Uhliarik, Ivan, poslanec NR SR (2013-05-15):
Ďakujem pekne. Vážený pán predsedajúci, vážená pani ministerka, pani spravodajkyňa, dovoľte mi, aby som sa krátko vyjadril k tomuto zákonu, ktorý je na prvý pohľad bežnou rutinnou aplikáciou smernice Európskej únie, a to bolo vidieť aj na úvodnom slove pani ministerky, kedy vlastne sa hlavnú časť predstavovania tohto zákona venovala práve aplikácii smernice Európskej únie. Smernica je právnym nástrojom, ktorý, ktoré upravujú právo a povinnosti migrujúcich osôb zúčastňujúcich sa na poskytovaní zdravotnej starostlivosti. Týka sa to všetkých nás, ktorí cestujeme do ďalekého alebo blízkeho zahraničia, čiže táto novela je naozaj, alebo teda táto smernica, aplikácia je naozaj veľmi potrebná. Podľa smernice, veľmi krátko spomeniem, majú pacienti právo na bezpečné a kvalitné ošetrenie v rámci celej Európskej únie a na zodpovedajúcu úhradu nákladov, to znamená v prípade, že od aplikácie tej smernice sa vám alebo nám niečo stane v nejakom zahraničí, tak túto úhradu nákladov máme zabezpečenú. S pacientmi, ktorí cestujú do iného členského štátu, sa bude zaobchádzať rovnako ako s občanmi krajiny, v ktorej sú ošetrovaní. Ambulantná starostlivosť sa poskytuje pacientovi – a to je dôležité – bez predchádzajúceho súhlasu danej poisťovne na Slovensku. Doteraz, keď ste chceli sa dať nejak vyšetriť, povedzme v Českej republike, museli ste požiadať našu Všeobecnú alebo akúkoľvek inú zdravotnú poisťovňu, aby vám to povolila, teraz to už nie je nutné, a preto si myslím, je to krok, dobrý krok pre pacientov. Takisto aj lekársky predpis iného členského štátu bude uznaný v štáte poistenia pacienta. Problém je ale v ústavnej zdravotnej starostlivosti a poviem prečo. Krajiny Európskej únie majú stanovenú lehotu, dokedy musia byť pacienti na čakacích listinách. V každej krajine je to iné, na minulej schôdzi tu padol opozičný návrh, ja som bol spravodajca, poslanca Novotného, aby maximálna čakacia doba bola na Slovensku 12 mesiacov. Poslanci vládneho SMER-u tento návrh neschválili a myslím si, že to je dosť veľký problém, pretože ak by pacient čakal viac, mohol by požiadať o operáciu napr. v Českej republike a naša zdravotná poisťovňa by túto operáciu musela preplatiť. V tomto zákone, ktorý ale dnes predkladá pani ministerka, žiadna konkrétna doba nie je a je tam len vágny termín primeraná lehota. A táto primeraná lehota ale nie je definovaná, to znamená, tá čakacia doba môže byť kľudne aj tri roky alebo päť rokov, alebo desať rokov. Slovenskí pacienti tak znova budú druhoradými občanmi Európskej únie, pretože ministerstvo zdravotníctva si takto vysvetľuje implementáciu smernice. Do tohto zákona ale sa dostal pozmeňovací návrh, čo je zvykom asi v takých závažných zákonoch, ktoré potrebujú verejnú diskusiu, že sa dostávajú pozmeňovacími návrhmi nielen v zdravotníctve, ako sme boli toho svedkami v poslednej dobe, a tento pozmeňovací návrh hovorí o posledných etapách zvyšovaní platov lekárov. Nechcem tu polemizovať o tom, či si zdravotníci, lekári zaslúžia vyššie platy, alebo nie, nesporne áno. Nielen lekári, ale aj sestry a iní zdravotníci, pracovníci. Nespochybňujem to absolútne. Problém je ale ten, že nemocnice alebo zdravotnícke zariadenia nebudú mať na tieto zvýšenia platov dostatok zdrojov od zdravotných poisťovní a budú sa rýchlejšie zadlžovať. Je tu niekoľko riaditeľov v tejto snemovni nemocníc štátnych a vedia, že aj keď sú z vládneho SMER-u, vedia, že toto je veľký problém. Problém je, že nemocnice sa aj dnes zadlžujú dosť vysokým tempom a ich dlh bol na konci roka 2012 213 mil. eur, napriek tomu, že sme ich v roku 2011 oddlžili sumou 300 mil. eur. A to, čo je dosť častým argumentom ministerstva zdravotníctva, je, že sa tempo dlhu, alebo že tempo dlhu rastie menej. No ale treba povedať korektne aj to b, prečo rastie menej. Ministerstvo hovorí o tom, že dlh v štátnych nemocniciach v roku 2012 medziročne narástol o 72 mil. eur, kým v roku 2011 to bolo až 160 mil. eur. Dnes zohľadňujeme finančnú stabilizáciu a oddlženie. Nie je toto porovnanie korektné, pretože medziročný nárast zdrojov sa v tomto prípade nezohľadňuje. Podľa Štatistického úradu, nie sú to moje výmysly ani žiadne opozičné výpočty, bol medziročný nárast výdavkov zdravotných poisťovní v roku 2011, čiže zdravotné poisťovne dali do nemocníc v roku 2011 o 3,5 mil. eur viac a v roku 2012 to bolo až o 103,6 mil. eur viac vďaka rôznym dopadom, rôznym mechanizmom. Korektne by sme mali teraz povedať, že pri medziročnom zvýšení príjmov nemocníc v roku 2012 o 103,6 mil. eur je dlh vo výške 72 mil. eur prekvapivo vysoký. Ale ja tu teraz nechcem hovoriť, že exminister mal taký dlh a teraz ministerka mala taký dlh. My lekári a ľudia, ktorí pracujú v zdravotníctve, vedia, že ten dlh je problém. Ale problém nie je to, že v bývalej vláde bol jeden dlh a teraz je ten dlh nejaký. Toto číslo sa až nápadne zhoduje, keď si pozriete zadlženosť ročnú nemocníc v minulom období a keď si ju pozriete zadlženosť v tomto období, tak vychádza nám číslo okolo 170 mil. eur. My jednoducho vieme, že tie nemocnice dostávajú od tých 170 mil. eur zhruba peňazí menej. Ja teraz nehovorím, že je vinná ministerka zdravotníctva, že ich tam nemá. Slovensko ako také nemá tieto peniaze, alebo je veľmi ťažké ich získať. Ale keď hovoríme o tom, že nemocnice dnes potrebujú sumu zhruba okolo 170 mil. eur, aby sa dostali na, ako hovoria ekonómovia, pozitívnu nulu, a keď vieme, že ročne budú teraz navýšenia platov lekárov stáť v roku 2014 20 mil. eur, v roku 2015 36 mil. eur a v roku 2016 38 mil. eur, tak sa len pýtam, odkiaľ riaditelia nemocníc, aj za vládny SMER, zoberú peniaze. Odkiaľ zoberú peniaze na zvýšenie platov iba lekárov, teraz nehovorím o sestrách. Prečo radšej peniaze, o ktorých sa neoficiálne hovorí, že stovky miliónov eur pôjdu na vyplatenie akcionárov zdravotných poisťovní, hovorí sa o sume okolo 500 mil. eur, ministerstvo zdravotníctva a pani ministerka radšej neinvestuje do týchto nemocníc, keď vieme, že 170 mil. zhruba je ten dlh, aby sme sa dostali na nulu. Prečo neinvestuje radšej tieto peniaze na lepšie nemocnice, na zvýšenie platov zdravotníckych pracovníkov a prečo tieto peniaze radšej chce dať akcionárom súkromných zdravotných poisťovní? Ministerstvo zdravotníctva a pani ministerka by sa mala starať získať peniaze pre nemocnice, pre lekárov, pre sestry, a nie pre akcionárov zdravotných poisťovní. Ďakujem pekne.