T. Galbavý, poslanec: (2009-02-18):
Aká je situácia v súčasnosti? Aký je súčasný právny stav? Musíme každý uznať, že je príliš, až príliš liberálny. Dámy a páni, po roku 1990 na Slovensku sa rozrástli kasína, herne, prevádzky s výhernými automatmi, stávkové kancelárie, vyrástli ako huby po daždi. Ich cieľom je predovšetkým vytvoriť priestor zabaviť sa, pohrať sa. Ale, bohužiaľ, pravdou je opak. Vyrábajú a produkujú gamblerov, je to priestor, ktorý nezabáva, ale je to priestor, ktorý oberá ľudí o peniaze. Dámy a páni, na Slovensku máme dnes stovky kasín, tisícky herní, tisícky stávkových kancelárií a desaťtisíce výherných automatov, ktoré, ako som už povedal, nezarábajú, ale produkujú desaťtisíce gamblerov. Na Slovensku máme toľko gamblerov, že by kľudne mohli zaplniť futbalový, ten najväčší futbalový štadión. Za týmito ľuďmi sú rodiny, príbuzní, firmy a, samozrejme, ľudia, ktorí prichádzajú o prácu. Dnes sme mali možnosť z úst pána poslanca Bauera počuť výpoveď niekoľko smutných príbehov ľudí, ktorí spoznali na vlastnej koži, čo je to život patologického hráča. Mesto, kde som sa narodil, Topoľčany, je miestom, kde sa prevádzkovateľom, majiteľom kasín veľmi, ale veľmi dobre darí. Na každom rohu svieti reklama z kasína, ktorá vás vyzýva, aby ste využili priestor „zabaviť sa“. Poznám stovky slušných ľudí, podnikateľov, ktorí vedeli zarobiť korunu, celý rok korunku ku korunke dávali dokopy, aby mohli ďalej investovať a zamestnávať ľudí až do chvíle, keď neprišiel týždeň ich závislosti, psychickej poruchy a doslova prišli o všetko. Prišli o peniaze, o rodinu, o strechu nad hlavou, prišli o chuť do života. Hazardné hry teda v tomto meste pripravili stovky slušných ľudí o existenciu. Nepovažujem za správne, ak v malom meste, kde je 30-tisíc obyvateľov, bolo sto kasín, desiatky herní, desiatky stávkových kancelárií. Komu to prospieva? – pýtam sa. Častokrát na adresu gamblerov počúvam: „No veď si môžu za to sami. Kto im káže, aby hrali? Každý si je zodpovedný za svoj osud, za svoj život sám.“ Nemusí to vždy platiť. Je to pravda len do určitej miery. Dámy a páni, nie je to celkom tak. Rovnako tento parlament, vláda, my politici máme svoj podiel spoluviny. Mohli sme to a môžeme to zmeniť, zabrániť negatívnemu trendu, ktorý v čase krízy bude naberať ešte širšiu dimenziu. Predsa štátna koncepcia musí mať predovšetkým na zreteli verejný záujem, verejnú morálku, obmedzenie príležitostí, musí ochraňovať spotrebiteľa a obmedzovať, znovu opakujem, obmedzovať príležitosti na hranie. Ctené kolegyne, kolegovia, žiada sa mi v tejto chvíli povedať, že ak obstojí niekde ekonomická téza, nemôžeme nechať všetko na trh, že vyrieši za nás, no tak určite sú to kasína, stávkové kancelárie, herne s výhernými automatmi. Tu musí nastúpiť jednoznačne štátna regulácia. Trh isteže je najlepším samoregulátorom, ale nie v tomto prípade. Musíme prijať legislatívu, ktorá tomuto zabráni. Isteže si vážim návrh pána poslanca Minárika, spôsob, akým sa to pokúša riešiť, bohužiaľ, tento stav nezmení a nevyrieši ho. Je to tak. Je to možno malý posun dopredu, ale je to tak. Preniesť kompetencie a právo na samosprávu je naozaj veľký predpoklad klientelizmu a korupcie. Keď budú poslanci rozhodovať o tom, či ten dotyčný človek dostane licenciu alebo či môže vo svojom obvode postaviť kasíno a herňu, to si píšte, že aj svoj cieľ dosiahne. Vieme dobre sami, kto stojí a kto sú majiteľmi takýchto kasín, stávkových kancelárií a herní. Sú to veľmi vplyvní a silní ľudia s dobrým finančným, ekonomickým pozadím a s dobrými stykmi, majú priateľov, skrátka, odspodu až po ten najvyšší vrch. Ak chceme vyriešiť problém s kasínami a chceme mať menej gamblerov, ľudí chorých, závislých, musíme urobiť radikálny rez. Prehodnotiť všetky doterajšie prevádzky a presadzovať iný prístup a princíp, metódu, povedzme v okruhu sto kilometrov sa dohodneme, koľko kasín a koľko herní a výherných automatov chceme mať, koľko chceme mať stávkových kancelárií. Zoberme si príklad Spojených štátov amerických, je to krajina, ktorá je neporovnateľne väčšia z pohľadu obyvateľstva a z pohľadu rozlohy. Viete, koľko je tam kasín? Na prstoch jednej ruky ich dokážem narátať. Ak si chce Američan zahrať alebo „zabaviť sa“, musí za kasínom cestovať tisícky kilometrov. To je správny prístup a to je jediná možnosť, ako obmedziť a zabrániť súčasne negatívnemu trendu. Je načase, aby sa na túto tému gamblerstva, hazardných hier otvorila celospoločenská diskusia a zato je aj návrh pána poslanca Minárika dobrý, lebo v tomto parlamente opäť na túto tému diskutujeme. To je dobré. Isteže, môžeme sa baviť o spôsoboch, ako tomu zabrániť. Ctené kolegyne, kolegovia, obraciam sa na vás s prosbou, aby sme si uvedomili, že máme morálny dlh voči našim spoluobčanom v oblasti hazardu. Nenechajme ľudí, ktorí nedokážu odolávať týmto nástrahám, napospas trhu. Trh nedokáže všetko vyriešiť a určite nie oblasť hazardných hier. Ctené kolegyne, kolegovia, ja za tento návrh pána poslanca Minárika zahlasujem. Ako som už spomenul, vítam, že v parlamente môžeme na tému hazardu diskutovať, a ponúkam možnosť svojmu kolegovi, aby sme pripravili dobrú legislatívu a vygenerovali 76 hlasov na jej prijatie, aby sme konečne urobili koniec „klomdikeu“ v oblasti hazardných hier na Slovensku, lebo naozaj to je chaos. Nie je možné, aby v každom meste existovali stovky kasín, herní, stávkových kancelárií, ktoré dokonca vábia súčasných a budúcich potenciálnych gamblerov k hre, aby pripravili a poškodili rodinu. Z mojej strany je to všetko. Ďakujem pekne.