Lehotský, Tomáš, poslanec NR SR (2022-10-19):
Ďakujem veľmi pekne, pán predsedajúci. Tak pán Šutaj Eštok si to zlizol, musím povedať, ani tu nie je. A ja musím tiež povedať, že ma veľmi pobavila jeho veta, kde hovoril o strane OĽANO ako o schránkovej firme. Vždycky je veľmi úsmevné počuť z pier človeka, ktorý je v HLAS-e a predtým bol v SMER-e, keď hovorí o schránkovej firme, nie v súvislosti teda s mecenášmi svojimi. Takže ja budem tiež pomerne stručný. Maroš Viskupič už povedal, čo si strana SaS o tomto návrhu myslí, a teda ako, aké, ako sa postavíme k tomuto návrhu zákona. Ja by som sa veľmi rád vyjadril k jednej téme, ktorá tu už niekoľkokrát zaznela, a v zásade aj som počul nejaké stanovisko o tom, teda že... alebo prísľub nejakého druhu, že to z tohto zákona nakoniec pôjde vonku, a to sú tie médiá. Zaznelo tu už viackrát, ale mám pocit, že nikto nehovoril tie hlavné dôvody, prečo by médiá nemali byť určite, teda okrem toho, že nesúhlasíme s reguláciou takýmto dodatočným odvodom, tak prečo by médiá dupľom nemali byť v tejto skupine firiem. Dneska médiá vlastne platia už daň z príjmu, platia aj dvojpercentný príspevok do Audiovizuálneho fondu, keby ste nevedeli. To znamená, že už dneska nad rámec povinností firiem, ktoré sú bežne na Slovensku zdaňované, tak už nad rámec tohto platia peniaze, a nie málo, do Audiovizuálneho fondu, z ktorého sú financované, financovaná tvorba slovenská, či filmy, alebo televízne relácie, takže už, už nad rámec svojich bežných daní podporujú tvorbu kultúrnych, tvorbu kultúry na Slovensku. A teraz by vlastne mali platiť ďalších 12 %, čo je veľmi veľa peňazí, a teda bola by to tretia nejaká daňová povinnosť, ktorú by tieto firmy mali mať. Ale to postavenie médií, a teda prečo by sme v žiadnom prípade nemali uvažovať o dodatočnom zdaňovaní týchto firiem, je, je v tom, že treba naozaj veľmi citlivo vnímať úlohu týchto, týchto organizácií a tejto, týchto inštitúcií, ktoré si robia svoju prácu. Treba veľmi citlivo pristupovať k tomu, ako sa s médiami pracuje a ako sa, ako sa možno nejakým spôsobom môže obmedzovať ich práca. Milan Vetrák tu spomínal, teda že nie právom nejaké prirovnávanie k Orbánovi, hej, alebo teda k tej tendencii Orbán a obmedzovať médiá, a ja teda nespochybňujem alebo nemyslím si, že, že Milan Vetrák teda predložil zákon, ktorý nejak účelovo ide týmto smerom, ale hovorím, teda že treba veľmi citlivo pristupovať k tomu, ako sa chováme aj voči médiám, a treba ale uznať, že Viktor Orbán práve cez takýto podobný zákon tie médiá v Maďarsku seká a umlčuje, pretože nie všetkým médiám je potom ekonomicky výhodné fungovať v rámci, v rámci trhu, a viaceré z tých médií fungovať prestávajú alebo sú veľmi obmedzované. Býva to, takáto finančná páka býva veľmi efektívnou pákou na to, ako ovplyvňovať fungovanie médií, takže práve preto si tento zákon túto, toto prirovnanie vyslúžil. Treba to vnímať aj v kontexte toho, ako sa minister financií, ktorý vlastne tento zákon pripravoval, ako sa voči médiám vyjadruje a aký má vzťah s médiami. O to viac to môže byť, samozrejme, citlivo vnímané zo strany média, ale aj spoločnosti, preto znova apelujem, že treba veľmi citlivo, hej, pristupovať k tejto, k tejto téme. Poviem ešte teda okrem, okrem tohto jedného veľmi zásadného dôvodu aj druhý zásadný dôvod, pre ktorý si myslím, že v žiadnom prípade by sme nemali dodatočne regulovať a zdaňovať médiá. Ja viem pochopiť a mali sme to vlastne aj v tých návrhoch, či už tá daň z rúry, hovorovo povedané, viem pochopiť dodatočné zdanenie firiem, ktoré prišli k ziskom v rámci povedzme nejakej energetickej krízy alebo výnimočnej situácie aké... ako slepé kura k zrnu, kedy aj na základe možno nejakých zvýšených cien, špekulácii na trhu a tak ďalej sa naozaj môže stať, že niektorým firmám bez toho, aby sa pričinili o to, tak sa začalo veľmi dobre dariť. Zvyčajne sú to aj teda firmy, ktoré sú v nejakom postavení buď monopolu, alebo oligopolu, to znamená, že naozaj sú veľmi zviazaní tou reguláciou a ten vstup a tá konkurencia na tom trhu je slabá, poťažmo žiadna. Toto ale naozaj neplatí o mediálnom trhu na Slovensku a nemusíme sa baviť len o tom, koľko televíznych staníc na Slovensku existuje, koľko tých teda mediálnych domov, ktoré vlastnia televízie, existujú, alebo koľko rádií na Slovensku existuje, a myslím, že sa všetci zhodneme na tom, že konkurencia v tejto mediálnej oblasti na Slovensku je veľmi intenzívna. Určite nemusia, určite nemôžme hovoriť o tom, že konkurencia alebo ten trh na Slovensku je s médiami je monopolný alebo oligopolný, určite to tak nie je, poťažmo keď tých televízií a to, čo reguluje štát ako nejaké povolenie alebo frekvencie, ktoré udeľuje, to nie úplne dokáže ten trh v rámci Slovenska obmedziť. To Slovensko je vystavené veľkej konkurencii mediálnych domov, televízií, rozhlasových staníc zo zahraničia, napríklad z Čiech. Všetci veľmi dobre vieme, aké silné postavenie tu má Česká televízia a iné české televízne kanály. To isté je v zásade aj s rádiami, aj keď tam je to, samozrejme, viac lokálne. A potom nemôžme zabudnúť na to, že v rámci audia a videa je tu, samozrejme, obrovský konkurenčný trh v podobe rôznych streamovacích medzinárodných a zahraničných spoločností. To znamená, že nie je možné hovoriť o... o... médiách, televíziách, rádiách, že by mali byť potrestané za to, že prichádzajú k nejakým nadmerným ziskom kvôli tomu, že na Slovensku konkurencia nepanuje, lebo to teda nie je pravda. Nakoniec teda chcem sa vrátiť k tomu, čo, Milan Vetrák, ty si teda spomínal, teda že rozmýšľate, že to z toho zákona vypadne. Bolo to také trošku že vágne, hej, to tvrdenie, chcem, chcem sa spýtať, že do akej miery je to jednoznačné rozhodnutie, že, že médiá z tých, z tohto zákona vypadnú, ale rovnako možno by som sa chcel dotknúť aj, aj tých ďalších firiem, o ktorých tu bola reč, že by mohli vypadnúť a to sú vlastne tie doručovateľské spoločnosti, kuriérske spo... no kuriérske doručovacie spoločnosti. Takže ďakujem veľmi pekne za možnosť.