Mezenská, Helena, poslankyňa NR SR (2015-03-19):
Vážený pán predseda, vážený pán navrhovateľ, pán spravodajca, prítomní poslanci, dovoľte aj mne zaujať už opakovane postoj k pripraveným zámerom na prevod majetkových účastí Slovenskej republiky, teda štátu v spoločnosti Slovak Telekom. V podstate tento svoj postoj už len zopakujem a opätovne zdôrazním, že prevod majetkovej účasti štátu v spoločnosti Slovak Telekom považujem z pohľadu prípravy a zabezpečenia kombinovanej formy predaja za otázny proces a z pohľadu vládnych prísľubov, deklaratórnych vyhlásení a téz o posilňovaní vplyvu štátu v strategických odvetviach tento návrh a tieto zámery prevodu majetkových účasti považujem za protirečivé a rozporné. (Ruch v sále.) Asi chvíľu počkám, lebo ešte je tu rušno a mňa to naozaj ruší, takže počkám na poslancov, ktorých táto téma nezaujíma, aby buď odišli, alebo sa utíšili, myslím si, že ide o dosť závažnú vec, ide o riadenie a vysporiadanie sa s podielom štátu v strategických odvetviach. I keď oblasť telekomunikačného trhu svojím významom sa nemôže rovnať energetickému trhu a záujmu, snahám štátu zabezpečiť svoj vplyv a svoju účasť v energetických odvetviach, napriek tomu si myslím a dokonca som presvedčená o tom, hlavne po tom, ako pred týždňom tu bolo prednesené, ako sa podarilo štátu nadobudnúť vplyv v takých spoločnostiach ako TRANSPETROL, vo Vodnej elektrárni Gabčíkovo, spomínal sa tu aj opätovný nákup neziskovej matky SPP, považujem tento postup a zámer odpredať podiel štátu spoločnosti Slovak Telekom za niečo, čo sa odchyľuje od stratégie aj od konceptu vlády aj ministerstva zefektívňovať pôsobenie štátu v strategických odvetviach. V samotnej dôvodovej správe sa jasne uvádza, že spoločnosť Slovak Telekom je lídrom v poskytovaní služieb na telekomunikačnom trhu, rovnako je najväčším slovenským multimediálnym operátorom s dlhoročnými skúsenosťami. A berúc do úvahy aj to, čo tu odznelo, uvedomujúc si, že privatizáciu tohto podniku na začiatku alebo prelome rokov deväťdesiatych a roku 2000 má na svedomí, respektíve na svojej politickej zodpovednosti predošlá vláda, vláda Mikuláša Dzurindu, ktorá uzavrela takýmto spôsobom, a to si dovolím povedať úplne jasne a otvorene, pre štát nevýhodnú privatizačnú zmluvu, napriek tomu som presvedčená, že v kontexte takto nesprávne uskutočnenej privatizácie sa očakávalo a stále sa očakáva, že vláda vyvinie maximálne úsilie na to, aby našla legislatívne nástroje na to, ako zjednať opravu, ako zjednať nápravu a ako prehodnotiť obsah a dopady privatizačnej zmluvy tak, aby na Slovensku štátu nediktovali nadnárodné monopoly, ale aby štát mal zvrchovanú moc a dohľad, kontrolu nad akýmkoľvek, nielen nadnárodným subjektom, ale aj subjektmi menšieho významu. Veď takýmto krokom, takýmto opatrením a samotným priznaním ministra vlády v tejto dôvodovej správe, že vláda a štát nemal reálny dosah na riadenie tejto spoločnosti, ponímajúc, že nemal ani reálny dosah na vyplatenie dividend, priznávame druhým dychom, že tento štát neriadi vláda, neriadia ministri, neriadia ministerstvá, ale že ho riadia nadnárodné subjekty. Tak s takýmto konštatovaním, s takýmto zdôvodnením sa ja ako radová poslankyňa naozaj neviem stotožniť. Toto je naozaj pre mňa vecou zásadnej kritiky, praniera, toto je naozaj pre mňa neprípustné, aby sme my na oficiálnej pôde parlamentu demonštrovali a nejakým spôsobom sa podriaďovali svojvôli alebo nejakému diktátu nadnárodných monopolov, ktoré nás pripravujú o zvrchovaný, suverénny a riadny dohľad aj ako minoritného vlastníka v strategických odvetviach. Ak taký bol postoj vlády, čo sa týka možnosti riadenia a kontroly pri uplatňovaní práv minoritného vlastníka, ja si neviem predstaviť na základe uskutočnenej doprivatizácie, akým spôsobom a kto bude zabezpečovať ochranu spotrebiteľov na telekomunikačnom trhu, pretože už aj pán poslanec Miškov naznačil, že s najväčšou pravdepodobnosťou prevody vlastníctva štátu v spoločnosti Slovak Telekom skončia napokon v rukách majoritného vlastníka Deutsche Telekomu. Teda je predpoklad, že sa tu vytvorí takýto monopol, súkromný monopol. A teda pre mňa je naozaj otázkou, akým spôsobom bude zabezpečená kontrola a dohľad nad telekomunikačným trhom v uplatňovaní práv voči spotrebiteľom, ak sa rozhodne takýto monopol zneužívať svoju dominanciu. Predkladaný materiál ani slovkom, ani jednou vetou sa nezmieňuje a nevyjadruje k tejto veci. A všetci, ako tu sme, či už poslanci alebo ministri, sme zodpovední za to. A máme chrániť, preventívne chrániť práva ľudí pred či už súkromnými alebo štátnymi monopolmi. Akým spôsobom bude môcť s rešpektom a autoritou, v akom množstve bude môcť do ochrany telekomunikačného trhu vstupovať Telekomunikačný úrad, keď s takýmto nadnárodným monopolom, nadnárodným subjektom si nevedela poradiť ani vláda, ani ministri? Ako ma chcete presvedčiť, pán minister, na základe tohto materiálu, aj toho, čo tu odznelo, čo bolo zdôvodnené, že s týmto nadnárodným subjektom, nadnárodným súkromným monopolom si bude vedieť poradiť Telekomunikačný úrad a jeho zástupcovia? Teda zásadná otázka okrem toho, na čo som upozornila v prvom prípade, rozporu deklarovaných téz o posilňovaní vplyvu štátu v strategických odvetviach, ma zaujíma, aký bude nástroj, mechanizmus ochrany spotrebiteľov pred možným zneužitím dominancie, už teraz nie majoritného vlastníka, ale v podstate monopolnej spoločnosti. V neposlednom rade sa dotknem a podčiarknem význam podnetu pána poslanca Mikuša. Ja taktiež si pamätám, či už z oficiálnej úrovne alebo z neoficiálnej úrovne postrehla som informácie o tom, že predpokladaný objem inkasovanej sumy za predaj sa viazal na sumu jednej miliardy eur, avšak v materiáloch zmienka o predpokladanej sume, za ktorú sa bude majetková účasť štátu predávať, sa vôbec nespomína. Môžem vlastne len nadviazať na to, jeden jediný číselný údaj, ktorý sa vzťahuje na výšku majetku, majetkovú účasť štátu, súvisí s určením hodnoty akcií 34 % majetkovej účasti štátu, ktoré sú v zastúpení ministerstva hospodárstva, určené na sumu 293,798 mil. A potom je to majetková účasť štátu alebo majetková účasť Fondu národného majetku. To je 129,616 mil. eur. Ak to spočítame, vychádza to približne na objem 424 mil. eur, čo je takmer viac ako o polovicu menej, ako sa predpokladalo pôvodne možno pred rokom, rokom a pol, keď sme zachytili informácie o tom, že predpokladaná výška, za ktorú bude štát svoj podiel v Telekome predávať, bude približne vo výške jednej miliardy. No a v konečnom dôsledku mojej pozornosti neunikla ani absentujúca informácia o tom, akým spôsobom a na čo budú účelovo viazané prostriedky, ktoré sa z predaja majetkového podielu štátu zinkasujú. Predtým som okrem informácie o tej jednej miliarde zachytila aj informácie o tom, že tieto prostriedky budú investované do zlúčenia zdravotných poisťovní do jednej zdravotnej poisťovne. Dnes v tomto materiáli, hoci je pomerne rozsiahly na rozdiel od iných dôvodových správ, niet o účelovom viazaní a účelovom využití získaných prostriedkov ani slovo, ani zmienka. Na záver môjho príspevku chcem tiež zdôrazniť, že prevod a vôbec návrh prevodu majetkových účastí štátu považujem v takejto podobe za otázny materiál, otázny proces, aj kvôli tomu, čo už tu bolo spomenuté. Na jednej strane štát tvrdí, že nemá reálny dosah na riadenie Slovak Telekomu, nemá žiaden vstup ani možnosť ovplyvňovať svoj záujem minoritného vlastníka o vyplatenie podielu z dividend, a na druhej strane protirečivo vyznieva to, že sa podarilo ministerstvu hospodárstva spísať pakt alebo memorandum o porozumení, kde spoločne so spoločnosťou Deutsche Telekom štát a ministerstvo s Fondom národného majetku sa dohodli a odkomunikovali spôsob a prípravu predaja podielu štátu v tejto spoločnosti. Porovnávajúc tieto dve skutočnosti naozaj sa možno domnievať, že argumenty, ktoré sú predpokladom spustených úvah o predaji podielu štátu spoločnosti Slovak Telekom, neboli dôvodné a sú prednesené nielen v dôvodovej správe, ale aj na pôde tohto parlamentu v zavádzajúcej forme. Ďakujem pekne.