Viskupič, Jozef, poslanec NR SR (2014-05-13):
Ďakujem, pán predseda. Vážené kolegyne, vážení kolegovia, vážený pán minister, téma poľnohospodárskej pôdy a jej nadobúdania sa nemôžeme čudovať, že určite vzbudzuje aj emotívnu debatu, a mám pocit, že je naozaj treba ako keby v tej debate oddeliť zrno od pliev. Úplne na začiatku to, čo som sa snažil povedať aj počas prerokovávania ambície schvaľovať tento legislatívny návrh v skrátenom legislatívnom konaní, je dôležité povedať to, že prichádzame do legislatívneho procesu veľmi neskoro. Hovorilo to viacero predrečníkov a tým pádom aj debata sem-tam skĺzne do obrovských emócií, pretože sa naozaj bavíme o nie kapitále, a trošička ma optika porovnávania poľnohospodárskej pôdy s Felíciami a s iným tovarom – a poviem naozaj, ako to cítim – uráža. Myslím si, že obmedzené množstvo nejakej hodnoty, ktorou pôda určite je, lebo jej bude vždy len toľko, zo 49-tisíc kilometrov štvorcových, ktoré má Slovensko, aj ten pôdny fond, ktorý slúži na poľnohospodárske účely, nejakým spôsobom rásť nebude a sú tu väčší odborníci ako ja na túto tému, skôr hovoria o tom, že jej ubúda. Myslím si, že sme sa mohli na túto tému baviť pred dvomi rokmi, mohli sme sa na túto tému baviť aj pred rokom. Bavíme sa na túto tému, nech mi hovorí kto chce, čo chce, že to nesúvisí s ako keby verejnou mienkou citlivo vnímaným termínom 1. 5., kedy končila predĺžená doba moratória. Boli tu názory, ktoré sa snažili troška odbornosti do tejto témy dať, a musím povedať, že ten odborný pohľad na, a tiež si myslím, že je to o ochrane. Táto debata by mala byť – o ochrane slovenského pôdneho fondu určeného na poľnohospodárske účely ‒, by mala byť v prvom rade vecná. Ja by som napriek tomu, že som sledoval spolu s kolegami z klubu, ktorí predložili alebo plánujú teda predložiť pozmeňovacie návrhy, ktoré sú už rozdané v laviciach, so snahou vylepšiť tento návrh. Myslím si, že ak by bola táto debata skôr, mali by sme 30-dňovú lehotu medzi prvým a druhým čítaním, mohli by sme sa baviť o zlepšeniach, nápadoch, ktoré prezentoval, ak som dobre počúval, poslanec Hlina. Mohli by sme sa baviť aj o zlepšení, ktoré prezentoval pán poslanec Fecko. Falošná debata o dvoch miliónoch ľudí, ktorým niekto chce znížiť ich výnos, je falošná z jedného základného predpokladu, a to je ten, že neexistuje, že sa táto skupina ľudí zoberie ako rukojemníci nejakých uletených nápadov a budeme naozaj porovnávať, že pôda je Felícia, ako som tu počúval, ktorej my chceme znížiť cenu. Nie je to striktne o tom, že pôda by mala nepatriť alebo nemala by byť dávaná do rúk cudzincom. Je to o tom, že možno vznik malých farmárov, možno celá poľnohospodárska politika by mala byť otočená k slovenskému občanovi. Mala by byť otočená na to, aby sa generoval nejaký potravinársky priemysel tu na Slovensku. To, že sa ľudia obávajú výpredaja slovenskej pôdy, je asi pochopiteľné. Načo sme tu potom v prístupových rokovaniach uzatvárali nejaké moratóriá na 7-ročné obdobie a ďalej sme ho predlžovali o ďalšie 3 roky? Myslím si, a chcem to povedať na záver môjho príspevku k tejto debate a možno pri predkladaní pozmeňujúcich návrhov pôjdem hlbšie do tém, kde by som chcel povedať viac vecne. Je jedna zásadná vec, podľa mňa tento spôsob, ako sme pred desiatimi rokmi pristúpili k tejto otázke už pri prístupových rokovaniach, možno celé ďalšie vládne garnitúry, resp. nie možno, ale určite priviedol do stavu, že po páde týchto moratórií sa bavíme v skrátenom legislatívnom konaní o spôsobe nadobúdania poľnohospodárskej pôdy týmto spôsobom. Ja oceňujem to, že koniec koncov ten návrh nejaký prišiel, ale vzbudzuje obrovské otázniky a tieto otázniky aj pri snahe, ktorú prezentuje, a garantujem to, že je to v záujme aj tých dvoch miliónov vlastníkov, aj celého poľnohospodárskeho sektoru, a tým pádom aj Slovenskej republiky, je len ukázanie dobrej vôle, že to, čo máme na stole, aj z hľadiska toho vývoja, kam sme sa dostali, by mohlo nastoliť nejaké parametre. Len je tam obrovský otáznik a ja uvidím, ako dopadne druhé čítanie a aké pozmeňujúce návrhy prídu a kam to budeme vedieť posunúť, pretože tento konkrétny návrh je u mňa v tej podobe, ako je predkladaný, a tú filozofiu, ktorú rieši, skôr na zdržanie sa, resp. aj vyjadrenie nesúhlasu. Takže z hľadiska filozofie predkladaného návrhu rozumiem, že niečo treba robiť. My sme vyzývali a chceli sme zvolávať mimoriadnu schôdzu na túto tému, aby sme možno otvorili ešte v tej dobe, čo zostala, aj parlamentnú debatu, aby tu mohli padať odborné argumenty, a tá debata mohla byť absolútne vyčerpávajúca, a aspoň ukázali občanom, že sú naozaj legislatívci, a možno aj snaha ministerstva, aby sme možno ukľudnili vášne, ktoré na jednej strane vznikajú, a na druhej strane ponúkli nejaké riešenia. Takže zatiaľ sa mne zdá, že v tej situácii, kde sme teraz, tu treba pristúpiť k tejto debate konštruktívne a zamerať sa na to, či je predmetný návrh možné upraviť do tej podoby, aby sme nevyautovali z konania obce a mestá a aj štát koniec koncov, kde budú smerovať, ako som sa bavil s kolegami z klubu, aj naše alebo pozmeňovacie návrhy kolegov, kde prosím ľudí, ktorí sú naozaj odborníci v tejto oblasti, aby uznali aspoň snahu vylepšiť niektoré parametre tejto, tohto legislatívneho zámeru. Chcem sa poďakovať za pozornosť a možno s malým upozornením, že aby sme boli do budúcna prezieraví a nenechávali si na poslednú chvíľu, keďže argumentácia je tá, že môžu hroziť vážne hospodárske škody, aby sme to nenechávali na poslednú chvíľu, pretože sa nám to môže reálne vymknúť z rúk a 40-tisícová petícia, ktorá hovorí o tom, 40-tisíc podpisov pod petíciou, ktorá hovorí o tom, že ľudia majú reálny strach, že by mohli prísť o nejakú pôdu, je obrovským mementom aj pre legislatívcov, aj pre možno aj exekutívu našej krajiny. Takže ďakujem za pozornosť a dúfam, že pozmeňovacie návrhy nájdu podporu v druhom čítaní.