J. Budaj, poslanec: (2001-10-17):
V súlade s rokovacím poriadkom by som chcel podať túto spravodajskú správu a k zákonu povedať toľko, že skutočne je faktom, že poslanci upozorňujú na reálny nedostatok zákona, zákon sa prijímal v skrátenom konaní a predpokladali sme, že do roka budeme vedieť v tej istej Národnej rade hovoriť veľmi vecne o jeho prípadných nedostatkoch. Zo znenia návrhu, ktorý predložili poslanci, je zrejmé, čo sa ním má dosiahnuť. Je to zlepšenie vymáhateľnosti práva, o ktoré v tomto zákone vo všeobecnosti aj vo veľmi konkrétnych prípadoch ide. Prax za ten rok preukázala, že v niektorých prípadoch táto vymáhateľnosť litery zákona zlyhala. Zhodnotenie súčasného stavu, ktoré obsahuje zákon, je teda vecné a dôvod na novú právnu úpravu je naozaj namieste. Veľmi vítam aj otvorenosť predkladateľov k diskusii v druhom čítaní, pretože môže sa ukázať, že odborná diskusia, o ktorú sa usiluje aj výbor pre kultúru a médiá, môže priniesť ďalšie poznatky a ďalšie nedokonalosti alebo zlepšenia, ktoré by potom v druhom čítaní mohli zaznieť v pléne a mohli by aj uspieť. S ohľadom na oprávnenia, ktoré pre mňa ako spravodajcu vyplývajú, odporúčam, aby sa Národná rada uzniesla v zmysle § 73 ods. 3 písm. c) rokovacieho poriadku, že po rozprave odporučí uvedený návrh zákona prerokovať v druhom čítaní. Ďakujem. I. Presperín, podpredseda NR SR: Ďakujem, pán poslanec. Prosím, aby ste zaujal miesto určené pre spravodajcu. Otváram všeobecnú rozpravu o tomto bode programu. Konšta-tujem, že nikto z poslancov a poslankýň nebol prihlásený písomne. Pýtam sa, či sa chce niekto prihlásiť ústne. Nie. Konštatujem, že nikto. Vyhlasujem všeobecnú rozpravu o tomto bode programu za skončenú. Niet sa teda k čomu vyjadrovať, pretože rozprava nebola. Prerušujem rokovanie o tomto bode programu. Ďakujem pekne pani poslankyni Tóthovej aj pánovi poslancovi Budajovi. Nasleduje prvé čítanie o návrhu poslanca Národnej rady Slovenskej republiky Petra Finďa na vydanie zákona, ktorým sa mení a dopĺňa zákon č. 213/1997 Z. z. o neziskových organizáciách poskytujúcich všeobecne prospešné služby . Návrh zákona ste dostali ako tlač 1096. Návrh na pridelenie návrhu zákona na prerokovanie výborom Národnej rady máte v rozhodnutí predsedu Národnej rady č. 1204. Dávam teraz slovo poslancovi Petrovi Finďovi a prosím ho, aby návrh uviedol. Nech sa páči, pán poslanec. P. Finďo, poslanec: Ďakujem za slovo. Vážený pán predsedajúci, vážené panie poslankyne, vážení páni poslanci, predkladám návrh zákona, ktorým sa mení a dopĺňa zákon č. 213/1997 Z. z. o neziskových organizáciách poskytujúcich všeobecnoprospešné služby. V úvode uvediem dôvody, prečo som tento návrh zákona predložil. V legislatívnom programe vlády bolo predloženie tohto zákona stanovené na september 2000. Ďalší termín bol marec alebo apríl 2001. Keďže vláda uvedený zákon nepredložila na prerokovanie Národnej rade Slovenskej republiky, predkladám vlastnú koncepciu novelizácie zákona č. 213/1997 Z. z. o transformácii štátnych rozpočtových a príspevkových organizácií na neziskové organizácie poskytujúce všeobecne prospešné služby. Cieľom predloženého návrhu je vytvoriť právny rámec na vykonávanie činností, ktoré podľa súčasného stavu vykonávajú štátne rozpočtové a príspevkové organizácie, ale aj niektoré obchodné spoločnosti formou neziskových organizácií poskytujúcich všeobecne prospešné služby. Podľa nášho presvedčenia je táto forma vlastníctva a poskytovania služieb optimálna pre zariadenia v oblasti vzdelávania a výchovy, zabezpečenia sociálnej pomoci, zdravotnej starostlivosti a kultúrnej a osvetovej činnosti. V menšom rozsahu sa môže uplatniť aj v oblastiach, ktoré sú vymenované v § 2 ods. 2 navrhnutého zákona. Veľmi dôležitá otázka, ktorú by som rád v úvodnom slove tu otvoril, je otázka vlastníctva majetku súčasných rozpočtových a príspevkových organizácií, ktoré sú zriadené štátom, a ďalej by som sa chcel vyjadriť niečo k ich vlastnému hospodáreniu. Táto moja legislatívna iniciatíva nadväzuje na už prijaté právne normy, ako je zákon o majetku obcí, zákon o majetku vyšších územných celkov, kompetenčný zákon a, samozrejme, na článok Ústavy Slovenskej republiky č. 40. V kompetenčnom zákone sme prijali ustanovenia, ktoré prenášajú zriaďovateľskú pôsobnosť a v rámci tohto prenosu aj majetok štátu do majetku vyšších územných celkov a do majetku obcí. Teda obce sa stávajú, aj vyššie územné celky sa stávajú zriaďovateľmi rozličných zariadení, ktoré v súčasnosti prevádzkuje štát v podobe rozpočtových a príspevkových organizácií. Nanešťastie sme prijali také klauzuly v uvedených zákonoch, ktoré neumožňujú, aby majetok, ktorý bol prenesený zo štátu na vyššie územné celky a na obce, aby tento majetok mohol byť transformovaný na neziskové organizácie poskytujúce všeobecne prospešné služby. Ak sa pamätáte na tie pozmeňujúce návrhy, ktoré som predkladal a ktoré neboli odsúhlasené a proti ktorým protestovalo najmä ministerstvo financií, ja som tam namietal, že keď sa majetok štátu prenesie do majetku obcí alebo vyšších územných celkov, nie je logické, aby sa ďalej spravoval formou rozpočtových a príspevkových organizácií, ale bude lepšie, keď sa tento majetok transformuje a činnosť transformuje do podoby neziskovej organizácie. Nanešťastie sa tak nestalo a vláda pripravila určité legislatívne normy, ktoré by mali nadväzovať aj na túto moju aktivitu a volá sa tá právna norma transformačný zákon a tento opäť rieši tento problém, ktorý teraz spomínam, absolútne nesystémovo. Rieši ho tak, že opäť vytvára systém tzv. prioritného majetku, to znamená, že neziskové organizácie, ktoré by podľa vládnej predlohy mali vzniknúť, tieto neziskové organizácie budú mať prioritný majetok naveky viazaný v podstate na túto organizáciu a nebudú sa ho môcť zbaviť ani vtedy, keď tento majetok prestane slúžiť svojmu účelu a bude pre ne obsolétny. Novelizáciou tohto zákona odstraňujeme jednu z najväčších prekážok na širšie využívanie tohto zákona, ktorou je ustanovenie, podľa ktorého výšku výdavkov, resp. nákladov na správu neziskovej organizácie určí správca každoročne v rozpočte, najviac však do výšky 4 % celkových príjmov. Toto ustanovenie sme navrhli zrušiť a ukladá sa povinnosť, aby nezisková organizácia pri príprave svojho rozpočtu tento rozpočet formulovala tak, že v ňom osobitne určí prostriedky, ktoré budú na jej správu, a osobitne určí prostriedky, ktoré sú na výkon vlastnej, všeobecne prospešnej činnosti, na ktorú bola táto organizácia zriadená. Osobitne by som si vás dovolil upozorniť na články 2, 3 a 4, ktoré sú uvedené v novele uvedeného zákona. V článku 2, ktorým sa novelizuje ustanovenie § 23 ods. 3 zákona Národnej rady č. 303/1995 Z. z. o rozpočtových pravidlách, uvádzam, že na rozdiel od zložitého transformačného procesu navrhovaného vládou navrhujem zjednodušiť transformáciu štátnych rozpočtových alebo príspevkových organizácií premenou na neziskové organizácie. V článku 3, ktorým sa novelizuje ustanovenie § 19 ods. 2 zákona Národnej rady č. 366/1999 Z. z. o daniach z príjmov, sa dopĺňa písm. j), podľa ktorého sa oslobodzujú od dane z príjmu príjmy neziskovej organizácie z prostriedkov zdravotného poistenia. Toto ustanovenie odôvodňujem tým, že cieľom vzniku aspoň časti neziskových organizácií je zaviesť aj cenovú konkurenciu, napríklad v zdravotnej starostlivosti. A napokon v článku 4, ktorým sa novelizuje ustanovenie § 1 ods. 1 zákona Národnej rady Slovenskej republiky č. 278/1993 Z. z. o správe majetku štátu, tým, že sa za písm. c) vkladá písm. d), ktoré umožní vykonávať správu majetku štátu vo verejnoprospešnej a nepodnika-teľskej sfére správcom, ktorým je nezisková organizácia. Ďakujem za slovo. Skončil som. I. Presperín, podpredseda NR SR: Ďakujem pánovi poslancovi za uvedenie návrhu zákona a prosím ho, aby zaujal miesto pre navrho-vateľov. Dávam teraz slovo spravodajcovi, ktorého určil navrhnutý gestor-ský Ústavnoprávny výbor Národnej rady Slovenskej republiky, poslan-covi Jánovi Cuperovi. Nech sa páči. J. Cuper, poslanec: Vážené panie poslankyne, vážení páni poslanci, vážený pán podpredseda parlamentu, vážení hostia, dovoľte mi, aby som v súlade s § 73 ods. 1 zákona Národnej rady Slovenskej republiky o rokovacom poriadku Národnej rady Slovenskej republiky v znení neskorších predpisov vystúpil na rokovaní Národnej rady v prvom čítaní o návrhu poslanca Národnej rady Slovenskej republiky Petra Finďa na vydanie zákona, ktorým sa mení a dopĺňa zákon č. 213/1997 Z. z. o neziskových organizáciách poskytujúcich všeobecnoprospešné služby, ktorý ste dostali ako tlač 1096. Konštatujem, že predmetný návrh spĺňa z formálnoprávnej stránky všetky náležitosti uvedené v § 67 a 68 zákona Národnej rady Slovenskej republiky o rokovacom poriadku Národnej rady Slovenskej republiky v znení neskorších predpisov, ako i náležitosti určené v legislatívnych pravidlách. Zastávam názor, že predmetný návrh je aj do istej miery potrebný najmä preto, že terajšia vládna koalícia sa rozhodla, že zruší všetkých 24 verejných fondov, z ktorých sa rozdeľovali prostriedky do jednotlivých sfér, a to či už ide o poskytovanie zdravotnej starostlivosti, sociálnych služieb, rozvoj a tvorbu duchovných a kultúrnych hodnôt, vzdelávania, výchovy a rozvoj telesnej kultúry, tvorbu a ochranu životného prostredia, služby na podporu regionálneho rozvoja a zamestnanosti, ale aj na zabezpečenie výstavby bytov a správu a údržbu bytového fondu. Tam všade prúdili prostriedky zo štátneho rozpočtu, ktoré rozdeľovala vláda a jednotlivé ministerstvá. Ja si myslím, že to nebol zlý spôsob, ako pomôcť jednotlivým obciam v uvedených oblastiach. Pán poslanec Finďo sa pokúša istým spôsobom toto vákuum iuris, ktoré tu vzniklo pri saturovaní potrieb v týchto oblastiach, ktoré som vymenoval, istým spôsobom upraviť tým, že sa snaží novelizovať zákon o neziskových organizáciách poskytujúcich všeobecnoprospešné služby. Osobne si myslím, že tento návrh zákona by, pán poslanec Finďo, bol prijateľný až na dve zásadné výnimky, v ktorých si myslím, vládny návrh, ktorý sa bude prerokúvať po vašom, je dôslednejší, a preto nie celkom súhlasím s vami, čo ste tu povedali. Len predsa aj neziskové organizácie môžu vlastniť naozaj majetok značných finančných, ale aj materiálnych hodnôt, ktorý má slúžiť na plnenie tých služieb, ktoré uvádzate ako poskytovanie všeobecnoprospešných služieb v daných oblastiach. Nedostatok vášho zákona je v prvom rade absencia toho, čomu sa hovorí legálne definície. Nie je presne vydefinované, čo sú organizácie, ktoré budú poskytovať verejnoprospešné služby. To, naopak, vládny návrh zákona poskytuje. Ďalej. Myslím si, že vládny návrh zákona ide ďalej v tom, že hovorí, alebo lepšie povedané, stará právna úprava bola dôslednejšia v tom, že umožňovala z celkového objemu finančných hodnôt, ktoré daná organizácia poskytujúca verejnoprospešné služby spravovala, mohla použiť 4 % prostriedkov na správny aparát. Samozrejme, sú aj ďalšie problémy, ktoré sa týkajú nakladania a scudzovania majetku, ktorý verejnoprospešné organizácie budú spravovať. Toto všetko podľa môjho názoru je príliš liberálne a mohlo by slúžiť, nehnevajte sa, ak použijem aj tvrdší termín, istým spôsobom na prepieranie peňazí, ktoré by takéto nadácie alebo organizácie spravovali zdanlivo na verejnoprospešné ciele. Samozrejme, ale to som nepovedal, že tento návrh je zlý a že vládny je absolútne prijateľný. Myslím si, že ideálne by bolo zrejme spojiť niektoré veci z vášho návrhu zákona aj z vládneho a možnože potom by vznikol zákon, ktorý by bol ideálnym alebo lepším riešením ako váš návrh alebo samotný vládny návrh. Takže možnože bolo by bývalo rozumne sa na garančnom výbore na tejto alternatíve nejakým spôsobom, ak by s ňou bola súhlasila vláda ako predkladateľ, dohodnúť. Vzhľadom na oprávnenia, ktoré pre mňa ako spravodajcu výboru vyplývajú z § 73 zákona Národnej rady Slovenskej republiky o rokovacom poriadku Národnej rady Slovenskej republiky v znení neskorších predpisov, odporúčam, aby Národná rada Slovenskej republiky sa uzniesla v zmysle § 73 ods. 3 písm. c) rokovacieho poriadku Národnej rady, aby po rozprave odporučila predmetný návrh prerokovať v druhom čítaní. Tam by sme sa zhodli v tom, že ešte by sa otvoril priestor na ďalšie dopracovanie, alebo aby vznikol z týchto dvoch návrhov jeden lepší. V zmysle § 74 ods. 1 zákona Národnej rady Slovenskej republiky o rokovacom poriadku Národnej rady Slovenskej republiky v znení neskorších predpisov a v súlade s rozhodnutím predsedu Národnej rady Slovenskej republiky č. 204 z 3. júla 2001 odporúčam prideliť návrh poslanca Národnej rady Slovenskej republiky Petra Finďa na vydanie zákona, ktorým sa mení a dopĺňa zákon č. 213/1997 Z. z. o neziskových organizáciách poskytujúcich všeobecnoprospešné služby, ktorý ste dostali tlač 1096, na prerokovanie Ústavnoprávnemu výboru Národnej rady Slovenskej republiky, Výboru Národnej rady Slovenskej republiky pre financie, rozpočet a menu, Výboru Národnej rady Slovenskej republiky pre sociálne veci a bývanie, Výboru Národnej rady Slovenskej republiky pre zdravotníctvo, Výboru Národnej rady Slovenskej republiky pre vzdelanie, vedu, mládež a šport, Výboru Národnej rady Slovenskej republiky pre kultúru a médiá a Výboru Národnej rady Slovenskej republiky pre životné prostredie a ochranu prírody. V súlade s návrhom predsedu Národnej rady Slovenskej republiky navrhujem, aby úlohy gestorského výboru plnil Ústavnoprávny výbor Národnej rady Slovenskej republiky. Odporúčam, aby výbory, ktorým bol návrh zákona pridelený, ho prerokovali v lehote do 22. novembra 2001 a gestorský ústavnoprávny výbor ho prerokoval v lehote do 23. novembra 2001. Vážené dámy, vážení páni, vážený pán podpredseda, ďakujem za pozornosť. Môžete otvoriť rozpravu. Ďakujem. I. Presperín, podpredseda NR SR: Ďakujem pánu poslancovi Cuperovi. Prosím ho, aby zaujal miesto pre spravodajcov. Teraz otváram všeobecnú rozpravu o tomto bode programu. Konštatujem, že písomne nie je nikto prihlásený. Pýtam sa, kto sa hlási ústne. Dvaja poslanci: pani poslankyňa Aibeková a pán poslanec Húska. Končím možnosť prihlásiť sa do rozpravy ústne. Dávam slovo pani poslankyni Aibekovej ako prvej poslankyni v rozprave k tomuto bodu. M. Aibeková, poslankyňa: Vážený pán predsedajúci, vážený pán predkladateľ, vážené dámy, vážení páni, dovoľte mi predniesť niekoľko pripomienok a poznámok k prerokúvanému návrhu zákona, ktorý pred-kladá pán poslanec Peter Finďo. Aj ja oceňujem, že pán poslanec chcel vyplniť medzeru v našom zákonodarstve a pripravil tento návrh zákona a hlavne, že on zrealizoval sľuby ministra zdravotníctva Romana Kováča. Ak si dobre pamätáte, tak pán minister tu celý minulý rok, odkedy nastúpil do ministerského kresla, ešte aj tento rok videl ako jediné optimálne riešenie všetkých problémov v zdravotníctve, aby sa zdravot-nícke zaradenia, predovšetkým štátne nemocnice a nemocnice s po-liklinikami, pretransformovali na neziskové organizácie poskytujúce všeobecne prospešné služby. Zostalo len pri sľuboch, a tak pán poslanec v júli predložil tento návrh zákona. V súčasnosti už máme dva na seba nadväzujúce návrhy zákonov, ktoré riešia rovnakú problematiku a sú pod bodmi 34 a 35 tejto schôdze. Napriek tomu, že oceňujem, že pán poslanec urobil takýto krok a chcel túto situáciu riešiť, keďže zaraďuje medzi tieto zariadenia aj zdravotnícke zariadenia, predsa len si myslím, že vami predložený návrh zákona má niekoľko nedostatkov, na ktoré si dovolím upozorniť. Okrem toho legislatívneho poňatia, ktoré naozaj si myslím, že nie je celkom čisté, ale zrejme ste to inak nemohli urobiť, keďže ste museli riešiť aj ďalšie zákony, takže v jednom návrhu zákona vlastne riešite okrem tejto právnej normy, týkajúcej sa neziskových organizácií, aj zákon, teda musíte vstupovať aj do zákona o rozpočtových pravidlách, zákona o daniach z príjmov, zákona o správe majetku štátu. A to je taký trošku komplikovaný prístup. Myslím si, že by bolo lepšie, keby ste neboli pripravili novelu, ale komplexný zákon, ale to je vaše riešenie, k tomuto sa zrejme vyjadria aj legislatívci Národnej rady. Nevyriešite celkom dostatočne prípad zániku neziskových organizácií, takže si myslím, že tu môžu nastať mnohé problémy. Vy síce hovoríte o likvidácii a hovoríte o zlučovaní, ale sú tu aj iné formy zániku neziskových organizácií a to som vo vašom riešení nenašla. Čo považujem za veľký nedostatok, na ktorý už upozornil vo svojom vystúpení aj pán poslanec Cuper, je, že na rozdiel od pôvodného návrhu zákona, kde je limitovaná výška výdavkov na správu do výšky najviac 4 %, teraz nelimitujete výšku výdavkov na správu, ale dávate právomoc správnej rade, aby pri príprave rozpočtu odhadla výšku nákladov na správu. A toto znenie považujem za veľmi problematické aj vzhľadom na situáciu, keďže sa to týka aj školských zariadení, sociálnych zariadení, zdravotníckych zariadení, že toto skutočne môže spôsobiť v praxi problémy. Skôr sa prikláňam k limitácii formou percent alebo iným riešením, ako je to vo vládnom návrhu zákona, ale rozhodne by som žiadala, aby táto limitácia výdavkov na správe v zákone bola. Takisto ma znepokojuje, že navrhujete rušiť § 36 pôvodného návrhu, ktorý hovorí o platových pomeroch zamestnancov, čo je tiež veľmi citlivá otázka. Vy navrhujete vytvorenie vlastného platového systému, ktorý si vytvorí nezisková organizácia. A tu tiež vzhľadom na to, aký charakter organizácií by sa mal pretransformovať na túto podobu. Taktiež vidím, že sa môže veľa finančných prostriedkov, ktoré by mohli ísť potom na samotný výkon, že sa použije na tieto platy. A jedno, čo, samozrejme, vy v zákone nemôžete riešiť, ale bude potrebné to zodpovedať, keďže väčšina zariadení, čo sa týka vzde-lávania, výchovy, ale aj poskytovania zdravotnej starostlivosti, sú zadlžené a vieme, že takýto typ organizácie nemôže vzniknúť, keď má veľké dlhy, tak ako ich majú zdravotnícke zariadenia. Tak to len na okraj, že bude potrebné aj toto vyriešiť a vy by ste na to aspoň v dôvodovej správe mali pamätať. V návrhu zákona ťažko. To, samozrejme, by sa nedalo riešiť, ale myslím si, že v dôvodovej správe ste sa mali zaoberať aj touto problematikou, pretože to považujem za veľmi vážny problém, že aj dobrý zákon vlastne nebude potom môcť byť v praxi uplatňovaný, pretože sľuby o oddlžovaní, konkrétne zdravotníckych zariadení, zostali len sľubmi na papieri. Aj uznesenie vlády z júna, tak ako som ho už citovala pri prerokúvaní kompetenčného zákona, sa neplní. Prešlo pár dní a sám podpredseda vlády Mikloš musel priznať, že tie peniaze vo výške takmer 6 mld. určených na tento rok jednoducho nie sú, ani nebudú. Ak by vznikli na základe tohto zákona, resp. boli by transformované zdravot-nícke zariadenia na tento typ organizácií, tak zostane to iba peknou myšlienkou na papieri, ale nebude to realizované. Takže nedávam návrh na stiahnutie tohto návrhu zákona, pretože, hovorím, oceňujem tú myšlienku, sú tu ďalšie dve právne normy a je už len na vás, predovšetkým na vládnych poslancoch, či sa rozhodnú, že posunú všetky tri normy, alebo vás vyzvú, aby ste toto riešenie uplatnili len pozmeňujúcimi návrhmi a priklonili sa k tomu vládnemu návrhu zákona. To už nie je naším problémom. Myslím si, že by bolo naozaj dobré, keby Národná rada prijala komplexný, dobrý návrh zákona, ktorý by riešil túto problematiku. V prvom čítaní zatiaľ toľko. Ďakujem vám za pozornosť. I. Presperín, podpredseda NR SR: Ďakujem. Pán poslanec Hús-ka – do rozpravy. Nech sa páči. A. M. Húska, poslanec: Vážený pán predsedajúci, vážené kole-gyne a kolegovia, chcel by som mať iba niekoľko poznámok k definičným podmienkam tohto riešenia. Myslím si, že si treba uvedomiť určité rozdiely. Po prvé je čosi iné to, čo vzniká na trhu a čo je v trhových podmienkach, a je čosi iné, čomu hovoríme verejnoprospešné práce alebo služby. Totiž produktom trhu sú tovary, produktom verej-noprospešných činností sú verejné statky. Verejné statky majú iné pravidlá a iné podmienky. Ale, samozrejme, vzniká veľká komplikácia aj tým, že vedľa seba existuje aj mimotrhový priestor verejných služieb a existuje aj trh. Samozrejme, to spôsobuje, že aj samotné zdravotníctvo pôsobí aj na trhu, ale pôsobí aj na mimotrhovom priestore. Nemožno voľne používať argumenty, ako ste napríklad povedali, že cieľom tohto riešenia je okrem iného dosiahnuť cenovú konkurenciu. Totiž cenová konkurencia je možná len na trhu a už vonkoncom na trhu nemôžete pôsobiť netrhovými prostriedkami, teda verejnými statkami, lebo to by bola vlastne čierna konkurencia vzájomne. Takže treba skutočne celkom zreteľne si vymedziť podmienky, čo je produkt, akým spôsobom sa robí, ako sa stretáva mimotrhové a trhové prostredie v danom prípade. Nemožno používať argumenty z jednej oblasti do druhej, i keď celkom objektívne je naozaj skutočnosťou, že v zdravotníctve pôsobí aj trh. Samozrejme, v zdravotníctve sú aj služby, ktoré nemajú trhový charakter, teda nie sú tovarom a sú verejnými službami. Ale z obidvoch namiešať koktail nie je možné. Jednoducho to bude spôsobovať v budúcnosti problémy a treba tieto veci vzájomne odlíšiť a aj definične si vyjasniť. Som presvedčený, že potom oveľa lepšie predložíme návrhy, lebo návrhy, ktoré si nevyjasnia definičnú oblasť, vytvárajú konfúziu, vytvárajú vzájomné prepletanie trhu a netrhu v podstate mimo trhového priestoru, lebo to nie je presné, netrhového priestoru. A toto si treba  vyjasniť. Upozorňujem na to, že práve pri vyjasňovaní vzájomného pôsobenia tzv. municipiálnych sektorov v Amerike museli dôjsť k tomu, že celkom jasne definične vymedzili to, čo je trhové a čo a kto je účastníkom na trhu a akým spôsobom sa správa a kto je účastníkom na podávaní služieb verejných statkov, ktoré nie sú trhovou oblasťou. Ďakujem. I. Presperín, podpredseda NR SR: Ďakujem pánu poslancovi Húskovi. Vystúpili všetci, ktorí boli prihlásení do rozpravy ústne. Vyhlasujem teda všeobecnú rozpravu o tomto bode programu za skončenú. Pýtam sa, či sa chce k rozprave vyjadriť pán poslanec Finďo. Áno, nech sa páči. P. Finďo, poslanec: Ďakujem za slovo, pán predsedajúci. Ďa-kujem za veľmi cenné pripomienky jednak spoločného spravodajcu, jednak pani poslankyne Aibekovej a pána poslanca Húsku. Dovolil by som si len krátko skomentovať niektoré svoje poznatky, ktoré sa týkajú pripomienok k uvedenej predlohe. Je pravda, že mnou predložený návrh zákona je liberálnejší a liberálnejšie chápaný, ako je vládna predloha, ktorú pripravilo ministerstvo spravodlivosti. Je však na druhej strane fakt, že všetky mechanizmy, keďže oblasť pôsobenia mechanizmov neziskovej orga-nizácie som dosť dlho skúmal, všetky tie mechanizmy, ktoré v neziskových organizáciách, ktoré vzniknú transformáciou štátnych organizácií, tie mechanizmy sú zakotvené už v úvode pri vzniku tých organizácií. Jednoducho nie je možné, aby štátny majetok prešiel do neziskovej organizácie bez toho, aby štát neingeroval pri tvorbe pravidiel hry. To znamená pri tvorbe zakladacej listiny a pri tvorbe štatútu, ktorý zakotvuje niektoré povinnosti tejto organizácie ako také, ktoré nie je možné nasledujúcimi rozhodnutiami správnej rady zmeniť. Čiže z toho som vychádzal, že ten môj liberálnejší prístup vychádza z toho, že v budúcnosti, keď budú vznikať aj úplne iné typy neziskových organizácií, ktoré nevzniknú transformáciou štátneho majetku, ale vzniknú de nóvo, tak tieto organizácie nebudú viazané takými prísnymi pravidlami, ako sú viazané tieto organizácie, ktoré som spomenul. Ďalej je tu otázka neriešenia, resp. legislatívneho poňatia a neriešenia zániku týchto organizácií. Ja som sa dosť pridŕžal toho predchádzajúceho zákona, takže v podstate je to výčitka, ktorá trochu smeruje aj k predchádzajúcemu zákonu. Ja som tam umožňoval ešte aj to, aby splynuli tieto organizácie s rozpočtovými alebo príspevkovými organizáciami. Otázka výšky správneho fondu je jednou z veľmi komplikovaných otázok. Totižto nijaká právna norma, ja som si to overoval, nijaká právna norma nedefinuje, čo je to správny fond. To znamená, že, lebo ja som hľadal, kde by sme zadefinovali ten správny fond, lebo 4 % v zdravotníctve sú veľmi nízke a najmä je problém v tom, že napríklad naše nemocnice, keď si u nich objednáte službu, tak vám niektorá účtuje 15 % nejaký správny príplatok, niektorá 28 %, niektorá 30 %, ale nikto nevie, čo je v tom skryté. Jednoducho nemocnica si to vypočítala, že ju toľko stojí správa, ktorú používa, resp. tá réžia, ktorú používa na to, aby daný výkon uskutočnila. A z tohto dôvodu pokladáme za dosť nešťastné, ak sa percentuálne vymedzí výška správneho fondu, pretože ak by sa percentuálne vymedzila, musela by vzniknúť predovšetkým definícia toho správneho fondu, čo to je správny fond. Napríklad: Sú to aj mzdy zdravotníckych pracovníkov, v školstve učiteľov alebo správny fond sú len prostriedky, ktoré sa dávajú na upratovanie, na kúrenie a na ostatné veci? To sú prevádzkové prostriedky, kapitálové výdavky atď. V ekonomických reláciách neexistuje termín správny nejaký náklad alebo niečo také. To sú skôr veci, ktoré sa používajú v praxi a v praxi vznikli takéto termíny, ale zákony ich nepoznajú. Ešte jednu poznámku by som povedal k tomu, čo mi určitým spôsobom vyčíta pán profesor Húska. Ja akceptujem, samozrejme, musím rešpektovať, že zrejme terminologicky som nebol presný, ale musím povedať, že v medzinárodnej diskusii o zdravotníctve sa používajú termíny ako Health Industry, pričom sa nemyslí výroba liekov, ale myslí sa poskytovanie zdravotnej starostlivosti a, pardon... (Reakcia z pléna.) A druhý termín, ktorý sa používa, sa používa tzv. vnútorný trh. To znamená, že zdravotníctvo funguje v definovanom finančnom objeme, v definovaných výkonoch, ale súťaž má isté črty trhovej súťaže, teda vzniká tam určitá súťaž, súťaž na úrovni mnoho ráz nielen cenovej, ale na úrovni kvality danej služby. Uvediem príklad. Vo Veľkej Británii, kde národná zdravotnícka služba, určitá jednotka, ktorú obhospodaruje štátna správa, ktorá obhos-podaruje finančné fondy, vypíše tender – napríklad teraz sme mali tú kauzu so šošovkami – na dajme tomu 2 000 operačných výkonov na šošovky a žiada, aby ponúkli ceny a ponúkli podmienky, za akých to robia. Prizývajú si k tomu zástupcov pacientov, prizývajú si k tomu ľudí, odborníkov z oblasti a podobne. A ide tam normálne o súťaž na úrovni cien, kvality a ďalších vecí, objemu poskytnutých služieb za daný objem finančných zdrojov. Čiže z toho dôvodu som ja vychádzal v dobrej snahe ozrejmiť tento moment a používal som tieto termíny. Napriek tomu ďakujem za všetky poznámky a pripomienky a žiadam vás, aby ste boli takí láskaví a posunuli tento zákon do druhého čítania, kde som pripravený na kompromisy medzi vládnym návrhom zákona a mnou predloženým návrhom. Ďakujem. I. Presperín, poslanec: Ďakujem, pán poslanec. Pýtam sa, či chce pán spravodajca zaujať stanovisko. Nech sa páči, pán poslanec Cuper. J. Cuper, poslanec: Vážený pán podpredseda, milé dámy, vážení páni, v rozprave vystúpili dvaja poslanci, pani poslankyňa Aibeková a pán profesor Húska. Začnem vystúpením pána profesora Húsku. Pán profesor Húska správne sa snažil poukázať, ale aj pani poslankyňa Aibeková, alebo lepšie povedané, zdôraznili to, čo som povedal vo svojom vystúpení už ja, že zákon vlastne sa snaží preklenúť obdobie, keď v našej spoločnosti verejnoprospešné služby boli predovšetkým saturované na základe zákonom stanovených verejných fondov. Tieto fondy boli plne hradené, alebo ich objem finančných prostriedkov bol hradený plne zo štátneho rozpočtu, teda z prostriedkov, ktoré plynú do štátneho rozpočtu, teda daňových poplatníkov. Toto je návrh, ktorý stanovuje zmysel a poslanie toho, čomu sa hovorilo fundácia alebo základiny, alebo nadácie. Nebudem robiť pred-nášku, je to zhromaždenie peňazí a majetku za istým cieľom poskytovania istých verejnoprospešných služieb. Na Západe sa tento typ služieb poskytuje najmä v oblasti kultúry, športu, vzdelávania. Ja som už zdôrazňoval, že jedna z foriem, akou sa dá financovať vysoké školstvo, je pretvoriť napríklad vysoké školy, nie všetky možno, na tzv. nadačné inštitúcie, kde by bolo zhromaždenie peňazí a majetku. Ale dosť problematické – a tom by som aj polemizoval s pánom poslancom Finďom – je poskytovanie zdravotnej starostlivosti. Ja si myslím, že v Anglicku je to trochu inak, to sú tiež štátne inštitúcie, pretože 93 % anglického zdravotníctva je stále štátom kontrolovaných a iba 7 % je formou týchto nadačných inštitúcií, takže nie je to prevládajúca forma. To znamená, že zhodli by sme sa v tom, že áno, ja si myslím, že rozvoj kultúry na Slovensku po tom, čo pán minister Kňažko robil likvidačnú politiku v oblasti slovenskej kultúry, asi zrejme budú musieť byť bohatí Slováci, ktorí založia také základiny, ako je Paula Gettiho stredisko alebo Gugenheimovo stredisko, ktoré rozvíjajú tie kultúrne aktivity na poli výstavníckej činnosti alebo podpory mladých umelcov, a ďalšie nadácie. Samozrejme, Matica slovenská je, resp. bola takou nadačnou inštitúciou hlboko v histórii, ktorá tieto úlohy plnila. Takže možnože by naozaj pomohlo vypracovať takú legálnu definíciu, aká je obvyklá pri týchto základinách alebo fundáciách. Bolo by potrebné rozlíšiť, v ktorých oblastiach by, alebo či to obmedziť len na oblasť kultúry, športu, aby nedochádzalo ku konfliktom tých záujmov tam, kde každý žiada od štátu, aby zdravotná starostlivosť bola zabezpečená. Tam je obava pani poslankyne Aibekovej oprávnená, že sa budú stretávať finančné prostriedky zo štátu, z poisťovní s finančnými prostriedkami, ktoré si nemocnice aj teraz môžu získavať z iných zdrojov. Takže toto sú veci, ktoré treba domyslieť a zosúladiť tieto obidva návrhy zákonov. A potom, myslím si, by z toho mohla vzniknúť dobrá norma, keď už pani ministerka financií Schmögnerová tak nerozmyslene a, ja si myslím, do istej miery aj predčasne sa rozhodla zlikvidovať všetky verejné fondy, z ktorých sa tieto verejnoprospešné služby financovali. Ďakujem za pozornosť.