J. Mikolaj, poslanec: (2004-12-07):
Z analýzy bilancie príjmov a výdavkov po zavedení rovnej dane a zvýšenej DPH vychádzajú zaujímavé údaje. Daň z príjmov fyzických a právnických osôb je vyššia oproti roku 2004 o 7,5 mld. Sk, čo je dobrý výsledok, lebo táto daň sa znižovala. Spotrebná daň je vyššia o 5 mld., DPH je vyššia o 20 mld. Celkové daňové príjmy sa teda predpokladajú vyššie o 30 mld. Sk. Natíska sa teda otázka, či musia byť dane nastavené tak vysoko, keď to má mimoriadne nepriaznivý dopad najmä na vzdelanie, kultúru či cestovný ruch, pretože ak ich necháte tak vysoko, ako ich máte, a v porovnaní s okolitými štátmi sú vysoké, tak vás to láka do vyšších výdavkov verejných financií, čo sa, bohužiaľ, aj stalo. Verejné výdavky sú totiž oproti minulému roku vyššie cirka o 10 % a sú vyššie aj po odpočítaní nárastu cien, ktoré vyplývajú z inflácie, a to je zhruba 10 mld. Sk. Keď ste sa už teda rozhodli, že miniete viac, ako by bolo správne, otázka je, prečo ste ich neminuli najmä na rozvoj vzdelania a vedy. Na vysoké školstvo ste zvýšili výdavky o 1,66 mld. Sk, čo činí 0,07 % z HDP. Teda nie je to 0,1 % z HDP, ako tvrdí pán minister školstva, že je to v programovom vyhlásení vlády. Taktiež príjmy pre tých, ktorí si reformy platia, zvyšujete v priemere o 6 %, čo nie je ani na úrovni inflácie. Je dosť nepochopiteľné z tohto dôvodu, prečo sa navyšuje napr. Železniciam, kde pre dotácie je najmenej kontroly a spätnej väzby. Som na 100 % presvedčený, že keby ste sa pustili do reformy dotácií a služieb vo verejnom záujme, tak práve v týchto odvetviach by ste ušetrili najviac prostriedkov. Pán minister, škoda toho schodku, tých 61,5 mld. Sk, pretože nemusel byť. Nie sme predsa na tom zďaleka tak dobre, ako sa to prezentuje. K makroekonomickým ukazovateľom patrí inflácia, verejný dlh či nezamestnanosť. No a tu dosahujeme čísla v porovnaní s európskymi krajinami jedny z najhorších, v inflácii 8,1 %, nezamestnanosti 17,2 %, raste zamestnanosti mínus 0,6 %. To sú čísla zo sprievodnej správy, ktorú máte k štátnemu rozpočtu. Samotné makroekonomické ukazovatele, samozrejme, nehovoria o sile ekonomiky, pretože tie sa dajú dosiahnuť aj reštrikciou, ale objektívnym ukazovateľom je výkonnosť ekonomiky. Priemerné mzdy však  klesli na úroveň 60 % priemerných miezd v Poľsku, v Maďarsku či  Českej republike. Taký veľký rozdiel nebol nikdy. Pritom Maďarsko má nižšie daňové zaťaženie ako Slovensko a Poľsko ho má zhruba rovnaké. Rast ekonomiky je vyšší okolo 4 %, ale inflácia je 8,1 %. Zadlženosť stúpla zo 177 mld. v roku 1999, teda keď ste nastupovali do vlády, na dnešných 582 mld. Sk. A s novými 61,5 mld. to bude 643 mld. Sk. Dnes platíme na dlhovú službu 30 mld. Sk, ale už 2 roky budeme platiť 40 mld. Sk, a pritom istinu stále tlačíme pred sebou. Takže aj z tohto pohľadu je navyšovanie schodku verejných financií absolútne neopodstatnené a podľa môjho názoru je to veľká chyba. To, že plánujete na výstavbu diaľnic 17,7 mld. korún, treba oceniť, len by sa možno mohlo povedať: „Dobré ráno, stará mama.“ Pritom od roku 1999 stačilo vyčleniť ročne zhruba 14 mld. Sk a dnes by sme boli s diaľnicou na východnom Slovensku. Len vtedy sa urýchlená výstavba diaľnic považovala za politický program opozície a celý problém sa demagogicky zúžil na to, že tých 12 mld. až 14 mld. ročne je nad pomery Slovenska, pričom sa absolútne neurobilo nič, aby sa získali mimorozpočtové zdroje. O založení diaľničnej spoločnosti ako o akciovej spoločnosti sa predsa hovorilo už v roku 1999, napr. na Slovensku bola založená už v roku 1995 a existuje dodnes. Taktiež modely založené na spolufinancovaní súkromného a verejného kapitálu tu existujú už zhruba 10 až 15 rokov. Už aj preto, že v štátnom rozpočte je na výstavbu diaľnic nárast financovania o vyše 80 %, prekvapuje ma, že sa uvádza, že sa zmluva vlády s KIA nedodrží. V zmluve sa totiž píše, že bude postavená štvorpruhová cesta, a nie to, ako je uvedené v štátnom rozpočte, že cesta bude v polovičnom profile. V čase, keď sa zmluva podpisovala, bolo reálne, že sa zmluva dodrží, ak sa výstavba rozbehne už v tomto roku. To sa, žiaľ, nestalo. A je pre mňa nepochopiteľné, ako je možné, že do dnešného dňa nie je vydané v Považskej Bystrici územné rozhodnutie, keď sa vybavuje už 7 rokov. A podľa vyjadrení zodpovedných malo byť vydané najneskoršie do júna tohto roka. Ak si uvedomíme, čo všetko ešte treba urobiť od územného rozhodnutia po prvý výkop, sú to projekt pre stavebné povolenie, identifikácia vlastníkov, zmluvy s vlastníkmi a tak ďalej a tak ďalej, vychádza to minimálne na 12 mesiacov, takže sa s tým nezačne ani koncom budúceho roka, no ak zoberieme, že na výstavbu tak zložitého úseku treba najmenej 36 mesiacov, tak si vyrátame, že tento úsek po Žilinu sa nedobuduje ani do roku 2008, a nie do roku 2006. Pokiaľ ide o Železnice, na financovanie výkonov vo verejnom záujme sa navrhuje zmluva s 8,1 mld., z toho 4,5 mld. pre Železničnú spoločnosť a 3,6 mld. pre Železnice Slovenskej republiky. Ide  teda o navýšenie 1,47 mld. Sk, čo je o 22 % viac. Pýtam sa, prečo je to tak veľa. Nezdá sa vám, že delenie Železníc nás stojí akosi priveľa? Samotná Železničná spoločnosť má pritom pokles prepravy cestujúcich z 59 mil. na 51 mil. cestujúcich v roku a zvýšila zadlženosť z 5 mld. Sk v roku 2002 na 17,2 mld. v roku 2004. Hospodársky výsledok je strata 1,8 mld. Sk. To sú mimoriadne zlé čísla. Ak si pozriete projekt delenia Železníc, tak tam nájdete vetu, že požiadavky na štát budú postupne klesať, pretože delenie spoločnosti umožní efektívnejšie hospodárenie, a tým zlacnenie výkonov vo verejnom záujme. Ukazuje sa však, že opak je pravdou. V projekte sa plánovalo 3,5 mld. ročne. Dnes im navrhujete 4,5 mld. ročne, teda o 1 mld. viac. Pritom vláda v roku 2000, kde ste boli, pán minister, podpredsedom pre ekonomiku, schválila materiál, ktorý plánoval pre rok 2005 výšku úhrady vo verejnom záujme 2,7 mld. Sk. Dnes je to 8,1 mld. Pýtam sa: Má to niečo spoločné s programovaním? Otázka je: Prečo ste, pán minister, tak štedrý? Ďalej sa natíska otázka: Kto vlastne vypočítava náklady vo verejnom záujme a kto ich vlastne kontroluje? Neplatí štát aj za všetku nehospodárnosť a vysoké prevádzkové náklady, ktoré v Železniciach vznikajú? Načo je taká reforma, keď štát platí viac a viac? Výkony vo verejnom záujme v Železniciach Slovenskej republiky navyšujete ešte viac ako v Železničnej spoločnosti, a to oproti roku 2004 viac o 1 mld., teda takmer o 30 %, ŽSR sa pritom nedelia, zostávajú, tak ako boli doteraz. Na druhej strane sa Železničná spoločnosť sťažuje, že im ŽSR stanovili neúmerne vysoké  poplatky za používanie dopravnej cesty, čo činí 35 % nákladov v nákladnej a 24 % nákladov v osobnej preprave. Tak sa pýtam: Kde je tu logika? ŽSR pritom hospodária akože vyrovnane, ale pritom nevykonávajú údržbu. Odhaduje sa, že vnútorná zadlženosť je viac ako 11 mld. Sk. Takže namiesto toho, aby ste donútili Železnice k zodpovednému hospodáreniu takýmito dotáciami, ako boli programované, tak im ešte pridávate ďalšie miliardy. Pokiaľ ide o osobnú autobusovú dopravu, tak si dovolím povedať, že vznikol chaos v systéme. SAD-ky sa sprivatizovali, na VÚC sa presunula zodpovednosť za zmluvy a platby vo verejnom záujme, výšku cestovného stanovuje štát, teda ministerstvo financií, príjmy z daní, ktoré inkasujú VÚC, sú nastavené na úroveň roku 2004, čo je zhruba 1,05 mld., a sociálne zabezpečenie je 3,63 mld. Sk. Takto podvyživený systém, a dovolím si povedať, na rozdiel od Železníc Slovenskej republiky VÚC nemôžu zvládnuť. A výsledok je to, že sa buď obmedzia spoje, alebo sa, ak budete súhlasiť s návrhom ministra dopravy, zvýši cestovné. Ako príklad z praxe tu použijem Žilinský samosprávy kraj, kde na základe vyhlášky č. 151/2003 Z. z. o preukazovaní straty z poskytovania výkonov vo verejnom záujme vyšla požiadavka na 316 mil. korún a skutočnosť na základe toho, čo dostanú, je 127 mil. Sk, teda 40 %. Hovorím, je to na základe vyhlášky ministerstva dopravy, pôšt a telekomunikácií. To znamená, že na Železnice, ak to porovnám, ide o 800 % dotácií viac ako na osobnú autobusovú dopravu, ale Železnice pritom prevezú len 10 % cestujúcich. Pýtam sa, kde je súťaž, kde je optimalizácia, kde je harmonizácia. Pritom dnes existujú desiatky metodík ako financie vo verejnom záujme alokovať. Nepoužila sa z nich ani jedna, skôr sa plní to, čo Železnice napíšu a čo si nárokujú. Problém je aj vo financovaní správ a údržby ciest II. a III. triedy, ktoré sú v kompetencii vyšších územných celkov. Je správne, že sa cestná daň presunula na vyššie územné celky, ktorá približne pokrýva náklady, ktoré boli v roku 2004 pridelené vo forme dotácií. Na čo sa však zabudlo, to sú investičné prostriedky. V roku 2004, teda v zákone o štátnom rozpočte bolo uvedené, že v rámci transformácie si všetky ponechá štát na dofinancovanie rozostavaných stavieb. Podstatná časť stavieb sa ale dokončila, takže časť prostriedkov po tomto jednom roku by mala byť presunutá na VÚC, aby aj tam mohli začať rekonštruovať aspoň mosty a úseky v havarijnom stave. To sa však nestalo a štát si opäť ponechal všetky prostriedky. Nie je predsa mysliteľné, aby si štát naďalej ponechával investičné prostriedky, keď už nemá kompetencie na cesty II. a III. triedy, kde je požiadavka, a opäť poviem príklad z praxe, v Žilinskom kraji na 100 mil. ročne na sanovanie havarijných mostov, ktorých je zhodou okolností viac ako 5 000 na Slovensku v rámci II. a III. triedy, čiže požiadavka, ktorá je vypracovaná na základe metodík, ktoré hovoria o tom, v akom technickom stave tieto mosty sú. A v rozpočte majú 16 mil. korún. Pán minister, dovoľte mi na záver konštatovať, že ste nevyužili príležitosť, ktorú ste vo východiskách mali. A podľa môjho názoru ste prehajdákali možnosť pripraviť rozpočet, ktorý by optimalizoval výdavky vo verejných financiách. Vzhľadom na to, že ste nedokázali verejné výdavky ani dodržať ani len na úrovni tohto roku, že ste nedokázali optimalizovať a objektívne rozdeľovať výdavky v rámci výkonov vo verejnom záujme, ja osobne musím hodnotiť tento rozpočet len ako priemerný so zbytočne vysokým schodkom. Je však lepší ako rozpočtové provizórium. Na záver jeden pozmeňujúci návrh, ktorý som pripravil v spolupráci s pánom Maxonom a pánom Hurbanom, s pánom Vážnym. A týka sa alokácie prostriedkov vo verejnom záujme, kde navrhujeme prostriedky, ktoré sú použité vo výpočte výkonov vo verejnom záujme pre Železnice, alokovať, rozdeliť tak, aby v rámci ekonomických objektívnych nárokov boli prerozdelené medzi Železnice a medzi autobusovú dopravu. Po prvé. V návrhu výdavkov rozpočtových kapitol na roky 2005 až 2007 realizovaných formou programového rozpočtovania navrhujeme v kapitole 29 ministerstva dopravy, pôšt a telekomunikácií, programe 07S03 Podpora verejných služieb, prevádzkovanie dopravy na dráhach znížiť sumu o 466 mil. Sk a túto sumu presunúť do novovytvoreného programu 07S07 Dotácia VÚC na vnútroštátnu autobusovú dopravu, výkonov vo verejnom záujme. Po druhé. V návrhu rozpočtu verejnej správy na roky 2005 až 2007, kapitole 8.2. Obce a VÚC, v časti Vyššie územné celky navrhujeme zvýšiť celkové príjmy a výdavky VÚC o 466 mil. Sk na úroveň 22,9 mld. Sk, v súvislosti s tým zvýšiť dotácie zo štátneho rozpočtu o 466 mil. Sk na 10,5 mld. Sk presunom tejto sumy z rozpočtovej kapitoly ministerstva dopravy, pôšt a telekomunikácií. Odôvodnenie. Rozpočtovaná výška prostriedkov na podporu verejných služieb, prevádzkovanie dopravy na dráhe je podľa nášho názoru nadhodnotená, nie je ekonomicky zdôvodniteľná vzhľadom na rozsah služieb, ktoré vo verejnom záujme poskytujú Železnice Slovenskej republiky. Preto navrhujeme ich zníženie a ich presun do iných kapitol. Ďakujem pekne.