Matovič, Igor, poslanec NR SR (2013-02-07):
Vážená pani predsedajúca, milé kolegyne, kolegovia, ja si zvyknem v politike robiť nepriateľov a teraz si asi urobím ďalšieho. A teda dovolím si priamo zareagovať na pána Lipšica. Keď, pán Lipšic, hovoríte, že v roku 2009 ste reagovali na kupovanie poslancov a je to verejne známe, tak zároveň by ste jedným dychom mali dodať, že to bolo štyri roky po kupovaní poslancov, a vtedy, kedy to kupovanie poslancov prebiehalo, ste boli ministrom spravodlivosti, ešte raz zopakujem slovíčko, ministrom spravodlivosti. (Potlesk.) Ak vtedy by ste to slovíčko a význam toho slova poznali, vtedy by ste okamžite zložili svoju funkciu a z tej vlády, druhej Dzurindovej vlády by ste vystúpili. Čiže netvárte sa tu teraz za človeka, ktorý vždy bol spravodlivý a ktorý v správnej chvíli označil kupovanie za nejaký hriech. Označili ste ho za hriech vtedy, kedy vám to vyhovovalo. Toto mi na vás vadí. Nezvykne sa v takýchto veciach a v takýchto situáciách hovoriť niečo, čo by sa možno malo hovoriť medzi štyrmi očami. Ja keď rozmýšľam a vidím vašu kariéru, alebo to, čo vy ste chceli byť, tak úprimne vám z tohto miesta hovorím, toto je kľúčový moment, ktorý mi na vás vadí. Že mám obavy, že ste spravodlivý iba vtedy, kedy vám to vyhovuje. A ja od politika očakávam, aby bol spravodlivý vždy, keď cíti nejakú krivdu, alebo ju vidí z pozície ministra, že došlo ku kupovaniu poslancov, čo jednoznačne v tom čase ku kupovaniu poslancov prišlo, tak v tej situácii sa vyjadrí a bude protestovať tak, že sa zamkne o mreže úradu vlády alebo odíde z vlády. Ale nieže po funuse, po štyroch rokoch bude hovoriť o nejakom kupovaní poslancov. To som cítil potrebu vám povedať. Možno od dnes mám väčšieho nepriateľa. Nevadí. Zároveň chcem vyjadriť taký svoj pocit, a teraz som sa, možno neprekvap... alebo neprezradím a dúfam, že to prezradiť môžem, ale kolegynke Helenke Mezenskej som vonku hovoril, že ako to cítim, alebo že ako sa tu niekedy v takýchto situáciách cítim. A chcel som to vyjadriť trošku tak vulgárnejšie, ale ona mi to, našťastie, vyhovorila. Ale ten pocit je asi taký, že naozaj ja mám úprimne pocit, že sme v pavilóne opíc. Nehovorím o tom, že všetci z nás sú tu opice a všetci z nás sú tu gorily, ale ja naozaj v tejto sále vidím kopu ľudí, ktorí, jedni majú možno niečo do červena vymaľované, niektorí možno niečo do modra, hlavne, že majú krásny oblek, krásnu kravatu a tvária sa na urodzených pánov poslancov. V skutočnosti, bohužiaľ, my z tohto pléna robíme jeden obrovský pavilón opíc. Práve cez situácie také, že v čase, kedy treba upozorniť na hriechy a hlavne svojich vlád, lebo nie je umenie upozorňovať z opozície na hriechy vládnej strany, ale umenie je upozorňovať na hriechy svojich vlád, že v tých situáciách strkáme hlavy do piesku a tvárime sa akože sa nás to netýka. Dnes to hovorím k vám, páni poslanci v SMER-e. A predtým vo všetkých ostatných obdobiach viete, kedy ste mlčali a ticho sa tvárili, že nič neexistuje, žiadny problém nie je, vy, súčasní opoziční poslanci. Zároveň pri tejto príležitosti chcem povedať, že mám pocit, že žijeme v absurdnej dobe. Že strana, keď sme tu videli prvý prejav pána exministra Galka, strana, ktorá dva roky sušila spis Gorila v šuflíku, dva roky vedela, že takýto spis existuje, dva roky predseda svojim poslancom hovoril, že má parádnu vec, z vedľajšieho bytu odpočúvanie, niečo, že strašné veci sú tam napísané, zrazu táto strana tu ide niečo hovoriť o vyšetrovaní Gorily. Ja by som, pán Galko, bol tichúčko, hýbal s nožičkami, ale nič nerozprával na vašom mieste. (Potlesk.) Pán minister Lipšic, o kupovaní poslancov som povedal, vo vašom prípade tak isto mám pocit určitej neuprímnosti. Vy ako minister spravodlivosti za prvej Ficovej vlády, či prvej, pardon, prvej, druhej Dzurindovej vlády, ale ako minister vnútra, opakujem, minister vnútra za tretej Dzurindovej vlády, ktorej zvyčajne hovoríme Radičovej vláda, ste o tomto spise vedeli. A to, že nejaký Trnka, ktorého nemáte radi, alebo prezentujete, že nemáte radi, nejaké vyšetrovanie zastavil, nič neznamená. Ak ste to úprimne cítili, že to je krivda, že to je problém, že tam okradli štát o to, čo ste dnes hovorili, o 400 alebo koľko, 500 mil. eur, niekto, nejaká finančná skupina, bolo vašou, prepáčte, psou povinnosťou prísť na tlačovku a povedať, nejaký Trnka tu zastavil vyšetrovanie, ale ja s tým nesúhlasím a urobím všetko pre to, aby som to otvoril. Ľudia, tu je ten spis, ja ho zverejňujem, na moje vlastné triko, nech ma žaluje ktokoľvek, urobím to. Vy ste o tomto spise vedeli, vy ste ho poznali. A toto mi vadí, že ste to tak isto nezverejnili. Taktiež mi je také trošku smiešne, že keď politik, ktorý v kuloároch tohto parlamentu hovorí o tom, že na úplatky pre nejakých úradníkov v nejakej krajine podával viac ako na investíciu, ktorú tam realizoval, zrazu je pomaly najväčší bojovník proti Gorile. Obavám sa zase zároveň v tejto situácii, nehovorím o vás, pán Lipšic, obávam sa v tejto situácii, že na právny štát sa iba hráme. Že hovoríme síce, že vyšetrovatelia vo vyšetrovacej (Vystupujúci sa obracia na predkladateľa s nasledovnými otázkami: Jak sa to nazýva? Komisia? Nie.), vyšetrovacom tíme, že sú úplne slobodní, avšak vlastne rozhodnú orgány na to určené, ale ja si myslím, že iba vytvárame takúto ilúziu. Vytvárame ilúziu pre samých seba a tak isto pre ľudí na Slovensku, že však vlastne sme právny štát a títo ľudia vlastne v tej svojej slobode spravodlivo veci vyšetria. Ja to vždy hovorím a budem to hovoriť, kým túto rakovinu nevykynožíme zo Slovenska, kým politici budú ovplyvňovať zloženie polície, budú rozhodovať o tom, kto bude nás súdiť, kým budú rozhodovať o tom, kto nás bude žalovať, aký prokurátor bude, ktoré vyšetrovanie dozorovať, dovtedy žiaden policajt skutočne, skutočne slobodný nebude. Dovtedy sa skutočne spravodlivého vyšetrenia a výsledku a odsúdenia nedočkáme. Veľa takýchto káuz bolo a ľudia vždy, nieže takýchto rôznych, rozličných, s ktorými sa v živote stretajú, ale ľudia vždy očakávajú práve tú rýchlu spravodlivosť, že rýchlo príde a konečne tí, ktorí pochybili, budú potrestaní. Ja sa obávam, že v tomto prípade, teoreticky možno rýchlo aj príde, ale príde iba taký bla-bla-bla výsledok a nikto skutočne potrestaný nebude. Že bude to o výkrikoch typu pred voľbami týždeň alebo dva týždne, pán Lipšic, neviem, koľko to bolo obžalovaní pána Ruska, a potom bublinka spľaskne. A takto isto to bude pri všetkých ostatných veciach. Budeme, bohužiaľ, za možno pár mesiacov, možno pár rokov konštatovať, bohužiaľ, s odstupom času sa nič nedá dokázať a svedkovia potvrdili, že všetko to bolo viac-menej vymyslené. Možno tam niečo bola skutočnosť, nepodarila sa vyšetriť. Pri tej príležitosti znova si dovolím upozorniť na takú možno neštandardnú vec, ale ktorú také štandardné demokracie niektoré vo svojich vyšetrovacích praktikách používajú, a to je detektor lži. USA, možno sa niektorí zasmejú, ale USA túto metódu používajú ako jednu z vyšetrovacích praktík. Nevidím najmenší dôvod, aby sme pri takýchto závažných podozreniach z trestných činov korupcie minimálne na podozrivých politikov na Slovensku takúto praktiku nezaviedli. Prečo, keď je politik čistý, si netrúfne ísť na ten detektor, napojiť sa na nejaké kábliky, strunky, somarinky a dve hodinky odpovedať na otázky? Ale tomu vyšetrovateľovi drasticky zjednodušíme robotu. Prečo na to nenaberieme odvahu? Čo by nám odpadlo z hlavy? Čo by nám kohút nejakým spôsobom napravo, naľavo sa nahol? Vlasy by nám dobre nestáli? Ubudlo by nám z krásy? Určite nie. Som hlboko presvedčený, že ak by dnes sme mali použitie detektora lži ako pomocnú vyšetrovaciu metódu na Slovensku zavedenú, tak by sme vo vyšetrovaní Gorily boli drasticky ďalej. Ale my nie. My si radšej budeme komplikovať život a budeme tu predkladať správy a budeme o tom rozprávať, ako všetko vyšetrujeme a ako svedkovia chodia vypovedať. Nikdy nič nevypovedia. Čo sa týka toho možno, že súčasný pán premiér nie a nie potvrdiť, či v byte bol alebo nebol. Ja si myslím, smeráci, že vám to ubližuje. Omnoho lepšie by bolo, ak by ste ho nahovorili na to, aby radšej povedal, že bol. Nikto by, vaši voliči by určite z toho si hlavu nelámali. Nelámali si z iných vecí hlavu. Tým pádom ublížiť by vám to neublížilo. A ak nebol, nech čestne povie, že nebol. Takýmto spôsobom, že to iba naťahujete, možno aj pán minister trochu tomu pomohol, tuším minulý týždeň, tak podľa mňa iba potvrdzujete autenticitu samotného spisu. Lebo ako keby, že sa ho bojíte a vyvolávate taký, podľa mňa, úplne zbytočný pocit. Jednoducho nerozumiem tomu. Druhá vec, to je možno taký odkaz kolegovi Hlinovi, že nezdieľam jeho optimizmus v tom, že SMER keď odhlasoval možnosť, že sa vlastne na tejto pôde môžme o Gorile baviť, takže je to nejaká úžasná supervec. Ja sa obávam, že takýmto spôsobom iba SMER zažal tú správnu lampu s názvom Gorila a vytvoril tmu pod tou lampou. Všetci vieme, že sa hovorí, že pod lampou je najväčšia tma. A myslím si osobne, že aj SMER-u vyhovuje, že Slovensko sa bude baviť o Gorile a nebude sa možno baviť o tých veciach, čo tu zase pán Galko na začiatku niektoré vymenoval. A v tejto nejakej, by som povedal, zúfalosti alebo v tom, že vidím, že toto asi nie je plénum, ktoré schváli raz nejaký detektor lži na politikov, aby vypovedali alebo aby sme ich takýmto spôsobom mohli preveriť pri korupčných trestných činoch, keď vidím, že hrdinovia spomedzi nás sú iba vtedy, kedy nevládnu, ale vtedy, keď vládnu, tak kryjú špinavosti vo vlastných vládach, tak sa obávam, že jediné riešenie je to, ktoré som tu videl v čase, keď tu boli protesty Gorila. A to bol ten strach, obrovský strach, ktorý som videl v očiach vtedajších vládnych, ale aj opozičných mnohých politikov. Vtedy, keď sa tu zhromaždilo pár tisíc ľudí pred parlamentom alebo pár desaťtisíc ľudí niekde na Námestí SNP, som v očiach mnohých z vás videl strach. Strach z toho, že sa vám rúca domček z karát a že zrazu nejaká ulica, ľudia na ulici vám búrajú to, čo ste si tu 23 rokov stavali. A ja sa obávam, je to možno zvláštne v sieni zákonnosti, ako Janko Mičovský zvykne hovoriť, že Slovensko naozaj potrebuje druhú revolúciu, že tá, ktorá tu pred 23 rokmi bola, nie je dotiahnutá do konca. Obávam sa, že jedine strach politikov z ulice a následné ústupky voči hlasu ulice je jediná šanca, akým spôsobom Gorile a podobným kauzám v budúcnosti zabrániť.