Richter, Ján, minister práce, sociálnych vecí a rodiny SR (2017-09-07):
Vážený pán podpredseda Národnej rady, vážené panie poslankyne, páni poslanci, je mi ľúto, že tu po štyroch mesiacoch opäť stojím a opäť sa musím brániť, dovolím si povedať, nenávistným útokom opozície. Nie kvôli sebe, hoci ľudsky nikomu nie je príjemné, ak musí bezdôvodne čeliť veľakrát aj ponižovaniu, dehonestácii, špineniu a najmä osobnej cti, ale kvôli vám, ktorí sa na tejto fraške nepodieľate, a kvôli verejnosti, ktorá si zaslúži, aby sme sa všetci sústredili na hľadanie realistických riešení jestvujúcich problémov. Pretože to, o čom sa tu rokuje dnes, nie je nejaký reálny problém a opozícia už vôbec nepredkladá žiadne realistické riešenia. Na jednej strane je tu vládna koalícia, ktorá sa usiluje konštruktívne a úprimne, a preto občas i prirodzene vášnivo diskutovať o stále nových opatreniach na zlepšenie života ľudí. Na druhej strane je tu opozícia, ktorá sa, ktorá je stále frustrovaná z povolebného neúspechu, usiluje primitívnym spôsobom vniesť rozkol do fungujúcej vlády. Naivne pritom verí, že ktosi zopakuje ich vlastnú nezodpovednosť, keď si sami zlikvidovali vládu, lebo verejnosti treba povedať pravdu, že tu dnes o nič iné nejde. Svedčí o tom zdôvodnenie návrhu na moje odvolanie, ktoré obsahuje samé bezobsažné obvinenia, ktoré namiesto na racionálnych argumentoch stoja na vyvolávaní vášní a hraného neúprimného súcitu s domnelými obeťami, z ktorých sa, mimochodom, väčšina dnes cíti byť obeťami hysterického vyčíňania politikov, nie postupu orgánov sociálnoprávnej ochrany detí. Áno, povedzte otvorene, že zatiaľ čo vy, dámy a páni z opozície, mi vyčítate prílišnú a podľa vás podozrivú ústretovosť ministerstva voči resocializačnému stredisku Čistý deň, drvivá väčšina jeho klientov, ale aj ich zákonných zástupcov mi opätovne a naliehavo vyčíta, resp. žiada, aby toto resocializačné stredisko o akreditáciu neprišlo. To nie je len akási poznámka na okraj. Musím totiž zdôrazniť, že súdne rozhodnutie o umiestnení dieťaťa do resocializačného strediska nijakým spôsobom nezabraňuje alebo nezbavuje rodičov ich rodičovských práv. Naďalej zostávajú zákonnými zástupcami svojich detí a z hľadiska zákona teda stále reprezentujú aj ich záujmy. Súhlas či nesúhlas rodičov s umiestnením dieťaťa do ktoréhokoľvek resocializačného strediska berú aj súdy do úvahy ako veľmi vážny faktor pri svojom rozhodovaní. Ja i naše ministerstvo sme sa teda stali terčom nevyberaných útokov z oboch strán. Veď si len pripomeňme na jednej strane vedrá špiny, ktoré vylievate na mňa ako na ministra, ale treba povedať a čo ma veľmi mrzí, ako na človeka. Na druhej strane únik zjavne nahratej diskusie na zasadnutí akreditačnej komisie ministerstva, kde sa pán Tománek vrátil akože po kabát, ktorý si tam zabudol v zasadacej miestnosti. Metódy a formy ŠtB. Na jednej strane tie najprimitívnejšie obvinenia zo strany opozície, že som si chodil do Čistého dňa užívať, na druhej strane výsmech zo strany pána Tománka, že nie som chlap a výsledok hlasovania akreditačnej komisie som pripravil už deň pred jej zasadnutím. Na jednej strane opozíciou prezentované srdcervúce príbehy týrania bez akýchkoľvek dôkazov, na druhej – verejne prezentované a vlastnými podpismi potvrdené vyhlásenia plnoletých klientov a rodičov maloletých klientov, že sú so systémom fungovania Čistého dňa spokojní a chcú, aby naďalej fungovalo ako akreditované resocializačné stredisko. Mojou úlohou je zvažovať všetky tieto aspekty a chcem vás ubezpečiť, že to vôbec nie je jednoduché. Toto, dámy a páni z opozície, je totiž pravdivý obraz situácie, o ktorej vy hovoríte výlučne jednostranne. Vy si, samozrejme, môžete zo svojej bezohľadnej, dovolím si povedať, namyslenosti a možno politickej zaslepenosti dovoliť arogantne ignorovať druhú stranu, ale ja a moji kolegovia z ministerstva sme sa ocitli medzi dvomi mlynskými kameňmi a musíme rozhodovať nie podľa pocitov, ale podľa faktov. Nie som; ani ja, ani moji kolegovia na ministerstve ako správny orgán sme nepodľahli ani medializovaným, ani politickým tlakom, ani z jednej, ani z druhej strany. Je na smiech, že mi vyčítate nekompetentnosť, lebo nekompetentne by ministerstvo postupovalo práve vtedy, keby sa riadilo následne alebo náladami a vyvolávanými vášňami a nie konkrétnymi faktami, ktoré my berieme v úvahu pri preukazovaní zistených skutočností v zmysle zákona. V tejto kauze postupuje ministerstvo práve takto. Keby nešlo o takú vážnu záležitosť, ako je sociálnoprávna ochrana detí a sociálna kuratela, musel by som vaše obvinenia z netransparentnosti označiť možno za smiešne. Ale toto je veľmi vážna otázka, pretože ide o zdravie a bezpečnosť detí. Výbor Národnej rady Slovenskej republiky pre ľudské práva a národnostné menšiny celé týždne viedol na ministerstve, resp. Ústredí práce, sociálnych vecí a rodiny poslanecký prieskum. Moje kolegyne a kolegovia sa opakovane zúčastnili na stretnutiach s členkami a členmi tohto výboru, či už na pôde ministerstva, alebo na pôde parlamentu. Podľa požiadaviek sme predkladali stohy dokumentov, dokonca sme zabezpečili účasť mimorezortných členov akreditačnej komisie. Ďalší poslanecký prieskum vykonal výbor pre sociálne veci. Okrem toho sme vyhoveli požiadavke pani poslankyne Blahovej podľa zákona 211 o slobodnom prístupe k informáciám a verejnosť informovali aj prostredníctvom tlačovej konferencie a zasielali stovky ďalších odpovedí médiám k tejto problematike. Asi ťažko by ste našli prípad, v ktorom ministerstvo postupovalo tak otvorene a transparentne. No a pokiaľ ide o obvinenia z korupcie, čiastočne sa vyjadril pán premiér, no jednoducho k tomu skutočne nemám slov. Pošpinenie a obvinenie bez akéhokoľvek vysvetlenia. Ani slovkom ste totiž nevysvetlili a neargumentovali, kedy som na ministerstve sa ja dopustil akejkoľvek korupcie. Ani ste sa nezaťažovali, aby ste toto obvinenie zdôvodnili. Načo. To nie je vaša metóda. Vašou metódou je vymyslieť si zločin, vyliať na politického súpera vedrá špiny a dúfať, že aspoň niečo bude zapáchať aj v čase, keď sa budú konať najbližšie voľby. Teda žiadna korupcia na ministerstve práce, iba vaše výmysly. Vážené dámy a vážení páni, návrh opozície na moje odvolanie pre prípad resocializačného strediska Čistý deň totálne ignoruje konkrétnu realitu. Keď ministerstvo, prízvukujem, nie ja osobne, ešte raz, ministerstvo, ako odborná sekcia ministerstva, ktorá je prvostupňovým orgánom v správnom konaní, čiže ešte raz, ministerstvo rozhodlo, že nezruší akreditáciu Čistému dňu, jasne sme vyhlásili, že budem okamžite reagovať na všetky nové skutočnosti, ktoré sa v prípade objavia. Dokonca som vyhlásil na tlačovke, že je to podmienené, že je to podmienené ponechanie akreditácie pre toto zariadenie, pretože čakám na ďalšie konkrétne zistenia. Áno, hlásim sa k tomu, že sme dali rovnakú váhu našim konkrétnym zisteniam, ako aj zisteniam orgánov činným v trestnom konaní. Preboha, kto mi to môže vyčítať?! Veď si spomeňte, čo bolo na začiatku kauzy. Bol to blog pani poslankyne Blahovej, plný obvinení, ktoré napĺňali skutkové podstaty niekoľkých trestných činov. Tu išlo o obvinenia z týrania, ponižovania, sexuálneho zneužívania, fyzického násilia. A my predsa nemôžeme inak, iba na základe policajného vyšetrovania a prokurátorského dozoru povedať, či sa takto, ako bolo uvedené, všetko stalo. Nemohli sme pri týchto závažných podozreniach povedať, že výsledky orgánov činných v trestnom konaní pre nás nie sú dosť relevantné. A zároveň nemôžeme za to, že vyšetrovateľ Krajského riaditeľstva Policajného zboru v Trenčíne dnes vznesením obvinenia uzavrel vyšetrovanie prípadu, ktorý pred pár rokmi bol uzavretý konštatovaním „skutok sa nestal“. Platí, čo som tu pred nejakým obdobím povedal s konštatovaním, že budeme v maximálnej miere načúvať a reagovať aj na ďalšie, akékoľvek zistenia orgánov činných v trestnom konaní. Platí, čo som tu preto povedal a k tomuto sa v plnej miere hlásim a za toto beriem aj plnú zodpovednosť. Možno jeden prípad, ktorý som pôvodne nechcel otvárať, ale budem veľmi všeobecný, aby som sa nedotkol jedného konkrétneho tragického prípadu, ktorý sa tu na Slovensku odohral. Stal sa dva týždne pred parlamentnými voľbami 2010. V jednom resocializačnom stredisku, zhodou okolností na strednom Slovensku, sa stala tragédia. Strašná tragédia. Jeden klient spáchal samovraždu. Za dva roky mojich predchodcov nezasadla akreditačná komisia, neriešil sa ten problém. Záver bol, vyčkáme si na stanovisko orgánov činných v trestnom konaní a podľa toho sa rozhodneme čo ďalej. Šetrenie orgánov činných v trestnom konaní bolo: nebola to zavinená smrť cudzou osobou, ale bola to samovražda. A tým to skončilo, nikto neskúmal, prečo sa stala. Pýtam sa: Máte vy aj morálne právo niečo mne takéto vyčítať, keď takýto skutok sa vôbec neriešil? Nebol záujem ho absolútne žiadnym spôsobom ďalej skúmať? Opakujem, to bolo v čase, keď ste boli pri moci. Je mi veľmi ľúto a ospravedlňujem sa rodine, ktorej sa to týka, a súcitím, že som takýto prípad musel spomenúť. Pred zhruba mesiacom sme obnovili správne konanie, pretože sme vyhoveli protestu prokurátora. V tejto súvislosti chcem zdôrazniť, že toto rozhodnutie je potvrdením úzkej spolupráce nášho ministerstva s Generálnou prokuratúrou a samotný protest a náš následný postup neberiem len ako kritiku, ale aj ako formu potvrdenia mojich slov o vzájomnej spolupráci a od začiatku, akonáhle sme začali tieto veci riešiť. Navyše nám takýto postup umožnil opäť otvoriť minulé správne konanie, nakoľko podľa ďalšieho môjho prísľubu sme vlastnou kontrolou činnosti dospeli k ďalším zisteniam, ktoré podľa názoru ministerstva rovnako ako vznesené obvinenia napĺňajú ustanovenie § 85 ods. 1 písm. a) zákona o sociálnoprávnej ochrane detí a ministerstvo sa odôvodnene domnieva, že to môže byť dôvodom pre zrušenie akreditácie. Jedným z týchto vlastných zistení je aj významne zvýšený počet útekov maloletých klientov z Čistého dňa v porovnaní s ostatnými resocializačnými zariadeniami. A to nielen v nejakej počiatočnej fáze resocializácie, ale hlavne tých, ktorí sú už v pokročilom štádiu, kde by sa mali prejavovať konkrétne výsledky resocializácie a jednoznačne tieto potvrdzujú skutočnosť, že sa resocializácia nenaplnila. Áno, rovnako seriózne ako výsledky orgánov činných v trestnom konaní berie ministerstvo aj výsledky vlastných kontrol a to bol napríklad teraz konkrétny dôkaz, ministerská kontrola síce našla niekoľko pochybení, ale nenapĺňali dôvody na zrušenie akreditácie. To len citujem, čo už som tu povedal. Tak a teraz vám skúsim niečo ukázať na príbehu jedného človeka, ktorý sa k tým našim veciam vyjadril. Nie ja, nie ministerskí úradníci, ale sám predseda Slovenskej komory sociálnych pracovníkov pán Peter Kulifaj, ktorého sme prizvali do kontrolného tímu ako nezávislého odborníka, v písomnom stanovisku a v konkrétnom protokole z kontroly predsedovi komory doplnil toto, opakujem, on doplnil toto: „Ak by si pri prezentovaní výsledkov kontroly rád zohľadnil názor členov kontrolnej skupiny na záverečný verdikt, tak ako sociálny pracovník by som ich v systéme nechal.“ Opakujem, „nechal“. Takže ešte raz, šéf stavovskej organizácie sociálnych pracovníkov, ktorý lepšie a detailnejšie ako ktokoľvek z vás alebo z nás spoznal všetko okolo Čistého dňa, dva mesiace pred vydaním prvostupňového rozhodnutia napísal, že podľa jeho názoru zistenia nie sú také, že by ministerstvo malo akreditáciu Čistému dňu zrušiť. Tak teda ako, dámy a páni z opozície, zaslúži si aj nezávislý odborník vaše obvinenia z netransparentnosti, z korupcie, nekompetentnosti? Toto sú totiž fakty, nevyvrátiteľné skutočnosti a nie vaše nepodložené podklady. Takže aj po prvostupňovom rozhodnutí sme situáciu ďalej sledovali, nariadil som zvýšený kontakt sociálnych kurátorov s maloletými klientami Čistého dňa. Pravidelne od nich zisťujú, v akom sú stave, čo sa s nimi deje, ústredie práce vyhodnocuje všetky formuláre i vecné aspekty fungovania resocializačného zariadenia, a preto sme pred mesiacom vrátane ich spomínaného nového obvinenia bývalého pracovníka Čistého dňa z prečinu sexuálneho zneužitia dospeli k názoru, že o týchto skutočnostiach musí byť opäť informovaná akreditačná komisia. Tá na svojom zasadnutí 21. augusta tohto roku odporučila ministerstvu zrušiť resocializačnému stredisku Čistý deň akreditáciu a ministerstvo tak koná. Berúc do úvahy odôvodnenie protestu prokurátora, vykonávame teraz presne tie pracovné úkony, ktoré musia príslušné úrady práce už na základe týchto zistení a spracovali návrhy na presunutie detí do iných stredísk, pretože nebudeme nečinne čakať, kým sa končí správne konanie. Ak mám byť konkrétny, pracovníci ministerstva, ktorí vydávajú prvostupňové rozhodnutie, ako aj akreditačná komisia nemajú pochybnosti o naplnení zákonných dôvodov pre zrušenie akreditácie. Ústredie práce, sociálnych vecí a rodiny v spolupráci s konkrétnymi sociálnymi kurátormi už pripravujú pre príslušné okresné súdy návrhy na premiestnenie maloletých klientov. Takže nečakáme, kým sa formálne celý proces zrušenia akreditácie uskutoční, pretože pani Tománková, Tománek a viacerí klienti majú evidentný záujem ten proces v maximálnej miere natiahnuť. Aby ste sa jednoducho nesťažovali, že je málo transparentný, tak vám môžem oznámiť, že navrhujeme presunúť dvoch maloletých klientov do iného resocializačného strediska, z ktorých jedna bude v decembri plnoletá a súdne nariadenie resocializácie sa jej končí. Ďalších dvoch maloletých klientov vzhľadom na neustále úteky z tohto zariadenia navrhli sociálni kurátori premiestniť do reedukačného centra. A naopak, v siedmich prípadoch sociálni kurátori už navrhli alebo navrhujú súdu návrat klientov do domáceho prostredia a prípadné uloženie výchovného opatrenia ambulantnou formou. V týchto prípadoch v spolupráci s rodičmi vyhotovili pre resocializáciu týchto detí nie už nevyhnutné ale zotrvanie v resocializačnom stredisku, domáce prostredie považujú sociálni kurátori za vyhovujúcejšie a rodičia detí chcú ich jednoducho naspäť. Pripomínam, že vekove sa jedná o mladých ľudí vo veku medzi 17 a 18 rokmi, to znamená, že jedná sa o niekoľko mesiacov do nadobudnutia plnoletosti. Toto je teda, dámy a páni, genéza v súčasnosti prípadu celého resocializačného strediska Čistý deň. A sú tu aj isté nevyvrátiteľné fakty a dokázateľné argumenty, toto je jednoducho pravda, zároveň som mal aj ambíciu aj presne pomenovať, ako to vyzerá s jednotlivými terajšími klientami a čo bude nasledovať po rozhodnutí súdov. Opozícia zhrnula svoje dôvody takto: „Sme presvedčení, že minister Ján Richter nekompetentným riadením ministerstva práce, sociálnych vecí a rodiny permanentne a systematicky poškodzoval najzraniteľnejšie skupiny obyvateľstva a vzhľadom na jeho doterajšie pôsobenie toto ohrozenie bude pretrvávať, pokiaľ zo svojej funkcie nebude odvolaný.“ Koniec citátu z predloženého odôvodnenia. Pritom keď rezort práce, sociálnych vecí a rodiny riadila strana a solidarita (pozn. red.: správne malo byť „Sloboda a Solidarita“), prejavovala svoju kompetentnosť v oblasti sociálnoprávnej ochrany detí tak, že novelu zákona schovala ako, myslím, ako jeden z novelizačných článkov do absolútne nesúvisiaceho zákona o kompetenciách a zamerala sa pritom jedine na kompetenčné zmeny súvisiace najmä s riadením týchto zariadení, že prešli z úradov práce na ústredie. Po systémových zmenách, po analýzach, problémoch v oblasti resocializácie, po širokej odbornej diskusii by sme pátrali tie dva roky zbytočne. Ministerstvo pod mojím vedením pritom takéto systémové analýzy robí práve na ich základe. Na základe skúseností z praxe sme v minulom volebnom období predložili novelu zákona 305 o sociálnoprávnej ochrane detí a sociálnej kuratele a teraz pripravujeme ďalšiu. Dovolím si ju nazvať veľkú novelu. Problematiku zodpovednosti za resocializáciu riešime skutočne zásadnou zmenou. Na základe zákona budeme mať na výkon súdnych rozhodnutí voči maloletým klientom, čiže deťom, využívať výlučne štátne resocializačné strediská. Túto zmenu som pritom ohlásil na poslednom zasadnutí pléna pri mojom odvolávaní. V tejto situácii už rekonštruujeme vybrané zariadenia, aby vyhovovali priestorom a hygienickým štandardom, veľký dôraz kladieme na dôsledný výber odborných pracovníkov, za ktorých minister a jeho podriadení budú niesť plnú zodpovednosť, čo nie som pripravený v súvislosti so súkromnými resocializačnými zariadeniami, pretože tam ten dosah nemám. Cieľom tejto zmeny je, že iba takto a práve takto budeme môcť ako minister prebrať plnú zodpovednosť za fungovanie resocializačných stredísk, lebo v jeho základe, na základe skúseností z praxe sme v minulom volebnom období predložili novelu zákona 305 o sociálnoprávnej ochrane detí a sociálnej kuratele a teraz pripravujeme ďalšiu. Dovolím si ju nazvať veľká novela. Problematiku zodpovednosti za resocializáciu riešime skutočne zásadnou zmenou. Na základe zákona budeme mať na výkon súdnych rozhodnutí voči maloletým klientom, čiže deťom, využívať výlučne štátne resocializačné strediská. Túto zmenu som pritom ohlásil na poslednom zasadnutí pléna pri mojom odvolávaní. V tejto situácii rekonštruujeme vybrané zariadenia, aby vyhovovali priestorom a hygienickým štandardom. Veľký dôraz kladieme na dôsledný výber odborných pracovníkov, za ktorých minister a jeho podriadení budú niesť plnú zodpovednosť, čo nie som pripravený v súvislosti so súkromnými resocializačnými zariadeniami, pretože tam ten dosah nemám. Cieľom tejto zmeny je, že iba takto a práve takto budeme môcť ako minister prebrať plnú zodpovednosť za fungovanie resocializačných stredísk, lebo jeho zariadenie budem mať jednoznačne vo svojej moci. Pani Ďuriš Nicholsonová, vtedy ako štátna tajomníčka, ale aj pani poslankyňa Blahová, ktorá bola v tom období podpredsedníčka sociálneho výboru za vládnu koalíciu, ani vás len nezaujímalo, že neexistuje žiadne reálne riešenie diagnostikovania a následnej detoxikácie závislosti detí pred ich samotnou resocializáciou. My sme si toto boli v plnej miere vedomí, ale začali sme hľadať systémové riešenia v spolupráci s rezortmi spravodlivosti, ale najmä zdravotníctva, a na základe toho pán minister Drucker určil dve psychiatrické nemocničné oddelenia, ktoré budú povinne prijímať na diagnostikovanie a liečbu závislé deti a až ako vyliečené, keď to povie odborný lekár, budú zaradené do štátneho resocializačného zariadenia. Práve týmito systémovými riešeniami zvyšujeme účinnosť resocializácie týchto detí. Naozaj sa vám zdá, že takýto postup a takéto riešenia ako prejav mojej nekompetentnosti je nariadenie ministerstva práce, sociálnych vecí a rodiny? Systémové zmeny sme však zrealizovali nielen v legislatíve. Od 1. marca 2014 sme zriadili osobitné národné koordinačné stredisko pre riešenie problematiky násilia na deťoch, ktorého aktivity, financovanie aj prostredníctvom špecifického národného projektu realizujeme. V oblasti ľudských zdrojov využívame aktívne európske fondy na personálne posilnenie výkonu sociálnoprávnej ochrany detí a sociálnej kurately na úradoch na celom Slovensku. V roku 2013 sme k existujúcim 652 pracovníkom prijali ďalších 238 na úrady a ďalších 146 pracovníkov výlučne na terénnu prácu. Vlani sme tieto počty rozšírili o ďalších 300, pričom išlo o pozície sociálnych pracovníkov, psychológov i rodinných asistentov, tak aby boli k dispozícii aj na detašovaných pracoviskách minimálne v každom okresnom meste. A od januára tohto roku sme oblasť sociálnoprávnej ochrany detí posilnili o ďalších 100 nových kmeňových štátnych zamestnancov. Na rozdiel od opozičných poslankýň, ktoré si pre svoje politické záujmy vybrali práve Čistý deň, naše ministerstvo sa úplne rovnako zaoberá každým podnetom. Rovnako ako k Čistému dňu pristupujeme aj k ostatným prípadom, preto akreditačná komisia aktuálne rieši podnety aj vo vzťahu k ďalším dvom strediskám. V jednom prípade sme dostali od samosprávneho kraja podnet ohľadom prekročenia kapacity, čo je dokonca zákonný dôvod na zrušenie akreditácie. V druhom prípade ide o podnet rodiča, ktorý spochybňoval úroveň poskytovanej starostlivosti. V tejto veci sme požiadali o súčinnosť Úrad pre dohľad nad zdravotnou starostlivosťou, keďže sťažovateľ smeruje svoje pripomienky do oblasti poskytovania liekov. Preto – a to chcem zvýrazniť – k Čistému dňu sme nepristupovali ako k jednotlivému zariadeniu, ale môj záujem bol riešiť problém resocializácie v širšom zmysle. A jediný záver, na ktorý sme prišli, ale ktorý je veľmi dôležitý a na ktorom konáme, zobrať plnú zodpovednosť, ale za štátne resocializačné zariadenia, ktoré dnes už dávame do takého štádia, aby od 1. januára boli jednoducho funkčné. Keďže rovnako ako pred štyrmi mesiacmi som vo svojom vystúpení bol istý vecný a musím reagovať aj na tvrdenia opozície, že moje pôsobenie v parlamente systematicky poškodzuje najzraniteľnejšie skupiny obyvateľstva. Tak sa teda pozrime vecne a bez emócií a začnime napr. u poberateľov pomoci a celkovo ľudí odkázaných na pomoc v hmotnej núdzi. Veď najchudobnejší nepochybne sú najzraniteľnejší. V apríli 2012, keď som preberal ministerstvo, poberalo podporu v hmotnej núdzi 186 057 ľudí a celkove bolo na ňu aj s rodinnými príslušníkmi odkázaných 363 625. Pred mesiacom bolo poberateľov v hmotnej núdzi 86 132 a na pomoc v hmotnej núdzi bolo celkove vrátane rodín odkázaných 189 257 ľudí. Ak hovoríte, vážená opozícia, o najzraniteľnejších skupinách obyvateľstva, tak ešte jeden údaj. Aktuálne je v hmotnej núdzi 76,5-tisíca detí, čo predstavuje len za posledný rok pokles o 11 600 detí a oproti aprílu 2012 je to pokles o 51 700 detí. A toto nie sú štatistiky nezamestnaných, ktoré vy radi spochybňujete, tieto štatistiky nikto nikdy nespochybnil. Takže nie je vari zníženie počtu detí žijúcich v hmotnej núdzi o viac ako 40 %, čiže takmer o polovicu, blíži sa to k polovici, čo som po vás zdedil, dôkazom o absurdnosti jednoducho vášho obvinenia? Že svojím konaním poškodzujete najzraniteľnejšie skupiny obyvateľstva? Verím, že každý súdny človek si rovnako ako ja myslí, že je. A je to viac, o to viac, že ľudí dostávame z hmotnej núdze tým, že im pomáhame získať prácu. Dlhodobá nezamestnanosť klesá s jedinou výnimkou každý mesiac od januára 2015, za posledný rok od júla 2016 do júla 2017 nastúpilo do práce 54-tisíc dlhodobo nezamestnaných. Od apríla 2012 je dlhodobo nezamestnaných menej takmer viac ako 90-tisíc ľudí, zatiaľ čo počas krátkeho úradovania vašej vlády pribudlo do tejto evidencie 15 700 dlhodobo evidovaných nezamestnaných. Zavedením súbehu mzdy hmotnej núdze a osobitného príspevku sme od začiatku roku 2015 motivovali k nástupu do práce takmer 30 500 dlhodobo nezamestnaných. Vďaka projektu Cesta k okruhu nezamestnanosti sme podporili vytvorenie nových miest pre takmer 8,5-tisíca dlhodobo nezamestnaných. A na rozdiel od vás, ktorí ste z pojmu sociálny podnik urobili nadávku, my sme sa poučili zo všetkých chýb a nabrali sme odvahu vytvoriť systémové prostredie pre sociálne podnikanie, plne rešpektujúc úspešné európske krajiny a, samozrejmá vec, že aj európske pravidlá. Ako som sľúbil už v apríli, do konca roka vám predložím návrh na Slovensku vôbec prvého zákona o sociálnom podnikaní, z prostriedkov európskeho sociálneho fondu sme vyčlenili na tento účel 120 mil. eur na podporu, pričom pôjde o povinnú kombináciu pôžičiek a grantov, aby existoval tlak na udržateľnosť sociálneho podnikania. Ak sa opozícia oháňa najzraniteľnejšími skupinami obyvateľstva, tak upozorňujem, že moje prvé opatrenie v oblasti zamestnanosti bol projekt pre mladých ľudí bez práce, na ktorý sme využili 72 mil. z eurofondov, ktoré by inak prepadli, lebo s nimi jednoducho vláda Ivety Radičovej nedokázala efektívne narábať. Minimálne rovnako dôležité je, že priemerná dĺžka nezamestnanosti u ľudí zapojených do tohto projektu presiahla 13 mesiacov. Čiže vo veľkej miere išlo o dlhodobo nezamestnaných mladých ľudí a väčšinou si našli prácu v malých podnikoch, prípadne u živnostníkov. Takže sme podporili práve tento segment, ktorý je pre slovenskú ekonomiku veľmi dôležitý a tvorí vlastne kostru zamestnanosti. A tak kým v apríli 2012 evidovali úrady práce 85 793 mladých nezamestnaných do 25 rokov, vo februári tohto roku ich bolo 29 933. Ide o pokles o 65 percent. Za päť rokov sme zabezpečili a zlepšili aj v medzinárodnom porovnaní, dokonca sme s mierou 19,1 pod priemerom eurozóny, ktorý bol vo februári takmer 20 percent. Mieru nezamestnanosti mladých do 25 rokov máme dokonca nižšiu ako také krajiny, ako je Francúzsko, resp. Fínsko. A pre toto všetko má dnes Slovensko nielen historicky najnižšiu mieru evidovanej nezamestnanosti, 6,7 %, ale zároveň najvyššiu mieru zamestnanosti, o čo nám hlavne v tomto prípade išlo. Len v priebehu druhého polroka 2016 sa podľa Eurostatu zvýšila o 0,6 % a zaznamenali sme šiesty najvyšší nárast spomedzi všetkých krajín Európskej únie. Medziročne stúpla vlani zamestnanosť o 2,6 %, čo predstavuje piaty najvyšší nárast v celej Európskej únii. Od januára ´13 sa zvýšil počet riadne pracujúcich o bezmála 200-tisíc, presne 198 258 občanov Slovenskej republiky. Áno, ekonomický rast nepochybne prispieva k vzniku nových pracovných príležitostí, ale opatrenia štátu, ktoré sme my zrealizovali, v značnej miere pomohli tomu, že sa zamestnali aj dlhodobo evidovaní nezamestnaní. Verím, že sa zhodneme, že medzi najzraniteľnejšie skupiny obyvateľstva patria aj ľudia odkázaní na sociálne služby, starí a chorí. Pre nich sme pripravili novelu zákona, o ktorej ste už začali rokovať a ktorá bude znamenať, že štát medziročne zvýši svoje príspevky na sociálne služby o takmer 70 mil. eur, čo sa od decentralizácie jednoducho ešte nikdy nestalo. Veď budúci rok to bude znamenať 100-percentný medziročný nárast. Naše ministerstvo bude od budúceho roka prispievať na starostlivosť o 35 707 ľudí v zariadeniach sociálnych služieb a takmer 5,5-tisíca ľudí sme vyčlenili takmer 50 mil. eur, konkrétne 49,8 pre národný projekt na podporu domácej opatrovateľskej služby. To je niečo, na čo ste vy, keď ste boli vo vláde, ani len nepomysleli a jednoducho kolaps domácej opatrovateľskej starostlivosti vás ani len nezaujímal. Lenže to nie je jediný príklad, keď ste sa, prepáčte mi za výraz, vykašlali na toho najzraniteľnejšieho obyvateľa, občana, ku ktorému sa dnes domáhate. Však, pani poslankyňa Jurinová, pani Ďuriš Nicholsonová, samozrejmá vec, že aj pani poslankyňa Blahová, čo tak pozrieť sa do zrkadla, ako ste pomáhali zdravotne postihnutým ľuďom? Oproti roku 2011, keď ste vy tri reprezentovali vládnu koalíciu, narástli do roku 2016, čiže do konca pôsobenia druhej Ficovej vlády, výdavky na kompenzačné príspevky o bezmála 20 mil. eur, čo predstavuje nárast viac ako 17 % a dosiahol celkovú výšku 132,5 milióna. Vlani sme presadili výrazné zmeny, najmä v prospech opatrovateľov a opatrovaných, okrem zvýšenia príspevku sme zrušili 12-ročnú hranicu pri platení dôchodkového poistenia. Prijímanie darov od hocikoho v akejkoľvek výške dnes už prakticky v žiadnom prípade nemá dopad na výšku finančnej podpory zo strany štátu. Rád by som vám pripomenul, že od roku 2011 ste ten istý zákon novelizovali aj vy a opatrovateľov vrátane matiek, ktoré sa starajú o ťažko choré deti, ste úplne vynechali a nepovšimli si ich. Navyše veľmi dobre poznáte môj zámer ďalej pokračovať vo zvyšovaní príspevku na opatrovanie, aby sa postupne dostal na úroveň čistého príjmu minimálnej mzdy. To je moja osobná vízia a som presvedčený, že do konca tohto volebného obdobia ju zabezpečíme, pretože tí ľudia, ktorí sa starajú o ťažko postihnuté dieťa, resp. svojho príbuzného, si takýto príspevok zaslúžia. A keď sa už teda oháňate najzraniteľnejšími skupinami obyvateľstva, tak ja ako sociálny demokrat, medzi nich sa radím a medzi nich radíme celkom prirodzene aj tie najhoršie zarábajúce skupiny obyvateľstva, pracujúcich, ktorým mzda sa pohybuje na úrovni minimálnej mzdy alebo tesne nad ňou, práve záujem o zlepšenie príjmovej situácie tejto zraniteľnej skupiny obyvateľstva ma za uplynulých päť rokov viedol k presadzovaniu čo najrýchlejšieho nárastu minimálnej mzdy a skutočne sme sa stali v tejto oblasti premiantom Európy. Minimálnu mzdu sme zvýšili z 327,20 na dnešných 435 a práve teraz predkladám do vlády návrh na 480 eur. Je to nárast o 33 percent. Niečo také sme tu v minulosti jednoducho nemali. Vaša vláda, vážená opozícia, zvyšovala minimálnu mzdu o 10 eur každý rok. Takže na našich 108 eur za päť rokov by ste vy potrebovali dvojnásobok času. To je fakt, ktorý nevyvrátite ani čistou výhovorkou, pretože ani tvrdenie, že ste mali málo času, v tomto prípade neobstojí. A nejde len o zvyšovanie minimálnej mzdy, pretože my navyše – opäť na rozdiel od vás – vytvárame podmienky, aby si zamestnanci mohli vybojovať čoraz vyššie platy. Iba kritiku a dehonestovanie som si od vás vyslúžil, keď som ako prvý legislatívny krok po nástupe na ministerstvo predložil novelu Zákonníka práce, v ktorej sme vrátili odborom dôstojné a vyvážené postavenie v podnikoch. Ich postavenie v zákone o kolektívnom vyjednávaní sme dokonca museli posilňovať na dvakrát, lebo vám náš zámer prekážal, takže ste sa veľmi promptne obrátili na Ústavný súd. Lenže realita je tá, a ukazuje sa to aj v podnikoch, že tam, kde pôsobia odbory, je o 18 % vyššia mzda ako tam, kde odbory nepôsobia. Takže si to zhrňme: Podľa nášho písomného návrhu permanentne a systematicky poškodzujem; teda podľa vášho názoru, najzraniteľnejšie skupiny obyvateľstva. Avšak ak je niekto odkázaný na pomoc v hmotnej núdzi, tak ako aj starí a chorí ľudia, kto, ak nie najhoršie zarábajúci, a kto, ak nie deti z tých najchudobnejších rodín, patrí medzi tie najzraniteľnejšie skupiny obyvateľstva? A ja som tu teraz jasne a nevyvrátiteľne dokázal, čo všetko rezort pod mojím vedením pre tieto najzraniteľnejšie skupiny obyvateľstva robí. A keď by ste sa ešte mesiace usilovali absurdnejšie zdôvodňovať moje odvolanie, by ste nenašli a jednoducho nenájdete objektívne dôvody, aby ste vedeli tieto svoje tvrdenia čímkoľvek dokázať. Vážené dámy poslankyne, páni poslanci, po štyroch mesiacoch tu opäť stojím ako obeť neschopnosti opozície viesť s vládou korektný súboj založený na vecných alternatívach k našim politickým riešeniam. Navyše – čo nie je žiadnym tajomstvom – opozícia ešte stále je frustrovaná z povolebného vývoja, kedy sa jej ani cukrom, ani bičom v podobe nevyberaných osobných útokov nepodarilo primäť MOST – HÍD a Slovenskú národnú stranu, aby nevytvorila vládu so SMER-om – sociálnou demokraciou. Teraz cíti akúsi iracionálnu šancu, že strany súčasnej vládnej koalície napodobnia deštruktívne správanie strany Sloboda a Solidarita z roku 2011. Návrh na moje odvolanie i jeho bezduché odôvodnenie viditeľne potvrdzuje, že dnešná parlamentná opozícia sa sústreďuje na jediné: deštrukcia, ničenie, likvidácia, pretože pozitívny prístup, pozitívne riešenia či nebodaj pozitívna racionálna spolupráca, to sú pre našu opozíciu slová spojené ako zo slovníka cudzích slov. Dnešná schôdza parlamentu je prejavom bezradnosti opozície, ktorá nie je schopná viesť vecný súboj s úspešnou politikou vlády, ktorá prináša sústavný ekonomický rast, sústavný pokles nezamestnanosti, sústavný prílev nových investícií, sústavné posilňovanie pozície Slovenskej republiky na európskej úrovni, ale aj sústavný rast platov pracujúcich i postupné zvyšovanie príjmov odkázaných ľudí a životnej úrovne občanov Slovenskej republiky. Opozícia nie je schopná predložiť dôveryhodnú a realizovateľnú alternatívu k vládnej politike, a tak predkladá nedôveryhodné, hysterické návrhy podľa pravidla, že ak sa už nedokáže poraziť super argumentami, tak naňho vyleje aspoň veľké vedro špiny. A to rovnako ako pred štyrmi mesiacmi, aj teraz očakávam citové vydieranie, prípadne ďalšie falošné lamentovanie, neúprimné a hrané zdesenie. Očakávam, že budem terčom ponižovania, osobných útokov a urážok, dehonestovania, nactiutŕhania a opozícia sa sústredí na jediné, poškodiť moju povesť, dôveryhodnosť ako politika, ale čo ma najviac mrzí, aj ako česť človeka. A preto vás otvorene a bez strachu a do očí vám hovorím, že ste sa rozhodli použiť proti mne tie najprimitívnejšie a najprízemnejšie metódy vyvolania vášní, lebo nie ste schopní so mnou, ale aj s našou vládou zviesť čestný politický súboj postavený nie na urážkach a ponižovaní, ale na zrozumiteľných a fungujúcich riešeniach a pravidlách, argumentoch a faktoch. Ďakujem pekne za pozornosť.