Škripek, Branislav, poslanec NR SR (2013-03-26):
Kolegovia, ďakujem za reakcie. A ja budem pokračovať v tom, čo som povedal a ako som začal a ako som sa nechal prerušiť. To, prečo som prišiel s týmto návrhom, bolo predovšetkým pre to, že mi tu nie sme viac ako obyčajní, bežní ľudia. Alebo sa cítite azda viac, ako bežní, obyčajní ľudia? Ja zastupujem svojich voličov, to oni, pán Přidal, ma poslali do parlamentu. A toto nerobím preto, aby som si získal ďalších laikov alebo ďalšie krúžky, pretože to nepotrebujem. Tie krúžky som získal predtým preto, a preto som sem prišiel, lebo mi ich niekto dal. A to som tu nerozprával o alkohole alebo neviem o čom, ja som nechodil po Slovensku s tým, že budem hovoriť, aby poslanci nepili alkohol, že to by malo byť normálne. Nie? Ja som sa spýtal voličov a prišlo mi 865 reakcií za nejaké dva dni. A spýtal som sa ich, ako hodnotia túto iniciatívu. A považovali ju za užitočnú. Iba 34 ľudí, teda 4%, takže 94% to považovalo za užitočnú vec, 4% to považovali za nie veľmi užitočnú vec. Keď som sa ich pýtal, ako hodnotia skutočnosť, že niektorí poslanci boli kolegami a médiami videní pod vplyvom alkoholu pri práci v parlamente, tak iba 3 % povedali, že je im to jedno. Ale, naopak, že sú rozhorčení, povedalo 97 % ľudí. A ja myslím, že je to veľmi normálne. Aj z vás by každý bol rozhorčený, keby ste na chodbe nemocnice, do ktorej prídete pozrieť svoju mamičku alebo manželku, alebo dieťa, stretli, kolegovia, opitého službu konajúceho lekára. Budete tak radi? A nepovedzte mi, že toto je populizmus. Podáte naňho trestné oznámenie, minimálne sa pôjdete sťažovať pánovi riaditeľovi, pretože toto je neprípustné, ale keď budeme hovoriť o vašich manželkách a deťoch, tak sa na to budete pozerať úplne inak. Kolegovia, my máme zodpovednosť voči tejto krajine. Alebo to tak nie je? Alebo teda máme tu z toho kabaret, pán kolega Martvoň? Či si to povedal ty, už si nepamätám. Je to tu kabaret? No tak sa opýtajme: What a problem? Tak sa to povie po anglicky. Nemali by sme o tejto krajine rozhodovať, a teda hlasovať tuto, na tých gombičkách, triezvo? Mne sa zdá, že áno. A mali by sme aj v kuloároch rozprávať triezvo a neurobiť si z toho nejakú dobrú zábavku. Ja viem, že pohár vína nikoho nezabije, zvlášť teda v tejto službe, keď sa stretnete aj s diplomatmi, a teda nejaký pohár vína sa musí dať, dobre. Kto tu hovorí o pohári vína? Ak je niekto viditeľne opitý, tak to bude litrík alebo pol litra, alebo naozaj veľa? Priatelia, nemali by sme rozhodovať s triezvou hlavou? Takže vráťme sa k podstate problému. My nie sme viac ako obyčajní ľudia a máme zodpovednosť za túto krajinu. A samotní ľudia mi v tom mojom prieskume na internete podali veľa komentov k tomu. A napísali mi, čo im vadí. Prekáža im alkohol v parlamente. A dám vám príklad. Napísal mi kapitán Boeingu 737. Niektorí mi tu už povedali, že to je malé lietadlo. Mne sa zdá že je dosť veľké, keď uvezie aspoň 300 ľudí. A ožratý kapitán by ich treskol o zem, tak si neviem predstaviť, kto z nás by si dovolil povedať, že je to okej. „Som kapitán Boeingu 737 a zďaleka nemám taký plat ako poslanci. V prípade, že prídem do práce pod vplyvom alkoholu, teda budem viesť lietadlo s 300 ľuďmi na palube, z ktorých všetci pravdepodobne majú doma na zemi rodinu, hrozí mi trestné stíhanie a strata môjho zamestnania na celý zbytok mojej leteckej kariéry. Privítal by som, aby takíto poslanci prišli nielen o nejakú časť platu, ale aj o celomesačný plat, v prípade recidívy aj ďalšie postihy. Poslanci majú z dlhodobého pohľadu omnoho väčšiu zodpovednosť za ľudí než piloti.“ Všímate si to porovnanie, kolegovia. Ako je to? Nevedieme len lietadlo, že? Takže ešte raz prosím, nie sme viac ako obyčajní ľudia. Keď som sa vás opýtal na začiatku tejto debaty, že keby ste nechali robotníka do Kia Motors, alebo videli ho tam prísť opitého, tak ho zastavia ešte pri bráne. Ani ho nepustia dovnútra a bude tam fúkať. Sústružníka by ste hodili rukou, nech si odtrhne palec, je to jeho vec, že sa opil. Ale keď zbadáte chirurga nad sebou s červeným nosom a zajakávajúceho sa, tak poviete: „Tento ma chce operovať?“ A utečiete mu aj pod narkózou, aj keď už začnete zaspávať, radšej zo strachu o život budete utekať. A predstavte si, že učiteľka na základnej škole vašich detí bude opitá. Budete spokojní s takýmto posolstvom v celej krajine, celej škole, vašej rodine? Nie, nebudeme s tým spokojný. A začal som celú debatu s tým, že viacerí poslanci urobili nepekný obraz o Národnej rade a nereprezentovali našu krajinu a náš parlament. Ja som sa hanbil pred svojimi priateľmi zo zahraničia, keď sa ma pýtali na takéto veci, či je to naozaj pravda. A toto je prvá vec, ktorú som povedal, že vytvorili poslanci takýto obraz, že sa tak správali či aj pri výkone svojho poslaneckého mandátu, niekde inde mimo tejto budovy. Ale, hovorím, ani predstavitelia našej Národnej rady, predsedajúci Národnej rady, ani pán premiér, ani pán prezident, nikto voči tomuto fenoménu nepozdvihol hlas a nechali sme to tak ako nejaký slovenský folklór. Na to tu poukazujem, kolegovia. Takže je mi ľúto, ak to trebárs kolega Přidal nepochopil, ono sa to dá znovu si prečítať. Dá sa to potom pochopiť lepšie, opakujem, nie sme viac ako obyčajní ľudia, nie sme tu preto, aby sme z toho mali kabaret, ako povedal kolega Martvoň. Súhlasím s ním, je to presne tak, toto nemôže byť kabaret, že. Máme sem chodiť triezvi. A apelujem len na sebadisciplínu. Pite s mierou alebo pite s rozvahou, pite múdro, zvládnete to správne. A keď sa to nepodarí, tak máme takú sebareflexiu, že nebudeme hovoriť do mikrofónu opití. Iba to by stačilo trebárs. Takže ja sa pýtam, naozaj sme viac ako obyčajní ľudia alebo, tak ako každý v tejto republike podlieha povinnosti postúpiť skúšku na alkohol v práci a je okamžite vyhodený z práce, patrí to alebo nepatrí to aj nám? Alebo naozaj nemusíme tomu podliehať a sme viac? Takže si myslím, že mali by sme o osude krajiny rozhodovať s triezvou hlavou. Ďakujem.