Kaščáková, Renáta, poslankyňa NR SR (2018-09-13):
Ďakujem, ja budem veľmi stručná. Ja sa veľmi ospravedlňujem za zmätky, lebo som chcela reagovať vo faktickej, ale teda naozaj mi nefungovalo chvíľami zariadenie, takže zareagujem v tomto príspevku veľmi krátko na všetky príspevky na môj príspevok do rozpravy. Takže, pán Heger vtedy reagoval na mňa, ďakujem veľmi pekne za tvoj príspevok. Myslím, že sme zajedno v tom, že podnikateľov netreba regulovať, ale treba im dať slobodu a tešiť sa, že tu máme ľudí, ktorí nám vytvárajú hodnoty a ktorým sa darí. A s tým súvisí aj príspevok pani Kuciaňovej, respektíve jej poznámka o Baťovi. No tak, samozrejme, tak to bol ale – na rozdiel od pána Danka, ktorý je predseda parlamentu –, to bol súkromník, viete, ktorý mohol robiť tú sociálnu politiku zo svojich vlastných peňazí. A nemyslím si, že štát sa má starať o to, akú zamestnaneckú politiku takíto Baťovia budú vo svojich fabrikách a firmách robiť, ale má vytvárať podmienky na to, aby sme tu mali čím viac takýchto Baťov, lebo sú to práve títo Baťovia, ktorí potom vytvárajú hodnoty. A keď nebude Baťov, tak potom ani nebudete mať koho zdaňovať, takže to je veľký rozdiel. Pán Baláž, na to vlastne tiež sa dá zareagovať, že vlastne keď ste povedali, že keď bude SaS vo vláde, viete, však zruší všetky tie sociálne balíčky, no... (reakcia z pléna), alebo pán Blanár, pardon, tak, tak; no áno, veď to je preto, že vy môžete práve tie sociálne balíčky rozdávať, lebo títo Baťovia teda na ne zarobili tie hodnoty, takže máte z čoho. Ale tie naše sociálne balíčky, ja to nazvem skôr teda reformné diela alebo opatrenia, tak tie budú skôr o tom, že nebudú také tie jednorazové populistické darčeky typu vianočný príspevok, tá naša filozofia je, že vlastne solidárnosť alebo tú sociálnosť vnímame v tom, že nemáme prejesť peniaze, ak máme náhodou čas hojnosti, čo sa vlastne teraz deje, dobre sa darí ekonomike, no tak poďme všetky peniaze prejesť; to nie je naša cesta. Naša cesta je trvalá udržateľnosť a nejaká trvalá prosperita a, voľne povedané, musíme myslieť aj na nejaké horšie časy a nieže teraz máme, tak to zrazu všetko rozdáme. Takže myslím si, že efekt tých našich politík bude oveľa vyšší a oveľa dlhodobejší. Ja poviem len taký jeden malý príklad, keď som stretla, stretávam sa, samozrejme, aj ako komunálna politička, ako politička s rôznymi ľuďmi a zaujal ma jeden taký pán dôchodca, ktorý teda bol takým obhajovateľom pána Fica, jak nám on dal teda tie vlaky zadarmo, tak ja som sa ho iba opýtala, že prosím vás, a vy koľkokrát ročne idete tým vlakom teda zadarmo. Tak sa tak zamyslel a povedal, že no ja moc ani nie, že ja tak dvakrát do roka. A že koľko tým ušetríte teda, hej, že koľko vás stojí ten vlak, ja neviem, možno šesť, dvanásť, dvadsať euro dostanete vlastne týmto zadarmo? No že tak asi tak. No a ja hovorím, že nebolo by lepšie, keby ste mali každý mesiac možno o sto eur vyšší dôchodok, keby tá politika vlády bola taká, že ten váš dôchodok je, že máte každý mesiac o sto eur viac? Tak sa zamyslel a uznal, že asi niečo na tom bude. Takže to je asi ten rozdiel, že tie naše opatrenia majú smerovať nie k takýmto náplastiam jednorazovým, sociálnym balíčkom, ale k nejakej trvalej udržateľnosti. No a potom ma ešte zaujala taká poznámka, že to je opatrenie na to, aby sa cestovný ruch rozbehol. No ja neviem, že prečo musíme v roku 2018 hovoriť o tom, že musíme sa rozbiehať niekde v cestovnom ruchu, však, preboha živého, koľké roky ste tu vo vláde, teda táto sociálna vláda, prečo, nehovorím o vás, hovorím o sociálnej vláde, nakoľko je to teda nejaké opatrenie, ktoré zrejme bude prijaté vládnou väčšinou, no kde sú sľubované diaľnice, kde sú sľubované opravené cesty prvej, druhej a tretej triedy? Tu sa rozprávame tak možno aj žartom o nejakých, ja neviem, atrakciách, za ktorými sa dá ísť, nedá ísť v Trenčianskom kraji, neviem, kde sú rôzne teda veci, parky miniatúr a neviem čo, ale tak treba sa pozrieť, ako sa tam aj dostanete, po akých cestách sa tam tí ľudia musia proste prekodŕcať! Takže podľa môjho názoru ako ten čas na to, aby ten cestovný ruch už bol v nejakom štádiu, už dávno tu bol a hovoriť dnes, že ešte len dnes ideme nejakými opatreniami – a ešte k tomu takýmito – rozbiehať nejaký cestovný ruch, tak to mi príde teda dosť, dosť zvláštne. Samozrejme, že tých riešení je, tie riešenia sú niekde úplne inde, hovoril teda o nich aj pán Heger. Ja sa stotožňujem s tým, že treba robiť niečo s tým inštitucionálnym zázemím, sfunkčniť proste ministerstvo, ktoré má cestovný ruch na starosti, treba zlepšiť infraštruktúru, cesty, atrakcie, pamiatky, samozrejme. Ale tuto dávam do pozornosti najmä to, že ten cestovný ruch, ono, on je takou akoby časťou spojitých nádob s mnohými ďalšími oblasťami, či už s kultúrou, s jednotnou prezentáciou Slovenska v zahraničí, s podnikaním a tak ďalej, bolo tu o tom veľakrát hovorené. Takže ja by som chcela len apelovať na to, že pri akýchkoľvek riešeniach treba dať dôraz na taký prierezový aspekt, lebo nič sa nedá riešiť vytrhnuté z kontextu. A možno aj o tom hovoril pán Heger, a ja sa s tým stotožňujem, že najlepšou politikou je teda nejaká taká stratégia, ktorá zasahuje naraz viacero oblastí a, ako vravím, sú to spojité nádoby, takže nič sa nedá riešiť takto vytrhnuté z kontextu. A tieto poukážky, to je taký typický príklad takej náplasti, nejakého jednorazového opatrenia niekde, ktorý nemáme preskúmaný, ale veľmi dobre sa počúva. No, takže pre mňa ako najlepšia politika je rodinná politika, je nechať proste viac peňazí ľuďom v peňaženkách, aby sa im žilo, podnikalo lepšie na Slovensku, a potom bude fungovať aj cestovný ruch, aj všetko ostatné. Ďakujem.