Fico, Robert, predseda vlády SR (2015-07-02):
Ďakujem pekne za otázku, vážená pani poslankyňa. Dámy a páni, problém migrantov sa bezprostredne dotýka štátov Európskej únie, ktoré hľadajú riešenia a politický postoj k tejto mimoriadne vážnej situácii. Myslím si, a to aj vďaka vám a chcem za to poďakovať všetkým poslancom Národnej rady, že Slovenská republika do tohto procesu vstupuje veľmi aktívne a predovšetkým principiálne. Ponúkli sme Európskej únii vyvážený prístup založený na pripravenosti pomáhať pri riešení humanitárnej krízy, ale v súčasnom rešpektovaní pohľadov a možností členských štátov. Na jednej strane teda chceme ukázať, že sme krajina solidárna, ktorá v rámci možností, ktoré máme, ekonomických, finančných, je pripravená pomáhať, ale na druhej strane aj krajina, ktorá odmieta, aby nejaký úradník, hovorím to v dobrom, v pozitívnom, v Bruseli napísal číslo 700, 800 alebo 900 ľudí, o ktorých dohromady nič nevieme, a týchto by sme museli prijať na území Slovenskej republiky. Veľmi citlivou témou pre Slovenskú republiku je teda nútené prijímanie migrantov na naše územie na základe tlaku európskych inštitúcií, čo sme museli zásadne odmietnuť aj vďaka principiálnemu postoju pléna Národnej rady Slovenskej republiky. S potešením konštatujem, že pokiaľ ide o dôležité medzinárodné súvislosti, vieme dosiahnuť zhodu naprieč politickým spektrom, za čo znovu patrí úprimné poďakovanie vám všetkým, ktorí tu sedíte, a samozrejme dúfam, že podobných situácií, kedy sa budeme musieť zhodnúť, bude čím ďalej tým viac a ukáže to aj jednotu slovenského politického spektra na najvýznamnejšie spoločenské, medzinárodné či ekonomické témy. Po mimoriadnom zasadnutí Európskej rady v apríli bolo prijaté vyhlásenie, ktoré stanovilo prioritné kroky Únie v boji proti nelegálnej migrácii z dlhodobého hľadiska. Vyhlásenie hovorilo o zvážení možnosti núdzových premiestnení z najviac postihnutých štátov na dobrovoľnom základe, teda o zriadení prvého dobrovoľného pilotného presídľovacieho programu. Ale návrhy, ktoré po zasadnutí Európskej rady predložila Európska komisia s cieľom zaviesť povinný systém prerozdeľovania utečencov, boli nad rámec vyhlásenia Európskej rady. Návrhy právnych predpisov vypracované Európskou komisiou v súlade s jej právom legislatívnej iniciatívy by však mali rešpektovať závery Európskej rady. Potom nám jednoducho nefunguje nejaký systém váh, bŕzd v rámci európskych inštitúcií, pretože je to predovšetkým Európska rada, ktorá je zložená z premiérov, z hláv štátov, ktorá prijíma najcitlivejšie politické rozhodnutia, a hoci rešpektujeme, opakujem, rešpektujeme legislatívnu iniciatívu Európskej komisie, myslíme si, že by mal byť súlad medzi týmito politickými rozhodnutiami a následnými krokmi Európskej komisie. Aká bola naša reakcia na tento stav, kedy Komisia išla inou cestou, ako odporúčala Európska rada? Komisia hovorila nútené kvóty, Európska rada hovorila dobrovoľný prístup. Slovenské predsedníctvo V4 rozbehlo koordinačné rozhovory s predsedami vlád Českej republiky, Maďarska a Poľska. Cieľom bolo prijať spoločnú deklaráciu krajín V4, na základe ktorej sa dohodneme na spoločnom postupe pred zasadnutím Európskej rady, budeme hľadať riešenie prijateľné pre Európsku úniu a reálne pre krajiny V4 zároveň, vrátane spoločného odmietnutia povinných kvót. Bol to veľmi dôležitý krok, keďže v prípade záverov Európskej rady sa vyžaduje jednomyseľnosť. Tam nie je možné, aby sa hlasovalo kvalifikovanou väčšinou. Pokiaľ jedna krajina, dve krajiny nesúhlasia a nie je dosiahnutá jednomyseľnosť, Európska rada nemôže prijať žiadne politické závery. Zo spoločného vyhlásenia V4 k migrácii chcem zdôrazniť najmä zhodu v názore, že opatrenia týkajúce sa premiestnenia a presídlenia by mali byť prijaté na základe dobrovoľnosti v súlade s vyhlásením hláv štátov a predsedov vlád, ktoré bolo prijaté 23. apríla 2015, pričom sa mali rešpektovať špecifiká a kapacity jednotlivých členských štátov. Akýkoľvek odkaz v zmysle povinných kvót je neprijateľný. Toto bolo stanovisko V4. Spoločne sme deklarovali vyvíjať snahu pri hľadaní systémových a geografických komplexných riešení. Za dôležitú považujeme zodpovednosť členských štátov prvej línie za dôsledné a jasné rozlišovanie medzi osobami, ktoré vyžadujú medzinárodnú ochranu, a ekonomickými migrantami. Asi ťažko môžeme hovoriť, že každý potrebuje medzinárodnú ochranu, keď 90 % migrantov sú mladí muži, ktorí preukázateľne majú záujem hľadať prácu v rámci Európskej únie. Ale sú tam aj rodiny, sú tam aj ľudia, ktorí potrebujú pomoc, potrebujú ochranu, a práve na týchto sa musíme absolútne sústrediť. Dokonca v tomto spoločnom stanovisku V4 sme veľmi tvrdo konštatovali, že očakávame od prvolíniových krajín, ako je Grécko a Taliansko, že budú dôsledne chrániť schengenské hranice. Chápem, že majú tie hranice podstatne väčšie, ale Taliansko je podstatne bohatšia krajina a čerpá aj obrovské výhody z toho, že má more. My tiež máme 98 km schengenskej hranice na Ukrajine a robíme všetko pre to, aby táto hranica bola bezpečná a garantovali sme bezpečnosť vnútri schengenského priestoru. Na vnútropolitickej scéne bolo kľúčovým zaradenie na rokovanie pléna parlamentu problematiky riešenia migračných výziev, ktorým teda čelí Európska únia, a jeho základom bol vyvážený návrh vyhlásenia. V ňom poslanci deklarovali pripravenosť Slovenskej republiky pomáhať pri riešení humanitárnej krízy, súčasne vyzvali inštitúcie Európskej únie na komplexné, systémové a najmä dlhodobé, udržateľné riešenie vzniknutej situácie v oblasti Stredozemného mora s dôrazom na elimináciu príčin migračných tokov v spolupráci s krajinami pôvodu a tranzitu, vrátane odstraňovania chudoby, boja proti prevádzačstvu, či obchodovania s ľuďmi. Zároveň ste navrhli a schválili odmietnuť zavedenie povinných kvót ako nesystémového riešenia v súvislosti s presídľovaním alebo premiestňovaním migrantov, ako aj akékoľvek spochybnenie základného piliera schengenského systému, ktorým je princíp voľného pohybu osôb. My sme sa naozaj báli a sme aj o tom hovorili veľmi otvorene na Európskej rade, prosím, možno to bude znieť cynicky, čo teraz poviem, ale tú otázku postavím aj tu v pléne Národnej rady: Povedzte mi, čo má Slovensko spoločné s tým, čo sa udialo v Líbyi alebo Iraku alebo Sýrii? Absolútne nič. My sme bombardovali Líbyu? My sme likvidovali režim v Iraku? My sme destabilizovali situáciu v Sýrii? Nemáme s tým absolútne nič spoločné. Využívalo Slovensko niekedy tieto štáty v minulosti ako kolónie? Mali sme k týmto územiam niekedy nejaký vzťah? Nikdy sme nič s týmito krajinami nemali a nenesieme ani žiadnu zodpovednosť za to, v akom stave sa nachádza Líbya, Sýria alebo Irak. Z toho dôvodu nemôžme akceptovať, aby nás niekto nútil, že teraz zoberte rovnakú mieru zodpovednosti za situáciu a postarajte sa o ľudí. Áno, my vieme si predstaviť, že niektorí ľudia potrebujú pomoc, a my týmto ľuďom aj reálne pomôžeme. Ale nemôže sa stať, že nás niekto bude do týchto kvót tlačiť. Okrem toho, ako by vyzerali tie povinné kvóty? Došlo by sem 800 alebo 900 ľudí. Dali by sme ich do nejakého tábora? Asi by boli v nejakom tábore. Ako by sme zabezpečili, že títo ľudia nebudú utekať z tých táborov a prekračovať hranice do Českej republiky, ďalej do Nemecka? Čo dáme znovu hraničné ploty medzi Českú republiku a Slovenskú republiku? Zlikvidujeme výhody, ktoré boli spojené so Schengenom? Všetky tieto témy sme veľmi otvorene na zasadnutí Európskej rady otvárali, hoci to nebola príjemná diskusia, ale verím, že aj tieto argumenty zavážili. Dámy a páni, na Európsku radu som teda išiel nielen s podporou vás – Národnej rady, so silným mandátom, ale aj v zhode s krajinami V4. Pred zasadnutím Európskej rady slovenské predsedníctvo, ktoré práve vtedy končilo, pretože naše predsedníctvo trvalo do 30. júna 2015, sme iniciovali stretnutie premiérov s predsedom Európskej rady Donaldom Tuskom, kde sme prezentovali našu spoločnú pozíciu, pričom sme neustále zvýrazňovali prvok dobrovoľnosti. A pred štvrtkovým stretnutím sme členským krajinám Európskej únie distribuovali deklaráciu krajín V4 k otázkam migrácie, ktorá zreteľne komunikovala náš principiálny postoj. Jednoducho nebolo kam ustúpiť. Ja som mal v rukách mandát Národnej rady, bola spoločná deklarácia krajín V4, nebolo kde ustúpiť na rokovaní Európskej rady. Na samotnom zasadnutí rady 25. – 26. júna Slovensko spolu s ďalším krajinami V4 deklarovalo svoj odmietavý postoj voči zavedeniu povinných kvót na prijímanie migrantov. Tým, že Slovensko bolo v tom čase predsedajúca krajina, predsedajúci štát V4, táto zodpovednosť bola predovšetkým na predsedovi vlády Slovenskej republiky, aby formuloval v mene krajín V4 spoločné postoje. Spoločne sme vystupovali proti samotnému návrhu Európskej komisie, ktorá navrhovala povinné kvóty pre jednotlivé členské štáty, čo bolo, ako som už uviedol, v príkrom rozpore s vyhlásením prijatým európskymi lídrami na aprílovom zasadnutí Európskej rady venovanom migrácii. Na základe nesmierne ťažkých rokovaní, ja neklebetím, ani nebudem klebetiť, ale poviem výraz mimoriadne nepríjemných rokovaní, takýto ťažký a nepríjemný summit som za 8-ročné pôsobenie v Európskej rade ešte nikdy nezažil, na základe nesmierne ťažkých rokovaní postoj Slovenskej republiky prispel k záverom Európskej rady, podľa ktorých Európa potrebuje vyvážený a geograficky komplexný prístup k migrácií založený na solidarite a zodpovednosti. V práci na európskej migračnej agende Európska komisia musí pokračovať komplexne a systémovo. Summit lídrov Únie rozhodol aj o potrebe posilnenia riadenia vonkajších hraníc Únie. Vážené dámy a páni, ako som už uviedol, rokovanie Európskej rady bolo mimoriadne ťažké. Považujem však výsledky tohto summitu za naše víťazstvo. Je to jednoducho veľký výsledok nášho diplomatického snaženia, ktoré bolo podporené aj Národnou radou. (Potlesk.) Zároveň by som chcel informovať, že rokovania o riešení migračnej krízy sú aj po summite mimoriadne zložité. Luxemburské predsedníctvo využíva priestor na riešenie nahromadených problémov. A vyslovím celkom otvorene, znovu pociťujeme určitú formu tlaku na nás. Existuje snaha, aby členské štáty, v úvodzovkách, dobrovoľne súhlasili s prijatím takého počtu migrantov, ako pôvodne stanovovali kvóty. Ale veď to nemá logiku! Tak ak odmietneme povinné kvóty, tak potom predsa dobrovoľne nemôžeme povedať, že zoberieme taký istý počet, ako nám bol určený pri povinných kvótach. Myslím si, že musíme veci pomenovávať veľmi jasne, o akých ľudí ide. Prečo utekajú z Líbye? Aká tam je situácia? Najmä sa treba sústrediť na územia, odkadiaľ títo ľudia odchádzajú. Aj preto som hovoril, že ponúkame príspevok v podobe vytvárania bezpečných zón v Líbyi a v ďalších krajinách severnej Afriky. Toto je cesta. Hľadať legitímneho partnera v Líbyi, pretože inak je to akási náplasť. Ak si niekto myslí, že rozmiestnením 40- alebo 60-tisíc migrantov v Európe niečo vyriešime, nevyriešime nič, pokiaľ sa nebudeme venovať podstate samotného problému. Dámy a páni, Slovenská republika si je plne vedomá potreby solidarity, vnímame ľudský rozmer, ľudskú tragédiu, ktorá sa odohráva na hraniciach Európy, a nie sme ľahostajní voči tomu. My budeme ľahostajní voči byrokratom, ale nemôžme byť ľahostajní voči týmto ľuďom. A myslím si, že na dobrovoľnom princípe, a už teraz sa črtá veľmi zaujímavá spolupráca so slovenskou charitou, sme pripravení urobiť podstatne viacej pre týchto ľudí. A trvalejšie a dlhodobejšie, nielen tak, že tu niekoho zoberieme, zatvoríme do tábora na dva alebo tri mesiace, potom nebudeme vedieť, čo máme s nimi robiť, že sme pripravení urobiť podstatne viacej, ako keby sme akceptovali povinnú kvótu a zobrali na územie Slovenska 700 alebo 800 ľudí. Nezatvárame oči pred kritickou situáciou, a preto pre nás diktát nie je riešenie, hoci teraz opäť cítime tlak na Slovenskú republiku. V zmysle záverov ostatnej Európskej rady je Slovenská republika pripravená do konca júla poskytnúť návrh dobrovoľného príspevku pri riešení aktuálnej migračnej vlny do Európy, ktorý bude odrážať naše reálne možnosti, ako aj prijímacie kapacity. Ale nezaspali sme po summite. Už sme sedeli, je tu minister zahraničných vecí, bol minister vnútra, včera sme už o tom prvýkrát hovorili, rokujeme s príslušnými cirkvami. Ja verím, že v rozumnom čase predložíme návrh, ktorý bude významným solidárnym príspevkom Slovenskej republiky k riešeniu migračnej krízy. Dámy a páni, čo sa týka migrantov, naša pomoc bude teda vychádzať z princípu dobrovoľnosti, z. ekonomických možností našej krajiny. Chceme a budeme pomáhať týmto ľuďom, ale plne si uvedomujeme aj povinnosť chrániť záujmy Európskej únie, jej členských štátov a občanov. A ja ako predseda vlády si najmä uvedomujem povinnosť chrániť občanov Slovenskej republiky. Ďakujem pekne. (Potlesk.)