Krajčí, Marek, poslanec NR SR (2018-02-02):
Takže jeden pozmeňujúci a doplňujúci návrh poslanca Národnej rady Slovenskej republiky Mareka Krajčího k vládnemu návrhu zákonu o radiačnej ochrane a o zmene a doplnení niektorých zákonov (tlač 760). Vládny návrh zákona o radiačnej ochrane a o zmene a doplnení niektorých zákonov sa mení a dopĺňa takto: V čl. IV sa za doterajší bod 1 vkladajú nové body 2 a 3, ktoré znejú: 2. V § 21 sa za odsek 13 vkladá nový odsek 14, ktorý znie: „(14) Rádioaktívny odpad, ktorý sa nevyprodukoval na území Slovenskej republiky, je zakázané a) spaľovať, b) spracovávať alebo upravovať postupom, ktorý by mohol viesť k zvýšeniu radiačnej záťaže obyvateľov alebo životného prostredia.“ Odseky 14 a 15 sa označujú ako odseky 15 a 16. Tretí bod. V § 21 ods. 15 sa slová „ustanovenia odsekov 1 až 11 a 13“ nahrádzajú slovami „ustanovenia odsekov 1 až 11, 13 a 14.“ Doterajšie body sa primerane prečíslujú. Odôvodnenie: Cieľom doplňujúceho návrhu je ochrana zdravia obyvateľov a ochrana životného prostredia pred potenciálnym zamorením Slovenska rádioaktívnym odpadom. V čl. 4 vládneho návrhu zákona sa novelizuje aj tzv. atómový zákon, ktorý okrem dovozu a prepravy rádioaktívneho odpadu upravuje v § 21 aj otázku nakladania s týmto odpadom a vyhoretým jadrovým palivom. Je vo verejnom záujme, aby nakladanie s týmto nebezpečným a zdraviu škodlivým odpadom bolo zodpovedné a bezpečné. Z tohto dôvodu sa týmto pozmeňujúcim a doplňujúcim návrhom zakotvujú zásadné požiadavky na ochranu zdravia obyvateľov a životného prostredia pri nakladaní s rádioaktívnym odpadom podobne, ako je tomu v iných členských štátoch Európskej únie. V tomto prípade musia ekonomické záujmy ustúpiť do pozadia. Aj smernica Rady 2011/70/Euratom z 19. júla 2011, ktorou sa zriaďuje rámec spoločenstva pre zodpovedné a bezpečné nakladanie s vyhoretým palivom a rádioaktívnym odpadom (Ú. v. EÚ L199, z 2. 8. 2011, s. 40) v čl. 5 ods. 1 písm. b) ustanovuje, že každý členský štát Európskej únie si vo svojom vnútroštátnom práve má upraviť opatrenia pre zodpovedné a bezpečné nakladanie s vyhoretým palivom a rádioaktívnym odpadom. Určenie toho, akým spôsobom sa tieto opatrenia prijímajú a prostredníctvom akých nástrojov sa uplatňujú, zostáva v právomoci členských štátov Európskej únie. Podobne tak ustanovujú aj ďalšie články tejto smernice (napríklad čl. 4 Všeobecné zásady, čl. 11 a 12 Vnútroštátne programy nakladania s vyhoretým palivom a rádioaktívnym odpadom). Pán spravodajca, toto je prvý, nech sa páči. A druhý doplňujúci návrh poslanca Národnej rady Slovenskej republiky Mareka Krajčího k vládnemu návrhu zákona o radiačnej ochrane a o zmene a doplnení niektorých zákonov (tlač 760). Vládny návrh zákona o radiačnej ochrane a o zmene a doplnení niektorých zákonov sa dopĺňa takto: V čl. I sa § 34 dopĺňa odsekom 7, ktorý znie: „(7) Rádioaktívny odpad, ktorý sa nevyprodukoval na území Slovenskej republiky, je zakázané a) spaľovať, b) spracovávať alebo upravovať postupom, ktorý by mohol viesť k zvýšeniu radiačnej záťaže obyvateľov alebo životného prostredia.“ Odôvodnenie: Cieľom doplňujúceho návrhu je ochrana zdravia obyvateľov a ochrana životného prostredia pred potenciálnym zamorením Slovenska rádioaktívnym odpadom. Hoci dovoz rádioaktívneho odpadu, resp. jeho prepravu cez územie Slovenska upravuje atómový zákon, nakladanie, spracovanie a ďalšiu úpravu tohto odpadu by mal upraviť práve zákon o radiačnej ochrane. Je preto potrebné zabezpečiť, aby bol v zákone zakotvený nielen administratívny postup, ale aj podmienky ochrany zdravia obyvateľov a životného prostredia pri nakladaní s rádioaktívnym odpadom podobne, ako je tomu v iných členských štátoch Európskej únie. V tomto prípade musia ekonomické záujmy ustúpiť do pozadia. Aj smernica Rady z 2013/59/Euratom, ktorou sa stanovujú základné bezpečnostné normy ochrany pred nebezpečenstvami vznikajúcimi v dôsledku ionizujúceho žiarenia a ktorou sa zrušujú smernice 89/618/Euratom, 90/641/Euratom, 96/29/Euratom, 97/43/Euratom a 2003/122/Euratom (Ú. v. EÚ L 13, 7. 1. 2014, s. 1) a kvôli ktorej sa prijíma nový zákon o radiačnej ochrane vo svojej preambule (bod 5 odôvodnenia), uvádza: „Keďže touto smernicou sa ustanovujú minimálne pravidlá, členské štáty by mali mať možnosť prijať alebo zachovať prísnejšie opatrenia v oblasti, na ktorú sa vzťahuje táto smernica, bez toho, aby tým bol dotknutý voľný pohyb tovaru a služieb na vnútornom trhu.“ Ustanovenie navrhované v tomto doplňujúcom návrhu je práve takýmto prísnejším opatrením, ktoré smernica Európskej únie povoľuje. Ďakujem pekne. Skončil som.