J. Burian, poslanec: (2005-01-19):
Všetci, čo ste dostali návrh zákona, myslím, že ste si prečítali dôvodovú správu, preto nie je dôležité, aby som sa dnes alebo v tejto chvíli zaoberal tým, čo je v dôvodovej správe. Skôr by som chcel podotknúť alebo upriamiť pozornosť, vážené kolegyne, vážení kolegovia, na základné náležitosti, ktoré sú obsiahnuté v tomto návrhu zákona. Začnem tou druhou. Myslím si, že je dôležitejšia z pohľadu občanov. Myslím, že pri otázkach na občanov Slovenskej republiky, ktorí hovorili k vstupu do druhého piliera, bolo pre nich základným problémom bezpečnosť zdrojov, ktoré vložia do týchto súkromných dôchodkových správcovských spoločností. Čiže začnem tou druhou časťou, kde navrhujem to, aby štát ručil vo výške 100 % vkladov občanov, tých nominálnych vkladov, ktoré vložili počas svojej doby sporenia. Tento základný alebo tento bod vychádza z hlavnej premisy, že v zmysle tohto zákona sa už porozprávalo strašne veľa nepresností aj z úst, dá sa povedať, ministerstva práce, sociálnych vecí, kde sa deklarovalo, že štát ručí 100-percentne za nominálne vklady občanov a chcem to dať na pravú mieru. V zákone sa píše jednoznačne to, že štát ručí do výšky na základe rozhodnutia súdu a vo výške maximálne 50 % rezervného fondu. Tak ako viem, ako sa napĺňa rezervný fond, ako sa rozpúšťa, môže byť celkom pravdepodobné, že v tomto rezervnom fonde bude veľmi málo prostriedkov alebo nebudú dostatočné prostriedky aj na základe toho, ak by súd rozhodol v plnej miere odškodniť túto správcovskú spoločnosť alebo Sociálna poisťovňa by mala záväzok odškodniť túto správcovskú spoločnosť v prípade zlyhania mechanizmov, ktoré dbajú alebo majú dbať nad kontrolou nad týmito správcovskými spoločnosťami, pokiaľ sa to týka Úradu pre finančný trh, eventuálne zlyhanie depozitára. Čiže myslím si, že je to, čo navrhujem, je len ničím iným len deklarovaním toho, čo všeobecne sa prezentovalo širokej verejnosti, že štát ručí v plnom rozsahu v prípade, poviem to v zjednodušenej podobe, defraudácie peňazí v týchto správcovských spoločnostiach. Čiže dávam do pozornosti, že toto je prvým a vážnym predpokladom na to, aby sme týchto občanov upokojili vzhľadom na to, že ich dlhodobé skúsenosti boli len z účinkovania povedzme v prvej kupónovej privatizácii, či to bolo v účinkovaní nebankových inštitúcií atď., kde v podstate ľudia prišli o nemalé sumy. Druhou časťou je dobrovoľnosť tohto systému a myslím, že sa odvíja od tejto časti, ktoré som prvé spomenul. Dobrovoľnosť je postavená na tom, teda v tomto zákone je dobrovoľnosť pre tých ľudí, ktorí prvýkrát vstupujú do pracovného procesu, tým pádom sú alebo nútene vstupujú do tohto systému. Myslím si, že ak im nedáme dostatočnú bezpečnosť, je dosť, by som povedal, nie zmysluplné, aby sme týchto ľudí nútili do vstupu do kapitalizačného piliera. A preto si myslím, že aj dobrovoľnosť týchto ľudí alebo dobrovoľnosť tohto systému, pokiaľ nie sú zabezpečené stopercentné garancie štátu v prípade defraudácie peňazí v týchto spoločnostiach, je rozumné, aby občan alebo ten prvonastupivší mladý človek si mohol rozhodnúť, či zoberie na seba tieto riziká, alebo teda zostane v priebežnom systéme. Ja na margo tej dobrovoľnosti, o ktorej sa už dosť popísalo v novinách, myslím, že dnes sa názor ministerstva práce, sociálnych vecí a ministra pána Kaníka troška rozchádza s tým, čo bolo a čo deklaroval pri vystúpení v prípade jeho odvolávania, kde jasne deklaroval, že nemá problém s tým, aby dobrovoľný systém bol na Slovensku zavedený. Dokonca odcitujem presne z jeho vystúpenia v Národnej rade Slovenskej republiky, citujem: „Nemám žiadne problémy ani s tým, že by sa druhý pilier stal dobrovoľný aj pre tých najmladších, pretože naozaj tomu systému plne dôverujem a z logiky veci vyplýva, že tak či tak väčšina z nich, tých najmladších, alebo možno aj všetci sa úplne dobrovoľne zapoja do neho tak či tak.“ Čiže ja len týmto chcem dať najavo, že aj vyjadrenie pána ministra v tomto smere v rámci dobrovoľnosti bolo iné alebo je iné, ako sú vyjadrenia v tlači v posledných dňoch. Ďakujem za pozornosť.