J. Burian, poslanec: (2010-03-09):
A druhou vecou bolo to, čo ste správne poznamenali, že v tom nedocenení toho termínu sa jednoducho vytratil ten termín dňom vyhlásenia tohto zákona a bol tam dátum 1. jún. Ja predpokladám, že technickolegislatívnym procesom a aj podpisom prezidenta sa ten termín apríl dá bez problémov stihnúť. Bez ohľadu na to, či to bude teraz 3. apríl alebo to bude nejaký 27. marec, ja si myslím, že je dôležité to, aby sme to čo najskôr uviedli do života. A myslím si, že skôr sa stala technickolegislatívna chyba, ktorú týmto spôsobom sa snažíme napraviť. Aj tento pozmeňujúci návrh má k tomu smerovať, aby jednoducho čím skôr sa aplikoval proces mladomanželských pôžičiek, čo je novotou a, myslím si, novým, dobrým, by som povedal, príkladom pre mladé rodiny, aby takýmto spôsobom dokázali za výhodných podmienok získať úver, ktorý im zabezpečí štartovací kapitál pre svoje zabezpečenie bývania alebo teda rozvoja bývania. Čo sa týka prvej poznámky, s ktorou vystúpila pani poslankyňa Tóthová. Myslím, že bola veľmi dlhá diskusia aj na ministerstve financií ohľadom tohto znenia zákona. Vzniká tam problém, že tí účastníci trhu nie sú len banky, ale aj lízingové spoločnosti, splátkové spoločnosti. A nájsť teda ten kompromis toho celého riešenia určite nie je jednoduché. A ak by sme postavili len dikciu na úrovni bánk, dostali by sme sa do úrokových sadzieb, ktoré by určite tieto spoločnosti nedokázali naplniť, či už to sú lízingové spoločnosti alebo spoločnosti zaoberajúce sa poskytovaním peňazí na tomto trhu. Súdy a súdne orgány dosť tvrdo postihujú to, ak by výnimkou alebo nejako výrazne sa menili úrokové sadzby oproti terajšiemu trhu. Ja si dokonca myslím, že to bude tvrdšie posudzované ako to, keď sa postavili stropy pre jednotlivé hranice, do akej výšky môžu poskytovať, povedzme, tieto rýchle spoločnosti  pôžičky. A dokonca budú pod touto úrovňou. Takto dikcia návrhu zákona bude tlačiť dokonca nižšie, ako keby sme išli znižovaním toho maximálneho stropu, ktorý je priemerovaný výškou nejakého segmentu na danom trhu. Čiže ak vychádzam z premisy, ak tam budú banky, ak tam budú lízingové spoločnosti, ak tam budú splátkové spoločnosti, tá úroková sadzba nebude vyššia výrazne oproti bankovým úverom, len sa do tohto limitu vtesnajú všetci tí, ktorí poskytujú na tomto trhu finančné prostriedky, aby jednoducho dnes sme nemali problém s certifikovanými spoločnosťami, ako sú lízingové spoločnosti, príp. splátkové spoločnosti, ktoré fungujú na tomto trhu bez úžery a niekoľko veľa rokov. Čiže ešte raz, ak by to malo mať nejaký náboj toho, že by tu niekto mal pocit, že je to nejasná formulácia tejto úžery, myslím si, že aj vykonávacie predpisy ministerstva financií, aj vôbec dikcia tohto znenia hovorí jasne rečou toho, nikto tu nemá záujem navyšovať umelo úrokové sadzby, ide o to, aby tento trh jednoducho nebol rozkolísaný tým, že každý, kto poskytne, povedzme, lízingovou zmluvou nejaké vnútorné výnosové percento, ktoré, mimochodom, nie je jednoduché vypočítať, aby tu nebol ohrozený v tom, že niekto mu ju zruší a všetci budú špekulovať o tom, ako sa budú súdiť, ako jednoducho nebudú mať záujem splácať svoje záväzky, nie úžerné záväzky, ale záväzky tie, ktoré vyplývajú z normálnych klasických zmlúv. Hovorím hlavne o finančnom trhu, ktorým sa zaoberajú renomované spoločnosti niekoľko rokov pôsobiace na tomto trhu. Ďakujem pekne.