Csicsai, Gabriel, poslanec NR SR (2012-07-27):
Dobré ráno prajem. Vážená pani podpredsedníčka, vážené dámy a páni, kolegyne, kolegovia, dovoľte, aby som v pár slovách zhodnotil situáciu v poľnohospodárstve. Včera sme tu boli svedkami celkom pekného rozhovoru alebo slovného súboja pánov ministrov, súčasného a bývalého aj pána Záhumenského, a preto dnes by som chcel sa zdržať skôr faktov, čo sa týka poľnohospodárstva. Osobne tiež si myslím, že poľnohospodárstvo sa zmieta vo veľmi ťažkých problémoch, predovšetkým kvôli tomu, lebo samotné poľnohospodárstvo je odvetvie hospodárstva, ktoré najviac je zaťažené vplyvmi vonkajšieho prostredia. Najviac ho ovplyvňujú klimatické zmeny a ostatné rôzne zmeny, a práve preto si myslím, že je to sektor, ktorý je hoden a je potrebné aj podporiť farmárov. Predovšetkým musím povedať, že tiež si myslím, že situácia je ťažká. Posledných päť rokov, keď len narýchlo poviem, tak bol jeden dobrý rok, nejaké dva katastrofické a jeden taký stredný. Tak keď urobíte z toho priemer, tak to nevychádza veľmi dobre pre nich. A v každom prípade toho roku sužuje poľnohospodárov hlavne to sucho. Aj to je pravdou, že to sucho netrvá pár mesiacov, ale trvá to už od minulého roka, takže to je zhruba ročné sucho, a to malo aj následky, hlavne vyorávanie repky, a čo je najhoršie, jednoducho úroda husto siatych obilovín a krmovín. A to si, prosím, ako ešte raz zopakujem, že krmovín. To znamená, že ide o živočíšnu výrobu, čo sa včera ešte vôbec nerozprávalo, že najviac postihnutý sektor v rámci poľnohospodárstva je práve živočíšna výroba. Kvôli tomu prvé kosby, či už lucerky alebo ostatných obilových krmív, sú preč a jednoducho ani slama z tých husto siatych, čo je veľmi podstatné pre živočíšnu výrobu, jednoducho nie je to. Minimálne tie výpady sú na úrovni 50 a viac percent a horšie, že nedá sa ani nahradiť. Dnes slama sa vyvažuje pomaly zlatom. Také ceny dávajú za slamu, že to jednoducho poľnohospodár, ktorý chová zvieratá a patrí medzi poctivých poľnohospodárov, ktorí, áno, že pracujú, dávajú prácu ľuďom a nekšeftujú obilninami a vôbec komoditami, veľmi ťažko, a dovolím si tvrdiť, že niektorí ani nedokážu vygazdovať a bude veľký problém v druhej polovičke hlavne v rámci živočíšnej výroby. Aj to je nám jasné, živočíšna výroba, to je oblasť v rámci poľnohospodárstva, ktorá tvorí prácu. Ja nechcem, proste je to oblasť, ktorá dáva prácu ľuďom 365 dní. A my na jednej strane chceme zamestnať ľudí, chceme ľudí udržať na vidieku, na druhej strane najviac ohrozená je práve táto časť. Čo sa týka, ale vráťme sa k samotnému zákonu, nechcem to veľmi naťahovať, čo sa týka zákona alebo návrhu zákona, myslím si, že dá sa charakterizovať rôznymi prívlastkami. Dokonca, myslím si, že je trošku aj nekoncepčný, šitý horúcou ihlou, dokonca ja tam cítim trošku taký nádych politického populizmu, ale aj odbornej naivity, ale jednu vec sa tomuto zákonu nedá zobrať, to, že chce pomôcť poľnohospodárom. A to je ten dôvod, práve preto si myslím, že je hoden, aby sme ho podporili. No a práve preto som si dovolil pripraviť niektoré pozmeňovacie návrhy, aby tento zákon bol trošku lepší, a dúfam, že moje návrhy sa stretnú s vaším pochopením a trošku ho aj podporíte. Takže konkrétne by som pristúpil hneď. V čl. I § 7 odsek 1 písmeno y). Navrhujem vypúšťať slová: „podľa osobitného predpisu“, 27). Pýtam sa prečo? Včera tu bol celkom živý rozhovor ohľadom toho, že envirofond je, nie je najvhodnejší fond na to, aby sme stade brali peniaze, respektíve kolegovia tvrdili, že dá sa. V súčasnosti nechcem sa o tom hádať, v každom prípade si myslím, že ak ten zákon nemá byť len krátkodobý, ale má byť jednak koncepčný, a navyše, v rámci novej spoločnej poľnohospodárskej politiky najvážnejšie a najčastejšie slová v tej politike sú trvalo udržateľné, aby ten zákon bol trvalo udržateľný, dovolil som si, aby sme umožnili nájsť zdroje, aby sme nezadefinovali zdroje konkrétne. Že to bude teraz envirofond, to je v poriadku, to je v kompetencii ministerstva, pána ministra, ale aby sme umožnili možnosť, že keď sa nájdu iné zdroje, hocikedy, zajtra, pozajtra, o rok, o dva, o tri, aby tento projekt mohol pokračovať ďalej. Nehovoriac o tom, že osobne si myslím, že je to vhodná forma, respektíve v budúcnosti skôr či neskôr bude treba zaviesť nejaký ten garančný fond pre poľnohospodárov presne práve pre takéto prípady, kde štát musí participovať minimálne polovičkou nákladov, vstupov, takže aby tie peniaze sa mohli popresúvať, myslím si, že dalo by sa to vypustiť. V ďalšom bode, § 15a sa doplní slovo „fyzickej“. Predpovedám, že je to nejaký, ako sa hovorí, škriatok úradnícky. Fond môže na základe rozhodnutia ministra poskytnúť pôžičku s úrokom 0,5 percent právnickej, a nezabudnime na fyzické osoby, plno farmárov, dokonca by som povedal 80 percent subjektov sú SHR-kári, takže fyzické osoby takisto sú proste, sú zaťažené s tými suchami, tak myslím si, že by to malo byť v poriadku. Za tretie. V § 15a navrhujem vypúšťať slová „do 31. decembra 2013“ a nahrádzať „najneskôr do troch rokov od poskytnutia“. A že prečo. Je treba si uvedomiť jednu vec. A poviem konkrétny príklad. Mám, alebo poznám firmu, ktorá hospodári na dva a pol tisíc hektároch, a v priebehu troch rokov ich postihli najprv spodné vody, keď nepozbierali vôbec nič, na druhý rok mali akú-takú úrodu a toho roku majú také isté sucho. Zase nepozbierali nič. Takže keď nechceme ich nejako zruinovať, alebo proste potrebujeme, aby sme im pomohli a nedýchať im na krk, tak tá pôžička jednoducho podľa mňa mala byť rozložená minimálne na dva-tri roky, a myslím si, že dva-tri roky sú normálne, nehovoriac o tom, že tie klimatické zmeny, a teraz sa nechcem hádať, prečo sú, ale jednoducho sú, jednak pôsobia lokálne a veľmi často pôsobia tak, že za sebou idúce dva roky sú zlé, katastrofické, alebo veľmi slabé. A na druhej strane nemusí byť človek ekonóm, keď povedzme si, že jeden rok má výpadok 50 percent, čo teoreticky mohlo, môže alebo malo byť nárokom na pomoc, na druhý rok iluzórne si myslieť, že urodí sa dobrá úroda plus ešte 50 percent, aby to mohli vrátiť. Takže si myslím, že rozloženie takejto pôžičky po určitú dobu, ako navrhoval som tri roky, je vhodné. No a s tým súvisí aj vlastne ďalší bod, ten posledný, čo navrhujem tam vložiť. A je to § 15a kde by sa vkladal, za 15a sa vkladá 15b. „Právnická alebo fyzická osoba podľa osobitného predpisu môže požiadať o pôžičku s úrokom 0,5 percenta na zmiernenie alebo odstránenie následkov extrémnych poveternostných podmienok, najmä sucha, maximálne raz za tri roky.“ To by malo byť tá časť, aby táto podpora nemohla byť zneužitá dlhodobo, skrátka, aby nekumulovali sa podmienky, aby sa zachránil pred tým, že keď, áno, ten farmár za sebou dva alebo tri roky nedokáže, tak skôr či neskôr, žiaľ, musí ísť či už do krachu, alebo reštrukturalizácie podniku, aby nenaberala pôžičky kvôli tomu a potom mala z toho zbytočné problémy. Áno, tento pôžičkový systém u farmárov je celkom známy, koniec koncov aj dnes farmári pracujú tu takýmto spôsobom, či je to zelený úver, alebo hocijaký preklenovací úver po dobu jedného roka, založí sa úroda, v priebehu roka sa pozbiera a potom na konci roka sa vyrovná či už komoditami, ak sú to nebankové subjekty, alebo priamo s peniazmi, ak sú to bankové subjekty. Takže myslím si, že ten princíp je celkom dobrý a dokonca maximálne chválitebný, že ten úrok, tá úroková sadzba 0,5 percent. A včera síce bola taká debata, že prečo 0,5 percent, keď bežný komerčný úrok je na úrovni 4, tak myslím si, že poľnohospodár si to zaslúži, lebo tie komodity a trh s poľnohospodárskymi komoditami úplne ináč funguje ako bežné trhy. Na konci ešte by som, na záver by som požiadal o to, aby o jednotlivých bodoch dali hlasovať, alebo aby sme hlasovali zvlášť. A na záver chcel som poďakovať za to, že ste ma vypočuli a ďakujem.