Kažimír, Peter, guvernér Národnej banky Slovenska (2020-05-19):
Ja ďakujem pánom poslancom za vystúpenia aj za položené otázky, aj za vlastne v prípade pána Viskupiča aj za vyslovenie názoru k úlohe centrálnej banky ako takej, s ktorou sa úplne nestotožňujem, ale taký je, taký je svet. Je úplne legitímne o týchto veciach hovoriť a je legitímne o nich hovoriť práve na tomto mieste. A začal by som odpoveďou, ktorú, ktorá sa týkala rozhodnutia nemeckého ústavného súdu. Európsky súdny dvor je jedinou ale autoritou, ktorá, ktorá má právomoc rozhodovať o tom, či kroky a politika ECB je alebo nie je v súlade s mandátom. Čiže my sa týmto rozhodnutím v podstate nepriamo stávame bodom sváru medzi, medzi, medzi dvomi mohykánmi, medzi Európskym súdnym dvorom, ktorý sa k tomuto programu jednoznačne už pred niekoľkými rokmi vyjadril pozitívne, to znamená, schválil ho a nevidel na ňom žiadny, žiadny problém, a medzi ďalším mohykánom ústavnosti, ktorý reprezentuje nemecký ústavný súd so sídlom v Karlsruhe. Je pravdou, že načasovanie tohto rozhodnutia je možno pre nás naozaj problematické. Problematické z hľadiska vnímania vôbec zákonnosti celej Európskej únie, pretože asi ste si všimli, interpretácie takéhoto rozhodnutia národného ústavného súdu aj vo vzťahu k dodržiavaniu zákonnosti (Rule of Law) a vôbec celkového európskeho práva v ďalších členských krajinách Európskej únie; nechcem ich zo slušnosti a zdvorilosti menovať, ale asi si dobre pamätáte, ktoré krajiny– a niektoré z nich sú aj našimi susedmi – s potleskom reagovali na to, že áno, toto je správny postup, európske právo si budeme vysvetľovať my doma, každý ústavný súd sám si rozhodne o tom, že čo je v súlade a čo nie je v súlade so záujmom v podstate Európanov. Táto situácia podľa nás je riešiteľná. Najprv si musia ale odpovedať na otázku v Nemecku, kto bude odpovedať. Či to bude, či to bude nemecká vláda Angely Merkelovej, alebo to bude Bundestag vedený, vedený ministrom financií Wolfgangom Schäubleom, alebo to bude Bundesbanka, to znamená nemecká centrálna banka. Na tento nemecký rébus si budú musieť odpovedať samotní Nemci. Teda znamená, nebudem komentovať, kto má čo robiť, ja nie som právnik. Nemecká kancelárka nedávno navrhla isté riešenie, takže počkajme, ako sa tento problém bude ďalej vyvíjať. Čo je dôležité ale povedať, že Európska centrálna banka nie je žiadnym nepriateľom Európy. Práve naopak, nik nemôže spochybniť, že opatrenia a kroky Európskej centrálnej banky za posledných desať rokov, ale aj v týchto posledných mesiacoch počas vypuknutia koronakrízy, ktorá bude mať naozaj ďalekosiahle ekonomické dopady, že Európska centrálna banka sa nespráva v súlade so svojím mandátom. Toto mu naozaj nikto vyčítať nemôže, pretože práve, práve monetárna politika nastavená vo Frankfurte umožnila vytvorenie pracovných, skoro desiatky miliónov pracovných miest za posledné roky, umožnila, umožnila oživenie ekonomiky po globálnej finančnej ekonomickej kríze a reaguje aj veľmi, veľmi adresne naprieč celou eurozónou, naprieč všetkými sociálnymi štruktúrami, všetkými dotknutými svojimi programami aj dnes. Pracujeme v Európskej centrálnej banke a v národných bankách, ktoré sú súčasťou Eurosystému, pre celú Európu, či pre portugalských občanov, či pre nemeckých právnikov, alebo holandských bankárov, alebo našich výrobcov áut. ECB je tu pre všetkých v eurozóne. Hlavný spor, ktorý, ktorý sa týkal tzv. komplementarity, to znamená primeranosti, ak to chcete trošku aj do slovenčiny preložiť, je, samozrejme, veľmi právne teoretický. ECB pracuje s mnohými nástrojmi, súčasťou ktorých je aj kvantitatívne uvoľňovanie. Nedá sa vytrhnúť jeden alebo druhý nástroj z toho celého, celého, celej ponuky, s ktorými, s ktorými proste v prípade monetárnej politiky pracujeme, pretože to nie sú len záporné a hlboko záporné úrokové sadzby, ale to je aj kvantitatívne uvoľňovanie, to je financovanie likvidity jednotlivých subjektov finančného trhu v celej eurozóne. No a samozrejme, ak hovoríme o proporcionalite a týmto trošku prejdem vlastne aj k otázke, ktorú nastolil pán predseda výboru Viskupič, tak sa môžme opýtať, ako proporcionálne fungujú vlády eurozóny a ministerstvá financií eurozóny, pretože riešenie ekonomických kríz nemôže byť úlohou iba centrálnych bánk. V podstate ani centrálne banky nie sú schopné v rámci svojho mandátu legálne tento problém vyriešiť a nie sú to proste panny zázračnice, ktoré sú schopné každého zachrániť. Situácia, akej čelíme dnes, je; absolútne principiálne dôležité je účasť fiškálnej politiky alebo, ak chcete, zasahovanie cez transfery do ekonomiky nástrojmi, ktoré sú dávno vymyslené. Myslím si, že tu mnohokrát nemusíme vymýšľať koleso. A ja by som z tohto pohľadu povedal, že tu je aj nezastupiteľná, ak sa vrátime úplne domov, úloha vlády akéhokoľvek zafarbenia v pravý čas a primerane reagovať. A ak tu pán poslanec Viskupič hovoril o dôležitosti garančných schém napríklad – a ja ich potvrdzujem, že, že ak sa urobil prvý krok a prvý krok sa urobil pred mesiacom a prijali ste zákon, ktorý, ktorý smeroval na odloženie splátok pre klientov bánk, ale aj ďalších finančných spoločností, tak tento jednoznačne, ako viete, funguje; vyše 140-tisíc retailových klientov požiadalo o odklad splátok, čiže 7-tisíc podnikov požiadalo o odklad splátok. A toto opatrenie je aj zo strany bánk jednoznačne zvládnuté. Ale to, čo zatiaľ nefunguje, sú garančné schémy. A bez garančných schém, ktoré sa takisto musia dostať, samozrejme, aj do portfólia nástrojov vlády a ktorý prejde, samozrejme, aj Národnou radou bez garančných schém a bez účasti komerčných bánk na rizikových obchodoch, pretože dnes poskytovanie a úverovanie podnikov, ktoré sú v kríze, je z pohľadu vykonávania povolania bankára rizikové, bez garančných schém to proste nepôjde. Takže ak sa pán Viskupič pýta na to, prečo, kedy, kedy prestane NBS pôsobiť byrokraticky a pasívne, tak toto vyjadrenie považujem skoro na úrovni invektív vo vzťahu k fungovaniu NBS, pretože NBS sa nevie; nie je ani pasívna a v tomto prípade určite ani nie byrokratická. Ak pán poslanec Viskupič hovorí o znižovaní tzv. proticyklického balíka, prepáčte, proticyklického vankúša, ktorý je na úrovni 1,5 %, tak jednak chcem upozorniť a správne to pripomenul, že, že tento vankúš mal byť navýšený na 2 % splatnosti od 1. augusta, čo sme pred dvoma týždňami zrušili. A takisto chcem povedať, že tento proticyklický balík, ktorý je v kompetencii národných bánk a je súčasťou makropotenciálnej politiky, vždy má slúžiť na krytie rizík, ktoré boli generované situáciou na danom finančnom trhu s úvermi v danej krajine. A Slovensko patrilo v rámci oživenia ekonomiky v pokrízových obdobiach medzi krajiny s najväčším nárastom zadlženia domácností v celej Európe. A tu chcem povedať, že tu nás nikdy neznervózňovala ani tak, povedal by som, celková úroveň, ale dynamika toho nárastu, ktorá bola mnohé roky nebezpečná a dosahovala dvojciferné čísla, a centrálna banka ešte v minulom období, v období, keď som ja v nej ani nepôsobil, ale väčšina členov bankovej rady už áno, reagovala úplne správne, navýšením tohto, tohto, tohto vankúša, ktorý neznamená nič iné len to, že banky si zo zákona alebo z regulácie musia udržiavať kapitál na to, ktorý by, kapitál na to, aby vedeli riešiť potom následné krízy neschopnosti splácania týchto úverov. A treba priznať, že my sa dostávame, samozrejme, teraz k hodine pravdy. Tá hodina pravdy nenastáva ani dnes, ani o týždeň, ale ani o mesiac, ale nastane zrejme o deväť mesiacov, pretože ak si dobre pamätáte, tak posunutie splátok pre retailových aj korporátnych klientov je na deväť mesiacov a nikto z nás dnes v krajine – ani tu v Národnej rade, ani v Národnej banke, ani v komerčných bankách – nevie, koľko z tých napríklad 140-tisíc klientov, ktorým teraz boli posunuté splátky, koľko z nich bude schopných o tých deväť mesiacov pokračovať v splácaní. A to, samozrejme, vytvára obrovské riziko na to, že časť týchto, týchto ľudí alebo časť týchto podnikov bude v podstate musieť banka schopná vyhlásiť alebo klasifikovať za neschopných splácania a bude ich musieť, samozrejme, na úkor svojho zisku a na úkor svojho kapitálu sanovať. Preto chcem na úplne konkrétnu otázku konkrétne reagovať. Pán Viskupič sa pýtal, kedy dostaneme tento balík, tento vankúš na nulu z 1,5 percenta. Ináč to číslo 1,5 % predstavuje asi necelú pol miliardu eur, ktorú banky dnes musia viazať navyše v svojom kapitále. Tak my sme jasne povedali, že sme pripravení aj tento vankúš rozviazať, rozpustiť v momente, keď to bude proste potrebné, keď budú banky naozaj musieť v rámci svojho sanovania, sanovania svojich strát tieto, tieto vankúše použiť. Na to máme dostatok dát, aby sme pružne, pružne reagovali. Chcem ešte povedať, že popritom funguje ale aj to, že v Eurosystéme sa ďalšie regulačné balíky už rozpustili na základe konsenzuálneho súhlasu. Čiže oproti koncu minulého roku, keď celkový voľný kapitál v našich slovenských komerčných bankách bol niekde na úrovni asi 850 mil. eur toho najkvalitnejšieho kapitálu, tak dnes po rozpustení niektorých regulačných balíkov a vankúšov po tom, čo banky na základe výzvy Národnej banky Slovenska nedistribuovali svoje dividendy do materských firiem, ale nechali si ich doma a navýšili zase kapitál, po týchto opatreniach je celkový voľný kapitál tej najvyššej kvality na úrovni skoro 2,7 mld. eur. Len pre vaše rozmýšľanie, behom pár mesiacov 800 miliónov verzus 2,7 miliardy. To znamená dostatok kapitálu, ktorý, ktorý ak sa potom multiplikuje, je schopný asi číslom sedem, šesť alebo sedem, tak toto je celkový objem úverov, ktorý je pripravený do ekonomiky. Vždy sme tvrdili, že peňazí je dosť, je, je, peňazí je dosť na záchranu ekonomiky vďaka rozhodnutiam ECB aj vďaka regulačnej politike, ktorú som vám teraz trošku, v krátkosti opísal. Čo ale, čoho nie je dosť, nie je dosť záruk a ambície financovať ekonomiku. A tu už musí proste pomocnú ruku podať, podať jednoznačne vláda s garančnými schémami, na ktorých sa musí dohodnúť s bankami. Poslednú vec, ktorej sa chcem dotknúť, je racionalizácia. Tu chcem len vás všetkých ubezpečiť, že tak ako som minulý rok po nástupe do centrálnej banky avizoval, tak pokračujeme v projekte procesného a personálneho auditu, pokračujeme formou obstarávania tohto auditu, čo je, čo je bežný problém všetkých subjektov, ktoré musia obstarávať. Ale sme a, samozrejme, bojujeme aj s problémom, problémami koronavírusu a problémami rôznych obmedzení z hľadiska poskytnutia súčinnosti v prípade takéhoto auditu. Takže platí náš záväzok, že centrálna banka po vyše dekáde prejde prísnym procesným a personálnym auditom, výsledkom ktorého má byť absolútne nastavenie efektivity, ale aj schopnosti reagovať na, na; z hľadiska celkovej štruktúry a skladby zamestnancov centrálnej banky mať schopnosť reagovať na potreby dnešnej doby, pretože tieto potreby sa radikálne menia vo vzťahu k cudzím slovám, ako sú FinTechy alebo proste nové, používanie nových technológií, ako je otázka Cyber Security a otázka proste nových, nového bankovania, ak to máte, ak to chcete počuť. Takže tento proces budete môcť, samozrejme, sledovať a my z neho zložíme, zložíme účty. Toľko asi z mojej strany. Ďakujem vám za pozornosť a prajem vám príjemný pekný deň ešte. Ďakujem.