I. Mikloš, poslanec: (2008-09-16):
V prvej polovici 90. rokov bola zlá úroda zemiakov. Neviem presne, či to bolo v roku 1993 alebo 1995. Hrozilo, že zemiaky budú stáť veľa, pretože, keď je nízka ponuka, vysoký dopyt, tak logicky cena na trhu rastie, tak Mečiarova vláda vyhlásila reguláciu cien zemiakov. Výsledkom bolo, že zemiaky zmizli. Zemiaky jednoducho neboli. Neboli asi tri alebo štyri mesiace, kým táto nezmyselná regulácia platila. Jednoducho tí, ktorí ich mali, ich za nižšiu cenu, ako bola ekonomická cena, nepredávali, alebo ich predali do zahraničia, tam, kde tieto ceny regulované neboli, alebo si našli spôsob, ako ich predávať za skutočnú cenu. Veľmi tvorivý spôsob bol ten, keď sa predávalo 10 dag gaštanov za extrémne vysokú cenu a k tomu sa dával zadarmo kilogram zemiakov. Prišla cenová kontrola a predajcovia povedali: „Neprekračujeme, cena gaštanov nie je regulovaná a my k tomu dávame tie zemiaky zadarmo.“ Len na ilustráciu absurdnosti situácie, ktorú navodíte aj týmto zákonom. Alebo možno aj nenavodíte. Závisí to od toho, ako budú reagovať podnikateľské subjekty, ako bude reagovať trh. Keď hovoria, a dovoľte mi začať tým, začať reakciou na dve faktické poznámky, ktoré boli na vystúpenie môjho kolegu poslanca Štefanca, pretože tie to, myslím, vysvetľujú, tie odpovede, ktoré sa pokúsim na ne dať. Po prvé. Pán poslanec Urbáni povedal, že aj prezident Bush po hurikáne povedal, že bude prípadne regulovať. No, ak tým chcete povedať, že vaša vláda je pre Slovensko ako hurikán, alebo že zavedenie eura je pre Slovensko ako hurikán, tak potom to prirovnanie bolo výstižné. Ale mohli by sme sa vážnejšie zhodnúť, že áno, pri mimoriadnych situáciách, prírodných katastrofách veľkého rozsahu môžu nastať situácie, kedy môže byť dočasne nevyhnutné aj ceny regulovať. A pán poslanec Bobrík sa pýtal, kde je neviditeľná ruka trhu, keď tie ceny rastú už teraz. No, tie ceny viac, ako by rástli za normálnych podmienok, rastú už teraz preto, že prijímate takéto zákony. Že prijímate takéto zákony, ktorými na jednej strane kriminalizujete podnikateľské subjekty a zároveň zavádzate plošnú, lebo tu zavádzate naozaj plošnú reguláciu cien všetkého, tvrdíte, že zatiaľ na rok. Uvidíme. Uvidíme či na rok. Čo sa týka regulácie cien. Naozaj, to nie je spor ani ideologický, ani spor teoretický, pretože prax ukázala, prax, aj na tom príklade na zemiakoch zo začiatku 90. rokov som sa vám snažil ukázať, prax desaťročí režimu, ktorým sme museli prejsť, prax ukázala, že normálne je, keď sa ceny regulujú konkurenciou, súťažou, že súťaž je ten najlepší mechanizmus, ktorý tlačí na znižovanie cien a všade tam, kde súťaž je, ceny netreba regulovať a je škodlivé ich regulovať, a tam, kde objektívne súťaž nemôže existovať, tam, samozrejme, majú existovať mechanizmy na reguláciu týchto cien zo strany nezávislých inštitúcií, ktoré sme mali, ale ktoré ste vy už odnezávislili, čiže spravili závislými od vlády a vládnej koalície. Teraz k tomuto zákonu samotnému, ak dovolíte. V čom vidím jeho škodlivosť? Po prvé, ten zákon je škodlivý už v tom, aké účinky vyvolal. Viacerí moji kolegovia to hovorili, on už vyvolal tie účinky, že dnes ceny rastú rýchlejšie, ako by rástli v prípade, ak by sme takéto zákony, ako je novela Trestného zákona a ako je tento cenový zákon, ak by sme ich nemali. Jednoducho podnikateľské subjekty reagujú tak, že zvyšujú ceny už teraz, aby ich nemuseli zvyšovať po zavedení eura, pričom nie je vôbec jasné, či by ich zvyšovali. Čiže môže sa ľahko stať, že skutočný nárast cien bude v konečnom dôsledku už aj z krátkodobého hľadiska vyšší, ako by bol, keby táto nezmyselná cenová regulácia tu nebola. Čiže s najväčšou pravdepodobnosťou dôjde k tomu, že z hľadiska obdobia, kedy zákon bude platiť, neverím osobne, že to bude rok, neverím, že pre volebný rok, rok 2010 zrušíte tento zákon. Som presvedčený, že ho predĺžite minimálne o rok alebo do doby konania volieb. Ale áno, v období, keď bude tento zákon platiť, je možné, že ten cenový nárast bude nižší, ako by bol, ak by taký zákon neplatil, ale zároveň platí, že cenový nárast pred účinnosťou tohto zákona a po skončení jeho účinnosti bude väčší, bude oveľa väčší, a zároveň platí, že priame a nepriame škody spojené s takouto reguláciou, akú tu navrhujete, spôsobia, že škodlivosť takéhoto zákona nielen pre ekonomiku, ale pre ľudí, pre spotrebiteľov, pre podnikateľov, pre zamestnancov, pre ľudí bude zlý a bude negatívny. Čo sa týka toho hlavného efektu, s ktorým tento zákon podľa mňa je pripravovaný. Tým hlavným efektom je marketing. Je to marketingový nástroj, je to nástroj, ako ukázať ľuďom, ako sa vláda stará, ako sa vláda snaží, ako vláda bojuje, ako prijíma opatrenia, aby ceny nerástli. V lepšom prípade to bude naozaj len marketingová bublina, ktorá napriek tomu ale prináša škody, ako som sa snažil vysvetliť, aj priame, aj nepriame už teraz a aj v budúcnosti, ale ešte väčšie nebezpečenstvo tohto zákona vyplýva z jeho zneužiteľnosti. Tento zákon je zneužiteľný, pretože tento zákon dáva možnosť ministerstvám, konkrétne ministerstvu dopravy, ministerstvu hospodárstva, ministerstvu pôdohospodárstva, ministerstvu školstva popri už dnes kompetenciách, ktoré majú ministerstvo financií a zdravotníctva, dáva týmto ministerstvám možnosť posudzovať, či ceny, či tvorba cien, či prípadný nárast cien je v rozpore so zákonom, alebo nie je v rozpore so zákonom. Tieto ministerstvá budú posudzovať opodstatnenosť rastu cien, teda, či sú tam zahrnuté len opodstatnené náklady a primeraný zisk. Chcel by som upozorniť, že tá možnosť zneužiteľnosti tohto zákona je veľká, a chcel by som upozorniť, že ministerstvá ani nemajú dostatočné aparáty, aby takéto veci posudzovali. Ide o veľmi odborné záležitosti, ktoré napríklad na Úrade pre reguláciu sieťových odvetví alebo na iných úradoch vykonávajú špecializované tímy špecialistov, expertov, kde sa na to používajú pomerne sofistikované metódy. Čiže tento zákon je nebezpečný aj v tom, že jednoducho dáva do rúk úradníkom, dáva do rúk ministerstvám nástroj uplatňovania svojvôle voči podnikateľom, voči tým, ktorí predávajú tovary alebo služby. Chcel by som ešte upozorniť na jednu vec, ktorá má trošku odborný charakter, ale súvisí s tým veľmi tesne a priamo. Slovensko, aj keď sa to možno nezdá, má stále nižšiu cenovú úroveň, ako je priemerná cenová úroveň krajín európskej pätnástky, teda tých vyspelejších krajín. Možno sa to ľuďom naozaj nezdá, pretože platí to, čo hovoril kolega Janiš, že niektoré výrobky, napríklad benzín, nafta, ale aj drogistický tovar, ale aj oblečenie niekedy sú v Rakúsku lacnejšie, ako sú na Slovensku. Mimochodom, ten benzín a nafta súvisí s tým, o koľko viac nad minimálnu úroveň hranice povinnej spotrebnej dane z EÚ platí a súvisí to aj s tým, že ste odmietli pozmeňujúci návrh, ktorým sa to mohlo znížiť. Teda napriek tomu, že niektoré ceny, ktoré sú viditeľné, máme vyššie, celková cenová úroveň je na Slovensku stále nižšia. Je nižšia najmä preto, že takzvané neobchodovateľné komodity, teda tovary, ale najmä služby, služby spojené s bývaním, služby pre obyvateľstvo, služby pre podniky, zdravotníctvo, školstvo, tieto služby sú výraznejšie lacnejšie na Slovensku. Súčasťou konvergencie, našej konvergencie, nášho približovania k vyspelým krajinám je aj cenová konvergencia, teda je prirodzene vyššia miera inflácie v nových členských krajinách ako v starých, pretože najmä v týchto neobchodovateľných tovaroch a najmä v službách neobchodovateľných je prirodzený vyšší cenový nárast ako vo vyspelých krajinách. Ako toto budete, prosím vás, zohľadňovať? Ako budete proti tomuto bojovať? Budete proti tomu bojovať? Ak proti tomu budete bojovať, tak budete bojovať týmto zákonom proti prirodzenému procesu, ktorý je súčasťou našej konvergencie, nášho dobiehania vyspelých krajín. Mimochodom, vstupom do eurozóny sme stratili ten apreciačný, ten zhodnocovací kanál, ktorým sme dobiehali ich úroveň. Jednoducho koruna už nebude zhodnocovať, lebo nebude existovať, čiže aj preto budeme vlastne dobiehať cez vyšší reálny rast, ale to je očistenú infláciu, ale aj cez vyššiu infláciu. Ako toto chcete, alebo budete zohľadňovať? To aj takáto inflácia, ktorá je prirodzene vyššia, zdôrazňujem, prirodzene vyššia, koho by to zaujímalo, volá sa to Balassa-Samuelsonov efekt v odbornej terminológii. Ako budete rozlišovať, či ide o takýto nárast, alebo nejde o takýto nárast? No a nakoniec mi dovoľte, aby som ukončil svoje vystúpenie tým, že dôkazom, že rastú ceny rýchlejšie, ako rástli doteraz a že zrejme rastú ceny rýchlejšie aj kvôli tomu, že obchodníci takto reagujú na tú situáciu, na tie nové zákony, aby nemohli byť postihovaní a aby nemohli byť postihovaní aj neprávom, tak reagujú už teraz. Dôkazom toho nie je len vyššia inflácia, ako bola predpokladaná aj analytikmi napríklad za august, ale sú aj konkrétne príklady. Dovoľte mi, aby som jeden konkrétny príklad odcitoval. Bol zverejnený, ale nie je to až tak známe, ako som zistil, keď som sa pýtal mojich kolegov, tak by som vám rád prečítal jednu krátku glosu, ktorá je veľmi, veľmi zaujímavá. Tá glosa je z týždenníka Trend a volá sa Hadi na prsiach. Ja si vám ju dovolím prečítať. „Podnikateľom, obchodníkom i občanom, ktorí sa boja, že krížová výprava proti zdražovaniu sa vypointuje do absurdného zatvárania ľudí, vyprázdňovania regálov a rušenia firiem svitla nádej. Oáza presvedčenia, že nie všetku infláciu majú na svedomí gauneri, ktorí sa chcú nabaliť na zavádzaní eura, sa začala formulovať priamo v kabinete Roberta Fica. Na dôkaz si stačí zájsť na večeru trebárs na Vajnorskú ulicu v Bratislave. Je tam príjemný podnik, v ktorom sa dá celkom dobre najesť, i keď o niečo drahšie ako pred pár mesiacmi. Trebárs chutné filety zo sumčeka žraločieho, ktoré na konci apríla stáli 195 korún, čiže 6,47 eura, dnes možno nájsť na jedálnom lístku za 205 korún, 6,80 eura. Podobne o symbolických 33 centov zdraželi i grilované kuracie prsia vypchané mozarelou a bazalkou a tak ďalej, nejdem vás unavovať ďalšími položkami, ktoré sú tam vyčíslené. Dokopy Trend napočítal, že v hlavnom jedálnom lístku zdraželo 17 zo 60 položiek. Nápojový lístok a vínnu kartu z apríla si neodložil, no i doterajší výpočet je veľký symbol nádeje. Nádeje, že existuje vzdor. Že sú ľudia, ktorí sa dokážu vysmiať do tváre absurdným návrhom zákonov. A najlepšie je, že títo vzbúrenci sedia priamo po pravici predsedu vlády. Kto sú títo hrdinovia? Stačí sa pozrieť do obchodného registra. Reštaurácie Steam & Coffee prevádzkuje bratislavská eseročka FoRest, kde medzi spoločníkmi stále figurujú Ján Počiatek a Robert Kaliňák. Áno, ich odpor by pôsobil spektakulárnejšie, keby ceny zdvihli k 1. januáru 2009. Ale možno ešte prekvapia.“ Toľko článok. Takže myslím si, že sami členovia vlády v podnikateľskom subjekte, ktorí vlastnia, respektíve kde v registri vystupujú ako vlastníci, dokazujú, že tento zákon je absurdný a že to zvyšovanie cien tu je pred jeho zavedením. Som zvedavý, či bude aj po jeho zavedení. Ďalšia vec, ktorú by som rád spomenul, je tá už avizovaná dočasnosť zavedenia na jeden rok. Neverím, že to bude zavedené jeden rok a o krátky čas sa presvedčíme či áno, alebo nie, ale to, čo je kľúčové, a to, čo je podstatné a na čo chcem ešte v závere upozorniť, je možná zneužiteľnosť tohto zákona. Možná zneužiteľnosť, pretože neexistujú mechanizmy, ktorými by sa subjekty, ekonomické subjekty vedeli brániť voči subjektívnemu posudzovaniu toho, čo je a čo nie je opodstatnený nárast cien, čo je a čo nie je nárast cien, ktorý mohli urobiť a ktorý urobili. Takže v tomto zmysle tu nejde len o nárast nákladov, ktorý tu bude určite, o ktorom hovoril kolega Štefanec, ale ide aj o nárast potenciálnej hrozby. Potenciálnej hrozby, že vláda má v rukách bič, ktorým môže trestať, ktorým môže trestať veľmi subjektívne. A ak by tým, ktorí sa zaujímajú podrobnejšie o túto problematiku, lebo často sa tu spomínalo, že je tu istá analógia s obdobím spred novembra 1989, kde sa mi dostal do rúk aj Slovenský zákonník z 26. marca 1940. A musím vám povedať, že je tu až zarážajúca podobnosť aj so zákonom vtedajšieho slovenského štátu a s pôsobnosťou, akú si v oblastiach cien vtedy vláda a štát schválili v zákonoch, pričom iste si budete pamätať a súhlasiť so mnou, že nešlo ani o demokratický štát a ani o štandardnú trhovú ekonomiku, aj keď, samozrejme, tie vojnové pomery možno umožňovali isté špecifické nazeranie aj na mieru účasti štátu a štátu v ekonomike. Keďže dnes sa vo vojne nenachádzame, keďže dnes sa Slovenskom neprevalil ani hurikán a keďže nepovažujem vstup do eurozóny za prírodnú katastrofu, tak som presvedčený, že vstup do eurozóny nevyžaduje prijatie takéhoto zákona a že tento zákon spôsobí pomerne veľké priame aj nepriame škody, ktoré nebudú možno na prvý pohľad viditeľné, ale ktoré určite neprispejú k tomu, aby slovenská ekonomika bola konkurencieschopnejšia, aby na Slovensku bolo lepšie podnikateľské prostredie a aby sme teda mohli byť aj konkurencieschopnejší. A aj v tomto zmysle tie nepriame škody budú, pretože medzi ekonómami je dnes prijímanou axiómou, že zlepšovanie podnikateľského prostredia je nevyhnutným predpokladom rastu konkurencieschopnosti a rast konkurencieschopnosti je nevyhnutným predpokladom rastu ekonomiky a rast ekonomiky je nevyhnutným predpokladom rastu životnej úrovne, rastu zamestnanosti a rastu kvality života ľudí. Aj v tomto zmysle je ten zákon zlý, pretože ide proti konkurencieschopnosti slovenskej ekonomiky, zhoršuje podnikateľské prostredie, a teda ide proti možnému vyššiemu rastu životnej úrovne zamestnanosti a kvality života ľudí na Slovensku. Preto budem aj ja, ale aj všetci poslanci za SDKÚ – DS hlasovať proti tomuto vládnemu návrhu zákona. Ďakujem pekne. (Potlesk.)