Švejna, Ivan, poslanec NR SR (2013-09-20):
Ďakujem. Vážená predsedajúca, vážení kolegovia, dovoľte mi prečítať najskôr dôvodovú správu k uvedenému návrhu. Uvedeným návrhom zákona sa vypúšťa povinnosť platiť odvody na poistné na verejné zdravotné poistenie z dividend, teda podielov na zisku vyplácaných zo zisku obchodných spoločností alebo družstiev, vyrovnacích podielov, podielov na likvidačnom zostatku obchodných spoločností alebo družstiev a podielov na výsledku podnikania vyplácaných tichému spoločníkovi. Zahrnutie dividend do vymeriavacieho základu pre odvody na poistné na verejné zdravotné poistenie, ktoré bolo zavedené s účinnosťou od 1. 1. 2013, sa minulo účinkom. Osoby, ktoré sú spoločníkmi obchodných spoločností väčšinou nie sú odkázané na výplatu podielov na zisku ako svojho jediného zdroja príjmu. Vzhľadom na skutočnosť, že nie je možné počas roka vyplácať zálohy na podiel na zisku, dokážu si finančné prostriedky z obchodnej spoločnosti a teda aj svoj zdroj príjmov zabezpečiť iným spôsobom. Zavedenie povinnosti platiť odvody na poistné na zdravotné poistenie z podielov na zisku obchodných spoločností zastavilo ich samotné vyplácanie. V praxi dochádza k situáciám, že spoločníci sa na valnom zhromaždení dohodnú, že prípadný dosiahnutý zisk ostane zaúčtovaný ako nerozdelený zisk alebo sa rozhodnú, že si ho vyplatia. Ale takéto rozhodnutie ostáva v rovine zaúčtovania záväzku spoločnosti voči spoločníkovi. Pokiaľ sa aj spoločníci rozhodli vyplatiť si prípadný podiel na zisku, urobili tak len za zdaňovacie obdobia končiace rokom 2010, t. j. do obdobia, keď z takto vyplateného zisku nie je potrebné odvádzať odvod na poistné na verejné zdravotné poistenie. V zmysle súčasnej právnej úpravy je výplatu samotného podielu na zisku za zdaňovacie obdobia rokov 2010 až 2012 povinný nahlásiť do 31. mája nasledujúceho roku po vyplatení samotný príjemca dividendy. Takéto hlásenie zostáva len v rovine dobrej vôle a svedomia príjemcov dividendy, pretože nie je plošne odkontrolovateľné. Jediný prípad, v ktorom je možné zistiť prípadné nesplnenie si oznamovacej povinnosti voči zdravotnej poisťovni, je prípadná kontrola zo strany daňového úradu, ktorý podá krížovo podnet na kontrolu v zdravotnej poisťovni. Takýmto spôsobom je teda možné odhaliť iba veľmi malé percento prípadných nesplnení si oznamovacej povinnosti a príjemcovia dividend môžu zatajiť vyplatené dividendy a počkať, či táto skutočnosť bude alebo nebude zo strany zdravotnej poisťovne odhalená. Zároveň je súčasná právna úprava aj nelogická, pretože je nespravodlivé a nesystematické odvádzať odvody na poistné na verejné zdravotné poistenie z vyplatených podielov na zisku, keď takto dosiahnutý zisk už bol zdanený daňou z príjmov vo výške momentálne 23 %. Zároveň absentuje akákoľvek logická súvislosť medzi právom na výplatu dividend a povinnosťou odvádzať z vyplatených dividend odvody na poistné na verejné zdravotné poistenie a systémom verejného zdravotného poistenia vôbec. Predkladaný návrh zákona je v súlade so zákonmi a s ústavou. Prijatie návrhu zákona a jeho aplikácia v praxi si nevyžadujú zvýšené výdavky zo štátneho rozpočtu. Dovoľte mi ešte k tejto správe dodať niekoľko poznámok, ktoré ma proste inšpirovali aj v priebehu diskusie v tomto parlamente. Nie je tu pán kolega Blaha, teraz nemyslím nič osobného. Spomínal včera na hodine otázok kriticky, že rovná daň, to je proste..., už ani neviem, aké pejoratívne slovo použil, a že a v rozvinutých krajinách túto rovnú daň nemajú. No tak ja zase môžem povedať, že nepoznám krajinu na svete, ktorá by mala upravené platenie odvodov takto, v takejto výške a takýmto spôsobom z dividend. Sme takáto jediná krajina. Takže ak má byť argument, že niekde niečo neexistuje, no tak myslím si, že toto je jeden z prípadov, nad ktorým sa treba pozastaviť. A, samozrejme, možno ono to chce trošku širšiu debatu, z čoho by sa vlastne tie zdravotné odvody mali platiť. A ja k tejto poznámke už len tak skôr kolegom ekonómom poviem, že aj počas predchádzajúcej vlády možno tá debata o tom, z čoho to platiť a z čoho to neplatiť, proste išla úplne opačným smerom. A ja si nemyslím, že zdravotné odvody sa majú a priori platiť z každého príjmu. Široký základ platenia odvodov, a to je jedno, či je to zo sociálnych alebo zdravotných, neznamená z každého príjmu. Ad absurdum, môžem povedať, nech platíme zdravotné odvody z úrokov, nech platíme zdravotné odvody z prepitného a tak ďalej. A určite tam, kde sa jednoducho štandardne neplatia zdravotné odvody, teda aj v okolitých krajinách, z nejakých príjmov, tak nevidím najmenší dôvod, aby my sme začali zavádzať platenie odvodov zdravotných z týchto príjmov. Možno ešte poviem takú poznámku, že základná chyba niektorých ľudí, ktorí rozhodujú o reformách alebo zavedení takýchto zmien, to už je jedno, za ktorej vlády to je, je v tom, že sa stále rozmýšľa, akým spôsobom ináč vybrať príjmy do nejakého systému, to je jedno, či sociálneho zabezpečenia alebo zdravotného, keď hovorím o zdravotníctve, tak to povedzme o zdravotníctve. Ale problém nie je to, či to vyberiete z ľavého alebo z pravého vrecka, problém je v tom, že to prerozdeľovanie tých peňazí je neefektívne a neadresné. To znamená, že ak chcete robiť reformu alebo navrhujete reformu, z ktorých príjmov sa má čo platiť, tak jednoducho, naopak, treba sa sústrediť na tú výdavkovú stranu mince. Alebo minimálne keď hovorím o jednej strane mince, tak treba spomenúť aj tú stranu B. Takže, žiaľbohu, aj táto myšlienka bola pôvodne, áno, zavedená minulou vládou, ale už teraz dotiahnutá úplne ad absurdum. A v jednotlivých prípadoch, hlavne tým malým podnikateľom sa zvýšilo tá efektívna miera zdaňovania, čo je, zjednodušene povedané, v porovnaní s tým, koľko musí z príjmu zaplatiť štátu. Vtedy to bolo, povedzme, 19 % alebo 19 jednotiek zo sto. A teraz de facto po spočítaní aj daní, aj odvodov v mnohých prípadoch je to až 34 jednotiek z tých sto zarobených. Takže toto je len úvod. Ďakujem.