R. Bauer, poslanec: (2007-06-26):
„§ 2a Rovnocenne s označením a) „samosprávny kraj“ je možné používať označenie „župa“, b) „zastupiteľstvo samosprávneho kraja“ je možné používať označenie „župné zastupiteľstvo“, c) „predseda samosprávneho kraja“ a „podpredseda samosprávneho kraja“ je možné používať označenie „župan“ a „podžupan“, d) „hlavný kontrolór samosprávneho kraja“ a „úrad samosprávneho kraja“ je možné používať označenie „hlavný kontrolór župy“ a „župný úrad“.“ Písomne máte také krátke odôvodnenie. Vzhľadom na to, že pán poslanec Rydlo otvoril takto podrobnejšiu diskusiu o tom, tiež by som si dovolil aspoň tak stručnejšie zvonu uviesť argumentáciu, ktorú som tu predkladal v decembri minulého roku. Verejnosprávna terminológia druhej úrovne územnej samosprávy bola určená pri schvaľovaní Ústavy Slovenskej republiky v roku 1992 v hlave 4, keď sa pre vzniknutú územnú samosprávu použili termíny vyšší územný celok, zastupiteľstvo vyššieho územného celku a predseda vyššieho územného celku. Týmto opisným termínom však chýbali názvy, ktoré by sa používali v každodennom živote, aj keď tu tak tvorcovia ústavy predpokladali, že to tak bude, a tak pri návrhu zákona o samospráve vyšších územných celkov v roku 2001, až o 9 rokov neskôr po prijatí ústavy, sa tento zákon nazval zákonom o samosprávnych krajoch s očakávaním, že tieto termíny samosprávny kraj alebo predseda samosprávneho kraja budú zrozumiteľné, že sa ujmú, že budú ľahšie používateľné. Tieto očakávania sa však nenaplnili. Dôkazom okrem iného je aj katastrofálne nízka účasť v posledných voľbách do orgánov regionálnej samosprávy, cca 18 % v prvom kole, 11 % v kole druhom. To je tiež jeden z dôvodov predkladaného návrhu, aby sa zvýšil záujem občanov o druhú úroveň územnej samosprávy a aby sa vyššou účasťou pri voľbách zabezpečila aj vyššia kvalita regionálnej demokracie. Ďalším príkladom by mohlo byť bežné používanie tejto terminológie novinármi, ale aj ústavnými činiteľmi, aj prezidentom Slovenskej republiky, keď tu vystúpil v parlamente a použil takúto terminológiu. Druhým dôvodovom tohto návrhu je samotný pôvod slova „kraj“. Slovo „kraj“ je termín pochádzajúci z českých krajín. Pri vzniku územnej samosprávy druhej úrovne v Čechách v roku 2000, o rok skôr ako u nás, a schvaľovaní jej terminológie naši českí kolegovia použili tento termín kraj. Aj ostatní naši susedia kládli osobitný dôraz na výber takých verejno- a územnosprávnych označení, v ktorých sa prejavuje ich národný pôvod, toto by si mala SNS uvedomiť, ich tradície, súvislosť s dejinami. V Rakúsku používajú termín lender, v Maďarsku megye, v Poľsku vojvodstvá, na Ukrajine v oblasti adekvátnou terminológiou, u nás na Slovensku sú župy. Slovo „župa“ má jednoznačne staroslovanský pôvod, a aj keď je už staršieho pôvodu, nemyslím si, že je archaické. Podľa prof. Leona Sokolovského, vedúceho Katedry archívnictva a pomocných vied historických na Filozofickej fakulte Univerzity, nie je vylúčené, že sa už v 9. storočí na našom území mohli nazývať termínom župy vtedajšie oblasti spadajúce pod obrannú, hospodársku a správnu kontrolu strediskových hradísk, ktoré sú známe pod dobovým označením grády, po latinsky civitátes. Od 11. storočia sa územnosprávne obvody, na ktoré bolo rozdelené Uhorské kráľovstvo, a teda i Slovensko, vyskytujú v prameňoch pod latinským názvom komitátus. Keďže sa zo včasného stredoveku dokumenty v národných rečiach nezachovali, nevedia historici jednoznačne určiť, ako ich vtedy pomenoval pospolitý ľud. Mohli to byť župy alebo španstvá. Slovo španstvá má rovnaký pôvod ako slovo župa; je odvodená od županstva. Po rozpade kráľovskej správy hradských španstiev, komitátov sa od 13. storočia pre nové samosprávne a neskôr i verejnosprávne inštitúcie ujalo slovenské pomenovanie stolice; latinsky naďalej komitátus. V takejto podobe sa okrem niektorých výrazne zriedkavejších významových variantov udržalo až do obdobia vzniku Československej republiky. Termín župa uviedol do slovenskej odbornej terminológie spisovného jazyka v roku 1869 jeden z najvýznamnejších slovenských historikov druhej polovice 19. storočia kňaz a tajomník Matice Slovenskej František Víťazoslav Sasinek. Odvtedy sa najmä v kruhoch našej národne uvedomelej inteligencie začalo toto slovo šíriť a uplatňovať sa ako synonymum pre vtedy existujúce stolice. Do oficiálneho úradného, resp. administratívno-správneho používania sa termín župan na Slovensku dostal až v januári 1919, čiže nedá sa hovoriť o archaizme. V rámci unifikácie územnosprávnej organizácie i terminológie sa v Československej republike od roku 1949 až do roku 1990 uplatňoval termín kraj s výnimkou obdobia rokov 1968 – 1969. Aj z tohto je vidieť, že najprv pospolitý ľud a po ňom aj inteligencia používali v minulých storočiach termín župa a s ním, samozrejme, ďalšie odvodené termíny župan, podžupan, župné zastupiteľstvo a podobne. Je pravdou, že pre úrad župného zastupiteľstva sa používal termín kancelária župného zastupiteľstva a pre druhý termín župný úrad sa používal pre druhý stupeň miestnej štátnej správy. Ale v dnešnej dobe a vlastne po zrušení krajských úradov nie je možné použiť župný úrad pre označenie úradu druhej úrovne všeobecnej miestnej štátnej správy. Ďalej by som chcel uviesť, že keď som spolu s ostatnými poslancami predkladal zmenu terminológie na župnú terminológiu, ale trošku v odlišnej modifikácii, ako je súčasná, v decembri 2006 tu v Národnej rade, tak vystúpil pán poslanec Faič s procedurálnym návrhom, v ktorom navrhol, aby poslanecký návrh bol vrátený s tým, že ani v poslaneckom klube SMER, ani v iných poslaneckých kluboch koalície nie sú výhrady k vecným návrhom, ktoré sú tu uvedené v súvislosti so zmenou názvu vyšších územných celkov a predsedov vyšších územných celkov na terminológiu župa, župné zastupiteľstvo. Odôvodnil to tak, že aj vláda pripravuje komplexnú analýzu stavov verejnej správe a predloží návrh, ktorý vlastne máme na stole, aj keď vtedy hovoril o januári, dnes je jún, ale tento návrh je na stole, s tým, že vlastne v tomto návrhu sa môže objaviť takýto návrh. Rozdiel oproti tomu návrhu v decembri a súčasnému je ten, že tento návrh zavádza len ako alternatívnu možnosť používanie tejto terminológie, čo vlastne zvýrazňuje bohatosť tohto jazyka a čo vlastne len legislatívne upravuje súčasný aj reálny stav, keďže naozaj mnohí to tak používajú bez toho, či to v zákone je, alebo nie je. V prípade, že by to bolo legislatívne upravené, majú možnosť poslanci, predsedovia samosprávnych krajov prijať túto terminológiu, osvojiť si ju a používať ju aj na označovanie, oficiálnej označovanie samosprávnych krajov v tejto terminológii a súvisiacich modifikácií. Na záver k tomu, čo hovoril pán poslanec Rydlo, že v diskusii odznieva veľa poloprávd. Tá diskusia, si myslím, že beží, dá sa povedať, od 90. roku, keď sa prvýkrát pripravovali návrhy územnosprávneho členenia a v roku 1992 bol pripravený župný návrh, v podstate odvtedy tá diskusia beží, či niekedy nič nepočuť, alebo zoslabne, alebo niekedy sa to opäť objaví, je druhá vec, čo sa týka intenzity diskusie. Ale nedá sa povedať, že dosiaľ sa nediskutovalo o tom a že nikto nemal možnosť alebo odborne nemali možnosť sa k tomu vyjadriť. Naopak, mali. Ja sa stotožňujem s tým, že keď je potrebné podľa vás akože, aby bola ešte dlhšia diskusia, samozrejme, ale pokiaľ je to len ako dôvod na odloženie alebo proste ospravedlnenie za hlasovanie proti s tým, že aj tak diskusia... (Prerušenie vystúpenia predsedajúcou.)