J. Halecký, poslanec: (2007-06-27):
Chcem hneď úvodom povedať, že Ľudová strana – Hnutie za demokratické Slovensko Zákonník práce podporí. Zákonník práce bude schválený, pretože je to v programovom vyhlásení vlády, a to chceme plniť a nakoniec si myslím, že Zákonník práce po takej dlhej diskusii, ale aj po úpravách, ktoré nasledovali, je dobrý, flexibilný, keď už používame tento výraz, a bude prínosom aj pre ďalší ekonomický rozvoj v nasledujúcom období. Pomerne často sa hovorilo a diskutovalo, či je potrebné, alebo či dokonca je nutné, aby Zákonník práce bol novelizovaný, či už nastali podmienky k tomu, aby tá novelizácia bola práve teraz. Nemôžem nepriznať, že pokiaľ dôjde  k zmene vládnej koalície, tak ako došlo po posledných voľbách, základný zákon nielen v ekonomickej, ale hlavne v sociálnej oblasti obyčajne dochádza k tomu, že v tomto zákone dôjde k niektorým, alebo možno že aj k rozsiahlejším zmenám. Takže možno to považovať za povinnú zostavu terajšej vládnej koalície, aby aj v Zákonníku práce svoje politické a ekonomické ciele a nástroje upravili. Pokiaľ hovoríme o tom, či je to zákon roka, možno povedať, že je to zákonom roka, a to z tohto dôvodu, že pomerne dlhý čas venujeme tomuto zákonu. Venujeme tomu zhruba pol roka až trištvrte roka, venujú tomu pozornosť médiá, venujú tomu pozornosť zamestnávatelia, zamestnanci a venuje tomu pozornosť parlament, parlamentné výbory a samozrejme, že vláda. Je to vládny návrh zákona, takže potrebný proces a postup k tomu, aby sa dostal až sem, dnešný deň do parlamentu prešiel. Musím zdôrazniť, že je to zákon možno roka alebo veľký zákon aj z tohto dôvodu, že sa dotýka veľkého rozsahu, veľkého počtu ľudí, zhruba okolo 2 milióny zamestnancov pocítia či už jeho pozitíva, alebo iné stránky, o ktorých sa hovorí. Je potrebné zdôrazniť, že sa dotýka aj dôchodcov. Dotýka sa aj v tom význame, či budú môcť pracovať, za akých podmienok, ale dotýka sa dokonca aj detí, pretože dotýka sa rodiny a dotýka sa aj postavenia rodiny a detí v spoločnosti a hlavne v závislosti od pracovného procesu rodičov a pracovného procese matiek. Pokiaľ by sme chceli zaujať stanovisko k zákonu, na ktorý nadväzujeme, ja si však myslím, že aj Zákonník práce z roku 2001 nebol až taký zlý, pretože postavil základy, dá sa povedať, na svoju dobu, na dynamickú dobu rozvoja ekonomiky na Slovensku, príchodu zahraničných investorov a možno do určitej miery aj pripustiť, že aj ekonomický rast alebo aj pokles zamestnanosti, možnože je zapríčinený aj jeho základnou konštrukciou, čo možno považovať trošku za negatívum, že zrejme asi sa nedotiahli sociálne otázky a sociálne aspekty v takom rozsahu, že doteraz budeme musieť pristúpiť ku korekcii tohto Zákonníka práce. A hlavne budeme musieť pristúpiť ku korekcii postavenia zamestnancov a do určitej miery aj postavenia odborárov ako ich zástupcov. Aj keď došlo k tomu, že dokonca bol 13-krát novelizovaný či parciálne alebo vo väčšom rozsahu, nepovažujem to za chybu. Pretože každý zákon, ktorý je dynamický, a každý zákon, ktorý je schopný absorbovať aktuálne zmeny, ktoré v tom momente alebo v perspektíve nasledujú, myslím si, že je to akceptovateľné a dobré. Takže vláda, ktorá chce vládnuť 4, resp. 8 rokov musí sa dotknúť Zákonníka práce a musí sa dotknúť vo väčšom rozsahu. Kvôli tomu, že došlo k rozhodnutiu už v programovom vyhlásení v rádiu, teda už v predchádzajúcom období, ale aj v terajšom období, svedčia nielen individuálne, ale aj skupinové, dokonca kolektívne požiadavky nato, že postavenie zamestnancov nie je uspokojivé a je potrebné ho riešiť. Týka sa to jednak základného postavenia, to znamená postavenia v pracovnom procese, týka sa to aj miezd, vyplácania miezd, ale aj kvality pracovného procesu, to znamená nadčasových hodín. Dotýka sa to takisto aj minimálnej mzdy plus rôznych príplatkov, ktoré znehodnocovali postavenie zamestnancov a v neposlednom rade a v nemalom čísle sa to dotýkalo aj tzv. nútených živnostníkov. To znamená, že zamestnancov, ktorí boli nútení, aby prešli na živnosť a takto za nevýhodných podmienok pre zamestnancov, resp. takzvaných živnostníkov dochádzalo k tomu, že postavenie ich rodín sa znevýhodňovalo. Neboli to desiatky ani stovky, boli to tisíce až desaťtisíce živnostníkov, resp. zamestnancov, takže už len kvôli tomuto problému, ktorý bol takýto rozhodujúci a garantovaný, myslím si, že bolo potrebné zaujať stanovisko aj k Zákonníku práce. Široko je diskutovaná téma, že je to Zákonník práce, ktorý je robený pre odborárov. Myslím si, že v žiadnom prípade to nie je tak,  aj keď Zákonník práce sa dotkne a dotkol aj postavenia odborárov, čo je pochopiteľné a samozrejmé. Ale došlo k zmenám, ktoré sú adekvátne postaveniu zamestnancov, a tým pádom aj odborárov. Chcem zdôrazniť, že stanovisko Ľudovej strany – Hnutie za demokratické Slovensko v tejto otázke je trošku iné, a to z tohto dôvodu, že my sme chceli, aby pri ochrane zamestnancov, samozrejme, odborári svoje postavenie mali, ale chceme vyzdvihnúť trošku aj zamestnanecké rady. Teda dá sa povedať tých zástupcov zamestnancov, u ktorých my opačne vidíme určitú perspektívu a určitú konkurenciu. Pretože tak ako konkurencia má svoj význam nielen vo výrobe, v službách, ale aj v ochrane zamestnancov, je dobré, pokiaľ tam, kde sú vytvorené podmienky alebo kde podmienky nie sú zaplnené odborármi, sa vytvorí zamestnanecká rada, ktorá oprávnene, efektívne bez nejakých politických historických nánosov alebo aktuálnych zamestnancov zastupuje. Ľudová strana – HZDS je si vedomá, že zamestnanecké rady nemajú takéto ukotvenie v ústave a nemajú právnu subjektivitu, takže nemôžu uzatvárať kolektívne zmluvy. Teda v súdnych forenzných prípadoch nemajú to postavenie čo odborári. Ale myslím si, že pokiaľ chápeme odbory ako súčasť pracoviska, pracovnoprávneho procesu, ktoré v prevažnej miere spolupracujú so zamestnávateľom, vytvárajú pracovné, sociálne a ostatné podmienky, tak v tomto pohľade môžeme vidieť, že aj zamestnanecké rady môžu mať svoje postavenie a odrazí sa to aj v našich novelizačných snahách, ktoré vám v nasledujúcom prečítam. Chcem uviesť, že Zákonník práce z pohľadu nášho,  z pohľadu Ľudovej strany –  HZDS sa dotýka nielen zamestnancov, ale aj širokej skupiny ľudí v strednom pásme, teda aj živnostníkov, aj samostatne zárobkovo činných osôb, teda skupiny, ktorá si tiež vyžaduje pozornosť, tiež si vyžaduje ochranu a tiež si vyžaduje aj určitý prístup. Takže pokiaľ nebudeme chápať Zákonník práce ako nejakú ideologickú normu alebo ideologický nástroj, ale ako nástroj toho, aby sme zlepšili postavenie tých, čo pracujú, ale na druhej strane, aby sme nebrzdili ekonomický rozvoj, ale aby sme pomohli rozvoju krajiny, dospejeme k tomu, že tieto body, ktoré boli pozmenené v Zákonníku práce, budú prospešné. Je potrebné zdôrazniť, že Zákonník práce sa dosť v širokom rozsahu dotýka aj pracovného prostredia a pracovných podmienok, lebo tieto sa nazdávame, že boli trošku na vedľajšej koľaji a máme signály nielen individuálne, ale aj v širšom, že pracovné podmienky zamestnancov boli na nízkej úrovni a je potrebné, aby tam práve odborári, ale aj inšpektorát práce, ktorého postavenie sa zvyšuje, aby to dokázali do určitej miery vyrovnať. Chcem zdôrazniť ešte jednu skutočnosť, že ako ste si všimli, v rôznych bodoch Zákonník práce zdôrazňuje predovšetkým spôsob dohody medzi zamestnávateľom a zamestnancom. To je prvá axióma a až potom, pokiaľ k tejto dohode nie je možné, aby došlo, Zákonník práce ustanovuje zákonné opatrenia alebo zákonné limity, aby  ochrana zamestnanca bola primeraná. Postavenie inšpektorátu práce, bolo už hovorené v prvom čítaní, že bolo nedostatočné, znížené, takže aj táto novela zákona ukazuje, že inšpektorát práce aj v otázke bezpečnosti a ochrany zdravia práce má trošku zvýšenú svoju pozíciu a dokáže v sporných prípadoch aj v pracovnom procese tam, kde nie je možné, aby došlo k dohode medzi zamestnávateľom a zamestnancami túto svoju funkciu splniť. Chcem uviesť, že často diskutovanou otázkou bolo, že Zákonník práce zhorší ekonomické postavenie dokonca zamestnancov, zhorší postavenie zamestnávateľov, ich ekonomické výsledky, a tým pádom neprispeje k ekonomickému rozvoju v krajine. Musím povedať, že v pracovnom procese žiadny zamestnávateľ sám od seba nebude nejako upravovať pracovné podmienky, platové podmienky, a teda postavenie zamestnanca. Toto postavenie sa vždy aj v minulosti, ale aj v súčasnosti musí vybojovať. To znamená, že sa musí na základe faktov, rokovaní a na základe konzultácií a niekedy možnože aj štrajkových aktivít vydobyť. A túto pozíciu individuálni zamestnanci alebo zamestnanci bez nejakej organizácie nemôžu dosiahnuť. A práve preto je tu namieste aj postavenie a úloha odborov, aby to vedeli zorganizovať, aby to vedeli presadiť a vedeli zargumentovať. Myslím si, že aj systém kolektívnych zmlúv a systém vyšších kolektívnych zmlúv umožňuje, aby táto protektívna činnosť pre zamestnancov sa dokázala uplatniť aj v rozsahu descendentnom, teda v postupe smerom dole. V tej súvislosti chcem zdôrazniť, že svoje vystúpenie som rozdelil na dve časti. Tú všeobecnú časť a tú špecializovanú v tom ústnom prihlásení sa do rozpravy. Chcem len uviesť všeobecné aspekty aplikácie Zákonníka práce v tom význame, že Zákonník práce má rozdielny, samozrejmá vec, že dosah či už na jednu alebo na druhú stranu. To znamená, že ináč ho chápu zamestnávatelia, ináč ho chápu zamestnanci, ale aj v skupine tých, čo pracujú, ako som už povedal, o živnostníkoch, samostatne zárobkovo činných osôb sú skupiny ľudí, ktoré to tiež ináč chápu. Ale vieme a iný je dosah na veľké firmy, stredné firmy a malé firmy. Vieme veľmi dobre, že ekonomický dosah a určitú ekonomickú dimenziu aj Zákonník práce má, bude mať inú na väčšie firmy a menšie firmy. Vieme, že dosah na menšie firmy je relatívne ťažší a na väčšie firmy je relatívne menší. Hovorí sa aj, čo sa týka samotnej činnosti a postavenia odborárov, že to bude robiť dokonca 700 miliónov korún. Sú to údaje mediálne, takže bolo by dobre, pokiaľ by aj pani ministerka povedala, či je vypočítaný dosah aj v tomto smere. Viem, že zamestnávateľské zväzy, zamestnávatelia tvrdia, že ekonomický dosah Zákonník práce bude mať okolo 2 až 3 miliárd na ich závody, na ich podniky. Takže tiež by bolo dobré k tomuto zaujať stanovisko a predpokladám, že až tieto čísla v takom veľkom dosahu nebudú v tých číslach, ktoré som spomenul. Chcem ešte uviesť v samotnom procese tvorby Zákonníka práce, že prešiel vývojom, ktorý považujem za primeraný a náležitý. Trošku ma mrzí jedna vec, že to bolo koncentrované viacej na jednu stranu. Zúčastňovali sa tohto procesu ďalší koaliční partneri. Tak preto aj tie pripomienky mohli smerovať nielen do jednej centrály a tie ani nesmerovali, smerovali aj do ďalších centrál. Vyhodnocovanie účinnosti Zákonníka práce zaiste, že budeme môcť až s určitým časovým odstupom. Čiže za rok, za dva, za tri budeme môcť povedať, ktorá strana, či koalícia alebo opozícia, mala pravdu. Či zlepšil skutočne postavenie zamestnancov, živnostníkov, či odstránil nútených živnostníkov a či zhoršil ekonomické ukazovatele, alebo či zhoršil, čo ja viem, percento nezamestnanosti, o ktorom sa takisto hovorí. V tejto súvislosti chcel by som povedať, že bolo by dobré, pokiaľ by príprave zákona takého dôležitého, s takým veľkým ekonomickým a sociálnym dosahom boli publikované nielen práce, čo sa týka novín, médií, ale aj rôzne seriózne výskumy zo strany ministerstva, zamestnávateľov, ale aj odborárskych centrál by mali tento stav zistiť, aký je objektívny nielen na základe skupiny tendenčne orientovaných posudzovateľov. A bolo by dobré, pokiaľ by aj inštitúcie, ktoré sú vedecké a ktoré pracujú pre sociálnu oblasť, vedeli tiež v tomto perspektívne si dať svoje určité úlohy, granty tak, aby vedeli v pravý čas na správne otázky aj odpovedať. Takže pristúpim, aby som v tej svojej prvej časti nenaťahoval čas, k pozmeňujúcim návrhom, ktoré vám predložím. Chcem v tejto súvislosti povedať, že bolo dosť hovorené o spolupráci. Ja túto spoluprácu vidím dobre, a to z toho dôvodu, že aj spolupráca medzi poslancami bola vynikajúca, spolupráca s pani ministerkou, štátnou tajomníčkou a s jej tímom bola perfektná. Všetky dokumenty, všetky podklady, všetky fakty, ktoré sme požadovali, boli včas a namieste. A hlavne v tej finálnej časti, teda v časti, kedy už   tzv. expertná skupina finalizovala Zákonník práce bola na úrovni. Chcem vyzdvihnúť aj spoluprácu a na druhej strane aj poďakovať niektorým predstaviteľom opozície. Myslím si, že spolupráca aj s pani poslankyňou Radičovou a s pani poslankyňou Sárközy bola na úrovni. Vedeli sme si povedať informácie, ktoré sme potrebovali vedieť, ktoré sme potrebovali skonfrontovať a niekedy sme dokonca, ako ste postrehli, médiá to trošku dali do iného svetla, vedeli aj ich snahu podporiť. Pretože myslím si, že keď niekto veci rozumie, má dlhodobé skúsenosti, treba ho aj tiež oceniť, pochváliť dokonca aj, by som povedal, povzbudiť tým, že jeho názory sú rešpektované. A dokonca, pokiaľ sú dobré, sú aj schválené. Takže v tom vidím aj určitú perspektívu, aj v budúcnosti spolupráca koalície a opozície nabrala konštruktívnejší a rozumnejší charakter. Môže to veci len prospieť. Takže k pozmeňujúcim návrhom. Predkladám pozmeňujúci návrh skupiny poslancov Národnej rady Slovenskej republiky k vládnemu návrhu zákona, ktorým sa mení a dopĺňa zákon č. 311/2001 Z. z. v znení neskorších predpisov a ktorým sa menia a dopĺňajú niektoré zákony. V čl. I v § 240 sa za ods. 2 vkladá nový ods. 3, ktorý znie: „Zamestnávateľ poskytne zamestnancovi pracovné voľno s náhradou mzdy na výkon funkcie v odborovom orgáne na čas dohodnutý medzi zamestnávateľom a príslušným odborovým orgánom a na výkon funkcie člena zamestnaneckej rady alebo zamestnaneckého dôverníka na čas dohodnutý medzi zamestnávateľom a zamestnaneckou radou alebo zamestnaneckým dôverníkom. Ak k dohode nedôjde, zamestnávateľ poskytne pracovné voľno s náhradou mzdy v rozsahu po a 4 hodiny mesačne najmenej jednému zástupcovi odborového orgánu odborovej organizácie, ktorá má menej ako 50 členov zamestnaných u zamestnávateľa, po b 12 hodín mesačne najmenej jednému zástupcovi odborového orgánu, odborovej organizácie, ktorá má 50 a viac členov zamestnaných u zamestnávateľa a po c 16 hodín mesačne najmenej jednému zástupcovi odborového orgánu, odborovej organizácie, ktorá má 100 a viac členov zamestnaných u                zamestnávateľa a konečne po d 4 hodiny mesačne najmenej jednému členovi zamestnaneckej rady alebo zamestnaneckému dôverníkovi. Zamestnávateľ má právo skontrolovať, či zamestnanec využíva poskytnuté voľno podľa prvej vety a druhej vety na účel, na ktorý bolo poskytnuté.“ Doterajšie ods. 3 a 9 sa označujú ako ods. 4 až 10. Odôvodnenie: V nadväznosti na čl. 37 Ústavy Slovenskej republiky sa návrhom umožňuje zástupcom zamestnancov účinne zastupovať zamestnancov pri presadzovaní hospodárskych a sociálnych záujmov v pracovnoprávnych vzťahoch bez ohľadu na to, či ide o člena odborovej organizácie alebo člena zamestnaneckej rady, resp. zamestnaneckého dôverníka. Navrhovanú úpravu umožňuje Dohovor Medzinárodnej organizácie práce č. 135/1971 o ochrane a uľahčení podmienok na činnosť poskytovaných zástupcov zamestnancov v podniku, v ktorých v čl. 2 ods. 1 ustanovuje zástupcom pracovníkov, v podniku sa poskytnú také podmienky uľahčujúce ich činnosť, ktoré môžu byť pre nich primerané a ktoré im umožnia rýchlo, účinne vykonávať ich funkcie. Druhý pozmeňujúci návrh skupiny poslancov Národnej rady Slovenskej republiky. Vládny návrh zákona, ktorým sa mení a dopĺňa zákon č. 311/2001 Z. z. Zákonník práce v znení neskorších predpisov a ktorým sa menia dopĺňajú niektoré zákony sa v čl. I mení takto: Novelizačný bod 38 znie. „§ 62 sa dopĺňa ods. 3, ktorý znie: „Ak zamestnanec nezotrvá počas plynutia výpovednej doby u zamestnávateľa, zamestnávateľ má právo na peňažnú náhradu v sume priemerného zárobku tohto zamestnanca za jeden mesiac, ak sa na tejto peňažnej náhrade dohodli v pracovnej zmluve. Dohoda o peňažnej náhrade musí byť písomná, inak je neplatná.“.“ Odôvodnenie: Vznik nároku na peňažnú náhradu sa podmieňuje písomnou dohodou medzi zamestnávateľom a zamestnancom v pracovnej zmluve. Ďalší pozmeňujúci návrh skupiny poslancov. Vládny návrh zákona, ktorým sa mení a dopĺňa zákon č. 311/2001 Z. z. Zákonník práce v znení neskorších predpisov a ktorým sa menia a dopĺňajú niektoré zákony sa v čl. I mení takto: Novelizačný bod 72 znie. „V § 93 ods. 3 znie: „Ak povaha práce a podmienky prevádzky neumožňujú rozvrhnúť pracovný čas podľa ods. 1 a 2, zamestnávateľ môže zamestnancovi, ktorý je starší ako 18 rokov po dohode so zástupcami zamestnancov, alebo ak u zamestnávateľa nepôsobia zástupcovia zamestnancov po dohode so zamestnancom rozvrhnúť pracovný čas tak, aby zamestnanec mal raz za týždeň najmenej 24 hodín nepretržitého odpočinku, ktorý by mal pripadnúť na nedeľu s tým, že zamestnávateľ je povinný dodatočne poskytnúť zamestnancovi náhradný nepretržitý odpočinok v týždni do 8 mesiacov odo dňa, keď mal byť poskytnutý nepretržitý odpočinok v týždni.“.“ V tejto súvislosti je potrebné vyňať na osobitné hlasovanie bod 16 spoločnej správy. Odôvodnenie: Pojem prevádzkové dôvody nie je vymedzený a jednotlivé dôvody nie sú vyšpecifikované ani v Zákonníku práce, ani v inom pracovnoprávnom predpise. Keďže v Zákonníku práce sa v tomto ustanovení a v niektorých ďalších ustanoveniach, napríklad v § 87 nevyhnutnosť úpravy pracovného času podmieňuje povahou práce alebo podmienkami prevádzky, navrhuje sa aj v ods. 3 použiť toto znenie. Takže, pán spravodajca, nech sa páči, tu sú tri pozmeňujúce návrhy. Takže v tej prvej časti svojho vystúpenia, keďže je hlasovanie už načase, ďakujem vám za pozornosť. Končím svoje vystúpenie s tým konštatovaním, že Ľudová strana – Hnutie za demokratické Slovensko,  návrh novelizácie Zákonníka práce podporí. Ďakujem. (Potlesk.)