M. Číž, podpredseda NR SR: (2007-02-07):
Ako viete, predložila pani poslankyňa Angyalová pozmeňujúci návrh, ktorý máme všetci k dispozícii už relatívne dlhšiu dobu, ktorý je, mimochodom, nesmierne strohý. Prevažnú časť tvorí odôvodnenie a sú tam tri normatívne vety, o ktorých teda tu aj trošku hovoríme. Tento návrh sprevádza veľmi dramatická úplne náhodná tlačová beseda, kde predstavitelia troch klubov nesmierne dramaticky opäť nesmierne kultivovaným spôsobom prednášal napríklad pán poslanec Lipšic škandalózny, hanebný a neviem všetky tie možné prívlastky, čo je zrejme jeho príspevkom k rozvoju parlamentnej demokracie na Slovensku k dialógu tvorivému. K tomu, aby naozaj sme trošičku nechali tie intelekty, ktoré nepochybne máme, aby aj sa nejakým spôsobom prejavili, aby sme možno v občanoch vzbudili trošku predstavu, že tu nie je, že tu je naopak, že tu teda sú ľudia, ktorí minimálne niektoré veci myslia dobre, majú elementárnu ľudskú podstatu, chcú debatovať. Rešpektujú to, že na niektoré veci existujú rôzne názory a že teda podstatou parlamentu je to známe, tisíckrát opakované slovo, teda diskutovať, čiže parlament je o tom a že teda spôsob a schopnosť tejto diskusie predznamenáva, či tento parlament je schopný, alebo nie je schopný zmysluplne fungovať. Preto sa snažíme úprimne, aj keď niekedy možno tie nervy naozaj neslúžia dostatočne, snažíme sa hľadať elementárne jadro v tých vystúpeniach a snažíme sa spolupracovať. Jedna z tých vecí, ktorou sa teraz zaoberáme, je spor o to, že či teda ideme obrať občanov o absolútne práva, ktoré majú, ktoré práve pán poslanec Lipšic svojou geniálnou činnosťou ako predseda vlády, ktorým zabezpečil nesmierne veľké práva, ktoré my teraz hanebným a nekorektným spôsobom ideme tým občanom odobrať. Vážené kolegyne, kolegovia, ja nemôžem za náš klub ako, lebo rešpektujem poslanecký klub KDH, nepochybne majú podporu občanov, sú tu legitímne presne tak ako my a teda, že naozaj sa patrí korektne na vystúpenie, povedzme, že obavy pána Lipšica nejakým spôsobom zareagovať. Začal, samozrejme, tým, že pospomínal všetko možné, najprv verejné rokovanie vlády. Pán Lipšic, vy ste sem priniesli rôzne veľa prvkov politického systému, osobne teda do súdnictva, na môj žiaľ, zo Spojených štátov, kde tvrdím, že iný typ právnej kultúry, iný mechanizmus tvorby hodnôt, iná história, iné národné tradície, ale, prosím, urobili ste to, takže ste prišli zo Spojených štátov, kde teda je verejné zasadnutie vlády, kde vláda vytvorila priestor, takýto balkón a teraz tam sedia občania, dostávajú miestenky a zúčastňujú sa teda pravidelne na zasadnutí vlády. Pán Lipšic, neviem, čo ste sa učili vy v tých Spojených štátoch, ja viem jedno. Zastupiteľský charakter orgánov štátnej moci má napríklad parlament taký, ktorý vyžaduje prítomnosť  verejnosti, ďalší napríklad sú súdy. O tom, že by bolo zasadnutie vlády verejné a malo tento charakter, o tom môže hovoriť iba človek, ktorý naozaj presahuje intelektuálne moje možnosti a pokúsi sa ešte verejnosti hlbšie to pozadie toho svojho poznania nejakým spôsobom prezentovať. Ak sa vám to podarí, budem vám nesmierne zaviazaný, lebo zatiaľ tomu nerozumiem. (Potlesk.) Dokonca expressis verbis zákon o slobodnom prístupe k informáciám v tomto smere veľmi konkrétne špecifikuje úlohy, ktoré sú typické a ktoré typy informácií dávajú jednotlivé najvyššie orgány tohto štátu. Pri trošičku pozornom čítaní by tam nemalo dochádzať k takýmto zásadným omylom a nepochopeniam. Takže toľkoto k tomu verejnému rokovaniu vlády a teraz k tomu predmetu. Vážené kolegyne, kolegovia, máme pred sebou vetu, ktorá je meritom sporu. Povinná osoba žiadosť odloží aj vtedy, keď je zjavne nerozumná. Neviem, odkiaľ pán Lipšic berie predstavu, že jedine on je práve ten, ktorého záujmy občanov sú ako tie najdôležitejšie, ktoré ležia na jeho srdci. Dokumentoval to svojou politickou činnosťou osobitne v sociálno-ekonomickej oblasti. Tam skutočne verejnosť obdivuje výstupy vás, pán kolega, a ľudí, ktorí rozmýšľajú vaším spôsobom. A teraz, čo sa týka tých politických práv, ku ktorým, ak dovolíte, skúsim povedať takú vetu. Neviem, či mi uveríte, že aj ja, by ste neverili, mám k tomu vzťah. Chcem, aby môj občan bol informovaný, aby mechanizmus vzťahu a občana vo vzťahu k informáciám, k tomu, čo sa v štáte reálne robí, aby bola naozaj čo najväčšia, ako sa len dá, najväčšia, ako sa len dá. S tým, že pán Lipšic, dovolím si veľmi neskromne sa radiť alebo povedzme, že sa sám seba nazvem odborníkom na správne právo, kde predmetom našej činnosti je práve otázka správneho konania, v rámci ktorého hovoríme tomu taký malý súdny alebo malý Občiansky poriadok, ktorý upravuje celý mechanizmus konania vzťahu občana a štátu. Ten upravuje spôsob prístupu k informáciám. Stanovuje, kto je účastníkom konania, aké má oprávnenia a má celý rad ustanovení, ktoré nejakým spôsobom na základe dvestoročného vývoja má nejaký charakter. Boli sme pripravení kedykoľvek diskutovať váš mechanizmus prístupu k slobodným informáciám v tomto prostredí, pretože minimálne ho brať do úvahy a furt sme si mysleli, že zodpovedný zákonodarca, za ktorého sa vyhlasujete, minimálne zváži kontexty zákona, akým je napríklad zákon o správnom konaní, ale aj zákon o slobodnom prístupe k informáciám a k iným zákonom, ktoré ukladajú povinnosť či parlamentu, či vláde, či iným tým alebo iným spôsobom nakladať s podaniami občanov. Toto, pán poslanec, sa nestalo. Číry právny voluntarizmus, ktorý ako maximálnym spôsobom postavil zákon, ktorý sám osebe nepochybne má pozitívne prínosy, len ktorý zaviedol obrovské množstvo problémov. Pretože absolútne nepočíta s tým, že by bol ten zákon aj, že by ho chcel niekto zneužiť a ako podpredseda výboru za posledné štyri roky som mal minimálne desiatky podaní, kde dochádzalo k veľmi nebezpečným tendenciám ohrozovať priamu činnosť úradov na základe toho, že jednotliví kandidáti, napríklad medzi poslancami a starostami, aby si vrátili rôzne príkoria, tak začali sa zaťažovať rôznymi žiadosťami o typy informácií tohto typu s tým, že tento váš návrh zákona, ktorý nespĺňa elementárnu predstavu, ktorú musí mať každý takýto zákon, musí počítať aj s konfliktmi, musí počítať aj so situáciou, kde ten zákon sa niekto bude pokúšať zneužiť, musí mať relevantný korektný mechanizmus aj v konečnom dôsledku sankcií a podobne. Za tento návrh, keď dôjde k sporu, že či ten úradník, ktorý tomu občanovi tak škodí, že či teda v dostatočnom rozsahu tú informáciu, že či ju má, alebo nemá, ktorú ste tu tak raz spochybňovali, môže dostať pokutu až 50-tis. korún a rovnako môže dostať zákaz činnosti na 2 roky. Pán Lipšic, v tomto prostredí ten úradník je nesmiernym spôsobom vystrašený, pretože to riziko, ktoré tu je, lebo keď mi nariadili, tak súd môže zistiť, že dochádza k porušeniu zákona a v takom prípade ten úradník nehľadí na nič, on nechce mať problém a nechce sa dostať do akéhokoľvek krížika pri možnej veľmi širokej interpretácii týchto ustanovení. Opäť zodpovedný legislatívec, pán bývalý minister, sa nad zamyslí, popýta sa trošku tú prax a pokúsi sa situáciu vyvážiť. Toto sa nestalo, vy ste si nasadili taký divný, ja si takto predstavujem to, čo robíte vy, ten slovník, spôsob formulovania, absolútne odmietanie v okolí trošku k informáciám, odmietanie toho, že ten iný môže mať aj nejaký iný názor a že sa aspoň trošičku mám v sebe v tom, čo vysvetľujem, nejakú mieru implikácie, že teda je možné sa nejakým spôsobom dohodnúť a nejakým spôsobom pokúsiť sa niečo nejakým spôsobom aspoň vyjasniť a pokúsiť sa aspoň na chvíľu, či predsa len nie je nejaké spoločné stanovisko a s tým, že ste slušný človek má niečo také, že nechce zbytočne ublížiť niekomu tomu inému, pokiaľ na to nemá relevantný a preukázateľný dôvod. Toto všetko mne, pán Lipšic, chýba v diskusii k tomuto zákonu. Vecne ešte chcem povedať zopár vecí. Faktom je, že nie som celkom rád, že tento návrh ide týmto spôsobom, že nebol predložený na rokovanie výboru. Mrzí ma to, ale faktom je aj to, že mám informácie o tom, že osobitne v daňovej oblasti disponuje momentálne daňový úrad minimálne 4-tis. žiadosťami na rôzne typy podaní s preukázateľne obštrukčným spôsobom s cieľom nejakým spôsobom ohroziť alebo minimálne výrazne skomplikovať činnosť orgánu. Pre prípad, že neurobíme nič, ak takto hromadne takáto informácia príde a jednoducho sťaží tú možnosť tomu úradníkovi, má na krku buď neskôr interpretáciu, že porušil svoju povinnosť a 50-tisícovú pokutu, alebo zákaz činnosti na 2 roky, alebo teda, že nejakým spôsobom musí zareagovať. Rovnako rozhoduje vedúci takéhoto orgánu. Ak ten človek príde a demonštruje, mám tieto veľké problémy. Prosím vás pekne, to už čo len trošku korektný právnik, ktorý má iné oči, ako má pán Lipšic, vetu, ktorú hovoríme, že žiadosť nesmie byť zjavne nerozumná. Je to veta, ktorá sa prepísala, v odôvodnení to máte veľmi podrobne popísané, preklad, ako sa používa, ako je implementované v právnych poriadkoch Európskej únie, teda v smerniciach a v iných všeobecne záväzných normatívnych právnych aktov, tak čo nás na základe tohto už len nejakým spôsobom zásadne ohrozujeme? Viete veľmi dobre, že znovu platí, že pri tých obrovských sankciách, o tom bude vždy právo, bude mať teda ten účastník, ktorý o to požiada, že o jeho sťažnosti rozhodne nadriadený orgán a vždy tam je ešte aj kontrola nezávislých súdov, ktoré tu sú. Tak, prosím vás pekne, o akých nezmyselných ohrozeniach občianskych práv a slobôd občanov a neviem akých výdobytkoch, ktoré ste vy zaviedli, ako tu rozprávate? Ja naozaj vyzývam k trošičku triezvej diskusii. Za náš klub môžem povedať, trošku sa ospravedlňujeme za to, že naozaj procedurálne sme mali predložiť minimálne do výboru tento návrh, ale vychádzali sme z toho, že ten stav, ktorý tu je, je naozaj veľmi vážny, že toto je minimálny zásah do existujúceho stavu, že vlastne iba jemne umožňuje interpretovať tam, kde naozaj ide k preukázateľným hrubým obštrukčným pokusom zlikvidovať činnosť úradov, že je tam výkladové pravidlo, ktoré umožní nejakým spôsobom postupovať. To výkladové pravidlo ešte raz v riadnom opravnom konaní posudzované a potom ešte aj prostredníctvom nezávislého súdu. Takže, prosím vás pekne, vážené kolegyne, kolegovia, naozaj postavme veci na zem, zmyselná diskusia rozumná. Toto štvanie, ktoré sa tu organizuje, smeruje ku konfrontácii a výraznému narušeniu atmosféry spolupráce v parlamente. Skúste sa nad tým, pán Lipšic, aspoň trošičku zamyslieť, skúste aspoň jemnučko rozmýšľať nad tým, že nie iba vy ste človek, že my sme ľudia, máme tiež svoje vlastnosti, že sme pripravení diskutovať zmysluplne a verte, že vaše úspechy ako politika budú oveľa väčšie. Ďakujem za pozornosť.