Kollár, Jozef, poslanec NR SR (2015-05-28):
Teraz diskutujete vy so mnou, pán predseda parlamentu, ja len chcem len povedať, že agent je v pozitívnej konotácii, tak ako je ministerstvo financií agentom štátu na finančných trhoch. Viete, vy ste si to, bohužiaľ, vysvetlili vo vašej smeráckej terminológii. Tak aj slovíčko, že pán minister Jahnátek je agentom Roberta Fica je v zmysle, že je jeho zástupcom, že tu dnes sedí na mieste predkladateľa Roberta Fica. Mne je ľúto, že vy ste mysleli na niečo iné, opäť na nejaké negatívne konotácie. Ale to je agent, nie, viete, ako na vysokej škole, že sme hovorili, chodíš tu jak agent s teplou vodou. Vy ste možno mali na mysli takú konotáciu. Ja mám na mysli a to som avizoval v úvode môjho vystúpenia len a len idem po odbornej linke. Takže vrátim sa k tej otázke. Aká je tá skutočná motivácia finančná, ekonomická pohnútka, lebo celý svet je o ekonomických záujmoch, bez ekonomického záujmu sa nepohne ani lístok na strome, že štát chce ovládnuť majoritu v Slovenských elektrárňach? A pýtam sa kvôli tomu, včera to povedal opäť veľmi citujem premiér Fico: „Ak to bude možné, získame aj zvyšok Slovenských elektrární naspäť pod kontrolu štátu“. To včera povedal, preto vzišla moja otázka. Dámy a páni, dnes má Slovenská republika v tejto spoločnosti iste strategického významu 34 %. Robert Fico, aby ovládol túto spoločnosť, má dve možnosti. Buď si dokúpi ešte 17 chýbajúcich percent, aby mal 51, aby získal majoritný balík, aby mal spoločnosť pod kontrolou, ale on sa už tak silácky vyjadril aj včera to nakoniec odznelo, že ak sa bude dať, že on si kúpi vlastne celé tie Slovenské elektrárne. Ale teraz si povedzme, či je to dobré, smart rozhodnutie, múdre alebo či je to rozhodnutie hlúpe. A opäť ale slovíčko hlúpe nepoužívam v konotáciách, že všetci páni z opozície sú hlupáci, aby opäť jak s tým agentom nedošlo k nedorozumeniu, hej. Rozhodnutie múdre a hlúpe znamená, že buď vám prinesie nejaký ekonomický efekt, alebo, naopak, vám spôsobí ekonomickú stratu. A to už potom nehovoríme, ale o národno-strategických záujmoch. Prečo tvrdím, že ovládnuť Slovenské elektrárne je rozhodnutím hlúpym? Tvrdím to hlavne preto, ale je na to kopec iných dôvodov, ja uvediem jeden jediný kľúčový dôvod. Viete veľmi dobre, že majú Slovenské elektrárne dnes na nohe obrovskú železnú guľu, ktorá sa volá dostavba III. a IV. bloku jadrovej elektrárne. Na tom by nebolo samo osebe nič zlé, keby – a teraz príde to keby – pôvodné náklady na dostavbu týchto dvoch blokov boli 2,8 mld. eur. O krátku dobu sa navýšili na 3,8 mld. eur a pár mesiacov dozadu sa navýšili na 4,6 mld. eur. Dobre počúvajte. Už sme z 2,8 vystúpali na 4,6 mld. eur, náklady na dostavbu. A druhý dôvod, prečo rozhodnutie ovládnuť Slovenské elektrárne je hlúpym rozhodnutím, ak teraz ani nepomyslím na to, že ten pravý ekonomický motív, lebo som hovoril, že sa nič nepohne – ani lístok na strome – bez ekonomických záujmov, na trhu je to tak. A teraz abstrahujme od toho, že tým motívom je, aby na tých Slovenských elektrárňach v budúcnosti parazitovali politickí nominanti. Áno? Mám ten najlepší úprimný úmysel od toho abstrahovať, že nejde o to, ovládnuť všetky tendre na rekonštrukciu turbín v Gabčíkove a nabaliť sa na tom, predávať elektrickú energiu z Gabčíkova cez sprostredkovateľov a nabaliť sa na tom, nabaliť sa na dostavbe III. a IV. bloku jadrovej elektrárne. Naozaj teraz pre tento prípad, pre túto chvíľu abstrahujme od týchto zlých úmyslov a stále hľadajme poctivo odpoveď na otázku, aký je skutočný ekonomický záujem vlády Roberta Fica ovládnuť Slovenské elektrárne. Vy ste tu hovorili včera, pán minister Jahnátek, niečo o sekundárnom a terciálnom vyrovnávaní, a že aký máme na Slovensku geniálny mix. Vecne s vami, vecne s vami súhlasím. A pýtajme sa ale ďalej. Aká je dnes okamžitá spotová cena elektrickej energie, tej surovej energie na vstupe pred príplatkami za distribúciu a tak ďalej? Porovnajte si to s vašimi nákladmi na dostavbu III. a IV. bloku a ja vám garantujem, že Jadrová elektráreň Mochovce nedosiahne break even, to je ten okamih, keď sa vám už vrátia investované prostriedky a keď sa už dostávate z červených čísiel do čiernych, do plusu, nedosiahne tento bod zlomu nikdy pri súčasných cenách elektrickej energie. Nikdy, podčiarkujem, nikdy. A prečo to hovorím. Máte všetci v dobrej, čerstvej pamäti, keď sme tu na pokyn, myslím, že vtedy, neviem, či už bol pán Pellegrini predsedom parlamentu, alebo ešte jeho predchodca Paška. Pamätáte si na to, že prišla z vlády taká domáca úloha pre parlament, že rýchlo schváľte kontrolu NKÚ v Slovenských elektrárňach. Pamätáte si? Lebo to bol jediný spôsob, ako tam dostať ten NKÚ. Tak sa to rýchlo dalo na finančný výbor, bum, bum, bum, schválené, vyleteli ruky hore tých siedmich poslancov SMER-u vo finančnom výbore, prišlo sa do pléna, ruky hore a NKÚ nacupital do Slovenských elektrární. Čiže to bolo také priame zadanie, domáca úloha z vlády adresovaná parlamentu. A ja som vtedy, keď sa o tomto uznesení hlasovalo v pléne, podal doplňujúci návrh, aby NKÚ, keď otvorí dvere do Slovenských elektrární, pozrelo sa aj okrem toho, čo mu zadá pravdepodobne premiér Fico, aby sa pozrelo NKÚ na ďalšie dve kľúčové veci. Tá prvá bola práve financial closing, čiže finančné uzatvorenie celého prípadu, to bola prvá vec. Pán minister, a teraz mi je úplne jedno, ktorá vláda za to môže, ale sme desať rokov od privatizácie Slovenských elektrární. Uplynulo desať rokov. Ja nepoznám vyspelú civilizovanú krajinu, ktorá niečo predávala súkromného strategickému investorovi a desať rokov od signingu, od podpísania dokumentov, nemá to B, ten financial closing. Ja takú krajinu skutočne nepoznám. Civilizovanú, podotýkam. Takže nehrajme sa tu teraz na to, že mohla to urobiť Radičovej vláda, vládla 21 mesiacov, vy ste vládli sedem, štyri a tri je sedem, kým budú voľby v marci budúci rok, tak osem rokov. Už aj keby sme toto zobrali do úvahy, tak osem rokov ku dvom. A toto nie je podstatné, podstatné je, že desať rokov od privatizácie nemáte urobené finančné uzavretie prípadu. Teraz mali kontrolóri NKÚ a ja si to uznesenie pamätám, tam bol dokonca dôvetok, že, poviem to teraz ľudovo, zrozumiteľne, že Kažimír dá prachy NKÚ, aby si NKÚ, z nejakej rezervy, aby si NKÚ mohlo najať poradcov, či to bude PricewaterhouseCoopers alebo KPMG, alebo Deloitte Touche, alebo kohokoľvek chcete, Wood alebo Fight and Keys, lebo na to, povedzme si úprimne, nedosahuje knowledge, nedosahuje tá odborná znalosť kontrolórov NKÚ, ale minister dá peniažky z rezervy, aby si chlapci z NKÚ mohli externého poradcu najať, aby, keď otvoria dvere do Slovenských elektrární, sa mohli pozrieť s porozumením na to, čo tam nájdu. A vtedy ste mohli využiť tú jedinečnú príležitosť, nielenže tam NKÚ ide do Slovenských elektrární, ale že si tam ťahá za pravú ruku v tom kufríku aj tých poradcov, ktorí tomu skutočne rozumejú, a mohli ste dotiahnuť financial closing konečne do konca. Toto bol, toto bol obsah môjho pozmeňujúceho, doplňujúceho návrhu k uzneseniu. Ja som nehlasoval proti uzneseniu preto, že som nechcel, aby NKÚ sa išlo pozrieť do kuchyne Slovenských elektrární. A druhú vec, ktorú som ešte vtedy navrhol, aby sa NKÚ pozrelo na ekonomickú primeranosť nákladov na dostavbu a prevádzku III. a IV. bloku jadrovej elektrárne. Hovorím o tom preto, pán minister Jahnátek, pretože všetci veľmi dobre vieme, priznávam, že teraz je to v polohe tušenia, nejakého feelingu, ktorý ešte nevieme oprieť o úplne hard fakty, ale pravdou je, že pri výstavbe III. a IV. bloku sa odlievajú ale nehorázne veľké peniaze. A teraz opäť neskĺznime po povrchu niekde zase k tej debate, no vidíte, nemal Dzurinda predávať Slovenské elektrárne. (Povedané so smiechom.) A proste vychádzajme zo statusu quo, ktorý tu je. Je tu dnes proste takýto stav, že majú Taliani 66 %, to je pre mňa nemenná, nateraz nemenná konštanta, a preto ma zaujíma, či náklady na dostavbu III. a IV. bloku sú alebo nie sú ekonomicky primerané, či sa odlievajú tie peniažky bokom, a netvrďme teda, že do Ríma Talianom, ale však je tu aj dosť veľa slovenských supov, ktorí sú tam takto nasatí (povedané so smiechom) a ktorí, však viete, do balíka 4,8 mld., prosím vás, to je číslo, ktoré si nikto v tejto sále nevie predstaviť ani ho prepočítať veľmi rýchlo na počet rohlíkov, na počet krabicového mlieka a na čokoľvek. Proste to je neuveriteľne veľká suma. Len pre krátkosť času, príjmy štátneho rozpočtu sú približne 15, necelých 15 mld. eur, aby sme vedeli, že 4,8, to je tretina príjmov štátneho rozpočtu. Chce mi niekto tvrdiť, že pri takto astronomicky veľkom čísle sa neudeje malá domov? A opäť, žiaden zlý úmysel za tým nehľadajte. Ani ja ho tam nehľadám. A nediskutujem o tom, či skončia vo vreckách priaznivcov SMER-u alebo tých zlých Talianov. Ešte raz. Je to jedno, ja len chcem, aby daňoví poplatníci na Slovensku mali istotu, že peniaze vynaložené na dostavbu III. a IV. bloku sú ekonomicky primerané. Ekonomicky primerané budú vtedy, keď to bude cena férová, ako som o tom pred chvíľou hovoril, to znamená, na danom mieste v danom čase adekvátna cena. Lebo aj v čase sa to vyvíja. Inak bola nakalkulovaná, nakalkulovaný objem investovaný do dostavby pred desiatimi rokmi alebo kedy, pätnástimi-dvadsiatimi, keď sa to začalo vôbec len uvažovať, a inak vyzerajú tie ceny dnes. Takže preto hovorím, na danom trhu a v danom čase adekvátna primeraná cena. A posledná, tretia poznámka, keď hovoríme o národno-štátnych záujmoch, čiže tu som chcel vyargumentovať, že z môjho pohľadu je snaha ovládnuť Slovenské elektrárne hlúpym rozhodnutím. To je z môjho pohľadu. Ak teda majú mať naďalej Slovenské elektrárne na nohách zavesenú obrovskú, veľkú, ťažkú guľu, ktorá sa volá dostavba III. a IV. bloku. A posledná tretia vec, keď sme pri definícii obsahu národno-štátneho záujmu, a ako ho obhajuje táto vláda, tak sa chcem opýtať, pán minister Jahnátek, a teda za čo si chcete kúpiť tú kontrolu v Slovenských elektrárňach. Čiže ešte budem tolerantnejší a pripusťme, že to ovládnutie alebo získanie kontroly je správnym rozhodnutím, nie hlúpym, ale správnym, pripusťme v čisto teoretickej rovine, tak vzniká tá posledná tretia otázka, a za čo to chcete kúpiť. Čím to chcete zaplatiť ten obrovský účet? No, a tu sme na koreni veci, že presne takto obhajoba alebo chránenie národno-štátnych záujmov nikdy nesmie vyzerať. Vtedajší minister Pavlis vyhlásil v odpovedi na otázku, on tiež povedal, že však ja si kúpim tie Slovenské elektrárne. (Povedané so smiechom.) A Dobšinský sa pýta, v Dialógoch Slovenského rozhlasu: „Pán minister, a z čoho to zaplatíte?“ A on povedal, citujem: „Mám na to Telekom“. (Povedané so smiechom.) Čiže ja som myslel, že mi vtedy exploduje také to staré rádio, čo mám z Mexikoplatzu z Viedne tam spred 25 rokov, veď vtedy sa dali kúpiť také tie prvé stereorádiá, lebo v tom komunizme sme všetci mali ten Erilex a rovnakú pastu zubnú, rovnakú kefku, rovnakú škodovku, nie, prišla revolúcia, tak všetci išli kupovať Alvoradu na Mexikoplatz, kávu, a prípadne nejakú hi-fi techniku. A ja mám dodnes takéto 25-ročné jedno rádio na dvore pri krbe a tam v sobotu zvyknem tie dialógy Dobšinského v Slovenskom rozhlase počúvať, Sobotné dialógy, a zrazu počúvam, že Jahnátek na otázku, a za čo si kúpite Slovenské elektrárne, odpovedá: „Mám na to Telekom.“ Potom – Dobšinský už ma asi nebude mať rád, že mu robím takú reklamu, ale nemôžem za to, že to bolo opäť v Dialógoch Slovenského rozhlasu o pár týždňov neskôr – dostal tú istú otázku Robert Fico, že, pán premiér, ale viete, keď vstúpite do Slovenských elektrární, za čo si to kúpite, veď štátny rozpočet napätý. Vtedy prišla iná odpoveď od premiéra: „Máme na to bankový odvod.“ (Povedané so smiechom.) Čiže minister Pavlis mal na to Telekom, premiér má na to bankový odvod alebo peniaze z osobitného odvodu bánk, ktoré sú deponované na účte štátnych finančných aktív. To mi druhýkrát skoro explodovalo to staručké rádio z Mexikoplatzu. A jediný, ktorý má aspoň posledné zbytky zdravého ekonomického úsudku, je Peter Kažimír. Tu povedal pred chvíľou predrečník Mikuláš Dzurinda: „A preto si ho vážim.“ Pamätáte si tú vetu? Alebo: „Má moju úctu“, niečo, niečo v tom zmysle povedal na adresu Petra Kažimíra. A ja musím potvrdiť, že tiež toto platí, a poviem prečo. (Reakcia z pléna.) Áno, ale poviem prečo. Pretože na otázku, ako chce naložiť s 900 mil. eur ako výťažku z predaja 49 % v Telekome, povedal: „Na splatenie hrubého verejného dlhu.“ A preto hovorím, že má v tomto konkrétnom, lebo Julo bude zase ma ukrižovávať a ukameňovávať, že som povedal niečo pozitívne na adresu vládnej zostavy. Ale nie, teraz úplne vážne. Za toto má Peter Kažimír moju úctu. Len mu strašne drukujem a strašne mu držím palce, aby tento sľub dodržal a naplnil. Byť na jeho mieste, byť ministrom financií vo vláde, kde sú okolo mňa táto zostava, aké príklady som uviedol, že jeden... (povedané so smiechom), že povie, že mám na to Telekom, to znamená, chcem si kúpiť elektrárne. To nie je angličák, pán minister Jahnátek, veď je to nie hračka, že kúpim si elektrárne, mám na to Telekom. Keď sme boli malé deti, sme sa hrali guličky, nie? A najväčší frajer bol ten, ktorý okrem tých hlinených guličiek mal aj takú jednu, myslím, sklenenú, buď kovovú, ale boli aj sklenené, a keď bola ešte farebná sklenená, tak to už bol úplne že zázrak, tá sa vymieňala za desať tých hlinených guličiek, sme ich tak dávali do jamky. No a títo páni vo vláde si myslia, že to je jak s tými guličkami. Nie? Mám Telekom, predám Telekom, kúpim si za to elektrárne. Potom možno predám elektrárne, kúpim si za to, ja neviem čo, s čím prídete o pol roka. No, ale, pán minister Jahnátek... (Reakcia z pléna.) Nie vážnejšie, ale to je tak! Pán kolega, vetu alebo odpoveď na otázku, za čo si chcete kúpiť podiel Slovenskej republiky v elektrárňach, tak odpoveď, že mám na to Telekom, to nebola moja odpoveď. To bola odpoveď vtedajšieho ministra hospodárstva Pavlisa. Takže tam sa začína karikatúra, alebo ak chcete, skabaretnenie tejto debaty. Ja som ho, ja som ho nezačal. Tam, tam to začalo vtedy. Mám na to Telekom, nie? A takto ale rozumný hospodár, ktorý chráni národnoštátne záujmy, tak ako nám to hovoril včera premiér, dneska pán minister Jahnátek, takto sa rozumný hospodár nespráva. Takže naozaj drukujem Petrovi Kažimírovi, že má tie posledné zbytky zdravého úsudku, len zároveň mi ho je ľúto, lebo keď má okolo seba ľudí, ktorí sa takto pozerajú na ochranu národno-štátnych záujmov... Však tak to dopadlo aj s SPP, nie? Veď toto bola typická reprivatizácia. To, čo bolo v problémoch, to, čo bolo stratové, to bola matka, tak tam štát ovládol sto  percentami to, čo bolo ziskové, to, čo bolo múdre, čo nosilo a bude nosiť forever, na večné veky, amen, bude nosiť obrovský profit, to sú tie dve dcéry, to je ten Tranzit a to je tá Distribúcia a tie skončili v rukách finančne spriaznenej skupiny. Nie? Takto vyzerá ochrana národno-štátnych záujmov? Pán kolega chcel vážnu diskusiu, tu ju má, som premostil od sklenených a hlinených guľôčok, som premostil k vážnym témam, ale k ultravážnym témam, ultravážnym témam. A naozaj zdieľam názor, že ste privatizéri, nie vy osobne, ale predseda vlády je privatizérom, môže tu používať mantry, aké chce. A teraz znova objektívne. To nehovorím kvôli obhajobe ani Mikuláša Dzurindu. Konštatujem, že Robert Fico je privatizér a navyše babrácky privatizér, pretože tak ako reprivatizoval SPP, na to, pán kolega, budú doplácať aj vaše vnúčatá, aj moje vnúčatá. To je holý fakt. To, čo nosí zisk, skončilo v rukách finančnej skupiny, to je tá Distribúcia a Tranzit. A tá matka nad tým, ktorá nosí stratu, lebo sa musí dotovať cena plynu pre domácnosti, toto zobral pod kontrolu Robert Fico. Keď predával, keď privatizoval 49% podiel Slovenskej republiky v Telekome, prebehla súťaž? Skúste mi odpovedať ako v digitálnom svete. Áno alebo nie? Prebehla súťaž? Jediná správna odpoveď, keď pôjdete do Milionára, tam kde točia tým kolom, tak vám ju uznajú, tú odpoveď, ako správnu. I nie, neprebehla súťaž. 49% podiel Slovenskej republiky v spoločnosti Slovak Telekom získal bez súťaže jeden jediný záujemca, ktorý sa volá Deutsche Telekom. Nie, však nacupital na Slovensko CO, alebo ak chcete, vorstandforsitzender Deutsche Telekom. Prišiel tu, veľká tlačová konferencia. Ja na jeho mieste som tiež vysmiaty. Mne sa to raz tiež tak podarilo. Nekupoval som Telekom, ale hľadal som miestnosti, kde by sme mohli v podnájme mať jednu pobočku na východnom Slovensku, ešte keď som robil, nemôžem menovať inštitúciu, aby som nerobil reklamu, to je u politikov zakázané. A tiež sa stala takáto vec, že sa nám podaril dobrý obchod. Lebo vtedajší primátor vtedajšieho veľkého východoslovenského mesta nám to prenajal za cenu, ktorá mu, jemu ako primátorovi mesta nezarobila ani na zaplatenie dane z nehnuteľnosti. Lebo to mesto bolo tak na hunte. Bolo niekoľko málo hodín pred krachom. A nepôjdem do podrobností a do detailov. Čiže chcem povedať, že poznám ten pocit človeka zo súkromnej sféry, zo súkromného biznisu, keď sa mu podarí dobrý obchod. Toto sa podarilo chlapcom z Deutsche Telekom. To znamená, že ste privatizovali ten 49% podiel babrácky a navyše bez súťaže. (Reakcia z pléna.) Toto je tá definícia pojmu ochrana národnoštátneho záujmu. Už sa prebral aj pán poslanec Čaplovič, práve prichádza medzi nás. (Povedané so smiechom.) Takže ďakujem veľmi pekne. Ja viem, že sa to ťažko počúva, tomu rozumiem. Ale toto je pravda a budem rád, keď ktokoľvek z vás pôjde za tento pult a tie fakty, ktoré som tu uviedol, a tie konštatovania vyvráti, budem vám aplaudovať a budem sa tešiť z toho, že sa konečne vaša definícia a moja definícia obsahu pojmu národno-štátny záujem začína približovať, že začíname hrať podľa rovnakých pravidiel, že máme rovnaký obsah tých istých pojmov. Ďakujem veľmi pekne. (Potlesk.)