Čaplovič, Dušan, minister školstva, vedy, výskumu a športu SR (2012-09-20):
Ten, kto poskytuje peniaze, a to chcem tu reagovať, ten vykonáva kontrolu. Je to vyhradené v kompetencii samosprávy. Opakujem, ten princíp subsidiarity tu existuje a nemôžete žiadať, aby štát vstupoval do tejto, do tejto problematiky. A opakujem znovu, na základe takto vykonanej kontroly môže obec a VÚC rozhodnúť. Je to v kompetencii, tá kontrola predovšetkým tých, ktorí na to tie práva v zmysle zákona a zákonov, ktoré tu boli prijímané v minulosti, v plnej miere môžu využívať. Poplatky v zariadeniach môžu zo zákona vyberať všetci bez rozdielu zriaďovateľa. Takže nenapadajme tento problém, tento problém tu neexistuje, pretože každý môže si vybrať tie poplatky. A je od toho  či verejná, cirkevná, alebo súkromná, súkromné centrum povedzme voľného času to vyberá, alebo nevyberá. Musím vám povedať, že predovšetkým verejné a cirkevné to nevyberajú. Niekoľko ešte poznámok všeobecných, ktoré tu odzneli a ktoré pri mojej reakcii v záverečnej reči treba spomenúť. Začnem predovšetkým s návrhmi, ktoré tu predložili poslanci v rámci pozmeňovacích aktivít v druhom čítaní pléna Národnej rady. Návrh poslancov Národnej rady Slovenskej republiky Jany Žitňanskej, Miroslava Beblavého, Petra Osuského, Martina Poliačika a Richarda Vašečku – poviem otvorene a zdôvodním aj, prečo s tým návrhom nesúhlasím. Navrhovaný spôsob financovania centier voľného času, ktorý tu predkladajú, nerieši najväčší problém v ich financovaní a to neohraničuje množinu detí, na ktoré sa budú obciam poskytovať finančné prostriedky. Tento návrh by mal opäť značný dopad na financovanie, čo tu bolo povedané, materských škôl, základných umeleckých škôl, jazykových škôl a ďalších školských zariadení. Je jeden koláč peňazí, jeden balík peňazí a ktorý treba takýmto spôsobom prerozdeľovať. Ministerstvo v súčasnosti poskytuje školám a školských zariadeniam, ktoré poskytujú záujmové vzdelávanie, prostredníctvom vzdelávacích poukazov na dieťa 29 eur, to viete veľmi presne, za 60 hodín záujmového vzdelávania. V poslaneckom návrhu sa navrhuje poskytnúť obci na dieťa v centre voľného času 173 eur za 33 hodín vzdelávania, minimálne za 33, začíname od tohto čísla. Toto možno požadovať za značné neúmerne. Navrhované zmeny v § 9d zákona 597/2003 Z. z., to je zbierať údaje o počte detí v centrách voľného času vo veku od 5 do 25 rokov, nie je možné v súčasnosti realizovať, nakoľko podrobnosti zberu, pretože tento zákon, ktorý ste vy navrhovali, tieto zmeny, môže byť realizovaný až v roku povedzme 2014, pretože tieto údaje a tieto povinnosti musia byť zverejnené zriaďovateľom a ministerstvom a ministerstvo to musí oznámiť zriaďovateľom do 31. 8., napr. v roku 2012 alebo v roku 2013, alebo v roku 2014. Ale čo je najpodstatnejšie, vy ste sa pýtali, prečo nefunguje rezortný informačný systém? Nuž ja vám odpoviem, opýtajte sa jedného poslanca, ktorý tu momentálne nie je, Ústavu informácií prognóz školstva, pretože už sa tam minulo 12 mil. eur a ja som túto aktivitu zastavil, pretože pán môj predchádzajúci minister a predchádzajúci minister do toho investovali tých 12 mil. eur, a konkrétne pán Jurzyca, aby som bol konkrétny, investoval ďalších 4,5 mil. eur, a viete, čo ja z toho ja mám? Ja nemám z toho ani logo, ani logo, ako je aspoň z nástenkového tendra, ani logo, a preto som urobil kontrolu hĺbkovú, veľký audit a ľudia, ktorí niesli za to zodpovednosť aj v minulosti a ktorí tam možno ešte sedia niektorí aj teraz, lebo ostatní vrátane pána riaditeľa – odtiaľ zdrhol ešte pred príchodom na ministerstvo – budú za to niesť skutočne morálnu zodpovednosť. (Potlesk.) Pretože nie je možné, aby rezortný informačný systém nefungoval za 12 mil. eur, už to dávno mohlo byť nabehnuté v rámci modulov, v rámci testovania a pán Jurzyca podpísal dohodu cez pána Baranoviča, že tu bude funkčné k 31. 12. 2011. A ja som prišiel na rezort po troch mesiacoch a nebolo nič funkčné, nebolo nič odovzdané a peniaze išli do luftu. Návrh pani poslankyne Národnej rady Slovenskej republiky Jany Žitňanskej – navrhuje sa vyňať z pravidiel rozdeľovanie výnosu dane obciam neštátne centrá špeciálno-pedagogického poradenstva. Ja tento návrh v podstate, keď budeme riešiť komplexne tieto problémy, považujem za dobrý, ale treba ho nejakým spôsobom ukotviť v rámci zákonov a zákonodarných noriem, ktoré existujú na Slovensku, a nemôže to riešiť len takto vytrhnuté. S návrhom nemôžem súhlasiť v tom zmysle, konkrétne k tomuto návrhu zákona, nakoľko okrem neštátnych centier špeciálno-pedagogického poradenstva poskytujú služby v tejto oblasti aj štátne. Ja nemôžem, viete čo, ja sa nepozerám na to, či to je štátne, či to je neštátne, či to je cirkevné, súkromné, alebo verejné, ale pre mňa: akým spôsobom sa tieto veci, služby plnia a nemôžu mať jedni nadštandardné podmienky a druhí nebudú mať žiadne podmienky. Každý rodič môže s dieťaťom navštíviť viackrát akékoľvek centrum špeciálno-pedagogického poradenstva v zriaďovateľskej pôsobnosti krajského školského úradu, to je štátne, a to ľubovoľný počet týchto školských zariadení a nemusí za služby ani nič platiť, ani nič platiť. Návrh pána poslanca Národnej rady Miroslava Beblavého – navrhuje sa zmena zloženia rady školy. Nuž treba povedať, že tento návrh je pre mňa absolútne neakceptovateľný, i keď chceme tie veci meniť, ale musíme sa vzájomnej dohodnúť, pretože jeho návrhom zo 7 členov rady školy, kde mali byť pedagogickí zamestnanci, nepedagogickí zamestnanci, rodičia na strednej, napr. aj na strednej škole, aj žiak školy, sa zvyšuje o ďalších dvoch, bude ich deväť a zriaďovateľ bude mať len dve miesta. Nuž tak potom, ak sa niekto rozhodne a keď riaditeľ školy bude chcieť skvalitňovať, skvalitňovať proces a bude to požadovať od pedagógov a bude to tlačiť aj na detí tých rodičov, aby sa lepšie vzdelávali, tak ho odvolajú, spoja sa a odvolajú toho riaditeľa, ktorý chce kvalitu, efektivitu, len preto, že žiada kvalitné vzdelávanie, že žiada dochádzku do práce a že žiada ďalšie veci, ktoré sú prirodzené! (Ruch v sále.) Ja hovorím o tomto, že, viete, keď má zriaďovateľ, má tam dve miesta a naviac ešte u odborných škôl, to jedno miesto bude patriť zamestnaneckým organizáciám, lebo musia sa vyjadriť k tomu, tak je to absolútne neprípustné, aby bolo len jedno miesto pre zriaďovateľa tých jednotlivých škôl, to je absurdné. (Potlesk.) Ale hovorím, budeme sa s tým zaoberať v rámci zákona o výchove a vzdelávaní, ktorý pôjde do parlamentu budúci rok, a budeme o tých veciach veľmi vážne hovoriť, pretože sa musíme dohodnúť, lebo ja si uvedomujem, že najmä a predovšetkým to zastúpenie by tam mal mať jeden učiteľ naviac, to si ja uvedomujem, ale ako to budeme riešiť, ja sa naozaj chcem dohodnúť so všetkými, aj s asociáciami, ktoré reprezentujú jednotlivé školy, aj so samosprávami, aj so zástupcami rodičov, lebo naozaj toto treba riešiť komplexne a nie takto vytrhnuté. Návrh pána poslanca Národnej rady Richarda Vašečku – navrhuje sa, aby elokované pracoviská, ktoré v súčasnosti už vykonávajú činnosť v oblasti výchovy a vzdelávania, nemuseli predkladať doklady, ktorými sa potvrdzuje, že priestory vyhovujú hygienickým, bezpečnostným a požiarnym požiadavkám. No a poviem teraz, prečo s tým nesúhlasím. Pre školu a školské zariadenie v súčasnosti platí, že priestory kde sa vykonáva výchovno-vzdelávacia činnosť, musia vyhovovať hygienickým požiadavkám – je to jedno, či sú to elokované alebo či sú to riadne pracoviská – a predpisom týkajúcim sa bezpečnosti a ochrany zdravia pri práci a predpisom o ochrane pred požiarmi, to sa týka každého rovnako. A ja nemôžem dať žiadnu výnimku v tejto oblasti, pretože mi ide o tie deti a o tých učiteľov či vychovávateľov, ktorí v týchto zariadeniach pôsobia. Ja nemôžem v niektorých oblastiach zavrieť oči nad tým a spôsobiť epidémiu v tom regióne, aj o tomto musíme hovoriť, aj toto je ten problém, ktorý treba riešiť. Návrh pána poslanca Národnej rady Martina Fronca – navrhuje zmenu trvania garancií v rámci originálnych kompetencií, tých 88 % neohraničiť rokom 2015, ale od roku 2013. Garancia spočíva na poskytnutí týchto prostriedkov poskytujúcich obcou, VÚC-kou na žiaka základnej umeleckej školy, poslucháča jazykovej školy a na dieťa materskej školy a školského zariadenia v zriaďovateľskej pôsobnosti obci a VÚC. Týka sa to aj neštátnych zariadení, to je celkom prirodzené, osobitne ich. S návrhom súhlasím, nakoľko návrh nebude mať dopad aj na verejné financie, ale vytvára ten priestor dlhodobo, tú stabilitu v tomto priestore, aby nikto nemohol to meniť z roka na rok a nebol by tento princíp stabilný, a nazvime ho v podstate, ktorý vytvára istý kľud aj pre tie neštátne zariadenia v tejto oblasti. Návrh pána poslanca Národnej rady pána Igora Hrašku – on hovoril ohľadom toho a to sa tu viackrát objavilo s tým rokom alebo platnosťou, čiže by to malo byť na 1. 7. 2013, ale my máme fiškálny rok a nie ten sa viaže (Ruch v sále.), no ale bolo to tu povedané všeobecne, pretože, viete, ten problém existuje v jednej veci, že originálne kompetencie idú v rámci rozpočtu štátneho a už teraz ministerstvo financií pozitívne pripravuje návrh vyhlášky, ktorá jasne stanoví tie kritériá, vychádzajúc z tohto zákona k tomu 1. januáru, aby sa skutočne jednotlivým zariadeniam nekrivdilo, aby sa preklenul tento problém, aby sa tieto veci vyriešili. Vy hovoríte o vyhláškach, ja hovorím o zákone, ale ona tá vyhláška sa bude odvolávať na zákon a jeho platnosť, pretože aj v rámci rozpočtu treba jasne zadefinovať, v ktorých oblastiach, v tých originálnych kompetenciách, financiách, ktoré prichádzajú na podielové dane, treba veci zabezpečiť a ministerstvo financií to môže práve prostredníctvom tejto vyhlášky. Posledný návrh z vašej strany, vlastne predposledný, lebo sa vyjadrím aj k návrhu pána poslanca Blanára, vy tu navrhujete, pán poslanec, hovorím k vám, pán Hraško, navrhujete vypustiť navrhované kritériá, podľa ktorých sa môže územná samospráva rozhodovať pri rozdeľovaní finančných prostriedkov, napr. pre centrá voľného času alebo ďalšie veci, ktoré ste tam v podstate navrhli. A ja vám teraz poviem, prečo s tým nemôžem súhlasiť. Návrhom kritérií pre územnú samosprávu na rozdeľovanie výnosu dane obciam, napr. pre centrá voľného času sa umožňuje zohľadniť špecifiká záujmového vzdelávania, t. j. na jednu hodinu záujmového vzdelávania, hovorím o jednej hodine záujmového vzdelávania, ktoré poskytne obec centru voľného času menej ako na dve hodiny záujmového vzdelávania, ktoré centrum voľného času poskytne dieťaťu. Zvyšuje sa tým efektívnosť vo vynakladaní finančných prostriedkov na záujmové vzdelávanie. Mne naozaj ide o to, aby, viete, že môj pôvodný návrh, hovorili sme o tom, ale to je otázka diskusie aj do budúceho roku, aj budúcich rokov, že by som si vedel v budúcnosti predstaviť, aby obce boli viazané, koľko majú dať zdrojov práve do školstva. Ale to je otázka vyjednávania a to nie je jednoduché za päť mesiacov vyriešiť, ale mojím cieľom je istým spôsobom tieto veci stabilizovať. Ale musím povedať, že sú rozdielne obce a sú rozdielne mestá, kde je to v podstate zabezpečené viacej nadštandardne, a sú obce a mestá, kde sa to, samozrejme, stáva, že to ide pod ten limit. Viete rigiditu ja v tejto oblasti už neuznávam, ja sa chcem v podstate v tejto oblasti dohodnúť a musím znovu povedať, že poznám primátorov a starostov, pre ktorých je školstvo to najdôležitejšie, čo môže byť a tvrdia veľmi často na verejných vystúpeniach, že keď zanikne škola alebo školské zariadenie, tak zanikne aj obec. A takto, si myslím, sa riadi väčšina starostov a primátorov, opakujem: väčšina starostov a primátorov a za tých desať rokov, ako sa preniesli kompetencie na obce a mestá a na regionálne samosprávy, musím povedať, často bez peňazí so zadlžením mnohé školy a školské zariadenia skutočne revitalizovali z vlastných podielových daní a obecných daní a pomohli týmto školám prežiť. A toto je pre mňa v podstate kritérium, s ktorým sa stretávam a ktoré vysoko hodnotím. Sú aj výnimky, to ako v oblasti štátu, tak ako v oblasti samospráv, tak aj v oblasti súkromných škôl alebo súkromného sektoru, sú aj výnimky, ale hovorím, väčšina, prevažná väčšina skutočne chápe školu ako jeden z podstatných fenoménov pre tú obec, aby tá obec mohla žiť, aby tie deti mohli tú školu navštevovať, aby sa mohli vytvárať kultúrne aktivity, športové aktivity a väčšina starostov aj, samozrejme, členov samosprávy, poslancov, to takto chápe. Takže s týmto, by som povedal, rigidným rozhodnutím a návrhom nemôžem súhlasiť a opakujem, mám záujem o tých veciach diskutovať pri príprave budúcich zákonov, ktoré sú v pláne, čo sa týka zákon o financovaní školstva na kvalitu, nielen na žiaka, zákon o odbornom vzdelávaní, ktorý bude úplne nový, musíme ísť do nového zákona, to vám hovorím otvorene, duálneho systému, tak som sa dohodol s pánom ministrom Fialom v pondelok tento týždeň na rokovaniach, že mnohé zákony budú takmer zhodné s Českou republikou. A budeme spoločne, pretože žijeme v jednom regióne, mnohé zákony pripravovať a budeme vytvárať aj nadnárodné stoly, kde sa o týchto veciach bude diskutovať, či sa to týka regionálneho školstva, či sa to týka vysokého školstva, či sa to týka vedy, výskumu, či sa to týka športu a mládeže. Čiže tu hľadáme spoločnú reč a ja, keď som ho počúval, tak ja som myslel, keď mi vysvetľoval problémy, ktoré má v súčasnom českom školstve, že úplne s tými jeho názormi musím súhlasiť, lebo sú to veci, o ktorých ja často hovorím a ktoré aj teraz v súčasnosti k odbornému školstvu. Prirodzene, aj teraz, čo sa týka financovania škôl v tejto oblasti, aj my pripravujeme a nachádzali sme zhodu – on konzervatívny politik a politológ, konzervatívny politológ, takto to vníma bývalý lektor Masarykovej univerzity, že naozaj sa za posledných desať rokov v tom neoliberalizme urobili veľké škody v našom školstve či v českom, ale aj v slovenskom, aj v školských zariadeniach. Všetko sa nechalo na nejaký voľnobeh a tieto problémy treba, samozrejme, vyriešiť. Napokon, čo je podstatné a čo by som tu chcel povedať, vážené dámy, vážení páni, k návrhu pána poslanca Blanára, považujem ho za dobrý, spresňujúci a naviac požadujem aj jeho plnú podporu. Samozrejme, aj s tým opatrením, že sa bude osobitne hlasovať o spoločnej správe, aby sa v podstate tie jeho návrhy, ktoré menia a spresňujú niektoré oblasti v tejto, v tomto jeho návrhu, aj vo vzťahu k tejto novele zákona, aby boli akceptované a realizované. Ešte raz veľmi pekne ďakujem a pevne verím, že nájdeme spoločnú zhodu v mnohých veciach, i keď cesty môžu byť rôzne, moja cesta smeruje ku kvalite a som presvedčený, a tak aj žijem a takto aj vnímam, že tento zákon bude, novela zákona prinesie kvalitu v našom školstve. Ďakujem vám veľmi pekne. (Potlesk.)