Hlina, Alojz, poslanec NR SR (2014-02-05):
Vážená pani predsedajúca, vážené kolegyne, kolegovia, k tejto pre mňa obľúbenej téme nedá mi, aby som nevystúpil, i keď naštrbím to, čo malo ísť rýchlo, a v tejto komornej atmosfére predsa len nech niektoré veci zaznejú. Ja som to povedal aj v predchádzajúcom mojom príspevku a dovolím si aj takto verejne trošku že povedať aj do našich radov kvôli dobru, že nám nepomôže nič iné, len byť konzistentní a získať hĺbku v očiach tým, že to, čo budeme hovoriť, aby sme aj sami tomu verili, a keď to budeme sami tomu veriť, aj tak konať, tak potom nám uverí niekto iný a dostaneme viacej hlasov vo voľbách. Ja trošku mám miernu výtku, musím povedať, ak bolo, čo bolo, a bolo to, treba povedať, tak sa to dalo aj skôr. Na niektoré veci sa nemuselo čakať na nový rok alebo kým sa z niekadiaľ odišlo, ale ak to bolo vnútorne, ak to bolo potrebné, tak sa to malo prezentovať skôr. Ja nevylučujem, že dôvodom, že prečo je teraz tá smršť, je preto, aby sa vytvoril dojem smršte legislatívnej, ale, žiaľ, nedá sa aj vylúčiť to, že sa s niektorými návrhmi čakalo preto, aby tá prezentácia už odznela ako prezentácia iných poslancov. No ale to chcem tým povedať, je to taký mierny, poviem to, striptíz opozičný pre nás, pre dobro, ak chceme raz skutočne vyhrať a skutočne chceme vyhrať, lebo niekedy mám pocit, že my nechceme vyhrať, chcete mať hĺbku v hlase a presvedčenie, tak ak bolo niečo potrebné, tak to bolo potrebné aj pred týždňom, aj pred dvoma, aj pred mesiacom, lebo tie defektné stavy, úplne defektné stavy, ktoré boli, nevznikli na prelome rokov. Špeciálne systém exekúcie v spojení s úžerníkmi je vec, ktorá má určitú genézu v čase a priestore, špeciálne to. A keď teraz sa rozprávame o exekútoroch, pri exekútoroch, to je tak veľká a ťažká téma, že som rád, že sa to začína objavovať, lebo celý tento stav bol neobjavený. To bol taký štát v štáte, kde sme, ja neviem, či tak loby bola dobrá, alebo o čo šlo, že sa nikto toho nechytal, ale začína sa nám to tu, poviem, teda, chvalabohu, objavovať. A to znamená, že niečo z toho bude na konci dňa, že možno z toho bude aj nejaký výsledok, lebo to je neudržateľné. Celé exekučné, to jak to skončilo, je neudržateľné. Pre ľudí poviem, však pre nich to má význam, tu, mimochodom, zo SMER-u sú tri kolegyne, že exekútori vznikli, aby keď si, aj trošku aj ja mám s tým skúsenosti, že prišli ku nám, nabrali tovar a už potom ani telefón nefungoval, ani nič, lebo ste sa nedomohli ničoho. No vznikli, aby teda bola vymožiteľnosť práva, aby to mal kto vytrieskať, ale nie tak, že vytrieskať naozaj, ale že, teda že použiť zákonné možnosti. Na to primárne podľa mňa vznikli exekútori. Nie kvôli dôchodcovi, ktorý si kúpil hrnce. Verím, že tak to bolo, keď sa kreovali, vôbec ten stav, tak to bolo kvôli tomu, aby sme očistili podnikateľské prostredie od excesov, ktoré boli, v tých 90. rokoch to bolo, neplatiť bola móda. To, kto platil, bol blbec. Hej? Čiže tam bola tá prapodstata, ale celé to ušlo, ušlo to v tom, že kvôli čomu boli vytvorení, v zásade majú nulový, nulitní sú, a to verím, že sa prepotvrdí, aj samotná komora, to je, určite ma nemajú na nástenke ako ich fanúšika, exekútorská, že prepotvrdia, že nemajú výsledky v tejto oblasti, v podnikateľskej. Lebo tam je iks možností, ako sa s tým vysporiadajú. Ale títo exekútori, nechcem povedať, že sa vrhli, ale zistili, že obrovský trh sa vytvoril inde, trebárs na tých biľagoch dôchodcov, ktorí si kúpili hrnce. A celá tá legislatíva k tomu dopomohla. Takže nemyslím si, že, že teda ten primárny záver, čiže už aj to by malo byť pre nás signálom, že sa treba k tomu vrátiť a hľadať možnosti, ako to trošku upraviť, aby sme pod perinou vymožiteľnosti práva neskryli excesy. A my máme excesy v celom tom systéme. Ja viem, že to dobre znie a dlho sa dá o tom rozprávať, vymožiteľnosť práva, právne prostredie, všetko, veď kto by bol proti, koniec koncov, hej. Len aby sme tam neskryli aj niečo, čo ušlo, a verím, že sa k tomu dopracujeme časom, že ušlo. Tak jak ušli Muňkovi, ale ani Muňkovi, neviem, kto tam vtedy bol, exekútori, ktorí vymáhali pre Sociálnu poisťovňu. Tie peniaze vymožené boli, ale do Sociálnej poisťovne zabudli prísť. (Povedané so smiechom.) Ja budem mimoriadne zvedavý, že jak to celé skončí, kde je tomu koniec a kto na konci dňa bude, no však budeme musieť sa koniec koncov k tomu dostať, že bude aj platiť. Viete, aby to neskončilo tak, že vytrieskali z nejakého živnostníka – murára, chudáka, posledné, predal skriňu, predal Felíciu a exekútor sa smeje z Maldív s pohárikom šampanského. To myslím, že ľudia si zaslúžia takto neprovokovať. Čiže aj tuto bude zaujímavé dosledovať tento exces. Tých excesov je ďaleko viac. My sme, teda ja som navrhoval, aj koniec koncov tu ten návrh zákona je, že nemôžeme alebo mali by sme rozlíšiť, že ak vznikla pohľadávka z podnikateľského styku a zo života u niekoho, z boja o prežitie. Hej? Je iné, keď niekto postavil nejaký bytový objekt, a nezarobil toľko, koľko, čo chcel, a dostal ho z pohľadu tohto Exekučného poriadku na roveň človeka, ktorý si požičal 200 eur, aby prežil. Tak verím, že toľko empatie sociálnej by sme v sebe mohli mať, že by sme mali pripustiť, že síce vymožiteľnosť práva je dôležitá, ale potrebujeme, a nechcem povedať, že nuansy, ale potrebujeme, potrebujeme to cizelovať. No a to je ten návrh trebárs, ktorý by sa tiež mal postupne otvoriť, že či budeme rovnako postupovať s poplatkami a všetkými náležitosťami pri pohľadávke vzniknutej z podnikateľského styku a z boja o prežitie. Ten návrh je tu, budeme znova v komornej atmosfére o ňom rozprávať. Ale my tu máme aj iné veci, ku ktorým je sa treba vrátiť. A som zvedavý, ako prebehnú tie diskusie aj s pánom Kažimírom, že či štát je odkázaný na to, aby, aby od ľudí, ktorí bojovali o prežitie, a stalo sa im, čo sa stalo. No však komu sa nestane? Keby sa, keby sa nestalo, hej? No však keď sa stane, to neznamená, že urobíme nad ním kríž. Či štát je, či potrebuje zrovna z tých ľudí, ktorí takto sa dostali aj do, do prekérnej situácie, ešte DPH dostať, lebo tí chudáci si ju nezarátajú, s ničím si ju, na vstupe, na výstupe, nemajú s čím. To je dôležité. A dôležité je aj to, že či vôbec, či je to taká suma, s ktorou štát, by teda mal na nej trvať, keď je to taká suma, či vôbec sa dostane, lebo to je tiež, znova, a to sa opakujem, však koniec koncov sa nedá veľa nového povedať, lebo exekútor neni murár, hej, že nakupuje, a daň na vstupe, na výstupe a tam je nejaký rozdiel. Exekútor na vstupe tých nákladov, zase povedzme si pravdu, ktoré si môže zarátať, až tak veľa nie je. Čiže by to mali byť silnými platcami, silnými, povinnými voči štátu. Tuná kolegyne, ktoré tomu rozumejú, kývajú hlavou, že nie. Ale tak ma presvedčte, lebo ja som, ja som chlapec možno jednoduchý (reakcia z pléna), ale mzdové náklady nie sú s DPH, pani kolegyňa, a vy ste boli ministerka spravodlivosti. (Reakcia z pléna.) Mzdové náklady nie sú s DPH! To je presne to! Rozumiete? To je presne to. DPH je toner do tlačiarne, dobre? A to je presne to. Nemajú. Taká je pravda, tak, prosím vás, nekomunikujte tu s rečou tela, jak tomu nerozumiem. Lebo to je presne to, že tu sa všetci tvárite, že jak tomu rozumiete, a tí ľudia trpia. Trpia, reálne trpia. Nemajú si to s čím dokopy zarátať, lebo ešte aj keď nájomné neplatia s DPH, tak ani s tým tonerom do tlačiarne si to môžu zarátať, s telefónmi, s bločkami za naftu, leasingovou splátkou. Čiže je tam toho veľa. Ak je tu tento návrh, ktorý ja si pozriem, že v čom je alebo v čom nie je, lebo v zásade tiež sa dá niektoré veci rozporovať, povedané, ale to poviem prípadne v druhom čítaní, ak by náhodou tento návrh dostal šancu sa tam, sa tam dostať. Ale skôr si myslím, že nie, čo je zlé, lebo všetko, čo sa dostane do druhého čítania, otvorí tému, ťažkú tému exekúcií a budeme hľadať, ale nie smerom, ako pomôcť exekútorom, lebo ak je niekto v tejto krajine, kto nepotrebuje pomoc, tak sú to exekútori. Žiaľ, už prosím vás, už aj exekútorská komora nech pochopí, že ten musí, už sa musíme dostať do protipohybu. To znamená, ako čo sa vám bude páčiť. Aký výraz? Zosociálni ten systém? Alebo updatovať ten systém? Alebo vyhodnotiť to? Už sa nechcem vracať k tomu, čo som tu už ikskrát povedal, že ak počet konaní narástol, proste suma je stále tá istá, tá minimálna, proste toho je strašne veľa, ktoré by sa tu dalo len a len zopakovať. Nechcem to opakovať. Keď chcete, budem to aj opakovať, ale to som rád a s tým budem pomaly končiť, že sa to tu začína objavovať. A keď budeme chcieť ísť po výsledku, nie po prezentáciách, deklaráciách a neviem čo, však to sa tu už ľudia tejto krajiny toho napočúvali, tak som zvedavý, čo bude na konci dňa. A na konci dňa musí byť to, že nemôžete od tých ľudí vydrieť dušu len kvôli tomu, že sa niektorým niečo stalo, z objektívnych alebo možno menej objektívnych, z nejakých príčin, no stane sa. Ale ešte by to ergo nemalo znamenať, že si zničí život. Keď už sa nevrátime k tomu, a to bol, to treba tiež ľuďom povedať, ten systém, že cez súdy. A tam boli aké poplatky, ja neviem, to niekto hovoril, 2-3 %? Alebo ešte menej dokonca. Keď už ste pristúpili k tomu, že všetko pôjde cez ten hrozivo znejúci exekútorský úrad, tak bude musieť, budete musieť, zákonodarcovia, sa dostať k tomu, že nemôžete na jednu roveň klásť pohľadávku vzniknutú z obchodného styku a pohľadávku vzniknutú z boja o prežitie. A tých pohľadávok, ktoré vznikajú z boja o prežitie, nie z boja o zbohatnutie, o plazmový televízor, z boja o prežitie, bude čoraz viac. Už ich je strašne veľa a bude ich čoraz viac. Ďakujem pekne.