Viskupič, Jozef, poslanec NR SR (2015-12-04):
Ďakujem, pán predseda. Vážený navrhovateľ aj neprítomný pán spravodajca, dovoľte mi pár poznámok k návrhu zákona a musím povedať hneď úvodom, že som, ústavného zákona, že som veľmi smutný a sklamaný a tak ako iní kolegovia z nášho kultúrneho výboru majú problém s debatou, ktorá tu otvorila, tak musím poznamenať, že tak ako táto debata začala, tak pokračuje a skôr to robí hanbu tomuto plénu, pretože nemusíme sa porovnávať len s plénom anglického parlamentu, ale myslím si, že ak meníme zásadné parametre najvyššieho zákona tohto štátu, tak vyžadovať prítomnosť, hĺbku debaty a hĺbku otázok a prítomnosť aj tých ľudí, ktorí – a to pri všetkej úcte, lebo vy si to tu, pán minister spravodlivosti, za vládu odsedíte, ale určite je obrovské množstvo otázok, ktoré tu zostávajú a sú kladené takpovediac v priebehu procesu toho, ako medzi prvým a druhým čítaním prichádzajú na svetlo sveta štatistické údaje, prichádzajú na svetlo sveta možné zámery pod tým, kam až môže smerovať pripravovaná zmena ústavy. Myslím si, že nebudeme aj zo súčasného volebného obdobia, čiže len tak kúsok do histórie, pozerať tak aj pri tých témach, ktoré, pri ktorých sme zmenili ústavu, a môžme mať na to rôzny názor, bola predsa len procesuálne dodržaná aká-taká štábna kultúra. Mám pocit, že, a chcem ho zopakovať, ak sa bavíme len čisto o zmene ústavy, k čomu smeruje toto druhé čítanie, tak to isté, čo som hovoril pri téme skráteného legislatívneho konania, platí do dôsledkov a čím ďalej v tej debate pokračujeme, sa to odhaľuje až na kosť, že účelová zmena ústavy je skôr vecou politického zápasu, čiže ako vtiahnuť do tohoto zápasu opozíciu, ako jej prilepiť nálepku toho, že nie je dostatočne zapálená, resp. chladná v boji proti terorizmu a má sa to teda odhaliť pri hlasovaní o zmene ústavy, kde túto opozíciu budú naši ctení kolegovia pre potreby druhého čítania potrebovať. Evidujem okrem vyhlásenia, ktoré som takisto chcel spomenúť voči konkrétnemu denníku, evidujem aj iné vyhlásenia, a boli teda tvrdé, a skôr je pre opozičných kolegov záhadou, kde sa nabere sedem poslancov, keďže neprebehol ani zatiaľ na žiadnej oficiálnej úrovni ani náznak debaty o tom, že by sme nejakým spôsobom mali zmeniť ústavu. Ak sa to deje na individuálnej báze, ja by som vyzval svojich kolegov, ctených tých siedmich, ktorí by sa mali pridať k 83-člennej posádke smeráckych poslancov, ktorí by túto ústavu chceli zmeniť. A ak tie debaty prebehli na individuálnej úrovni, nech sa teda pre toto plénum odhalia pred tým, ako príde ku konkrétnemu hlasovaniu. K téme chcel by som sa vyjadriť a chcel by som mať za to, že tu ide o tzv. bona fide alebo dobromyseľné konanie a že skutočne by malo ísť o zmenu ústavy, ktorá by mala prispieť k tomu, aby sme sa mohli v tejto krajine cítiť bezpečnejšie, ale moje hlboké presvedčenie je to, čo som povedal, že ide o účelový politický zápas, ako zrátať opozičné hlasy a ako následne priradiť nálepku, že tí, ktorí nehlasovali za úplnú hlúposť z tohto pohľadu v zmysle boja proti terorizmu, tak tí sú v tomto boji chladní a nechcú chrániť Slovensko. Druhá poznámka. Podľa mňa pod základným marketingovým mottom, ktoré sa v priebehu kratučkej volebnej kampane, ktorá nedodržala, samozrejme, lehoty, čiže v momentálnom ataku na prvú signálnu voličov, všeobecne voličov v Slovenskej republike pod heslom „Chránime Slovensko“, je v tomto duchu presne tento cynický politický kalkul na zrátanie hlasov poslancov a akým spôsobom budú pri predmetnej zmene ústavy hlasovať, sa mení tento zásadný význam. Naozaj sa pripájam ku kolegom, ktorí hovoria o tom, že to základné motto „Chránime Slovensko“ sa skôr mení na motto „Chránime sa“, resp. môže viesť, naozaj môže viesť k zneužitiu týchto inštitútov. Pretože to, že tu trestné oznámenia lietajú krížom-krážom hlavne zo strany bývalých aj z hľadiska bývalého vedenia parlamentu po rôznych politických oponentoch a sú tu poslanci, ktorí majú niekoľkonásobné trestné oznámenia voči sebe, tak možno, že aj parametre majú viesť k tomu, aby tieto kriminálne účinky zmeny legislatívy mohli byť dotiahnuté do konca. Prečo o tom hovorím? Myslím si, že takto sa, vážené dámy a páni, politický boj nevedie, nemôže byť zmena ústavy zneužívaná na účelový kalkul zrátania možných bojovníkov proti terorizmu, nemôže byť ústava vedená v tomto, debata o zmene ústavy vedená v tomto duchu. Ak sa tu má nájsť nie minimálny možný počet pri takto významnej zmene, ale maximálny možný počet, tak tá debata mala inak začať, mala inak pokračovať a má inak končiť. Preto chcem z tohto miesta vyhlásiť, že ja sa tohto marketingového ošiaľu pri zmene hesla „Chránime Slovensko“ na zmenu hesla „Chránime sa“ nechcem zúčastniť a nebudem hlasovať za zmenu ústavy. A ešte raz vyzývam kolegov, ktorí ich, pri ktorých možno prebehla individuálna debata, aby odhalili svoje úmysly podporiť túto ústavu v minimálnej možnej miere, čiže aby dosiahli prepotrebnú úroveň 90 hlasov, aby sa odhalili skôr, ako toto plénum pristúpi k hlasovaniu o tomto bode programu. Ďakujem za pozornosť.