Ivan, Miroslav, poslanec NR SR (2017-05-18):
Ďakujem za slovo. Pani predsedajúca, pani kolegyne, kolegovia, máme tu zákon o zverejňovaní miezd a o tom, že toto je nástroj, ako dosiahnuť zvýšenie miezd. Ja som možno očakával, že s takýmto návrhom príde kolega Blaha a nie poslanec Beblavý, ktorého teda stále považujem za pravicového politika. (Reakcia z pléna.) Aj kolegu Mihála. No a vrátim sa najskôr možno trošku do histórie a priznám sa, že každá regulácia nová, ktorá, ktorá do tohto parlamentu prichádza, mi spôsobuje asi až vretie krvi, pretože to, čo od nežnej revolúcie pribúda každý mesiac rok do regulácií, to je jedna veľká katastrofa. Ja sám som začal podnikať v roku 1991 a potom som dvadsať a možno viac rokov aj podnikal, nakoniec som firmu predal. A keď som začal, regulácie takmer neboli. Začal som v podstate úplne od podlahy. Stačili príjmové doklady, neboli registračné pokladne, neboli počítače, faktúry sme robili na písacích strojoch, nebol internet. Najväčším výdobytkom modernej doby v tom čase bol fax a všetci sme fungovali. A postupne tie regulácie pribúdali. Všetky tie regulácie, samozrejme, boli odôvodňované ochranou spotrebiteľa, prípadne ochranou zamestnancov. A dôsledky boli také, že namiesto ochrany bránili zamestnávaniu, a opatrenia, ktoré mali ochraňovať spotrebiteľov, spôsobovali akurát to, že tí spotrebitelia dostávali vyššie ceny. Možno... A teraz, keď, keď, keď teraz tých regulácií je toľko a opýtate sa dnes nejakého mladého človeka, ktorý vyjde zo školy, že či nejde podnikať, tak si normálne zaťuká na čelo, či vy, čo sa ho pýtate, či ste sa náhodou nezbláznili. Dnes je tých regulácií toľko, že len sa zobudíte ráno, ak ste zamestnávateľ, tak už vtedy ste porušili možno 20-30 predpisov, pretože dnes už nie je možné ani všetko dodržať. To si povedzme otvorene. A že naozaj záleží len na úrade, ktorý sa rozhodne posvietiť si na vás a príde vám skontrolovať, či plníte všetky, všetky predpisy, ktoré splniť máte. A to, čo zavádzate, je len ďalšia regulácia. Navyše, navyše ani, ani nie funkčná. Nedalo mi počas tej rozpravy, ako ste, kolega Beblavý, hovorili, že je možno predsa, predsa nastaviť do toho inzerátu nejaký rozsah. A s kolegom Jurzycom sme pozreli na internete niekoľko ponúk v Rakúsku. Tak jeden príklad za všetkých. Java Senior Developer ponúka práce, ponúkaný plat 2 300 až 4 600 eur. No načo je nám toto do zákona? Tak potom každý zamestnávateľ môže dať podľa toho, ak takto si predstavujete, plat od 400 do 1 200 a podmienky zákona splní. Ďalej mi z toho zákona nie je jasné, naozaj, ktorá inzercia sa myslí. Či naozaj aj prípad, čo spomínala kolegyňa Jana Kiššová, či teda aj na prostriedky MHD, kde je nejaká reklama na voľné pracovné miesto, či aj tam musí byť tá hodinová mzda, alebo hodinová, alebo mesačná. Nezachytil som odpoveď. Tak poprosím teda na toto odpovedať. Takisto prípad, že, a ja som za tých svojich 20 rokov podnikania prijímal desiatky, možno stovky ľudí, absolvoval som veľmi veľa pohovorov. A stávali sa prípady, že príde na pohovor nie toľko ľudí, koľko by si človek predstavoval. A teraz čo? Dal som do inzerátu 1 000 eur a teraz mám na výber. Nevyberiem žiadneho alebo s nimi začnem diskutovať, viesť dialóg o tom, že napríklad za 800 eur by som ho aj zobral, pretože nie všetky podmienky môjho výberového konania on splnil, napriek tomu niekoho potrebuje do tej práce zobrať. To mám teraz všetkých desať poslať domov a dať nový inzerát za 800 eur? Ďalší problém, ten tu už bol spomínaný, tak len tak okrajovo. Jednoducho mzdy vo firmách by mali byť tabu. A to preto, že ak dvaja zamestnanci vedia o svojich platoch, ani jeden nie je spokojný. Lebo ten jeden, ktorý má toľko, ktorý má viac ako ten druhý, je nespokojný, lebo si myslí, že by mal mať oveľa viac. A ten, čo má málo, je, samozrejme, nespokojný, že nemá aspoň toľko, čo ten jeho kolega. A vy chcete, aby zamestnávateľ, keď dnes často mzdovú agendu odovzdáva externej firme práve pre tento dôvod, všetko ostatné robí vo vnútri firmy, ale mzdy dáva von, tak aby teraz na tanieri odovzdal takúto informáciu von cez inzerciu svojim zamestnancom? A nielen to. Ďalší prípad. Čo konkurenti? Konkurenti, ktorí sledujú to, čo robí ich súper na trhu, a budú vidieť, akú politiku, akú mzdovú politiku má tento zamestnávateľ. A keď chce získať tých ľudí a na to nepotrebuje toto, tak presne vie, s čím má ísť do ponuky, aby si stiahol ľudí od konkurenčnej firmy. Na záver by som len povedal toľko. A hovorilo sa tu o tom, že SaS nepriniesla žiadne návrhy, ako zlepšiť. Nuž základ nie je v tom, že my budeme schvaľovať zákony o tom, koľko má byť minimálna mzda, alebo o tom, aká vôbec mzda má byť. Má to byť o tom, že našou úlohou by malo byť vytvoriť také podmienky, aby bolo toľko ľudí, a v úvode som to hovoril, čo by chcelo podnikať, aby ich bolo tak veľa, že sa budú, obrazne povedané, trhať o zamestnancov. Budú medzi sebou súťažiť, aby si zobrali z trhu to najlepšie. A keď už nebudú tí najlepší a najvzdelanejší, tak budú stredne vzdelaní a budú si ich brať z trhu a budú o nich súťažiť. A keď budú o nich súťažiť, tak im musia dať viac peňazí. A toto je jediná cesta, ako dosiahnuť to, aby u nás boli vyššie mzdy. Teda zlepšiť podnikanie a vtiahnuť do podnikania mladých ľudí, novú generáciu, a nie sústavne im vtĺkať do hlavy, ste predurčení, budete zamestnaní a my sa o vás, my politici, sa o vás zákonmi postaráme. Nie. To je veľmi zlá cesta. Ďakujem pekne. To je všetko.