Zemanová, Anna, poslankyňa NR SR (2016-05-17):
Vážená pani verejná ochrankyňa práv, vážený pán predsedajúci, vážení kolegovia, ja by som sa rada vyjadrila trošku na inú tému, aká tu vládne v tejto sále, ktorá je určite veľmi dôležitá, ale dovoľte mi vyjadriť sa k dvom témam, ktoré som si našla ako identifikované problémy vo vašej správe, a týka sa to práva na informáciu o stave životného prostredia a zbytočné prieťahy v reštitučných konaniach v poľnohospodár-skej a lesnej pôde. To sú oblasti, ktorým sa venujem, a tie zistenia, ktoré tam opisujete, sú pre mňa tiež alarmujúce a potvrdzujú len to, čo sú moje skúsenosti a skúsenosti mojich mnohých kolegov a ľudí, ktorých sa to priamo dotýka v praxi. Uvádzate v kapitole, teda právo na informáciu a životné prostredie ohľadom konania ministerstva životného prostredia a nedostatočného prístupu na informácie pre verejnosť ohľadom vodného plánu Slovenska, kedy ministerstvo životného prostredia neakceptovalo hromadnú pripomienku verejnosti k tomuto návrhu a predložilo návrh vodného plánu Slovenska na rokovanie vlády s poznatkom bez rozporov, bez pripomienok. Okrem toho, že teda takéto konštatovanie bolo zavádzajúce, na druhej strane je tam ešte jedna poznámka, a to, že bol nedostatok času na to, aby sa verejnosť mohla oboznámiť s dokumentom. Tu chcem upozorniť na to, že toto je bežná prax štátnych orgánov. Toto nie je len na ministerstve životného prostredia, ale je to prax, kedy sa strategické dokumenty prezentujú verejnosti, často sa zverejňujú pred Vianocami, vo večerných hodinách alebo v čase vianočných sviatkov, alebo na prelome rokov, kedy skutočne ľudia sú na dovolenkách, len aby sa splnila zákonná povinnosť, že bol dokument zverejnený, tak je umiestnený na oficiálnych webstránkach štátnych orgánov niekde na desiatej stránke tej webstránky tak, aby naozaj nebol dohľadateľný nejak na prvý pohľad, ale len vtedy, ak o tom dokumente viete. A potom, samozrejme, nie sú pripomienky, resp. pripomienky, ktoré sú zamietnuté, lebo sú robené o polnoci, keď k tomu verejnosť sa dostane. Zarazilo ma aj to, že nebolo tam uvedené ako pri iných prípadoch, kde ste uviedli, že ste upozornili ministerstvo životného prostredia, aby sa takéto postupy neopakovali, ale vyjadrenie ministerstva o nápravu, žiadosť o nápravu, teda čo urobia k tomu, nebola uvedená. Chcem len apelovať teda nielen na ministerstvo životného prostredia, ale naozaj na celú štátnu správu, že toto sú postupy, ktoré sú v rozpore s Aarhuským dohovorom, sú v rozpore s dobrými mravmi a, myslím si, aj v rozpore naozaj s princípom poskytovať dobré informácie o životnom prostredí. Druhá oblasť, o ktorej som hovorila, je to ohľadom tých reštitučných konaní. Vaše zistenia sú ozaj šokujúce a úplne v rozpore s tým, čo hovorila pani ministerka. Ak si spomínate, jej vystúpenie k Programovému vyhláseniu vlády a vlastne jej reakciou na moje poukázanie toho, že Slovenský pozemkový fond nekonal v minulosti úplne v záujme vlastníkov pôdy a že sú tuná ozaj od pozemkových úprav cez identifikáciu neznámych vlastníkov a podobne stále otvorené kauzy a že skôr bol ten, ktorý bol proinvestorský, alebo keď si podnikatelia povybavovali rôzne zámeny, tak vtedy to išlo veľmi rýchlo. Pani ministerka sa vyjadrila v jednom článku, že Slovenský pozemkový fond fungoval ako dobre namazaný stroj. No teda, pani ombudsmanka, po tom, čo som teraz čítala, tak nerozumiem teda, alebo hľadám, ako mohla pani ministerka myslieť svoje vyjadrenie, pretože to, čo píšete vy, je tak alarmujúce, že som ani nečakala, že naozaj je tá situácia až taká zlá, ako som si myslela. V tomto ohľade aj tie problémy, ktoré identifikujete, že ktoré spôsobujú to, že 23 rokov, resp. 11 rokov pri tom uplatňovaní druhého zákona, sa nerozhodlo ešte v konaniach. To sú veci, ktoré sa ani mnohí ľudia nedožili ani už tých svojich právnych nárokov na reštitúcie a je to ozaj alarmujúce. Konkrétne fakty tam poukazujete na to, že čo sú problémy: od okresných úradov, nefunkčných odborov pozemkových a lesných úradov, od nedostatku financií na základné geometrické plány a podobne. Len si treba povedať, že či to nie je zámer. Veď to je o tom, že kto má tie peniaze. Peniaze majú potom tí bohatí developeri, ktorí poskupujú, si urobia sami tú identifikáciu pôdy a potom pooslovujú tých drobných vlastníkov, ktorí ani netušili, že pôdu mali, hoci možno mali aj na ňu nárok. Pani ombudsmanka, osvojujem si tie odporúčania, ktoré máte v závere svojej správy, kde apelujete na riešenia, apelujete na vládu, aby sa vyjadrila, koľko takýchto podaní ešte neusporiadaných je. Ja si osvojujem v tom zmysle, že budem interpelovať pani ministerku ešte osobitne, mimo teda tohto odporúčania, ktoré je adresované vláde Slovenskej republiky, a ja sa jej budem pýtať na opatrenia, ktoré navrhujete. Keď ona ako bývalá generálna riaditeľka Slovenského pozemkového fondu žila v domnienke, že všetko funguje, tak pošlem jej kópiu tejto pasáže vašej správy, aby sa oboznámila s vašimi zisteniami a dnes ako ministerka pôdohospodárstva aby urobila nápravu, aby naozaj Slovenský pozemkový fond, ale nielen Slovenský pozemkový fond, ale aj príslušné okresné úrady, tam pracovníci, ktorí tam pracujú, mali vytvorené podmienky na to, aby konečne sa tieto právne nároky ľudí naplnili. Ďakujem pekne. (Potlesk.)