K. Tóthová, poslankyňa: (2007-03-22):
Vážená pani ministerka, obracajú sa na mňa, zrejme tak ako aj na vás, zdravotne ťažko postihnutí občania, pre ktorých platia u nás zľavy cestovného na linkách vnútroštátnych, t. j. na území Slovenskej republiky. Ale pri vycestovaní, tak ako oni píšu, do krajín Európskej únie tieto zľavy pre nich neplatia. Takisto ako pre ich sprievodcov. Považujú to za určitý hendikep, napríklad pri cestovaní za príbuznými v okolitých krajinách. Vážená pani ministerka, mám informáciu, že pripravujete novú právnu úpravu, v rámci ktorej mienite riešiť mnohé sociálne otázky zdravotne postihnutých občanov, ktoré minulá vláda zanedbala. Chcela by som sa vás spýtať a dať vám do pozornosti aj spomínaný problém a spýtať sa vás, či budete riešiť alebo hľadať kontakty s Európskou úniou v možnosti vyjsť ťažko zdravotne postihnutým pri zľavách na cestovaní aj v zahraničí v ústrety. Ďakujem už dopredu za vašu odpoveď. Ďalej by som chcela interpelovať pána ministra kultúry Marka Maďariča. Vážený pán minister, v poslednom čase sme všetci svedkami, že osobnosti kultúrneho a spoločenského života, ako aj mnohé novinárske organizácie v otvorených výzvach žiadajú, aby deštrukčné, podľa nich deštrukčné, zmeny v Slovenskom rozhlase boli zastavené. Mne ako občianke a zároveň aj ako poslankyni parlamentu takéto výzvy nie sú ľahostajné, keďže ide o verejné výzvy a o výzvy, ktoré poukazujú podľa nich na mnohé programové nedostatky v Slovenskom rozhlase. Preto sa obraciam s interpeláciou na vás, vážený pán minister, aby ste uviedli svoj názor na tieto výzvy, ktorých početnosť si skutočne zasluhuje pozornosť. Pokiaľ by som osobne mala vyjadriť svoj názor, osobne som nespokojná s časovým skrátením relácie Rádiožurnál a napríklad aj s výmenou známej zvučky Rádiožurnálu, ktorá nám bola všetkým známa a už zďaleka, keď sme ju započuli, vedeli sme, aká relácia nasleduje a mnohí, ktorí si zvykli počúvať Rádiožurnál, zbystrili pozornosť a často si aj naladili túto stanicu na vyššiu frekvenciu počuteľnosti. Neviem, prečo táto zvučka, ktorá sa stala už určitým takým klenotom tohto vysielania, bola nahradená zvučkou, ktorá vonkoncom nielenže neupozorňuje a neťahá pozornosť poslucháčov, ale je úplne bezvýrazná a pre mňa aj zvukovo nepríjemná. Mohli by sme sa dozvedieť, aké boli dôvody? Veď zvučka nemení obsahovú náplň. Zvučka nemá nič spoločné s kvalitou alebo s nekvalitou. Osobne by som bola aj zvedavá, či zmena zvučky pre nových konštruktérov a navrhovateľov znamená aj nejaké finančné ohodnotenie, pretože zvučka Rádiožurnálu bola skutočne veľmi charakteristická. Vážený pán minister, vopred ďakujem za vašu odpoveď. Ďalej interpelujem tiež pána ministra školstva na túto tému. Zavedenie etickej výchovy na základných školách považujem v našom školstve za správny krok správnym smerom. Žiaľ, doteraz nejestvujú učebné texty pre tento potrebný vyučovací predmet, čo je určitý hendikep nielen pre učiteľov, ale aj pre žiakov. V zahraničí, kde zaviedli výučbu etickej výchovy, zároveň sa postarali aj o učebné texty. Preto sa obraciam na vás, vážený pán minister, s otázkou, či sa pripravujú učebné texty, prípadne jednotné metodické príručky pre učiteľov etickej výchovy vo všetkých ročníkoch I. a II. stupňa základných škôl na území Slovenskej republiky. Len okrajovo by som chcela pre skompletizovanie tejto interpelácie uviesť, že podľa informácií z jednotlivých základných škôl I. stupňa som zistila, že prvý ročník má k dispozícii iba pracovné listy a nemá žiadne metodické príručky. Na II. stupni niektoré ročníky síce majú metodické príručky, ale zase chýbajú im pracovné listy. Z týchto informácií som teda konštatovala, že je tu určitá medzera, že je tu skutočne situácia na prípravu učebných textov pre zavedenú etickú výchovu na základných školách. A posledná moja interpelácia je tiež na pána ministra školstva a myslím, že ide o interpeláciu, ktorú budete vnímať aj vy, vážené kolegyne a vážení kolegovia, asi tak ako ja, pretože verejnosť, ale aj nás, musela šokovať nedávno udalosť na Základnej škole Andreja Kubínu v Trnave, kde si deviataci nahrali na mobilný telefón bitku spolužiakov a záznam posielali ako dobrú zábavu ostatným svojim priateľom a spolužiakom. Z tejto zábavy však napadnutý chlapec sa musel liečiť niekoľko týždňov. Keďže príklady priťahujú, mohli sme sa z médií dozvedieť, že to nebol jediný prípad, ba dokonca došlo k takej forme zábavy, kde došlo k upáleniu, poliatiu horľavou látkou a upáleniu zvieratka, konkrétne mačičky, tiež s nahrávkou, tiež ako zábava a tiež s rozposlaním ostatným. Áno, sú to šokujúce hry našej mládeže. Ale pre mňa ešte ako pedagóga, dlhoročného, je ešte šokujúcejšie, že trnavská škola sa od prípadu dištancovala, pretože k nahrávke došlo mimo budovy školy, opakujem, budovy školy. Pre mňa úžasná logika. Nuž, neviem, ako budú pokračovať pedagógovia, keď si títo mladí ako zábavku pripravia prepadnutie učiteľa, tiež mimo budovy školy. Aj od tohto sa bude dištancovať pedagogický zbor za to, že to nebolo na území budovy školy? Vážený pán minister, je podľa vás nevyvodenie výchovných opatrení voči týmto žiakom správnym pedagogickým postupom? Vážený pán minister, nie je to zlyhanie vedenia školy, ktoré sa k agresivite svojich žiakov nechcelo ani len vyjadrovať, pretože sa to nestalo v rámci budovy školy? Vážený pán minister, nejde mi o to, aby minister školstva na základe mojej interpelácie nejakým spôsobom postihol vedenie spomínanej školy, ale zaujíma ma váš postoj. Váš postoj, ktorý by ste dali k interpelácii, čo by mohlo byť aj základom ďalšej diskusie, ako majú postupovať vedenia škôl v obdobných prípadoch, aký nastal v Trnave. Pretože mňa ako ženu, matku a ženu, ktorá má vnúčatá, znepokojuje ľahostajnosť k násiliu medzi deťmi na školách, šikanovaniu navzájom a podobne. Osobne sa domnievam, že ak sa o túto problematiku nebudeme zaujímať a nebudeme jej venovať pozornosť, nebude to dobré. Ďakujem za pozornosť.