Hlina, Alojz, poslanec NR SR (2013-12-16):
Takže skúsim veľmi krátko k tomuto návrhu ešte uviesť, ale musím opatrne, lebo má to, má to mať v sebe takú dôstojnosť, lebo nehovoríme o, hovoríme o vážnej veci. Prosím vás, ak, teraz zopakujem, je v priebehu štvorročného obdobia hraná hymna pre našich poslancov iba dvakrát a pre deti v školách dvakrát ročne, tak je to podľa mňa hrubý nepomer. Tie deti sa učia a my pracujeme pre občanov tejto krajiny. To znamená, už len z toho, tých mostíkov, že ako to, by sa dalo nájsť určite viac. Ja viem, že som si nepomohol v určitých kruhoch týmto návrhom, ktoré, ktorých som vlastne upevnil v presvedčení: ten Hlina, vidíš, to je proste, vidíš, neviem čo. Nie, vážení. Tento návrh zákona, keď ho dobre odkomunikujeme, tak pomôže nám aj dokázať pravdu. A pravda je v tom, že my, o tomto hrubom nepomere, je jasný, v mojom návrhu je, že sa má hrať hymna na začiatku a konci každej schôdze. Môže niekto, a to je presne to, čo bolo zmyslom, môžme debatovať, že či to už asi nie je veľa. Ale to dokážeme vtedy, keď sme pripravení na tú tému debatovať. Keď to posunieme do druhého čítania. Môžme hovoriť, že bude iba na začiatku každej schôdze. Alebo môžme hovoriť, bude na začiatku a konci každého kalendárneho roka. Môžme sa dopracovať k prierezovému súhlasu v tom, že aspoň sa vyrovnáme tým deťom, keď sme už povedali, že deti majú počúvať hymnu dvakrát za rok. A ony nepracujú, ony nie sú platené za to, aby pomáhali ľuďom tejto krajiny. A má im to tá hymna ako oficiálna, štátny symbol pripomínať. Tak aspoň sa im dorovnáme. Na toto som bol a stále som pripravený. To znamená, rozprávať o rozsahu a rozsah je možno niekde v spomínaných nástrojoch, ktoré sme tu hovorili. Takže tí, čo si pomysleli, že, joj, vidíte, zas taká hejslováčina. Nie, to je prvý, a ten druhý rozmer toho, že prečo, a teraz to zadokumentujem, že keby sme povedali, že teraz ten rozsah je primeraný, sa zhodneme, tak ešte k tomu potrebujeme SMER. A to vám teraz, to aj ľuďom a občanom dokážeme, SMER-u na tejto krajine nezáleží ani trošku, vážení, lebo tento zákon neprejde ani náhodou. Takže všetci bývalí voliči SMER-u, teda bývalí voliči SNS a neviem, odkiaľ ste tam, a máte, jak tu niekto chráni vaše záujmy. Nechráni. Teraz si to dovolím odkazovať voličom, bývalým voličom SNS, ktorí sa upli na SMER, akošto pomaly nástupcu v jednej divízii ich SNS. Vôbec, vôbec im na tom nezáleží, prosím vás. Vôbec. Tu záleží na úplne niečom inom. Predchádzajúci zákon o tom hovoril, o čom sú ich záujmy. To, že premiér na Bojnú dal nejaké peniaze, to je len preto, že je pri Topoľčanoch. Keby bolo také nálezisko niekde inde, tak premiér ani nevie, že je tam nálezisko, prosím vás. To je, to s tým nič nemá. To, celá je to hra. Odhaľte tú hru, tú falošnú hru. Takže všetci tí, ak ste ľudia, ktorí si myslia, že, a častokrát, a to treba povedať, aj preháňajú s tým nezdravým vlastenectvom, a tak tu máte dôkaz v tomto hlasovaní, ktoré prebehne, že prebehne tak, ako prebehne. Tu sa zahrám na Nostradama, že to neprejde. Nie sú pripravení na túto tému rozprávať. Nie. Lebo načo by ich trápila nejaká hymna, prosím vás? Čo oni majú čo s hymnou? Ich to nezaujíma. Ich zaujíma iba to, ako tu byť znova a ako vydrať z tejto biedy, čo sa len dá. Ja viem, že to znie silne, ale po tom, po mojich skúsenostiach tuná, čo mám, tie dvojročné, žiaľ, k tomuto hlbokému presvedčeniu sa blížim. Ale stále som pripravený na redukovanie toho názoru, že v akom percentuálnom množstve poslaneckého zboru. Lebo u určitého percenta poslaneckého zboru je to ireverzibilné, to znamená nezvratné. Tam to už sa nedá s tým nič robiť. U určitého množstva som ešte pripravený nad tým rozmýšľať, že je šanca na to, že ste možno sem prišli aj s úmyslom nieže pomôcť, ale robiť to, čo poslanec má robiť. To znamená, plniť si svoju poslaneckú prácu a robiť ju tak, aby sa to dalo udržať. No, vidíte, do piatich minút. Ďakujem.