K. Tóthová, poslankyňa: (2008-10-30):
Je mi veľmi ľúto, že toto musím konštatovať o vládnom návrhu, ale ja som už dávno v minulosti upozorňovala v tlači na potrebu vzniku a zriaďovania takýchto záchytných izieb, či už v súvislosti s riešením domáceho násilia, kde časť tých násilníkov, ktorí sú pod vplyvom alkoholického nápoja, možno týchto ľudí umiestniť v týchto zariadeniach. A dnes, keď sme v parlamente prerokovali legislatívny návrh, kde na 48 hodín domáci násilník môže byť vykázaný z bytu, v ktorom spôsobuje násilie, je táto otázka zo systémových pohľadov ešte aktuálnejšia, pretože práve realizácia aj tohto kroku pri eliminácii domáceho násilia môže byť užitočná, teda, myslím, záchytné izby pre opilcov. Dovoľte, aby som citovala stanovisko zo Sme z 18. októbra tohto roku, kde v mene Združenia miest a obcí Slovenska podpredseda združenia pán Jozef Turčány uviedol, že na základe predloženého legislatívneho návrhu vznik záchytných izieb pre opilcov je v praxi nereálny. „Za takýchto podmienok,“ citujem z jeho vyjadrenia, „aké sú v predloženom legislatívnom návrhu, nevznikne ani jedna záchytka.“ Nuž, potom sa pýtam, načo legislatívny návrh a ako bude v praxi tento právny predpis realizovaný. Veď predsa prijímame právne ustanovenia, pravidlá správania sa nie na to, aby sme sa tu pobavili v parlamente, ale na to, aby sme riešili problémy spoločnosti, ktoré skutočne sa budú aplikovať v praxi. Ďalej dovoľte, aby som citovala zo Staromestského kuriéra pod názvom Záchytné izby problém s alkoholom nevyriešia, no pre mesto sú nevyhnutné. Áno, Bratislava prezentuje nevyhnutnosť, ale taktiež  autorka uvádza, že „za daného stavu možno vznikne len v Bratislave a nikde inde.“ Ďalej, Bratislavské noviny z 9. 10. 2008: „Mestá chcú záchytky, ale s podmienkami.“ Tam sa uvádza, čo všetko nie je v predloženom legislatívnom návrhu doriešené. Ďalej, Spravodajstvo zo dňa 3. októbra 2008: „Záchytky pre opilcov nemajú budúcnosť v takej legislatívnej podobe, ako sú predložené.“ Je tu kritika, citujem: „Ministerstvo vnútra si presadilo, aby aj dopravu opilcov zabezpečoval prevádzkovateľ, teda obec. Na to si však sotva niekto trúfne.“ Ja si dovolím povedať, že mnohé obce, ak nie takmer všetky, si netrúfnu. Ďalej je tu článok primára Novotného – nie je to článok nášho pána poslanca Novotného, aby som vec uviedla na pravú mieru –, ktorý jednoznačne hovorí, že záchytky sú aj problém zdravotný, že je to otázka, kto bude vykonávať službu v záchytke, doslova citujem „Opitý človek je chorý človek. Alkohol je sociálne akceptovaná droga a ten, kto ju akceptuje, musí garantovať aj zdravie.“ Nuž, štát akceptuje, štát, ako som už v prvom čítaní uviedla, vyberá dane z predaja alkoholických nápojov, nemalé dane, preto osobne zastávam stanovisko, že nemožno túto kompetenciu  presunúť iba na obce a štát povie – ja nič, ja muzikant – a dokonca do originálnej pôsobnosti. Ja súhlasím s názorom, ktorý v minulom rokovaní vyslovil vo faktickej poznámke pán poslanec Petrák, že tento problém nie je komunálny problém, je to aj celospoločenský problém, preto nemôžeme presunúť kompetenciu výlučne na obce bez toho, že by sme finančné prostriedky nedali, bez toho, že by sme nezabezpečili zakotvenie, že to nie je originálna pôsobnosť. Veď predsa nemôže byť originálna pôsobnosť obce, keď to doteraz bolo v kompetencii ministerstva. Čiže, keď sa nezakotví skutočnosť, že uvedená kompetencia je prenesený výkon štátnej správy, čo už bude akosi navodzovať aj povinnosť finančne zabezpečiť, pretože v ústave táto otázka je riešená, pokiaľ ide prenesený výkon štátnej správy, štát je povinný zafinancovať. Pokiaľ nebude doriešené zabezpečenie dovozu osôb, ktoré sú pod vplyvom alkoholu tak silno, že je nutné ich umiestniť v príslušných záchytných izbách, pokiaľ nebude doriešená otázka, ako to bude s platením u nesolventných, tzv. návštevníkov týchto izieb a pokiaľ nebude aj doriešená personálna otázka. Je predložených viacero pozmeňujúcich návrhov, ja preto so svojimi pozmeňujúcimi a doplňujúcimi návrhmi nevystupujem. Budem čakať, čo z navrhnutých pozmeňujúcich návrhov bude hlasovaním prijaté. Osobne očakávam, že by sa ešte pán minister  vyjadril, ako bude zabezpečený zdravotný dohľad v týchto záchytných izbách. Ďalej upozorňujem, že zo zákona, pretože som tak porozumela vaše pôvodné vyjadrenie, pán minister, v prvom čítaní, že nemocnice už nebudú mať s touto problematikou čo dočinenia, upozorňujem, že v platnom práve je jasne zakotvené, že osoby maloleté a mladistvé nemožno umiestniť v záchytných izbách pre opilcov. To znamená, že táto otázka naďalej ostáva v kompetencii nemocníc a to by som tu chcela zdôrazniť, že na to nemôžeme zabudnúť pri prezentácii tohto legislatívneho návrhu. A keďže dnes, žiaľ,  je veľký počet maloletých a mladistvých, ktorí pijú systémom opiť sa do nemoty, sú na to nielen dôkazy v praxi, ale už aj lekári a sociológovia poukazujú na tento neželateľný trend, tak chcem upozorniť, že to je úloha, ktorú bude musieť zdravotníctvo plniť. Vraciam sa k pôvodnej myšlienke, teda, ak neprejdú pozmeňujúce návrhy, ktoré sú predložené, ja tento legislatívny návrh nepodporím a obdobnú tendenciu vnímam aj u niektorých svojich kolegov. Pretože prijať zákon, o ktorom už dopredu vieme, že nebude na základe neho riešené to, čo je aktuálne k riešeniu, lebo opakujem, Slovensko nutne potrebuje záchytné izby pre opilcov, tak ak neprejdú pozmeňujúce návrhy, nemôžeme tento legislatívny návrh podporiť ani pri najlepšej snahe, ktorú máme pri prerokúvaní vládnych návrhov. Ďakujem za pozornosť.