R. Madej, poslanec: (2010-04-27):
Ja osobne by som chcel tento návrh zákona oceniť, pretože v súčasnosti si môžeme povedať, že súd má v prípade rozhodnutia o zverení dieťaťa do osobnej starostlivosti dve možnosti, buď zverí dieťa do osobnej starostlivosti otcovi, alebo zverí dieťa do osobnej starostlivosti matke. Tento návrh zákona umožňuje novú, tretiu možnosť, že dieťa môže byť, nie že je povinne, ale môže byť podľa úvahy súdu a všetkých okolností, ktoré súd bude posudzovať, čo je v najlepšom záujme dieťaťa, môže byť zverené do striedavej osobnej starostlivosti obom rodičom, určí aj rozsah tejto striedavej osobnej starostlivosti, a to, či už bude dieťa zverené na rovnaký čas každému z rodičov alebo či jeden rodič bude mať dieťa dlhšie ako druhý. Predpokladám ale, že tieto rozhodnutia budú v nie tak častých prípadoch, ale budú v prípadoch, keď to podmienky dovoľujú, to znamená, keď rodičia, trvalý pobyt rodičov bude blízky v jednom meste tak, aby dieťa mohlo navštevovať napríklad to isté školské zariadenie, aby to do času harmonogramu životného správania toho dieťaťa nejakým spôsobom nezasahovalo. Takéto okolností bude súd musieť posúdiť, aby rozhodol, že zverí dieťa do striedavej osobnej starostlivosti. Je treba povedať, že v prípade dohody problém nie je, nepotrebujeme žiadny rozsudok, žiadny papier, ale tento návrh zákona oceňujem v tom, že je možné, aby súd autoritatívne rozhodol, že do striedavej osobnej starostlivosti zveruje dieťa rodičom aj v prípade nedohody, to znamená, súd rozhodne o tom, že sa dieťa zveruje rodičom do striedavej osobnej starostlivosti. Ja by som si dovolil k tomuto návrhu zákona predniesť niekoľko pozmeňovacích návrhov, a to z dôvodu, aby sme zosúladili aj s ostatnými ustanoveniami zákona o rodine tento návrh zákona, dovolím si ich, tieto pozmeňujúce návrhy, prečítať. Čo sa týka pozmeňujúcich návrhov z listiny, ktorá obsahuje dva pozmeňujúce návrhy, ktoré sú rozdané. Bod 1. V čl. I sa dopĺňa bod 4, ktorý znie: 4. V § 36 ods. 1 sa v poslednej vete za slovo „ustanovenia“ dopĺňa slovo „§ 24,“ – koniec tohto pozmeňujúceho návrhu. Chcel by som to odôvodniť tým, že § 24, ktorý sa novelizovanou právnou úpravou dopĺňa do zákona o rodine, kde sa zavádza inštitút striedavej osobnej starostlivosti rodičov, tak toto ustanovenie sa týka úpravy práv a povinností k maloletému na čas po rozvode. My potrebujeme, my potrebujeme, aby inštitút striedavej osobnej starostlivosti mohol byť využitý nielen pre manželov, ktorí sa rozvádzajú, na čas po rozvode bude dieťa zverené do striedavej osobnej starostlivosti, ale potrebujeme, aby inštitút striedavej osobnej starostlivosti mohol byť použitý aj pri rodičoch, ktorí napríklad nie sú zosobášení, nežijú spolu, ale obaja majú záujem o zverenie dieťaťa do osobnej starostlivosti. To znamená nielen na čas po rozvode, ale nielen pri rozvádzajúcich sa manželoch, ale aby striedavá osobná starostlivosť mohla byť použitá aj v prípade, v prípade rodičov, ktorí zosobášení nie sú. Druhý pozmeňujúci návrh. V čl. I sa dopĺňa bod 5, ktorý znie: 5. V § 62 sa dopĺňa odsek 6, ktorý znie: „(6) Ak je maloleté dieťa zverené do striedavej osobnej starostlivosti rodičov, súd pri určení výživného prihliadne na dĺžku striedavej osobnej starostlivosti každého rodiča alebo súd môže rozhodnúť aj tak, že počas trvania striedavej osobnej starostlivosti rodičov výživné neurčuje.“ Chcel by som týmto pozmeňujúcim návrhom navrhnúť a doladiť možnosť, aby sme mali v prípade schválenia tejto právnej úpravy aj úpravu, ktorá nadväzuje na určenie výživného. Pokiaľ je dieťa zverené do striedavej osobnej starostlivosti obidvom rodičom, už inak by malo vyzerať to rozhodnutie súdu o určení výživného. Napríklad: ak sú pomery obidvoch rodičov, príjmové atď., na strane matky a otca pomerne približne rovnaké, ak to dieťa je rovnako zverené, napríklad polovicu mesiaca jednému rodičovi, polovicu mesiaca druhému rodičovi, to znamená, že tí rodičia zdieľajú rovnakú výšku svojich nákladov, v takýchto prípadoch, napríklad v takýchto prípadoch nie je ani odôvodnené, aby súd určoval výživné, pokiaľ táto striedavá osobná starostlivosť trvá, pretože pomerne podľa výšky svojich príjmov by a pomerne tomu obdobiu sa rovnako o to dieťa starajú. Môžu ale, samozrejme, vzniknúť prípady a tento pozmeňujúci návrh s tým počíta, že hoci bude to obdobie rovnaké, ale jeden z rodičov má príjem vyšší ako ten druhý a bude sa musieť podieľať výživným aj na tom, aj na tom období, keď dieťa je u toho druhého rodiča, to znamená, že tá striedavá starostlivosť a ten rozsah striedavej starostlivosti by mal byť zohľadnený vo výške výživného, ktorú súd určuje, alebo výška výživného by určená nemusela byť vôbec, samozrejme, podľa posúdenia súdu. Posledný pozmeňujúci návrh, ktorý je označený na listine označenej pod písmenom B, je návrh, ktorý si dovolím predniesť. V čl. I sa za 3. bod vkladá nový 4. bod, ktorý znie: 4. V § 25 ods. 2 sa na konci bodka nahrádza bodkočiarkou a pripájajú sa tieto slová: „To neplatí, ak rodičia úpravu styku žiadajú neupraviť.“ Tento pozmeňujúci návrh ide, priznám sa, trošku mimo samotného duchu novely zákona a týka sa, samozrejme, určenia styku na čas po rozvode, kde v aplikačnej praxi vznikajú problémy v tom, že súd aj vtedy, keď to nie je potrebné, keď to nie je potrebné, je zo zákona povinný upraviť styk rodiča s maloletým dieťaťom. Predstavte si príklad, že dieťa má 16, 17 rokov, je maloleté z pohľadu zákona o rodine, ale súčasťou rozhodnutia súdu o rozvode musí byť aj určenie styku rodiča, ktorému dieťa nie je zverené do osobnej starostlivosti. Dieťa už má iné záujmy, vie sa rozhodnúť akýmkoľvek spôsobom, s ktorým rodičom kedy bude, ale súd musí rozhodovať. Na tieto problémy v aplikačnej praxi nadväzuje tento pozmeňujúci návrh, a to tým, že v prípade, ak obidvaja rodičia výslovne vyhlásia, že si nepožadujú úpravu styku na čas po rozvode, tak vtedy súd upraviť styk rodiča s maloletým dieťaťom na čas po rozvode povinný nebude. Toľko k týmto pozmeňujúcim návrhom, panie poslankyne, páni poslanci, prosím o ich podporu v druhom čítaní pri hlasovaní. Ďakujem pekne.