutočne nenájdeme v štátnom rozpočte, ale skôr v súkromnom sektore, preto si dovoľujem, vážení kolegovia, požiadať vás o podporu tohto poslaneckého návrhu zákona, posunúť ho do druhého čítania, kde sme, predkladatelia, pripravení diskutovať s vami o vylepšeniach riešení, ktoré navrhujeme. Ďakujem za pozornosť. Z. Martináková, podpredsedníčka NR SR: Ďakujem, pani poslankyňa. Prosím, aby ste zaujali miesto určené pre navrhovateľov. Dávam slovo spravodajcovi, ktorého určil navrhnutý gestorský výbor, výbor pre pôdohospodárstvo, pánovi poslancovi Zoltánovi Horváthovi.