F. Devínsky, poslanec: (2008-05-21):
V mnohom sa návrh zákona o štátnej podpore výskumu a vývoja odvoláva na Európsku úniu a jej dokumenty. Žiaľ, nie vždy sa nimi riadi. Ako sa možno dočítať v príslušných dokumentoch Európskej únie, Európsky výskumný priestor je systém vedeckovýskumných projektov integrujúcich, a to by som chcel podčiarknuť, zdroje Európskej únie určených na podporu výskumu. Pritom sa predpokladá, že celkový podiel prostriedkov určených na výskum sa v jednotlivých štátoch Európskej únie bude pohybovať okolo 3 %, z čoho až 1,8 má ísť zo súkromných, najmä podnikateľských zdrojov. Dnes už aj Európska únia priznáva, že vysoko kvalitný výskum je stále komplexnejší, je interdisciplinárny, je stále drahší a vyžaduje si stále vyššiu kritickú hmotu. Inými slovami, vyžaduje si koncentrovať, a nie rozptyľovať tie malé zdroje, ktoré sú k dispozícii, vyžaduje si koncentrovať najlepších ľudí na vybrané ciele a vyžaduje si predovšetkým nové a inovatívne myslenie, ktoré prinášajú ľudia z neortodoxným myslením a mimoriadnymi danosťami. Zvýšenie objemu prostriedkov určených pre výskum je zásadnou vecou. Ešte dôležitejšou sú však ľudské zdroje, ako aj kvalita a objektivita pri výbere projektov, ktoré majú byť podporované. Pri návrhu Európskeho technologického inštitútu aj v neskoršej diskusii sa ako jedna zo zásadných premís prijalo konštatovanie, že Európska únia sa potrebuje lepšie sústrediť na svoje ľudské, finančné a materiálne zdroje v oblastiach výskumu a vyššieho vzdelávania. Že je nevyhnutné vytvoriť nový systém, ktorý spojí najlepšie tímy a univerzitné pracoviská tak, aby boli podporované inovácie v oblastiach výskumu aj terciárneho vzdelávania. Preto je cieľom Európskeho technologického inštitútu pritiahnuť do spolupráce najlepších a najtalentovanejších študentov, výskumných pracovníkov a zamestnancov na svete. Má tiež vo významnej miere poskytnúť príležitosť na prilákanie súkromného kapitálu na podporu výskumu. To som citoval z materiálov Európskej únie. Ako napĺňa návrh zákona niektoré kľúčové požiadavky Európskej únie, ale aj súčasného vývoja vo svete na zvýšenie účinnosti a efektívnosti výskumu, ktorými sú koncentrácia zdrojov, zvýšenie súťaživosti a generovanie nových myšlienok, zvýšená podpora univerzitného sektora a zvýšenie kvality v rozhodovaniach pri výbere podporovaných projektov? Návrh zákona vo svojich bodoch 17 a 18 opätovne zavádza nesúťažnú inštitucionálnu formu financovania rôznych rezortných výskumných ústavov, čím sa i to málo prostriedkov, ktoré sú na Slovensku k dispozícii na výskum, vieme mnohí, že to je iba 0,44 % HDP, ďalej rozptyľuje. Dokonca  aj Slovenská rektorská konferencia prijala 20. apríla tohto roku uznesenie, ktorým konštatuje, že v štátoch Európskej únie sa pri tvorbe koncepcií a uskutočňovaní štátnej podpory výskumu a vývoja vychádza z hlavného princípu netrieštiť prostriedky a kapacity v oblasti výskumu a vývoja, a preto sa výskum a vývoj sústreďuje na univerzitách. Rektori konštatujú, a to citujem, teraz, „že týmto ustanovením sa triešti aj tak nízka podpora vedy a výskumu zo štátneho rozpočtu a Slovenská rektorská konferencia sa obracia na nás poslancov Národnej rady, aby sme takéto ustanovenie neprijali, nakoľko ohrozuje konkurencieschopnosť nielen slovenskej vedy v európskom priestore, ale aj kvalitu vysokoškolského vzdelávania“. Koniec citátu. Model, ktorý sa snažia body 17 a 18 návrhu zákona zaviesť, je model prežitý, ktorý sme tu už mali a ktorý sa vôbec neosvedčil. Ako to vyzerá so snahou otvoriť priestor pre generovanie nových myšlienok? Je známe, že mnohí, ak nie väčšina najlepších slovenských vedcov sa nachádzajú na vysokých školách a Slovenskej akadémii vied. Návrh zákona vo svojom druhom bode a ďalších s týmto bodom súvisiacich však všetkých týchto vedcov z individuálnej súťaže vylučuje, pretože kým doteraz sa o podporu svojich projektov mohli uchádzať všetky fyzické osoby vrátane podnikateľov, po prijatí tejto zmeny sa budú môcť uchádzať o podporu zo štátnych zdrojov len fyzické osoby – podnikatelia. Teda všetky ostatné fyzické osoby budú zo súťaže vylúčené. Samozrejme, nemožno namietať nič proti účasti aj podnikateľov vo voľnej súťaži o podporu výskumných projektov. Práve naopak, je to veľmi žiaduce. Je však nemysliteľné, aby ostatné osoby, nepodnikatelia boli diskriminované len preto, že nemajú podnikateľskú licenciu. Jedine, že by sa týmto sledoval cieľ, aby si každý vysokoškolský učiteľ a výskumný pracovník založil živnosť a podnikal v oblasti výskumu na vlastnú päsť. Pochybujem, že by toto bol cieľ ľavicovej vlády. Teraz si predstavme konkrétny príklad, ako sa toto ustanovenie bude realizovať v praxi v prípade napríklad Slovenskej akadémie vied alebo niektorej vysokej školy. Ak sa navrhovaná dikcia schváli, požiadať o podporu výskumu bude môcť len právnická osoba a fyzická osoba – podnikateľ. To znamená, len Prezídium Slovenskej akadémie vied zastúpené predsedom a vysoká škola zastúpená rektorom. Nikto iný na akadémii ani vysokej škole, pretože zatiaľ len veľmi málo profesorov a docentov má podnikateľskú licenciu. Keď má právnu subjektivitu, tak je to právna subjektivita, to je ústav, nehovoríme o fyzickej osobe. Pri napríklad tisíc tvorivých zamestnancoch, ešte aby som upozornil na to, že fakulty nemajú právnu subjektivitu, že? Ale fakulty nemajú. To bola reakcia na ministra. Tak napríklad tisíc tvorivých zamestnancov, pod tvorivými zamestnancami rozumieme profesorov, docentov, výskumných pracovníkov, ak čo len polovica sa bude chcieť uchádzať o podporu svojho výskumu, nebudú môcť tak spraviť, lebo 500 projektov bude môcť podávať len rektor alebo predseda akadémie, alebo teda príslušný riaditeľ inštitútu. Zmluvy budú podpisovať rektori alebo predseda, alebo teda riaditelia inštitútov. Ja sa pýtam, či budú títo štatutári projekt aj vypracúvať? A keď poveria uchádzača o podporu vypracovaním projektu, kto bude príjemca peňazí? Rektor alebo predseda? Určite nie autor projektu. Kto bude zodpovedný za vyriešenie projektu? Štatutár, ktorý zmluvu podpíše, alebo konkrétny riešiteľ, ktorý neponesie žiadnu zodpovednosť a dokonca ani nebude vedieť, či peniaze, ktoré žiadal na projekt, vôbec dostane. Tak na čo by sa snažil takýto projekt vypracúvať? Rozširuje sa tým aj korupčné prostredie a klientelizmus, pretože najskôr sa bude treba spýtať štatutárov, či projekt vypracovať možno. A až potom po udelení ich láskavého súhlasu sa možno pustiť do práce. Týmto ustanovením sa zavádza to, aby profesori, docenti, výskumní zamestnanci boli odrezaní od štátnych zdrojov, aby nerobili vedu, výskum a vývoj na vysokých školách a akadémii, ale niekde inde mimo akademickej pôdy. Ja nechcem povedať, že niekde v garáži. Inými slovami, skončí sa výskum na akademickej pôde a peniaze vrátane prichádzajúcich prostriedkov z eurofondov, ktorých je asi 40 miliárd pre najbližšie obdobie, prejdú niekde inde. To je absurdná situácia, ktorá zásadne zablokuje akúkoľvek vedu a výskum na vysokých školách a akadémiách a dokonca nás môže vylúčiť z európskeho výskumného priestoru. Čo sa týka kvality v procesoch rozhodovania, je zrejmé, že bod tridsiaty druhý, ju významne znižuje tak, ako znižuje aj ich transparentnosť a objektivitu, keď navrhuje, aby v Rade štátneho programu boli namiesto doterajších povinne najmenej dvoch zahraničných odborníkov prítomní už len najviac dvaja, aj to nie povinne, ale len ako možnosť. Programové vyhlásenie vlády hovorí, že vláda si uvedomuje dopad vedy a techniky na zvyšovanie kvality slovenskej ekonomiky, životnej úrovne a obyvateľstva. Z tohto dôvodu prijme konkrétne opatrenia na podporu výskumu a vývoja v súlade so súčasnými trendmi v krajinách Európskej únie. Tento návrh zákona, bohužiaľ, nie je v súlade so súčasnými európskymi trendmi vo výskume, a preto v súlade s § 73 ods. 3 písm. a) podávam ako spravodajca návrh na to, aby Národná rada rozhodla o tom, že vráti navrhovateľovi zákon na prepracovanie. V prípade, že by tento procedurálny návrh neprešiel, vynímam body 5, 10, 11, 12, 16 a 20 spoločnej správy na osobitné hlasovanie a žiadam o bode 5 hlasovať osobitne a o ostatných bodoch spoločne, pretože navzájom súvisia. Súčasne podávam pozmeňujúce návrhy k tomuto vládnemu návrhu zákona takto: Prvý. Článok I bod 2 znie: V § 4 ods. 4 sa vypúšťajú slová „so sídlom na území Slovenskej republiky“. Druhý. Článok I bod 3 znie: V § 7 sa v úvodnej vete vypúšťajú slová „so sídlom na území Slovenskej republiky“. Zdôvodnenie: Navrhovaná právna úprava vylučuje zo súťaže o podporu výskumu a vývoja všetky fyzické osoby, ktoré nie sú podnikatelia. To je v príkrom rozpore s trendom zvýšiť súťaživosť v uchádzaní sa o podporu výskumu a vývoja. Súčasne nenapĺňa cieľ, ktorý chcel navrhovateľ zákona dosiahnuť, to znamená, rozšíriť okruh uchádzačov o štátnu podporu výskumu a vývoja. Doterajší právny stav umožňuje zúčastniť sa súťaže o podporu výskumu a vývoja každému aj podnikateľovi. Tretí pozmeňujúci návrh. V čl. I sa vypúšťa bod 17 a 18. Následne sa upravuje označenie bodov. Odôvodnenie: Model štátnej podpory právnických osôb zriadených ústrednými orgánmi pre výskum a vývoj je model zastaraný, ktorý sa neosvedčil a ktorý bol práve pre svoju neefektívnosť a nákladnosť existujúcim zákonom zrušený. Štvrtý pozmeňujúci návrh. V čl. I sa vypúšťa bod 32. Následne sa upravuje označenie bodov. V návrhu zákona sa navrhuje zrušiť povinnosť mať v Rade štátneho programu najmenej dvoch zahraničných odborníkov a nahrádza sa znením, ktoré umožňuje, ale neprikazuje mať takýchto odborníkov najviac dvoch. To je opäť v zásadnom rozpore so zvýšením kvality v rade, ako aj s celosvetovými trendmi zvýšiť nestrannosť a odbornosť orgánov rozhodujúcich vo finančných otázkach. Ďakujem pekne. Pani podpredsedníčka, skončil som.