E. Kukan, poslanec: (2006-12-07):
Najskôr by som však chcel povedať, že zahraničná politika je oblasť, kde sa logicky očakáva najvyšší stupeň zhody medzi všetkými politickými stranami naprieč celým politickým spektrom. V minulosti to aj bolo tak viac ráz na Slovensku, keď sa jednalo o strategických rozhodnutiach súvisiacich s medzinárodným postavením Slovenska, ktoré mali dosah omnoho dlhší, ako je funkčné obdobie jednej alebo dvoch vlád. Ako príklad môžem uviesť členstvo Slovenskej republiky v Európskej únii, v Severoatlantickej aliancii, ale aj Zmluva o Ústave pre Európu alebo začatie prístupových rokovaní o členstve Turecka v Európskej únii. Je určite rozhodne v záujme Slovenska a všetkých politických strán, aby reprezentácia, teda skôr prezentácia, ochrana a presadzovanie slovenských štátnych záujmov v zahraničí bola dôstojná, aby boli pre ňu vytvorené dostatočné materiálne aj finančné prostriedky. Nebudem teraz hovoriť o personálnom obsadení, ktoré je rovnako dôležité, ale teraz rokujeme o rozpočte. Kapitola ministerstva zahraničných vecí v tohtoročnom rozpočte vytvára také vnútorné napätie pre dôkladné a dôsledné plnenie všetkých našich zahraničnopolitických úloh. Slovensko pritom čakajú na budúci rok úlohy, v ktorých môže posilniť svoj imidž krajiny, ktorá sa už presadila ako aktívny hráč na medzinárodnej scéne. Sme členmi Bezpečnostnej rady. Vo februári budúceho roku budeme jej dokonca predsedať. Budeme šesť mesiacov predsedať Výboru ministrov Rady Európy. To sú pre ministerstvo zahraničných vecí povinnosti nové, budú trvať iba určitý čas a logicky spôsobujú potrebu zvýšenia finančných výdavkov na tento čas výkonu zmenených funkcií. V kapitole ministerstva zahraničných vecí sú tieto výdavky nekryté, ako to uviedol minister zahraničných vecí na schôdzi zahraničného výboru. To považujem za chybu. Ja budem citovať to, čo je v kapitole ministerstva zahraničných vecí: „V návrhu limitu výdavkov kapitoly nie sú zabezpečené ani ďalšie tituly vyplývajúce z Programového vyhlásenia vlády Slovenskej republiky, ako napr. neplánované operácie krízového manažmentu a neplánované iniciatívy na podporu šírenia demokracie vo svete v sume 30 mil. korún alebo predsedníctvo Slovenskej republiky vo Výbore ministrov Rady Európy v čiastke 16 mil. korún, či súdny spor Gabčíkovo – Nagymaros vo výške 18 mil. Sk.“ Koniec citátu. Nebudem hovoriť o ostatných veciach, o kategórii 630 Služby a podobne. Ďalej. Dôsledkom, povedal by som, pevného postavenia Slovenska na medzinárodnej scéne je naša povinnosť ako člena organizácie pre rozvojovú pomoc a spoluprácu poskytovať rozvojovú pomoc. Mechanizmy jej poskytovania sú na ministerstve zahraničných vecí dobre vytvorené, fungujú a v rámci tejto oficiálnej rozvojovej pomoci bolo realizovaných už mnoho dobrých projektov. Za nie príliš veľké peniaze sme dokázali, hlavne na Balkáne, ale aj inde vo svete, uskutočniť projekty, ktoré pomohli ľuďom, pomohli aj posilniť naše dobré meno a pootvorili tiež dvierka pre budúce obchodné aktivity našich firiem. Samozrejme, ak budú šikovné, lebo o tom všetkom je oficiálna rozvojová pomoc. Lenže v tejto pomoci treba pokračovať a postupne ju zvyšovať. Otázke sa veľmi seriózne venovala Organizácia Spojených národov, Európska únia, ktorá dokonca vytýčila percentuálny podiel rozvojovej pomoci na HDP, a našťastie nie sú to záväzné čísla, ale iba odporúčania, ale aj tak sú veľmi ostro sledované zo strany týchto organizácií. Navyše máme na Slovensku veľmi dobré mimovládne organizácie, ktoré sa už zapojili a správne sa angažujú v tejto oblasti. Aby sme teda dôstojne plnili tieto naše povinnosti, treba zvýšiť predovšetkým bilaterálnu pomoc rozvojovým krajinám. Chcel by som teda na tomto mieste podporiť pozmeňujúci návrh pána poslanca Berényiho, ktorý navrhol, aby sa rozvojová pomoc zvýšila o 71 mil., čiže namiesto 169 mil. by bola 240 mil., je to bez toho, aby sa zvýšil deficit štátneho rozpočtu. Sú to prostriedky nie pre ministerstvo zahraničných vecí, sú to prostriedky, ktorými Slovensko bude prispievať skromnou, ale predsa len svojou mierou v boji proti svetovej chudobe. Ďalej. Kapitola ministerstva zahraničných vecí vyčleňuje málo finančných prostriedkov na investičnú výstavbu. Aj to považujem za chybu. Výstavba našich vlastných veľvyslanectiev v zahraničí je určite správna cesta vytvárania dobrých, ale aj hospodárnych podmienok na fungovanie našich veľvyslanectiev. Nejde pritom iba o ich výstavbu, ale ide aj o údržbu v priestoroch, ktoré prenajímame. Lebo viete, keď je v kapitole nejako dusno, tak vždy sa nájdu prostriedky, ako tú situáciu vyriešiť. Niečo sa nebude platiť, niečo sa odloží, nejaká akcia sa uskutoční neskôr. To je možné robiť dosť dlho, ale nie večne. Potom príde deň, keď nám začnú padať strechy na hlavu alebo prepadať sa podlahy, ako sa to už stalo v minulosti, a potom zistíme, že to bude oveľa drahšie, ako keby sme tú údržbu boli robili priebežne. Ďalej by som chcel povedať, že rozhodnutie vlády o 20-percentnom znižovaní pracovníkov ústredných orgánov štátnej správy je pre rezort ministerstva zahraničných vecí doslova zničujúci. Ide o paušálne rozhodnutie, ktoré neberie do ohľadu rôznu situáciu na rôznych rezortoch. Samozrejme, vždy sa môže povedať, že jestvujú rezervy na škrtanie alebo skracovanie, lenže tento trend pokračuje už niekoľko rokov. Ak si niekto myslí, že v minulých rokoch sa kotúľali peniažky na ministerstvo zahraničných vecí nepretržitým potokom, ak si to naozaj niekto myslí, tak potom vôbec nepozná Ivana Mikloša. Ministerstvo si muselo každé systemizované miesto a každý milión, keď to tak nazvem, veľmi tvrdo vyargumentovať a presadiť. Kvôli férovosti musím povedať, že keď to dokázalo, tak ministerstvo financií podporilo kapitolu ministerstva zahraničných vecí, napr. v súvislosti s naším členstvom a pôsobením v Bezpečnostnej rade. Teda ak sa pozrieme na kapitolu ministerstva zahraničných vecí objektívne, triezvo a pragmaticky, nevytvára dobré podmienky na zabezpečovanie našich štátnych záujmov v zahraničí, lebo na realizáciu takýchto úloh, tam by sme nemali šetriť, na tieto úlohy by sa vždy mali nájsť adekvátne finančné prostriedky. Pán minister Kubiš, keď sme rokovali o tejto kapitole na schôdzi zahraničného výboru, s kapitolou súhlasil alebo, lepšie povedané, diplomaticky povedal, že ju rešpektuje. Nuž ťažko niekomu nútiť peniaze, keď ich nechce alebo keď ich nemôže chcieť. Takže nepodávam nijaký pozmeňujúci návrh, len ja by som chcel znovu apelovať na to, aby sme aspoň v tej otázke rozvojovej pomoci podporili ministerstvo zahraničných vecí. Z vlastnej skúsenosti viem, že aj s týmto rozpočtom sa ministerstvo zahraničných vecí prebrodí cez celý rok 2007, ale nie je to dobré, nie je to dôstojné a bude to stále ťažšie. Chcel by som preto apelovať na ministra financií a jeho kolegov vo vláde, aby ako opozičný poslanec, aby naozaj veľmi zodpovedne posudzovali požiadavky ministerstva zahraničných vecí na posilnenie svojej kapitoly, keď pôjde o záujmy Slovenskej republiky, lebo na ich ochrane a presadzovaní v zahraničí by sme mali mať rovnaký záujem všetci tu, ktorí vedľa seba v tejto vznešenej snemovni sedíme. Ďakujem pekne za pozornosť. (Potlesk.)