R. Fico, poslanec: (2003-02-06):
Svet, či chceme, alebo nechceme, bude onedlho čeliť energetickej kríze. Kým Slovensko sa na ňu pripravuje zatváraním bezpečných energetických zdrojov v mene cudzích záujmov, iné krajiny sú pripravené čeliť jej za každú cenu. Druhým faktom je, že ako oficiálny motív použitia vojenskej sily na Irak sa uvádza existencia zbraní hromadného ničenia na území Iraku a prepojenie režimu tohto štátu s medzinárodným terorizmom. To sú vážne motívy, ktoré by v prípade potvrdenia naozaj mohli viesť k naštartovaniu medzinárodného mechanizmu použitia sily proti inému štátu. V odôvodňovaní tohto oficiálneho motívu zástancovia útoku na Irak však zatiaľ zlyhávajú. Nie preto, že si to myslím sám, alebo takýto názor má politická strana Smer. Toto si, vážené dámy a páni, jednoducho myslí Európa. Rád by som zacitoval z rezolúcie k Iraku, ako ju prijalo Parlamentné zhromaždenie Rady Európy presne pred týždňom v Štrasburgu. 44 členských štátov Rady Európy sa prostredníctvom svojich parlamentných delegácií prakticky jednomyseľne zhodli že, citujem: „Zbrojní inšpektori doteraz nepreukázali nič, čo by preukazovalo, že Irak stále drží zbrane hromadného ničenia alebo balistické strely, alebo že sa pripravuje na ich produkciu. Rovnako nebolo dostatočne preukázané žiadne spojenie medzi Irakom a medzinárodnými teroristickými sieťami“. Koniec citátu. Pripomínam, že za túto rezolúciu hlasovali aj britskí poslanci a to prinajmenšom vládni, labouristickí. A rezolúciu približne rovnakého znenia schválil aj Európsky parlament. Tieto vážne pochybnosti sa pokúsil včera vyvrátiť minister zahraničných vecí Spojených štátov na zasadnutí Bezpečnostnej rady Organizácie Spojených národov. Vážené dámy a páni, netvárme sa, že cisár nie je nahý. Ak mali byť poskytnuté dôkazy určené laickej verejnosti, tak potom satelitné fotografie, prepisy všeobecných telefónnych trás či kreslené obrázky mobilných technológií na výrobu chemických zbraní mohli urobiť na laickú verejnosť dojem. Minister zahraničných vecí Spojených štátov však musí presvedčiť nie laickú verejnosť, ale Bezpečnostnú radu Organizácie Spojených národov o tom, že existuje vážna hrozba pre mier a bezpečnosť na Strednom východe, v Perzskom zálive a na celom svete, aby Bezpečnostná rada súhlasila s použitím vojenskej sily. Zdá sa, že po včerajšom zasadnutí Bezpečnostnej rady, iba že by boli neskôr predložené skutočné dôkazy, sme presne tam, kde sme boli aj minulý týždeň, keď sa irackou krízou zaoberal Európsky parlament a Parlamentné zhromaždenie Rady Európy. Jeden z mojich kolegov včera správne poznamenal: Ak chceme na Slovensku niekoho odsúdiť za krádež bicykla, prokurátor musí na súde predložiť neodškriepiteľné dôkazy, že zlodejom je obžalovaná osoba. Ak súhlasíme s tým, aby sme na niekoho hodili bomby, naše presvedčenie o vine bombardovaného musí byť ešte hlbšie. Píše sa 21. storočie a všetci by sme sa mali brániť pred používaním princípov takzvaného božieho súdu. Nikdy by sme nemali súhlasiť s použitím ničivej vojenskej sily, ak neexistujú presvedčivé argumenty. Dnes už nemôžeme čarodejnici zviazať nohy a ruky a s kameňom na krku ju hodiť do jazera. Ak sa utopí, je čarodejnica, lebo tak Boh rozhodol a potrestal ju. Ak by vyplávala, musí byť čarodejnica a treba ju popraviť. Vážené dámy a páni, tretím faktom je, že Spojené štáty americké nás ako kandidáta na vstup do Severoatlantickej aliancie požiadali o prejav solidarity s ich úmyslom použiť proti Iraku vojenskú silu. Vláda Slovenskej republiky aj Národná rada zareagovali promptne. Vláda predkladá na dnešné rokovanie návrh uznesenia, ktorým by sme mali vysloviť súhlas s vyslaním vojenskej jednotky do Iraku. Horlivosť našej vlády, pokiaľ ide o presadzovanie cudzích záujmov, je ako obyčajne veľmi veľká. Kým iné európske politické formáty začínajú zaraďovať spiatočku, vláda Slovenskej republiky nám dáva na rokovanie návrh uznesenia, ktorý je nielen protiústavný, ale je aj v rozpore s medzinárodným právom. Vláda Slovenskej republiky si po prvé v tomto návrhu privlastňuje ústavné právo, ktoré patrí výlučne Národnej rade. Po druhé, chce od Národnej rady Slovenskej republiky, aby súhlasila s vyslaním vojenskej jednotky do Iraku bez výslovnej explicitnej rezolúcie Bezpečnostnej rady OSN podľa článku 42 Charty Organizácie Spojených národov. Ak sa aj na základe pozmeňujúceho návrhu alebo pozmeňujúcich návrhov uznesenie vlády upraví a o vyslaní jednotky bude výlučne rozhodovať Národná rada, zostáva v rozpore s medzinárodným právom, lebo nebude výlučne viazané na článok 42 Charty. Má preto takú chybu, pre ktorú ho Smer nemôže nikdy podporiť. Objavujú sa rôzne špekulácie o tom, aký charakter má mať slovenská vojenská jednotka v počte do 75 príslušníkov. Niektorí sa snažia zmiasť verejnosť vyhláseniami o jej humanitárnom charaktere. Nakoniec tento pojem použil aj predkladajúci minister obrany. Samotná vláda podaním návrhu na rokovanie Národnej rady priznáva, že vysielame do Iraku skutočnú vojenskú jednotku, ktorá sa zúčastní vojenských operácií a ktorá bude vzhľadom na svoj charakter naozaj v prvom slede a často v priamom kontakte s armádou Iraku. Slovensko, ak pošle vojakov do Iraku, bude bojovať proti Iraku. Jednoduchšie opísanie kvality našej účasti v Iraku nepoznám. Ak by to tak nebolo, vážené dámy a páni, vláda by sa nás určite nepýtala a neobracala sa na nás a humanitárnu jednotku by vyslala sama. Na toto ju totiž oprávňuje podľa konkrétneho článku ústavy náš najvyšší zákon. O vyslaní vojenskej jednotky do vojenskej akcie - a toto je vyslanie vojenskej jednotky do vojenskej akcie - však môže rozhodnúť len Národná rada Slovenskej republiky a Národná rada sa nikdy tejto ústavnej právomoci nemôže vzdať. Štvrtým faktom je, že o použití vojenskej sily v rámci spoločnej medzinárodnej akcie môže rozhodnúť len Bezpečnostná rada Organizácie Spojených národov. Medzinárodné právo verejné, opakujem ešte raz, medzinárodné právo verejné nepozná inú inštitúciu, ako je Bezpečnostná rada Organizácie Spojených národov, ktorá by mala oprávnenie na takéto závažné rozhodnutie. Bez mandátu OSN sa nemôžu niektoré krajiny jednoducho dohodnúť, že vojensky napadnú iný štát. Na to sa v medzinárodnom práve používa jasný právnický výraz agresia. Organizácia Spojených národov vznikla po druhej svetovej vojne aj preto, aby predstavovala medzinárodnú autoritu reagujúcu na hroziace krízové stavy. Áno, súhlasím s mnohými kritikmi, že Organizácia Spojených národov je ťažkopádna a trvá jej niekedy veľmi dlho, kým prijme určité rozhodnutie. Faktom ostáva, že platí článok 42 Charty Organizácie Spojených národov, podľa ktorého iba Bezpečnostná rada môže, a teraz citujem, „...v záujme zachovania mieru a bezpečnosti rozhodnúť o použití ozbrojenej sily“. Nijaký iný mechanizmus na svete neexistuje. Bezpečnostná rada takúto výslovnú rezolúciu o použití vojenskej sily proti Iraku doteraz neprijala a je prinajmenšom nebezpečné vykladať jej predchádzajúce rozhodnutia o Iraku ako mandát na vojenskú akciu. Pochybnosti o akcieschopnosti Organizácie Spojených národov nás, vážené dámy a páni, nezbavujú zodpovednosti a povinnosti postupovať podľa medzinárodného práva, ktorým je Slovenská republika viazaná. Piatym faktom je, vážené dámy a páni, že vláda Slovenskej republiky sa už rozhodla pre vojnu proti Iraku. Toto rozhodnutie považujeme za predčasné, neeurópske a nezodpovedné v kontexte správania sa Európy. V rámci parlamentnej diskusie o referende o Európskej únii som otvoril otázku, či Slovensko bude svojimi postojmi súčasťou Európy, alebo či sa stane ostrovom amerického vplyvu v Európe. Jedno aj druhé rozhodnutie je legitímne, ale má svoje dôsledky. Správanie sa vlády Slovenskej republiky k irackej kríze ukazuje, akú orientáciu si vláda Slovenskej republiky vybrala. Odmietame rozdeľovanie Európy na starú a novú. A očakával by som aj od vlády Slovenskej republiky, že podobné pokusy zo strany Spojených štátov amerických rázne odmietne. Mimochodom, investície, na ktoré súčasná vláda Slovenskej republiky tak rada poukazuje, Volkswagen a Pegueot, prišli práve z tej zlej, „starej Európy“. Vláda Slovenskej republiky ako predstaviteľ krajiny, ktorá sa hlási do Európskej únie, by mala komunikovať svoje postoje predovšetkým v rámci Európy a to všetko pri zachovaní korektných, priateľských a predovšetkým ekonomicky orientovaných vzťahov s ostatným svetom, vrátane Spojených štátov amerických. Niektoré slovenské médiá začínajú dokonca označovať vládnych predstaviteľov za Amerikánov v pozitívnom slova zmysle. Nuž, Smer by predovšetkým vo vláde privítal Slovákov presadzujúcich naše vlastné národné záujmy, a nie záujmy cudzích krajín. Rozhodnutie vlády Slovenskej republiky považujeme za predčasné. Kým vláda Slovenskej republiky je ochotná poslať slovenských vojakov do Iraku aj bez existencie hodnoverných dôkazov a bez explicitnej rezolúcie Bezpečnostnej rady OSN, mnohé významné európske krajiny vyvíjajú maximálne úsilie, aby prípadný zásah v Iraku bol plne legitímny z pohľadu medzinárodného práva a aby tento zásah bol aj odôvodniteľný. Opäť musím zacitovať z rezolúcie parlamentného zhromaždenia Rady Európy, podľa ktorej, citujem: „...je za súčasných okolností použitie sily proti Iraku neodôvodniteľné“. Koniec citátu. A to by som pokojne použitý anglický výraz „not justified“ mohol preložiť ako neospravedlniteľné, a nie neodôvodniteľné, čo je podstatne silnejšie slovo. Rozhodnutie vlády Slovenskej republiky považujeme aj za nezodpovedné. Zodpovedný politik prijíma rozhodnutia len vtedy, ak pozná ich dôsledky. Veľmi by ma zaujímalo, čo by nám tak asi vláda Slovenskej republiky dnes povedala o krízových scenároch eskalácie napätia na Strednom východe, o možnosti rozpadu prozápadne orientovaných arabských režimov, o raste fundamentalizmu a s ním spojenom rekrutovaní nových teroristov či o pripravenosti Slovenskej republiky znášať prípadné teroristické útoky. Je vysoko pravdepodobné, že veľa by sme sa toho dnes nedozvedeli. Rozhodnutie vlády Slovenskej republiky považujeme za podrývanie autority Organizácie Spojených národov, ak vláda bez ťažkostí mieni obísť medzinárodnoprávny rámec. Vláda takto obchádza nielen medzinárodnoprávny rámec, ale aj rezolúciu Parlamentného zhromaždenia Rady Európy, ktorou je ako členský štát Slovenská republika viazaná. Ak táto vo svojom závere vyzýva všetky členské štáty Rady Európy, aby sa, citujem: „...zdržali akéhokoľvek konania, ktoré škodí autorite a úlohe Organizácie Spojených národov a aby vylúčili použitie akejkoľvek sily mimo medzinárodnoprávneho rámca a bez výslovného explicitného rozhodnutia Bezpečnostnej rady Organizácie Spojených národov“. Koniec citátu. Vážené dámy a páni, nikto nechce pchať hlavu do piesku, ako to rada hovorí vláda Slovenskej republiky. Bojachtivosť vlády a nekritická oddanosť iným ako slovenským záujmom však nie je na mieste. Smer je presvedčený, že irackú krízu, ktorá naozaj ohrozuje mier a bezpečnosť na Strednom východe a v Perzskom zálive ako aj na celom svete, je potrebné prednostne riešiť mierovými a politickými prostriedkami. Zbrojní inšpektori musia dostať dostatok času na to, aby pokračovali a bez vonkajšieho tlaku dokončili svoju prácu v rozumnej lehote. Až keď sa definitívne na základe ich práce preukáže, že Irak má zbrane hromadného ničenia a jasné prepojenie na teroristické siete, čo sa včera určite nepodarilo americkému ministrovi zahraničných vecí, a že odzbrojenie Iraku vyžaduje vojenský zásah, malo by prísť na rad rozhodnutie Bezpečnostnej rady Organizácie Spojených národov. Jasná, zreteľná, viaceré výklady neumožňujúca rezolúcia Bezpečnostnej rady o použití vojenskej sily proti Iraku v záujme zachovania medzinárodného mieru a bezpečnosti. Nič iné, žiadne iné záujmy nemôžu oprávňovať vládu Slovenskej republiky, aby žiadala od Národnej rady vyslanie slovenskej jednotky do Iraku bez takejto rezolúcie Bezpečnostnej rady. Vážené dámy a páni, vzhľadom na uvedené a rešpektujúc medzinárodné právo a záujmy Slovenskej republiky, poslanci Národnej rady Slovenskej republiky za Smer budú hlasovať proti návrhu uznesenia, ako je predložený vládou Slovenskej republiky, ako aj proti jeho modifikáciám, pokiaľ budú obsahovať neprekonateľné ústavné a medzinárodnoprávne prekážky, o ktorých som hovoril dostatočne jasne a zrozumiteľne. Máme však záujem konštruktívne prispieť do dnešnej diskusie, preto si dovoľujem predložiť návrh uznesenia Národnej rady Slovenskej republiky, ktorý plne rešpektuje náš záujem na riešení mierovom, pokiaľ ide o irackú krízu, a na krajnom použití sily za predpokladu, že o nej jasne rozhodne Bezpečnostná rada OSN svojom novou rezolúciou. Dovoľte mi preto, aby som na záver predniesol text tohto návrhu uznesenia: „Návrh uznesenia Národnej rady Slovenskej republiky zo 6. februára 2003 o vyslaní jednotky radiačnej, chemickej a biologickej ochrany ozbrojených síl Slovenskej republiky mimo územia Slovenskej republiky: Národná rada Slovenskej republiky, vyslovujúc presvedčenie, že irackú krízu, ktorá ohrozuje mier a bezpečnosť na Strednom východe a v Perzskom zálive ako aj na celom svete, je potrebné prednostne riešiť mierovými a politickými prostriedkami, uvedomujúc si všetky riziká, ktoré po zlyhaní mierového riešenia môže so sebou priniesť medzinárodná vojenská akcia v Iraku, podľa čl. 86 písm. k) Ústavy Slovenskej republiky vyslovuje súhlas na vyslanie jednotky radiačnej, chemickej a biologickej ochrany ozbrojených síl Slovenskej republiky v počte do 75 príslušníkov ozbrojených síl Slovenskej republiky na obdobie do 31. decembra 2003 do Irackej republiky a Kuvajtu ako súčasť spoločnej medzinárodnej vojenskej akcie za podmienky, že o použití ozbrojenej na zachovanie medzinárodného mieru a bezpečnosti novou rezolúciou výslovne rozhodne podľa čl. 42 Charty Organizácie Spojených národov Bezpečnostná rada Organizácie Spojených národov.“ Ďakujem za pozornosť. (Potlesk.) Z. Martináková, podpredsedníčka NR SR: Pán poslanec Muránsky, faktická poznámka. Zároveň uzatváram možnosť hlásiť sa s faktickými poznámkami.