V. Veteška, podpredseda NR SR: (2004-05-20):
Otváram všeobecnú rozpravu. Chcem vás informovať, že do rozpravy sa písomne za kluby prihlásili títo: za klub poslancov strany Smer pán poslanec Murgaš, za klub poslancov Ľudovej strany – HZDS pán poslanec Soboňa a za klub poslancov SMK pán Tibor Bastrnák. Tak najskôr budeme pokračovať vystupovaním za jednotlivé poslanecké kluby. Pán poslanec Murgaš, máte slovo, nech sa páči. Potom otvoríme možnosť podania prihlášok ústne do rozpravy. M. Murgaš, poslanec: Ďakujem za slovo, pán predsedajúci. Vážené kolegyne, vážení kolegovia, taká závažná zmena systému zdravotníctva, ako navrhuje pán minister Zajac, môže byť úspešná len vtedy, ak 1. ciele reformy zodpovedajú potrebám rozvoja slovenskej spoločnosti, 2. ciele sú jasne sformulované a väčšina dotknutých sa s nimi stotožní a 3. skutočné ciele reformátorov sa zhodujú s tými, ktoré reformátori aj navonok komunikujú. Myslím si, že ani jedna z týchto podmienok nie je naplnená. A ak dovolíte, zameriam sa na tú tretiu podmienku. Domnievam sa, že ciele reformy, ktoré pán Zajac tak bombasticky prezentuje, nie sú jeho skutočnými cieľmi. Kladiem si otázku: Aké sú teda skutočné ciele reformy pána Zajaca? Domnievam sa, že strategickým cieľom „jeho reformy“ je monopolizácia finančných zdrojov a produkčných kapacít v zdravotníckom sektore úzkou skupinou osôb. Na dosiahnutie tohto cieľa sa vytvorila dymová clona s populistickoliberálnych hesiel, ako napríklad trh a konkurencia všetko vyrieši, zisk je hlavným motorom vývoja v zdravotníctve, nechajme zbankrotovať neschopných, elastická sieť poskytovateľov zdravotnej starostlivosti, štát je zlý správca, poukazovanie na neschopných a zlodejských riaditeľov štátnych zdravotníckych zariadení, na nefungujúce zdravotné poisťovne, na skorumpovaných zdravotníckych pracovníkov až po číru populistickú demagógiu, ako nemôžeme platiť liečbu chrípky, keď nemáme na onkologických pacientov, kardiologických pacientov, et cetera, et cetera. To všetko vyúsťuje do tvrdenia, že keď prebehne reforma, poisťovne budú v zisku, poskytovatelia zdravotnej starostlivosti budú v zisku aj občania získajú a štát to nebude nič stáť. Táto zmes faktov, poloprávd a lží je systematicky vypúšťaná na politikov, laickú a odbornú verejnosť s rôznymi cieľmi. Pravda, podľa starého rímskeho „vasa vacua sund bene sonatia“ („prázdne sudy dunia najviac“). Politikov treba presvedčiť, že keď prebehne Zajacova reforma, bude konečne od toho otravného zdravotníctva pokoj. Čím skôr, tým lepšie, už aby to bolo. U politikov treba vyvolať dojem, že každý, kto zapochybuje o geniálnej reforme, je nepriateľ. Politik, ktorý sa roky nezaoberá zdravotníckym priemyslom, nemá šancu pochopiť komplikovanosť problematiky. Politikovi, teda nám, členom parlamentu, treba podsunúť jednoduché, na prvý pohľad logické pseudoargumenty, s ktorými môžeme súhlasiť v dobrej viere, že robíme to najlepšie pre občanov. Takto zmanipulovaný politik si ani nepoloží otázku, prečo si reformátor požičal od Svetovej banky 55 mil. EUR, to znamená 2,31 mld. Sk, a ďalších 0,56 mld. Sk na modernizáciu sektora zdravotníctva, keď celá reforma predsa bola pripravená už pred voľbami. Nepoloží si otázku, prečo má štvorčlenná rodina zaplatiť 2 100 Sk za to, aby reformátor vedel, ako na to. Laická verejnosť nie je nikdy a nikde spokojná so zdravotnou starostlivosťou a je to normálne, keďže sa jej úroveň za posledných 12 rokov objektívne výrazne nezvýšila. Nie je teda problém získať ju na svoju stranu. Stačí dosť nahlas a dosť často opakovať, že bude lepšie, len treba dokončiť moju reformu, za ktorú som ochotný všakže aj život položiť, pochopiteľne, nie svoj, pán minister, ale ten váš život, milí pacienti. Naleteli na to generácie predtým, naletí na to aj táto generácia? Odbornú verejnosť je ťažšie klamať. Odborníci na začiatku vedeli, že celá tzv. reforma je hlúposť. Považovali ju za celkom vydarenú predvolebnú kortešačku. O to väčšie však bolo zdesenie, keď sa autor po voľbách tváril, že sám uveril svojej predvolebnej demagógii. Aj po voľbách donekonečna opakoval svoje predvolebné heslá, ale k praktickým krokom nedošlo. Okrem nesystémového zavedenia poplatkov na zdravotné služby sa prakticky nič nestalo. Nuž, zdvihnúť dane a ceny, to dokáže každý hlupák. Až po roku sa z dielne reformátora objavili prvé verzie návrhov zákonov, ktoré sú v úplnom rozpore s predvolebnou aj povolebnou rétorikou. Odborníci sa divili len do tej chvíle, kým vláda v úplnej tajnosti nezaložila obchodnú spoločnosť Veriteľ, a. s. Až vtedy v celej kráse, jednoduchosti a dokonalosti pochopili reformu ministra zdravotníctva Slovenskej republiky, tu prítomného Rudolfa Zajaca. Genialita celého riešenia je v tom, že doterajší monopol štátu je nahradený alebo bude nahradený monopolom finančnej investičnej skupiny. Tomu sa prispôsobuje aj celá taktika reformy. V rezorte zdravotníctva je dlžný každý každému. V prevažnej väčšine ide o záväzky štátu a zvyšná časť sú záväzky poisťovní voči poskytovateľom zdravotnej starostlivosti. Dobrý hospodár by najprv zabezpečil, aby sa rezort ďalej nezadlžoval a potom by ho oddlžil. Pán Zajac však nie je dobrý hospodár, a preto sa nebude zdržiavať obrovskou prácou so stabilizáciou rezortu, veď na to by mu možno nestačili ani 4 roky funkčného obdobia a uznania by sa nedočkal, a preto založí Veriteľ, a. s. Z pozície ministra príkazom sústredí všetky záväzky nemocníc a poisťovní do Veriteľa a začne s nimi obchodovať. Prevádzkový kapitál, a to sa môže stať iba na Slovensku, mu dodá štát cez Fond národného majetku. Voči veriteľom zdravotníctva je v monopolnom postavení univerzálneho dlžníka, môže si diktovať podmienky. Takto pán Zajac „povýšil“ štát na výpalníka. Krása celého riešenia spočíva v tom, že poskytovatelia zdravotnej starostlivosti a poisťovne, ktoré odstúpia svoje záväzky Veriteľovi, budú dlžníkmi Veriteľa, a. s., nie za 80 %, ako ich odkupuje, ale za 100 % plus príslušné penále. Potom stačí, aby napríklad nejaký úspešný podnikateľ, povedzme obchodník so záväzkami a pohľadávkami, odkúpil akcie štátnej akciovej spoločnosti Veriteľ a ekonomicky bude mať pod palcom celé zdravotníctvo. Existuje množstvo variantných riešení, aby ten, v ktorého rukách sa sústredia záväzky celého rezortu, v budúcnosti tento rezort ovládal. Pán Zajac pokračuje ďalej. Chce urobiť zo štátnych príspevkových organizácií a Všeobecnej zdravotnej poisťovne a Spoločnej zdravotnej poisťovne súkromné právnické osoby a pre zjednodušenie procesu bude najlepšie ich zlúčiť, aby Veriteľ, a. s., mohol svoje pohľadávky účinne kapitalizovať alebo prevziať nad dlžníkmi násilnú kontrolu. Naivný človek by si myslel, že viacej sa ani nedá dosiahnuť. Reformátor Zajac však nestratí zo zreteľa desiatky miliárd zdravotného poistenia, ktoré každoročne pretekajú cez poisťovne. Stačí len malá úprava v zákone, ktorou sa v budúcich súkromných poisťovniach odstráni fondové hospodárenie, teda odstráni sa rozdiel medzi verejnými zdrojmi, poistným a vlastnými peniazmi poisťovne a z verejných solidárnych zdrojov sa odrazu stanú súkromné peniaze. Môže si „poctivý podnikateľ“ želať viac, ako keď mu štát zabezpečí zákonom každý rok desiatky miliárd do jeho súkromnej kasy? Dámy a páni, pozorne som si preštudoval predložený návrh zákona, o ktorom diskutujeme, teda zákona o rozsahu zdravotnej starostlivosti. Obsahuje také ustanovenia, ako napríklad v § 8, 9, s ktorými poslanecký klub strany Smer nemôže súhlasiť. V zmysle § 34 zákona č. 350/1996 Z. z. o rokovacom poriadku Národnej rady Slovenskej republiky v znení neskorších predpisov podávam preto procedurálny návrh, aby sa Národná rada Slovenskej republiky uzniesla podľa § 73 ods. 3 písm. a), že vládny návrh zákona o rozsahu zdravotnej starostlivosti uhrádzanej na základe verejného zdravotného poistenia a o úhradách za služby súvisiace s poskytovaním zdravotnej starostlivosti (tlač 650) vráti jeho navrhovateľovi na dopracovanie. Ďakujem za pozornosť. (Potlesk.)