Drobný, Stanislav, poslanec NR SR (2016-10-27):
Vážená pani predsedajúca, vážené panie poslankyne, vážení páni poslanci, vážení prítomní, keď na verejnosť prenikli informácie o našej legislatívnej aktivite, dostával som veľmi často otázku od verejnosti, kedy sa konečne začne prerokovávať ten náš slovenský FARA zákon o zdroji informácií a tzv. propagande šírenia mimovládnymi neziskovými organizáciami. FARA zákon bol v Spojených štátoch amerických prijatý v roku 1938 ako odpoveď na nemeckú propagandu. Sloboda slova v Spojených štátoch už vtedy bola a stále je na vyššej úrovni, ako na Slovensku. Vlastne po tomto týždni, po schválení tzv. extrémistického zákona je radovo na vyššej úrovni, ako na Slovensku. Kľudne mohli v roku 1938 americkí zákonodarcovia schváliť zákon obmedzujúci slobodu slova, ako to hanebne urobil tento parlament v utorok. Lenže sloboda slova bola pre väčšinu amerických zákonodarcov príliš posvätná, aby problémy s nemeckou propagandou riešili obmedzením občianskych práv svojich občanov. Oni na rozdiel od slovenského parlamentu práva občanov posilnili. Nešli cestou trestných stíhaní za názor, stanovili pre tých, čo sa snažili formovať verejnú mienku, povinnosť označiť zdroje svojho zahraničného financovania. „Koho chleba ješ, toho pieseň spievaš“, hovorí príslovie. Americká verejnosť má dnes na rozdiel od verejnosti slovenskej právo sa dozvedieť, kto za konkrétnou mimovládnou neziskovou organizáciou stojí. Keďže americká verejnosť pozná zdroj informácií a identitu osôb, ktorých cieľom je ovplyvniť, je ju ovplyvniť, môže oveľa lepšie kriticky vyhodnotiť podsúvané informácie. Nie je trestaný za názor, ale väčšina, väčšia informovanosť verejnosti. To by bola odpoveď od amerických zákonodarcov na vzniknutú situáciu. Vďaka zákonu FARA napríklad americká verejnosť dnes vie, že politika USA je významne ovplyvňovaná moslimskými sponzormi. Nemá význam, aby som tu detailne rozoberal americký zákon. Plus-mínus podobne rieši prakticky rovnaký spoločenský problém, aký dnes máme na Slovensku. A nielen na Slovensku. Mimovládne neziskové organizácie začali negatívne zasahovať do chodu, do chodu mnohých krajín. Niekde viac, niekde menej ovládli tvorbu médií, politické strany, vrcholových politikov a majú snahu riadiť politiku celých krajín, ba aj Európskej únie ako takej. Napríklad v Izraeli prebehla ohľadom registrácie mimovládnych neziskových organizácií dôsledná a dlhá diskusia. Názory v nej boli rôzne, ale nakoniec Izraelský parlament prijal ešte tvrdšiu verziu zákona, ako majú Spojené štáty. Účel zákona je ale rovnaký – transparentné informovanie verejnosti o úlohe zahraničných sponzorov pri financovaní a podpore mimovládnych neziskových organizácií. V diskusii prípravu zákona zjednodušili. V roku 2012 prakticky prevzali americký vzor. Na Slovensku tento navrhovaný zákon môže pomôcť aj samotným mimovládnym organizáciám. Dnes je slovo mimovládka medzi bežnými ľuďmi už ako nadávka. Občas občan rozlišuje medzi mimovládkami pofidérnymi, štedro dotovanými zo zahraničia a tými ostatnými, ale naozaj už len občas. Väčšinou je mimovládka považovaná za niečo pre spoločnosť zlé a spoločnosti ako takej škodiace. Čo sa týka tohto návrhu zákona, samozrejme, je mi jasné, že sú tu medzi nami aj takí poslanci, čo sú vo svojej podstate vyslanci mimovládnych neziskových organizácií v tomto parlamente. Hlasovanie o predloženom zákone naznačí, koľko ich tu takých je. Ďakujem za pozornosť.