P. Hrušovský, podpredseda NR SR: (2002-02-07):
F. Hajnovič, minister financií SR: Vážený pán podpredseda, vážená Národná rada Slovenskej republiky, vážený pán poslanec, v prvom rade by som vám chcel povedať, že na slovenskom finančnom trhu, zdôrazňujem, na finančnom trhu pôsobia iba licencované subjekty, ktoré majú povolenie Národnej banky Slovenska a Úradu pre finančný trh a sú nimi dohliadané. Pokiaľ ste pod pôsobením podvodníkov na finančnom trhu mysleli pôsobenie obchodných spoločností, teda takzvaných nebankových subjektov, môžem vás informovať o opatreniach vlády a súčasnom stave legislatívy v tejto oblasti. Dovoľte mi pripomenúť, že takzvaná väčšina nebankových subjektov vznikla dávnejšie, konkrétne aj Horizont Slovakia a BMG Invest vznikli v roku 1996. Tieto spoločnosti obchodného práva v rokoch 1996 až 1999 skutočne pôsobili na finančnom trhu, čo im umožnila vtedajšia legislatíva. Tento stav bol neštandardný z hľadiska legislatívy Európskej únie. Súčasná vláda tento problém zdedila, začala ho riešiť hneď po svojom nástupe. Preto už v januári roku 1999 jasne deklarovala, že riešenie tejto problematiky má významné postavenie z hľadiska cieľov, ktoré táto vláda chce splniť. Už v júli toho istého roku, teda v roku 1999, vláda prerokovala návrh novely zákona o bankách, ktorý bol prvou významnou legislatívnou zmenou, ktorá zamedzila podnikať v oblasti bankovníctva akýmkoľvek iným spoločnostiam, ako sú banky, ktoré majú na túto činnosť povolenie Národnej banky Slovenska. V decembri toho istého roku, v roku 1999 vláda pokračovala v riešení tejto problematiky tým, že prerokovala návrh nového zákona o kolektívnom investovaní, ktorý jasne vymedzil, že v tejto oblasti môžu pôsobiť len spoločnosti, akými sú výlučne správcovské spoločnosti, ktoré spravujú podielové fondy a ktoré majú povolenie Úradu pre finančný trh, predtým ministerstva financií. Prijatím týchto dvoch legislatívnych noriem vláda Slovenskej republiky vytvorila štandardný stav, keď všetky ostatné subjekty, ktoré nemali povolenie od Národnej banky Slovenska a Úradu pre finančný trh, nemohli pôsobiť v oblasti finančného trhu a teda nemohli poskytovať klientom bankové služby alebo služby v oblasti regulovaného kolektívneho investovania. Ak niektorá firma predsa len poskytovala služby, ktoré mohli poskytovať len banky alebo správcovské spoločnosti, porušovala zákon. Avšak, to je už záležitosť súdov a orgánov činných v trestnom konaní. I napriek tomu, že sme schválením týchto noriem dosiahli v porovnaní s krajinami Európskej únie štandardnú úroveň v oblasti poskytovania finančných služieb, neuspokojili sme sa s týmto riešením a pokračovali sme ďalej. V roku 2000 prebiehala intenzívna informačná kampaň, v ktorej sme vysvetľovali občanom, aby sa nenechali zlákať vidinou vysokého výnosu od hazardérov, ale aby dali prednosť profesionálnym finančným inštitúciám. Vzhľadom na to, že obchodné spoločnosti, ktoré fungujú na báze tichého spoločenstva, naďalej pôsobili a investovali nie do produktov finančného trhu, ale do klasických podnikateľských oblastí a pôsobili na občanov prostredníctvom agresívnej reklamnej kampane, rozhodli sme sa v priebehu roku 2000 pre zavedenie nadštandardného, zdôrazňujem, nadštandardného legislatívneho riešenia, a to pre reguláciu subjektov, ktoré zhromažďujú prostriedky od verejnosti a investujú ich do majetkových hodnôt, ktoré, opakujem, nie sú produktmi finančného trhu. Tento návrh riešenia vyústil do legislatívnej úpravy nového zákona o cenných papieroch a investičných službách, ktorého návrh vláda prerokovala v prvej polovici roku 2001 a ktorý je účinný od 1. januára tohto roku. Vláda sa teda rozhodla, že prekročí hranicu štandardnosti a zrealizuje opatrenia, ktoré sú nadštandardné. Nadštandardnosť riešenia spočíva v tom, že týmto zákonom sa začala regulácia podnikania tohto druhu, ktoré v žiadnej krajine Európskej únie, ani v okolitých krajinách regulované nie je. Podľa tohto zákona bol vytvorený dohľad nad spoločnosťami, ktoré zhromažďujú prostriedky od verejnosti a podnikajú s nimi v oblastiach, ktoré s finančným trhom nemajú nič spoločné. Tým orgánom dohľadu je Úrad pre finančný trh, čo je síce nesystémové riešenie, pretože všade vo svete tieto orgány dohliadajú licencované finančné inštitúcie, ktoré majú povolenie na vykonávanie finančných služieb, ako sú banky, obchodníci s cennými papiermi, správcovské spoločnosti a poisťovne. Nechceli sme však vytvárať nový úrad a vynakladať tak ďalšie finančné prostriedky zo štátneho rozpočtu. Žiaden zákon však nemôže riešiť právne vzťahy, ktoré vznikli pred nadobudnutím účinnosti zákona a ktoré v tomto prípade majú svoj pôvod pred rokom 1999, teda tento zákon nemôže zrušiť alebo inak riešiť zmluvné vzťahy, ktoré boli uzavreté v minulosti. Ak by sme to urobili, potom by sme už neboli právnym štátom a dostali by sme sa na okraj civilizovaného sveta. Z toho dôvodu vláda zatiaľ nepripravuje ďalšie legislatívne zmeny, pretože súčasná legislatíva v tejto oblasti je nadštandardná. Na záver chcem zdôrazniť, že platná legislatíva v oblasti finančného trhu je pozitívne hodnotená odborníkmi z Európskej únie, OECD a Svetovej banky.