Žiga, Peter, minister životného prostredia SR (2015-02-04):
Ďakujem pekne. Vážený pán predseda, vážené kolegyne, kolegovia, pani poslankyne, poslanci, mrzí ma, že sme nemohli viesť takú kontinuálnu diskusiu a boli sme viackrát prerušovaní, ale musím povedať, že, a chcem oceniť, že tá diskusia sa viedla v odbornej rovine a nepadali tu zbytočné invektívy, ako sa to stávalo pri iných zákonoch a oceňujem, že naozaj aj vystupujúci poslanci, ktorí vystúpili v rozprave alebo s faktickými poznámkami, sa vyjadrovali viac k meritu veci, ako k nejakým politickým vyjadreniam a chcem povedať, že vystúpilo v rámci rozpravy, keď som dobre počítal, deväť pánov poslancov a pani poslankýň a tie, a bol som s niektorými príspevkami aj veľmi prekvapený, pretože ako poznám ctené poslanecké auditórium, tak nie všetci sa venujú práve problematike odpadov a vystúpili aj takí, ktorí sa týmto odpadom nevenujú a na počudovanie jeden z tých, ktorí sa nevenujú práve problematike odpadov, pán poslanec Galko, musím skonštatovať, že mal jedno z najfundovanejších vystúpení, čo oceňujem samozrejme a beriem aj to, že s časťou veci súhlasil a s časťou veci nesúhlasil, tak ako to je v živote bežné a normálne, že nedá sa so všetkým súhlasiť, pretože samozrejme takáto komplexná novela, respektíve takýto komplexný zákon vyvoláva vždy aj otvorené otázky a preto aj zasahuje rôzne zložky spoločnosti, či už pozitívne alebo negatívne. V každom prípade chcem povedať, že na formulácii tohto zákona pracoval tím a kolektív ľudí nielen z ministerstva životného prostredia, ale bola vytvorená prvýkrát v histórii ministerstva, bola vytvorená taká pracovná skupina, kde boli zastúpení, kde boli zastúpené všetky zložky spoločnosti, to znamená, bol zastúpený priemysel v zastúpení RÚZ-ky, AZZ, Klubu 500, automobilového priemyslu, boli zastúpené mestá a obce, mali priamo v pracovnej skupine podpredsedníčku ZMOS-u, bola zastúpená veda a výskum cez Slovenskú technickú univerzitu v Bratislave, bol zastúpený tretí sektor a ešte okrem tejto pracovnej skupiny bolo vedených veľké množstvo bilaterálnych alebo multilaterálnych rokovaní so spoločnosťami alebo so skupinami záujmových skupín, ktoré sa podieľajú nejakým spôsobom na odpadovom hospodárstve na Slovenku, ale svoju významnosť, alebo svojím významom nepokrývajú nejaké široké spektrum, ale predstavujú nejakú časť toho celého, tej celej reťaze odpadového hospodárstva. Preto sme ani tých nevynechali v rámci tohto rokovania a naozaj dôsledne sme najprv pripravili legislatívny zámer, ktorý bol v roku 2013 schválený na vláde, následne sme postupne pripravovali paragrafové znenia, paragrafové znenia sme potom predložili do medzirezortného pripomienkového konania, boli tu niektoré pripomienky, alebo boli tu otvorené otázky, že toľko veľa pripomienok a dokonca neviem, či vy, pán poslanec Galko, ste hovorili, že prišlo až 2 600 tých pripomienok, čo je o trochu menej vraj, ako prišlo na pána ministra, vtedajšieho ministra Nagya. Len sa treba pozrieť na konzistenciu tých pripomienok, kedy boli niektoré duplicitné, triplicitné a v zásade každý, kto chcel, tak sa vyjadroval k tomu a považoval to za zásadnú pripomienku a my sme ich naozaj vyhodnotili a všetky zmysluplné pripomienky sme do zákona zapracovali s tým, aby sme zachovali aj zároveň ten zmysel a tú, ten zámer, ktorý ten zákon mal obsahovať. A na základe medzirezortného pripomienkového konania sme ešte predstavili zákon v legislatívnej rade vlády, to bolo v auguste minulého roka a následne, a tu, škoda, že tu nie je pán poslanec Simon, pretože tým chcem aj reagovať na jeho pripomienku, že prečo sme to posielali teraz, ešte pred schválením vo vláde a podobne, pretože tak to ukladajú legislatívne pravidlá, že po ukončení medzirezortného pripomienkového konania a po legislatívnej rade vlády sa takýto zákon predkladá na vnútrokomunitárne pripomienkové konanie do Bruselu, aby sme odstránili všetky nesúlady s európskou legislatívou a aby sme vedeli vo vláde schváliť zmysluplný zákon, ktorý nebude odporovať legislatívnym podmienkam Bruselu. Prečo Brusel teraz napísal, že až po definitívnom schválení zákona sa bude vedieť vyjadriť? Pretože vy, páni poslanci a panie poslankyne, máte tú legislatívnu právomoc ešte tento zákon zmeniť. A môžete ho prevrátiť úplne naruby a v tom prípade už možno nebude mať tú dikciu ten zákon, ako pôvodne mal a tým pádom s ním Brusel nemusí súhlasiť. Pretože nie vláda schvaľuje zákon, schvaľuje ho len na vládnej úrovni, ale definitívnu podobu zákonu dávate vy. Preto ešte Brusel si nechal ako keby zadné dvierka, ale nehovoril, že zásadne nesúhlasí, alebo že má nejaké zásadné problémy, pretože nedal ani zásadné pripomienky. A to, čo čítala pani Nicholsonová, bolo to také zvláštne, že sa k tomuto papieru dostala, pretože bola z Bruselu požiadavka, aby sa nezverejňoval, my sme to využívali pre svoje potreby a sme zapracovali všetky veci, ktoré boli potrebné zapracovať do zákona a ešte sa k tejto veci dostanem. Škoda, že tu pani Nicholsonová nie je, ale bolo mi povedané, že ma sleduje zniekadiaľ z útrob, pretože mala nejakú krátku indispozíciu, ale vyjadrím sa aj k jej pripomienkam. A teraz sa dostanem úplne k tomu zákonu ako takému a skúsim vysvetliť, prečo sme sa rozhodli robiť nový zákon, prečo sme sa ho snažili urobiť tak, ako sme vám ho predložili a čo je tým hlavným zámerom tohto zákona. Väčšina diskusných príspevkov v rámci dnešnej rozpravy sa týkala iba časti odpadov a tie sú, a touto časťou je komunálny odpad. Komunálny odpad na Slovensku tvorí asi 20 %, do 20 % celkového odpadu, ktorý sa na Slovensku tvorí, ale nás ľudí, bežných ľudí sa týka najviac, pretože nás sa netýkajú priemyselné odpady a podobne, pretože my prichádzame do styku v zásade s komunálnym odpadom a na Slovensku 5,4 mil. obyvateľov vyprodukuje asi 1,7 mil. ton komunálneho odpadu. Čiže asi 330 kg na jednu osobu. A za tento komunálny odpad sa vyzbiera približne 94 mil. eur. A keď sa to takto prepočíta, tak chcem sa dostať k tomu, že prečo sme zvolili tento spôsob a prečo sme sa dostali aj k takémuto formovaniu a zodpovednosti výrobcov a dovozcov za tento odpad. Hlavným princípom, čo chceme dosiahnuť, je, že chceme, aby ľudia viac separovali a recyklovali odpad, aby platili len za odpad, ktorý majú zmesový a všetok, o všetok ostatný odpad sa postarali tí, ktorí uviedli výrobky, alebo doviezli výrobky na trh a ktorí aj de facto inkasujú peniaze v cene svojho výrobku, ktoré sú určené na recykláciu, resp. na zlikvidovanie odpadu, ktorý z tohto výrobku vznikne na konci. Čiže my hovoríme, že ľudia, pokiaľ budete separovať odpad, môžete ušetriť v rámci Slovenska až 31,5 mil. eur, pretože to vychádza, že toľko by sa dalo zabezpečiť, keby sa dôsledne separoval a recykloval komunálny odpad na Slovensku. Je veľmi zvláštne a niekto tu čítal aj štatistiky, že sme asi 18. alebo 19. v Európe, čo sa týka podielu skládkovania a podielu separovania a recyklácie, že z tých 1,7 mil. ton, ktoré slovenský národ vyprodukuje, až 75 % skončí na skládkach odpadu a len 25 % sa zhodnotí v rámci hierarchie odpadového hospodárstva vyššou úrovňou ako je skládkovanie. To znamená, uvedením znova do výroby, recykláciou, separáciou alebo energetickým zhodnotením. Pričom, keď hovoríme o tých 75 %, to je veľmi zlé číslo, pričom napríklad krajiny, ako je Nemecko alebo Rakúsko, to číslo sa pohybuje maximálne do 20 %. To znamená, kým to číslo u nás je 75, skládka 25 %, iné zhodnotenie, všade inde vo svete je to presne opačný pomer. To znamená 20 % skládka a 80 % je iným spôsobom zhodnotenie a tam sa chceme dostať. Tam sa chceme dostať, pretože veľmi si vážim aj vystúpenie pána Mičovského, ktorý veľmi jasne pomenoval, že o to by nám malo ísť a ja viem, že v tejto chvíli je skládkovanie možno lacnejšie, ako všetky iné formy, ale predsa toto nemôže byť filozofia a princíp tohto zákona, aby my sme tu skládkovali a zanechávali pre ďalšie generácie haldy odpadu a špiny a nevedeli sa s tým vysporiadať. Žijeme v 21. storočí predsa. Takže toto boli hlavné motívy a teraz, ako k tomu dospieť? My hovoríme, a tak to hovorí aj Európska komisia, a takto to funguje vo všetkých vyspelých krajinách Európy, že ten, kto uvádza tovar na trh, to znamená, výrobca alebo niekto, kto ho dovezie, sa musí postarať o tento odpad. Teraz to tak nie je. Teraz sa dávajú nejaké potvrdenky pre recyklačný fond, pre oprávnené organizácie a s tými sa dokladuje to, že sa zlikvidoval odpad, alebo nejakým spôsobom o odpad bolo postarané. To je úplný nonsens. Neexistuje žiaden informačný systém, ktorý by nejakým spôsobom komplexne mal pokryté Slovensko a vedeli by sme o každom odpade, ktorý sa na Slovensku pohne, v 21. storočí. Toto všetko chceme týmto zákonom dosiahnuť, aby tu nebehali nejaké bludné toky odpadov a nedeklarovali sa, že sú zlikvidované a pričom nie sú zlikvidované, alebo deklarovalo sa, že sú zlikvidované a vôbec nie sú zlikvidované, končia na čiernych skládkach. Čiže to je princíp zákona a o to ide, že obec, hovoril som o týchto množstvách, o tých kilách, ktoré vyprodukujeme a poviem príklad, aby sme zasa vychádzali z konkrétnych čísel. Ja v Košiciach, pretože trvalý pobyt mám v Košiciach, platím ročne za odvoz odpadu 31 eur. Keď bývate v Bratislave, pán Galko býva asi v Bratislave, on platí asi 45 alebo 50 eur, priemerné číslo, ktoré sme dostali od ZMOS-u, je 55 eur na občana na rok. Z toho sme vychádzali aj potom pri tých našich rôznych prepočtoch, atď. Tak od každého občana obec vyzbiera tieto prostriedky v poplatku za komunálny odpad. Ona ich nazhromaždí a za tieto peniaze ona potom zabezpečuje to, akým spôsobom sa ten odpad dostane na skládku, alebo sa pošle do spaľovne, ale zároveň je obec v tejto chvíli nejakým spôsobom málo, ak chceme dosiahnuť viac, motivovaná, aby sa tento odpad aj odseparoval. To znamená, zložky odpadu, ktoré sa dajú separovať, to je plast, kovy, sklo, železo, aby sa dostali z tohto bezcenného odpadu, tento cenný odpad, aby sa dostal mimo, a ten sa nejakým spôsobom dostal ďalej do výroby a respektíve stal sa znova surovinou pre ďalšiu výrobu. A tá filozofia je v tom, že za tento vyseparovaný odpad obec nebude nič platiť. Čiže žiadne poplatky sa nebudú zvyšovať, pretože čím viac budú ľudia separovať, tým menej budú vytvárať toho komunálneho odpadu, toho zmesového, tej čiernej nádoby, a tento žltý, zelený, modrý odpad, ktorý dávame do tých jednotlivých bední, tak o ten sa postarajú zadarmo, pre občana zadarmo, nie na svoje náklady, teda občan sa o to nestará, dovozcovia a výrobcovia. O tento odpad sa postarajú oni na vlastné náklady. A tým pádom obec, ktorá v tejto chvíli vyzbierala 100 % peňazí, od vás, občanov, v rámci mesta Bratislava, dajme tomu, čím viac bude vyseparovaných tých zložiek, ktoré jej zoberie priemysel, resp. OZV-čky, preč, ostanú jej tie isté peniaze na ten istý komunálny odpad. Čiže filozoficky, aj de facto tie isté peniaze budú pokrývať menšie množstvo zmesového odpadu. Tým pádom bude môcť starosta, resp. primátor znížiť poplatok za komunálny odpad. Veľmi jednoduchá logika. Čiže, pani Mezenská, odpoveď pre vás, takto sa budú môcť znižovať. Čím viac budete separovať, tým budú menšie poplatky za zmesový odpad. To je filozofia. Poviem príklad zo Švajčiarska. V Švajčiarsku je trošku iný spôsob riešenia odpadov. Tam si kupujete sáčky a kupujete si čierny sáčok, poviem príklad, za 15 frankov. Do toho čierneho sáčku dávate zmesový odpad a kupujete si žltý sáčok, alebo modrý sáčok, alebo zelený sáčok a za ten platíte 1 frank. Čiže vašou principiálnou snahou je dostať, čo najmenej odpadu do čierneho sáčku, lebo zaňho platíte 15 frankov a čo najviac odpadu dostať do žltého sáčku, zeleného, modrého, pretože za ten platíte len 1 frank. Ale zároveň, a to máme tiež riešené v tomto zákone, musíte dbať na to, aby ten odpad bol dôsledne vytriedený. A v prípade, že tam dáte do toho sáčku v Švajčiarsku aj niečo iné do toho plastu, dáte tam papier, alebo tam dáte, ja neviem, alobal, tak vás ten, ktorý príde si zobrať ten sáčok a zistí, že ste tam dali alobal, alebo ste tam dali plast, alebo niečo iné, čo tam patrí, tak vás pokutuje a dosť dôsledne, môžete sa spýtať niektorých kolegov, tam kolegov hore, ktorí žili aj v zahraničí a v Bruseli platili vážne penále za to, že dali do toho sáčku nejaké iné veci, ako tam patrili. Čiže vrátim to teraz na aplikáciu v tomto zákone, v prípade, že ja ako výrobca a dovozca sa mám postarať o odpad, ktorý mi vyseparujete, pán Galko, a zistím, keď prídem k tej žltej nádobe, do ktorej idú plasty, že tam je viac ako 50 % niečoho iného ako plastov, tak vám tú nádobu nepreberiem a poviem, toto je zmesový odpad a zaňho zaplatíte riadne. Ten vám neberiem. A to je presne to, čo sú, čo je to množstvo, ktoré je rozhodujúce. Proste, ja v tej nádobe chcem vyseparovaný odpad, pretože za ten neplatíte, o ten sa starám ja ako výrobca a dovozca a všetko ostatné je zmesový odpad. Ten ide na skládku, alebo ten sa ide spáliť. To je filozofia zákona. Bavili sme sa o tom, že či tu môže alebo nemôže vzniknúť monopol. Na to je veľmi jednoduchá odpoveď a keby ste čítali dôsledne ten zákon, čo sa veľmi čudujem, že takí borci typu pán Muránsky, alebo pán Simon, prídu tu vystupovať a nemajú ani dôsledne prečítaný zákon, pretože keby si dôsledne prečítali zákon, tak si by zistili, že všetky subjekty na trhu budú mať od začiatku rovnaké šance. Všetky budú na rovnakej štartovacej čiare, pretože všetky súčasné zmluvy s existujúcimi OZV totiž po novom budú nevyužiteľné a skončia. Obce tak budú mať slobodnú vôľu na základe najvýhodnejšej ponuky od občanov. Okrem toho budú môcť obce po roku zmluvu vypovedať bez udania dôvodu a siahnuť po výhodnejšej ponuke. Aby som vám to vysvetlil, pán Hlina je vždy, má záujem o to, aby dostal také polopatistické vysvetlenia. Pán Hlina, pamätáte sa na rok 2009, kedy sme mali dvoch operátorov mobilných sietí? Vtedy to bol ešte možno Globtel a Eurotel. A stala sa podobná situácia, kedy sem prišla telefonika O2. Podľa logiky, ktorú hovorí pán Galko, by tu nikdy telefonika O2 nemohla prísť, pretože aj Globtel, aj Eurotel už mali päť miliónov zmlúv. No kto by si s niekým iným novým mohol podpísať zmluvu? No len s takým, kto príde a dá lepšie podmienky a o to tu ide, aby prišiel niekto, kto dá lepšie podmienky a vyšachuje aj Eurotel, aj Globtel a určite aj tuná, čo si tak pozerám čísla, ktoré mám na vás, asi 15 alebo 20 % z poslaneckého zboru má O2. No ako to je možné, že tu máte O2, však Eurotel a Globtel boli v 2009 dominantní a monopolní hráči. A pritom sme ani nerušili zmluvy, nemuseli robiť nové zmluvy v roku 2009 na trhu, ostali všetky zmluvy rovnaké. Čiže princíp, ktorý my zavádzame, hovorí o tom, že všetky OZV-čka a všetky zberové spoločnosti musia byť konkurencieschopné a budú medzi sebou bojovať o to, aby dali tým obciam najlepšie podmienky a obec sa bude môcť na základe svojho rozhodnutia rozhodnúť, či si vyberie tú alebo tú zberovú spoločnosť. A buďte si istý, pán Galko, že keď dá Jožovi z Hornej-Dolnej lepšiu podmienku, že to bude obce menej stáť, ako platia občania z Dolnej-Hornej, tak ten starosta bude ubičovaný a ukameňovaný tými svojimi 300 obyvateľmi, že tam Jožo alebo Fero z Hornej-Dolnej má lepšiu zmluvu, ako my v Dolnej-Hornej. Čiže veľmi logicky ideme na to, že tu vznikne konkurenčných boj. Pani Mezenská sa ma pýtala na kovy. Teda pýtala sa na to, že či bude možné za odpad, prečo bude musieť za odpad sa platiť len cez účty? V novom zákone hovoríme o tom, alebo inak to poviem, začnem zo širšia. Ako isto viete, každý deň sme konfrontovaní v správach alebo v médiách s tým, že sa stáva trestná činnosť v súvislosti s kovmi. To znamená, nejaké skupiny obyvateľov žijú z trestnej činnosti tak, že vám ukradnú doma fúrik, alebo plot, alebo rínu a odnesú ju do zberu a za to dostanú peniaze. A dokonca tam boli aj nejaké zdravotnícke veci, ktoré odniesli niekde na východnom Slovensku partia ľudí do zberných surovín, našťastie zberné suroviny to nahlásili, takže sme sa tým vedeli rýchlo zaoberať. No ale asi je nepopierateľný fakt, že táto trestná činnosť je, a či to je 80 % alebo 70, to vôbec nie je podstatné. Je. A my sme pôvodne prišli s tým návrhom, že však kovy sú komunálny odpad, tak ich budú obyvatelia dávať len v rámci toho, ako separujú papier, sklo, plasty, tak budú aj kovy separovať a obec sa s nimi vysporiada, obec získa tie peniaze, za ktoré ich predá potom Podbrezovej, VSŽ-ke, alebo Strážskemu a za to získa, tým pádom bude môcť dotovať ten zberný systém na dedine a tým pádom budú ľudia menej platiť. Prišiel priemysel, ktorý bol v tej pracovnej skupine, pán Galko, o ktorej som vám hovoril, a povedal, počúvajte, zabijete nás, keď toto urobíte, že zakážete výkup kovov, lebo kov je naozaj dosť strategická surovina pre nás, je to vstupná surovina do nášho výrobného procesu a významným spôsobom nám to naruší dodávateľsko-odberateľské vzťahy a výrobný proces. My sme povedali dobre, tak navrhnite niečo, čím sa eliminuje trestná činnosť a zároveň vy neprídete o to, aby, aby ste mohli ten tovar vykupovať. A tento priemysel povedal, že asi z 2-tisíc zberní na Slovensku, ktoré sa venujú výkupu kovov, asi len 600 spĺňa, alebo 800 spĺňa podmienky také, ktoré sú bežné v Európe, že nie sú to žiadne garážové firmy, ktoré vykupujú tovar, vykupujú tie kovy niekde v pochybných miestach a v pochybných priestoroch a zgrupujú sa tam pochybní ľudia, ktorí môžu páchať túto trestnú činnosť a bežný štandard takýchto výkupní je, že majú kamery, že majú on-line systém účtovníctva, že majú prevody cez účty, že majú možnosť skladovať tovar niekoľko dní. To znamená, toto nevzniklo od nás, to prišlo ako požiadavka trhu, tieto podmienky a my sme ich zapracovali do zákona, a čuduj sa svete, pani Mezenská, to sa stalo minulý týždeň, Česi presne toto zaviedli, nie cez zákon, cez vyhlášku, urobil to pán minister rýchlo. Ale nechali sa inšpirovať nami a tiež zakázali výkup kovov v hotovosti a tiež ich vyplácajú len cez účty alebo bankovou zloženkou. Tá banková zloženka pôvodne nebola, ale áno, súhlasím s tým, nie každý jednoduchý človek, ktorý žije na hranici životného minima, musí mať bankový účet, ale poštu asi v dedine má. A keď nemá v svojej, tak má vo vedľajšej a tým pádom sa vie dostať k peniazom pri poštovej priehradke. Tak sme zaviedli ešte ďalší, ďalší systém, že nielen cez bankový účet, ale aj poštovou poukážkou, tak ako dostávate dividendy z prvej vlny kupónovej privatizácie. Každý človek dostáva, keď dobre investoval peniaze a môže si vybrať aj 6, aj 8, až 22 eur v rámci poštovej poukážky, ktorú dostane od firmy, do ktorej investoval. Takže preto cez účty, aby sa nepáchala trestná činnosť. Pani Nicholsonová sama, sa mi zdá, síce tu nie je, čítala tu list z komisie, v ktorom ona hovorila, tak ja som jej povedal, že ju neberiem vážne. Ale ja pani Nicholsonovú beriem vážne, to bolo len v tom, že naozaj aj ona si, a priznala to aj v tej svojej úvodnej vete, že nerozumie sa odpadom a že v zásade len číta to, čo jej členovia alebo nejakí ľudia pripravili. Lebo keby som ju mal brať vážne, tak by nikdy nemohla povedať, že my sme sa nezaoberali pripomienkami Európskej komisie a presne tie dve pripomienky, o ktorých hovorila, sme do zákona zapracovali. To znamená, keby si bola prečítala zákon, zistila by, že tie pripomienky, ktoré dnes tuná čítala polopatisticky, sme do zákona zapracovali, respektíve sme ich zo zákona vypustili, pretože s tým mala problém Európska komisia. A čo sa týka ešte, aj pani Nicholsonová, aj pán Galko hovorili tu o obmedzení hospodárskej súťaže a rozumiem tomu, že boli asi inšpirovaní svojím predsedom pánom europoslancom Sulíkom, ktorý sa svojho času, teda 17. októbra obrátil písomne na komisiu podľa čl. 130 rokovacieho poriadku a položil otázku na možné obmedzenie hospodárskej súťaže a dostal odpoveď, predstavte si. Ale asi neoboznámil pani Nicholsonovú, ani pána Galka s tou odpoveďou, ktorú dostal, pretože pán Galko sa teraz pýtal to isté mňa, že ako sme to vyriešili, ale komisia predsa pánovi Sulíkovi povedala, že je to vyriešené. A budem citovať, aby ste mi verili. Pán Sulík sa spýtal na možné obmedzenie hospodárskej súťaže: „V Slovenskej republike majú oprávnené organizácie možnosť spolupracovať so všetkými subjektmi, ktoré sa podieľajú na materiálovom toku odpadov z obalov, to sú mestá, obce, združenia, zberové spoločnosti, zhodnocovatelia a recyklátori. Od roku 2004, kedy začali na Slovensku vykonávať svoju činnosť prvé oprávnené organizácie, začali niektoré z oprávnených organizácií rozvíjať systém s obcami a mestami, iné sa v súlade s možnosťou, ktorú im dali zákonodarcovia, sústredili na komplexnú spoluprácu so zberovými spoločnosťami. Z 12 oprávnených osôb sa iba jedna sústredila na zmluvné vzťahy s obcami. V súčasnosti má zmluvné vzťahy s viac ako polovicou obcí, pričom zastupuje iba 15 % všetkých výrobcov. Zvyšné oprávnené osoby majú zmluvné vzťahy s ostatnými uvedenými subjektmi. Podľa návrhu nového zákona o odpadoch, ktorý by mal v tomto členskom štáte byť účinný od 1. januára 2015, môžu oprávnené osoby nadväzovať zmluvné vzťahy výlučne s obcami. Obce v polročnej lehote ale nemusia, môžu vypovedať existujúce zmluvy s oprávnenou osobou. Je predmetná situácia v rozpore s pravidlami na ochranu hospodárskej súťaže, nakoľko existuje oprávnená obava zo zavedenia monopolu jedinej spoločnosti. Bolo by alternatívou zavedenie povinnosti vypovedania všetkých zmlúv existujúcich medzi oprávnenými osobami a obcami z dôvodu umožnenia rovnakého východiskového bodu pre všetky oprávnené osoby?“ To by otázka pána Sulíka. Odpoveď pani Vestagerovej v mene komisie: „Pravidlá hospodárskej Európskej únie stanovené v čl. 101 a 102 Zmluvy o fungovaní Európskej únie sa v zásade vzťahujú len na správanie podnikov. Opatrenia obmedzujúce hospodársku súťaž vyplývajúce z právnych predpisov je možné riešiť podľa pravidiel EÚ v oblasti hospodárskej súťaže iba za osobitných okolností, a to najmä podľa čl. 106 v spojení s čl. 102. Súdy Európskej únie však opakovane rozhodli, že na samotné vytvorenie monopolného postavenia ako také sa čl. 106, 102 nevzťahujú. Zjavne teda nie je pravdepodobné, že by skutočnosť, že obce sú výlučnými zmluvnými partnermi oprávnených subjektov a že v tejto výlučnosti by mohol mať nepriamy prospech jeden konkrétny oprávnený subjekt, predstavovalo porušenie čl. 106, 102. V novom zákone o odpadoch sa podľa všetkého priamo neudeľujú žiadne osobitné práva tomuto konkrétnemu oprávnenému subjektu, ktorý zároveň nie je verejným podnikom. Články 106, 102 sa preto nebudú pravdepodobne uplatňovať ani v tejto súvislosti. Článok 107 sa týka štátnej pomoci“, a tak ďalej. Čiže už Európska komisia odpovedala vášmu predsedovi a ja sa veľmi čudujem, že pán predseda vám túto informáciu nedal. (Reakcia z pléna.) Tak to ma mrzí, že má veľa roboty, aspoň ste sa, nemuseli ste sa tuná strápňovať s takouto otázkou. Čo chcem povedať? Myslím si, že tento zákon je prelomový z hľadiska odpadového hospodárstva na Slovensku, pretože výrazným spôsobom bude motivovať ľudí separovať odpad, aby platili menej za komunálny odpad. Zároveň vytvorí konkurenčné prostredie medzi zberovými spoločnosťami a OZV-kami a zároveň vytvorí také transparentné prostredie, o ktoré nás žiada Európska komisia. My musíme dospieť k tomu, aby sme zo 75 %, v ktorých teraz skládkujeme, odpadov, prešli na tie čísla, ktoré sú bežné v Európskej únii, to znamená 20 – 25 %. To je princíp tohto zákona a ja vám ďakujem za jeho podporu. (Potlesk.)