Žitňanská, Lucia, poslankyňa NR SR (2014-07-04):
Ďakujem veľmi pekne, pani predsedajúca. Vážené kolegyne, kolegovia, myslím si, že o tomto zákone sme hovorili naozaj veľmi veľa. Takže predsa ale dovoľte v krátkosti. To, že slovenskej justícii pomôže dôsledná verejná kontrola a tlak verejnej mienky, si myslím a hovorím už dávno aj ako ministerka a aj teraz ako opozičná poslankyňa, preto musím povedať, že vítam rozhodnutie prezidenta Kisku vrátiť zákon práve z dôvodu, že opäť sa zavádza tajné hlasovanie za zatvorenými dverami Súdnej rady o všetkých personálnych otázkach. Chcem sa vyjadriť k dvom témam, o ktorých sa v súvislosti s hlasovaním v Súdnej rade hovorí. A tá jedna téma je, čo je demokratické a čo nie je demokratické, a druhá téma je, ako vlastne kontrolovať súdnictvo. Kolegovia zo strany SMER pri zavádzaní tajného hlasovania pri voľbách alebo pri hlasovaní o personálnych otázkach v Súdnej rade argumentovali princípmi demokracie a tu musím jednoznačne povedať, že s princípmi demokracie to nemá nič spoločné, pretože nehovoríme o všeobecných priamych voľbách občanmi, ale hovoríme o hlasovaní nominantov, v tomto prípade sudcov, parlamentu, vlády a prezidenta v Súdnej rade. Ale platilo by to všeobecne na všetky podobné inštitúcie, kde podľa mojej mienky všetci, ktorí nominujú, rovnako ako verejnosť má právo vidieť a vedieť, akým spôsobom sa títo ich zástupcovia v pozíciách, do ktorých boli nominovaní, správali. To je princíp verejnej kontroly, ktorý nie je nejako v rozpore s princípom demokracie, a domnievam sa, že túto tému takýmto spôsobom by sme ani nemali otvárať, pretože je to falošná a demagogická argumentácia. Dovoľte mi ale aj pár slov k princípu, alebo k uplatňovaniu princípu verejnej kontroly v justícii. Počas predchádzajúcej vlády zaviedli sme mnoho prvkov verejnej kontroly do procesov justície. Od verejných výberových konaní na sudcov počnúc cez zverejňovanie rozhodnutí, ale aj informácií o práci sudcov a súdov na internete až po, áno, verejné rokovania a verejné hlasovania v Súdnej rade. Ja sa musím vrátiť k tomu príkladu práve voľby predsedu Najvyššieho súdu. Ak si pamätáme spred 5 rokov, napriek protestom, napriek podobnej atmosfére ako teraz, to znamená, napriek veľkej nespokojnosti so stavom justície a s reprezentáciou justície Súdna rada volila za zatvorenými dverami a verejnosť sa dozvedela len čísla zo zápisnice bez toho, aby vedela, kto ako hlasoval. A v konečnom dôsledku za tento stav nikto neskladal účty. A vieme, že ten stav bol zlý. A nikto neskladal účty ani voči verejnosti, ale ani do vnútra justičného stavu. Na rozdiel od tejto situácie, tento rok v Sobranciach videli sme, verejná voľba, každý jeden zástupca, či už sudcov, prezidenta, vlády alebo parlamentu, musel jasne deklarovať svoj postoj. Ak má justícia vysokú mieru nedôvery, ak sa pohybujeme v rámci nejakých mantinelov demokracie, ktoré majú garantovať nezávislosť justície, ako predpoklad nestranného rozhodovania, nie ako fetiš, tak vieme, že zákonodarná moc má svoje právomoci aj vo vzťahoch k justícii, ale tie sú limitované. To isté platí pre výkonnú moc. A tam, kde nemôže ísť kontrola zo strany týchto zložiek, tak, prirodzene, nemôže systém ostať bez kontroly, a preto je namieste verejná kontrola. Preto, preto podporujem to, že prezident Kiska vrátil návrh zákona práve z tohto dôvodu, že novela zákona opäť zavádzať neverejné hlasovanie za zatvorenými dverami Súdnej rady. Vystupujem za klub strany MOST – HÍD, strana MOST – HÍD podporí alebo poslanci strany MOST – HÍD podporia pripomienky prezidenta. Za zákon ako celok nemôžeme hlasovať vzhľadom na iné zlé veci, ktoré sa v tomto zákone nachádzajú. Napríklad spôsob previerok alebo zásahy do náhodného prideľovania súdnych prípadov. Ďakujem pekne.