Dej, Dávid, poslanec NR SR (2024-10-23):
Ďakujem veľmi pekne za slovo, pán predsedajúci. Pán minister a vážení poslanci, poslankyne, pokúsim sa byť v tom vystúpení relatívne stručný, ale konkrétny a trochu aj nadviažem na moju predrečníčku kolegyňu Natáliu Nash. Si myslím, že asi neexistuje politická strana na svete, nieto na Slovensku, ktorá by vám nepovedala, že šport treba podporovať, že šport je priorita a že je to dôležité aj z pohľadu nejakej spoločnosti a nielen teda ako politická téma. Myslím si, na tom sa zhodneme asi všetci. Rozdiel je v tom, ako to chceme, samozrejme, realizovať a či naozaj teda tá téma športu je priorita a nie je to len zástierka pre možno iné účely. Ale teda keď už tu tento zákon máme, na ktorý sme dlhšie čakali, vieme, že celé leto bol v medzirezortnom pripomienkovom konaní, rád by som sa dotkol dvoch oblastí, pre ktoré si myslím, že nemusia vo výsledku pomôcť tak slovenskému športu, ako možno by sme očakávali. Keď sa pozrieme na aktuálnu veľkosť výpravy na letnú olympiádu, tak, historicky najnižšiu, tak naozaj môžme o pár rokov očakávať, že táto výprava možno bude ešte menšia, ako aktuálne je poslanecký klub SNS. Takže aj pre toto je to dôležité, ale nie je to dôležité len z pohľadu toho, aby sme teda mali olympijské medaily alebo aby sme nosili ocenenia, dôležité je to aj z toho dôvodu, že naozaj tento šport má pozitívny prínos pre spoločnosť, mládež a podobne, vieme, že ľudia, ktorí športujú, nielenže sú zdravší, ale vedia sa lepšie zapojiť do kolektívu, lepšie znášajú, zvládajú stres a takisto aj vedia nájsť lepšie uplatnenie v práci. Samozrejme, pozitívne vnímame do nejakej miery, samozrejme, rozumieme, že tu je nejaká konsolidácia a podobne, to navýšenie tých finančných prostriedkov, to nie je zlé. Čo však je zlé, a použijem teda tie dva príklady, je problém tej transparentnosti a zníženie nezávislej kontroly. My na jednej strane nalejeme do športu viacej peňazí, na stranu druhú znížime nejakú možnosť kontroly a transparentnosti pre tie športové zväzy, ktoré zo zákona nejakú povinnosť mali pri určitej sume, ako to kolegyňa Natália Nash spomenula, výročné správy. Aktuálny limit je 250-tisíc pre 32 zväzov, teda spĺňa to dnes 32 zväzov, po novom by to teda malo byť viac až ako 800-tisíc z verejných zdrojov a 2 milióny celkových príjmov. Ak by toto teda vošlo do platnosti, z 82 športových zväzov by toto malo povinnosť po novom spĺňať iba 17. To znamená, že väčšina tých športových zväzov by nepodliehala tejto kontrole. No a takisto tí kontrolóri, ktorí boli spomínaní. My sa stretávame so športovými zväzmi, naozaj tých stretnutí sme mali niekoľko a z toho, čo nám povedali, nemajú ani problém ako taký s tou kontrolou, ale skôr s tým, že je to na ich náklady. Takže ja si myslím, že tu nemuselo byť nevyhnutné až tak radikálne navyšovať tú sumu, ktorá momentálne ešte teda stále je nad 50-tisíc euro, po novom by to bolo až 500-tisíc euro. Ja si myslím osobne, sme sa o tom bavili aj s kolegyňou Nash, že možno nejaké to navýšenie je v poriadku, otázne je, prečo je to až nad toho pol milióna, neviem, či nejakým výpočtom alebo ako ste... (reakcia navrhovateľa), ako ste k tomu došli. Okej. Ja chcem povedať, že je teda dôležité, aby to financovanie športu bolo adresné, bolo transparentné, pretože podľa mňa kde naozaj dneska ten deficit máme, nielen v tej športovej infraštruktúre je, ale školský šport, ktorý jednoducho je podľa mňa dôležitým základom pre to, aby sme teda aj v budúcnosti mali úspešných športovcov a športovkyne, ale je to dôležité aj preto, aby sa deti hýbali, aby jednoducho zmysluplne trávili ten voľný čas. A myslím, si, že šport je toho, je toho príkladom. Takže je to prvé čítanie, samozrejme, počkáme, čo príde v druhom čítaní, ale teda moje dva, také veci, ktoré by som z tohto návrhu zákona o športe vypichol, je teda zníženie tej transparentnosti, ako som hovoril, či už na úrovni kontrolórov, alebo tých možností tej povinnosti teda tých výročných správ. A tá druhá vec, a kolegyňa Nash to tiež spomenula vo svojom závere, je, že podľa mňa tento zákon okrem toho, že je nejakou nutnou povinnosťou raz do roka ho tu predložiť, predpokladám, že schváliť, tak sám osebe podľa mňa niečo zásadné neprináša, čo by tú situáciu zlepšilo. Áno, je fajn, že reaguje aj na nejakú už teda tú aplikačnú prax, ktorú sme mali, a tento zákon to berie dajme tomu minimálne na vedomie, alebo teda je evidentné, že ste sa tým zaoberali, ale ja si myslím, že ten zákon o športe sám osebe tú situáciu ako takú nezlepšil, lebo ako som povedal, jednak že máme dlh v infraštruktúre športovej, ale zároveň podľa mňa máme problém aj s tým, že čoraz menej detí a mládeže má záujem o športovanie. Možno sa tomu netreba diviť, lebo jedna vec je doba, akú žijeme. Ja tomu rozumiem, sociálne siete, herné konzoly a podobne, ale na druhej strane naozaj tie deti častokrát či už z finančných dôvodov nemajú možnosť športovať, alebo je to aj práve preto, že jednoducho nie je tá infraštruktúra k tomu, že by to v škole bolo možné, pretože podľa mňa v tej škole by ten základ mal byť, ale keď sa pozrieme na to, v akom stave je školská infraštruktúra z pohľadu telocviční, tak naozaj vidíme, že aj tu ťaháme za kratší koniec. V konečnom dôsledku príkladom toho bola aj tá spomínaná olympiáda. Takže ja sa teším na tú diskusiu. Verím tomu, že bude vecná, a uvidíme teda, že čo príde ešte v druhom čítaní, ale minimálne ja si myslím, že budeme radi, keď o tom aspoň tuná teda môžeme spoločne diskutovať. Takže ďakujem veľmi pekne.