Horváthová, Eva, poslankyňa NR SR (2014-05-16):
Ďakujem pekne za slovo. Vážená pani predsedajúca, vážená pani ministerka, vážený pán spravodajca, milí prítomní, pozorne som si vypočula úvodné slovo pani ministerky aj slová pána poslanca Mihála. Keďže som nevystupovala predtým k tomuto zákonu a možno môj postoj ešte nepoznáte k problematike pracovnej zdravotnej služby, pokúsim sa vám podať iný pohľad. Sčasti sa zastať tohto návrhu, sčasti možno ho poopraviť, ale z pohľadu lekára, z pohľadu verejného zdravotníka, teda človeka, ktorý sa pozerá na tú odbornú stránku. Aj keď v úvode chcem povedať, že plne chápem také spravodlivé rozhorčenie pána poslanca Mihála, pretože na to pozerá svojimi očami podnikateľskými, a pokúsim sa, bude to neľahká úloha, možno to nestihnem za tých 10 minút, ale pokúsim sa ukázať mu aj trošku inú stránku, možno iné typy zamestnaní, ktorých sa táto pracovná zdravotná služba týka, a čo to je vlastne tá pracovná zdravotná služba v definíciách, v ponímaní tak, ako to zadefinovalo ministerstvo, hej, že to nie je len tím pracovnej zdravotnej služby, ale sú to aj iní zamestnanci,  ktorí to môžu vykonávať s inými špecializáciami. No a v neposlednej rade sa pokúsim poukázať na tú finančnú náročnosť, ktorú ste spomínali, a čo to v praxi môže znamenať napríklad pre podnik, ktorý má deväť zamestnancov. Koľko zhruba máme tímov pracovných zdravotných služieb na Slovensku, ako pracujú, poukážem aj na ich nedostatky, ktoré boli v minulosti, keďže tieto povinnosti máme od roku 2006. A keď sa mi podarí len trošku nalomiť možno ten názor alebo pozmeniť názor pána poslanca Mihála, budem to považovať za úspech. Takže dovoľte mi zhrnúť niektoré fakty, ktoré si myslím ja, že sú dobré, a ktoré si myslím, že by sme mohli pozmeniť. Ako spomínala pani ministerka, tak účelom je upraviť podmienky činnosti pracovnej zdravotnej služby, ktorá má za úlohu dohľad nad pracovnými podmienkami, posudzovanie zdravotnej spôsobilosti na prácu vrátane výkonu lekárskych preventívnych prehliadok vo vzťahu k práci. Ako spomínala, tak zamestnávateľom spôsobuje problémy v aplikačnej praxi doterajšia právna úprava pracovnej zdravotnej služby, ktorá je rozdelená v dvoch rozličných zákonoch, a to v zákone 124/2006 a v spomínanom zákone 355/2007 o ochrane, podpore a rozvoji verejného zdravia. Spomínala aj, teda pokutu nespomínala, spomínala nesúlad, ktorý máme vlastne s nariadením Európskej komisie, ku ktorému sme sa zaviazali po vstupe do Európskej únie, a tým za vlády Ivety Radičovej bolo toto zrušené, a teda nám hrozí pokuta. Ten podnet, ktorý išiel na Európsku komisiu, išiel zo strany pracovných zdravotných služieb a bol prijatý. To znamená, že pokiaľ takýto zákon nepríjmeme a nejakým spôsobom sa nepostaráme o všetkých zamestnancov, bude nám hroziť tá pokuta a bude ju musieť Slovensko znášať. Čiže toto je vlastne reakcia aj na túto vec. To, že je problém ochrany zdravia alebo nejakých zdravotných problémov zamestnancov v práci, o tom svedčí aj štatistika, ktorú som našla, že až 8,7 % ľudí v Európe má nejaké zdravotné problémy v súvislosti s prácou. To znamená, že je to približne 20 miliónov ľudí na svete. Na Slovensku je predpoklad, že až 14 700 ľudí má nejaký problém s prácou. Tu ma napadá, pán Mihál, ste spomínali, že koľko je tých chorôb z povolania. Na margo toho, koľko sa diagnostikuje, z ktorej skupiny, vám poviem toľko, nie je veľa, je pravdou, že nie je veľa chorôb z povolania, ktoré sú diagnostikované. Ale je na to viacero dôvodov. Sú určite poddiagnostikované. Je to spôsobené tým, že jednak je veľmi ťažko zistiť súvislosť daného ochorenia s prácou, dokázať závislosť len na teda práci a pracovných podmienkach, a zároveň mnohí zamestnanci nechcú byť diagnostikovaní že majú chorobu z povolania, pretože sú potom určitým spôsobom hendikepovaní, nemôžu sa ďalej uplatniť, čiže ani nechcú, aby boli diagnostikovaní. To, že 66 % vlastne chorôb z povolania je v druhej kategórii prác, ktorých, ako ste dobre spomenuli, je najviac na Slovensku, tie počty ste hovorili približne dobre, tak to je fakt. To, že ich je naviac v druhej kategórii, možno je spôsobené tým, že nie je taký dohľad, hej. To, že to číslo je malé, to som vysvetlila pred chvíľočkou. Pre tých, čo nevedia, tie práce sú rozdelené do štyroch kategórií, pričom len tretia a štvrtá sú rizikové. Hej, čiže natíska sa teda úvaha, prečo teda nemať zdravotný dohľad len v tretej a štvrtej kategórii? Budem sa snažiť vám to vysvetliť. To, že tá úprava pracovnej zdravotnej služby a možnosti, že dohľad nad prvou a druhou kategóriou prác budú možné byť až, teda budú môcť byť realizované bezpečnostným technikom, v medzirezortnom pripomienkovom konaní nebolo. Bola akceptovaná pripomienka zamestnávateľov, čiže rokovala tripartita, a tam sa akceptovala požiadavka, chceli zúžiť povinnosť zamestnávateľa zabezpečiť zdravotný dohľad prostredníctvom pracovnej zdravotnej služby len pre zamestnancov, ktorí vykonávajú rizikové práce v tretej a štvrtej kategórii, čo je súčasný stav. A odôvodňovali to aj teda tými 66 %, ktoré, teda protiargument bol tých 66 % prác, ktorých je v druhej kategórii. Ministerstvo teda prišlo s týmto návrhom, kde sa upravuje diferencovanie tento dohľad. No a ja som si zase dala tú námahu a stretla som sa aj s pár podnikateľmi, ktorých sa to dotýka, ktorí majú okolo desať – dvadsať zamestnancov, ale aj s pracovníkmi pracovnej zdravotnej služby a samozrejme s verejnými zdravotníkmi, pretože to odbor, ktorému sa profesionálne venujem od začiatku svoje kariéry, od ukončenia medicíny, avšak treba poznamenať, že nie som odborníkom na pracovné lekárstvo, ani ochranu zdravia pri práci, takže takisto sú to informácie, ktoré sú sprostredkované, ale plne si za nimi stojím. Dovolím si teraz zacitovať zo samotného znenia zákona, aby ste videli vlastne, chcem poukázať na to, čo v podstate sa bude robiť pri jednotlivých kategóriách práce. V § 30 sa hovorí o povinnostiach pri ochrane zdravia pri práci, a síce zamestnávateľ je povinný „zabezpečiť opatrenia, ktoré znížia expozíciu zamestnancov a obyvateľov fyzikálnym, chemickým, biologickým a iným faktorom práce a pracovného prostredia na najnižšiu dosiahnuteľnú úroveň, najmenej však na úroveň limitov stanovených osobitnými predpismi“. Potom sa tam hovorí, že je povinný zabezpečiť pre svojich zamestnancov zdravotný dohľad podľa § 30a, 30d, zabezpečiť posudzovanie, zdôrazňujem, „zdravotnej spôsobilosti na prácu, zabezpečiť hodnotenie zdravotného rizika, vypracovanie kategorizácie prác z hľadiska zdravotných rizík a posudku o riziku, vypracovať prevádzkový poriadok z hľadiska ochrany a podpory zdravia, zabezpečiť hodnotenie rizika raz za rok pre každého zamestnanca, pri každej podstatnej pracovnej zmene pracovných podmienok, ktorá by mohla mať vplyv na mieru zdravotného rizika“. Prečo to čítam? Aby ste si vedeli aj tí, ktorí nepracujete s tým a neviete si predstaviť, čo asi všetko musí robiť ten dohľad nad prácou, aby ste vedeli, čo všetko bude môcť napríklad robiť aj bezpečnostný technik, ktorého zadefinujem neskôr. Hodnotenie zdravotných rizík. Aj pre prvú, aj druhú kategóriu musíte zadefinovať, ako vplýva na zamestnanca hluk, vibrácie, ionizujúce žiarenie, elektromagnetické žiarenie, ultrafialové žiarenie, infračervené žiarenie, laserové žiarenie, akú má tepelnú vlhkosť tá mikroklíma, ako to môže vplývať na zamestnanca, chemické faktory, karcinogénne a mutagénne faktory, biologické faktory, fyzická záťaž, psychická pracovná záťaž, zvýšený tlak vzduchu. Toto všetko sa môže dokopy nakombinovať a verte mi, že aj v druhej kategórii prác, ktoré máme, a nedá sa povedať presne, ktoré práce sú v tej dvojke, sa môže toto nakombinovať a pôsobiť negatívne na zdravie tých zamestnancov. Ďalej v § 30a je zadefinovaná pracovná zdravotná služba, že „poskytuje zamestnávateľovi odborné a poradenské služby v oblasti ochrany a podpory zdravia pri práci výkonom zdravotného dohľadu, ktorý tvorí dohľad nad pracovnými podmienkami a posudzovanie zdravotnej spôsobilosti na prácu“. Zas je tu zadefinované, čo sú to pracovné podmienky, čo všetko treba brať do úvahy. Teraz vám poviem, že ktoré činnosti sa musia robiť v prvej a druhej kategórii a ktoré v tretej a štvrtej, ktoré som vyčítala vlastne zo znenia tohto zákona. Pre tretiu a štvrtú kategóriu prác, ktorú teda môže robiť pracovná zdravotná služba v zmysle, že to musí byť zdravotnícky pracovník s potrebným vzdelaním pre teda ochranu zdravia pri práci. Robí vypracovanie návrhov na zmenu alebo vyradenie prác tretej kategórie alebo štvrtej kategórie, rozbor pracovnej neschopnosti, chorôb z povolania, ochorení súvisiacich s prácou, a tak ďalej, sú to ďalšie, celý rad špecializovaných funkcií a činností, ktoré, teda činnosti, ktoré musí vykonať. Podľa tohto návrhu zákona, a aj s tým je vlastne nespokojný aj napríklad pán poslanec Mihál, je, že tie prvé, druhé vôbec musia mať nejaké zastrešenie, nejakú kontrolu. Čo mne vadí, je, že to môže byť bezpečnostný technik. Bezpečnostný technik je, aby ste mali prehľad, to je ten, ktorý nám robí školenia o bezpečnosti a ochrane, bezpečnosť a ochrana pri práci, čiže BOZP. Ak ste takéto školenia absolvovali, tak poväčšine, nechcem sa dotknúť bezpečnostných technikov, je to čistá formalista, kedy prednesie nejakú prednášku, hej, povinne sa na nej všetci zúčastnime, odfajkne si, ide preč. Je to človek, ktorému prakticky stačí stredoškolské vzdelanie s maturitou a má 176-hodinový kurz BOZP, a tento by mal vlastne robiť činnosti, a teraz vám poviem ktoré: podľa § 30 písm. d) ods. 1 a podľa § 30 ods. 4 písm. b) až d) teda v rámci tohto bezpečnostného technika bude hodnotiť faktory práce a pracovného prostredia a spôsob vykonávania práce z hľadiska ich možného vplyvu na zdravie zamestnancov. Bezpečnostný technik bude zisťovať expozície zamestnancov faktorom práce a pracovného prostredia, hodnotiť zdravotné riziká, bude vypracovávať návrhy na zaradenie prác do kategórie z hľadiska rizík, bude sa zúčastňovať na vypracovaní programu ochrany a podpory zdravia zamestnancov, na zlepšovaní pracovných podmienok a na vyhodnocovaní nových zariadení a technológii zo zdravotného hľadiska. (Prerušenie vystúpenia predsedajúcou.