Kaník, Ľudovít, poslanec NR SR (2012-11-28):
Ďakujem. Vážený pán predseda, vážení zostatkoví prítomní, idem o hazarde rozprávať. Nebudeme o správnych poplatkoch, o tých sme už rozprávali dnes, takže máme taký kombinovaný zákon pred sebou, ale hazard je to, čo ma zaujíma, alebo to, čo ma zaujíma na tomto zákone, na tomto návrhu zákona. Ja si myslím, že sme opäť pred situáciou, kedy sa stretávajú také dva pohľady na vec. Jeden je, že z toho hazardu samozrejme sú aj nejaké benefity pre štát, aj pre obce povedzme, sú tam nejaké právne vzťahy, ktoré v minulosti vznikli. To je jedna strana mince. A druhá strana mince je to, že hlavne ten, ten taký krčmový hazard spôsobuje obrovské problémy po celom Slovensku. Taký ten automatový hazard, to je to nebezpečie, ktoré ja vnímam, pretože určite nejaké závažné nebezpečie nespočíva v tom, keď niekto ide do kasína, ktoré, kde si ho zaregistrujú a kde musí ísť oblečený v obleku, ale je to problém, keď niekto zoberie svoju sociálnu dávku, ktorú práve dostal na pošte, a zastaví sa v krčme alebo v dedine, ktorá má niekoľko desiatok automatov práve preto, lebo v susedstve je obrovská komunita, ktorá dostáva sociálne dávky, a tri dni ich potom, tieto sociálne dávky prehráva v týchto automatoch. Spoločnosť musí vnímať tieto súvislosti a nemôže sa na to pozerať len technokraticky, na to, koľko to prinesie štátnemu rozpočtu, alebo neprinesie obciam. A musí naozaj vnímať, že toto je obrovský problém, ktorý je takou istou závislosťou ako mnohé iné závislosti, a preto musí byť, musíme na neho aj nazerať nie úplne jednoducho ako na každé iné podnikanie, ako tu bolo povedané. Zvlášť, keď toto podnikanie spôsobuje problémy nielen tým ľuďom, ktorí sú dotknutí, ale aj okoliu, ktoré potom má problém z toho, akým spôsobom minimálne v tých prílivových vlnách, keď ten hazard pojedá veľkú väčšinu príjmov, ktoré sú určené na iné účely, keď v tomto období sa nedá vyjsť napríklad na ulicu. Jedným z takých príkladov, kde by vám o tom veľmi podrobne vedeli rozprávať, je Podolínec. Tam sa s tým boria už niekoľko, alebo borili niekoľko rokov a veľmi privítali zmenu zákona, ktorá bola urobená v predchádzajúcom období. Preto je nepochopiteľné, prečo by sme teraz mali znova sa vracať do starých koľají. Napriek tomu, že sú tu problémy alebo pochybnosti o tom, sú vydané licencie, právne problémy, nároky. Tuto musíme vidieť predovšetkým tú reálnu situáciu, ktorá najmä v týchto oblastiach existuje. Ja som jednoznačne presvedčený, že nie je dôvod na to, aby sme ustupovali z tých pozícií, ktoré boli dosiahnuté v minulosti. Ničomu to nepomôže, naopak, poškodí to. Veď keď sa chceme vrátiť do tej technokratickej roviny a keby sme sa čisto mali pozerať na to len cez peniaze, tak tie náklady, ktoré spoločnosť má s tými ľuďmi, ktorí vďaka gamblerstvu, vďaka tomu, že prepadli hazardu, vďaka tomu, že prídu tak o väčšinu svojich každomesačných príjmov alebo potom o možno celý majetok, náklady spojené s riešením tejto situácie, so sociálnymi dávkami, s problémami, ktoré sa takto šíria, sú pre štát omnoho vyššie, ako to, čo štát získava. Naozaj, v žiadnom prípade by sme nemali brať možnosť obciam, aby sami rozhodovali o tom, či hazard áno alebo nie. Pretože tu naozaj nejde o nejaký exkluzívny hazard, ale o tie krčmové automaty, dostupné ľahko, rýchlo, komukoľvek, bez akejkoľvek regulácie, a preto aj najschopnejšie oberať ľudí, a tých možno mnohokrát veľmi jednoduchých ľudí, o ich minimálne prostriedky, ktoré majú. S tým je spojený kolobeh úžery, kolobeh neustáleho zadlžovania sa, kolobeh sociálnej vylúčenosti, chudoby, ktorú vlastne takto podporujeme. Problém všetkých negatívnych javov, ktoré vidíme najmä v tých komunitách, ktoré sú závislé na sociálnych dávkach a ktoré žijú najmä zo sociálnych dávok. A k tomu sa pripájajú problémy ľudí, ktorí síce nemajú problém s gamblovaním alebo s hraním, ale ich práve tí, ktorí tam, ktorí takto fungujú, ktorí im strpčujú život následne. Tieto automaty, ktoré sú roztrúsené po pohostinstvách a obchodoch, sú dostupné naozaj komukoľvek, alebo boli dostupné komukoľvek a kdekoľvek. Keď sa teraz, aj keď len zúžime ten rozsah, opäť to je krok späť. Načo ho robiť? Načo ho robiť? Čomu to pomôže? To, naozaj nie je na to žiadny dôvod. A oprieť sa o to, že bude musieť byť, že sa to bude riešiť referendom, je veľmi zložitá, komplikovaná, zbytočná procedúra. Ja to vnímam ako ústup, ústup loby alebo ústup, strach pred problémami, ktoré vyvolala táto zmena. Ale tu stojí za to ísť do problémov, stojí za to v záujme tých ľudí aj ustáť prípadné právne súvislosti, ktoré sú s tým problém, ktoré sú s tým spojené. Podľa štatistík až 30 % ľudí sa ocitne na ulici pre hracie automaty. Náklady štátu na poskytovanie sociálnych služieb sa vyrovnajú sume, ktorá sa vráti na daniach za jeden automat. Štát musí zaplatiť výdavky súvisiace so zabezpečením základných životných potrieb gamblerov a ich rodín. Preto tento zákon bude mať negatívny dopad, pokiaľ bude prijatý. A pokiaľ viem, táto vláda sa zaviazala, že bude chrániť nízkopríjmové skupiny obyvateľstva. Ale veď tento, tento neduh, tento typ takého lacného hazardu dolieha práve najviac na týchto ľudí, na tieto nízkopríjmové skupiny. Je to v priamom rozpore s programovým vyhlásením vlády. Takže, vážený pán predkladateľ, vážená snemovňa, určite neurobíte dobre, keď tento zákon schválite. Určite nepodporíte slušných, pracovitých a poriadnych občanov tejto krajiny, ale opäť podáte ruku len tým, ktorí buď nabádajú, alebo už prepadli tomu, že prichádzajú o peniaze a o sociálne dávky mnohokrát práve takýmto spôsobom. Je to škoda a vyzývam vás, aby ste to nerobili. Ďakujem za pozornosť.