Jarjabek, Dušan, poslanec NR SR (2022-05-25):
Ďakujem pekne za slovo, pán predsedajúci. Vážená pani ministerka, vážený pán spravodajca, kolegyne, kolegovia, ja už som o tom hovoril na výbore, tak to len zopakujem v krátkosti, prečo tento návrh zákona je pre nás neprijateľný a prečo zaňho nebudeme hlasovať. Vládny návrh zákona sa predkladá ako iniciatívny materiál. Jeho zámerom je upraviť proces odovzdávania deponátov periodických publikácií a neperiodických publikácií právnickým osobám vymedzeným zákonom. Vzhľadom na skutočnosť, že v súčasnosti uvedenú problematiku rieši zákon č. 212/1997 o povinných výtlačkoch periodických publikácií, neperiodických publikácií a rozmnožením audiovizuálnych diel v znení neskorších predpisov, nevyhnutnosť novej právnej úpravy považujeme za odôvodnenú. Predkladateľ sa však súčasne rozhodol integrovať do legislatívneho návrhu aj zákon č. 167/2008 o periodickej tlači a agentúrnom spravodajstve a o zmene a doplnení niektorých zákonov, poznáme pod názvom tlačový zákon, hej, s cieľom prispôsobiť ho meniacim sa podmienkam trhu a tiež pripravenej novej právnej úpravy v oblasti mediálnych služieb, detailnejší pohľad na návrh ustanovení zákona však svedčí o tom, že vláda Slovenskej republiky mení viaceré kľúčové ustanovenia tlačového zákona podľa požiadaviek a v prospech vydavateľov periodických publikácií, prevádzkovateľov spravodajských webových portálov a tlačových agentúr. Dokumentovať to možno na viacerých príkladoch. Teda zaniká napríklad právo na opravu ako tradičný opravný prostriedok tlačového zákonodarstva nielen na Slovensku, ale vo väčšine vyspelých demokratických štátov. Znamená to, že občania, ako aj právnické subjekty nebudú mať naďalej možnosť žiadať o opravu nepravdivých skutkových tvrdení o svojej osobe. Legalizuje sa tak právo vydavateľov uverejňovať lživé informácie tzv. fake news, ku ktorému sa už dávnejšie uchyľujú viacerí vydavatelia a prevádzkovatelia spravodajských webových portálov. Máme toho kopec na internete, všetci to môžeme potvrdiť. Právo na odpoveď upravené v § 8 zákona č. 167/2008 Z. z. (tlačový zákon) sa v súlade s návrhom zákona o mediálnych službách premenúva na právo na vyjadrenie. Pôvodná koncepcia, podľa ktorej malo právo na odpoveď garantovať „rovnosť zbraní“ medzi vydavateľom a dotknutou osobou, sa opätovne posúva v prospech vydavateľov. Vypúšťa sa napríklad povinnosť vydavateľa uverejniť vyjadrenie žiadateľa na rovnocennom mieste s rovnakým typom písma, akým bolo uverejnené skutkové tvrdenie, a dokonca návrh zákona neobsahuje ani povinnosť uverejniť ho v rovnakej periodickej publikácii, či spravodajskom portáli. Predlžuje sa aj lehota na zverejnenie vyjadrenia, bolo to do troch dní, respektíve v najbližšom vydaní periodickej tlače, zvyčajne do ôsmich dní odo dňa doručenia žiadosti o uverejnenie vyjadrenia, alebo v inej primeranej lehote, nie dlhšej ako 60 dní. Ak vydavateľ periodickej publikácie, prevádzkovateľ spravodajského webového portálu alebo tlačová agentúra neuverejnia vyjadrenie vôbec alebo ak nedodržia niektoré z podmienok jeho uverejnenia, rozhodne o jeho uverejnení na žiadosť dotknutej osoby, tak ako doteraz, súd. Súčasne sa ale ruší možnosť dotknutej osoby uplatniť si na súde nárok na primeranú peňažnú náhradu od 1 660 euro do 4 980 euro podľa platného tlačového zákona. Uvedené skutočnosti presvedčivo dokumentujú, že vládny návrh zákonov o publikáciách a mediálnych službách zásadným spôsobom redukuje zákonné možnosti občanov i právnických osôb efektívne uplatniť opravné prostriedky masmediálneho zákonodarstva na dosiahnutie nápravy v prípadoch, ak sa v periodických publikáciách, spravodajských webových portáloch, ale aj v rozhlasových a televíznych programových službách, či na platformách na zdieľanie videí zverejňujú nepravdivé, neúplné alebo pravdu skresľujúce skutkové tvrdenia, ktoré sa dotýkajú cti, dôstojnosti alebo súkromia fyzickej osoby, alebo názvu a dobrej povesti právnickej osoby, na základe ktorého možno osobu presne určiť. Vláda Slovenskej republiky svojimi legislatívnymi návrhmi opäť dokazuje, že nekoná v prospech svojich občanov, ale v záujme súkromných vydavateľov, vysielateľov a prevádzkových mediálnych služieb. Viete, tu je ešte jeden rozpor je tuná v tejto chvíli, ktorý ma napadá. Na jednej strane celá spoločnosť, a nielen naša, bojuje proti tým takzvaným falošným, nepravdivým, zavádzajúcim, skresľujúcim informáciám. No na strane druhej sa týmto zákonom ako keby povoľuje liace všetkým tým, ktorí chcú vlastne tento priestor spresniť, upresniť, zabrániť tomu, aby všetky tie lživé informácie mali aj nejakú dohru v spoločnosti, aby jednoducho nebolo možné uverejniť čokoľvek bez toho, aby ten, ktorý to uverejňuje, bol za ne priamo zodpovedný a bol si aj toho vedomý, že je zodpovedný za lživé informácie. Preto si myslím, že to nastavenie, ktoré tuná bolo, aj teda v tlačovom zákone o ktorom prebehli rôzne diskusie v minulom období, a poznáme to veľmi dobre, lebo aj tí, čo sme boli v koalícii alebo v opozícii sme sa týchto diskusií zúčastňovali a nielen na pôde parlamentu, ale aj na rôznych diskusných fórach, ktoré organizovali samotní novinári, a prišli sme k nejakému kompromisu. Ten kompromis bol prijatý v parlamente. Ešte vtedy absolútne nehrozilo to, to nesmierne krupobitie tých lživých informácií, ktoré pociťujeme dnes v podstate na všetkých frontoch internetu a v ktorých sa vyznať je niekedy naozaj neskutočné, až nemožné. Preto si myslím, že táto liberalizácia v tejto chvíli tohto čo ponúka ministerstvo kultúry je akosi nepatričná aj z hľadiska toho v akej spoločnosti sa v súčasnosti nachádzame a čo všetko si musíme vypočuť, prečítať, respektíve zaujať k tomu nejaký názor, nejaký postoj. A z hľadiska toho návrhu, ktorý tuná je, sa vlastne toto všetko znovu uvoľňuje. Myslím si, že oprava lživých informácii je nesmierne dôležitá a je úplne jedno koho sa to týka. Či sa to týka politikov, či sa týka občanov, či sa to týka teda občanov takých alebo onakých podnikateľov, a môžeme teraz všetky tie rezorty vymenovávať. Jednoducho táto liberalizácia v tejto chvíli sa mi zdá nepatričná. Je to náš pohľad, preto za tento návrh zákona, ktorý predkladá ministerstvo kultúry prostredníctvom pani ministerky kultúry, nemôžeme hlasovať. Ďakujem za pozornosť.