Dostál, Ondrej, poslanec NR SR (2018-06-18):
Vážená pani podpredsedníčka Národnej rady, kolegyne, kolegovia, dovoľte, aby som ako jeden z predkladateľov vystúpil a povedal pár slov k nášmu návrhu novely zákona o štátnych sviatkoch. Blížiace sa výročie, sté výročie vzniku Československa, zdá sa, prebudilo záujem o to, pripomenúť si túto historickú udalosť viac ako v minulosti. Ako už Peter Osuský povedal vo svojom úvodom slove, pre nás predkladateľov to nie je prvýkrát, čo prichádzame s takouto iniciatívou, pretože význam vzniku Československej republiky a význam tohto obdobia, obdobia demokratickej Československej republiky v dejinách Slovenska vnímame dlhodobo a intenzívne a myslíme si, že k 28. októbru patrí miesto medzi štátnymi sviatkami. Tým viac, že 2 z 5 štátnych sviatkov Slovenskej republiky priamo nadväzujú na 28. október. Nebyť 28. októbra, nemali by sme za štátny sviatok 29. august, lebo 29. august 1944 bol, bol deň, keď na Slovensku vypuklo Slovenské národné povstanie, ktorým sa demokratická časť slovenskej verejnosti prihlásila k demokratickej Československej republike, ktorá vznikla 28. októbra 1918. Rovnako by zrejme nebol štátnym sviatkom Slovenskej republiky ani 17. november, nebyť 28. októbra, pretože 17. november 1989 bol nielen symbolickým sa prihlásením k demokratickým tradíciám prvej Československej republiky, a teda 28. októbra 1918, ale dokonca úplne priamo nadväzoval na 17. november 1939, ktorý zasa bol priamou reakciou na, na 28. október, keď si študenti a česká verejnosť prvýkrát po okupácii českých krajín pripomínali výročie vzniku Československej republiky, a represálie, ktoré nasledovali a zatvorenie vysokých škôl malo svoje pokračovanie v tom, že sme si pripomínali dlho 17. november ako Deň študentstva s odkazom na rok 1939, a práve 17. novembra 1989 na 50. výročie tých udalostí sa začala demokratická revolúcia v komunistickom Československu. Už aj na tejto schôdzi sme mali pokus, ktorý prešiel do druhého čítania, s ktorým prišla vláda, ktorá navrhuje, aby sme si výročie vzniku Československa uctili tým, že si pripomenieme nie 28. október, keď bolo v Prahe Československo vyhlásené, ale 30. október, teda deň, keď sa v Martine politická reprezentácia Slovenska vtedajšieho prihlásila k spolužitiu v rámci česko-slovenského štátu. Pri všetkej úcte k 30. októbru a k dôležitosti tohto dňa som podobne so spolupredkladateľmi hlboko presvedčený, že ak má jeden z týchto dvoch dní byť štátnym sviatkom, tak je to 28. október, pretože štátne sviatky sú aj o symboloch, nie sú iba vecou toho, že zrekapitulujeme históriu a niektorú historickú udalosť zachytíme v podobe sviatku, ale majú aj niečo symbolizovať. To, čo symbolizuje 1. československú republiku, demokratické Československo, tým dňom je nepochybne 28. október. A tým, že sa hlásime k 28. októbru, sa hlásime aj k celej demokratickej existencii Československa, nie k tomu pomníchovskému Česko-Slovensku, keď už demokracia začala ustupovať, a už vôbec nie k tomu komunistickému Československu po 25. februári 1948, ale k demokratickému Slovensku Tomáša Garrigua Masaryka, Milana Rastislava Štefánika a Eduarda Beneša. Okrem problému, ktorý z tých dvoch dní má byť štátnym sviatkom, je to, samozrejme, aj ďalšia absurdnosť vládnom, vo vládnom návrhu, ktorý sa dostal do druhého čítania, a je to návrh, aby štátny sviatok bol oslávený iba jednorazovo. Je to niečo, čo nemá obdobu ani v slovenskej legislatíve, a podľa vyjadrení predkladateľov nedokázali identifikovať, že by niečo podobné v nejakej inej krajine existovalo, jednorazový štátny sviatok. To je naozaj jednorazové voľno, aby sa mohli uskutočniť nejaké akcie, ale nie je to primerané si uctenie dôležitosti tohto dátumu, tohto symbolu. Rovnako sa tak zjavila aj iniciatíva, aby bol vyhlásený za štátny sviatok, tzv. plávajúci štátny sviatok, kde by to nebol ani 28. október, ani 30. október, ale posledná októbrová nedeľa. Napriek tomu, že nechcem spochybňovať dobré úmysly iniciátorov tohto nápadu, myslím si, že ani toto nie je dobrý nápad, pretože plávajúci štátny sviatok je tiež niečo veľmi nezvyčajné. A áno, existujú sviatky, ktoré nie sú stanovené dátumom, ale povedzme nejakým, nejakým dňom v týždni, ako je, ako je povedzme veľkonočné sviatky, kde to má ale úplne inú tradíciu. Ale keď si pripomíname konkrétnu historickú udalosť z novodobej histórie, kde vieme presne určiť, kedy sa to stalo, kedy tá udalosť, ktorú si chceme pripomenúť, sa odohrala, tak je veľmi zvláštne dávať to takýmto plávajúcim systémom na nedeľu, samozrejme, že z dôvodu, aby sme nerozširovali počet voľných dní. My na ten argument, že rozširujeme počet štátnych sviatkov, máme odpoveď v našom návrhu, kde navrhujeme preradiť 28. október z pamätných dní medzi štátne sviatky a 1. september, Deň ústavy, zo štátnych sviatkov medzi pamätné dni, čiže počet voľných dní by sa v prípade schválenia nášho návrhu nerozširoval, 1. september by opäť bol tým, čím bol až do vzniku samostatnej Slovenskej republiky, teda dňom, keď deti chodia po prázdninách prvýkrát do školy. Z tohto hľadiska je to tiež pokus obísť ten problém rozširujúceho sa počtu voľných dní, a to bez toho, aby bol ktorýkoľvek sviatok zrušený, miesto, teda hovorím o tom návrhu plávajúceho štátneho sviatku, miesto piatich sviatkov by sme mali šesť sviatkov, ale jeden z tých sviatkov by nemal pevne určený dátum a bola by to, bola by to vždy nedeľa. Tak ako si myslím, že je nezmysel, aby bol štátny sviatok jednorazový, lebo štátny sviatok nie je štátny smútok, tak som presvedčený, že nie je dobré riešenie, aby štátny sviatok vzťahujúci sa ku konkrétnej historickej udalosti, ktorej dátum poznáme, bol plávajúcim, pretože štátny sviatok, pripomínanie si výročia vzniku štátu nie je Deň otcov, kde sa môžme dohodnúť, že to bude vždycky tretia nedeľa v júni, je to nejaký symbol a mali by sme si ho pripomínať vtedy, keď, keď naňho prípadne to výročie bez ohľadu na to, či ide o deň inak pracovný, alebo deň inak voľný. Symboly sú dôležité a tento boj o symboly tu zrejme bude pokračovať, pretože ak náš návrh nebude schválený, pravdepodobne bude parlament ešte v druhom čítaní diskutovať o tom, čo spraviť s tým vládnym návrhom, ako ho upraviť, teda s tým návrhom na jednorazový štátny sviatok, ale bez ohľadu na to, ako tá diskusia dopadne, tak demokratická verejnosť, ktorá si uvedomuje význam obdobia prvej demokratickej Československej republiky, bude pokračovať v úsilí, aby 28. október zaujal v kalendári demokratickej Slovenskej republiky to miesto, ktoré mu právom náleží. Teraz tu máme storočnicu, je to aktualizačný moment, ale my sa o to, aby bol 28. október, usilovali dávno predtým, ako sa storočnica blížila, a ak to nevyjde, tak sa budeme o to usilovať aj v ďalšej storočnici. Ďakujem za pozornosť. (Potlesk.)