T. Rosová, poslankyňa: (2009-11-03):
Nuž zrejme nemuselo, ale je to tak. Slovensko sa bezprecedentne zadlžuje. Každý, kto hospodáril či už v domácnosti, alebo vo firme vie, že pôžička, teda dlh môže byť niekedy aj na prospech, môže pomôcť prekonať problém, môže pomôcť naštartovať k novému rastu, k lepším výsledkom k budúcnosti. Je to, samozrejme, možné vtedy, keď sa vypožičané peniaze nepreflákajú, nerozhajdákajú, ale keď sa použijú tam, kde pomôžu znížiť náklady alebo zvýšiť zisky. Na tom, ako dnes využijeme zdroje, aj tie požičané, záleží, ako budeme pripravení v časoch po kríze. Či sa teda budeme trápiť so splácaním toho, čo sme prejedli, alebo sa nám začne vracať to, čo sme investovali. Slovensko na to, aby udržalo svoju konkurencieschopnosť, na to, aby po kríze nezostalo kdesi na chvoste Európskej únie zúfalo potrebuje investovať do kvalitnejšieho vzdelávania, do vedy, výskumu, inovácií. Keď sa už teda zadlžujeme, malo by byť práve  vzdelanie, veda, výskum, inovácie základnou prioritou, ale aj východiskom na to, aby sme ten dlh dokázali niekedy v budúcnosti aj splatiť. Myslím, že vláda si to aj uvedomuje, pretože sa tvári, že na vzdelaní nešetrí, ale, žiaľ, iba sa tvári. Čísla a tabuľky v rozpočte hovoria inou rečou. Podiel výdavkov na regionálne školstvo, na vysoké školy, vedu a výskum na celkovom rozpočte dramaticky klesá. V porovnaní medzi rokom 2006 až 2010 podiel výdavkov na regionálne školstvo, teda základné a stredné školy plus materské dnes už z rozpočtu klesá z 10 % v roku 2006 na 7,4 % v roku 2010. V prípade vysokých škôl ide o pokles 3,8 %, v roku 2006 na 3,1 % v roku 2010 a pri vede a výskume z 1,9 % v 2006 na 1,1 % v roku 2010. Znamená to, že na celom tom koláči rozpočtu ten výrez, ktorý je určený na vzdelanie, vedu a výskum je dnes o 4,2 % menší, ako tomu bolo pred štyrmi rokmi. Možno to neznie tak dramaticky, ale tie 4,2 % v súčasnosti predstavujú 680 miliónov eur. To je suma, ktorá by celkom iným spôsobom umožnila uvažovať u nás o vzdelaní, o vede a výskume. Ale alarmujúce sú aj iné porovnania. V žiadnom inom rezorte sa neprijalo v poslednom období toľko zákonov a opatrení, ktoré nie sú realizovateľné bez toho, aby nebol rozpočet výrazne navýšený. Jednak ide o samotný školský zákon, teda ten, ktorý mal byť základom reformy a ktorého náklady sa budú prejavovať najmä v budúcom roku. Ďalej zákon o pedagogických zamestnancoch. Nikde nezaznelo asi toľko sľubov podľa hesla Nikto vám nedá to, čo ja vám sľúbim. Môj kolega Ivančo veľmi presne citoval dôvodové správy, citoval, s akými nákladmi počítajú tieto zmeny v zákonoch, tieto takzvané reformy, ale v rozpočte tieto položky nikde nevidíme. Skutočnosť je totiž taká, že ak odpočítame nárast eurofondov, celý prírastok kapitoly v nominálnych číslach – kapitoly školstva – je pol percenta, čo je reálny pokles. A ten optický nárast  8,2 %, o ktorom sa hovorí, je teda daný eurofondami, ktoré spolu s prostriedkami na spolufinancovanie tvoria neuveriteľne veľa, až 18 %, takmer pätinu z celej kapitoly. Na tom by, samozrejme, nebolo nič zlého, ak by sme sa mohli pozerať na tieto prostriedky z Európskej únie ako na reálne peniaze. Ale nemôžeme. Myslím, že je to skôr holub na streche. A prečo to tvrdím? Podľa najnovších údajov ministerstva financií, ktoré má náš výbor k dispozícii, sa z európskych peňazí, ktoré boli určené na rok 2007, ktoré boli v rozpočte na rok 2007, dodnes v rezorte školstva vyčerpalo približne 5,5 %, a to rovnako na programy výskum a vývoj 5,74 %, ako aj na program vzdelanie, kde je to 5,46 %. A z peňazí, ktoré boli v kolónke eurofondy plánované na rok 2008, to je presne 0 %. Ale vtedy boli tie objemy približne polovicou toho, čo sa plánuje na rok 2010, pritom sme z nich čerpali prakticky nič. Takže neviem, kto dnes verí tomu, že z nuly v roku 2008 a z 5,5 % v roku 2007 sa nejakým zázrakom dostaneme v roku 2010 na 100 %. Ja myslím, že zázrak by bol, keby sme sa dostali na 50 %, ale silne o tom pochybujem, lebo by to znamenalo dvadsaťkrát rýchlejšie čerpanie oproti roku 2007. No a to už nechávam bokom, akým spôsobom sa tieto prostriedky v školstve čerpajú, a teda, žiaľ, nielen v školstve. Ak budeme pri ich čerpaní postupovať podobne ako pri nákupoch notebookov a projektorov, tak môžeme dobrú tretinu z týchto peňazí odpočítať na provízie či už dodávateľom, alebo niekomu inému. Čo prináša rozpočet na budúci rok učiteľom? Nielen pán minister školstva, ale aj sám predseda vlády s radosťou v hlase oznamovali nárast učiteľských platov o 2,2 % a hovorí sa tak aj v rozpočte. Treba ale povedať, že aj keby sa to naozaj naplnilo, hovoríme o pevnej zložke mzdy. Lenže významnú časť učiteľských príjmov tvorí pohyblivá zložka alebo odmeny, ktoré sú financované z rozpočtov obcí. Tieto rozpočty obcí sú najmä vďaka rastúcej nezamestnanosti v ťažkej kríze. Napriek tomu sa v štátnom rozpočte počíta s tým, že pokiaľ ide o investovanie obcí a samospráv, teda do regionálneho školstva bude pokles iba veľmi nepatrný, iba niečo vyše 1 %. A toto môžem vyhlásiť za istý podfuk. Už dnes tu máme mestá, ktoré museli učiteľom citeľne siahnuť na platy. No a vďaka takémuto naozaj podfuku a vďaka tomu balónu nafúknutému v kolónke eurofondy sa potom ako celkové výdavky na regionálne školstvo objavuje optický klam, kde to vyzerá na nárast, a nie pokles. Ale naspäť k učiteľským platom. Ak by teda pevná zložka platov učiteľov zo štátneho rozpočtu naozaj narástla o 2,2 %, ledva to vyrovná pokles tých zložiek,  ktoré  dostávajú  z  rozpočtu obcí a VÚC-iek. Ale stále hovoríme o stave, keby, keby bolo keby. Lenže z čoho chce vláda tento nie veľký 2,2-percentný nárast, ktorý by len kompenzoval pokles na pohyblivých zložkách, financovať? Z čoho to chce financovať, keď v kolónke mzdové výdavky v regionálnom školstve nevidíme nárast, ale pokles o 0,8 %? Pán minister hovorí o poklese počtu učiteľov. No tých učiteľov nám zatiaľ zďaleka toľko neubudlo. Ak majú ubudnúť, povedzme im to priamo, ideme vás prepúšťať. Lenže ako potom máme zabezpečiť literu školského zákona, ktorý hovorí o tom, že máme mať menšie triedy, to znamená, že potrebujeme viac učiteľov? To znamená, pokiaľ ide o učiteľské platy, je to všetko veľký otáznik a pravdupovediac myslím, že učitelia by mohli byť radi, ak im platy zostanú na tejto úrovni a ak im neklesnú. Zato ale úradníci v rezorte školstva majú nárast svojich príjmov celkom garantovaný o 2,9 %. Na to sa peniaze v kapitole školstva našli. Je pravdou, že nám mierne klesá počet žiakov v regionálnom školstve, a preto teda klesá celkový objem normatívnych výdavkov, teda toho, čo je hlavným zdrojom príjmov základných a stredných škôl. Ale máme tu ďalší nový zákon, nielen školský zákon, ktorý hovorí o počtoch žiakov v triedach, ale máme tu aj zákon, ktorý by mal motivovať učiteľov k ďalšiemu vzdelávaniu. Oni skutočne mnohí motivovaní sú, len ide o to, z čoho sa majú náklady spojené s týmto ich ďalším vzdelávaním hradiť. Tam mali byť prostriedky z normatívov, tie sú ale celkovo nižšie, ako boli vlani. Jediná možnosť je, že to pôjde na úkor detí, na úkor tepla a svetla v školách. Alebo sa vzdelávať nebudú. Čo sa týka vysokých škôl, v rozpočte sa hovorí, že nárast výdavkov z verejných zdrojov na vysoké školy je vyše 12-percentný. Ten nárast o 12 % nevznikol ako v prípade regionálneho školstva nereálnymi očakávaniami pri čerpaní eurofondov. Ten nárast o 12 % vznikol doslova podvodom. Jednoducho v kolónke za rok 2009 sa namiesto 169 miliónov, ktoré boli vlani v rozpočte ako zdroje Európskej únie vrátane spolufinancovania, napísala nula! Namiesto 169 miliónov, ktoré tam boli vlani, je tam zrazu teraz nula! Keby bola v tabuľke pravda a nie lož, bolo by zrejmé, že namiesto 69 miliónov navyše, naopak, máme o 100 miliónov menej. O tom, že veda a technika rastie málo, teda výdavky na ňu a investície do tejto oblasti rastú veľmi málo a tiež prakticky iba opticky vďaka eurofondom, už ani netreba hovoriť. Ja len veľmi pevne verím, že sa naplní prísľub vlády a to, čo vlastne prešlo ako pozmeňujúci návrh v našom výbore a aspoň prostriedky pre Slovenskú akadémiu vied budú adekvátne navýšené. Pretože inak tejto našej špičkovej vedeckej inštitúcii hrozí kolaps. No ale nie všetko ide len smerom dolu. Máme tu položku, ktorá nám utešene narástla. Je to položka športu. Narástla až trojnásobne. Ja vôbec nechcem spochybňovať význam športu hoci aj v čase krízy, v každom čase. Nechcem dokonca ani spochybňovať potrebu reprezentačných stánkov pre špičkový reprezentačný hokej a futbal. Ale to, čo sa spochybniť dá, je jednak výška nákladov na tieto stavby, pretože práve náklady na štadióny sú tým, čo nám takto utešene pomohlo zvýšiť objem výdavkov na šport. Je jasné, že oba tieto štadióny budú v kľúčovej miere využívať najmä športové kluby z prvej ligy. Teda normálne podnikateľské subjekty. A nie chudobné podnikateľské subjekty. Pritom ale sa nijako nepodieľajú na nákladoch na ich výstavbu. Je to niečo také, ako keby vám niekto postavil fabriku a povedal, nech sa páči, podnikaj. Nikto nevysvetlil, prečo zrazu všetky pôvodné plány na partnerské spolufinancovanie alebo na PPP projekty padli. Nemáme na prilákanie investorov, nemáme na platy a vzdelávanie učiteľov, nemáme na to, čo treba, ale máme na to, aby sme financovali niečo, čo sa má spolufinancovať zo súkromných zdrojov. Šport nám teda trojnásobne v rozpočte narástol, ale zato na šport v školách neostáva. Tam výdavky klesajú. Vzhľadom na to všetko, čo som povedala aj na to, čo zaznelo vo vystúpeniach mojich predrečníkov podávam môj pozmeňujúci návrh. Pozmeňujúci návrh k vládnemu návrhu zákona o štátnom rozpočte na rok 2010. Po prvé. V prílohe číslo 3 k zákonu výdavky štátneho rozpočtu na rok 2010 sa záväzné ukazovatele menia takto: v kapitole Ministerstvo financií Slovenskej republiky sa znižujú v stĺpci výdavky celkom a v stĺpci prostriedky na spolufinancovanie o 15 miliónov eur, v kapitole Ministerstvo životného prostredia Slovenskej republiky sa znižujú v stĺpci výdavky celkom a v stĺpci prostriedky na spolufinancovanie o 5 miliónov eur, v kapitole ministerstva zdravotníctva sa znižujú v stĺpci výdavky celkom a v stĺpci prostriedky na spolufinancovanie o 5 miliónov eur, v kapitole ministerstvo práce, sociálnych vecí a rodiny sa znižujú v stĺpci prostriedky na spolufinancovanie o 5 miliónov eur, v kapitole Ministerstvo hospodárstva Slovenskej republiky sa znižujú v stĺpci výdavky celkom a v stĺpci prostriedky na spolufinancovanie o 10 miliónov eur, v kapitole ministerstvo pôdohospodárstva sa znižujú v stĺpci výdavky celkom a v stĺpci prostriedky na spolufinancovanie o 30 miliónov eur, v kapitole ministerstvo výstavby a regionálneho rozvoja sa znižujú v stĺpci výdavky celkom a v stĺpci prostriedky na spolufinancovanie o 25 miliónov eur, v kapitole ministerstva dopravy, pôšt a telekomunikácii sa znižujú v stĺpci výdavky celkom a v stĺpci prostriedky na spolufinancovanie o 55 miliónov eur. A zároveň sa v kapitole ministerstvo práce, sociálnych vecí a rodiny zvyšujú v stĺpci výdavky celkom o 25 miliónov eur a v stĺpci výdavky spolu bez prostriedkov Európskej únie o 30 miliónov eur a v kapitole Ministerstvo školstva Slovenskej republiky sa zvyšujú v stĺpci výdavky celkom a v stĺpci výdavky spolu bez prostriedkov Európskej únie o 120 miliónov eur. Po druhé. Zmeny vykonané v prílohe číslo 3 sa premietajú do prílohy číslo 4 výdavky štátneho rozpočtu na realizáciu programov na rok 2010 podľa popisu uvedeného v odôvodnení tohto návrhu. Odôvodnenie. Vláda v návrhu rozpočtu na roky 2010 až 2012 výrazne nadhodnotila čerpanie prostriedkov z rozpočtu Európskej únie, a teda aj potrebu národných zdrojov na spolufinancovanie k týmto prostriedkom. Navrhujeme preto znížiť prostriedky určené na spolufinancovanie spolu o 150 miliónov eur. Tieto zdroje navrhujeme viazať takmer vo všetkých kapitolách, ktoré disponujú zdrojmi z rozpočtu Európskej únie. Očakávaný medziročný presun prostriedkov na spolufinancovanie z roku 2009 by mal tieto presuny kompenzovať, nakoľko trojnásobné čerpanie zdrojov z Európskej únie, ako ho očakáva vláda, je nereálne. Prostriedky v objeme 5 miliónov eur určené na spolufinancovanie navrhujeme viazať aj v kapitole Ministerstva práce, sociálnych vecí a rodiny Slovenskej republiky, pričom by malo ísť o zdroje určené na podporu sociálnych podnikov. Naproti tomu navrhujeme o 15 miliónov eur zvýšiť prostriedky vyčlenené v rozpočte ministerstva práce, sociálnych vecí a rodiny na aktivačné práce a ďalších 15 miliónov eur navrhujeme presunúť a použiť na zmiernenie medziročného poklesu výdavkov na kompenzácie pre ťažko zdravotne postihnutých. Sociálnodemokratická vláda Roberta Fica totiž navrhuje znížiť výdavky pre zdravotne ťažko postihnutých z tohtoročných 224,8 milióna eur na 214,8 milióna eur. Prostriedky v objeme 120 miliónov eur sa navrhujú presunúť do kapitoly ministerstva školstva na zvýšenie financovania regionálneho školstva, ktoré umožní zlepšenie podmienok v základných a na stredných školách a rast platov učiteľov. Ďakujem za pozornosť.