Kaník, Ľudovít, poslanec NR SR (2012-11-07):
Ďakujem. Vážená pani podpredsedníčka, vážené dámy, vážení páni, predkladaný návrh novely zákona reaguje na situáciu, ktorá je mnohým obyvateľom Slovenska veľmi dôverne známa, najmä obyvateľom, ktorí žijú v regiónoch, kde je socio-ekonomická situácia horšia ako okolo hlavného mesta, kde, žiaľ, je koncentrovaný veľký počet ľudí, ktorí sú poberateľmi sociálnych dávok a náš právny systém sa vybudoval alebo vyvinul takým systémom, že určite v dobrej vôli, ale s nedomyslením súvislostí nastáva situácia, že tí, ktorí sú poberateľmi sociálnych dávok, de facto nie sú postihnuteľní za spáchané priestupky. Majú priestupkovú imunitu faktickú. Nie právnu, ale faktickú. Tá vyplýva z toho, že sankciou za priestupok je spravidla pokuta, to znamená finančná sankcia, prípadne povinnosť nahradiť spôsobenú škodu. Keďže ľudia, ktorí sú poberateľmi sociálnych dávok, majú príjem, ktorý nie je možné exekvovať alebo nejakým spôsobom odobrať tejto osobe, nedá sa aplikovať na nich pokuta alebo finančná sankcia za spáchanie priestupku. Táto situácia alebo tento faktický stav vyvoláva teda reálnu situáciu, že napriek tomu, že daná osoba spácha rôznu formu priestupku, nič sa s tým nedá robiť. Tento jav tu nie je nový, je dlhodobý, ale jeho aplikovanie alebo jeho využívanie sa veľmi značne rozšírilo. Hlavne, samozrejme, nie všetci poberatelia sociálnych dávok, ale tá časť, ktorú zvykneme často označovať ako neprispôsobiví občania, sú si veľmi vedomí tejto situácie a, samozrejme, využívajú túto situáciu. Vedia, že za túto drobnú kriminalitu, ktorá ale aj keď nie je z hľadiska závažnosti na tom najvyššom stupni spoločenskej nebezpečnosti, ale z hľadiska znepríjemňovania a stresovania slušných občanov stojí na vysokom stupni obťažovania slušných ľudí, tak títo občania túto priestupkovú kriminalitu páchajú opakovane, ich arogancia pri vykonávaní tohto a vedomí, že nijakým spôsobom nemôžu byť postihnutí, narastá a to vytvára mimo iného aj veľmi negatívnu náladu v jednotlivých oblastiach, kde sa tieto negatívne javy rozšírili a kumulujú. To určite nie je dobrá situácia. Túto situáciu pritom nie je ťažké zmeniť. Nie je to nejaká vec, ktorá by si žiadala zložitú právnu úpravu. Je to malá, rozumná a racionálna úprava, ktorá nastolí len ten stav, že tak ako je v našej ústave zakotvené, tak ako, myslím si, že všetci považujeme za úplne prirodzené a normálne, všetci bez ohľadu na svoj pôvod, sociálne postavenie, národnostnú alebo etnickú príslušnosť, si budú pre zákonom rovní. To je, myslím si zásada, proti ktorej určite nikto nenamieta. Všetci chceme, aby všetci občania Slovenskej republiky si boli rovní ako v právach, tak aj v povinnostiach. Dnes tento stav, žiaľbohu, nemáme, a preto by ho bolo treba napraviť. Akým spôsobom môžeme takýto stav konkrétne pri tejto priestupkovej oblasti, ktorá zahŕňa, možno je lepšie aj o tom preto takto hovoriť, páchanie tej drobnej kriminality a jej masové šírenie, ako je možné napraviť. Ísť na to cez finančné sankcie je veľmi obmedzená účinnosť, pretože nech pristúpime k tomu z akejkoľvek strany, vždy narazíme na hranicu, kedy už sa účinok vytratí. Omnoho účinnejšie je pristúpiť k alternatívnym trestom. Už súčasne platná právna úprava počíta s tým, že je možné ukladať alternatívne tresty verejným prác, ale, a to je to veľmi dôležité, podľa súčasnej právnej úpravy, len v prípade, keď si ho sám páchateľ navrhne, takže predstavte si situáciu, že páchateľ priestupku, ktorý si je vedomý, že finančná sankcia sa na neho nedá uplatniť, a orgán, ktorý chce sankciu uložiť, je bezmocný, si má sám sebe navrhnúť uložiť sankciu verejných prác. Je to naozaj úsmevná situácia a nikto snáď nebude pochybovať o tom, že v žiadnom prípade nič také nenastáva a nedeje sa. Včlenenie tohto ustanovenia do zákona bolo dobre mienené a veľmi pozitívne, že sa tá možnosť otvorila, ale je absolútne neúčinné v takejto dikcii. Preto treba pristúpiť k zmene tohto systému, aby sme mysleli na to, že ten trest za spáchaný priestupok treba nejakým spôsobom aplikovať, a treba nájsť cestu, ako sa dá vymôcť. Systém alternatívneho trestu prostredníctvom verejných prác je dobrým riešením, ale, samozrejme, nemôžeme čakať, že páchateľ sám sebe bude navrhovať trest. To znamená, je potrebné zmeniť formuláciu tohto ustanovenia a umožniť príslušnému orgánu, ktorý rozhoduje o priestupku, aby mohol uložiť túto sankciu a aby sme boli v súlade s ústavou, tým chcem predbehnúť možno námietky kolegov poslancov. Treba tam aj doplniť to, s čím ústava počíta, a to je výkon prác v rámci malých obecných prác. S týmto ústava počíta ako možnosť, ktorú je možné ukladať občanom Slovenskej republiky. Zároveň treba si predstaviť danú situáciu aj situácie, že áno, orgán rozhodne, uloží túto sankciu, pričom len pripomeniem, že už v existujúcej právnej norme je zakotvené aj hodinová sadzba za takéto práce, akým spôsobom teda je možné odpracovať túto pokutu. Sú to 3 eurá za hodinu. To je už existujúci právny stav, to už nie je návrh, o ktorom by som chcel hovoriť, ale treba si predstaviť aj situáciu, že páchateľ nemá záujem o to, aby sa podrobil takémuto trestu a jednoducho bude ignorovať takýto trest. Nenastúpi na výkon týchto verejných prác. V návrhu, ktorý predkladáme, reagujeme na takúto situáciu tým, že v takomto prípade bude uložené náhradná lehota na vykonanie tejto sankcie alebo odpracovanie tejto sankcie, ale sankcia už bude zvýšená o 100 % , aby sme vytvorili tlak na to, aby to nebol automatický stav, že tieto tresty sa budú ignorovať, a opäť je tu možnosť v primeranej lehote, ktorá je opäť v tomto ustanovení charakterizovaná, možné odpracovať si uvedenú sankciu. A preto, aby sme naozaj vytvorili všetky možnosti, aby sme teraz nešli na to nejako spôsobom, ktorý by mohli niektorí označiť ako za necitlivý, predpokladáme situáciu, že aj táto druhá náhradná lehota bude ignorovaná. Musíme počítať naozaj so všetkými situáciami. V takom prípade príslušný orgán určí tretiu náhradnú lehotu na odpracovanie si tejto sankcie, ale táto lehota bude opäť zvýšená o ďalších 100 %. Aby sme proste vytvárali tlak, ktorý graduje, a aby sme tomu páchateľovi jasne ukázali, že čím sa budeš viacej vyhýbať tomu trestu, ktorý je oprávnene uložený za priestupok, ktorý si spáchal, tým horšie pre teba. No ale, samozrejme, môže nastať situácia, že aj táto tretia náhradná lehota nebude akceptovaná, a v takom prípade navrhujeme v texte príslušného ustanovenia, aby takéto konanie už bolo považované ako marenie výkonu úradného rozhodnutia, čo je trestný čin v zmysle Trestného zákona s príslušnou trestnou sadzbou. Je to veľmi dôležité, aby sme naozaj urobili, uzavreli ten okruh, aby takéto tresty mohli byť vymáhané, ale hlavne aby mali vážnosť. Nejde o to, aby sme posielali ľudí do väzenia. Ja verím a som presvedčený, že ani k tomu nebude dochádzať, že dôjde k tomu odpracovaniu si v tej prvej náhradnej lehote, ale je dôležité, aby páchateľ videl, že jeho nespolupráca vedie potom až k takýmto konečným riešeniam, dôležitým alebo záverečným riešeniam, ktoré sú určite veľmi nepríjemné. Každý dobrý zákon, kto musí mať sankciu, a tá sankcia musí budiť rešpekt. Pokiaľ taký nie je, tak je to len trhací kalendár alebo gumový paragraf, ktorý nikto nerešpektuje. Toto je jadro a podstata tejto novely, s ktorou som vás chcel oboznámiť, ale využijem situáciu a poviem ešte jednu súvislosť. Ďalšou oblasťou, ktorá súvisí priamo s touto drobnou kriminalitou, je zneužívanie detí, zneužívanie maloletých na páchanie trestnej činnosti. Nie je to tak dávno, čo v našom právnom systéme, myslím, že to bola iniciatíva pána poslanca Krnáča v minulom volebnom období, bola zavedená evidencia priestupkov páchanými maloletými osobami. Áno, takéto máme, ale do tejto zmeny, ktorú som teraz spomenul, nikto nemal prehľad o tom, pretože maloletí nepodliehajú žiadnemu trestu, logicky, či a v akom rozsahu je táto kriminalita páchaná. Ja som bol veľmi zvedavý, aj keď je to krátky čas a zachytené v týchto štatistikách je len rok 2011 a obdobie tohto roku, ako sa tento stav vyvíja. Požiadal som o aktuálne údaje na základe informačného zákona alebo proste toho, čo môžeme získať, ako sa táto situácia vyvíja. Takže mám tu pred sebou štatistiku podľa jednotlivých krajov za priestupky maloletých za rok 2011 aj 2012. Nebudem vás obťažovať detailmi a výpočtom jednotlivých krajov, ale k nedávnemu obdobiu, pretože túto štatistiku už mám mesiac zhruba, takže ten stav je už dnes zrejme iný, ale bolo spáchaných 1105 priestupkov osobami, ktoré sú maloleté, za toto obdobie. Aj z tohto vidno, že to je vážny problém, ktorému sa takisto treba venovať a nie je dobré pristúpiť k tomu, že no nevieme s tým nič robiť, lebo dá sa s tým niečo robiť. A preto moja predstava bola taká, že v tomto návrhu predlohy, ktorú máte pred sebou, sme úmyselne tento priestor nechali voľný a veril som a dúfal som, že v rámci diskusie, ktorou po prípadnom posunutí tohto zákona v druhom čítaní sa vytvorí priestor na to, aby si tento návrh osvojili niektorí poslanci, dúfal som, že z vládneho tábora, aby mohli dotvoriť tento návrh zákona, aby sme mohli aj toto miesto vykryť a aby sme takto spoločne mohli odhlasovať nakoniec záverečnú formuláciu zákona, ktorá by vyriešila potieranie kriminality, malej kriminality v rámci priestupkového zákona tých, ktorí sú zodpovední, ktorí nesú zodpovednosť pred zákonom za svoje skutky, ale aj tých, ktorí sú maloletí. Akým spôsobom sa to dá dosiahnuť? No tiež podľa môjho názoru, nie zložitým, a to tým, aby sme preniesli v prípade toho, že priestupok spácha maloletá osoba, zodpovednosť za spáchanie tohto skutku na jeho rodičov alebo iného zákonného zástupcu a aby tí potom tie tresty odpracovať napr. v rámci malých obecných prác tento priestupok mohli. A tým pádom, aby sme zabránili zneužívaniu detí, ktoré dnes naozaj na páchanie trestnej činnosti v nie ojedinelých prípadoch sú zneužívané. Takže toto je, otvorene hovorím, že ponúkam takúto spoluprácu a takéto riešenie tejto situácie a o tom by sme sa mohli baviť a naozaj nadstranícky a nepoliticky sa pozrieť na tento problém a návrh riešenia tohto problému. Mimo iného je plne v súlade návrh riešenia aj to, ako je riešený v súlade s tými princípmi, ktoré zatiaľ sú známe z dielne nového splnomocnenca pre rómsku komunitu, a myslím si, že aj s tým, čo pán minister Kaliňák prezentoval ako to, čo chce dosiahnuť, až som zachytil v médiách. Takže, vážené dámy, vážení páni, dovoľte mi, aby som pristúpil k predloženiu konkrétneho návrhu zákona. Je to návrh zákona, ktorým sa mení a dopĺňa zákon č. 372/1990 Zb. o priestupkoch. Národná rada Slovenskej republiky sa uzniesla na tomto zákone, v čl. I sú vymenované všetky dotknuté zákony. 1. V § 5 ods. 1, ešte sa ospravedlňujem, vrátim sa alebo to v zdôvodnení sa k tomu dostaneme, na jednu pre mňa kozmetickú záležitosť zabudol, ale vrátim sa k tomu v zdôvodnení. Takže ešte raz to zopakujem. 1. V § 5 ods. 1 sa slovo „pätnásty“ nahrádza slovom „štrnásty“. Potom § 5 ods. 1 znie: „Za priestupok nie je zodpovedný ten, kto v čase jeho spáchania nedovŕšil štrnásty rok svojho veku.“ 2. V § 19 ods. 1 sa slovo „pätnásty“ nahrádza slovom „štrnásty“, potom § 19 ods. 1 znie: „Pri posudzovaní priestupku osoby, ktorá v čase jeho spáchania dovŕšila štrnásty rok a neprekročila osemnásty rok svojho veku (ďalej len „mladistvý“), sa prihliada na osobitnú starostlivosť, ktorú venuje spoločnosť mládeži.“ 3. V § 66... (Prerušenie vystúpenia predsedajúcou. Krátka konzultácia predsedajúcej s rečníkom.) Dobre ospravedlňujem sa, že som vás trošku zdržal a ďakujem za upozornenie, že vám to nemusím celé prečítať, je to rozdané v laviciach, tak len zopakujem ešte to, čo som v tom sprievodnom slove nespomenul, že je to čisto kozmetická záležitosť, aj keď mnohokrát práve v médiách sa toto vypichlo, ako keby to bola podstata zákona. A určite to nie je podstata zákona, navrhuje sa zosúladiť zodpovednosť mladistvých za spáchanie priestupkov s Trestným zákonom, s platným Trestným zákonom. Súčasný platný Trestný zákon posunul zodpovednosť na 14 rokov. V priestupkoch to máme stále na 15 rokov, čo vyvoláva jasný nesúlad, že závažnejšie trestné činy sa posudzujú od štrnástich rokov a menej závažné priestupky sa nemôžu posudzovať od štrnástich rokov. Takže mimo iného navrhujeme aj toto kozmetické zosúladenie, aby trestná zodpovednosť bola na rovnakej úrovni. Vážené dámy, vážení páni, myslím, že som nezabudol na nič a predstavil tento návrh zákona tak, ako som najlepšie vedel. Ďakujem vám za pozornosť.