Gál, Gábor, poslanec NR SR (2014-10-31):
Ja sa ospravedlňujem pánovi poslancovi Poliačikovi, ale chcem mu dať priestor, som taký férový, chcem dať potom priestor pánovi Matovičovi, poslancovi Matovičovi, aby vo svojom vystúpení vedel reagovať na mňa. Čiže, pán Matovič, vy ste už v jednej svojej faktickej poznámke povedal, že pán poslanec Vörös tu citoval len čl. 5 ods. 2 a nie ako odsek 1 z čl. 5. Viete, to je taká hra so slovíčkami. Ale právom síce niektorí si myslíte, budiž, laici, že fakt ten paragraf je krivý kvôli tomu, aby sa dal všelijako vykrúcať, ale odtiaľ potiaľ, aj toto má svoje medze. Ústava hovorí o tom, že strata je možná, ale nie odňatie. Tu práve na hru so slovíčkami pristúpila terajšia, vtedajšia koalícia. Nevyslovila to, že my odnímame týmto pod touto poslednou novelou štátne občianstvo, ale stratí. Kde som stratil to štátne občianstvo, niekde na stanici? Ja som to nestratil, mne to odňali, síce to v zákone nazvali ako stratou, ale stratou to nie, ja som to občianstvo nestratil. Mne to občianstvo zákonom odňala vládna koalícia SMER, HZDS, SNS. K vôli tomu, lebo boli pred voľbami. Ja som to nestratil, síce ako hovorím vo svojom mene, ale mňa sa to netýka, ale toho človeka, ktorého sa to týka, on to nestratil, jemu to odňali. Ale tu je práve hra so slovíčkami. Kebyže napíšu, že stratí slovenské štátne občianstvo občan, ktorý nadobudol cudzie, tak by to bolo flagrantné porušenie čl. 5 ústavy. Kvôli tomu tam dali to slovíčko, že strata a nie odňatie. A druhá vec. Právo môže vychádzať z rôznych fikcií, že keď fikcia napríklad je doručenie, že keď neprevezmem poštu doporučenú do troch dní, tá fikcia, že som ju prebral, aj keď som ju neprevzal. To je možné z určitých procesných dôvodov pri procesných predpisoch. Ale ani napríklad pri trestnom rozkaze sa to nedá. Pri trestnom rozkaze fikcia doručenia neexistuje a pri ďalších závažných skutočnostiach fikcia doručenia nie je možná. A pri takejto závažnej veci, pri ústavou garantovanom práve tiež fikcia nie je možná. Lebo my tú fikciu toho občana, ktorý nadobudol štátne občianstvo, máme v tom zákone. A to, že ten občan, keď vyslovil svoju vôľu, že chce nadobudnúť cudzie štátne občianstvo, tak určite vyslovuje aj tú svoju vôľu, že chce stratiť to slovenské. A toto je právna fikcia, ktorá v tomto prípade nie je možná. Nie je možná, lebo to ide o ústavou garantované právo. A ústava nedovoľuje, aby mi odňali, ja s tým nesúhlasím, aby mi odňali, a ústava predsa je len silnejší zákon ako zákon, ktorý bol prijatý v máji 2010. Tam ide o obyčajný zákon. Čiže spájať jednu vôľu, ktorú som výslovne vyslovil, že chcem nadobudnúť cudzie štátne občianstvo, s voľou, že tým pádom chcem stratiť, ktorú som nikdy nepovedal, nie je možné. Ide o ústavou garantované právo, právo na občianstvo. Preto to, že je čl. 5 ods. 1, neznamená, že štát môže ľubovoľne odnímať štátne občianstvo našim občanom proti svojej vôli. Absolútne iné, keď takúto vôľu ten občan dá. Občan je vždy, však vy ste občania, vy vystupujete v sále v mene občanov, občan je vždy viac ako aj tá ústava, je vždy viac ako zákon. A ten občan túto svoju vôľu nevyriekol. Nikdy. Čo sa týka tej hry, ďalšej hry, že či to je v súlade, či Ústavný súd rozhodoval, alebo nerozhodol, viete, na Ústavnom súde, Ústavný súd mal možnosť, z rúk sudcu spravodajcu bol návrh, aby nevyhoveli nášmu podaniu, a boli dva návrhy, aby vyhoveli v časti alebo v celosti nášmu podaniu. Ani jeden z týchto troch návrhov nezískal potrebnú väčšinu. Problém je, náš problém je, že tým, že nerozhodli, zostal stav, aký je. Ešte jednu vec. Európsky dohovor o štátnom občianstve dovoľuje zo zákona, aby niekto bol zbavený svojho občianstva, to dovoľuje Európsky dohovor. Ale za akých okolností? A tie okolnosti my nespĺňame. To je jedna vec. A druhá vec. Zbytočne Európsky dohovor, keď máme ústavu, ktorá odňatie štátneho občianstva proti vôli nášho občana nedovoľuje. A hovorím, že síce zákonodarca hovorí, že o strate, ale to je presne ten terminus technicus, ktorý museli použiť, lebo kebyže ho nepoužijú, tak každý, aj malé decko, vie, že, aha, prijali jasne neústavný zákon títo páni. (Potlesk.)