B. Bugár, podpredseda NR SR: (2002-02-13):
Pýtam sa pána navrhovateľa, či sa chce vyjadriť k rozprave. Nech sa páči, pán poslanec Kozlík, máte slovo. S. Kozlík, poslanec: Ďakujem pekne. Vážená snemovňa, stručne by som reagoval na vystúpenia pána podpredsedu vlády Ivana Mikloša. V prvom rade by som sa dotkol privatizácie, ktorá v podaní súčasnej vlády sa síce tvári ako štandardná a transparentná, ale opak je absolútnou pravdou. Ja som tu už spomínal Slovenské telekomunikácie, kde šibnutím čarovného prútika z troch záujemcov zostal jeden, pričom poradca zinkasoval 500 mil. korún. Takého poradcu by určite robil kdekto aj z tejto snemovne veľmi rád. Slovenskú sporiteľňu tú už kolega zo Slovenskej národnej strany vysvetľoval, ale ja by som pripomenul, a to na adresu pána predsedu vlády, ktorý tu bojovne rozprával, kde bola opozícia, keď sa tvorila komisia. Pán Dzurinda, HZDS navrhlo, nominovalo svojho člena do komisie na privatizáciu Slovenskej sporiteľne, ale bolo to odmietnuté pani ministerkou privatizácie. Bol potom nominovaný zástupca Slovenskej národnej strany. Tak aby ste si osviežili pamäť alebo prípadne doplnili informácie. Ale podobne ste vykrikovali aj o Jaslovských Bohuniciach, kde bola opozícia v čase, keď vláda rozhodovala. Tu bola opozícia. A ja som týždeň po prvom rozhodnutí vlády o predčasnom zastavení Bohuníc v parlamente žiadal zaradenie mimoriadneho bodu. Samozrejme, koalícia neodsúhlasila tento bod na rokovanie parlamentu. Tiež na vaše osvieženie pamäti. Slovenská sporiteľňa, spomínal som. Ešte sa len prevalí Slovenská poisťovňa, kde sa narobili „svinstvá“, len tak plieska dvermi a tieto veci sa určite len objavia. Čo sa týka tých jednotlivých bodov toho materiálu, ktorým sa zdôvodňovalo vyslovenie nedôvery pánovi Miklošovi. Pán Mikloš, môžete narábať a robiť ekvilibristiku s číslami, koľko chcete, jednoznačne ekonomický rast sa výrazne spomalil a vláda v podstate rozbila viacero zabehnutých systémov v oblasti výstavby diaľnic. A doteraz ste nepochopili ten režim, ktorý zároveň dokázal zabezpečovať aj cez zahraničné úvery financovanie alebo krytie potrieb devízového hospodárstva, ale na druhej strane v korunách dokázal zabezpečovať výstavbu a istý rozvoj a ekonomický rast. Samozrejme, týkalo sa to nielen diaľnic, ale aj ďalších infraštruktúrnych akcií. Ale je nesporné, že došlo k stagnácii, k spomaleniu a k roztváraniu nožníc za roky 1999 až 2001, čo sa týka porovnania s Európskou úniou. A čo je horšie, tak dochádza k rozpadu tradičných štruktúr. Ja som to tu dokumentoval na posledných číslach vývoja ekonomiky, že sa rozpadajú tradičné štruktúry, že klesajú indexy priemyselnej produkcie, že prudko klesá stavebná výroba, to znamená, že ten priestor na tradičné podnikateľské aktivity sa zužuje a túto ekonomiku ťahá len zopár veľkých firiem. Čo sa týka miery nezamestnanosti, ona, pán podpredseda vlády, nie je len na papieri. Môžeme tu meditovať o prírastkoch a, neviem, akých číslach. Ona je v reáli. Choďte sa pozrieť aj do svojho bývalého rodného okresu. Skutočne tam nájdete obce, kde je dnes 90-percentná nezamestnanosť, a nie je spôsobená tým, že je tam prudká pôrodnosť. Jednoducho tí ľudia prišli o robotu. A nájdete rozpadnuté celé obce, celé regióny. Takže hovoríme o faktoch a tá ekvilibristika ohľadne rôznych nápočtov, prepočtov a zdôvodňovaní neobstojí. Choďte medzi ľudí, ale to sa bojíte, tam jednoducho nepôjdete. Čo sa týka dlhov v bankách. Pán Dzurinda tu hovoril o slušnosti, že treba hovoriť, že tie problémy v bankách vznikli do roku 1998. Pán Dzurinda, ale kde bola vaša slušnosť, keď ste to všetko pleskli na Mečiarovu vládu v rokoch 1995 až 1998? Sýtili ste tým médiá a vymývali mozgy občanom tohto štátu! Ak dnes pýtate slušnosť a hovoríte o slušnosti, že to vzniklo do roku 1998. Starú Belu to vzniklo do roku 1998! Aj v roku 1999 vznikli značné problémy v bankách práve spomalením slovenskej ekonomiky. Ale dnes sme ďaleko od toho – prišiť to vašej vláde. A dobre viete, že analýza vašej vlády povedala, že 70 % problémových úverov vzniklo, ešte má pôvod vo federácii, samozrejme, viazaných na zbrojársku výrobu a mnohé výroby, ktoré sa rozsypali po rozpade RVHP a zmenách ekonomických podmienok. Ale vy ste to jednostranne s podporou médií prišívali Mečiarovej vláde z rokov 1995 až 1998. A dali by sa tu spomínať – malá privatizácia, kde miliardy nabehli v Slovenskej sporiteľni a v poisťovni a ďalšie miliardy v roku 1999 a nesporne istý prírastok problémových úverov existoval aj v rokoch 1995 až 1998. Kde bola vaša slušnosť v tom období, keď ste nastúpili do vlády a doslova dehonestovali predchádzajúcu vládu?! Ale čo sa stalo? Problém bánk sa stal teraz problémom štátu. Zvolili ste stratégiu. Zvolili ste stratégiu, kde ste očistili banky, padlo to na štát so všetkými dôsledkami dlhovej služby, nákladov dlhovej služby a aj štátneho dlhu. A vy to stále chcete nejakým spôsobom vyšparchať zo štátneho rozpočtu von a zo štátneho dlhu von, ale to, priatelia, nejde, to tam jednoducho je a tento štát to bude musieť zaplatiť. A banky sa dostali mimo. A teraz začínate hľadať nový model revitalizácie, kde hľadáte investora, ktorý by sa podieľal cez kúpu pohľadávok Slovenskej konsolidačnej a akože nejako by ozdravoval podniky. Nie! To mali riešiť banky spoluzainteresovanosťou, ale toto ste stratili tým, že ste banky popredali a na pleciach štátu zostali náklady rádovo 150 mld. korún. Takže z tohto sa vyviniť nedá! Jednoducho ste nezvolili dobrý model revitalizácie alebo reštrukturalizácie bánk. A vy to, že ste predali banky, vlastne dnes udávate za splnenie cieľa reštrukturalizácie bánk. Veď to je „volovina“! To je jedine možné, ak by ste chceli poňať tento režim za ukončený, jedine v prípade, keby ste ho boli dotiahli do podnikovej sféry. Čo sa týka tej argumentácie o zisku. Tak treba pripomenúť, pán Mikloš, že v roku 1998 ten zisk 4 mld. bol z jediného dôvodu, že sa vytvorilo jednorazovo vyše 40 mld. korún opravných položiek a rezerv, ktoré sa teraz rozpúšťajú, ale v roku 1998 účtovne zaťažili tvorbu zisku. A miesto nejakých rádovo 35 až 40 mld. zisku, až do 50 mld., sa vykázalo umelo účtovne 4 mld. korún. A tieto opravné položky a rezervy sa tvorili v novembri, v decembri 1998 po nástupe súčasnej vlády v takých podnikoch, ako boli VSŽ, Slovenské elektrárne, plynárenský priemysel, banky, poisťovne. Takže to bol premyslený, plánovaný krok, ktorý dnes slúži vláde, proste tento údaj 4 mld. na vykazovanie ohromných prírastkov zisku. To pochopí aj stredoškolák, že je to manipulácia s číslami a že tá pravda je kdesi úplne inde. Čo sa týka daňového zaťaženia, zníženia daňového zaťaženia, to je zasa jedna manipulácia, pretože v roku 1999 najprv došlo k enormnému daňovému zaťaženiu v tzv. priebežných alebo nákladových daniach v oblasti dane z pridanej hodnoty a spotrebných daní. To sú tie dane, a vy, ktorí ste podnikatelia, viete, ktoré musíte povinne zaplatiť, a potom boli znížené dane, ktoré sa týkajú dane z príjmov, to sú koncové dane. Keď prežijete a zostane vám nejaká koruna, tak vám to štát zdaní, chvalabohu, dnes s nejakým nižším daňovým percentom, ale až keď prežijete a splníte všetky povinnosti pri daniach nákladového typu. A nebudem hovoriť o odvodovom zaťažení, ktoré sa nijako nezmenilo. Takže poprosím aj tu, že tie demagógie o nejakých daňových pohyboch, by sa dalo hovoriť o prudkom náraste daňových nedoplatkov, ktoré sa nezapočítavajú do daňových plnení na úrovni národného hospodárstva. A možno tam by sme našli potom odpoveď, či reálne sa daňové zaťaženie znížilo alebo naopak, vieme, že na dvojnásobok narástli daňové nedoplatky. Čo sa týka deficitov verejných financií, povedal som, že z tejto vlády nikto nesníme to, že v rokoch 2000 až 2001 deficit verejných financií bude 5 %, to znamená vrátane nákladov na nezvládnutú reštrukturalizáciu bánk, a že ten priemerný deficit verejných financií tejto vlády sa bude pohybovať medzi 4 až 5 %, čo v porovnaní s predchádzajúcou vládou je podstatný nárast, pretože v rokoch 1995 až 1998 ten priemerný deficit bol pod úrovňou 3 % hrubého domáceho produktu. Obchodná bilancia, pán podpredseda vlády, veľa rečí, ale 10 % deficitu obchodnej bilancie z hrubého domáceho produktu je fakt pri dovoze technológií nižšom o tretinu. Ja som si teraz z počítača vytiahol údaje Národnej banky o príleve priamych zahraničných investícií. Sú uvedené za január až september: z 28,7 mld. korún 17,7 mld. sú alokované v peňažníctve, v poisťovníctve. Nič viac a menej ako výpredaj bánk. 3,2 mld. obchodné systémy, obchodné siete. A do priemyselnej výroby išlo 4,5 mld. korún. A tu vláda rozpráva o tom, aké obrovské technológie sa valia cez dovozy do slovenskej ekonomiky. Priatelia, za január až september 4,5 mld. korún investícií do priemyselnej produkcie proti v tom čase 65 mld. deficitu obchodnej bilancie. Takže ja by som prosil ctenú vládu, aby sa skutočne seriózne venovala analýzam obchodnej bilancie a neohlupovala parlament, občanov a samu seba nejakými nezmyselnými vývodmi. Posledná poznámka k investíciám. Treba povedať, že v roku 1998 boli realizované obrovské investície, alebo v rokoch 1996 až 1998 určite znamenali značné problémy z hľadiska ustátia ekonomiky, ale na druhej strane zakladali pomerne významné rastové tendencie v oblasti exportu. Pripomeniem len Slovnaft, Volkswagen, celulózky, Mochovce, chemický priemysel, tieto investície ťahali rast exportu v rokoch 1999 až 2000. V roku 2001 už došlo k postupnému vyčerpaniu tohto vplyvu, ale na druhej strane k uvoľňovaniu ohromných úspor alebo zdrojov do spotreby. A tu zas si musí vláda spytovať svedomie, že tri roky nechala pôsobiť negatívne úrokové sadzby na vklady. A jednoducho tiež tu možno bude odpoveď, keď si pozriete, klesajú vklady obyvateľstva, na druhej strane rastie spotreba, to znamená aj občan toho už má možno plné zuby a alokuje svoje úspory do nákupu osobných automobilov a možno do iných predmetov dlhodobej spotreby. A na to si takisto vláda dosiaľ, možno aj v komunikácii s Národnou bankou, nedala dostatočnú odpoveď. Nechcem to ďalej rozoberať, určite už sme všetci unavení, takže ja si myslím, že dôvodová správa a aj to, čo tu na rokovaní, v tomto nočnom rokovaní v parlamente zaznelo, jednoznačne obviňuje a preukazuje to, že politika vlády v oblasti hospodárskych a sociálnych vzťahov nie je dobrá, ale čo je horšie, ona sa zhoršuje a zakladá veľmi zlú tendenciu na ďalšie obdobie. A že prekonať túto tendenciu bude možné skutočne len reálnou alebo skutočnou realizáciou reforiem, ktorú táto vláda nezvládla a bude ju musieť v podstate lepšie zvládať ďalšia vláda. A je to parketa podpredsedu vlády Ivana Mikloša, takže v tomto smere pokladám a aj poslanecký klub Ľudovej strany HZDS pokladá návrh na vyslovenie nedôvery podpredsedovi vlády Slovenskej republiky Ivanovi Miklošovi za opodstatnený. Ďakujem pekne. (Potlesk.)