Sulík, Richard, poslanec NR SR (2013-06-18):
Ďakujem pekne za slovo. Dovoľte aj mne pár slov pridať k tejto voľbe. Predtým, ako k tomu dôjdem, rád by som reagoval na pána Podmanického, ktorý teda pánovi Lipšicovi vyčítal, že ako mohol spolupracovať so mnou, keď ja som sa stretával s mojím priateľom podnikateľom z mafiánskych zoznamov. Pán Podmanický, pán Kočner nie je môj priateľ. Vidieť to aj na tom, že priatelia sa navzájom nenahrávajú potajomky a potom to nezverejňujú. Pán Kočner bol zdrojom a možnosťou pre mňa zistiť, kto boli tí zradcovia, ktorí boli kúpení alebo vydieraní v koalícii. No ale, keď už o tom hovoríte, tak možno by stálo za to sa zamyslieť, že vaša kandidátka na bratislavskú županku je veľmi dobrou priateľkou, 30-ročnou, podľa jej vlastných slov, možnože to by stálo viac za úvahu. No ale späť k voľbe generálneho prokurátora. Áno, bola to fraška. Tam to bolo divadlo, ktoré koalícia predvádzala, a bolo to aj sprevádzané rôznymi mocenskými bojmi a intrigami a tak ďalej, veď začalo to tým, že poslanec koalície, pán poslanec Janiš dal návrh na, na pána Trnku. S týmto jednoducho musíme súhlasiť, vtedajšia koalícia tam robila veľmi zlú figúru pri tom celom. No ale nemení to nič na veci predsa, že nakoniec bol pán docent Čentéš riadne zvolený a v tajnej voľbe. V tejto súvislosti som sa, som tu, neviem presne od koho, počul, možno ste to boli vy, pán Podmanický, že veď to je ten Sulíkov paradox, že nepočkali sme, teda respektíve, že sme sa ponáhľali preto, lebo Ústavný súd chcel vydať predbežné opatrenia, aby, sme sa rýchlo ponáhľali, aby sme ten Ústavný súd predbehli. Dovoľte mi, prosím vás, vysvetliť, že ako k tomu došlo. Koalícia vtedy chcela spraviť, chcela zmeniť voľbu z tajnej na verejnú a chcela voliť prokurátora verejne. Tu bolo, tu bola podaná sťažnosť alebo návrh na Ústavný súd, aby vydal predbežné opatrenie a Ústavný súd to predbežné opatrenie chcel vydať v zmysle, že parlament musí voliť tajne preto, lebo už raz tajne voliť začal. No a čo som spravil ja ako vtedajší predseda Národnej rady, že som vyhlásil tajnú voľbu? Veď ja som spravil presne to, čo po nás Ústavný súd chcel, a nie v rozpore s jeho rozhodnutím. Čiže vyčítať vládnej koalícii, že vy ste sa ponáhľali, to je nepodstatné. Podstatné je, že sme zvolili tajne. A ako vravel dnes už Paľo Hrušovský, najväčšie zlyhanie je u prezidenta. A, ctení poslanci SMER-u, vy podporujete toto nesprávne konanie prezidenta, ktorý je teda všetkým iným než morálnou autoritou, sme to tu práve počuli, či už noc dlhých nožov, alebo nekonanie, keď on sám bol generálnym prokurátorom a tak ďalej, a hráte túto hru spolu s ním. Chápem, že to možno vyhovuje, ale oveľa viac chápem argumenty, ktoré uviedol Daniel Lipšic, že jednoducho keby tam náhodou zasadol prokurátor, ktorý začne vyšetrovať, tak viacerí ľudia, ktorí používajú vlastnú hlavu na obstarávanie peňazí, by sa možno zapotili; aj z opozície, pani Vitteková, presne tak. No keď sa zamyslíme nad tým – viackrát to tu dnes odznelo ‒, že veď čo chcete, my máme 83 hlasov a jednoducho si zvolíme, koho my chceme. Tak bol by som veľmi opatrný, aby pri tvrdení, že veď pokiaľ je niečo demokratické, je to správne a jednoducho musíme na všetko uplatniť demokratické princípy. Preto, lebo čo sa stane, keď necháme dvoch vlkov a jednu ovcu úplne demokraticky rozhodnúť, čo bude na večeru? A práve preto existuje, existuje množstvo ustanovení v našej legislatíve, ktoré obmedzujú demokratické princípy. Napríklad základné práva a slobody. Tie má každý, jedno, čo väčšina rozhodne. To je obmedzenie demokratického princípu. Takisto máme Ústavný súd, ktorý rozhodne, že nejaký zákon, ktorý bol demokraticky prijatý, čiže väčšinou, nie je v súlade s ústavou a tým pádom nie je platný; opäť je to narušenie toho princípu demokracie. A tieto obmedzenia sú veľmi dôležité a bol by som veľmi opatrný pri argumentácii, že čo, veď nás je 83 a my si môžme robiť, čo chceme. No nemôžete si robiť, čo chcete, obzvlášť vtedy nie, keď tých 83 poslancov vzniklo na základe klamstva. Boli sľúbené ľuďom istoty, ľudia v domnení, že dostanú nejaké istoty, dali hlasy, ale nakoniec istoty budú len pre vybraných. No a preto je táto situácia veľmi ošemetná. Aj preto, že máme tu nejakú nahrávku, kde hlas podobný Robertovi Ficovi zháňa hlavou vlastnou 40 miliónov korún. Nejaká zmluva, ktorá existuje ako originál, ktorá nebola posúdená, že teda či je, či tie podpisy sú, alebo nie sú pravé, bola jednoducho len tak zametená pod koberec. Toto sú zlyhania právneho štátu! O to viac by sme mali byť opatrní povedať, že demokracia alebo demokratický princíp je nadovšetko. Chcel by som pripomenúť, že aj Adolf Hitler bol zvolený čisto demokraticky. Väčšina jeho krokov bola demokratická a vieme, ako to dopadlo. Preto osvietený štátnik by konal veľmi opatrne, toto možno nemôžeme chcieť od Roberta Fica, ale chcem veriť, že aj jemu hovorí niečo ako deľba moci v štáte. Dnes vám tu Igor Matovič ukázal plagát, kde systematicky strana SMER obsadzuje všetko. Tento, tento postup v zmysle víťaz berie všetko – a toto sme my nerobili vo vládnej koalícii. Napriek všetkým možným problémom, ktoré tá koalícia mala, v tomto konala o triedu štátnickejšie, ako konáte vy teraz. Tak chcem teda veriť, že docentovi práv Robertovi Ficovi hovorí niečo deľba moci v štáte. Tento princíp má stovky rokov a ľudstvo pochopilo, spoločnosti pochopili, že jeho uplatňovanie je dlhodobo, z dlhodobého hľadiska lepšie ako neuplatňovanie. No chcem teda dúfať, že aj vás by mohlo niečo ešte osvietiť v posledných minútach pred samotnou voľbou. K samotnému kandidátovi pánovi Čižnárovi sa neviem vyjadriť. Viem iba toľko, že má pomerne dobrú alebo dobrú povesť a veľmi som uznal, keď, uznával, keď povedal, ja sa nechám zvoliť, alebo ja budem kandidovať, keď bude všetko jasné. Keď nebudem zvolený za pochybných okolností. A, bohužiaľ, teraz zmenil názor, to o to väčšie sklamanie preto, lebo ako často zmení názor, keď pôjde do tuhého? Keď pôjde napríklad o to, že má vyšetrovať ilegálne financovanie politických strán? Robert Fico sa vyjadril, že pán Čižnár často nepozná zľutovania. No to bohato stačí na to, aby, aby zľutovanie poznal v pár vybraných prípadoch a inak nemusí. Toto je to veľké zlo. Ja by som na záver môjho krátkeho prejavu ešte rád povedal pár slov k tej našej sovietskej prokuratúre. Ja si nemyslím, že toto je nejaký veľký problém. Koniec koncov, môžme zrušiť možno nejaké jedno, dve pravidlá, že nadriadený prokurátor nesmie odobrať spis, ale pokiaľ by tam bol zvolený človek, ktorý bude mimo pochybností, tak na to, aby sa ten systém celkovo vylepšil, to môže byť, to môže byť kľudne aj výhoda. Veľmi pekne vám ďakujem.