V. Veteška, podpredseda NR SR: (2003-04-09):
Máte slovo, pán poslanec. B. Hanzel, poslanec: Vážený pán predsedajúci, vážený pán minister, vážené kolegyne, kolegovia. Pred chvíľkou sme mali možnosť vypočuť si správu o plnení úloh zahraničnej politiky Slovenskej republiky za rok 2002. Správa je optimistická, pozitívna a skutočne z hľadiska dnešného zasadania nespochybniteľná. Áno, je pravdou, že aj významnou zásluhou tejto vládnej garnitúry sme sa dostali na prah Európskej únie aj na prah otvorených dverí NATO. Terminus technicus aj tejto vládnej garnitúry používam preto, lebo na týchto prioritách pracovala nielen vláda predošlá, i keď torzo je to isté, ale aj vláda predpredošlá a dokonca i terajšia opozícia. Bez podpory terajšej opozície by možno podpora verejnosti nebola na takej úrovni ako teraz. A v prípade negatívneho stanoviska celej opozície  by som si nebol celkom istý ani len v referende o vstup do Európskej únie. Skutočne si vážim prácu našich politikov v oblasti zahraničnej politiky, pokiaľ naším primárnym cieľom je vstup do Európskej únie a do NATO. Som však trošičku nervózny z vyjadrenia pána premiéra, kde povyšuje našu spoluprácu a partnerstvo s USA nad priority EÚ a NATO, ktoré boli proklamované v programovom vyhlásení vlády a vo volebnej kampani koaličných strán. Vyjadrovať sa v tom zmysle, že partnerstvo s USA je našou absolútnou prioritou, je trošku znepokojujúce najmä v dnešnej dobe, ktorá sa z ničoho nič zmenila z doby mierovej na dobu vojnovú. Na dobu vojnovú napriek nesúhlasu najvyššieho zákonného orgánu na svete, nesúhlasu OSN a Bezpečnostnej rady OSN. Áno, máme právo pochybovať o flexibilite či funkčnosti OSN, ale dnes je to jediný zákonný orgán, ktorého právo je povýšené nad právo členských štátov a ktorým sa členské štáty musia riadiť. Nie je dôležité, či USA sú najväčším prispievateľom do OSN. Dôležitý je právny stav, ktorým sa i USA zaväzujú riadiť. Nemôžeme predsa akceptovať, aby sa svet riadil právom silnejšieho alebo právom divokého Západu. Chcem podotknúť, že my ako malý štát musíme dbať o dodržiavanie medzinárodného práva. Áno, súhlasím s tým, že vzhľadom na prístupové zmluvy s Európskou úniou a NATO sme urobili obrovský kus cesty dopredu, ale dnes prechádza vývoj v týchto organizáciách trošku do inej podoby a je veľmi ťažké odhadnúť, čo sa asi stane v blízkej budúcnosti s NATO a možno aj s Európskou úniou. Rozhodne dôjde k zmenám politickej i ekonomickej rovnováhy v oboch organizáciách, a preto si myslím, že naša reakcia je teraz trošku krokom do neznáma. Chcel by som sa poďakovať vo svojom mene všetkým, ktorí urobili obrovský kus práce na medzinárodnom poli a ktorí otvorili dvere do Európy. Verím tomu, že naša diplomacia pomáhala, ako sa dalo, lebo naozaj stojíme na prahu EÚ, i keď cena doteraz nie je jasná a možno sa ukáže v budúcnosti ako príliš drahá. Zároveň chcem zdôrazniť, že veľká zodpovednosť za našu úspešnosť v čerpaní napríklad štrukturálnych fondov je na pleciach ministrov hlavne za SMK a chcem ich týmto vyzvať na maximálnu aktivitu v prospech našej vlasti. V prípade ich zlyhania to bude mať nedozerné následky až do roku 2013. Nesmieme však zabúdať ani na to, že sa naša veľká európska politika ešte len začína. A z toho dôvodu musíme urýchlene konať napríklad v novom obsadzovaní našich zastupiteľských úradov v zahraničí, musíme dbať na dôslednú voľbu kvalifikovaných diplomatov, veľvyslancov, ktorí budú kvalifikovane a reprezentatívne pôsobiť na našich misiách v prospech našej Slovenskej republiky. Dnes nám táto časť zahraničnej politiky trošku pokrivkáva a výmena kádrov je veľmi pomalá. Dovoľte mi, aby som uviedol niekoľko ďalších úvah o našej zahraničnej politike. Po naštartovaní vojny s Irakom sme sa podobne ako celá Európa ocitli vo zvláštnej situácii. Európska únia sa nezjednotila na postupe najväčšej a najsilnejšej krajiny NATO USA vo veci Iraku. Väčšina krajín Európskej únie je presvedčená, že dôvodom vojny nie je režim Saddáma Husajna, ale boj o ropu a strategické ciele vo svete. Toto nás, bohužiaľ, dostáva do zvláštnej situácie, a tak dnes nevieme, či naše urýchlené podporné konanie je správne, či nie. Verme už kvôli našim deťom, že áno. Tvorenie našej zahraničnej politiky sa dostalo zhodou náhod do ťažkej pozície, keď sa od nás žiadajú rýchle rozhodnutia od superveľmocí a keď nie vždy máme voľné ruky. Musíme rozhodovať múdro, i keď niekedy by sa žiadalo rozhodovať i srdcom. Múdri ľudia našej histórie tvrdia, že o malých veciach sa má rozhodovať rozumom a s veľkých srdcom. Som skutočne veľmi rád, že pán premiér uskutočnil dôležitú návštevu v Rusku a pán prezident v Číne. Je mi len trošku ľúto kritiky, ktorá sa spustila na pána Fica, keď tieto krajiny navštívil pred jeden až dvoma rokmi. Som takisto presvedčený, že spolupráca s týmito veľmocami má rovnako veľký význam ako spolupráca s Amerikou. Zároveň chcem konštatovať, že strana Smer si váži dosiahnuté výsledky Slovenskej republiky v zahraničnej politike, strana Smer je presvedčená, že má svoj podiel na pozitívnych krokoch našej politiky a že svojou zahraničnou politikou bude vždy prospievať našej spoločnosti. Ďakujem. (Potlesk.)