P. Gabura, poslanec: (2008-01-29):
Povojnová európska integrácia je  projektom, ktorý nemá v dejinách Európy žiadnu konkurenciu. Európa nebola ešte nikdy taká stabilná ako dnes. Stabilita sa stáva realitou už niekoľko desaťročí. Európske štáty postupne od západu na východ zabúdajú na historické krivdy a nachádzajú cestu k mierovému spolunažívaniu a prehlbujú spoluprácu vo všetkých mysliteľských oblastiach. Tento projekt sa, napokon, vyvinul do toho, čo dnes poznáme pod názvom Európska únia a jeho rámec definuje zmluva, ktorou sa mení a dopĺňa Zmluva o Európskej únii a Zmluva o založení Európskeho spoločenstva, diskutovaná práve na tejto schôdzi Národnej rady. Ak chce Európa v najbližších desaťročiach zohrávať v globálnych politických vzťahoch úlohu veľmocí, musí hľadať formy efektívnej integrácie. Popri vzmáhajúcich sa ekonomikách Číny či Indie, alebo vedľa veľmocí, ako sú Spojené štáty americké a Ruská federácia, nemajú menšie ani väčšie európske štáty šancu presadiť sa ako vplyvní svetoví hráči. Európa preto jednoznačne potrebuje rozumnú integráciu, aby dokázala sformovať zhruba polmiliardovú ekonomicko-politickú entitu a urobiť z nej významného partnera globálnej politickej a ekonomickej scény. Čím viac sa Európania identifikujú s Úniou a jej inštitúciami, tým viac bude Európska únia schopná hrať úlohu významného hráča v svetovej geopolitike. Európska únia však môže zachovať starý kontinent na ekonomickej, politickej a kultúrnej mape sveta iba vtedy, ak ostane verná svojim tradíciám a koreňom. Žiaľ, mnohí európski lídri sa od tohto dedičstva odťahujú a prejavilo sa to aj v texte Lisabonskej zmluvy. Vlastne už v texte odmietnutej ústavnej zmluvy pre Európu boli vynechané zmienky o kresťanskej identite Európy a rovnako je to aj v prípade dokumentu, o ktorom dnes rokujeme. Považujem za veľkú chybu, že v takomto dokumente, akým je Lisabonská zmluva, sa nenašlo miesto pre zmienku o tom, že Európska únia nadväzuje na svoje kresťanské korene. Viem, že odporcovia akceptácie kresťanskej identity Európy argumentujú sekularizmom a slobodou vyznania či slobodou byť bez vyznania. Nie som si však istý, či oni chápu, že kresťanská identita je pre mnohých Európanov  rovnako dôležitá, ako i spätosť s tradíciami európskeho racionalizmu a osvietenstva. Ak má ostať Európa silná duchovne i kultúrne, musí stáť pevne na oboch nohách. Opierať sa o oba svoje kultúrne a duchovné piliere. Sú nimi tak kresťanská tradícia, ako je aj odkaz osvietenstva a racionalizmu. Možno nás niekedy prekvapuje narastajúca suverenita a asertívnosť Ruska. Keď sa však lepšie prizrieme tomu, čo sa v Ruskej federácii deje, vidíme, že zástupy Rusov po desaťročia komunistickej totality opäť objavujú svoju pravoslávnu identitu. Ich sebavedomie pramení nielen zo vzmáhajúcej sa ruskej ekonomiky, ale aj z vedomia sily novoobjavenej duchovnej identity. Rovnako by som mohol poukázať na to, ako sú verní svojej identite Američania, ktorí na súdoch prisahajú na Bibliu alebo na bankovkách aj naďalej majú nápis Veríme v Boha. Nuž a keď sa zamyslíme nad narastajúcou suverenitou islamského sveta, prídeme na to, že okrem dlhotrvajúcej populačnej explózie čerpá tento trend, inšpiráciu v posilňovaní islamskej identity nielen v ortodoxných moslimských krajinách, ale aj v štátoch, ktorým bola desaťročia vnucovaná iná, im cudzia ideológia. Ako vieme, európsky parlament hľadá dlhší čas a zrejme veľmi úporne spôsob, ako ústavu bez Boha presadiť, a pritom neustúpiť zo svojho zámeru a priniesť na svet sekulárnu ústavu. Nepomohli ani intervencie európskych biskupských konferencií, ani samotného nebohého pápeža Jána Pavla II, a tak máme namiesto euroústavy  európsku zmluvu. A text o kresťanských koreňoch Európy nie je zakotvený v preambule zmluvy. Je tam len akási slabá náplasť v pojme náboženské dedičstvo. Namiesto vysvetlenia sa promptne dostala na svetlo sveta informácia z Rezolúcie Rady Európy č. 1580/2007, v ktorej sa píše: „Pokiaľ nebudeme ostražití, budú hodnoty, ktoré sú samotným základom Rady Európy pod priamou hrozbou od kreacionistických fundamentalistov.“ Týmito sa bruselskí demokrati jasne preukázali, že to s bojom proti kresťanstvu myslia vážne. Kreacionizmus je v ich slovníku viera v stvorenie ľudstva Bohom. Takže tu máme nový boj, boj proti tmárom a inkvizítorom, ako budú aj naďalej predstavovať katolícku cirkev. Bol čas od neschválenia euroústavy do schválenia Európskej zmluvy, ako by išlo o niečo iné náhodný? Určite nie. Stačí sa pozrieť na ďalšie vety Rezolúcie rady Európy č. 1580/2007. „Vyučovanie týkajúce sa fenoménov evolúcie, rozumej darvinizmus, ako základnej vedeckej teórie je preto životne dôležité pre budúcnosť našich spoločností a našich demokracií.“ Koniec citátu. Pýtam sa, ako budú pred katolíkmi ostražití? Nepôjde o ďalšiu ignoranciu boja voči triednemu nepriateľovi? Vážené kolegyne, vážení kolegovia, viem, že je potrebné hlasovať za prijatie Lisabonskej zmluvy a veľmi rád by som ju z pragmatických dôvodov podporil, preto som považoval za potrebné vysloviť k nej svoje výhrady. Ale zmluva bez kresťanských koreňov, bez Boha nie je pre mňa akceptovateľná. Som totiž hlboko presvedčený, že Európska únia je nielen politickým a ekonomickým spoločenstvom, ale je v prvom rade duchovnou obcou zrodenou v kresťanskej kolíske. Ak má Európa aj v najbližších  desaťročiach, či dokonca storočiach ostať Európou, musí sa neustále k tejto kolíske vracať, rozvíjať a brániť kresťanské dedičstvo. Preto si dovoľujem apelovať na súčasnú a všetky budúce vlády, aby mali tento fakt pri každom rozhodovaní o prehlbovaní či rozširovaní európskej integrácie na zreteli. Ďakujem vám za pozornosť.