I. Farkas, poslanec: (2008-11-26):
Návrh štátneho rozpočtu na rok 2009 sa zostavil ešte pred odhadmi vplyvu hospodárskej krízy na slovenské hospodárstvo. V zmysle zákona o rozpočtových pravidlách ho do konca októbra 2008 odsúhlasila vláda a zaslala do Národnej rady na schválenie. Premiér vyhlásil, že rozpočet je najsociálnejší v histórii. Má len jednu chybičku, a to tú, že je nereálny, stojí na plytčine. Návrh štátneho rozpočtu sa zostavuje na troch základných pilieroch. Hospodársky rast bol pôvodne určený vo výške 6,5 %, miera nezamestnanosti vo výške 9,4 % a miera inflácie vo výške 4 %. Z týchto pilierov sú minimálne dva ohrozené, čo sa týka odhadu ich výšky. Sám premiér pred tromi týždňami spochybnil prioritný pilier. Priznal sa, že hospodársky rast bude najviac na úrovni 4,6 %, pričom rast sa očakáva v rozmedzí 3 až 4 %. O koľko sa teda na základe odhadu pána premiéra zníži hrubý národný dôchodok v porovnaní s tým, koľko vyrátala vláda vo svojom návrhu? Je možné, že o viac ako 30 miliárd korún. Teda výpadok na daňových príjmoch môže byť až vo výške 10 miliárd korún. Vláda mala viaceré možnosti, ako korigovať návrh rozpočtu. Po prvé, mohla navýšiť príjmy, teda daňové sadzby priamych a nepriamych daní. Premiér vyhlásil, že nechce ísť touto cestou. Po druhé. Mohla navýšiť deficit. Napokon sa naklonila k takémuto riešeniu. A po tretie, mohla krátiť výdavky. Nazdávam sa, že toto by bolo schodné v krízových časoch. V návrhu rozpočtu sú ale značné riziká. Vláda ráta s odchodom 30-tisíc až 150-tisíc ľudí z druhého piliera po otvorení tohto druhého piliera dôchodkového sporenia. Prečo teda rátate rozpočet s ideálnym maximalistickým variantom s príjmom 7 miliárd korún do rozpočtu? Čo sa týka miery nezamestnanosti. Do konca roka zanikne viac ako 5-tisíc pracovných miest. Avizovala práve ministerka práce. V budúcom roku sa vplyvom hospodárskej krízy vráti časť zo zhruba 200-tisíc občanov Slovenskej republiky, ktorí pracujú momentálne vo Veľkej Británii, Írsku, Českej republike alebo v Maďarsku. To sú budúci potenciálni nezamestnaní. A s nimi štátny rozpočet neráta. Veď bude potrebné zvýšiť sociálne výdavky. Vláda zmenila novelou zákona určenie minimálnej mzdy. Nazdávam sa, že pôvodne nastavený mechanizmus bol dobrý. Aký je výsledok tohto kroku? Textilky a iné fabriky v iných odvetviach skrachovali. To sú ďalší nezamestnaní. Na základe uvedeného sme pred dvomi týždňami vyzvali premiéra, ministra financií a vládu Slovenskej republiky, aby stiahli návrh rozpočtu na rok 2009. Mali na prepracovanie návrhu rozpočtu dva týždne do 25. novembra, do začatia zasadnutia Národnej rady Slovenskej republiky. Predpokladali sme, že v opravenej podobe už budú reálne hodnoty, že sa zaráta odhad vplyvov hospodárskej krízy na slovenské hospodárstvo, že vláda nepôjde cestou navýšenia schodku rozpočtu, ako to avizoval premiér, že naberie odvahu na šetrenie na výdavkovej strane, ako si to žiada dnešná doba, keď slovenské hospodárstvo neobíde vplyv hospodárskej krízy. Veď ak dopad hospodárskej krízy na hospodársku sféru bude tvrdý, fabriky budú prepúšťať, a to nie v malých počtoch, podnikatelia budú nútení šetriť. Tak, prosím vás, vláda prečo nechce šetriť? Prečo nezredukuje výdavky štátneho rozpočtu? V pondelok zasadala Koaličná rada a uzniesla sa na znížení príjmov štátneho rozpočtu vplyvom hospodárskej krízy o 3,7 miliardy korún a analogicky o zvýšení schodku štátneho rozpočtu v rovnakej výške. Výdavková strana ostáva bez zmeny. Premiér po koaličnej rade vyhlásil, že štátny rozpočet bude v parlamente prijatý tak, ako sa rozhodla Koaličná rada. Teda rozumej bez zmien. Premiér avizoval týmto výrokom, že nech poslanci nepodávajú pozmeňujúce návrhy, bude to márna snaha. Na čo je teda parlament, Národná rada? Poslanci sú bábky? Z diskusie nemôžu vzísť rozumné potrebné návrhy, a to z koaličnej aj opozičnej strany? Prečo treba takto degradovať parlament, druhý najvýznamnejší orgán republiky v zmysle Ústavy Slovenskej republiky. V predchádzajúcom volebnom období, vážení, každoročne prešlo  5, 6 poslaneckých pozmeňujúcich návrhov, a to niekedy aj z radov opozície. Ako príklad môžem uviesť opozičný návrh, pozmeňujúci návrh skupiny poslancov z východu na čele s Pavlom Paškom z roku 2004, keď presadili financie na prípravné práce rýchlostnej komunikácie R4. Prečo je dnešná moc taká sebavedomá, natoľko opojená mocou? Tak teda Koaličná rada sa rozhodla a finančný výbor  na základe tohto zvýšil schodok štátneho rozpočtu o 3,7 miliardy korún. Teda z pôvodnej výšky 1,7 % hrubého domáceho produktu na výšku 2,08 % HDP. Ak sa koalícia rozhodla ísť cestou navýšenia schodku bez šetrenia na výdavkoch, zdá sa, že uvedené navýšenie schodku nebude stačiť, nebude postačujúce. Veď sám premiér pred tromi týždňami vyhlásil, že hospodársky rast bude miernejší, než predpokladali pri zostavovaní návrhu rozpočtu, nebude 6,5 %, ako sa rozhodla vláda Slovenskej republiky, bude len na úrovni 4,6 %. Aj keď analytici odhadujú výšku rastu medzi 3 až 4 %. Ak zoberieme do úvahy predpokladanú výšku hrubého domáceho produktu v roku 2009 na úrovni asi 1 500 miliónov korún, tak pokles odhadu rastu dáva pokles HDP o 30 miliárd korún, teda výpadok na príjmovej strane rozpočtu asi 10 miliárd korún. Korekcia vlády vo výške 3,7 miliardy korún teda zjavne nebude postačujúca. Ako sprievodný jav vplyvu hospodárskej krízy a zníženie príjmovej strany budú nepríjemné dopady na iné subjekty v okruhu verejných financií. Miestne a regionálne samosprávy budú hospodáriť s rozpočtom zníženým o 1,3 miliardy korún, lebo sa analogicky zníži aj výnos dane z príjmov fyzických osôb a nad 94 % výnosu tejto dane participujú samosprávy. Bude to teda tvrdý dopad aj pre samosprávy regionálne a miestne. Zníži sa príjem Sociálnej poisťovne o 3,4 miliardy korún. Len na okraj. Čo keď neprestúpi z druhého piliera 150-tisíc ľudí, ale len 50-tisíc? Uvažovali ste, páni ministri a pani ministerka, o riešení takejto eventuality? Budete mať na dôchodky? Znížia sa príjmy zdravotných poisťovní o 1,2 miliardy korún. Nie je to dobrá správa pre poskytovateľov zdravotníckych služieb. Ich príjmy sa rapídne znížia. Vo finančnom výbore prešiel ďalší a posledný pozmeňujúci návrh HZDS, aby sa navýšili kapitálové výdavky v kapitole ministerstva pôdohospodárstva o 795 miliónov korún v programe kontroly a zodpovednosti za programy na úkor VPS-ky. Nebol predložený rozumný návrh ZMOS-u, Združenia miest a obcí Slovenska, v ktorom ZMOS žiadal viac na prenesený výkon štátnej správy na stavebné úrady o 9 miliónov korún a v kapitole žiadal nevyčíslenú sumu kompenzácie dane z pridanej hodnoty pre obce v programe rozvoja vidieka. Tento návrh je rozumný, lebo stredne veľké a malé obce sa môžu uchádzať o eurodotácie jedine v tomto programe, v programe rozvoja vidieka. Veľa z nich nebude mať na vykrytie DPH vo výške 19 %. Teda aj keď nie je potrebné kofinancovanie v tomto programe, pre malé obce bude vo viacerých prípadoch nemožné vyfinancovať daň z pridanej hodnoty, nakoľko ich rozpočet jednoducho nestačí na úhradu viacmiliónových súm. Nebudú sa teda uchádzať o podporu z programu rozvoja vidieka, teda z jediného možného zdroja dostupného pre nich z fondov Európskej únie. A to vďaka administratívnej chybe pri zostavovaní Národného strategického referenčného rámca a Programu rozvoja vidieka, lebo v iných krajinách je DPH nárokovateľná položka podobne ako v iných operačných programoch na Slovensku. Na príjmovej strane rozpočtu vidíme ďalšiu bublinu. Aj v roku 2008 boli naprojektované príjmy z fondov Európskej únie vo výške desiatok miliárd korún. Skutočnosť, teda plnenie týchto položiek je ale katastrofálne. Je to menej ako 50 % výšky v schválenom rozpočte. V programovom období 2007 až 2013 je rozbehnutie operačných programov, a teda výziev na predkladanie projektov žalostné. Vláda a ministerstvá ukázali za prvé dva roky programového obdobia žalostne málo. Alebo sa blíži ukončenie projektov programového obdobia 2004 až 2006. Efektivita, teda pomer skutočnej alokácie zdrojov z rozpočtu Európskej únie vo vzťahu k disponibilnému rozpočtu schválenému pre Slovensko je veľmi nepriaznivý. Nedosiahne ani 50 %. Slovensko sa teraz  umiestňuje, čo sa týka efektivity využitia prostriedkov z fondov Európskej únie na posledných priečkach spomedzi 27 krajín Európskej únie, pričom treba uviesť, že do roku 2006, teda v predchádzajúcom volebnom období bolo na popredných miestach na druhej až tretej priečke. O dôvodoch som sa zmienil nespočetnekrát na tlačových konferenciách aj na odborných diskusiách. Problém je v tom, že v roku 2009 sú príjmy z rozpočtu Európskej únie naplánované v ešte vyššej hodnote ako v tomto roku 2008. Ako sa  tieto čísla naplnia v roku 2009? Nebude ešte väčší prepad ako v tomto roku? Som veľmi skeptický. Škoda, že vláda nešla cestou šetrenia, čo by bolo logické a zároveň potrebné v čase hospodárskej krízy, ktorá bude mať dopad aj na slovenské hospodárstvo. Lebo priestor na šetrenie výdavkov evidentne je. Zoberme si ako príklady. Dodnes nebolo splnené uznesenie vlády Slovenskej republiky o znížení počtu pracovníkov štátnej správy plošne o 20 %. Mohli by sa ušetriť stámilióny. Dokonca vláda má v pláne v budúcom roku navýšiť počet štátnych zamestnancov o viac ako 500. Rezerva vlády vo výške 350 miliónov korún. Rezerva predsedu vlády vo výške 150 miliónov korún. V kapitole Národnej rady rekonštrukcia Bratislavského hradu vo výške 1,25 miliardy korún v budúcom roku. Celkovo na dokončenie ešte viac ako 3,5 miliardy korún. Nie že by som bol proti potrebnej rekonštrukcii Hradu, ale v čase hospodárskej krízy by bolo rozumnejšie uhrádzať miliardy na udržanie zamestnanosti na podporu podnikateľov, ktorí zamestnávajú ľudí. Sú tu ďalej megalomanské investičné projekty. Napríklad projekt diaľničného mýta. Snahou obísť zákon o verejnom obstarávaní a nesplnením elementárnej súdnosti sa navýšia výdavky o viac ako 6 miliárd korún. Teraz v čase hospodárskej krízy to nie je nadmerný luxus pre taký malý štát a také zraniteľné hospodárstvo? PPP projekty na výstavbu diaľnic a rýchlostných komunikácií za súčasných podmienok sa veľmi predražia. Riziko investovania touto formou značne narastie. Nebolo by výhodnejšie uvažovať o inej forme použitia zdrojov na financovanie diaľnic? Ešte k diaľniciam. Vláda sa zaviazala na postavenie diaľnic v roku 2008. Páni ministri, v akej dĺžke? Koľko sa z toho splní do konca roka? Viete, ako hospodári vláda, ministerstvá a štátne orgány na poli investícií? V roku 2007 prešlo verejným obstarávaním menej prostriedkov o 25 % ako v roku 2006. Nie preto, že vláda a štátne orgány šetrili. Veď objem štátnych investícií narástol  ročným indexom o viac ako 10 %. Je tu evidentná snaha obchádzať zákon o verejnom obstarávaní. Teda investovať priamym zadaním. A na ministerstve výstavby a regionálneho rozvoja sa preukázalo, že aj pri obstarávaní SOFT služieb, teda nie stavebných prác, nie strojných zariadení a investičných celkov, ale na rôzne služby vo výške 3,6 miliardy korún podprahovou metódou bez verejnej súťaže. Je to zjavný príklad, ako sa to nemá robiť, lebo to vrhá tieň na obstarávateľa. Vládny balík opatrení na zmiernenie dopadov hospodárskej krízy. Bola ideálna príležitosť, aby premiér dokázal, že má eminentný záujem o ťažiskových problémoch rokovať s opozíciou a nielen hovoriť o neochote opozície komunikovať a spolupracovať s vládou o zavedení eura a o dopadoch hospodárskej krízy. Tu vidíme, ako sa rozchádzajú slová s činmi. Vláda mohla pozvať všetky parlamentné strany na odborné a politické rokovanie o možných dôsledkoch krízy a na riešenie situácie. Mohla návrh balíčka opatrení posunúť do parlamentu, aby sme mohli rozviesť diskusiu o potrebných opatreniach. Skutočne sme chceli prispieť kvalitnými návrhmi, lebo cítime zodpovednosť za osud krajiny aj v čase hospodárskej krízy. Vláda to neurobila, nechce o opatreniach diskutovať, potom tie opatrenia aj tak vyzerajú. Sú všeobecné, nekonkrétne, neadresné, nič nehovoriace. Typický príklad. Opatrenie zlepšenia podnikateľského prostredia. To je jedno z tých opatrení. Ale ako to chcete zlepšiť, vážení? A ak sa tam nájde konkrétne opatrenie, tak to nie je premietnuté do výdavkov štátneho rozpočtu. Ako príklad uvediem navýšenie kapitálu Eximbanky a Záručnej a rozvojovej banky. O koľko? Veď to nie je uvedené v štátnom rozpočte. Predsa rozpočet vláda schválila ku koncu októbra v zmysle zákona o rozpočte verejnej správy a vládny balíček opatrení bol zverejnený 7. novembra tohto roka. Za tú dobu sa na výdavkovej strane rozpočtu nič nezmenilo. To málo konkrétneho z vládneho balíčka opatrení sa nepremietlo do rozpočtu. Myslí to vláda s predchádzaním a so zmiernením dopadu hospodárskej krízy na slovenské hospodárstvo úprimne, alebo si robí z politikov a občanov Slovenskej republiky dobrý deň? Ak sme pri megalomanských investíciách, dovoľte, aby som sa zastavil pri investičných stimuloch, ktoré sú tiež obsiahnuté v balíčku opatrení a môžu byť nástrojom nielen na zmiernenie dopadov krízy, ale vhodným riešením jedným z najväčších problémov zakotvených v programovom vyhlásení vlády, a to regionálnych disparít prehlbujúcich sa v priepastných rozdieloch hospodárskej výkonnosti a životnej úrovne v jednotlivých regiónoch. Ak by to vláda myslela vážne a úprimne, bolo by to riešené ináč. Lebo ak do rozpočtu zakotvili osem investičných stimulov, pýtame sa, prečo z nich je sedem na západnom Slovensku a jedno jediné v Košiciach, teda na východe, ale v metropole východu, a nie v regiónoch. Pri megalomanských projektoch nesmiem nespomenúť dostavbu Jadrovej elektrárne v Mochovciach. Pán minister, 51-percentným akcionárom Slovenských elektrární, a. s. je štát. Ako sa bude financovať dostavba prevyšujúca 80 miliárd korún? Kde je alikvotná časť zahrnutá v návrhu štátneho rozpočtu za rok 2009 a v návrhu rozpočtu verejnej správy na roky 2009 až 2011? Lebo ak správy boli relevantné, tak sa dostavba začala v novembri tohto roka. Ak sa táto dostavba zrealizuje, tak sa investičné náklady musia premietnuť do cien elektrickej energie a koniec koncov to v konečnom dôsledku zaplatí konečný spotrebiteľ. A v tomto ohľade je zaujímavá snaha vlády krotiť nárast cien zemného plynu a na druhej strane megalomanská dostavba, a teda potenciálne zvýšenie ceny iného energonosiča elektrickej energie zelenú. Ja nie som proti dostavbe, ale treba si vyjasniť komplexne všetky okolnosti tejto investície. Čo sa týka opatrení na zmiernenie dopadov hospodárskej krízy, sme jednoznačne za revitalizáciu alebo udržanie vitality hospodárstva zavedením skutočných protikrízových opatrení najmä vo vzťahu k podnikateľskej sfére. Veď oni vytvárajú hodnoty, vytvárajú hrubý národný produkt. Podnikateľom treba znížiť odvodové zaťaženie. Z výnosov z fondu Európskej únie treba väčšiu časť nasmerovať podnikateľom, než ako to bolo v Národnom strediskovom referenčnom rámci zakotvené. Treba sflexibilniť trh práce, treba zlepšiť aktívnu politiku trhu práce. V rámci tripartity apelovať na zamestnávateľov, aby v kritickej situácii, ak je možné, neprepúšťali zamestnancov, radšej úmerne krátili pracovnú dobu, úväzky všetkým. Treba maximálne úsilie na udržanie zamestnanosti najmä u produktívnych pracovníkov, ktorí tvoria hodnoty na udržanie a zlepšenie toku financií. Veď opäť narastá druhotná platobná neschopnosť, ktorá môže prerásť do rozmerov poznaných z doby mečiarizmu. Ak sa nemýlim, tak v predchádzajúcich dvoch volebných obdobiach podnikatelia takýto problém nemali. Premiér vyhlásil, že rozpočet je najsociálnejší v histórii. Otázne je, či na to Slovensko v budúcom roku bude mať? Kde sa navýšia sociálne výdavky? Podpora bývania sa zvýši o miliardu. Doprava vo verejnom záujme sa dotuje sumou jednej miliardy korún. Štátna podpora hypoték pre mladých sa zvýši z 1,5 % na 2 %. Zvýšia sa odvody na zdravotné poistenie za poistencov štátu na 5 %, to činí 30 miliárd korún. Platy učiteľov sa zvýšia o 10 %. Oni si to zaslúžia a zaslúžili by si pridať aj viac, aby dosiahli aspoň úroveň celospoločenského priemeru. Na druhej strane sa nenašlo potrebných 10 miliónov pre Národný bezpečnostný úrad na dobudovanie nosnej siete informačných technológií. Ak by som chcel komentovať index nárastu jednotlivých kapitol, tak by som sa určite pozastavil pri kapitole ministerstva vnútra, ministerstva financií a, naopak, aj pri kapitole ministerstva sociálnych vecí. Za tri roky od roku 2007 narastie rozpočet ministerstva vnútra o 28 %. Rozpočet ministerstva financií o 26 %. Naopak, rozpočet ministerstva sociálnych vecí len o 14 %. Toto je výsledok vlády, ktorá sa nazýva vládou sociálnodemokratickou, v niektorých prípadoch socialistickou. V prípade kapitoly ministerstva kultúry, konkrétne rozpočtu menšinových kultúr je zjavné nasledovné. Rozpočet stanovený pre maďarskú kultúru sa navýši ročným indexom o 4 %, kým rozpočet ostatných menšinových kultúr o 6 až 8 %. Nie je nám známe, prečo je tento rozdielny prístup, prečo sú niektorí preferovaní a iní menej preferovaní. A ešte jedna perlička na záver, čo je podstatné a čo možno uniklo odborníkom aj verejnosti. Národná rada pred tromi týždňami rokovala o zákone o rokovacom poriadku a schválila tento zákon. Do tejto novely vládni poslanci vsunuli nepriamu novelu zákona o rozpočtových pravidlách verejnej správy. V tejto novele ide o to, aby vláda a minister financií mohol presúvať financie medzi kapitolami schválenými v Národnej rade Slovenskej republiky. Je to novinka. Doteraz ani jedna vláda sa neopovážila takýmto hrubým spôsobom znásilniť právo poslancov Národnej rady uzákoniť návrh rozpočtu a v tom uzákoniť výšku jednotlivých kapitol. Členovia vlády doteraz vždy mali možnosť presúvať financie len v rámci svojej kapitoly. Odteraz môžu navýšiť financie jednému rezortu na úkor iného rezortu. Je otázne, či to bude so súhlasom dotknutého ministra. Vážené pani poslankyne, vážení poslanci, dovoľte, aby som uviedol sčítanie a podtrhnutie. My poslanci klubu SMK – MKP nepodporíme návrh štátneho rozpočtu na rok 2009 a návrh rozpočtu verejnej správy na roky 2009 až 2011, lebo sa nezakladá na zdravých základoch, na reálnych pilieroch. Rozpočet sa nachádza na plytčine. Nedostatočne reaguje na možný dopad hospodárskej krízy. Nechcel by som tieto dopady zveličovať, máme len signály z podnikateľskej sféry. Nálada podnikateľov, teda ľudí, ktorí zamestnávajú občanov a na ktorých stojí a padá kolobeh financií nie je dobrá. Oni vytvárajú hodnoty, spolu so spotrebiteľmi držia hospodárstvo krajiny a vysielajú nepriaznivé signály. Tieto signály je potrebné brať vážne, a preto bolo potrebné rozpočet zostaviť na pilieroch, ktoré odzrkadľujú očakávanú budúcnosť, aj keď táto budúcnosť bude iná ako za posledné tri roky, teda za obdobie rozmachu slovenského hospodárstva. Ďakujem pekne. (Potlesk.)