P. Pelegrini, poslanec: (2008-04-01):
Ja chcem oceniť príspevok pani Žitňanskej, ktorá poňala to svoje vystúpenie pragmaticky a hovorila o konkrétnych problémoch, aj keď, samozrejme, nebudem komentovať tú miernu politickú časť toho vystúpenia, kde teda za najväčší problém našej vlády označila verejné obstarávanie. Mala, samozrejme, pripravenú rešerš. No možno na druhé čítanie pripravím si aj ja rešerš o stave verejného obstarávania za predchádzajúce 4 roky vládnutia a rôzne spôsoby a počty použitých metód. Ale nechcem tú debatu dnes viesť v tomto zmysle. Myslím si, že pomenovala okruhy, o ktorých sa dá diskutovať. A myslím si, že nebudeme všetko odmietať. To pánovi poslancovi Gálovi som len tak humorne, je 1. apríl, teda ukázal, že asi všetko mu zamietneme. Ale naozaj sme pripravení rokovať o určitých veciach a v rámci tých troch okruhov možno spoločnou diskusiou nájsť formulácie, ktoré by tieto problémy pomohli odstrániť, resp. znemožnili zneužívať rôzne metódy netransparentné na verejné obstarávanie. Teraz len tak veľmi narýchlo. Myslím si, že pri neprioritných službách by som si vedel ja napr. osobne predstaviť stanovenie nejakého limitu, od ktorého bude potrebné použiť štandardné metódy verejného obstarávania a podobne. Takže myslím si, že ten priestor do druhého čítania tu máme, aby sme naozaj pripravili nejaké znenia, ktoré tento zákon vylepšia, aj teda nad rámec predkladanej novely. Na pána kolegu Janiša je ťažšie reagovať, pretože to poňal viac politicky. Ja som očakával od neho ako osoby, ktorá, myslím, je aj spôsobilá na verejné obstarávanie, a minimálne možno aj teraz podľa nového zákona som očakával, že bude viac pragmatický, bol viac politický. Takže tam ten základ na nejakú pragmatickú debatu veľmi nám nedal, teda asi pani Žitňanská na druhej strane tak spravila. Ak hovoríme o tom, teraz máte tú úprimnú snahu, čo ja si aj nesmierne vážim, že chcete ten zákon vylepšovať, on má č. 25/2006 Z. z., čiže predpokladám, že bol účinný od januára 2006,  už pri jeho príprave, nakoľko si myslím, ste mali ďalekosiahle a veľké skúsenosti s verejným obstarávaním za roky svojho vládnutia, mnohé z týchto ustanovení sa mohli do zákona dostať v roku 2006. Ale beriem to, nazvime to teda úprava, ktorá vyplynie z aplikačnej praxe a zo skúseností. Takže určite v mene koalície neodmietame diskusiu o ďalších možných vylepšeniach tohto zákona. A myslím si, že v rámci druhého čítania, či už vo výboroch alebo potom možno aj v pléne, k určitým zmenám v tomto zákone dôjde. A myslím si, že budeme načúvať aj názorom opozície. A nikto nebude môcť povedať, že by vládna koalícia pri prerokúvaní zákona sa správala tak, aby umožňovala ďalšie netransparentné obstarávanie. Ja chcem len povedať, že v mnohých tých prípadoch tie kontrolné mechanizmy sú. Máme predsa Úrad pre verejné obstarávanie, ktorý je a na ktorého čele stojí predseda, ktorý nemôže byť ovplyvnený vládnou koalíciou, nakoľko pochádza z opozície. Pri tých rokovacích konaniach bez zverejnenia predsa 14 dní pred uzavretím zmluvy musí sa táto skutočnosť oznámiť Úradu pre verejné obstarávanie. Má právo posúdiť, či sú reálne nároky na použitie tejto metódy a či sú zákonné dôvody. Ak nie sú, má právo úrad konať. Takže by som povedal toľko, že v prípade, že úrad nekoná, tak asi schvaľuje použitie takej metódy pri tých neprioritných službách. Tie tendre prebiehali a vy ste ich tu menovali. Opäť musím povedať, že sa tak dialo v zmysle zákona, pretože zákon pri neprioritných službách tieto metódy povoľuje. Takže zatiaľ nikto neskonštatoval, že by bol porušený zákon. A v prípade, že pri niektorých obstarávaniach k problému došlo, je tu na to Úrad verejného obstarávania, aby začal príslušné konania. Ale na záver ešte raz chcem povedať, áno, diskutujme o tých troch okruhoch, ktoré ste pomenovali. A myslím si, že bude v záujme celého parlamentu Slovenskej republiky prispieť k transparentnejšiemu verejnému obstarávaniu do budúcnosti. Ďakujem.