Zajac, Pavol, poslanec NR SR (2013-09-17):
Vážená pani predsedajúca, vážený pán navrhovateľ, pán spravodajca, dámy a páni, dovoľte mi, aby som sa aj ja vyjadril k predkladanému návrhu zákona za klub KDH. Ale nedá mi, aby som nereagoval na pána Číža a jeho faktickú poznámku, kde poukazoval na to, že korupcia je tu od nepamäti, korupcia, nedopovedal to, ale jasné, korupcia tu dneska je a korupcia tu bude, a trošku som tam cítil taký náznak, že ona tu bola, je, bude, a čo už s tým? Ja chcem povedať za seba, za klub KDH, za mojich kolegov aj za pána navrhovateľa, že korupciu považujeme za rakovinu našej spoločnosti, za tú rakovinu, ktorá požiera stovky miliónov eur ročne v tejto spoločnosti, tie stovky miliónov eur, ktoré chýbajú napríklad v zdravotníctve alebo školstve. Boj proti korupcii má také dve základné roviny. Jedna je, nazval by som ju morálna, dosť sa jej vo svojom vystúpení venoval pán Mičovský, naozaj morálne povedomie spoločnosti, ale aj jednotlivcov, ktorí budú veľmi hákliví na korupciu. Toto môžeme dosiahnuť len dlhodobým vzdelávaním, výchovou na školách, v rodinách. Má k tomu prispieť tretí sektor, cirkvi. Ale toto je dlhodobá záležitosť, ktorú dneska môžeme vidieť, úroveň, ako, ako je vnímaná korupcia v severných štátoch Európy. Veľmi radi by sme dneska boli na ich mieste, kde jednotlivé osoby ani len pomyslenie na nejakú korupciu vo svojej činnosti nepripustia, nieto aby ešte to organizovali. V tomto máme čo doháňať tieto severné štáty Európy a má k tomu prispieť celá spoločnosť. Potom je to druhá rovina a sú systémové opatrenia. A to je to, čo má robiť Národná rada Slovenskej republiky, že má prijímať také zákony, opatrenia, vyhlášky, ktoré budú túto nekalú činnosť minimálne potláčať. Minimálne potláčať na rôznych úrovniach. Jedným z takýchto návrhov je aj návrh pána poslanca Figeľa. Je to systémové opatrenie, ktoré môže prispieť k tomu, že tí, čo oznámia korupciu, nebudú postihovaní tým, že budú následne vyhadzovaní z práce. Aby som predsa len odľahčil trošku túto tému, ale aj keď to bude satirická poznámka, ale podľa mňa veľmi trefná, musím spomenúť jednu scénku z filmu Jáchyme, hoď ho do stroje! z roku 1974, kde v jednej situácii vedúci autoservisu, ktorého hrá Ladislav Smoljak, keď prijíma nového automechanika, tak ho upozorňuje: „Neber úplatky, neber úplatky, neber úplatky, nebo se z toho zblázníš!“ Táto scénka bola veľmi populárna, keď bol stredočeský hejtman pán Rath zatknutý vtedy, keď preberal niekoľkomiliónový úplatok. To je, najprv by človek povedal, že je to len ten morálny apel, ktorý tam používa vedúci autoservisu na toho automechanika, aby nebral úplatky. Ale na druhej strane, neviem, či ste si všimli, že v tom filme ten automechanik mal nad sebou kameru. A ten vedúci autoservisu mohol vidieť, ako tie úplatky preberá. A to je to systémové opatrenie. Na jednej strane naňho apeloval, aby nebral tie úplatky. Na druhej strane zariadil ten systém tak, aby mal ten automechanik aj nejakú kontrolu. V ťažkej dobe totality sa takouto drobnou scénkou satirickou aj vtedy dalo poukázať na to, že proti korupcii sa dá bojovať v dvoch úrovniach, a to aj na tej morálnej, ale aj tou systémovou. Samozrejme, aby som to dokončil, automechanik, ako to bolo za totality zvykom, úplatky bral a nakoniec ho zobrali do toho blázinca. Ale naspäť k tým systémovým opatreniam. Naspäť k tomu, čo tu predkladá pán kolega Figeľ. Je to jedno zo systémových opatrení. Naozaj potrebujeme v Národnej rade Slovenskej republiky prijímať viaceré zákony, ktoré budú potierať korupciu. A mne v tejto chvíli nedá spomenúť ešte jedno systémové opatrenie, ktoré sme v tomto roku prijímali, a to je zákon o verejnom obstarávaní. Dámy a páni, vo verejnom obstarávaní sa nám ročne stráca niekoľko sto miliónov eur. Hovoria to odborníci na verejné obstarávanie. A to, čo sa stráca, to je s veľkou pravdepodobnosťou čiastočne aj korupcia. Chcem povedať, povedal som tu niekoľkokrát, ale musím to tu znovu zopakovať pri téme boja proti korupcii. Vo verejnom obstarávaní najnižšia cena pri dodržaní všetkých kritérií a požiadaviek obstarávateľa, najnižšia cena je najlepším protikorupčným opatrením. Tí z vás, ktorí si mohli vyskúšať, že v spoločenstve vlastníkov bytov sa rozhodnú, že budú obstarávať napr. okná, alebo v spoločenstve, vo farskom spoločenstve sa rozhodnú, že vymenia okná na kostole, si to mohli možnosť vyskúšať, ako ja som si to mal možnosť vyskúšať, že keď si zadajú kritériá a pravidlá a prihlási sa 15 firiem, ktoré chcú dodávať okná napríklad, tak dosiahnu to, že určité firmy dajú najnižšiu ponuku. A stávajú sa situácie, že tie firmy, ktoré dávajú vyššiu ponuku, prídu za tým obstarávateľom a povedia mu, ak by som to robil ja, som ochotný ti urobiť popri tých oknách kuchynskú linku alebo nejaké iné výhody. Ten, kto dá najnižšiu cenu, nikdy za vami nepríde s tým, že ešte je vám ochotný čosi dať, korumpovať. Tak to je aj vo verejnom obstarávaní, dámy a páni. Preto som bol vyrušený pri zákone o verejnom obstarávaní, keď pri určitých situáciách bude môcť obstarávateľ vyberať nie toho najlacnejšieho, ale druhého, tretieho v poradí. Nedá mi, aby som v súvislosti s predkladateľom pánom Figeľom povedal, že je to také symbolické, že tento zákon predkladá on, lebo má na to aj určité morálne právo tým, ako pôsobil na ministerstve dopravy. Naozaj, keď zastavil PPP projekt medzi Žilinou a Prešovom na D1, kde bol, boli nenormálne predražené stavebné práce. Dámy a páni, ten PPP projekt mal nás stáť ročne 670 mil. eur! Krát 30 rokov! Ministerstvo financií pred mesiacom povedalo, že tento štát má možnosti tak okolo 260 mil., aby splácal PPP projekty. Pripomínam, že 130 mil. dneska platíme za R1 a budeme ďalších 30 rokov. Pozrite si návrh štátneho rozpočtu na rok 2014 aj v roku 2013 130 mil. platíme za R1. Kde by sme zobrali na to, aby sme platili za ďalší PPP projekt ďalších 670? Spolu 800 mil. ročne! Kde by na to zobral dneska minister Kažimír, ktorý sám tvrdí, že maximálne, čo sme schopní, je tých 260 mil. Áno, pán Figeľ zastavil tento predražený PPP projekt a jednotlivé úseky súťažil z európskych fondov tak, ako som to spomínal. Napríklad na diaľnici pri Levoči 13 združení firiem stavebných sa zúčastnilo tejto súťaže. A tieto seriózne stavebné firmy, ktoré splnili všetky kritériá, sami vygenerovali cenu, z ktorej vyšiel víťaz, napr. Váhostav na prvom úseku. Oni sami dali tú cenu, nikto ich k tomu nenútil. A povedali, aj dneska som si to prečítal v médiách, áno, tá cena je pomerne napnutá, ale sme schopní za to postaviť a ideme do toho, takto to aj postavíme. Najnižšia cena znamená to, že ten, kto podpíše zmluvu, už nemá veľký priestor na to, aby korumpoval, aby chodil niekde. Preto ma veľmi vyrušuje, keď počúvam o tom, že najlacnejšie alebo lacné diaľnice nie sú dobré. Nuž tú cenu dávajú stavebné firmy a ten, kto hovorí, že treba dať druhému, tretiemu v poradí, znamená, že chce vytvárať korupčné prostredie. (Ruch v sále.) V tejto súvislosti mi dovoľte, aby som musel spomenúť jeden príklad, ako sa obstaráva za tejto vlády, ako obstaráva minister Počiatek. Železničná trať, rekonštrukcia železničnej trate pri Trenčíne, Zlatovce – Trenčianska Teplá. Dlho sa ťahal tento tender a boli tam dvaja uchádzači. Jeden dal čiastku 200 mil., druhý dal čiastku 240 mil. Rozdiel 40 mil. eur! Dámy a páni, v slovenských korunách miliarda 200 mil. Minister Počiatek na jeseň rozhodol, v decembri rozhodol, že stavať bude druhý v poradí, ktorý je drahší o 40 mil. Nepočkal ani na uzatvorenie Úradu pre verejné obstarávanie, ktorý, mimochodom, na jar, už po podpise zmluvy, keď stavebná firma, tá druhá v poradí už stala, stavala, povedalo, Úrad pre verejné obstarávanie povedal, že naspäť má tá prvá firma byť zaradená do verejného obstarávania. Čo si mám myslieť o tom, keď drahšia firma o 40 mil. ide stavať? Lacnejšia nie, seriózna medzinárodná stavebná firma aj so slovenskou účasťou. Čo si o tom mám myslieť? Nie je to to korupčné prostredie, o ktorom sa toľkokrát tu hovorí? Predsa len ešte musím spomenúť jeden príklad, ako obstaráva súčasné ministerstvo dopravy. Ak som spomínal, ako sa obstarávalo pri diaľnici D1 pri Levoči, keď 13 uchádzačov vysúťažilo najnižšiu čiastku, teda firma Váhostav, a kilometer diaľnice vychádzal zhruba na 7 miliónov eur, súčasné ministerstvo dopravy a minister Počiatek vysúťažili na D3 diaľnicu Svrčinovec – Skalité s polovičným profilom za cenu 26 mil. za kilometer! Zaujímavé, že na tejto súťaži sa zúčastnili iba tri konzorciá. Prečo nie 10, 12, 13 ako predtým? Predtým boli schopní tieto stavebné firmy stláčať cenu, odhadovanú cenu až na 60 % z pôvodnej ceny, odrazu tá cena je vysúťažená za 90 % odhadovanej ceny a kilometer polovičného profilu vychádza 26 mil. za kilometer. Áno, ja viem, že je tam náročnejší terén, ale už aj Európska komisia nám odkazuje, že takto drahú diaľnicu nám nepreplatí! A minister Počiatek s tým má problém a musel to už aj v niektorých rozhovoroch sám priznať. Takto sa nesúťaží! Preto vás všetkých upozorňujem, ak budete od niekoho počuť, že lacné diaľnice alebo lacné obstarávanie pri iných obstarávaniach alebo pri železniciach nie sú dobré, dávajte pozor, kto to hovorí! Dávajte pozor, keď hovorí, že treba dať druhému, tretiemu, štvrtému v poradí ako na diaľnici pri Ružomberku, pretože okamžite tam cítim korupčné prostredie. Že sa to ťažko dokazuje pri takých veľkých tendroch? Áno, raz aj na Slovensku nejaký ten hejtman Rath bude možno chytený pri tom, ako preberá niekoľkomiliónový úplatok. Možno som naivný, ale raz k tomu dôjde. Dámy a páni, k predkladanému návrhu zákona. Naozaj chráni človeka, ktorý sa odhodlal nahlásiť korupciu. Je potrebné ho chrániť, pretože tlak zamestnávateľa následne cez rôzne spôsoby, nemusím ich tu rozoberať, môže spôsobiť to, že ho alebo vyštve z tej práce, alebo dokonca priamo vyhodí. Veľa sa tomu venoval pán Mičovský. Má s tým osobné skúsenosti. Spomínal tu prípad pána učiteľa z Košíc. Kolega Hlina tu niekoľkokrát spomínal pani, ktorá robila na vysokej škole právnickej a bola donútená odísť, lebo poukázala na podvody, to znamená, na korupciu, ktorá sa diala. Áno, pôvodne bolo v návrhu zákona aj odmeňovanie tých, ktorí, ktorí nahlásia túto korupciu. Boli pripomienky ministerstva spravodlivosti, ktoré hovorí, že nahlasovanie korupcie je dneska povinnosťou pre každého občana, a tým, že by dostávali niektorí odmenu, že by došlo k určitej nerovnováhe. Takisto logicky, ministerstvo financií, keďže ide o štátne peniaze, ktoré by štát musel poukázať na tie odmeny a ktoré má dneska napnutý rozpočet, má s tým určitý problém. Ja som presvedčený tak, ako aj pán Mičovský tu spomínal, aj ja, že v prvom rade morálne kvality týchto ľudí rozhodli o tom, že poukázali na túto korupciu. Naozaj oni by na to poukázali, či by odmenu dostali, alebo nie. Toto morálne v nich, ten morálny základ bol tým, čo ich viedlo k tomu, a videli sme to aj na tom videu, že sa rozhodli, že nahlásia túto korupciu. Nakoniec som bol veľmi potešený, keď Národná rada v prvom čítaní skoro jednohlasne hlasovala za tento návrh zákona a prišlo k tomu kompromisu, že pán kolega Figeľ toto odmeňovanie na pripomienky od ministerstva spravodlivosti, ministerstva financií stiahol, aby dosiahol kompromis, aby dnešnú situáciu, že dneska tí zamestnanci nie sú nijako chránení, aby sme v tejto Národnej rade schválili, aby boli schválení, aby sme vytvorili rámec, ktorý ich bude takto chrániť. Zatiaľ bez finančnej, finančného odmeňovania. Ja sám som skôr na pozícii toho, že mali by byť, mohli by byť aj odmeňovaní. Ale ak dneska snemovňa sa dohodne na tom, že bez odmeny posunieme tento zákon, schválime tento zákon, som ochotný aj ja, predpokladám, že aj pán predkladateľ, prijať tento kompromis. A bol som veľmi rád, keď nielen Národná rada v prvom čítaní, ale aj štyri výbory Národnej rady schválili tento návrh zákona. Bol som veľmi rád, že aj poslanci SMER-u sa pridali k tomu, že, áno, sú ochotní takto chrániť týchto, čo budú nahlasovať korupciu. Aj gestorský výbor schválil tento návrh zákona. A bol som veľmi rád. Preto som bol, samozrejme, nemilo prekvapený, keď vláda Slovenskej republiky odmietla tento návrh zákona. Ale ja som pevne presvedčený, že Národná rada Slovenskej republiky je tá, ktorá prijíma v tejto republike zákony. Ja som presvedčený, že poslanci SMER-u si zachovajú svoju osobnú integritu, svoju osobnú statočnosť a to, čo schválili v prvom čítaní, čo schválili na výboroch, kde majú väčšinu, schvália aj v tomto druhom čítaní, následne v treťom a tento zákon, veľmi potrebný zákon bude prijatý. Dovoľte mi, aby som končil takým heslom prvého československého prezidenta pána Masaryka, lebo to súvisí s tým, čo som hovoril pred chvíľou o osobnej statočnosti, osobnej integrite poslancov Národnej rady, ale aj celý čas som hovoril o boji proti korupcii, jeho heslo bolo: „Nebát se a nekrást!“ Ani my sa nebojme prijať takýto potrebný návrh zákona, ktorý bude pomáhať v boji proti korupcii. Ďakujem. (Ruch v sále.)