K. Tóthová, poslankyňa: (2001-12-07):
Predložený rozpočet nedáva žiadnu garanciu zlepšenia sociálneho postavenia značnej skupiny občanov. Na Slovensku na hranici biedy žije vyše 613 000 ľudí. Vo vládnom vyhlásení sa ako priorita deklaruje pomoc mladým rodinám. Z rozpočtu to nevyplýva, pravý opak je pravda, v dôsledku zrušenia fondov, v dôsledku zrušenia úrokov stavebného, teda zníženia stavebného sporenia, a my vieme, že medzi nezamestnanými je práve 45 % ľudí do 29 rokov. Teda nič sa nerobí ani pre mladé rodiny. Pre mňa je veľmi pozoruhodné, že pani ministerka, ktorá takýto rozpočet predkladá, ktorý vlastne negarantuje v ústave zakotvenú skutočnosť, že máme hospodárstvo sociálne orientované, prečo si vlastne konečne neoblečie politické tričko tých politických názorov, ktoré vlastne už dlhšie obdobie prezentuje, pretože to nie sú názory sociálne orientované a taktiež nie ľavicové. Predo mnou už viacerí rečníci, hlavne tí, ktorí sú ekonomicky erudovaní, poukázali na vážne nedostatky rozpočtu. Ako členka výboru pre ľudské práva a národnosti chcem poukázať na jeden nedostatok, ktorý je ďalším doteraz nie uvedeným nedostatkom. Táto vládna koalícia s veľkou pompou a s veľkým mediálnym nasadením prezentovala svoj záujem o zriadenie ombudsmana a o jeho účinné fungovanie, ba dokonca sa hovorilo, že sa vytvorí silný úrad ombudsmana. Žiaľ, rozpočet na túto inštitúciu je mizivý. Pritom v rozpočte nie sú zriaďovacie financie, nie sú žiadne financie na zriadenie tohto úradu. Bola som členkou vlády, keď vznikla Slovenská republika. Viem, koľko financií sme museli nájsť v oveľa slabšej situácii, ako sme dnes, na zriadenie množstva úradov tak na území Slovenskej republiky, ako aj v zahraničí. Preto upozorňujem, že tento inštitút bude buď zriadený až v druhej polovici roka, pretože financie, ktoré sú v rozpočte preň vyčlenené, nie sú postačujúce na celoročné fungovanie a na zriadenie tohto inštitútu. Už sa nebudem zmieňovať, pretože je predsa len volebná kampaň, o tom, že nie sú kompetencie finančne pokryté, ktoré prechádzajú na orgány samosprávy. Dokonca mám pocit, že ani ministerstvo nie je v tejto otázke zorientované. Keď položili pani ministerke otázku, koľko bude treba na presun kompetencií na samosprávu, ktoré budú vykonávané ako prenesený výkon štátnej správy, pani ministerka už v čase, keď sa schvaľoval zákon v parlamente, povedala: Povedzte mi, ktoré kompetencie prejdú, a ja vám spočítam, čo to bude stáť. Tak asi takýmto stupňom prehľadu, takýmto stupňom informovanosti o tejto otázke sú zabezpečené financie na prechod kompetencií, že v poslednom čase aj ZMOS na to poukazuje, je, myslím si, celkom jasné. Ale ja by som chcela poukázať na skutočnosť, ktorú som tu už viackrát uviedla. V Anglicku, žiaľ, môžeme, teda v Anglicku, žiaľ, vznikla situácia, keď došlo k zastaveniu činnosti kompetencií, bolo to v roku 1974, z toho dôvodu, že neboli dobre finančne dotované. A v Anglicku od 1974 do roku 1985 vôbec nepôsobili orgány samosprávy, hoci predtým tento systém bol v praxi uplatnený. Prečo? Lebo za vlády Margaret Thatcherovej neboli tieto presunuté kompetencie, keď došlo k mohutnému presunu, finančne zabezpečené. Bojím sa, aby tento rozpočet nevytvoril obdobnú situáciu, aká existovala v spomínanom období v Anglicku, pretože Anglicko ako krajina s hlbokou tradíciou, s rozvinutým stupňom demokracie to, symbolicky povedané, prežila. Ale či to prežije mladá Slovenská republika, ostáva veľkým otáznikom. Z tohto hľadiska vidím tento rozpočet popri tých skutočnostiach, ktoré už uviedli viacerí moji predrečníci, za veľmi rizikový a, myslím, nielen slabo spracovaný. Vážené panie poslankyne, vážení páni poslanci, ja si myslím a kladiem si otázku, či je vôbec účelné tu rokovať, poukazovať na nedostatky, argumentovať a podobne, keď už koaličná rada vydala svoje politické rozhodnutie a podľa mňa netakticky oznámila, že vlastne rozpočet bude schválený. Teda ako je napísaný, tak je napísaný, či je reálny, alebo nie je reálny, či je dobre spracovaný, alebo nie je dobre spracovaný, proste bude schválený. A vedelo sa to aj pred schvaľovaním zákona o štátnych fondoch. Dovoľte mi, aby som sa k nim trošku zmienila. Ešte 30. októbra tohto roku pani ministerka Schmögnerová pre Národnú obrodu uviedla: „Ak návrh zrušiť fondy neprejde, bude treba návrh rozpočtu prepracovať a Slovenská republika začne rok 2002 s rozpočtovým provizóriom.“ Prečo to vravím? Nuž preto, že pred chvíľou nás tu pán minister kultúry presviedčal, že zrušením fondov sa nič nedeje, že predsa tie isté financie budú presunuté pod gesciu ministerstva priamo a nebudú proste obhospodarované a spravované fondmi. Vážené panie kolegyne, páni kolegovia, ak by to bola pravda, tak pani ministerka by nemusela prepracúvať celý rozpočet „durchom durch“, ale stačilo by len tie financie, ktoré sú v rozpočte pre určitý rezort, rozpracovať v rámci toho rezortu a nemuselo by byť žiadne rozpočtové provizórium. Pravda je však taká, že niet peňazí. Peniaze, síce štát určitý balík má, má veľa peňazí a, žiaľ, pôjdu na užitie, na zjedenie, prepáčte ten výraz, aj z privatizácie, ale táto vláda ho nerozumne rozdeľuje, aj v rámci rozpočtu sa prijímajú a rozhoduje sa o ďalších pôžičkách, ale neinvestuje sa. Nechcem uvádzať, koľko sa investovalo za vlády Vladimíra Mečiara, nechcem uvádzať, že dnes sme viac zadlžení, ako sme boli v minulosti a podobne. Argumenty na zrušenie fondu, ktoré tu boli uvádzané v súvislosti s rozpočtom, a otázka, ktorá bola prerokúvaná pod hrozbou a vydieraním spomínaného stanoviska pani ministerky, tak takéto rozhodnutie – dovolím si v súvislosti s rozpočtom uviesť, pretože vzhľadom na rozpočet došlo k zrušeniu fondu – bolo nesprávne, nestrategické a úplne scestné. Ak sa argumentuje tým, že fondy bolo treba zrušiť v súvislosti s rozpočtom preto, že vznikli nedostatky v ich hospodárení, tak potom sa pýtam neprítomnej pani ministerky: Kde bola kontrola ministerstva financií? Čo robila kontrola Úradu vlády? Predsa ak sú nedostatky, treba ich odhaľovať v počiatkoch a treba vyvodiť dôsledky. Dokonca ani nie je preukázané, že nový systém organizácie bývalých fondov privedie úspory. To bol dôvod, prečo sa v rámci rozpočtu takto postupuje. Na otázku, aké úspory nový systém privedie, 30. októbra pani ministerka doslova povedala: „Dnes sa nedajú vyčísliť.“ Tak potom ako máme dokumentovať a ako máme tomu veriť? Vážené panie poslankyne, vážení páni poslanci, dovoľte mi, aby som na záver uviedla jednu veľmi krátku myšlienku – a uvádzam ju v rámci prerokúvania rozpočtu. Krok, ktorý sme urobili, neprinesie úspory financií. Zrušenie fondov postihne samosprávy, ZMOS na to už poukázal a zďaleka sa nebudú plniť úlohy hlavne v oblasti životného prostredia, na ktoré plnenie nás vyzýva a dokonca apeluje Európska únia. Zrušenie fondov je nesystémový krok idúci protismerne k ceste hlbšej a vyššej forme demokracie. Fondy boli prejavom priamej účasti občanov na rozdeľovaní financií. Fondy boli, ako aj experti Európskej únie uviedli, prvkom občianskej spoločnosti. Dnes došlo k neúmernej koncentrácii a takto stavaný rozpočet dáva veľký priestor na to, aby financie boli užité netransparentne a hlavne na iný účel, ako sa tu prezentuje v súvislosti s prerokúvaným rozpočtom. Na záver chcem uviesť, že predložený rozpočet zrejme neuspokojí ciele, ktoré sa tu prezentujú, a že v priebehu roku 2002 sa naplnia všetky odhady o prepadoch, ktorý tento rozpočet vlastne vo svojej konštrukcii ako nášľapné míny má zakomponované. Ďakujem vám za pozornosť.