V. Novotný, poslanec: (2007-06-27):
Navrhovaná úprava pracovnej pohotovosti, tak ako ju prináša táto novela Zákonníka práce, dáva tento inštitút podľa dôvodovej správy do súladu s rozsudkami Európskeho súdneho dvora a do súladu s terminológiou používanou v smernici Európskeho spoločenstva o niektorých aspektoch organizácie pracovného času. Zmena legislatívy – započítavanie doby neaktívnej časti pracovnej pohotovosti na pracovisku do pracovného času sa najvýraznejšie prejaví u zamestnávateľov s veľkou potrebou pracovnej pohotovosti na pracovisku, ako je to predovšetkým rezort zdravotníctva, ale, povedzme, aj hasičské jednotky. Podľa návrhu Zákonníka práce počet hodín pracovnej pohotovosti na pracovisku má byť limitovaný týždenným maximálnym priemerným počtom pracovných hodín a ročným limitom počtu nadčasových hodín. Zároveň sa mení charakter plnenia za čas pracovnej pohotovosti z náhrady za pracovnú pohotovosť, ktorá nie je základom na odvody do poistných fondov na mzdu za prácu. Mzda za pracovnú pohotovosť na pracovisku musí byť poskytovaná na úrovni základnej zložky hodinovej mzdy alebo podielu mesačnej mzdy. Toľko dôvodová správa a doložka zlučiteľnosti a teraz trochu matematiky. Nakoľko pracovná pohotovosť na pracovisku sa bude zahŕňať do odpracovaného času, ktorý je v zmysle novely Zákonníka práce limitovaný 48 hodinami týždenne, bude pracovná pohotovosť na pracovisku vrátane práce nadčas limitovaná 8 hodinami týždenne. Za predpokladu, že priemerný týždenný počet hodín práce nadčas je približne 4,5 hodiny, k tomu výpočtu sa ešte dostanem, a nezmení sa, priemerný týždenný počet hodín pracovnej pohotovosti po schválení Zákonníka práce bude obmedzený na 3,5 hodiny na zdravotníka, na lekára, na hasiča. Zo štatistických údajov vyplýva, že na jedného lekára pripadalo cca 580 hodín za rok, to je 48 hodín mesačne, teda 12 hodín týždenne pracovnej pohotovosti na pracovisku. Desatinné čísielká som vypustil, aby sa to dobre počítalo, a počet hodín práce nadčas predstavoval 220 hodín v roku na jedného lekára, t. j. 18 hodín mesačne, 4,5 hodiny týždenne. Čiže týždenne dnes vychádza na jedného lekára v zdravotníckom zariadení 4,5 hodiny nadčasov a 12 hodín pohotovosti, teda jedna 16,5-hodinová, tzv. v našej vnútornej zdravotníckej nomenklatúre malá nočná služba v pracovný deň od 15.30 hodiny do 7.00 hodiny. Podľa návrhu Zákonníka práce zostane pre lekára mesačne priemerne 18 hodín nadčasov. To by sa ešte dalo zniesť,  ale namiesto 48 hodín pohotovosti len 16,5 hodín mesačne, a to je už v zdravotníckom zariadení neriešiteľný problém. V dôvodovej správe sa píše, že na príjmy lekára alebo zamestnanca budú mať tieto zmeny protichodný vplyv. Negatívny z dôvodu limitovania doteraz neobmedzeného počtu hodín dohodnutej pracovnej pohotovosti na pracovisku, takže celkový počet odpracovaných hodín v mesiaci bude nižší, a z dôvodu, že mzda bude podliehať odvodom do poistných fondov. Pozitívny vplyv bude mať z dôvodu zvýšenia sumy za čas pracovnej pohotovosti na pracovisku, pretože Zákonník práce upravoval len minimálny nárok vo výške 50 % hodinovej sadzby minimálnej mzdy. Novela garantuje mzdu vo výške základnej čiastky mzdy, t. j. hodinovej tarifnej mzdy, podielu mesačnej mzdy alebo podielu zmluvnej mzdy ako zložky mzdy viazanej na odpracovaný čas. Faktom ale zostáva, že keď reálne čísla a priemernú mzdu v zdravotníctve prepočítame aj podľa doložky finančných vplyvov, ktorá je súčasťou vládnej novely zákona, lekári a zdravotníci zarobia menej. Ak je dnes mesačný priemer nadčasov u jedného lekára 18 hodín a pohotovosti 48 hodín, hrubá mzda sa pohybuje okolo 34-tisíc korún, 34 585 presne, ako je to v doložke zlučiteľnosti finančných vplyvov. Ak sa počet nadčasov nezmení, ostane na úrovni 18 hodín, ale pohotovosť sa zníži na 16,5 hodiny mesačne, hrubý príjem klesne napriek aj negatívnemu, aj pozitívnemu vplyvu, o ktorom som už hovoril, na 32 800 korún, to znamená v čistom príjme lekár klesne z 26-tisíc korún na 24 600 korún. Zhruba o 2-tisíc korún v hrubej mzde, 1 500 korún v čistej mzde bude zarábať menej. V spomínanej doložke sa píše potreba dodatočného vykrytia hodín, ktoré doteraz boli hodinami pracovnej pohotovosti na pracovisku a v nadväznosti na maximálny limit týždenného pracovného času 48 vrátane práce nadčas, môže v praxi spôsobiť problémy dočasného charakteru. Nepriaznivá situácia môže nastať napríklad v rezorte zdravotníctva z hľadiska potreby počtu zamestnancov s požadovanou kvalifikáciou bez špecializácie, prípadne s inou než požadovanou špecializáciou. No toto je spomínaná doložka k novele Zákonníka práce, ale ja si dovolím zacitovať aj zo Správy o aktuálnom vývoji v slovenskom zdravotníctve, ktorú napísal kolega pani ministerky pán minister Valentovič a ktorú zrejme prerokujeme v tejto snemovni zajtra. Ten je už menej optimistický. Ten vo svojej správe o aktuálnom vývoji píše. „Ďalším rizikom, ktoré môže prehĺbiť nedostatočné finančné zabezpečenie rezortu, je, že Slovenská republika musí implementovať smernicu o pracovnom čase. Bude to mať výrazný dopad na rezort zdravotníctva a na štátny rozpočet, hospodárenie zdravotníckych zariadení, zamestnanosť, odmeňovanie, sieť zdravotníckych zariadení, zdroje zdravotného poistenia. Novela Zákonníka práce a jej uplatňovanie v zdravotníckych zariadeniach, t. j. zabezpečenie nepretržitej dostupnosti zdravotnej starostlivosti si bude v praxi vyžadovať zavedenie trojzmennej prevádzky, ktoré si vyžiada podstatné zvýšenie požiadaviek na zdroje tak ľudské, ako aj finančné.“ Toľko citát zo Správy o aktuálnom vývoji v slovenskom zdravotníctve. Čierne na bielom sa tu píše, že Zákonník práce bude v rezorte zdravotníctva pôsobiť skôr škodlivo a bude znamenať obrovské ľudské aj finančné problémy. Nie je mi síce celkom jasné, prečo potom minister zdravotníctva za novelu Zákonníka práce vo vláde hlasoval, ale nato sa ho budem pýtať zajtra, ak dovolíte, a teraz by som pokračoval na tému Zákonník práce. Zhrnuté a podčiarknuté. Veľa som čítal, veľa som citoval, aby to nevyznelo tak, že prichádzam s nejakým mojím videním a mojím výkladom Zákonníka práce. Držal som sa vládnych materiálov. A teraz to veľmi jednoducho zhrniem. Novela Zákonníka práce limituje objem nadčasov vrátane pracovnej pohotovosti na 8 hodín týždenne. Pritom objem len pohotovosti týždenne sa v zdravotníckych zariadeniach pohybuje okolo 15,5 hodiny. Zavedenie tejto novelizácie bude mať konkrétne na zdravotnícke zariadenia tri negatívne dopady. Ten prvý, o ňom som už hovoril. Zdravotníci zarobia menej. Na plate lekára sa to prejaví 2-tisíc korunami na hrubej mzde. Čiže toto je zlá správa pre zdravotníkov, pre lekárov, zdravotné sestry, ktoré hovoria o tom, že ich práca nie je dostatočne ohodnotená a chcú zarábať viacej peňazí. Druhý negatívny vplyv sa prejaví v tom, že budeme potrebovať v zdravotníckych zariadeniach viacej lekárov a sestier. Problémom ale je, že zdravotnícki pracovníci sú vysoko špecializovaní pracovníci, ktorých výchova, príprava na výkon povolania trvá dlhé roky. Vychovať jedného neurochirurga trvá v prepočte, a to sa musí veľmi snažiť, minimálne 11, 12 rokov. Skôr to proste nejde. Dnes toľko voľných odborníkov na trhu práce, aby sme dokázali zabezpečiť kvalitne trojzmennú prevádzku, jednoducho na Slovensku nemáme. Bude to znamenať aj tlak na mzdový fond zdravotníckych zariadení v spojení so zvyšovaním miezd a mäkkými rozpočtovými kritériami. To povedie len k ďalšiemu kolu zadlžovaniu zdravotníckych zariadení. Naozaj, ak musíme prijať do zdravotníckych zariadení viacej pracovníkov, znamená to, že budeme potrebovať viacej peňazí na ich mzdy spolu s odvodmi, bude to znamenať, že buď nebudeme zvyšovať mzdy ostatným zamestnancom a v prípade, že ich zvyšovať budeme, nemocnica sa bude dostávať do existenčných problémov. Už dnes sa zdravotnícke zariadenia zadlžujú nebývalým tempom. O tom budem znovu hovoriť zajtra pri správe o aktuálnom vývoji. A ten tretí negatívny dopad sa týka toho, že 8 hodín nadčasov a pohotovosti dokopy v priebehu jedného týždňa nepokryje ani jednu týždennú nočnú službu, čiže ani tú malú 16-hodinovú nočnú službu. Už nehovorím o 24-hodinovej službe v priebehu víkendu, ktorú bežne slúžime. To znamená, bude nevyhnutné prestať trojzmennú prevádzku. Trojzmenná prevádzka, dámy a páni, je najhoršia správa, ktorú môžeme pacientovi povedať. Ja neviem, či ste už niekedy zažili trojzmennú prevádzku v zdravotníckom zariadení. S ňou sa jeden z riaditeľov v košickej fakultnej nemocnici  pokúsil experimentovať. Tak sme to veľmi krátko skúsili a predovšetkým, kto na to doplatil boli pacienti. Veľmi intímny citlivý vzťah medzi lekárom a pacientom sa v tejto chvíli zruší. Dámy a páni, nemocnica nie je fabrika. Nie je fabrika na zdravie, nie je fabrika, kde poskytujeme zdravotnú starostlivosť, kde operujeme na zmeny. Nemocnica je inštitúcia, kde liečime pacienta, jeho telesno, ale aj jeho duševno. A to najdôležitejšie, aby sa pacient vyliečil, je, že nám musí veriť. Aby nám veril, nám zdravotníkom, lekárovi, zdravotnej sestričke, nemocnici, oddeleniu, primárovi je, že sa musí s nami občas aj stretnúť v tej práci, aby sme mali na seba čas. Keď sa stretne s pacientom v pondelok v operačnej sále a najbližšie v stredu v poobedňajšej službe a potom ešte v sobotu v nočnej službe, ten pacient sa z dohľadu operatéra úplne stratí. Bude ho liečiť každý, kto ho práve nájde v oddelení, mnohokrát nešpecializovaný, lebo dosť špecialistov nemáme a prejaví sa to, žiaľ, na kvalite poskytovanej zdravotnej starostlivosti. A o to nám predsa nejde. Nejde nám o kvalitu, o to, aby sme zhoršili kvalitu zdravotnej starostlivosti. Zhrnuté a podčiarknuté. Nechcel som hovoriť tak, aby som kritizoval alebo obviňoval niekoho, že chce zhoršiť kvalitu zdravotnej starostlivosti, že chce zabrániť ľuďom zarábať viacej peňazí a že chce škodiť systému. Naozaj nebolo to mojím cieľom, preto by som rád ponúkol aj riešenie. Po prvé. Žiadam vyňať na osobitné hlasovanie bod 18 spoločnej správy, ktorý je dnes v spoločnej správe s odporúčaním neschváliť a odporúčam, aby sme tento pozmeňujúci návrh schválili. Tento pozmeňujúci návrh som podal vo výbore pre zdravotníctvo ja. Za tento pozmeňujúci návrh hlasovali aj poslanci za Slovenskú národnú stranu, aj za Ľudovú stranu – HZDS, čiže som mal podporu aj vládnych poslancov. Nie je to len nejaký opozičný  návrh. A týka   sa § 96 pracovná pohotovosť. Navrhuje tento paragraf vypustiť, tak ako je teraz napísaný, a ponechať pracovnú pohotovosť zadefinovanú, ako je dnes v platnom Zákonníku práce. Navrhujem ďalej bod spoločnej správy číslo 10 vyňať na samostatné hlasovanie a neschváliť. Zdôvodním prečo. Je to pozmeňujúci návrh predsedu výboru pre sociálne veci pána poslanca Haleckého, ktorý sa zaoberal presne touto problematikou, o ktorej hovorím, a našiel čiastočné riešenie. Vkladá nový § 85a, ktorý umožňuje zvýšiť počet nadčasov a pohotovosti nad 8 hodín týždenne, ale len do 16 hodín týždenne len na štyri mesiace a len pre zdravotníckeho pracovníka. Dovoľujem si teda navrhnúť vyňať tento bod na osobitné hlasovanie a neschváliť preto, lebo práve teraz chcem podať vylepšujúci pozmeňujúci návrh, ktorý vylepšuje pozmeňujúci návrh pána poslanca Haleckého a týka sa tej istej problematiky. Netýka sa však len zdravotníkov, ale aj všetkých pracujúcich, teda napríklad aj hasičov. Zostávajú tam síce 4 mesiace, ale nedáva sa horný limit 16 hodín nadčasov a pohotovosti týždenne. Môj pozmeňujúci návrh. V čl. I sa za novelizačný bod 60 vkladá nový novelizačný bod, ktorý znie: „Za § 85 sa vkladá nový § 85a, ktorý znie: „§ 85a. Odsek 1. Pracovný čas zamestnanca môže byť viac ako 48 hodín týždenne v priemere za obdobie najviac štyroch mesiacov po sebe nasledujúcich len v prípade, ak sa na tomto predĺžení dohodnú sociálni partneri a ak zamestnanec s takýmto rozsahom pracovného času súhlasí.“ „Odsek 2. Zamestnávateľ je povinný pri dohodnutí pracovného času  podľa ods. 1 po a upovedomiť o tejto skutočnosti príslušný inšpektorát práce alebo príslušný orgán dozoru v oblasti bezpečnosti  a ochrany zdravia pri práci, ak o to požiadajú; po b viesť aktuálne záznamy o zamestnancoch, ktorých pracovný čas je takto dohodnutý a predložiť tieto záznamy príslušnému inšpektorátu práce alebo príslušnému orgánu dozoru v oblasti bezpečnosti a ochrany zdravia pri práci, ak o ne požiadajú.“ „Odsek 3. Zamestnanec nesmie byť zo strany zamestnávateľa prenasledovaný alebo inak postihovaný za to, že nesúhlasí s rozsahom pracovného času nad 48 hodín týždenne v priemere. V súvislosti s navrhovanou zmenou je potrebné vykonať prečíslovanie novelizačných bodov.“ Krátke odôvodnenie: Návrh reaguje na zmeny, ku ktorým  dochádza v súvislosti  s rozsudkami Európskeho súdneho dvora vo vzťahu k práci nadčas a pracovnej pohotovosti. Keďže tieto zmeny by ohrozili poskytovanie zdravotnej starostlivosti, navrhuje sa, aby dohodou sociálnych partnerov bolo možné stanoviť maximálny čas v súlade s požiadavkami či už celého rezortu, alebo konkrétnej nemocnice či pracoviska. Tento návrh pritom vychádza zo stanovísk Európskej komisie, ktoré podporujú dohodu sociálnych partnerov dosiahnutú v rámci sociálneho dialógu. Zároveň rieši nielen potenciálny problém v rezorte zdravotníctva, ale aj v iných rezortoch, ako sú napríklad hasiči. Dámy a páni, chcem vás požiadať, aby ste podporili moje pozmeňujúce návrhy, ktoré som naozaj podal v dobrej viere na vyriešenie pálčivých problémov, ktoré by postihli rezort zdravotníctva, ale aj iné rezorty. Pevne verím, že tak, ako som získal pre svoj pozmeňujúci návrh podporu poslancov Ľudovej strany  –  HZDS a SNS vo výbore pre zdravotníctvo, môžem s podporou niektorých koaličných poslancov rátať aj v pléne Národnej rady. Ďakujem pekne.