M. Fronc, poslanec: (2009-02-10):
Som presvedčený, že naše deti si zaslúžia ochranu, že naše deti si naozaj zaslúžia to, čo môžeme nazvať, ak do toho dobre investujeme, národným bohatstvom. A aj zárukou toho, ak budeme podporovať ich vzdelanie, tak budú prosperity spoločnosti. Na druhej strane je všeobecne známe, že deti, čo sa týka účastníkov dopravy, sú najzraniteľnejšou skupinou. O úrazoch detí počas ich pohybu v cestnej premávke počujeme, čítame v tlači veľmi často, a preto môj návrh je vcelku jednoduchý návrh, ktorý nie je výmyslom. Nie je to niečo, čo nie je vyskúšané. Tento systém v rôznych obmenách funguje v mnohých vyspelých krajinách, jednoducho sú zavedené školské autobusy, ktoré majú špeciálne označenie, špeciálne výsady a ktoré prepravujú deti v tých najfrekventovanejších časoch do školy a zo školy. A ten návrh, samozrejme, umožňuje prepravovať deti aj na iné akcie, ktoré sa týkajú mimoškolskej a mimovyučovacej činnosti detí. Čiže ten základný princíp je, aby naše deti boli chránené, aby bezpečne boli prepravované do školy a zo školy. A druhá dôležitá vec je, to je takisto, myslím, všeobecne známe, že v prostriedkoch hromadnej dopravy sa deti stretávajú s mnohými vecami, ktoré jednoducho poškodzujú ich zdravý vývoj. Stretávajú sa tam často s ľuďmi, ktorí sú pod vplyvom alkoholu, ktorí sa správajú násilne, vulgárne a podobne. Myslím si, že je to aj o kultúre pri prepravovaní našich detí. Návrh, a by som to vcelku jednoducho povedal, je taký, že postupne by sa zaviedla sieť školských autobusov, kde na nákladoch na zavedenie takejto siete by participovali jednak samospráva a jednak štát. Je to model dve tretiny a jedna tretina z nákladov. Je to model, ktorý navrhuje, aby to postupne nabiehalo. Čiže nepredpokladá sa, že naraz budú veľké výdavky, ale v priebehu piatich rokov by postupne mohol byť taký systém zavedený. Často sa tu podáva, vychádzajúc aj z dôvodovej správy, ktorú tam uvádzam, že ten proces bude znamenať likvidáciu malých škôl. To v tomto návrhu zákona nie je nikde povedané. Ten proces môže umožniť, aby sa školy spájali a jednoducho, keď sa spoja, aby boli lepšie podmienky na fungovanie škôl a súčasne aj na prepravu detí. Ale nikde nenariaďuje, nikde nenúti samosprávu sa rozhodnúť, že zavrie svoju školu a spojí sa s inou školou v inej obci. Jednoducho je to na ich zodpovednom a dobrovoľnom uvážení. Vytvára to len podmienky aj pre to, a ja predpokladám, že v niektorých prípadoch k tomu by mohlo dôjsť, a tým by, samozrejme, takisto mohlo dôjsť zase k istému ušetreniu prostriedkov, ktoré sú vynakladané na školy, ale nie je tam daná v tejto veci žiadna povinnosť. Myslím si, že je to naozaj zákon, ktorý môže pomôcť našim deťom a vôbec fungovaniu toho školského systému, nie je to zákon v ničom politický. A môžeme o ňom diskutovať, môžeme, ak ho posuniete do druhého čítania, hľadať ešte cesty, ako ho zlepšiť. To, si myslím, je veľmi otvorená téma, ktorá by nás mala všetkých zaujímať. A v tomto smere si myslím, že by nemala zaujímať len poslancov, ktorí sú vo výbore pre vzdelanie. Ja si myslím, že školstvo je oblasť, ktorá sa veľmi často ocitá na okraji záujmu. Vždy tuná je vzrušená debata, keď ide o ekonomické veci, ale vzdelanie a budúcnosť našich detí, to sú aj ekonomické veci, ekonomické veci v tom, že ak investujeme finančné prostriedky do týchto detí, ak budú dobre vzdelané, tak vždy nájdeme cestu aj z takých ťažkých situácií ekonomických, ako sú teraz a aké nás ešte len v najbližších mesiacoch a možno rokoch čakajú, pretože tí, ktorí sú dobre vzdelaní, dobre pripravení pre svoj život, sú aj schopní jednoducho potiahnuť tú krajinu. Veď je všeobecne známe, že napr. niektoré myšlienky, niektoré firmy ťahajú celé krajiny a ich autormi boli práve ľudia, ktorí boli vzdelaní a múdri. Z tohto pohľadu vás prosím, aby ste zvážili, hlavne teda sa obraciam na vládnu koalíciu, a podporili predkladaný návrh zákona. Ďakujem.