M. Dzurinda, predseda vlády SR: (2005-01-20):
V úvode mojej odpovede na túto otázku chcem vám povedať, že vláda nerokovala a nikdy nebude rokovať o veciach, ktoré by mohli viesť k autonómii na etnickom princípe. Zároveň chcem pokračovať jasným výrokom, že považujem za odsúdeniahodné všetky výroky provokujúce nacionalizmus a nacionalistické vášne. Na strane druhej vždy treba mať pevné postoje, ale aj uvážlivé vyhlásenia. Nie je dobré na provokáciu naskočiť. Slovensko má, žiaľ, aj celkom čerstvé skúsenosti s hrou tzv. maďarskou kartou a aj istými provokáciami zo strany Maďarskej republiky. Poslednou skúsenosťou bol pokus aplikovať zákon Maďarskej republiky o zahraničných Maďaroch v susedných štátoch. Vy veľmi dobre viete, pani poslankyňa, že tento diplomatický zápas sme vyhrali, že sme ho vyhrali preto, lebo sme mali pravdu, a túto pravdu sme dokázali aj kultivovane presadzovať. A myslím si, že tak pevne a kultivovane pokojne treba reagovať aj na tému, na ktorú ste poukázali vo svojej otázke, uvážlivo, samozrejme, pevne a rozhodne. Teda tento svoj postoj by som zhrnul do štyroch bodov. Po prvé, odmietame akékoľvek kroky, ale aj debatu, ktorá by mohla viesť k autonómii. Po druhé, nepodceňujeme žiadne výroky, ale nemienime na provokácie ani naskakovať. Po tretie, zahraničnopolitické postavenie, ale aj náš vnútorný demokratický systém sú také pevné, že zvrchovanosť a suverenitu Slovenska nemôže v nijakom prípade narušiť žiaden nepremyslený, neuvážený výrok predstaviteľa Maďarskej republiky. A napokon po štvrté, výroky premiéra Gyurcsányho neobmedzujú našu suverenitu, ani neoslabujú naše zahraničnopolitické postavenie. Naopak, ja si myslím, že poškodzujú Maďarskú republiku a usvedčujú jej lídrov z toho, že nechápu ani realitu, ani právny rámec spoločenstva, ktorého sú súčasťou. Skrátka a dobre, myslím si, že pán Gyurcsány urobil chybu. V prvom rade predseda vlády Maďarskej republiky by mal vedieť, že najrelevantnejším dokumentom, ktorý rámcuje postavenie národnostných menšín je tzv. riport alebo Správa Benátskej konferencie zo 48. plenárneho zasadnutia v októbri 2001. Vy iste veľmi dobre viete, pripomínam to len pre úplnosť, že jestvuje Benátska komisia, alebo inými slovami, expertná skupina pri Rade Európy, ktorá sa danou témou zaoberá, ktorá v októbri 2001 prijala jasné zásady lemujúce, rámcujúce právne postavenie národnostných menšín v Európe. Ja zacitujem dve zásady z Benátskej komisie zo záverov, ktoré prijala 19. – 20. októbra 2001. Prvý záver, citujem: „Zodpovednosť za ochranu menšín leží primárne na ich domovskom štáte“. Komisia uvádza, že „príbuzenské štáty hrajú tiež úlohu v ochrane a zachovaní ich príbuzenských menšín, zameranú na to, aby ich pôvodné jazykové a kultúrne väzby zostali silné.“ Koniec citátu. Samozrejme, veľmi silná je tá prvá veta, ktorá jasne hovorí, že primárna starostlivosť je na domovskom štáte, z pohľadu Slovenskej republiky teda na nás samotných. Ale myslím si, že aj druhá veta záverov Benátskej komisie je tiež významná. Nie preto, že by zužovala zodpovednosť domovského štátu, ale preto, že úlohu príbuzenských štátov, v tomto prípade Maďarskej republiky, vidí v zachovaní pôvodných jazykových a kultúrnych väzieb. Teda nehovorí sa tu nič ani o občianstve, ani o národných vízach a v celých záveroch nie je jediné slovíčko o autonómii, a to by pán premiér Gyurcsány mal vedieť. A spomeniem ešte druhý záver Benátskej komisie, ktorý hovorí doslova, citujem: „Komisia je tiež toho názoru, že prioritou musí byť dodržiavanie existujúceho rámca menšinovej ochrany, existujúceho rámca menšinovej ochrany.“ Koniec citátu. Teda zhrniem a poviem, že je mi trošku aj ľúto, že predseda vlády Gyurcsány neprekročil tieň svojich predchodcov, zahral nacionálnou kartou. Treba sa však veľmi pokojne pýtať, aj neskôr sa pokúsim objasniť, prečo takáto otázka je legitímna. O to viac, že aj keď pán premiér Gyurcsány je nový, mladý a zrejme aj neskúsený, dobre vie, že s autonómiou nemôže v Európe preraziť. Pozrite sa na iné štáty. Pozrite sa, koľko je Turkov v Nemecku, Baskov v Španielsku, Rusov v pobaltských štátoch a nechcem to veľmi zoširoka rozvíjať. Skrátka aj Gyurcsány veľmi dobre vie to, čo ja, a síce, že budúcnosť Európy nie je v segregácii menšín, či už etnických, národnostných alebo iných, ale len a len v ich integrácii. Teda znovu môžem položiť rečnícku otázku, prečo sa uchýlil k takýmto výrokom. Osobne som presvedčený, že odpoveď treba hľadať na vnútropolitickej scéne Maďarskej republiky. Žiaľ, nacionálnou kartou sa v Maďarsku stále boduje. Raz je to Gabčíkovo, potom zákon o zahraničných Maďaroch, v ostatnom čase to bolo referendum o dvojitom občianstve, ktoré iniciovala opozícia. Treba vidieť aj to, že pán premiér Gyurcsány a jeho strana sa postavili proti dvojitému občianstvu, a preto tieto výroky o autonómii ja osobne vnímam a chápem ako istý pokus kompenzovať isté straty voči voličom. Voľby sa nakoniec blížia v Maďarsku. No a teraz to kľúčové. Ja to nehovorím, pani poslankyňa, preto, aby som výroky pána Gyurcsányho zľahčoval, alebo aby som ich nebodaj chcel ospravedlniť. To v žiadnom prípade. Hovorím o tom preto, aby som občanom a azda aj občanom Maďarskej republiky pomáhal chápať, že hra nacionálnou kartou a neraz aj tzv. starostlivosť o Maďarov v zahraničí sa neraz používajú iba preto, aby strany získavali voličov. Odmietam autonómiu, odmietam hru nacionálnou kartou, ale na strane druhej sa teším z toho, že v minulých rokoch sme na základe konkrétnych skutkov preukázali eminentnú snahu rozumieť oprávneným požiadavkám občanov, aj občanov Maďarskej republiky v našej vlasti. Bez úsilia byť nejaký komplexný, zmienim sa len o niektorých aktivitách. Či už to bolo znovuzavedenie dvojjazyčného označovania obcí, vydávanie dvojjazyčných vysvedčení, schválenie Charty jazykov národnostných menšín alebo výstavba mostu Márie Valérie, alebo zriadenie maďarskej univerzity, ale zmienim sa aj o výraznom podiele Strany maďarskej koalície na moci, na moci na centrálnej úrovni, na regionálnych úrovniach v samospráve. Vlani som osobne prevzal záštitu a zúčastnil som sa na 1. Festivale národnostných menšín na Slovensku. Spomeniem aj úsilie o rovnovážnejší rozvoj infraštruktúry v Slovenskej republike a nepochybne by som mohol vo výpočte týchto konkrétnych pozitívnych aktivít pokračovať. Veľa cestujem po Slovensku. Cestujem aj na východ, aj na juh. Navštevujem aj obce s prevahou občanov národnostných menšín a veľmi dobre viem, o čo sa usilujú, akú politiku chcú vidieť a predovšetkým viem to, že si želajú pokoj, a nie napätie. A neraz sú to politickí lídri, ktorí majú úplne iné zámery ako ľudia, ktorí v našich mestách a v našich obciach bývajú. Takže, pani poslankyňa, v tejto politike znášanlivosti, pokoja, tolerancie a integrácie budeme aj naďalej pokračovať, garantujúc plnú suverenitu a zvrchovanosť Slovenskej republiky. Všetko, pán predsedajúci.