Kaliňák, Robert, podpredseda vlády a minister vnútra SR (2016-06-07):
Ďakujem pekne. Vážený pán predsedajúci, vážené dámy a páni, dovoľte mi, aby som sa aj ja vyjadril k tejto schôdzi, keďže predovšetkým ide o návrh poslancov na vyslovenie nedôvery ministrovi vnútra, teda mne. Aj v priebehu dnešného dňa som naozaj rád, že sme ešte stále krajina, ktorá má rozvinuté demokratické pravidlá a že od roku 1990, teda od prvých demokratických volieb o zložení parlamentu a o zložení vlády tejto krajiny rozhodujú jej občania a nie úzka skupina samozvaných vševedkov, ako to bolo v časoch komunizmu. Aj približne pred tromi mesiacmi voliči opäť rozhodli, že vládu bude zostavovať strana s najväčšou podporou spolu so stranami, ktorým záleží na budúcnosti Slovenska predovšetkým v súčasnom turbulentnom období bezpečnostných výziev či už nekontrolovanej, nelegálnej migrácie, nárastu extrémizmu a podobne. Dôvera občanov v demokratickej spoločnosti je najdôležitejším kritériom pre politika a preto som rád, že už štvrté vyslovovanie dôvery občanmi, teda štvrté parlamentné voľby som získal druhú najväčšiu dôveru občanov a naposledy ich bol viac ako 350-tisíc. Tento výsledok naozaj prijímam s pokorou, ale aj s veľkou radosťou, že moja práca bola ocenená tými najpodstatnejšími kritikmi, a teda voličmi. Na to sa v tejto sále veľmi často zabúda. Ešte raz aj touto cestou sa im chcem poďakovať za vyslovenú dôveru. Na druhom mieste je, samozrejme, dôvera demokraticky zvolenej parlamentnej väčšiny, ktorá je základom fungovania v demokratickej spoločnosti, a to sa naozaj stalo pred 42 dňami. Naozaj ešte raz pekne ďakujeme aj kolegom z vládnej koalície, že podporili programové vyhlásenie, ktoré stanovuje úlohy, ktoré majú jednotliví ministri plniť. V prípade neplnenia týchto úloh sa, samozrejme, vystavujú k strate tejto dôvery, ale naozaj, v tomto prípade sa vyslovuje nedôvera už po 42 dňoch a musím sa priznať, že v tých 42 dňoch sa naozaj nedajú zvládnuť všetky úlohy, ktoré sú v programovom vyhlásení. Je to ale naozaj prvýkrát po 25 rokoch demokracie na Slovensku, kedy v takom krátkom období, ešte počas úvodných 100 dní, sa takáto schôdza zvoláva a dokazuje to teda, že nejde o skutočné problémy občanov, ale ide o čisté politikárčenie a ide o vytĺkanie politického kapitálu a vybavovanie si osobných účtov, čo sme tu mali práve v posledných minútach možnosť vidieť. Bohužiaľ, doba je až príliš vážna pre Slovensko, ale aj pre celú Európsku úniu, aby sme s vami túto hru hrali. Už o menej ako mesiac preberieme predsedníctvo v Európskej únii a úlohy, ktoré pred nami stoja, sú naozaj ťažké a hlavne pre budúcnosť Slovenska rozhodujúce. Pred voľbami ste hovorili, že sa s problémom migrácie vytĺka politický kapitál. Musím vám ale povedať, že situácia je omnoho zložitejšia, ako by sa nezainteresovanému mohlo zdať. Slovensko bude mať na stole ako predsedajúca krajina veľmi veľa závažných návrhov, s ktorými aj táto sála ešte pred niekoľkými mesiacmi nesúhlasila. Budeme mať na stole pevné prerozdeľovacie kvóty, budeme mať na stole pokuty za neodobratie migrantov, budeme mať na stole viacero problémov. Pôvodne sme si mysleli, že bude možné tieto veci rozložiť a tak v podstate získať čas. Ale ešte minulý týždeň na rokovaní s komisiou bolo oznámené jasne, že tento balík na rokovanie musí ísť ako celok a musíme o ňom rozhodnúť. Ak chce Slovensko do budúcna byť takou krajinou ako dnes, musíme aj my ponúknuť kompromisné riešenia aj v týchto otázkach. A na to je nevyhnutné, aby predstavitelia vlády, ale aj parlamentu mali možnosť cestovať, hľadať kompromisy, získavať podporu od ostatných štátov a naozaj hájiť záujmy Slovenska. Namiesto toho sme prítomní na schôdzi, ktorá má hlavne účel vybavovať si osobné účty pána Matoviča so mnou, pána Lipšica so mnou a všetkých ostatných so mnou. Má za účelom, samozrejme, čo najviac a v najväčšom rozmere pošpiniť súčasnú vládu, jej koaličných partnerov, dovolávať sa svedomia a podobných vecí, samozrejme za prítomnosti absolútnej amnézie na dobu, kedy fungovali ako vládna koalícia. Musím povedať, že v tejto sále sa v tejto chvíli nachádza 34 prokurátorov a sudcov, ktorí už všetko vyšetrili a o všetkom rozhodli. Ale ich povolanie nové, do ktorého sa postavili, je naozaj veľmi selektívne. Je selektívne len voči tým informáciám, ktoré sa im hodia a tým informáciám, ktoré potrebujú použiť. Poďme ale k samotnému návrhu. Samotný návrh vo svojej prvej strane, ktorá sa zaoberá mojou úlohou, je naozaj schizofrenický. V prvom odseku sa kritizuje, že som náležite nezasahoval do vyšetrovania, že som zasahoval málo. V druhom odseku sa zase hovorí, že zasahujem veľa. Z toho sa naozaj nedá vybrať. V každom prípade ale platí, že tieto dva problémy tým pádom sa negujú, a teda, ak je pravda, aspoň základné matematické pravidlo, tak potom platí, že ten návrh nemá žiadne dôvody. Poďme ale poporiadku k tým, ktorí majú právnické vzdelanie, ale aj ostatným poslanom určite nemusím predstavovať čl. 2 ods. 2 Ústavy Slovenskej republiky, ktorý hovorí jasne, že minister môže robiť len to, čo mu ukladá zákon. A trestné konanie sa riadi Trestným poriadkom a ten jasne stanovuje aj to, kto sú orgány činné v trestnom konaní. A podľa Trestného poriadku je to jedine prokurátor a vyšetrovateľ alebo policajt – poverený. A tak to vlastne naozaj platí. Áno, v Trestnom poriadku sa aj vyskytuje slovo minister vnútra a dokonca sú mu pridelené aj konkrétne úlohy, ktoré si dovolím zacitovať. Je to § 110, podľa ktorého minister vnútra má určiť útvar policajného zboru, ktorý vykoná zámenu obsahu zásielok. Podľa § 485 ods. 1 určiť útvar policajného zboru, ktorý prevezme osobu vydávanú z cudziny. Tak isto § 485 ods. 3 určiť útvar policajného zboru, ktorý vykoná prevoz osoby územím Slovenskej republiky, § 485 ods. 4 určiť útvar policajného zboru, ktorý vykoná tiež odovzdanie a vrátenie vecí. A na záver § 550, ktorý hovorí, že minister vnútra určí útvar na prevzatie a vrátenie veci odovzdanej z cudziny na žiadosť slovenských orgánov a ak nie je vec možné alebo vhodné zaslať poštou, ako aj prevoz vecí územím Slovenskej republiky na žiadosť cudzích orgánov. Toľko kompetencie ministra vnútra v rámci Trestného poriadku. Je teda jasné aj zo zákona, ale aj zo všetkých príbehov, že jednoducho minister nemôže a nezasahuje do vyšetrovania, jednoducho na to nemá žiadne oprávnenia. Jediný, kto dozoruje trestnému konaniu, je prokurátor a ten, kto spolupracuje s prokurátorom na vyšetrení, je vyšetrovateľ. A tí sú podľa našich pravidiel a našich zákonov nezávislí. A sú to naozaj jediné dve osoby v tomto štáte podľa našej ústavy, ktorí môžu vyšetrovať. Sú to jediní dvaja. Ak teda sme hovorili o kompetenciách, potom sa pozrime na chvíľku na kompetencie prokurátorov – vyžadovať od policajtov spisy, dávať im záväzné pokyny, zúčastňovať sa na pokynoch, určovať, akým smerom majú viesť vyšetrovanie a mnoho ďalších oprávnení. Nepripomína vám to niečo aj z dnešnej schôdze, že vlastne všetci páni poslanci sa postavili do polohy prokurátorov? A z môjho pohľadu aj do polohy sudcov, pretože už vyniesli rozsudok a všetkých odsúdili. Už na začiatku som naznačil, že táto schôdza má svoj jasný účel a posledné vystúpenie poslanca Matoviča to iba potvrdilo. Potvrdili to aj predchádzajúce vystúpenia, a teda vlastne určité znásilnenie vyjadrení, ktoré som povedal. A tie vyjadrenia boli jasné a ja ich tu veľmi rád zopakujem. Na otázku novinára, ktorú zásadne neuverejňujete, čo hovoríte na obvinenia na vašu osobu v súvislosti s kauzami DPH, som jasne povedal, že sú vymyslené. Lebo vymyslené sú. A doteraz zo všetkých vystúpení som ani žiadny nie dôkaz, ale ani indíciu nepočul o tom, akým spôsobom som mal zasahovať, akým spôsobom som mal ovplyvňovať, alebo akým spôsobom som mal niečo nevyšetriť alebo brániť šetreniu. Dokonca tu boli aj citovaní vyšetrovatelia. Nepamätám si, kto to povedal, ale ja som čítal ten článok, ten rozhovor, kde povedal jasne, dnes už, tuším, pán asistent pani podpredsedníčky Nicholsonovej, že nikto naňho žiadny tlak nevykonával. Je to v tom rozhovore s novinármi, že žiadny nátlak zo strany nadriadených, ako má viesť vyšetrovanie alebo podobne, nebol, no lebo nemohol byť, pretože je nezávislý. A to povedal ten vyšetrovateľ. Neviem, odkiaľ zobrali tú vetu, ktorú tu citovali, ale je zjavné, že viaceré veci, ktoré tu dnes odzneli, sú nielen prekrútené, ale dokonca naozaj úplne vymyslené. A taký prípad, ktorý už aj mal svoju obranu, je podobný prípad aj pána Lipšica, ktorý tu dnes hovoril. Pán Lipšic, áno, máte pravdu. Ten úradný záznam, ktorý ste tu predniesli, som sa pýtal, aby som sa naňho pozrel hlavne z dôvodu, či má svoje základné náležitosti, ktoré má mať a teda či je podpísaný, či je opečiatkovaný a či je to normálny úradný záznam. A naozaj, dostal som ešte jeden úradný záznam, ktorý tentokrát pochádza naozaj zo spisu. Medzi týmito dvomi úradnými záznamami je jeden základný rozdiel. Do prvej strany dokonca, kde sa vyjadruje pán Bašternák, že aby robili, čo treba, je totožný. Potom však zrazu pribudol celý odsek, ktorý už hovorí o nátlaku, o telefonátoch, menuje ľudí. To všetko sa v druhom úradnom zázname nenachádza. Tento úradný záznam, ktorý mám ale v rukách, ktorý tieto časti nemá, je však aj oboma policajtmi podpísaný, aj opečiatkovaný a je súčasťou normálneho spisu. Je to určitým spôsobom dôkaz toho, že sa neštítite ničoho. Ani práce s materiálmi, ktoré sú pozmeňované, ani práce s materiálom, ktoré sú falzifikované a keďže ste už počuli, keďže som to už poslancom hovoril, že ten dokument má nejaký problém, tak už ste sa stihli sám seba obrániť a vymyslieť si k tomu adekvátny príbeh. Ale toto je skutočne jeden z krásnych dôkazov, ako naša opozícia funguje. Nikdy si žiadne informácie nepreverí, nikdy sa na žiadne informácie nepýta, vždy vie všetko najlepšie a je 100-percentne presvedčená, že to, čo oni hovoria, je tá jediná pravda, ktorú majú. Nikdy som nespochybnil existenciu káuz. Nakoniec obidve sa vyšetrujú. Jedna dokonca deväť rokov alebo osem. Toto sú všetko prípady, ktoré sa šetria. Vznikli pochybnosti ešte pred vznikom vlády, ja neviem, tuším, 16. marca dal špeciálny prokurátor pokyn na to, aby sa vo veci začalo šetriť, začalo sa trestné stíhanie, rozšírilo sa stíhanie na celý rok. Ale je to presne ten špeciálny prokurátor, sú to presne vyšetrovatelia policajného zboru, ktorí sú tí jediní, ktorí môžu v tomto prípade na Slovensku vyšetrovať. Nie som to ja, ani nie ste to ani vy. Ale tu sa nič iné nerobí posledné dve hodiny okrem úplných klamstiev a nezmyslov, ku ktorým sa postupne, samozrejme, dostaneme. Ale sa jasne vyšetruje a vznáša sa jasná vina. Sú podozrenia? Tak to treba vyšetriť. A už som viackrát aj v tejto sále povedal, že všetky veci, do ktorých sa politici namočili v rámci vyšetrovania, dopadli vo vyšetrovaní veľmi zle. Práve preto, že rozprávali veci, ktoré nemali. Či už je to otázka, či už je to otázka vyšetrovania kauzy Daniela Tupého, či je to otázka vyšetrovania vraždy Ernesta Valka. To sú všetko veci neobjasnené práve preto, že politici začali zasahovať do týchto, do týchto káuz. To je celý problém. A práve preto si dlho dávam pozor poučený aj jednou skutočnosťou, ku ktorej sa ešte dostaneme, áno, a volá sa Hedviga Malinová, že zásadne osem rokov k žiadnym vyšetrovacím kauzám nevystupujem. Uvádzajú ich vždy príslušní vyšetrovatelia, uvádzajú ich vždy príslušní, keď už odchádzate, pán Lipšic, a idete si to preveriť, idete si to preveriť, poprosím vás, zistite si, aká bola naozaj skutočnosť oproti tomu, (reakcia z pléna) jasné, aká bola naozaj skutočnosť, ako ste hovorili. (Reakcia z pléna.) Pretože toto nebola pravda, ako mnoho ďalších vecí nakoniec. Faktom zostáva, že práve preto si dávam extrémny pozor na to a mnohokrát sú aj novinári prekvapení, že nemám informáciu o niektorých kauzách. Nemám, nechcem mať, pretože to nie je moja úloha. Sú bývalí ministri, sú bývalí, aj boli, ktorí mali prehľad o všetkom. O všetkých zločincoch, o všetkých podozrivých, každé jedno meno ovládali, do každého spisu by vedeli citovať. Len to je práve ten problém, prečo na Slovensku riešime, že máme všetkých odsúdených. Už nám nestačí povedať pravdu taká, aká je a popísať skutočnosti, ako je v prípade týchto dépehačiek. Taký je fakt, taký je stav. Nech sa páči, vyšetrite to. A určite budem prvý, ktorý bude nabádať, že nech sa páči, až budete vyšetrovať, budete v nejakých skutočnostiach, prosím, informujte verejnosť, keďže sú niektoré kauzy mediálne, je dôležité, aby na záver vznikli informácie o vyšetrovaní bez ohľadu na to, ako vyšetrovanie dopadne. To je osobitný prípad kauzy Gorila. Mám eminentný záujem na tom, aby všetky výsledky vyšetrovania boli nakoniec zverejnené, či už bude záver taký alebo onaký. Je dôležité, aby sme o nich mohli hovoriť práve preto, lebo sú súčasťou našej politiky. Ale v prípade Gorily, je zase ten prípad. Dneska tu viackrát bolo zaznené: som zodpovedný za to, že sa Gorila nevyšetrila. Ale ja ju nevyšetrujem. A od prvého stretnutia s tímom Gorila na začiatku môjho funkčného obdobia v roku 2012, kedy som povedal: „budete mať všetko, čo potrebujete na to, aby ste mohli fungovať“, dostávali adekvátne finančné hodnotenia, všetky ostatné veci, som sa s tímom úmyselne nestretol, lebo nechcem žiadne informácie z tohto spisu mať. A tak to platí vo všetkých prípadoch. A to platí aj o tomto prípade, že v žiadnych z tých vecí, ktoré ste tu dnes povedali, ste neuviedli ani indíciu – a ani nemôžete uviesť, lebo neexistuje -, že by som s niekým hovoril, že by som na niekoho vplýval, že by som akýmkoľvek spôsobom zasahoval. A nehnevajte sa, je demokratické právo, aby voči vymysleným obvineniam voči mojej osobe som mal právo povedať, že sú vymyslené. Či mám byť ticho? Či je potrebné ma umlčať? Lebo to je druhý hlavný dôvod tejto schôdze v skutočnosti – je veľký problém a veľký strach poslanca Matoviča. Odkedy toto všetko začalo? Odkedy tieto veci proste začali? Od momentu, kedy sám nezvládol vlastnú kauzu. Kedy sám dal trestné oznámenie v súvislosti s odpočúvaním Rada Procházku a kedy vlastne prišli na stôl tie témy, ktoré sa tam riešili, či dával alebo nedával po 50 % také zľavy alebo nezľavy s DPH, bez DPH. A jednoduchú vec urobila polícia a vyžiadala si účtovníctvo. A pán Matovič päť mesiacov ho nebol schopný polícii odovzdať napriek tomu niekoľkým výzvam. A dneska tu hovorí, že on predsa všetko účtovníctvo odovzdal. Veď ale dva roky tam predsa nie sú. Tie rozhodujúce. Tie, na základe ktorých je vlastne podozrivý z toho, že urobil daňový únik. Nie jeho kamarát, nie blízky, nie tretia osoba, koho nikdy nevidel, ale on sám je z toho podozrivý. A práve toto je ten hlavný problém. A prečo je vlastne pán Matovič a pán Lipšic v konflikte záujmov? Pretože pán Lipšic je jeho právny zástupca. Ako taký obhajuje svojho klienta a snaží sa urobiť všetko pre to, aby zastrašili policajtov, čo s nimi oni urobia, keď budú takto robiť, znehodnotili dôveryhodnosť ministerstva vnútra, samozrejme na čele s jej ministrom. Všetko len preto, aby mohli vyzerať ako politickí martýri a v podstate obete tohto politického režimu, ktorý tu bol nastolený, ako tí, ktorí sa chcú poistiť úbohému poslancovi, ktorý všetko dobre urobil a odviedol bohviekoľko daní. Asi odviedol. Ale podľa všetkého, čo sa stalo, asi mal odviesť viac. To je jednoduché. To znamená, pán Matovič, však ja som vám to povedal už viackrát a doteraz ste to neurobili, vy kľudne môžete požiadať o odtajnenie svojho daňového tajomstva, aby sa verejnosť dozvedela, kde je problém, aby sa všetci dozvedeli, kde je problém. (Reakcie z pléna.) Myslím si, že to je jedna z tých vecí, ktorá je dôkazom, že tie informácie sú ešte inakšie. A vy viete presne, možno aké. Ja neviem. Ale máte možnosť to všetkým ukázať, kde v skutočnosti bol problém. Ale to ste doteraz neurobili a tým pádom si myslím, že je to jasné, pretože ak hovoríte, že ste ukázali všetko účtovníctvo, no viete, že ste za tie dva inkriminované roky účtovníctvo neukázali, že ste ho zničili. To, o čom tu častokrát hovoríte, kto-kde-čo prevádza. To presne ste spravili, zničili účtovníctvo, previedli firmu na bieleho koňa. Toto všetko ste spravili. Čiže z toho uhla pohľadu presne to slovenské porekadlo platí, a to ešte neskončilo. Pán Matovič bude, samozrejme, kričať viacej. Aj pán Lipšic bude kričať viacej. Ja sa ale čudujem naozaj a tuto to už hraničí trošku s veľkým problémom, ale nechcem byť veľmi osobný, pán Lipšic, ale ja určite rolu žiadnych právnych zástupcov neprijímam. Ja si uvedomujem, že som pätnásť rokov v politike a že som mimo práva už trošku dlhšie. Ale ja neviem, kde beriete v sebe tú ľudskú zodpovednosť preberať zastupovania ľudí a na druhej strane zároveň nebyť schopný ani vyhrať takú jednoduchú kauzu, ako je neplatnosť výpovede z pracovného pomeru pána Žarnaya. (Reakcia navrhovateľa: To som ho nezastupoval ja .) Čiže, však teraz ste boli spolu v televízii. (Reakcia navrhovateľa: Ale som ho nezastupoval ja .) Proste ja by som si nikdy, (reakcia navrhovateľa) tak ja som to z televízie pochopil, že to tak je. (Reakcia z pléna.) Tak, pán Žarnay, nezastupuje vás pán Lipšic? (Reakcie z pléna: Nie. V pracovno-právnej veci nie. V ochrane osobnosti... ) V ochrane osobnosti. To si ja rád kľudne pomýlim a tento drobný omyl si kľudne, kľudne priznám. (Prerušenie vystúpenia predsedajúcou.)