Mikloško, Jozef, poslanec NR SR (2012-11-06):
Vážený pán predseda Národnej rady, vážení páni poslanci, vážené preriednuté rady, dúfal som, že ešte prídeme pred hlasovaním a že dneska tento zákon do druhého čítania schválime. Nestalo sa tak, ale čo sa dá robiť. Som prekvapený, že vlastne do rozpravy som sa iba ja prihlásil, predseda Združenia kresťanských seniorov, na túto tému. Mám v tom 49-ročnú prax, 5 detí a 12 vnukov, takže dúfam, že poviem to, čo sa mi zdá podstatné k tejto téme. Som presvedčený, že Boh stvoril veľa krásnych vecí a čo sa týka architektúry, najkrajším z jeho diel je určite žena, budem to do smrti hlásať, lebo je to tak. Isto si pamätáte na porevolučné roky, keď naraz zrazu so slobodou sa získali aj negatíva v podobe pornografie, drog, násilia a iných absurdností. Už vtedy, ale najmä teraz mládež treba chrániť pred týmito negatívnymi vplyvmi, ktoré sa odvtedy silne skomercionalizovali a sprofesionalizovali a hrnú sa na mládež a dospelých cez všetky, najmä komerčné médiá, tlač, televíziu, rozhlas, internet. Poznamenávam, že čo sa v roku 1990 napríklad označilo ako pornografia alebo tvrdá pornografia, dnes sa označuje ako jemná erotika. Pričom hranice únosnosti sa stále posúvajú ďalej. V zahraničí, najmä napríklad v Nemecku, majú v tomto smere už poriadok. Definície sú jasné. Nebudem sa ich snažiť tu opakovať, ale existujú. Najmä v porevolučnom čase vznikli masové a spontánne podpisovky a petície proti týmto fenoménom. Ich adresátmi boli najmä redakcie novín a časopisov, televízie, parlamenty aj vlády. Ja som vtedy vo federálnej vláde dostával množstvo petícií. Pamätám sa napríklad veľmi dobre na petíciu 996 lekárov z Českej a Slovenskej republiky. Ale boli to desaťtisícky podpisov a petícií z Moravy a aj zo Slovenska. Potom v súvislosti s prejednávaným zákonom SNR č. 445/1990 nastal na Slovensku útlm, ale keď sa účinok tohto zákona v praxi nijako neprejavil, začali dochádzať ďalšie listy a podpisovky. Pamätám sa, že vtedy denne prichádzalo aj mne do tisíc podpisov proti tomuto fenoménu. Ľudia písali, a to platí aj dnes, že si neprajú žiť v presexualizovanom prostredí, považujú záplavu erotiky za zásah do svojich osobných práv. Osobitne rodičia považovali verejný predaj erotiky a pornografie za porušovanie svojich rodičovských práv vychovať deti podľa svojho vedomia a svedomia. Explózia pornografie na verejnosti bola aj v rozpore s medzinárodnými dohodami, ktoré nás zaväzovali a zaväzujú chrániť deti a mládež pred informáciami, ktoré by im mohli škodiť. Napríklad takými sú Medzinárodný pakt o občianskych a politických právach, najmä článok 19 bod 3, ďalej článok 18 bod 4, 23 bod 1, 24 bod 1 a celá časť 3. Ďalej Všeobecná deklarácia ľudských práv je v rozpore s tým, čo sa tu deje, článok 29 bod 2, článok 16 bod 3, ale aj 26 bod 2 a 3. Aj medzinárodný pakt alebo dohoda o hospodárskych, sociálnych a kultúrnych právach článok 12 bod 2a je v rozpore so súčasnou našou právnou situáciou. Pisatelia označovali, ale aj označujú tento stav za porušenie ľudských práv, za prejavy nekultúrnosti a urážania vkusu. Poukazovali na súvis šírenia pornografie s výskytom ochorení AIDS, s predčasným pohlavným životom mládeže, s citovou otupenosťou a následnou promiskuitou a nestabilitou manželských zväzkov a aj so sexuálnou kriminalitou. Pisatelia chceli a chcú, aby sa erotické tlačoviny nepropagovali a nepredávali na verejnosti v nekontrolovanom voľnom predaji, napríklad v stánkoch, aby sa erotické programy nevysielali v televízii v čase, keď by to ešte mohli sledovať deti, aby sa sex nepoužíval v reklame. Dobre si pamätám napríklad na argumenty už spomenutých 996 špičkových českých a slovenských lekárov, ktorí vyjadrili svoje znepokojenie z komercializácie sexu v spoločnosti a poukazovali na príčinnú súvislosť medzi verejne propagovanou a predanou erotikou a pornografiou a hromadným šírením AIDS. Temer tisíc lekárov vtedy požadovalo, aby prístup k verejnej propagácii erotiky a pornografie bol rovnaký ako prístup k šíreniu a predaju drog. Konštatujem, že v iných krajinách, napríklad v USA, Kanade, Nemecku, sú zákony, ktoré regulujú erotiku a pornografiu v bežnej praxi. Vážená Národná rada, sloboda jedného končí tam, kde začína nesloboda druhého. Po rôznych VZN-kách miest a obcí Slovenská národná rada v roku 1990 schválila zákon č. 445/1990 Zb., ktorý upravuje podmienky predaja a rozširovania tlače a iných vecí spôsobilých ohroziť mravnosť. Napriek nemu sa však situácia u nás nezmenila, ba povedal by som, sa podstatne zhoršila. Takže teraz po 22 rokoch som rád, že kolega Škripek vypracoval novelu tohto zákona, s ktorou plne súhlasím. Všetci cítime, že v tomto smere treba niečo robiť, ak sa nemáme raz hanbiť pred svojimi deťmi, vnukmi a pravnukmi, že v čase, keď tu horel svet a Slovensko, sme sa zaoberali iba ekonomikou a peniazmi. Určite, ak nemôžeme predať cigarety a alkohol osobám mladším ako 18 rokov, potom by sme túto kategóriu mladých mali chrániť zákonom aspoň touto novelou. Odporúčam teda novelu schváliť do druhého čítania, v ktorom tiež odporúčam navrhovateľovi drobné zmeny tohto návrhu smerom k jeho lepšiemu a kvalitnejšiemu legislatívnemu spracovaniu. Ďakujem.