Maďarič, Marek, poslanec NR SR (2011-06-28):
Ďakujem za slovo, pán predseda. Vážené kolegyne, vážení kolegovia, nikto asi nepochybuje, že zákon o používaní jazykov národnostných menšín je dôležitým nástrojom menšinovej politiky v Slovenskej republike a jeho znenie, jeho obsah je aj dôkazom pozitívneho prístupu Slovenskej republiky k menšinám a etnickým skupinám. Dôkazom je aj to, že spomínaný zákon v doterajšej podobe sa nikdy nejavil ako nedostatočný žiadnej menšine, žiadnej etnickej skupine s výnimkou jednej, maďarskej, presnejšie jej politickej reprezentácie. Preto nebolo prekvapujúce v prvom a druhom čítaní o tomto zákone, že podpredseda vlády, zástupca maďarskej menšinovej strany, odôvodňoval, musel odôvodňovať novelu tohto zákona falošne, a to údajným znevýhodňovaním príslušníkov našich menšín novelou zákona o štátnom jazyku z roku 2009. Koalícia potrebovala nevyhnutne navodiť dojem poškodenia jazykových práv menšín zo strany Slovenska a z toho vyplývajúcej údajnej povinnosti tieto krivdy odčiniť novelou zákona o používaní menšinových jazykov. Inak by totiž tento návrh zákona nedokázala odôvodniť. Je hanbou slovenských strán, že sa na takejto argumentácii podieľali, či už otvorene, alebo súhlasným mlčaním. Dobre vieme, že ide o chronickú taktiku maďarských strán a ich krstných otcov v Budapešti obviňovať Slovensko z nedodržiavania práv národnostných menšín – a toto sa tu deje už od 90. rokov minulého storočia. Tento návrh ale musíme dnes vnímať aj v kontexte aktuálnych slovensko-maďarských vzťahov, predovšetkým v neskrývanej snahe vlády Viktora Orbána spojiť Maďarov v Karpatskej kotline, udeľovať im masovo štátne občianstvo, udeliť im volebné právo a podporovať uplatňovanie ich kolektívnych práv aj na Slovensku. Zákon, ktorý rozširuje priestor na používanie menšinových jazykov, a špeciálne maďarského, takým spôsobom, že zužuje potrebu používať slovenský štátny jazyk, vytvára na Slovensku vhodnú pôdu na uskutočňovanie takýchto nebezpečných orbánovských cieľov. Takže zmenu zákona nielenže nepotrebujeme, ale môže byť aj škodlivá. Prečo ju nepotrebujeme? Jednoducho preto, lebo Slovensko reálne plní záväzky, ktoré na seba prevzalo v oblasti ochrany menšín. Z ich plnenia vyplýva, že na Slovensku majú osoby patriace k národnostným menšinám svoje práva nielen kodifikované zákonmi, ale čo je dôležitejšie pre skutočný národnostný život, existujú aj inštitucionálne záruky na výkon týchto práv a slobôd. Pravdou teda je, že tu nie sme svedkami akéhosi dobiehania či vyváženia menšinových jazykových práv oproti právam na používanie štátneho jazyka, my sme tu svedkami napĺňania politiky, ktorá nebude nikdy považovať menšinové otázky za vyriešené, ktorá bude vždy poukazovať na Slovenskú republiku ako na porušovateľa menšinových práv. Ide o filozofiu nekonečných požiadaviek, ktorej základom je, že ak sa splní jedna požiadavka, vynorí sa vzápätí rad ďalších. My však musíme z hľadiska spomínaného vysokého štandardu menšinových práv prihliadať aj na práva všetkých občanov Slovenskej republiky, pretože aj podľa medzinárodných dokumentov ochrana národnostných menšín nie je absolútnou kategóriou. Aj ona má svoje limity. A tou základnou líniou ochrany menšín je to, že sa primerane dbá nielen na ich záujmy, ale aj na potreby štátu a ostatného obyvateľstva. V prvom, druhom čítaní sme dostatočne rozobrali konkrétne výhrady, takže tým sa teraz už nebudem venovať. Chcem poznamenať, že diskusia o tomto návrhu sa zámerne zužovala na zmenu kvóra. Aj preto práve k tomuto ustanoveniu smeroval ako keby kľúčový pozmeňujúci návrh, ktorým sa doterajšie kvórum 20 % nielen znížilo na 15, ale sa zafixovalo na 20 rokov bez ohľadu na to, aké percento príslušníkov menšiny bude v danej obci žiť. To teda znamená, že aj keby v takej obci zostal jeden príslušník menšiny, bude môcť tento zákon v danej obci plne uplatňovať a požadovať jeho uplatňovanie. Tento návrh zákona bude – a o tom som presvedčený – tichým spôsobom diskriminovať Slovákov, ktorí neovládajú menšinový jazyk, bude potláčať štátny jazyk, na slovenskom juhu rozšíri pre veľké skupiny obyvateľstva čisto maďarské prostredie so všetkými dôsledkami pre ich komunikáciu a uplatnenie v rámci celého Slovenska. Zvýši už dnes existujúci tlak na používanie maďarčiny Slovákmi, a to v úradnom aj bežnom styku. Budú ním šikanovaní úradníci. Prinesie ďalšie finančné náklady samosprávam a mnohým podnikateľom a v praxi môže spôsobiť – a určite aj spôsobí – v úradnom styku v obciach chaos a jazykový babylon. Vôbec sa preto nedivím, že pán prezident pri takejto širokej škále nedostatkov vrátil zákon ako celok. Tento návrh nielenže prekračuje záväzky Slovenskej republiky vyplývajúce z Európskej charty menšinových alebo regionálnych jazykov, ale bude komplikovať, aj v niektorých prípadoch môže znefunkčniť našu administratívu. Čo je horšie, zapadá do strategického revizionistického plánu Budapešti, a preto v konečnom dôsledku je rizikom pre integritu a suverenitu Slovenskej republiky. Vzhľadom na to, že jazykové práva menšín dostatočne zabezpečuje v súčasnosti ešte platný zákon o používaní jazykov národnostných menšín, ktorý spĺňa aj všetky relevantné medzinárodné normy a je vo svojom znení organickou súčasťou našej legislatívy, nebude strana SMER – sociálna demokracia hlasovať za tento prezidentom vrátený vládny návrh. Ďakujem vám. (Potlesk.)