Gy. Bárdos, poslanec: (2002-02-13):
J. Migaš, predseda NR SR: Pán poslanec Tatár, nech sa páči. P. Tatár, poslanec: Ďakujem pekne za slovo. Páni poslanci HZDS a SNS, vy ste sa, pretože neviete obhájiť princíp centralizovaného štátu voči demokratickému princípu samosprávnosti, tak zase ste sa pustili do maďarskej menšiny. Dokonca ste povedali, že ako keby poslanci SMK, nejaké číslo tri tu bolo povedané, ako by porušovali zákony, ale toto nemáte ako dokázať. Ja vám musím povedať, že ja som si nevšimol, že by poslanci, ktorí hlasovali za zrušenie § 8 odsek 3 a predovšetkým aj poslanci SMK jednoducho sa spolu s vami podieľali na tom neobyčajnom rozkrádaní štátu v minulom desaťročí. Nevšimol som si, že by sme sa spolu s vami podieľali na štátnom terorizme a nemyslel som a nevšimol som si, že by sme vám pomáhali v tom, ako ste zabránili vstupu Slovenskej republiky do NATO. A ja vám poviem, aj prečo to hovorím. Hovorím to preto, lebo kým sa nezbavíme takejto politiky, a to sa týka, žiaľ, v podstate aj ostatných politických strán, tak nebudeme sebavedomý národ, ale budeme jednoducho urazení hlupáci. A nebudeme mať slobodných občanov v dobrej a decentralizovanej republike. Jednoducho preto vyzývam, aby sme neprijali námietky prezidenta republiky a aby sme prijali ten zákon tak, ako sme ho schválili v decembri tohto roku. To je meritum veci. Ďakujem. J. Migaš, predseda NR SR: Ďalej v rozprave vystúpi pán poslanec Cuper. J. Cuper, poslanec: Vážený pán predseda, milé dámy, vážení páni. V prvom rade sa chcem ospravedlniť za včerajšok pánovi predsedovi. Keby som bol vedel, že sedí za mnou, nebol by som ho ohováral, že podľahol Tatárovi a zaradil vtedy prerokovanie návrhu jeho zákona, ktorý potom odhlasovalo iba, pán Tatár, iba 53 ľudí v tomto parlamente, takže nijaká väčšina, teda z prítomných väčšina, tak 53. To je dosť málo na to, aby sme hovorili o tom, že má všeobecnú podporu, ako ste to tu vy hovorili. Takže, pán predseda, ešte raz odpusť. Druhýkrát budem pozerať aj za seba. Pán Tatár hovoril o tých dôvodoch na neschválenie prezidentom vrátenej jeho novely alebo lepšie povedané aj potvrdenie. Uvádza dôvody politické, odborné, vecné, právne a osobné. Začnem tými osobnými. Pán Tatár, mrzí ma, vy ste politik trpiaci frustráciou. Z enormnej túžby vládnuť a neschopnosti predstaviť im takú politickú alternatívu, ktorá by získala širší spoločenský konsenzus. Ste toho flagrantným príkladom deväť rokov v slovenskej politike. Rozvrátili ste všetko, do čoho ste vstúpili - VPN, Demokratickú stranu, teraz ste si vytvorili nejaké spoločenstvo, ktoré má preferencie nula celých, 0,1 a teraz naozaj hráte na maďarskú kartu, lebo si myslíte, že vás Béla Bugár napíše na kandidátku a, nedajbože, možno na tretie a štvrté miesto s pánom Šebejom. Netajili ste sa nikdy vzťahom k Budapešti. Slovenská štátnosť pre vás bola vždy cudzia. Tak to bolo v celej VPN. Pán Tatár, ja nikdy nezabudnem, keď som istého pána politika, podpredsedu výboru pre médiá a kultúru musel učiť pojmu slovenský štát. Pretože vtedy sme sa jedinýkrát v záujme slovenskej štátnosti spojili do jedného spoločenstva za zvrchované Slovensko a pán podpredseda mal ísť obhajovať naše záujmy do televízie a ja som mal za povinnosť zo spoločnosti slovenskej inteligencie Korene ho na tú debatu pripraviť. Takmer dve hodiny som mu vysvetľoval, že je zásadný rozdiel medzi pojmom geopolitickým alebo geografickým Slovenskom a pojmom štátoprávnym slovenský štát. Pretože jeho kdesi v pozadí mátal neustále prvý slovenský štát alebo prvá Slovenská republika presnejšie povedané. Lebo prvý slovenský štát bolo Nitrianske kniežactvo. Obdobne, pán Tatár, ste mysleli vy, pán Šebej a všetci ostatní z bývalej VPN alebo lepšie povedané. J. Migaš, predseda NR SR: Pán poslanec Cuper. J. Cuper, poslanec: Pán predseda, hovorím k veci. J. Migaš, predseda NR SR: Pán poslanec Cuper, odpusťte mi, že vás preruším. Chcel by som privítať na balkóne deti zo Základnej školy v Senci. Takže vítame vás na rokovaní Národnej rady. (Potlesk.) Pán poslanec, nech sa páči, môžete pokračovať. J. Cuper, poslanec: Ďakujem, pán predseda. Pripájam sa k vám. Takže, pán Tatár, neobviňujte nás z nacionalizmu. My sme si boli vedomí želania túžob tohto národa po jeho štátnosti, a tak sme aj konali. Na rozdiel od vás vy ste v roku 1990, 1992, 1993 aj 1994 vždy konali proti záujmom tohto národa a jeho túžbe po štátnosti. Práve preto máte také preferencie, ako máte. Pokiaľ ste spomínali jazykový zákon. Pán Tatár, ja som hrdý na to, že ma kedysi Matica slovenská požiadala, aby som taký zákon napísal. Ja som hrdý na to, že za neho hladovalo na námestí Slovenského národného povstania dva týždne štrnásť ľudí. Ja som hrdý na to, že sme potom pohli aj svedomím Fera Mikloška v Národnej rade a ostatnou politickou reprezentáciou z VPN, že sa týmto problémom začali zaoberať. Nehnevajte sa, každý národ má svoj štát a svoj štátny jazyk. Je to celkom normálne a logické. O tom, pán Tatár, vedeli Kečuánci už v 12. storočí, keď písali ústavu. A napísali do nej, že v ríši Tihuatinsui sa hovorí jazykom kečua, pretože tam boli Ajmari, Močikovia a ďalšie kmene. Takisto ako na Slovensku môžu žiť menšiny, ktorým nikto ich práva neupiera, ale dorozumievať sa musíme jedným jazykom. Nechcete vari povedať, že sa 86 % Slovákov bude učiť po maďarsky, aby sa dorozumelo s maďarskou menšinou. Snáď opak by bol logickou pravdou, ale vy ste nás chceli presvedčiť práve o tom opaku, že my sa máme učiť po maďarsky. Takže nijaký nacionalizmus len obyčajná túžba. Pán Tatár, ja som bol vo francúzskom parlamente aj s ďalšími poslancami na obede s predsedom ústavnoprávneho výboru. Tento predseda bol zároveň starostom Montpelliére. Povedal, ako je možné, že vaši Maďari nechcú hovoriť po slovensky? V mojom meste žije 90 % Mediterancov a všetci musia prísť na mestskú radnicu a vybavovať si veci jedine po francúzsky, nie po grécky ani arabsky. Všetci do jedného, pán Tatár. Je to celkom normálne a bežné v každom štáte. Takže o tom sa tu nebudeme baviť. Boli ste vždy proti slovenskej štátnosti, proti záujmom tohto národa. Konáte tak aj teraz. Nepatríte a nerobte sa zástancom tohto národa. Aj so svojou politickou stranou. Ak si vás maďarská menšina zoberie na kandidátku, je to ich vec. Áno, možno, že vás zoberú pretože vedia, že im tu budete robiť proti záujmom tohto národa dobré služby. Ale nezabúdajte, že slovenský národ tiež nezabúda. K tej odbornej stránke. Obvinili ste nás, že my sme zodpovední za kvalitu reformy verejnej správy. Pán Tatár, opozícia v minulom parlamente blokovala už našu snahu o reformu verejnej správy, ktorá sa ničím nelíšila od tej, ktorú sme podporili za vašej vlády. Nikdy sme to nevykrikovali. Snažili sme sa len o takú reformu verejnej správy, ktorá by vyhovovala záujmom tohto národa, a nie záujmom iredentizmu, šovinizmu a nacionalizmu, ale nie nášho, pán Tatár. Pretože máme sväté právo usporiadať tento štát, tak ako to potrebuje tento národ, a nie ako to potrebuje hŕstka, ktorá nie je ochotná tento štát akceptovať. Pán Tatár, ja sa vás chcem opýtať, kto je zodpovedný za reformu verejnej správy za vašej vlády? Nevolá sa ten pán Nižňanský, nebol náhodou z Demokratickej strany? Tak ako môžete také niečo povedať, že my sme zodpovední za kvalitu reformy verejnej správy. Ak by ste sa neboli, samozrejme, Mikloš príde na rad o chvíľu. Samozrejme, že ak by ste neboli vymýšľali nezmyselné reformy so 16 územnými celkami a potom nejaké ďalšie alternatívy, tak tá reforma mohla byť kvalitnejšia. Mohla byť kvalitnejšia, pán Tatár, aj v tom, že by ste neboli volili dvojkoľajnú reformu verejnej správy, ale tak ako v Česku, trebárs, po jednej koľaji. To znamená, že niet tu paralelných štátnych orgánov a orgánov územných celkov. Ale sú len jedny. Ale vy ste zvolili tento model, ktorý naozaj dobre fungovať nebude. A, žiaľbohu, budúci parlament sa bude musieť k tomu vrátiť, aby ho sfunkčnil a aby ho urobil funkčným. Ale za to zodpovedá pán Nižňanský, ktorý za to bral slušné peniaze. Sedel tri roky na ministerstve vnútra. Za to zodpovedá pán Mikloš, ktorý tomuto národu uškodil najviac a jeho štátnosti. Rozvrátil ekonomickú suverenitu. Chcel rozvrátiť územnú celistvosť. Pán Mikloš, našťastie, ťažko si môže hovoriť, že je Slovák, nemá slovenské cítenie. Práve preto ste si ho, pán Tatár, vy, Šebej a ďalší z Demokratickej strany angažovali, ale, žiaľbohu, vám ušiel. Opustil vás, pretože hľadal svoje uplatnenie inde, aby mohol naďalej slúžiť záujmom iným ako tohto národa. Takže na vašom mieste, pán Tatár, o zodpovednosti za reformu verejnej správy by som ja čušal s prepáčením za výraz. Ja som pán Tatár ničím včera neurazil príslušníkov maďarskej národnostnej menšiny, iba som povedal, že istý pán diplomat povedal, že áno, nechceli ste nám dať Komárňanskú župu, máme celú nitriansku, čo je fakt a pravda. Majú ju maďarskí príslušníci maďarskej národnostnej menšiny vďaka tomu, že Slováci často nemyslia na svoju štátnosť toľko ako príslušníci maďarskej národnostnej menšiny na túžbu odtrhnúť južné Slovensko neišli voliť a jednoducho práve preto majú príslušníci maďarskej národnostnej menšiny v Nitrianskom krajskom zastupiteľstve väčšinu. Ja som povedal iba fakt, ak to chápete ako urážku, tak potom prepáčte. Nemáme sa o čom baviť. Sú to reality, ktoré sa odškriepiť nedajú. No a teraz k tomu, čo ste hovorili k odborným veciam. Pán Tatár, odcitovali ste tu neuveriteľne veľa právnych predpisov vrátane ústavy, ústavných článkov 127 a ďalších, ale práve preto, pán Tatár, môže krajský súd rozhodovať o tom, či nariadenia krajskej samosprávy sú v súlade s ústavou alebo nie, lebo práve v článku 127a ods. 1 sa hovorí, ak o tom nerozhodne iný súd. Práve preto je to norma, ktorá nie je kogentná, ale dispozitívna. Dáva možnosť, aby zákon upravil tak, ako je to potrebné a nevyhnutné, ale o tom, čo je dispozitívna a čo je kogentná norma, zrejme asi vy nerozmýšľate. Práve preto, pán Tatár, vláda odsúhlasila novelu Občianskeho súdneho poriadku a práve preto je tam § 200 e, 200 h, a, práve preto sme tam dali § 200 h, b, a dával ho tam pán poslanec Ivanko a pán minister Čarnogurský ho z tohto miesta pochválil, aký dobrý návrh dal. Práve na základe týchto ustanovení môže vláda rozhodovať aj o tom, či je alebo nie je nariadenie vyššieho územného celku v súlade s národnými záujmami alebo či nie je v rozpore so záujmami vyššieho územného celku iného. Ja som vám včera prečítal posudok nezávislej inštitúcie, ktorá sa jasne vyjadrila, že taký model je aj v iných krajinách. Práve vy ste vydali za peniaze daňových poplatníkov štruktúru územnej samosprávy vo vybraných európskych krajinách. Pán Tatár, prečo ste si ju nepreštudovali. Tam máte napísané. Napríklad v Dánsku, že samospráva sa vykonáva pod kontrolou štátu. Pozrite si poľský model, pozrite si francúzsky model. Pán Tatár, je rozdiel medzi dekoncentrovanou štátnou správou, decentralizovanou štátnou správou, centralizovanou štátnou správou. Tento model, ktorý som ja navrhol, v ničom sa neprieči v decentralizovanej štátnej správe. Nedáva, pán Slavkovský, právo nikomu zrušiť nariadenie vyššieho územného celku okrem súdu. Nedáva nijakému orgánu ani štátnemu. Štátny orgán, teda vláda, ktorá je zodpovedná v každom štáte za výkon aj samosprávy, pretože je najvyšším orgánom štátnej moci a správy. Vláda má právo jednoducho povedať, že si myslí, že to nariadenie nie je v súlade s národnými záujmami. Ak si to myslí, môže dať len návrh na súd a krajský súd rozhodne. Samozrejme, ak územný celok nebude s takým rozhodnutím súhlasiť, môže sa obrátiť na Najvyšší súd. S konečnou platnosťou rozhodne odvolací senát Najvyššieho súdu. Ale nie je tým právom dotknuté ani právo, ak by išlo o individuálne rozhodnutie, ale ak by išlo aj o rozhodnutie všeobecne obrátiť sa právo vyššieho územného celku obrátiť sa ani na Ústavný súd, ak by to bol kompetenčný konflikt. Takže ja tu nijaký právny problém nevidím. Vtedy by bolo, pán Slavkovský, popretie princípu decentralizácie, ak by vláda mala právo zrušiť. A také právo napríklad by ste našli v Poľskej republike. A pritom nikto neobviňuje Poľskú republiku, že nezaviedla demokratický model verejnej správy. Nebudem sa, pán Tatár, baviť o tom, aký je rozdiel medzi verejným záujmom a národným záujmom, pretože ja si myslím, že do značnej miery sú to synonymá. Ak sa niektorí príslušníci národnostnej menšiny alebo vrátane vás vylučujú z tohto občianskeho spoločenstva, to nie je náš problém. To nie je naša zásluha. Proste jednoducho ja nikoho nemôžem nútiť, aby sa cítil byť občanom Slovenskej republiky. Ak príslušníci maďarskej národnostnej menšiny súhlasia s tým, že ich zákon o zahraničných Maďaroch nazýva osobami, no tak sa stačí, pán Tatár, pozrieť do ktorejkoľvek učebnice verejného práva, čo verejné právo chápe osobou. Osoby sú buď právnické, alebo fyzické. Osoby fyzické, to sú bezdomovci alebo utečenci. Osoby právnické sú potom inštitúcie. Tak ja sa pýtam, pozná medzinárodné právo takýto termín? Samozrejme, že potom je v rozpore, ak zákon sa nazýva o zahraničných Maďaroch, tak je potom rozpor v názve zákona a v samotnej legálnej definícii osôb, na ktoré sa má vzťahovať. Pretože to by potom slovenská vláda, ak by sme naozaj boli nacionalisti a šovinisti museli povedať, že dobre, tak si buďte tými osobami, ktoré vás nazýva a zobrali ste si preukaz zahraničného Maďara, ale my vás zatiaľ zbavíme občianstva Slovenskej republiky a nebudete mať ochranu Slovenskej republiky. Aj tak by sa, ak by sme boli šovinisti, pán Tatár, ako nás vy obviňujete. Ale my takí nie sme. My iba tvrdíme, aby sa zaviedol poriadok a disciplína. To, čo žiada medzinárodné právo verejne. Aby sa jednoducho maďarský zákon vzťahoval na maďarské územie. Lebo platí, pán Tatár, princíp teritoriality, a nie princíp personality. Princíp personality platil za feudálneho uhorského práva. Ale v 20. storočí jednoducho bol nahradený princípom teritoriality. Ak by ste mi náhodou neverili, pozrite si najnovšiu nemeckú učebnicu verejného práva. Tam sa to dočítate. Jednoducho taká je pravda. Takže ani v tomto zmysle som nemal nijaký záujem polemizovať alebo uraziť príslušníkov maďarskej národnostnej menšiny. Každý štát žiada od svojich občanov lojalitu za to, že im poskytuje ochranu. Ja si myslím, že Slovenská republika nerobí rozdiel čo do ochrany v zahraničí medzi príslušníkom, či má maďarskú národnosť alebo slovenskú. O každého sa stará rovnako. Každý má rovnaké práva, ale aj rovnaké povinnosti, ale ak ja počúvam niektorých poslancov maďarskej národnostnej menšiny na chodbe, že hovoria, vy Slováci, váš štát. Samozrejme, ak sa neidentifikujú ani len v najmenšej miere s týmto štátom, ako potom žiadate, pán Tatár, od nás, aby sme tolerovali všetky ich aktivity, ktoré zjavne smerujú proti deštrukcii tohto štátu. A, žiaľbohu, v tomto prípade aj vaše aktivity smerujú proti deštrukcii tohto štátu. Vážené panie poslankyne, vážení páni poslanci. Všetko bolo povedané. Pán prezident mal jasné dôvody, aby túto snahu, ktorá nemá, pán Tatár, nič spoločné s odbornosťou, lebo je len politickým nahrávaním vašim, Strane maďarskej koalície, aby vás zapísali na kandidátku, aby vyhovel požiadavke a vrátil zákon teda na opätovné prerokovanie a navrhuje, aby tento váš zákon nebol schválený, pretože tak, ako je schválený tento zákon, zodpovedá medzinárodným normám zákonu o vyšších územných celkoch. Nie je v rozpore s nijakými medzinárodnými dokumentmi, ako ste sa to snažili nahovoriť. Pán Tatár, ak budem objektívny, ja som sa voči vám ničím neprejavil. Ja som si pre svoje pozmeňujúce návrhy, ktoré boli často aj proti našim záujmom, pretože každý dobre vie, že ak by bola jednokolová voľba, tak by sme mali tých predsedov vyšších územných celkov sedem. Takto ich máme iba šesť. Napriek tomu Hnutie za demokratické Slovensko-Ľudová strana presadzovalo model dvojkolových volieb, pretože nám boli svätejšie záujmy tohto národa ako naše úzkostranícke záujmy. Odosobnite sa, pán Tatár, láskavo aj vy a snažte sa presadzovať záujmy tohto národa, ktorého sa, ako tvrdíte vy, cítite byť príslušníkom. Takže o tom to je. Pokiaľ ide o tom, že ja som, pán Tatár, si užil aj to, že vy ste v médiách s pánom Kresákom a s ďalšími rozpútali bezuzdnú kampaň proti mojej profesionálnej cti a hrdosti. Vyjadrovali ste sa „neomalene“ v médiách. Jednoducho ste si púšťali, s prepáčením za výraz, ústa na „špacírku“. Ak sa ja tu bránim, pretože v médiách som nedostal šancu, aby som vám mohol odpovedať, vyjmúc denník Nový Deň, tak vám tu teraz odpovedám, pán Tatár. Áno, jednoducho ste demagóg, ktorý sa snažil za každú cenu presadiť taký model, ktorý by rozvracal územnú integritu a celistvosť tohto štátu. Ďakujem za pozornosť. (Potlesk.)