L. Szigeti, poslanec: (2007-07-03):
Pani poslankyňa Tóthová spomínala, že tento zákon, tento návrh novely nie je protiústavný. Práve vaša suseda pani poslankyňa Kramplová možno pred 10 dňami v mene Hnutia za demokratické Slovensko – Ľudová strana označila túto novelu – spoplatnenie externej časti vysokoškolského zákona za protiústavnú. Možno ste si to mohli vykonzultovať medzi sebou, či je to teda protiústavné, alebo to nie je protiústavné. A keď už hovoríme o čl. 42 Ústavy Slovenskej republiky, pýtam sa vás, prečo sú možnosti štátu dnes a zajtra horšie, ako boli včera? Ja si myslím, že koruna je stabilná, silná. Hrubý domáci produkt rastie, nezamestnanosť klesá. Prečo si myslíte, že možnosti štátu zajtra a pozajtra budú horšie, ako boli doposiaľ. Toľko k tomuto ústavnému problému. Rokujeme o mimoriadne významnej a dôležitej novele vysokoškolského zákona, ktorá určite zásadne ovplyvní ďalší chod našich vysokých škôl. Máme na stole novelu, ktorá Ministerstvom školstva Slovenskej republiky bola ohlásená ako malá a krátka novela vysokoškolského zákona s cieľom spoplatnenia externého vysokoškolského štúdia. Chcem sa opýtať členov tejto váženej snemovne, či máte taký pocit, že takto má vyzerať jedna malá, krátka a stručná novela zákona? Novela zákona, ktorá je predložená pánom ministrom Mikolajom, obsahovala 195 rôznych zmien. Po ďalšom rokovaní výbormi Národnej rady Slovenskej republiky boli predložené ďalšie, takmer 150 pozmeňujúcich návrhov, z ktorých 80 je aj v spoločnej správe a ku ktorým ešte stále sú predkladané pozmeňujúce návrhy. Myslím si, že takáto novela zákona sa dá nazvať všelijako len nie ako malá novela vysokoškolského zákona. Keď sa rezort školstvo púšťa do takej rozsiahlej novely, mal by predtým vypracovať analýzu existujúceho zákona, v čom sú jeho klady a nedostatky, prečo je vlastne potrebná zmena a novela zákona. Samozrejme, že takáto analýza urobená nebola a k novele sa pristúpilo ad hoc a myslím si, že neprofesionálne. O tom svedčí aj časť tej zmeny v jednotlivých navrhovaných novelizovaných častiach zákona, čo potvrdzuje nekompetentnosť a improvizovanie zo strany ministerstva školstva. Oproti tomu, že novela sa mala týkať predovšetkým a možno, že len spoplatnenie vysokoškolského štúdia obsahuje rad ďalších, pre vysoké školy mimoriadnych vážnych a zásadných zmien, ktoré sa často usilujú o negovanie a likvidovanie desať a stáročia existujúce, historicky vyvinuté akademické slobody a univerzitnú autonómiu. Navrhujú sa rôzne zmeny v personálnej politike univerzít, bude limitovaný počet externých študentov, zásadne sa zmení spôsob riadenia súkromných vysokých škôl, navrhuje sa zmena v činnosti akreditačnej komisie vlády, založenia a fungovania zahraničných vysokých škôl, v kategorizácii vysokých škôl, v možnostiach získavania úveru a pôžičky, mení sa postavenie doktorandov, ich príjmy nebudú zdaňované, motivačné štipendiá budú prideľované podľa rozhodnutia vysokých škôl, nové kritérium prideľovania štátnych dotácií bude uplatnenie absolventov na trhu práce, vysokoškolský pedagóg bude môcť mať len jeden hlavný pracovný pomer, môže však odpracovať spolu maximálne 58 hodín, zanikne inštitút hosťujúceho docenta, avšak nezanikne inštitút hosťujúceho profesora. Mohol by som menovať rad ďalších zmien, ktoré sú obsiahnuté v predloženej novele zákona. Teda z plánovanej malej a krátkej novely vznikla veľká rozsiahla a zásadná novela, o ktorej pôvodne vôbec nebola reč. Podstatná zmena, kvôli ktorej bola iniciovaná novela vysokoškolského zákona, spoplatnenie externého štúdia, postupne sa stala nielen opozičným, ale aj koaličným problémom. Mnohí koaliční poslanci často kritizovali spoplatnenie vysokoškolského štúdia, dokonca ho označili za protiústavné. Hnutie za demokratické Slovensko pred niekoľkými dňami ešte bolo toho názoru, že ak budú vo vysokoškolskej novele poplatky, tak ju nepodporí. Áno, takto to bolo pred niekoľkými dňami, dnes však situácia je úplne iná. Aj tento zákon sa stal predmetom politikárčenia a predmetom politického obchodu. Nie je síce známy obsah dohody medzi pánom Mečiarom a pánom Mikolajom, ale neoficiálne informácie hovoria o tom, že istá forma spoplatnenia vysokoškolského štúdia aj po dohode s nimi ostáva v zákone. Áno, existuje selektívne vnímanie vecí, celoplošné spoplatnenie nie, ale v niektorých prípadoch áno. Ale páni, práve týmito zmenami bude zákon ešte viac diskriminovať a bude ešte viac protiústavnejší. Vaša dohoda vytvára pravdepodobne ďalšiu kategóriu študentov vysokých škôl, čo v žiadnom prípade nie je prípustné. Spoplatnenie externej formy štúdia považujem za veľmi nešťastné, nekorektné a hlavne nesystémové rozhodnutie, hraničiace s ústavnosťou. Je to evidentná diskriminácia časti študentov na základe formy štúdia rovnakého študijného programu. To je za faktickej legalizácie súčasných poplatkov, a tým ich presmerovanie na univerzity v podstate nič nevyrieši hlavne vtedy, keď v novele nie sú žiadne opatrenia na zrušenie sponzorských darov. Žiaľ, je tu naďalej hrozba, že v externých formách štúdia sa aj v budúcnosti bude platiť najmä iným ako univerzitným subjektom. Je všeobecne známe, že externé štúdium bolo, je a pravdepodobne ešte dlhé roky bude menej kvalitné ako denné. Argumentácia, že spoplatnenie externého štúdia vedie ku skvalitneniu štúdia neobstojí, veď menej kvalitné spoplatníme a kvalitnejšie bude zadarmo. Novela vytvára rôzne kategórie vysokoškolských študentov, predlžuje externé štúdium, nie je jasné presne o koľko rokov, reguluje počet možných externých študentov, nelimituje výšku školného, čím uprednostňuje bohatých a diskriminuje sociálne a finančne slabšie situovaných, vytvára riziko odchodu našich študentov do zahraničia. Je poľutovaniahodné, že ministerstvo školstva a sám pán minister na jednej strane všade veľmi správne zdôrazňuje dôležitosť a význam celoživotného vzdelávania, vláda k tomu aj schválila prednedávnom koncepciu celoživotného vzdelávania, a na druhej strane navrhuje rôzne opatrenia proti externému vzdelávaniu na vysokých školách, čo nielen ja, ale aj odborníci považujú za súčasť celoživotného vzdelávania. Novela bola postupne rozšírená až do takej miery, že návrh novely začala nie reformovať, ale deformovať princíp autonómnosti a samosprávnosti vysokých škôl, dosiaľ založené na princípe oddelenia zákonodarnej a výkonnej moci. Nesúhlasím a v súčasnosti nevidím dôvod na zmenu filozofie samosprávneho fungovania vysokých škôl. Novela zásadne mení pomer právomocí na univerzite, jedna zložka získava veľkú moc oproti inej. V budúcnosti nebude potrebný súhlas akademického senátu napríklad na vymenovanie prorektorov, prodekanov, na schválenie rozpočtu vysokej školy, na predĺženie zamestnania pedagógov nad 65 rokov a nebude potrebný ani súhlas na poskytnutie úveru alebo pôžičky pre vysokú školu. Vychádzam z pôvodného návrhu, pretože nikto nemôže vedieť, či prejdú, alebo neprejdú pozmeňujúce návrhy. Na druhej strane sa posilňuje moc správnej rady, ktorá je nesamosprávnym orgánom, menovaná ministrom školstva prevažne na návrh rektora. Správna rada bude navrhovať kandidátov na rektora, takisto plat, ktorý určuje správna rada, správna rada schvaľuje budúcnosti rozpočet a schvaľuje takisto aj požiadavky na úver alebo pôžičku. Správne rady v oblasti vysokých škôl fungujú príliš krátko. Nemáme s nimi až také skúsenosti, že by sme mohli poveriť správne rady takými významnými funkciami. Bohužiaľ, máme takú skúsenosť, že väčšina správnych rád funguje len formálne, nestretávajú sa pravidelne, nezaoberajú sa práve tým, čím by sa mali zaoberať. Oslabovanie akademických slobôd, okliešťovanie právomocí samosprávnych orgánov môže v budúcnosti viesť postupne k ich likvidácii. Zásadný nesúhlas s navrhovanými zmenami v samosprávnom fungovaní vysokých škôl vyjadrili aj najvyšší orgán samospráv vysokých škôl a rada vysokých škôl podobne, ako aj študentská rada vysokých škôl. Možno konštatovať, že všetky uvedené opatrenia majú tendenciu posilniť centrálne riadenie a znížiť právomoci buď niektorých zložiek akademickej samosprávy, alebo nezávislých odborných orgánov, ako je napríklad akreditačná komisia. Znižovanie právomoci akademickej samosprávy a nezávislosť odborných orgánov v prospech prvkov centrálneho riadenia pokladám za krok nesprávnym smerom. Ďalšou časťou novely, s ktorou nemôžem súhlasiť, je sprísnenie podmienok pôsobenia zahraničných vysokých škôl na Slovensku a podobné sprísnenie existencie súkromných vysokých škôl. Myslím si, že spôsob, akým boli riešené zahraničné vysoké školy a súkromné vysoké školy je dostatočný a je v súlade so štandardom Európskej únie a nie je potrebné to zmeniť. Navrhovaná zmena v súvislosti so zahraničnými vysokými školami a súkromnými vysokými školami je prejavom nedôvery voči nim a zužovanie konkurenčného prostredia v oblasti vysokých škôl na Slovensku. Myslím si, že prítomnosť konkurencie zvyšuje kvalitu a aj o to a predovšetkým o to nám ide, aby kvalita bola vyššia. Nebol by som však objektívny, keby som nehovoril o zmenách, ktoré budú mať skutočne kladný vplyv na vysokoškolské prostredie, ako napríklad definovanie postavenia vysokých škôl ako súčasť európskeho vzdelávacieho priestoru a spoločného európskeho výskumného priestoru. S tým súvisí aj časť, ktorá hovorí o mobilitách či študentov, alebo zamestnancov. Takisto je významná definícia výskumných a vývojových pracovísk ako špecializovaných pracovísk vysokých škôl. Myslím si, že zavedenie a definovanie registra študentov a zamestnancov je tiež krokom dopredu. Bohužiaľ, pri mojom komplexnom hodnotení predloženej novely vysokoškolského zákona prevyšujú tie zmeny a tie dosahy, ktoré nebudú v prospech našich vysokých škôl, našich vysokoškolských pedagógov a ani pre našich vysokoškolákov. A práve preto, že novela vôbec nemyslí na študenta, na jeho záujmy ani ja, ani poslanci za SMK – MKP novelu nepodporia a v zmysle rokovacieho poriadku navrhujem vrátiť predloženú novelu na prepracovanie. Ďakujem.