Šufliarsky, Peter, prvý námestník generálneho prokurátora SR (2018-06-15):
Ďakujem veľmi pekne, pán predsedajúci. Veľmi stručne by som zareagoval na pripomienky poslancov k správe o činnosti. Ku kolegyni, poslankyni Remišovej by som uviedol, oceňujem vo všeobecnosti akékoľvek pozitívne aj negatívne reakcie a pripomienky k správe. Určite trestná činnosť páchaná na deťoch bude predmetom ďalšieho záujmu zo strany prokuratúry. Máme na to nástroje, vieme spraviť zhodnotenie činnosti, zhodnotenie trestnej činnosti a zhodnotenie postupov orgánov činných v trestnom konaní na tomto úseku trestnej činnosti v prípade, kde obeťami sú deti. Určite sa budeme zaoberať a, samozrejme, apelovať, aby jednotlivé krajské prokuratúry, v obvode pôsobnosti ktorých najmä na okresnej úrovni sú problémy, aby sa v tejto problematike správali efektívnejšie a reagovali na existujúci stav spoločenský. Čo sa týka otázok legalizácie príjmu z trestnej činnosti a možnosti lepšieho odhaľovania tohto druhu trestnej činnosti, eventuálne v súvislosti so zisťovaním, zaisťovaním a konfiškáciou nelegálnych príjmov, tak ako bývalá pani ministerka spravodlivosti, súčasná poslankyňa uviedla, táto problematika je aktuálne v legislatívnom procese. Samozrejme, nebude postačovať len, aby sa pripravil zákon, ktorým sa ustanoví inštitút ARO a AMO Managementu, ale, samozrejme, zákon o preukazovaní pôvodu majetku, na ktorom aktívne participovala aj Generálna prokuratúra. Čo sa týka envirokriminality, ja som zo zhodnotenia zákonnosti postupu OČTK, orgánov činných v trestnom konaní, pri uplatňovaní zákona o odpadoch uviedol, že až 70, takmer 78 % rozhodnutí orgánov činných v trestnom konaní sú nepreskúmateľné. Áno, tento údaj je správny a vychádza z toho, že sme preskúmali 696 vyšetrovacích spisov za obdobie roka 2015 a 2016, preskúmali sme administratívne spisy Slovenskej inšpekcie životného prostredia a spravili sme komplexné zhodnotenie, pri ktorom sme zistili, že policajti a prokurátori v rozhodovacej činnosti nesprávne formulujú skutkové vety najmä v rozhodnutiach akýchkoľvek, či už pred začatím trestného stíhania, alebo aj o vznesení obvinenia, pretože trestná činnosť na úseku životného prostredia a ustanovenia Trestného zákona sú, obsahujú blanketné normy v objektívnej stránke, to znamená, že v skutkoch musí byť uvedené, ktoré konkrétne ustanovenie, či už je to zákona o odpadoch, bolo protiprávnym konaním osoby, konkrétnej osoby porušené. Takáto konštatácia protiprávnosti konania v skutkových vetách rozhodnutí OČTK absentuje a z tohto dôvodu my ich nepovažujeme za súladné so zákonom. Samozrejme, možnosti nápravy sú rôzne, či už zo strany dozorového prokurátora, keďže máme špecialistov v rámci dozorových oprávnení zrušovanie takýchto rozhodnutí, eventuálne na Generálnej prokuratúre, pokiaľ takéto rozhodnutie sa dostane až na Generálnu prokuratúru a preskúmame ho v rámci využitia mimoriadnych opravných prostriedkov. Z hľadiska nedostatku na strane polície a vzťah prokuratúra – polícia, treba si uvedomiť, že naším partnerom na úseku riadenia alebo metodiky v Policajnom zbore je úrad kriminálnej polície. Ten je potrebné, samozrejme, a je si toho vedomé aj vedenie Policajného zboru, apgrejdnúť, je tam potrebné doplniť personálne, je potrebné určiť, akou oblasťou metodiky sa budú riadiť, čo je aktuálne najzávažnejšie z hľadiska metodického riadenia podriadených policajtov najmä na úseku trestného konania. A, samozrejme, nie je možné zabudnúť ani na činnosť kriminalisticko-expertízneho ústavu, s ktorým, ktorý je, samozrejme, finančne, materiálne a personálne poddimenzovaný, expertízne konania trvajú veľmi dlho. A ja už oceňujem snahu nového vedenia Policajného zboru, že tieto problémy chcú riešiť a veľmi rýchlo a vo veľmi krátkej dobe. Čo sa týka vystúpenia pani poslankyne Verešovej v súvislosti s aplikačnými problémami nového zákona č. 274/2017 o obetiach trestných činov, tu by som len chcel povedať, že áno, aplikačné problémy zisťujeme, existujú. Aplikačné problémy, či už v súvislosti s priberaním psychológov na účely jednotlivých úkonov trestného konania, máme problémy, riešime ich, vieme, že otázka psychológa je, by som povedal, veľmi významná a vítame tú možnosť, že psychológ sa zúčastňuje úkonov trestného konania najmä tam, kde jedná sa o obzvlášť zraniteľné obete. Na druhej strane je veľká, veľký problém s priberaním týchto psychológov, pretože úkony je potrebné často vykonávať s takýmito obeťami mimo úradných hodín a psychológovia, za ktorých my považujeme každú vysokoškolsky vzdelanú osobu, ktorá dosiahla v odbore psychológia druhý stupeň vysokoškolského vzdelania, nemá chuť ani čas spolupracovať s orgánmi činnými v trestnom konaní, pretože jej odmena; keď môžem povedať „odmena“; uvedená v § 30a Trestného poriadku, to znamená len náhrada účelne vynaložených nákladov a ani nie de facto ušlej mzdy, je veľmi nízka na to, aby boli aj finančne motivované tieto osoby ako subjekty trestného konania, aby sa na úkonoch trestného konania, najmä v prípravnom konaní zúčastňovali. Samozrejme, podnikli sme v tejto súvislosti rokovania so zástupcami úradu sociálnych vecí; úradu práce, sociálnych vecí a rodiny, kde takýmito psychológmi disponujú, a takisto na úrovni ministerstva vnútra, keďže okresné úrady v sídlach krajských miest majú špeciálne odbory preventívnej činnosti a ochrany obetí, kde sú psychológovia, už len potrebujeme dotiahnuť detaily ohľadne ich ochoty spolupracovať s orgánmi činnými v trestnom konaní. Myslím si, že je to ešte, samozrejme, beh na dlhú trať, ale verím, že obete budú dostatočne chránené, či už v súvislosti s objasňovaním trestných činov, alebo v súvislosti s uplatňovaním ich práv. Čo sa týka na kolegu Dostála, tam by som zareagoval len veľmi stručne. Na formu linky pre týrané osoby povedal, že tá mailová aj tá telefonická je nešťastná forma. Tu treba vychádzať z toho, že obete domáceho násilia majú veľký problém otvorene hovoriť o tejto problematike pred orgánmi činnými v trestnom konaní a pocit anonymity práve nabáda ich schopnosť a ochotu túto trestnú činnosť oznámiť. To znamená, že tá forma telefonickej linky, resp. emailovej komunikácie v tom prvopočiatku v snahe vôbec zistiť, že dochádza k domácemu násiliu, a podniknúť prvé kroky aj v spolupráci s políciou, si myslím, že sú správne. V konečnom dôsledku na vystúpenie ostatných kolegov; ostatných poslancov, pána Baránika a ostatných, by som len chcel uviesť veľmi stručne. Prokuratúra nie je monokratický štátny orgán. Upravuje to alebo je to ustanovené v zákone o prokuratúre. My sme do roku 1996, áno, boli monokratický orgán, v súčasnej dobe sme centrálne, centrálne organizovaná sústava štátnych orgánov, v ktorej prokurátori pôsobia vo vzťahu nadriadenosti a podriadenosti. To znamená, nie sme monokratický orgán. Neexistuje tu kríza dôvery v prokuratúru, práve naopak. Podstatná časť trestných oznámení a rôznych iných podnetov prichádza na Generálnu prokuratúru než na krajské a okresné prokuratúry, je to potešujúci fakt, na druhej strane musím povedať, že je to veľmi vyčerpávajúce a zaťažujúce, keďže v konečnom dôsledku tie podania sú vybavované podriadenými prokurátormi. Čo sa týka tajnosti činnosti prokuratúry a my rozhodujeme, kto pôjde pred súd. No, čo sa týka tajnosti, je to logické, pretože orgány činné v trestnom konaní a ich činnosť v prípravnom konaní má neverejný charakter. Veď nie je možné dokazovať trestnú činnosť verejným spôsobom, aby sa verejným spôsobom prezentovali jednotlivé dôkazy svedčiace v prospech alebo neprospech páchateľov. To je cesta do pekla, nepomôže to ani boju proti kriminalite a nepomôže to ani efektivite trestného stíhania. No a už posledná vec. Kto má rozhodnúť, kto pôjde pred súd na základe obžaloby? No, nemôže to byť nik iný len prokurátor. Je to štandardný nástroj, akým spôsobom sa končí prípravné konanie, akým spôsobom sa stíhajú páchatelia, je to všade vo svete. Nedopusťme, aby sa na tomto niečo zmenilo. Ďakujem veľmi pekne.