P. Hrušovský, podpredseda NR SR (2002-03-21):
M. Podhradská, poslankyňa: Vážené dámy, vážení páni. Keďže tu ku kapitole Kultúra vlastne už vystúpil pán poslanec Jarjabek, tak mi dovoľte, aby som svoje vystúpenie obmedzila len na niekoľko poznámok. (Reakcie z pléna.) Myslím si, že rezort kultúry..., ak dovolíte, pokračovala by som a veľmi sa ospravedlňujem vedeniu tohto parlamentu, že ho vyrušujem, ale jednoducho budete to musieť strpieť. Rezort kultúry pod vedením pána Kňažka dosiahol jednu neuveriteľnú vec, ktorá sa, pokiaľ mám možnosť to hodnotiť v priereze, nepodarila zatiaľ ani jednému rezortu v našej vláde a síce pán minister si vlastne ministerstvo kultúry sprivatizoval. Správa sa tak, ako keby ho vlastnil, ako keby to bol jeho súkromný majetok a správa sa tak vo všetkých oblastiach činnosti ministerstva. Mnohé veci tu už hovoril pán kolega Jarjabek, takže mne dovoľte vyzdvihnúť len niektoré veci, ktoré pán minister veľkoryso dal na papier a sú zahrnuté do stanoviska vlády k návrhu skupiny poslancov na vyslovenie nedôvery vláde Slovenskej republiky. O tom, ako nehorázne pán Kňažko klame, keď tu tvrdí, že sa darí postupné zvyšovanie finančných objemov do mechanizmov financovania kultúry, som hovorila už v jednej zo svojich faktických poznámok, nechcem sa k tomu vracať, takže prejdem k ďalším veciam. Pre súčasné vedenie ministerstva kultúry je typické, že pracuje veľmi povrchne a nesystémovo. Dôkazom toho je celá legislatívna práca rezortu kultúry a dá sa povedať, že vlastne za to obdobie 3,5-ročné, už takmer štvorročné ministerstvo kultúry spracúva legislatívu len na úrovni deklarácií. Môžem spomenúť napríklad deklaráciu o kultúrnom dedičstve, ktorú sme mali v parlamente. Pán minister ňou máva, ako keby ministerstvo urobilo veľmi zásadný krok, a pritom jednoducho nezmyje zo seba ten fakt, že to bola len deklarácia, ktorá nerieši podstatu problému. Ja sa ani nečudujem, že sa pohybujú len na tejto úrovni, jednoducho ministerstvo aj v podobe svojho šéfa nemá dosť odborných síl na to, aby riešilo problémy, ktoré súčasná kultúra Slovenska má a ktoré by vlastne mali predznamenávať aj budúcnosť slovenskej kultúry. V stanovisku, ktoré som tu spomínala, napríklad pán minister hovorí, že zákony z oblasti médií, ktoré vyčítame, že neboli predložené, zákony o Slovenskej televízii a Slovenskom rozhlase, ktoré mala vláda predložiť už v roku 2001 a doteraz nie sú, že vláda si svoju úlohu splnila, ale Národná rada pričinením zlých poslancov opozície rozhodla, že sa nebude o týchto zákonoch rokovať a vrátila zákony ministerstvu. Ale pán minister akosi zabudol dodať, že tie zákony sa vrátili práve preto, že boli veľmi nekvalitne pripravené. Takže vláda si úlohu nesplnila. Jednoducho tá práca, ktorú rezort odovzdal parlamentu, bola taká zlá, že ani vládni poslanci, ani koaliční poslanci nemohli hlasovať za to, aby sa pokračovalo v rozprave o týchto zákonoch. Pán minister rovnako tvrdí, že aj návrh zákona o masových médiách, je už pripravený, ministerstvo ho už pripravilo, vláda ho vlastne odobrila, teda splnila svoju úlohu, len zase ten zlý parlament akosi nie je ochotný prijať a akceptovať túto legislatívnu predlohu. Obávam sa, že tento zákon stihne rovnaký osud ako zákon o Slovenskej televízii a Slovenskom rozhlase, a myslím si, že to budú tie isté dôvody, ktoré som spomínala práve v súvislosti s týmito dvoma zákonmi. V ďalšom odseku v stanovisku vlády pán Kňažko tvrdí, že nie je pravda, že vláda rozvíja alebo podporuje kultúru národnostných menšín na úkor väčšinového obyvateľstva. V tomto s ním súhlasím. Naozaj to nie je pravda, lebo vláda Slovenskej republiky nerozvíja a nepodporuje kultúru národnostných menšín na úkor väčšinového obyvateľstva, vláda Slovenskej republiky rozvíja a podporuje kultúru jednej národnostnej menšiny na úkor väčšinového obyvateľstva a na úkor kultúry všetkých ostatných menšín žijúcich na Slovensku. Taká je pravda. O likvidačných schopnostiach pána ministra Kňažka tu už povedal pán poslanec Jarjabek. Ja by som chcela pripomenúť predsa len tú nešťastnú Novú scénu. Čo sa okolo nej deje v poslednom čase, toho sme všetci svedkami, len by som sa chcela vrátiť o niekoľko rokov späť a pripomenúť obrovský krik, ktorý spustili takzvaní záchrancovia kultúry, keď sa v roku 1996 bubnovalo na poplach v súvislosti s presunom kompetencií na nižšie úrovne, v súvislosti s regionálnymi kultúrnymi centrami. Vtedy títo „záchrancovia“ kultúry, ktorých vehemente podporoval vtedajší pán poslanec Kňažko, vyslovovali podozrenie, že tieto regionálne kultúrne centrá boli vytvorené preto, aby sa vlastne ohrozila sloboda umeleckej tvorby všetkých inštitúcií, ktoré sú do týchto centier začlenené, a že jednoducho toto podozrenie je také silné, že treba niečo robiť, treba slovenskú kultúru zachrániť. Vtedy bolo podozrenie, dnes je už istota, že si istá skupina ľudí okolo pána ministra robí zálusk na Novú scénu a privatizácia rezortu bude pokračovať zrejme tým, že sa budú privatizovať už aj konkrétne inštitúcie. Pán minister si to veľmi dobre premyslel a chce na to využiť situáciu, keď je už naozaj najvyšší čas, lebo onedlho sa budú v rámci presunu kompetencií delimitovať inštitúcie na vyššie územné celky, takže pán Kňažko nezaháľa a snaží sa dotisnúť vládu, aby prijala riešenie, ktoré umožní pánovi Kňažkovi a jeho priateľom Novú scénu sprivatizovať. Dúfam, že vláda mu neskočí na tieto jeho plány a aspoň v tomto ohľade zachovajú zdravý rozum a zabránia takémuto pokusu. Zaujímavé je, ako oponuje ministerstvo kultúry ďalšiemu problému, ktorý sme načrtli v našom návrhu na odvolanie vlády, keď hovoria, že nemôžu súhlasiť s názorom, že o dva týždne príde k masívnemu presunu zriaďovateľských kompetencií z krajských úradov na samosprávy vyšších územných celkov tak, že na samosprávach nebolo možné vytvoriť funkčné administratívno-ekonomické zázemie, schopné prevziať desiatky subjektov. Ministerstvo si myslí, že masívny presun sa nebude konať, pretože ide o cielenú účelovú delimitáciu inštitúcií, s ktorými sa delimitujú aj finančné prostriedky a personálne zázemie. Bez takejto prepojenosti, stále citujem zo stanoviska rezortu, k presunu nedochádza, preto uvedené transformačné procesy nemajú masívny charakter. Čo to vlastne znamená? Jednoducho ministerstvo otvorene priznáva, ako bola pripravená celá záležitosť. Keď sme tu vtedy, keď sa schvaľovali zákony o vyšších územných celkoch, keď sa schvaľovali zákony o presune kompetencií, hovorili, že reforma nie je pripravená, že nebude na to dostatok peňazí a že z toho vznikne chaos, vtedy ste nám tvrdili, že to robíme len pre to, aby kompetencie ostali v rukách štátu a v rukách rezortu. A zrazu ajhľa. Ministerstvo kultúry samo priznáva, že reforma nie je pripravená a že v apríli, keď by sa mali presunúť všetky tieto inštitúcie podľa kompetenčného zákona na vyššie územné celky, sa nič nebude diať preto, lebo nie sú peniaze. Nie sú finančné prostriedky a nie je personálne zázemie, takže vlastne dokazujú, že sme mali pravdu tak ako v mnohých iných veciach, ktoré tu už dnes odzneli. A na záver už len jednu poznámku. Pán poslanec Jarjabek povedal, že vláda sa v tomto volebnom období, v tomto funkčnom období ani raz nezaoberala ucelene problémami slovenskej kultúry. Naozaj je to tak. Ja by som chcela pripomenúť tejto ctenej snemovni, že v rámci Európskej únie aj v súvislosti s integráciou a s ďalšími perspektívami Európskej únie prebieha nezanedbateľný proces, ktorý znamená vlastne formovanie vývoja európskej kultúry, a je to proces, do ktorého sú zaangažované všetky členské štáty Európskej únie. Hoci Slovensko nie je členom Európskej únie, už v minulých rokoch sa zúčastňovalo na tejto práci. Takým prvým veľmi vážnym výsledkom práce expertov bol materiál, ktorý sa volal Z okraja do stredu, zaoberal sa perspektívami európskej kultúry a vlastne jeho úlohou bolo nájsť mechanizmy, ktoré by presunuli pozornosť na kultúru a sústredenosť na kultúru z okraja spoločnosti do jej stredu. Znovu opakujem, Slovensko sa veľmi intenzívne zúčastňovalo na tejto práci a myslím si, že aj veľmi úspešne. Takže ešte raz. Išlo o to, presunúť kultúru z okraja pozornosti do stredu spoločnosti. Myslím si, že pán Kňažko sa tiež veľmi intenzívne zaoberá týmto problémom, len na rozdiel od tendencie, ktorá prevláda vo všetkých kultúrnych európskych krajinách, pánovi Kňažkovi sa podarilo niečo nevídané, on slovenskú kultúru nedostal z okraja pozornosti do centra pozornosti spoločnosti, ale ju dostal rovno na smetisko. Ďakujem pekne. (Potlesk.)