V. Tomanová, ministerka práce, sociálnych vecí a rodiny SR: (2009-06-17):
Návrh zákona o štátnej službe je súčasťou reformy pracovného zákonodarstva, ku ktorému sa vláda Slovenskej republiky zaviazala práve v programovom vyhlásení a ktorej cieľom okrem iného je aj zlepšenie výkonnosti verejnej správy z hľadiska ľudských zdrojov. Celoeurópskym problémom je snaha o zlepšenie konkurencieschopnosti verejnej správy voči súkromnému sektoru aj v oblasti zamestnávania. Zatraktívnenie štátnej služby pre uchádzačov je jedným z cieľov Európskej únie vyjadreným v pracovnom programe Európskej siete verejnej správy združujúcej predstaviteľov verejnej správy všetkých členských štátov na úrovni politickej, riadiacej i technickej. Súčasne platný zákon o štátnej službe je skôr brzdou v dosiahnutí spomínaného cieľa, pretože je po nespočetných novelizáciách ťažko aplikovateľný a priam neuplatniteľný. Účelom návrhu zákona je úplne nová právna úprava štátnozamestnaneckých vzťahov, ktorá vychádza z moderného poňatia štátnej služby, zodpovedá európskym štandardom pracovných vzťahov zamestnancov vo verejnom sektore. Pritom si však zachováva špecifiká príznačné pre zamestnancov štátnych orgánov. Nová právna úprava štátnozamestnaneckých vzťahov je založená na princípoch, ktoré zabezpečujú profesionálnu kvalitu, efektivitu, nestrannosť a účinné vykonávanie štátnej služby s cieľom skvalitniť činnosť verejnej správy. Vládna predloha zákona predstavuje prvý krok k zjednoteniu právnej úpravy verejnej služby a štátnej služby, ktorá v európskom priestore vychádza z jednotného právneho základu úpravy výkonu práce pri spravovaní verejných vecí orgánmi verejnej správy. Pri mojich slovách o motivácii zamestnať sa vo verejnej správe a osobitne formou štátnej služby vás mnohých iste napadlo, v čom je pre uchádzača štátna služba atraktívna, keď nový zákon o štátnej službe neupravuje kariérny rast štátneho zamestnanca, jeho nemocenské zabezpečenie vrátane príplatku k dôchodku a jeho zvýšenie akoby definitívy, teda určité benefity, ktoré predstavoval zákon v súčasnosti platný po schválení v roku 2001. Keďže všetky krivdy, ktoré voči štátnym zamestnancom aj z hľadiska finančného spôsobilo 30 novelizácií zákona o štátnej službe, nie je možné odstrániť jednoznačne naraz, osobitne v čase, v akom sa nachádzame, v čase dopadov globálnej finančnej krízy, snahou predkladateľa zákona bolo vykompenzovať postavenie štátneho zamestnanca s ohľadom na jeho osobité povinnosti a zákazy vyplývajúce z vykonávania štátnej služby. Bola to snaha upraviť jeho status najmä na plnenia nehmotnej povahy napĺňajúcich princípy, na ktorých je budovaná štátna služba. Nedá mi v tejto súvislosti nespomenúť najväčšiu krivdu spáchanú na štátnych zamestnancoch po účinnosti novelizácie zákona č. 551/2003 Z. z. od januára 2004, ktorá spočíva v nezapočítavaní odbornej praxe, čo malo vplyv na výšku platu štátneho zamestnanca po prijatí do štátnej služby po 1. januári 2004. Navrhovaný zákon aspoň čiastočne odstraňuje túto skutočnosť, ktorá je ojedinelou, ak nie je vôbec raritou pri akomkoľvek zamestnávaní. Najmarkantnejšie sa táto anomália prejavuje na úradoch práce, sociálnych vecí a rodiny, keď na tieto novovytvorené orgány špecializovanej štátnej správy prešli zamestnanci Národného úradu práce do štátnej služby, ktorí predtým vykonávali verejnú službu, a zamestnanci okresných a krajských úradov, ktorí vykonávali štátnu službu. Na jednotlivých odboroch týchto úradov práce, sociálnych vecí a rodiny vykonávajú štátnu službu hoci rovnako kvalifikovaní a erudovaní ľudia, teraz už štátni úradníci, ich plat sa líši sumou, ktorá predstavuje započítanú prax. V neposlednom rade aplikácia terajšieho zákona o štátnej službe spôsobuje, že po prijatí do štátnej služby uchádzač, ktorý má za sebou dlhoročnú odbornú prax spojenú s výkonom práce v orgánoch verejnej správy, má rovnaký tarifný plat ako absolvent vysokej školy. Návrh zákona o štátnej službe počíta s najúspornejším variantom zohľadnenia odbornej praxe štátneho zamestnanca, ktorý predstavuje dopad na štátny rozpočet v roku 2010 16 mil., a je to, poviem, v slovenských korunách, v eurách, samozrejme, jedna tridsatina. Tieto finančné prostriedky budú jednotlivé služobné úrady kompenzovať z vlastných rozpočtových prostriedkov určených pôvodne na zvýšenie platu štátnych zamestnancov za každoročné služobné hodnotenie, ktoré navrhovaný zákon o štátnej službe už neupravuje. Započítanie odbornej praxe v rozsahu, aký existoval pred jeho zrušením, nebolo možné v novom zákone o štátnej službe upraviť, pretože predstavuje dopad na štátny rozpočet vo výške 2,1 mld. Sk. Ako som už spomenula, princípy, na ktorých je budovaná štátna služba, sú premietnuté do jednotlivých ustanovení zákona a charakterizujú postavenie štátneho zamestnanca v štátnej službe. Princíp profesionality napomáha sústavné vzdelávanie sa štátneho zamestnanca formou systematického prehlbovania kvalifikácie alebo zvyšovanie kvalifikácie, a to na náklady služobného úradu. Vzdelanie poskytnuté zadarmo je nesporne jedným z motívov zamestnať sa v štátnej službe, pričom zákon rozširuje možnosti vzdelávania a rozsah nákladov, ktoré študujúcemu uhrádza služobný úrad. Princíp politickej neutrality uplatnený v ustanoveniach upravujúcich povinnosť štátneho zamestnanca vykonávať štátnu službu politicky neutrálne, teda bez ohľadu na svoju politickú orientáciu zabezpečuje objektívnosť pri vykonávaní štátnej služby v spojení s úlohami štátnej správy. Princíp nestrannosti je premietnutý tiež do ustanovení upravujúcich povinnosti štátneho zamestnanca, napr. ide o povinnosť zdržať sa konania, ktoré by mohlo viesť ku konfliktu záujmov, ale aj o zákaz vykonávať štátnu službu vo vzájomnej podriadenosti či nadriadenosti osobám blízkym. Princíp politickej neutrality i princíp nestrannosti vyplývajú priamo z čl. 2 ods. 2 Ústavy Slovenskej republiky, podľa ktorého štátne orgány môžu konať iba na základe ústavy, v jej medziach, v jej rozsahu a spôsobom, ktorý ustanoví zákon. Tieto princípy posilňujú osobitne právne mechanizmy, ktoré majú zabrániť korupčnému správaniu štátnych zamestnancov a zneužívaniu informácií získaných pri vykonávaní štátnej služby. V súlade s týmto zámerom zákon ustanovuje všeobecný zákaz podnikania pre štátnych zamestnancov, zákaz vykonávať inú zárobkovú činnosť, ktorá je zhodná alebo obdobná s opisom činností ich štátnozamestnaneckých miest, a tiež zákaz členstva štátnych zamestnancov v riadiacich, kontrolných a dozorných orgánoch právnických osôb, pričom návrh zákona obsahuje taxatívny výpočet výnimiek z týchto zákazov. Ďalej je to princíp efektivity vykonávania štátnej služby, ktorý spočíva v kvalitnom, včasnom a hospodárnom plnení služobných úloh, čo vyplýva z ustanovení upravujúcich povinnosti štátneho zamestnanca. Princíp stability štátnozamestnaneckého pomeru má osobitné postavenie v návrhu nového zákona o štátnej službe. Je vyjadrený v novom spôsobe vzniku štátnozamestnaneckého pomeru, a to najmä na základe služobnej zmluvy, nie na základe administratívneho rozhodnutia. Služobný pomer, ktorého verejnoprávny charakter zostáva zachovaný, obsahuje tiež určité prvky súkromného práva, ktoré sa prejavujú v priorizovaní zmeny a skončenia štátnozamestnaneckého pomeru dohodou účastníkov vzťahu. Princíp stability je vyjadrený aj v tých ustanoveniach, ktoré zabezpečujú zotrvanie štátneho zamestnanca v štátnej službe aj pri organizačných zmenách, ktoré obvykle vedú ku skončeniu práce. Návrh zákona obsahuje v tomto smere úpravu ponuky práce obdobne ako pri skončení pracovného pomeru. Navyše v čase plynutia výpovednej doby, ak dôjde k preloženiu štátneho zamestnanca, účinky výpovede nenastanú. Princíp stability sa prejavuje aj v nových ustanoveniach o odvolaní vedúceho štátneho zamestnanca bez udania dôvodu, ktoré sprísňujú tento režim s ohľadom na rešpektovanie čl. 36 písm. b) Ústavy Slovenskej republiky, podľa ktorého zákon má zabezpečiť maximálnu ochranu pred svojvoľným prepúšťaním zo zamestnania. Odvolať bez udania uvedeného dôvodu bude možné iba vedúceho štátneho zamestnanca, ktorého priamo riadi štatutárny orgán alebo štátny zamestnanec vo verejnej funkcii, ak osobitný predpis neustanovuje inak. Tento princíp sa tiež prejavuje v odstránení vekového cenzu 65 rokov pre skončenie štátnozamestnaneckého pomeru zo zákona. Tento princíp je posilnený upravením progresívnych foriem práce, akými sú domácka práca a telepráca, ktoré nebolo možné doposiaľ v štátnej službe využívať. Princíp etiky nie je vyjadrený v samostatnom kódexe štátneho zamestnanca, ale je podrobne upravený v povinnostiach štátneho zamestnanca a vedúceho štátneho zamestnanca. Pripomeňme si, že dôvodom novej právnej úpravy sú tiež praktické potreby, keďže pôvodný zákon bol v priebehu siedmich rokov od nadobudnutia účinnosti, a to od 1. apríla roku 2002 veľakrát novelizovaný. Ako som už spomínala, nesystémové zmeny, ktoré boli do zákona postupne zapracované, viedli k tomu, že dnešný zákon je neprehľadný, nejednoznačný, obsahuje množstvo vnútorných rozporov, pre ktoré sa často nedá aplikovať. Nedostatky sa týkajú nielen úpravy obsiahnutej v samotnom zákone o štátnej službe, lebo problematický je aj vzťah zákona k ostatným právnym predpisom, najmä k právnemu poriadku a k Zákonníku práce. Aplikácia platného zákona o štátnej službe je v praxi služobných úradov natoľko komplikovaná a problematická, že spôsobuje množstvo súdnych sporov, ktoré dodnes nie sú doriešené, a samotná justičná prax má problémy s jeho aplikovaním a nie je zriedkavosťou, že sa súdy obracajú na Ministerstvo práce, sociálnych vecí a rodiny Slovenskej republiky o výklad jednotlivých ustanovení zákona o štátnej službe, príp. nás vyzývajú vyjadriť sa ku konkrétnym kauzám, v ktorých nie je účastníkom sporu práve rezort. Súdy rozlične rozhodujú pri určovaní pasívnej legitimácie žalovaného v sporoch o preskúmanie rozhodnutí o skončení štátnozamestnaneckého pomeru vydaných vedúcim služobného úradu, ale aj tých, ktoré vydal predseda zrušeného úradu pre štátnu službu. Niektoré súdy priznávajú pasívnu legitimáciu Ministerstvu práce, sociálnych vecí a rodiny Slovenskej republiky, iné mu ju nepriznávajú a z tohto dôvodu žalobu štátneho zamestnanca zamietajú. Spory, ktoré prebiehajú v súčasnosti na súdoch, trvajú niekoľko rokov. Viaceré z nich sú už od roku 2001 a sú spojené najmä so zrušením územných vojenských správ. Vážení členovia parlamentu, ako vidieť z toho, čo som doposiaľ povedala, návrh nového zákona sa predkladá aj s cieľom napraviť tento nepriaznivý stav pri uplatňovaní zákona o štátnej službe. Pri vypracúvaní nového zákona o štátnej službe sme čerpali z poznatkov právnej teórie, z právnych úprav štátnej služby vybraných členských štátov Európskej únie, z poznatkov a skúseností získaných z viacerých pracovných stretnutí s predstaviteľmi štátnej správy niektorých európskych krajín, či už to bolo Holandsko, Rakúsko, Česká republika. Ministerstvo pri tvorbe zákona využilo aj výsledky prieskumu, ktorý uskutočnilo na osobných úradoch niektorých orgánov štátnej správy. Na pôde ministerstva práce boli zorganizované viaceré pracovné stretnutia so zástupcami služobných úradov vrátane tých, ktoré majú určité osobité postavenie, či sú to už súdy, prokuratúra, Zbor väzenskej a justičnej stráže. Zdrojom poznatkov a podnetov pri príprave predkladaného návrhu zákona bolo aj množstvo podaní a žiadostí o poskytnutie stanoviska alebo usmernenia k uplatňovaniu zákona o štátnej službe. Chcem teda zdôrazniť, že nový návrh zákona o štátnej službe bol pripravovaný takmer v každodennej spolupráci so všetkými, ktorí mali čo k príprave nového zákona o štátnej službe povedať. Dovoľte mi, aby som záverom poukázala na najpodstatnejšie zmeny nového zákona o štátnej službe v porovnaní s platným zákonom o štátnej službe. Tými najpodstatnejšími zmenami, ktoré vyplývajú z filozofie zbližovania pracovných vzťahov vo verejnej správe, sú najmä tieto zmeny. O vzniku a zmene a skončení štátnozamestnaneckého pomeru sa už nebude rozhodovať v správnom konaní, čoho dôsledkom je aj nová právna úprava týkajúca sa nárokov štátneho zamestnanca vyplývajúcich zo štátnozamestnaneckého pomeru, o ktorých bude rozhodovať súd v riadnom sporovom konaní. Rozhodnutie o vymenovaní na štátnozamestnanecké miesto nahrádza služobná zmluva uzatváraná medzi služobným úradom reprezentujúcim štát a štátnym zamestnancom. Osobitný spôsob vzniku štátnozamestnaneckého pomeru návrh zákona upravuje len pri vymenovaní na štátnozamestnanecké miesto vo verejnej funkcii uznesením vlády Slovenskej republiky a pri poverení výkonom funkcie veľvyslanca odovzdaním poverovacích listín. Tieto rozhodnutia však nemajú administratívnoprávny charakter. K zmene štátnozamestnaneckého pomeru môže dôjsť prioritne na základe dohody medzi služobným úradom a štátnym zamestnancom a iba v niektorých prípadoch jednostranne zo strany služobného úradu. Ku skončeniu štátnozamestnaneckého pomeru dôjde obdobne ako pri pracovnom pomere na základe dohody, výpovede, okamžitého skončenia a skončenia v skúšobnej dobe s určitými odchýlkami s ohľadom na osobitosti štátnej služby, ktoré zohľadňuje aj skončenie štátnozamestnaneckého pomeru na základe zákona. Podľa návrhu zákona sa na štátnozamestnanecké vzťahy bude na základe delegovanej pôsobnosti aj naďalej vzťahovať Zákonník práce. A súčasne sa navrhuje delegovaná pôsobnosť niektorých ustanovení všeobecnej časti Občianskeho zákonníka. V súvislosti s navrhovanou právnou úpravou sa zároveň článkami novelizujú zákony, ktoré s predloženým návrhom zákona o štátnej službe súvisia. Navrhovaný zákon o štátnej službe všeobecne nezhoršuje  postavenie štátneho zamestnanca a jeho status, ale naopak, posilňujú sa ustanovenia ochrannej povahy. Ďakujem za pozornosť.