P. Frešo, poslanec: (2007-06-26):
V prvom čítaní zákon výrazne navrhol zúžiť právo občanov na aktívne pôsobenie v oblasti životného prostredia. Vylúčením ochranárov z okruhu zúčastnených osôb fakticky zrealizoval návrat. Návrat pred rok 1989, keď aktívny občan bol na príťaž a boli mu kladené všemožné prekážky. V tejto súvislosti si, prosím, všimnite, že návrat bol ústredným heslom socialistov vo voľbách v roku 2006. V druhom čítaní do obsahu pribudla kompletná nová zonácia chránených území, teda aj nová zonácia Vysokých Tatier, teda občanom Slovenskej republiky najznámejšieho, ale aj najdrahšieho chráneného územia. Symbolu tak drahého, že je dokonca v štátnej hymne. V zmysle tvorby politiky SMER-u najprv pokusný balónik v podobe útoku na ochranárov a po zistení smeru vetra hlavné číslo v podobe radikálnej zmeny základných princípov ochrany prírody. Navrhované princípy zonácie prakticky rušia zmysel ochrany prírody ako takej. Forma novely. Novelu podala skupina poslancov napriek faktu, že ministerstvo tú istú novelu má v legislatívnom pláne na terajší rok. Zmena predkladateľa má za následok, že k novele neprebehlo pripomienkové konanie a dokonca sa k nej nevyjadrilo ani ministerstvo samotné. Je zrejmé, že socialistická koalícia nechce riskovať podobnú odbornú blamáž, akú zažila v prípade Vysokých Tatier, a teda v prípade Tichej a Kôprovej doliny. Vedomí si svojej odbornej nespôsobilosti pri obhajobe svojich predstáv radšej zvolili formu, kde sa diskusii vyhli. Nielen diskusii s verejnosťou, ale aj diskusii v rámci rezortu životného prostredia. V tejto súvislosti mi nedá nespomenúť, že zákon o ochrane prírody je asi hlavný alebo kľúčový zákon, ktorý sa týka rezortu životného prostredia. Neprítomnosť pána ministra na jeho prerokovávaní je pre mňa zarážajúca. Neviem, ako si to mám vysvetliť, či je to jeho súhlas, alebo jeho nesúhlas, ale viem, ako si mám vysvetliť prítomnosť štátneho tajomníka na rokovaní výboru, kde vášnivo tieto zmeny obhajoval, a nielen zmeny v tomto zákone, ale aj zmeny v predchádzajúcom zákone o voľne žijúcich druhoch. Čo sa týka toho vlastne rizika, do ktorého by sa ministerstvo životného prostredia dostalo, to riziko je vlastne také, že jeho odborní pracovníci by navrhovanú novelu odmietli, prípadne by proti nej spísali petíciu tak, ako to urobili v prípade Tichej a Kôprovej doliny. A naozaj si myslím, že PR vo forme odbornej petície proti novele zákona sa ministerstvu nehodí, tak si myslím, že mlčky podporuje predloženie tejto novely priamo poslancami. Dovoľte mi ešte odbočiť, tak ako som to urobil v zákone o voľne žijúcich druhoch, k takému zamysleniu, že pre koho vlastne táto novela je určená, alebo komu vyhovuje. Možno podobné zamyslenie predkladateľom ušlo, tak sa s ním podelím. V prvom rade všimol som si, že predkladaný zákon oslabuje, alebo resp. ani nie predkladaný zákon, ale predkladané pozmeňujúce návrhy, ktoré si predkladatelia dali schváliť svojou vlastnou väčšinou bez účasti opozície na výbore, v prvom rade oslabuje vplyv tretích osôb, to znamená záujmových združení a vlastne ich vynecháva z konania samotného. Po druhé zavádza niečo, čo by som nazval flexibilnejšia zonácia. To znamená taká zonácia, s ktorou sa dá ľahšie manipulovať. Po tretie znižuje možnosti Štátnej ochrany prírody. Pokiaľ by naozaj prešiel pôvodný návrh, pán poslanec Záhumenský, tak ich znižuje až na nulu, lebo vypýtať si dopredu súdne rozhodnutie, ktoré je nevydateľné, podľa mňa znamená naozaj zníženie možnosti štátnej ochrany prírody na absolútnu nulu. Takisto tento zákon nanovo definuje alebo mení definíciu vyrušovania... (Reakcie z pléna.) Nanovo, nanovo definuje definíciu vyrušovania a vlastne celé to dokazovanie toho, že niečo je rušivým elementom, veľmi komplikuje, a teda keďže konkrétna vec nebude označená za rušivý element, tak potom, samozrejme, nie je aj čo chrániť. Keď si to naozaj takto popíšem a zhrniem, tak mi príde, že najviac zo všetkého tento zákon vyhovuje, alebo mohol by vyhovovať, priekupníkom s pozemkami. Poviem prečo priekupníkom s pozemkami. No, pre priekupníka s pozemkami je dobrým biznisom lacno nakúpiť dnes chránené podľa štandardného a teraz platného zákona pozemky, na ktorých sa nedá nič stavať, nedá sa s nimi prakticky nič robiť a potom, keď všetky tie atribúty, všetky tie prahy a atribúty, ktoré som vymenoval, budú znížené, tak sa pokúsiť a požiadať o preklasifikovanie pozemkov ako takých. A, samozrejme, tomu aj vyhovuje povinnosť, ktorú sa snažíte do zákona zaviesť do 30 dní vydať rozhodnutie, a keď nie je do 30 dní rozhodnutie vydané, tak sa má, že je rozhodnuté vo veci kladne. Myslím si, že naozaj táto skupina, to znamená priekupníci s pozemkami, bude ozaj benefitovať z toho, bude mať ozaj benefit z tohto zákona. A chcel by som na to upozorniť prv než budete, vážení poslanci, poslankyne, hlavne z radov vládnej koalície, o tom hlasovať. Ja naozaj nepovažujem za správne, pokiaľ tu prijímame zákony, ktoré sú v prospech úzkych skupín ľudí. A tu naozaj nerozlišujem, či naozaj predkladateľ mal takýto úmysel, alebo nemal, jednoducho ja to považujem za fakt, o ktorom diskutujem. A myslím si, že pokiaľ zákon nemá slúžiť v prípade ochrany prírody na ochranu prírody ako takej a pokiaľ naozaj sa míňa duchu tohto zákona, predložená novela, a naozaj najväčším, vlastne tým, kto najviac na tom bude profitovať, budú priekupníci s pozemkami, tak si myslím, že nie je správne hlasovať za takýto zákon a práve na to upozorňujem ctených kolegov z vládnej koalície. Na záver som si všimol, že načasovanie tohto zákona je k prvému výročiu volieb, a teda k roku vlády. Tu mi prišiel na myseľ citát, voľný citát pána premiéra: „V politike nejde o žiadne hodnoty, ale vždy ide o záujmy, ekonomiku a moc.“ Myslím si, že aj z toho, čo som povedal, aj z toho, čo povedali kolegovia predrečníci, je záver zrejmý a poprosím vás, urobte si ho a hlasujte so svojím svedomím. Ďakujem pekne.