B. Bugár, podpredseda NR SR: (2001-10-02):
Nasleduje prvé čítanie o návrhu skupiny poslancov Národnej rady Slovenskej republiky na vydanie zákona, ktorým sa mení a dopĺňa zákon č. 263/1999 Z. z. o verejnom obstarávaní a o zmene a doplnení niektorých zákonov . Návrh zákona ste dostali ako tlač 1100. Návrh na pridelenie návrhu zákona na prerokovanie výborom Národnej rady máte v rozhodnutí predsedu Národnej rady pod číslom 1213. Za skupinu poslancov návrh zákona uvedie poslanec Ladislav Orosz. Pán poslanec, nech sa páči. L. Orosz, poslanec: Ďakujem pekne za slovo. Vážený pán podpredseda, vážený pán podpredseda vlády, vážené kolegyne, kolegovia, dovoľte mi, aby som vám predložil v rámci prvého čítania poslanecký návrh novely zákona o verejnom obstarávaní. Zákon o verejnom obstarávaní je možné považovať za najviac porušovaný zákon v Slovenskej republike. Toto tvrdenie je možné oprieť o exaktné poznatky, napríklad o každoročne predkladané správy Najvyššieho kontrolného úradu o výsledkoch jeho kontrolnej činnosti. Všetci vieme, že práve v procesoch verejného obstarávania nám unikajú mnohomiliónové sumy z verejných prostriedkov, ktoré potom, prirodzene, chýbajú inde - v školstve, v zdravotníctve, v sociálnych službách. Napriek tomu, že prípadov trestného postihu pre zneužitie právomoci verejného činiteľa vo sfére verejného obstarávania je ako šafranu, všetci vieme, že práve verejné obstarávanie je oblasť, kde je snáď najväčšia latentná kriminalita, že je to sféra, kde rozkvitá korupcia a klientelizmus. Práve toto som považoval, vážené kolegyne, kolegovia, za potrebné zdôrazniť na úvod môjho vystúpenia pri predkladaní poslaneckej novely zákona o verejnom obstarávaní. Jedným z najúčinnejších prostriedkov boja proti negatívnym javom vo sfére verejného obstarávania je práve kvalitná a transparentná legislatívna úprava. Aj keď si myslím, že máme pomerne kvalitný zákon o verejnom obstarávaní, ktorý aspoň čiastočne obmedzil negatívne praktiky vo verejnom obstarávaní, má nesporne viaceré medzery, ktoré je potrebné urýchlene zaplátať. Som rád, že týmto smerom sa uberá aj vládny návrh novely zákona č. 263/1999 Z. z., ktorý prerokúvame paralelne s týmto poslaneckým návrhom. Vládna novela sa usiluje o reguláciu problematiky tzv. podprahového obstarávania, ktorá bola pôvodne aj predmetom nášho záujmu, poznajúc ale aktivity exekutívy sme sa zamerali na iné nemenej dôležité otázky zvyšovania transparentnosti procesu verejného obstarávania, ale zároveň aj zjednodušovania administratívnych postupov vo verejnom obstarávaní. Z tohto dôvodu si myslím, že naša novela je kompatibilná s vládnou novelou zákona o verejnom obstarávaní a vhodne ju dopĺňa. Domnievam sa, že v ďalšom priebehu legislatívneho procesu je možné sa usilovať o ich syntézu. Keďže nepovažujem za potrebné predstaviť v rámci úvodného vystúpenia vyčerpávajúcim spôsobom všetky problémy, ktoré sa snažíme riešiť novelou, dovoľte mi aspoň vo forme téz spomenúť tie najdôležitejšie. Po prvé, v našom poslaneckom návrhu zákona spresňujeme a rozširujeme ústredný pojem v tomto zákone, a to je pojem obstarávateľ, ktorý vlastne vymedzuje okruh subjektov, ktoré sú povinné postupovať podľa tohto zákona. Vďaka nejednoznačnej dikcii sme v uplynulých mesiacoch boli svedkami snahy niektorých prirodzených monopolov vyhnúť sa režimu tohto zákona. Platný text zákona umožňuje vyhnúť sa režimu tohto zákona aj vytváraním dcérskych spoločností. Mimo režimu tohto zákona je napríklad Fond národného majetku alebo Slovenský pozemkový fond. To sú všetko dôvody na to, aby sa spresnil a rozšíril pojem obstarávateľ v tomto zákone. Po druhé, chceme ustanoviť povinnosť obstarávateľov umožniť účasť všetkých uchádzačov na otváraní obálok s ponukami a povinnosť zverejniť ich následne, čo by malo zaručiť, prirodzene, vyššiu transparentnosť celého procesu verejného obstarávania a obmedziť na minimum možnosti manipulácie. Po tretie, navrhujeme zaviesť takzvaný čierny zoznam podnikateľov, do ktorého by sa zapisovali závažní porušovatelia zákona o verejnom obstarávaní. Tento zoznam podnikateľov by mal slúžiť ako motivačný nástroj na rešpektovanie právnych povinností vyplývajúcich zo zákona o verejnom obstarávaní. Takýto spôsob úpravy je známy z viacerých krajín v zahraničí. Po štvrté, navrhujeme rozšíriť dôvody na uplatnenie námietok proti výsledkom postupov vo verejnom obstarávaní. Po ďalšie, navrhujeme zjednodušiť niektoré zbytočne prebyrokratizované postupy, ktoré sú určené platným zákonom na základe konkrétnych poznatkov z praxe. Poslanecký návrh zákona bol dlhodobo pripravovaný v spolupráci s mimovládnymi organizáciami aj za účasti občianskych združení, ktorých členovia sa zúčastňujú na procesoch verejného obstarávania. Ako príklad môžem uviesť Zväz stavebných podnikateľov. Tento návrh bol ďalej pripravovaný za stálej komunikácie s Úradom pre verejné obstarávanie. Naša komunikácia s Úradom pre verejné obstarávanie pokračuje aj po predložení návrhu do legislatívneho procesu. Úrad spracoval pre potreby vlády stanovisko k nášmu návrhu zákona. Z tohto stanoviska vyplýva, že Úrad pre verejné obstarávanie sa s podstatnou časťou poslaneckého návrhu stotožňuje a nemá k nemu zásadné výhrady. Výhrady uplatnil akurát k otázke sprísnenia požiadaviek na členov komisie, respektíve porôt na vyhodnocovanie ponúk vo verejnom obstarávaní a v tej súvislosti aj k rozšíreniu okruhu námietok proti postupom vo verejnom obstarávaní. Zdôvodnenie negatívneho postoja k týmto otázkam vyplýva z toho, že ide podľa názoru úradu o nepriamu novelu Zákonníka práce a samotnú zložitosť realizácie navrhovaného mechanizmu v praxi, najmä z hľadiska toho, že úrad by nemal k dispozícii relevantné informácie na rozhodovanie o takýchto otázkach. Ostatné drobné výhrady Úradu pre verejné obstarávanie majú legislatívnotechnický charakter. Sú s vedením prekonzultované a myslím si, že sme našli vzájomne prijateľné riešenie. Tieto informácie som uviedol pomerne podrobne najmä z toho dôvodu, že doposiaľ podľa mojich informácií nerokovala o poslaneckom návrhu zákona ani legislatívna rada vlády, ani vláda Slovenskej republiky, a to znamená, že budeme rozhodovať o osude tohto zákona v rámci prvého čítania bez poznania stanoviska vlády. Ako právnik si plne uvedomujem, že by nebolo vhodné, aby sme na jednej schôdzi schvaľovali dve novely toho istého zákona. Už na úvod som zdôraznil, že bude vhodné, keď sa dosiahne prijateľná syntéza poslaneckého a vládneho návrhu zákona, prirodzene, všetko závisí od toho, či jeden, alebo oba sa dostanú na základe vášho rozhodnutia do druhého čítania. To nehovorím ešte o návrhu kolegu Malchárka, ktorý bude o chvíľu uvádzať svoj návrh. Myslím si, že by bolo vhodné, aby sa tento poslanecký návrh dostal do druhého čítania aj z toho dôvodu, že by bolo možné ho potom odborne prekonzultovať v legislatívnej rade vlády, vo vláde, aby sme o ňom rozhodovali potom so znalosťou veci. V záujme umožnenia tohto postupu si vás dovolím požiadať o podporu tohto návrhu pri hlasovaní o jeho posunutí do druhého čítania, v prípade, že by sa vytvorila situácia taká, že prejde aj vládny, aj poslanecký návrh, myslím si, že je možné riešenie také, že sa obsah tohto návrhu premietne do vládneho návrhu prostredníctvom pozmeňujúcich návrhov. Ďakujem pekne. To je všetko z mojej strany.