Poliačik, Martin, poslanec NR SR (2014-10-31):
Ďakujem, pani podpredsedníčka. Povedzme si úprimne, v akom svete vlastne žijeme, hej. Človek zle odbočí na križovatke, je v Maďarsku, ani nevie ako, a ešte furt všetci okolo neho rozprávajú po slovensky, však polovica Rajky už je, v podstate sú Slováci. A máme v podstate pomerne veľké územie, kde tisícky rokov žijú ľudia maďarskej národnosti alebo akokoľvek tomu hovorili predtým. Každopádne žije tu dnešná rodina, jej predkovia a predkovia jej predkov žili v tom istom meste a dneska si hovoria Maďari. A takíto ľudia, ktorí možno nikdy neopustia Slovensko, ak využijú možnosť, že im teda... Ako úplne na začiatok musím povedať, že Viktor Orbán je jeden z mála ľudí, pri ktorých si poviem, ešteže máme Fica, hej. To otvorene priznávam, že ja by som sa popravde divil každému občanovi maďarskej národnosti, ktorý by vôbec chcel prejsť na druhú stranu hranice, hej. Podľa mňa mnohí občania maďarskej národnosti si dneska potichučky povedia, že, chvalabohu, že ten Trianon dopadol tak, jak dopadol, že môžme na tejto strane tej čiary žiť. Ha! (Rečník sa zasmial, ukazujúc prstom na poslancov v pléne.) Lebo kto by chcel protestovať dneska akože v tomto počasí za to, aby mal lacnejší internet? Povedzme si, hej? No, to sú ľudia, to sú problémy, ktoré majú oni na druhej strane. My ich tu zatiaľ nemáme. Hovorím, môže sa to zmeniť, môže sa to zmeniť, lebo aj pán Fico sa vie inšpirovať tým najhorším, čo vidí za hranicami, ale nemení sa. Nemení. To znamená, že žijeme v krajine v zásade bez hraníc. Či sa bicyklujem v Rajke, alebo v Rakúsku, alebo v Bratislave, bicykel nijako nepociťuje, proste som v bezhraničnom Schengene. Nakupovať môžem ísť tam, môžem ísť tam. A tuto sa ideme hrať pri bežnom prepúšťaní vrahov kvôli pochybeniu sudcu. Vrahovia nám behajú alebo sú v domácnosti a behajú po slobode kvôli tomu, že nejaký sudca niekde pri súde spraví chybu, a my budeme rozprávať, že ohrozením štátu je tá babička, ktorá v spomienke na svojich predkov si zobrala teda na základe možnosti, ktorú jej Viktor Orbán dal, maďarské občianstvo a ona je ohrozením nášho štátu, Igor? Majme akože Boha pri sebe. Toto naozaj nie je téma, ktorá je hodná tých emócií. Ona je hodná emócií kvôli tomu, čo sa z nej stalo. Vážnosť jej dalo to, že naozaj sa rozprávame o ústavnosti. Ale keď sa pozrieme na každodenný život bežných ľudí, tak vidíme naozaj iba absurditu. Vidíme absurditu toho, že babička, ktorá možno nikdy neopustila územie, dnešné územie Slovenska, už nie je slovenskou občianskou, lebo jej bolo odobraté občianstvo. Vidíme absurditu toho, že my sa zriekame našich vlastných ľudí, na ktorých by sme mali byť hrdí, len kvôli tomu, že získajú občianstvo v Nemecku, v Austrálii, v Spojených štátoch. A oni, chudáci, oni nesedia každý deň akože nad záznamom z Národnej rady Slovenskej republiky. Oni majú čo robiť, aby sa uživili a po tých šiestich alebo desiatich rokoch získajú občianstvo, náhodou sa tu pochvália, ale zrazu im povieme: „Oh, vy už nie ste Slováci, vy už nie ste naši, choďte si tam, robte si, čo chcete!“ Je toto normálne? No nie je. To sú ľudia, na ktorých by sme mali byť hrdí. To sú ľudia, ktorí tam niečo dokážu, ktorí tam niečo, dobré meno Slovenska môžu šíriť. A my im zoberieme občianstvo? Ešte ak by sme mali myslieť na to, že jedného dňa sa sem vrátia, že môžu nadobudnuté skúsenosti zo sveta priniesť, niečo nám dať, niečo nás naučiť. Tak nie, my sa ich zriekneme, lebo, á, už sú odrodilci. A toto všetko spôsobila jedna paranoidná myšlienka v hlavách koalície SMER, SNS, HZDS, ktorú si tu dodnes kvôli tomu, lebo naložiť Maďarovi je in, raz za čas si tu budeme živiť a nebudeme sa dívať na to, že ide iba o tých 64 ľudí, ktorí využili dajme tomu tú Orbánovu kliku, a že to uškodilo reálne ďalším desiatkam ľudí, ktorých sa Orbánova klika vôbec netýka. Mali by sme byť schopní sa spätne na to pozrieť otvorene, možno vzadu v salóniku si konečne povedať, že to celé bola hlúposť, a podporou tohto zákona to zmiesť zo stola. Lebo to neni vhodné toho kriku. Ďakujem. (Potlesk.)