Figeľ, Ján, podpredseda NR SR (2014-04-01):
Ďakujem pekne. Nechcel som vo faktickej, lebo do dvoch minút mi to asi nevojde, ale nechcem ani dlho hovoriť aj ako spolunavrhovateľ a povedzme aj na základe rokovacieho poriadku. K dvom veciam. Nepomôžu nám ďalšie zákony, ďalšie paragrafy samy osebe, ale hlavne naplnenie, rešpektovanie toho, čo už máme. To znamená naozaj vymožiteľnosť práva, ktorá je dnes na Slovensku nízka, a miera korupcie vysoká a všetkého, čo s tým súvisí. To znamená potom vysoké ceny, málo efektívnosti. Malí, slabí trpia, lebo tí sa nevedia dovolať práva. Veľkí, mocní prežijú, alebo si ho kúpia, to právo, a ide to ešte horšie. Preto to hovorím, lebo tento zákon, ktorý má, tento návrh zákona, ktorý má sedem paragrafov, je len doplnením inštrumentária alebo tých nástrojov, ktoré sú potrebné preto, aby fungoval trh, aby solventnosť bola realita a nie problém, už či primárna alebo druhotná, a aby sa tak posilnilo postavenie menších, slabších firiem v reťazci či obstarávania alebo zabezpečovania dodávok, služieb, tovarov. Nemá to nahradiť, má to doplniť to, čo znamená dnes Obchodný zákonník, práve v oblasti, ktorú štát zvýrazňuje aj svojím pôsobením, aj programom vlády, že veľké investície, verejné investície, cez verejné obstarávanie majú pomôcť či pracovnému alebo ekonomickému prostrediu. A to teda podstatné je, aby sme napomáhali spravodlivosti, vymožiteľnosti práva. Aj preto je potrebná úprava ústavy, aj preto je potrebné dôsledné vykonávanie všetkých práv a povinností, či v obchodnom alebo v inom vzťahu. Tento tretí pokus je podľa mňa veľkým, skôr už takým volaním o to, aby sme nepodceňovali tento problém, lebo narastá a prerastá aj do sféry sociálnej. To druhé. Chcel som zareagovať na pána kolegu Podmanického. S vďakou aj s dodatkom. S vďakou preto, lebo takýto signál je skôr výnimočný, o podpore, o apele na kolegov, aby to prešlo do druhého čítania a možno aj do finále, lebo toto nie je naozaj ani pravicové, ani ľavicové. To je doplnenie nástrojov preto, aby sa malým, slabším mohlo viac dariť, lebo dnes sú pod tlakom, dnes sú v nevýhode, a potrebujeme to vyvážiť. Oceňujem to politicky a skôr by som rád, keby sme už vo finále to takto mohli spoločne oceniť. Chcem však povedať k tým cenám. Minister, ministri, neurčujú ceny na trhu, ale vytvárajú istú atmosféru poriadkumilovnosti, zásad, princípov, ktoré sa prenášajú potom do tej reality. A ja som presvedčený, že ceny, ktoré boli dosahované, samozrejme reflektovali situáciu na trhu, ale boli porovnateľné s celým okolitým priestorom. Čo je podstatné, chcem povedať, páni kolegovia, že keď sú vyššie ceny a zrazu sú vyššie, výrazne, významne, tak ten rozdiel, tých plus päťdesiat, plus sedemdesiat, aj sto percent oproti predchádzajúcej úrovni, nepôjde maličkým firmám, nepôjde živnostníkom. Žiaľ, žiaľ, ten rozdiel sa stráca inde. A ten príbeh okolo Doprastavu to dnes potvrdzuje, lebo doplatia na to malí, slabí. Získajú tí, ktorí budú mať v rukách veľkú firmu nanovo, zbavenú povinností a pripravenú na ďalšie kšefty, musím povedať kšefty. A ak toto bude reťaz, že to bude pokračovať, tak tých bankrotov, za ktorými treba vidieť rodiny, jednotlivcov a ľudské osudy, bude oveľa viac. Takže želám si, aby sme si uvedomili, že zdravá hospodárska politika má aj ekonomický alebo ten konkurenčný rozmer, ale aj sociálny. A to, čo sa dnes deje okolo niektorých firiem, nie je výrazom sociálneho trhového hospodárstva, lebo to nie je ani trhové a, žiaľ, ani sociálne. Ale bez ohľadu teraz na to, čo sa deje, chcem vyjadriť aj odhodlanie, pripravenosť a povzbudenie všetkým, ktorí hľadajú riešenia. My sme na to pripravení napriek všetkým atakom, pretože Slovensko to potrebuje, či v oblasti boja s korupciou alebo v oblasti hospodárskej súťaže, respektíve vymožiteľnosti práva. Ďakujem pekne.