M. Kondrót, poslanec: (2002-11-12):
Vo svojom programovom vyhlásení ako keby vláda konštatovala, a prvé kroky k tomu i nasvedčujú, že ona vidí zmysel svojho vládnutia v niečom inom. V prvom rade sa vláda správa tak, že za zbabranú transformáciu direktívnej ekonomiky na trhovú nesie zodpovednosť občan, a nie politici, ponevierajúci sa bezcieľne desať rokov na politickej scéne. Na Slovensku chýba stredná vrstva, doterajšie vlády stihli vybudovať len dve - chudobných a extrémne bohatých. Vzhľadom na to, že vláda respektíve minister financií má v úmysle, i keď za súčasnej štruktúry príjmu obyvateľstva úplne nezmyselne, zvyšovať úroveň nepriamych daní, dalo by sa očakávať, že to bude kompenzovať masívnou podporou stredného stavu. To znamená, že podporíme živnostníkov, malých a stredných podnikateľov a rozvoj služieb vrátane cestovného ruchu. Navyše prijme také opatrenia v štátnom rozpočte, ktoré pomôžu zaradiť sa do tejto skupiny i učiteľom. Budovanie strednej vrstvy ako jedného z kľúčových pilierov politicko-ekonomickej stability s priaznivým účinkom i na spoločenskú stabilitu vôbec, vláda vo svojom vyhlásení odbila v časti B dvoma vetami, citujem: „Vláda prehodnotí doterajší spôsob podpory malého a stredného podnikania s akcentom na územnú samosprávu a prihraničnú spoluprácu. Vláda zabezpečí zlepšenie koordinácie podporných programov a inštitúcií.“ To je koniec citátu. Takýmito pasívnymi a alibistickými formuláciami je husto popretkávané celé programové vyhlásenie. V skutočnosti už teraz je zrejmé, že vláda má zámer uviesť do života také opatrenia v daňovej, dotačnej i legislatívnej oblasti, ktoré na jednej strane existenciu stredného stavu na Slovensku ešte viac skomplikujú a na strane druhej sa neodrazia v očakávanom rozsahu v príjmoch štátneho rozpočtu. Najhoršie z týchto opatrení sa ukazuje účelová manipulácia s daňou z pridanej hodnoty, ktorá sa obyvateľstvu v rozpore so skutočnosťou podsúva ako požiadavka akcentovaná z Európskej únie či iných nadnárodných inštitúcií. Pritom rast DPH o proklamovaných 10 % v stavebnej výrobe bude mať veľmi nepriaznivý dopad nielen na investičnú výstavbu, ale vyvolá aj tlak na rast nezamestnanosti, sťaží dostupnosť bývania mladým rodinám, spôsobí starnutie bytového fondu a súčasne spôsobí pre nedostatok bytov nových neprimeraný rast cien bytov starých, čo negatívne ovplyvniť populačné správanie sa obyvateľstva. Minister financií má pritom zámer redukovať podporu štátu ako stavebnému sporeniu, tak i hypotékam. Tieto opatrenia v kombinácii s rastom DPH za poskytovanie reštauračných služieb sú likvidačné nielen pre reštaurácie samotné, ale i pre celý cestovný ruch. Presúvať daňové zaťaženie smerom k nepriamym daniam má na rast príjmu štátneho rozpočtu kladný vplyv, najmä vtedy, keď je majetok medzi občanmi rozdelený rovnomernejšie, ako je to u nás a súčasne existuje rozvinutá stredná vrstva, ktorá je hlavným konzumentom služieb, pri ktorých DPH rastie. To však musí ísť ruka v ruke s poklesom daňového zaťaženia tejto skupiny obyvateľstva a tak sa táto skutočnosť nemusí prejaviť poklesom HDP. Na druhej strane však treba povedať, že pri takej slabej ekonomike ako ekonomika Slovenskej republiky, s veľmi krehkou rovnováhou udržiavanú za cenu rapídneho poklesu majetku štátu, sú úvahy o rovnej dani v programovom vyhlásení neopodstatnené, povedal by som až nezodpovedné. V oblasti bytovej politiky sa vláda priamo zbavuje zodpovednosti konštatovaním, že, citujem: „Decentralizáciou kompetencií sa presunula podstatná časť zodpovednosti za rozvoj bývania na obce.“ Ale na druhej strane tvrdí, že bude naďalej podporovať rozvoja bývania vytváraním legislatívnych, inštitucionálnych a finančných podmienok. Ako? Žeby krátením štátnej podpory a štátnych príspevkov? Predchádzajúce vlády, ako aj vláda súčasná, mali v podstate skôr voľne regulované ceny energií, ale predtým boli zdroje znehodnotené prostredníctvom dotácie energií potrebnej použiť na investície do zateplenia budov a rodinných domov, a nie umelo udržiavať nízko cenovú úroveň energií. Zdroje minuté na takéto dotácie sa mohli takto použiť nielen do poklesu nákladov na vykurovanie, a tým na zvýšenie úžitkovosti budov, ale znamenali by i rozvoj stredného stavu a to nielen priamo v oblasti stavebnej výroby. Túto povrchnosť a nekoncepčnosť vlády, predchádzajúcej, kopíruje vláda súčasná, ale účet za to vystaví obyvateľstvu v podobe prudkého rastu regulovaných cien, k čomu sa hrdo hlási už v programovom vyhlásení. K týmto antisociálnym zámerom vlády treba prirátať jej ochotu zaviesť poplatky za vysoké školy, hoci na druhej strane nevytvorila dostatočný rámec pre študentov z ekonomicky slabších vrstiev, možnosť financovať si štúdium prostredníctvom prepracovaného modelu študentských pôžičiek. Ak uvážime, že jediné zdroje, ktoré táto krajina má, sú v prvom rade kvalitné ľudské zdroje, tak potom takéto opatrenia, nielen čiastočné, ale robí deti zodpovedné za to, že ich rodičia sú ekonomicky neúspešní a zbavuje ich šance zapojiť sa rovnocenne do súťaže na trhu práce. Študentské pôžičky by štát nemal vykrývať rastom DPH, ale napríklad úsporami v štátnej správe, ktorej rozsah je jednou z príčin deficitov, pretože nielen parazituje na štátnom rozpočte, ale je dlhodobou brzdou reforiem, samozrejme, popri politikoch, ktorí trinásť rokov udržiavali v obyvateľstve dojem sociálneho štátu pri postupnom poklese zdravotnej starostlivosti, sociálnej úrovne a kvality školského systému. Rovnako úspešne korumpovala obyvateľstvo sociálne ladenými zákonmi i podstatná časť súčasnej koalície a súčasne zastierala biedu, v akej sa nachádzajú verejné financie. Hneď po voľbách tieto zákony v skrátenom legislatívnom konaní ide rušiť, čo nemožno nazvať inak ako vykalkulovaný podvod na voličoch. Navyše vláda podľa programového vyhlásenia má zámer novelizovať aj Zákonník práce, ktorý pravicová časť vlády v minulom období sama presadila a pri čítaní programového vyhlásenia vlády človek nadobúda dojem, že to je hlavná prekážka pri zvyšovaní zamestnanosti a dokonca má byť príčinou nepružnosti trhu práce. Takéto závery sú zvlášť absurdné pri devätnásťpercentnej nezamestnanosti, iba ak by vláda chcela tvrdiť, že lenivosť je obyvateľstvu Slovenska vrodená. Vyzerá to tak, že tento štát spravuje veľmi zlá vláda a v dôsledku jej vládnutia bude rast biedy, útek mladých, vzdelaných a zdravých do rozvinutých krajín, o dôchodcoch ani nehovoriac. Podľa tejto vlády a správania sa členov koalície sa navyše javí, že ako prví pochopili, že problém rómskej väčšiny ani neexistuje, a keď áno, tak len v kultúrnej rovine. Nepomáhajú pri tom ani protesty veľkého európskeho brata, ktorý je zjavne iného názoru. Takéto programové vyhlásenie vlády sa nemalo uchádzať o podporu v parlamente, preto ho s čistým svedomím nepodporím. Podpora informatizácie v spoločnosti sa vyskytuje v prvom vyhlásení na viacerých miestach, ale je nekonzistentná, obsahuje vzájomné rozpory a vidno, že vláda nemá ani v tejto oblasti ucelenú stratégiu. Vláda sa zaväzuje napríklad k zavedeniu elektronického obstarávania. Pokladám to v tomto čase za pomerne samoúčelné a je to dôkaz chýbajúcej koncepcie, pretože predpokladám, že novela zákona o verejnom obstarávaní umožní elektronickú formu obstarávania metódami a prostriedkami automatizovaného spracovania dát. Nemyslím tým iba výmenu dokumentov v elektronickej forme, ale realizáciu celého procesu vrátane rozhodovania. Je potrebné dotiahnuť legislatívu pre používanie elektronických dokumentov v obchodnom a verejnom styku. Zavedenie elektronického podpisu a následne zrovnoprávnenie elektronických dokumentov v obchodnom styku a komunikácie so štátnou správou umožňuje podávanie elektronických dokumentov označených elektronickým podpisom, čiže aj daňových priznaní. Takto vypichovanie jednotlivých dokumentov, ako sú daňové priznania, majetkové priznania a podobne a ich vymenovanie v programovom vyhlásení vlády pokladám za banalitu a lacný populizmus. To isté platí pre vypichnutie zefektívnenia práce obchodného registra a možnosti podávania návrhov v elektronickej forme, pretože nejde iba o obchodný register, ale ide o vytvorenie predpokladu pre komunikáciu občana so štátom, so štátnou správou všeobecne a v celom rozsahu a ide o odstránenie šikanovania občana štátom. Informatizácia nie je všeliekom. Informatizácia neporiadku je informatizovaný neporiadok a počítače samy osebe neodstránia duplicity. Je potrebné najskôr zefektívniť rozhodovacie a riadiace procesy a znížiť administratívnu náročnosť, rušenie nepotrebných, viacnásobne vykonávaných neefektívnych riadiacich a správnych činností a až potom tieto činnosti informatizovať. Vláda si vraj uvedomuje výzvy informačného veku, chce prijať účinné opatrenia na podporu informatizácie spoločnosti doriešením akejsi inštitucionálnej podpory. Čo to má byť? Takáto definícia je veľmi vágna, nekonkrétna. Takáto inštitúcia, v Čechách je to napríklad ministerstvo, musí prevziať zodpovednosť za definovanie vízie, stratégie krokov, legislatívnych návrhov, určenie náplne práce a koordináciu aktivít. U nás sme zatiaľ svedkom toho, že každá inštitúcia má svojich odborníkov rozličných úrovní, mnohokrát proti sebe idúcich. Vláda chce urýchliť proces informatizácie školstva. Je to opäť všeobsahujúci a nič nekonkretizujúci pojem. Znamená to len napojenie škôl na internet? Znamená to aj zmenu osnov smerom k získaniu počítačovej gramotnosti a zaradenie výpočtovej techniky do procesu vzdelávania tak, aby žiaci získali rutinné návyky pre prácu s výpočtovou technikou? Je potrebné presnejšie definovať pojem informatizácie školstva takisto ako ostatné už spomenuté pojmy. Ďakujem. (Potlesk.) Z. Martináková, podpredsedníčka NR SR: V rozprave ďalej vystúpi pán poslanec Milan Urbáni, pripraví sa pán poslanec Jarjabek.