Brocka, Július, poslanec NR SR (2013-10-25):
Ďakujem pekne. Možno už v závere rozpravy len niekoľko poznámok, ktoré považujem za dôležité povedať alebo zopakovať pri tejto dôležitej téme. Ja si uvedomujem, že tento návrh zákona nie je ideálny a že budeme sa musieť v priebehu nasledujúcich mesiacov k nemu vrátiť, pretože budeme musieť rýchlo reagovať na, ako sa to odborne hovorí, na aplikačnú prax. Že aké nové problémy vzniknú napríklad z uplatňovania tohto zákona. Niektoré tušíme, niektoré uvidíme neskôr, ale keďže tá situácia je tak dramaticky vážna, myslím si, že musíme s ňou niečo robiť. A keďže tento návrh zákona popri tých veciach, ktoré nie sú ideálne, obsahuje aj veci, ktoré by mohli zlepšiť situáciu a práve vychádzajú aj z viacerých návrhov, ktoré tu vychádzali, alebo predkladali poslanci z opozičných lavíc, že tento návrh kladie dôraz na zásluhovosť, na adresnosť cez nielen aktivačný príspevok, príspevok za to, že niekto prejaví v tej obci aktiváciu, ale dokonca aj osobitným príspevkom, keď niekto má prácu. Veď nakoniec aj aktivačný príspevok zostáva tomu človeku, ktorý má príjem zo závislej činnosti. To znamená, pracuje za minimálnu mzdu, ale aby sme ich motivovali, ľudí, ktorí sú dnes možno roky odkázaní na pomoc štátu cez dávky v hmotnej núdzi, aby bolo atraktívne prijať aj nízko platenú prácu. Čiže v tomto zákone sú konečne veci, ktoré môžu pomôcť aspoň tým, ktorí chcú pracovať, lebo ja si uvedomujem, že je veľmi veľa takých práve odkázaných na pomoc iných, ktorí ale sami vlastným pričinením si nechcú situáciu zlepšiť, čiže na nich tieto nástroje nebudú fungovať. A s tým sa stretávame aj v bežnej praxi. Ja som nedávno videl, teraz pred pár dňami, taký jeden pozitívny príklad, kedy si napríklad v rómskej komunite mohli zlepšiť svoje bývanie vlastným pričinením. Ten projekt bytov, to sú skôr domčeky, alebo ako také záhradné chatky to vyzeralo na prvý pohľad, bývanie za 7 tis. eur, ktoré si tí ľudia nielenže musia požičať a potom ich v nasledujúcich rokoch tieto peniaze splácať, ale zároveň si ten dom museli vlastnými rukami, alebo teda z väčšej miery vlastným pričinením zabezpečiť. Paradox je, keď sa vyjadroval k tomu buď miestny poslanec, alebo to bol miestny starosta, ktorý hovorí, že tí, o ktorých sme predpokladali, že to budú najviac potrebovať, tak o takéto formy pomoci nemali záujem. To znamená, domček si postavil slobodný mládenec, ktorý si ešte len ide založiť rodinu. Ale dobre, veď aj to je pomoc, že tento sa nezmieril s tým svojím stavom chudoby, ale chce sa z nej vymaniť a ak mu bola podaná pomocná ruka a on sa jej chytil, tak je to dobré. A ja si myslím, že takéto pozitívne príklady by mali byť súčasťou uplatňovania tohto návrhu zákona, ak bude schválený. Ja vítam to, že pán minister teda ešte chce diskutovať, alebo hľadať spôsoby, ako tento návrh urobiť prijateľným, aby ho neohrozilo napríklad do budúcna podanie na Ústavný súd alebo iné možné komplikácie. Ja tam vidím tiež niektoré, by som povedal, nedokonalosti návrhu zákona, alebo že je, že je nie úplne zosúladená legislatíva, jeden zákon s druhým zákonom a že by si to možno žiadalo ďalšie úpravy, ale nenavrhujem to zmeniť práve preto, aby som to ďalej nekomplikoval, lebo tá situácia je veľmi komplikovaná už sama o sebe. A keď hovorím o tých komplikáciách alebo tých ďalších možno sporných ustanoveniach v tom zákone, tak spomeniem to, čo je v § 3 ods. 1 písm. f), keď deti, ktoré študujú dennou formou nad 25 rokov, že sa zaraďujú do okruhu spoločne posudzovaných osôb. Ja viem, čo tým ministerstvo sleduje, že dnes chlapec, dievča slobodné alebo slobodný, ktorý študuje na vysokej škole a býva so svojimi rodičmi, ale doteraz nebol posudzovaný spoločne, tak mal nárok na dávku v hmotnej núdzi, hoci sa rodičia oňho starali. Mal svoju izbu, rodičia mu financovali všetky jeho náklady životné, ktoré mal. Ale šikovnejší popri tom, hoci bývali v normálnom zdravom prostredí, ale boli posudzovaní osobitne ako osoba, ktorá nemala žiaden príjem a keďže nemá žiaden príjem a spĺňala podmienky zákona, mala nárok na dávku. No áno, ale keďže už bude teraz spoločne posudzovaná, tak nebude sa tak plytvať napríklad touto dávkou a nebudú to niektorí zneužívať. No, ale potom oni oprávnene povedia, no dobre, ale tak ja už som posudzovaný spolu s mojimi rodičmi a prečo nemám nárok na prídavky na deti alebo na dieťa, alebo prečo nemám nárok na daňový bonus, keď teda žijem spoločne v rodine? Ja len upozorňujem pána ministra, že asi by bolo treba do zákona, ktorý máme teraz v prvom čítaní, to upraviť následne, že teda takéto, takýto študent by asi mal, keď je spoločne posudzovaný s rodičmi, tak nárok na prídavok na dieťa. Je tam síce možnosť, že úrad môže v prípadoch osobitného zreteľa vylúčiť takéhoto člena domácnosti z okruhu osobitne, teda spoločne posudzovaných osôb. Ale ako to bude, bude skôr na subjektívnom posúdení toho zamestnanca úradu. A môže sa stať, že niekoho môže znevýhodniť, ale. Ale prehliadol som to s tým, že toto pri iných, oveľa väčších problémoch nie je taká kardinálna záležitosť. Jednu krátku poznámku by som ešte povedal k tým, k tomu spôsobu, ako chceme vtiahnuť ľudí, ktorí sú v hmotnej núdzi, aby nedemoralizovali iných, ktorí chodia do zamestnania, do práce a každý deň napríklad za minimálnu mzdu a ich príjem z práce nie je možno o nič väčší, ako niekoho, kto do tej práce nechodí, ale jednoducho od štátu dostáva dávky. A to sú tie menšie obecné služby alebo aktivácia formou dobrovoľníckej činnosti. Myslím si, že toto nie je vyriešenie problému a že do budúcna by sme sa mali tomu možno osobitne venovať, aj v súčinnosti so zákonom o službách zamestnanosti. Pretože títo ľudia, keď budú takto rotovať, že 18 mesiacov bude na menších obecných službách, potom bude mať polročnú pauzu a potom zasa bude na menších obecných službách a on si bude myslieť a aj si mnohí myslia, že však oni majú prácu, len to nie je práca v tom klasickom slova zmysle, pretože oni nie sú nijako krytí poistením pre ich budúce napríklad dôchodkové nároky. To znamená, jednoducho toto nie je definitívne riešenie a mali by sme skôr pre týchto ľudí vytvárať a pomáhať im iným systémom. Či chránených pracovných miest v pracovnom pomere, teda ako dlhodobých, lebo jednoducho toto je len odsúvanie problému na neskôr. No a tu, keďže k tomu aj pán minister už hovoril, že my z opozície sme ponúkli niekoľko návrhov. Dobre, keď teda je niečo problémom, pretože to naráža na naše záväzky alebo medzinárodné dohovory, tak to je, myslím, návrh kolegyne Jurinovej, ale myslím si, že návrh poslancov Pavla Zajaca a kolegu Hudackého nie je v rozpore teda s inými normami, ktorými by sme boli povinne viazaní. A istom zmysle rozširuje aj vám možnosti, ako to veľké množstvo ľudí, ktorí v tých niektorých regiónoch sú naozaj nezorganizovateľní len formou menších obecných služieb. Proste to tam, kde je niekoľko sto takýchto ľudí v hmotnej núdzi, to sa proste nedá. A preto ten vejár možností, že ako týmto ľuďom podať pomocnú ruku, aby boli, aby aspoň v tej minimálnej miere sa angažovali v snahe zabezpečiť seba a svoju rodinu, to je, myslím si, že prijateľné. Ten návrh protiústavnosti, ktorý chce vyriešiť poslanec Mihál svojím pozmeňovacím návrhom a ktorý sme aj iní poslanci z opozície podpísali, pán minister síce reagoval na to, ale predsa len. Neviem, či si v pripomienkovom, medzirezortnom pripomienkovom konaní inštitúcie, ktoré majú kvalifikované právnické autority, či si tento problém možno vtedy uvedomili? Ja by som predsa len ešte privítal diskusiu na túto tému, aby neskončil tento návrh zákona na Ústavnom súde. A na záver to, čo som už povedal aj vo faktickej poznámke, že chudobu a biedu jednoducho neodstránime. Chudobných budeme mať medzi sebou vždy. To je proste fakt. Lebo niektorí ľudia možno budú mať materiálne bohatstvá, ale pritom sú to úbožiaci a takisto chudobní ľudia. Ale to by som bol už na inej rovine, ako som chcel pôvodne byť. Čiže po úpravách, po prijatí niektorých pozmeňovacích návrhov, aj z radov opozície, ja si dokonca viem predstaviť, že by som za tento návrh zákona hlasoval. Jasné, že máte na to, máte na to to presadiť aj bez pozmeňovacích návrhov, lebo máte dosť hlasov, ale ja si myslím, že aj teraz, ale aj v budúcnosti toto je problém, kde by sa hranice medzi opozíciou a koalíciou mali zotrieť. Toto je tak vážny problém, ktorý už nedokáže vyriešiť verejná správa sama. Na to potrebuje pomoc iných a dokonca aj Božiu pomoc. Ďakujem za vašu pozornosť.