R. Madej, poslanec: (2004-06-16):
Vážený pán predsedajúci, vážený pán minister, vážené panie poslankyne, vážení páni poslanci, dovoľte mi, aby som opätovne vystúpil k veľmi podobnému bodu programu. A na úvod, pán minister, keďže v predchádzajúcej správe o dopadoch, resp. o priebehu kvázi reformy školstva ste prezentovali názor, že študenti de facto svoje požiadavky majú zapracované, tak si vám dovolím prečítať stanovisko organizácie, na ktorú vy stále poukazujete, stanovisko z Predsedníctva Študentskej rady vysokých škôl k schváleniu návrhu zákona vládou dňa 26. mája 2004. „Študentská rada vysokých škôl Slovenskej republiky považuje dnešné schválenie zákona o študentských pôžičkách za vážne porušenie vzájomných vzťahov s Ministerstvom školstva Slovenskej republiky. Vláda neakceptovala zásadné pripomienky oficiálnych reprezentantov študentov a novelu zákona schválila bez toho, aby o predložení zákona vopred čo i len informovala zástupcov študentov. Ministerstvo školstva a vláda jasne preukázali, že nemajú seriózny záujem na tom, aby do reformy vysokého školstva bola zapojená akademická obec, teda tí, ktorých sa reforma najviac týka. Študentská rada vysokých škôl na základe uznesenia z februára tohto roku vyzvala študentov na štrajkovú pohotovosť,“ pán minister, „a deklarovala, že v prípade neakceptovania zásadných pripomienok je ochotná organizovať aj ďalšie formy protestu. Študentská rada vysokých škôl vyzýva študentov a celú akademickú obec, aby odmietli navrhovaný nový zákon o študentských pôžičkách a taktiež spôsob jeho predloženia. Minister školstva podľa nášho názoru nedokázal zabezpečiť dôstojnú prípravu reformy vysokého školstva, a preto by mal zvážiť svoj ďalší postup.“ Pán minister, dovolím si aspoň pripomenúť, keďže takéto je stanovisko Študentskej rady vysokých škôl, prosím, nie sú tu, neodvolávajte sa na nich, že ich pripomienky ste teda akceptovali, pravdepodobne zásadné určite ste určite neakceptovali. Pán minister, spoplatnenie školstva sa môže urobiť akýmkoľvek spôsobom, máte právo predložiť do vlády a vláda do parlamentu akýkoľvek zákon. A tak ako už predrečníci hovorili, zákon má síce ľubozvučný názov, ale to, čo zakrýva, je naozaj tvrdé pravicové spoplatnenie. Hovoríme o zákone o pôžičkách, a pritom je to naozaj spoplatnenie vysokoškolského štúdia, ktoré sa robí v druhom článku predmetného zákona. Diskusia k spoplatneniu školstva by mala byť v prvom rade na úrovni hodnôt, a to takých, že musíme si rozmyslieť, či štát do vzdelania má investovať alebo nie, či dlh, ktorý štát má voči vysokým školám, bude splácať tak ako iné krajiny alebo či celé bremeno prenesie na študentov, pretože toto je vaše riešenie, či je vysokoškolské vzdelanie, pán minister, prospešné pre celú spoločnosť a či naozaj aj na daniach, tí, ktorí vyštudujú vysokú školu, to spoločnosti následne nevrátia alebo či podľa pravicových názorov je vysokoškolské vzdelanie len tovar, ktorý môžeme predať na trhu. A je to aj diskusia, či rovnosť prístupu k vzdelaniu zachovaná bude alebo nebude. A, pán minister, predchádzajúca diskusia o vašej správe o dopadoch asi jasne povedala, že ste sa nevyjadrili k žiadnym číslam, ktoré som napr. aj ja prezentoval, a nespochybnili ste vôbec to, že akékoľvek, budem o tom neskôr hovoriť, či už štipendiá alebo pôžičky pre strednú a pre aj nižšiu vrstvu budú mať veľmi negatívne dopady, pretože náklady súvisiace s vašou, ťažko povedať, aj reformou, budú vyššie ako tieto kompenzácie, pre obidve skupiny. Pán minister, nedávno, keď sme diskutovali o spoplatnení, ste povedali, že si nevážim vlastnú vysokú školu, ak som proti spoplatneniu vysokoškolského štúdia. A je to v prepise, samozrejme, môžeme si to vykonzultovať. (Hlasy z pléna.) Ale určite áno. Takže ja som diskutoval s mnohými rektormi, ktorí nesúhlasia s takýmto spoplatnením. A naozaj trvám na tom, že takýto výrok nebol naozaj vhodný. Čo sa týka diskusie, ako som už prezentoval, pán minister, uznesenie Študentskej rady vysokých škôl, zastihol som nedávno vaše vyjadrenie, že o poplatkoch je už rozhodnuté, aby sme išli diskutovať o ich výške. Myslím si, že toto vôbec nie je teda demokratická diskusia, keď minister rozhodne, že sa ide zavádzať školné a už nechá na diskusiu, či to bude 0,30, 5,30, 5,20, v percentách to myslím, školné naozaj, pretože musíme vychádzať z toho, že školy sú podvyživené a budú nepriamo donútené, samozrejme, vládou Slovenskej republiky, a vy to veľmi dobre viete, lebo nie ste ani vy sám spokojný s východiskami štátneho rozpočtu, zavádzať školné. Ja osobne neviem, či im to všetci môžeme teraz vyčítať, naozaj lukratívne odbory dajú najvyššiu hranicu, hoci ani nie sú tak nákladné ako tie odbory, ktoré majú vyššie náklady a sú pre štát tiež potrebné. Bude teda odstrašujúcim elementom, ktorý zvýši výdavky rodín. A naozaj v žiadnej ani v tej správe, ktorú sme prediskutovávali, ste niečo takéto nevyvrátili. Tretíkrát je návrh z dielne ministerstva v tomto volebnom období. A preto musím povedať, že napriek tomu, že ministerstvo teraz financií i ministerstvo práce, sociálnych robí akúsi nadprácu za vás, a už možno o úmysloch pána ministra financií budeme hovoriť neskôr, ale z vašej dielne, a vy ste sa sám od toho dištancovali, že to, čo sme dnes dostali na stoly, je mimo vás, hoci je tam adresa ministerstva školstva, z vašej dielne, pán minister, sme nedostali komplexnú dopadovú štúdiu o príjmoch a pár príkladov, ktoré som naznačil, hovorilo o tom, že sociálne dôsledky budú naozaj negatívne. Urobili ste ústupok na jednej strane voči vysokým školám, niekto to môže považovať za pozitívum, že poplatky budú vo výške 0 až 30 %, zníženie na nulu je veľký ústupok z vašej strany. Darmo povedať, určite nebude, pretože vy tiež ste si veľmi dobre vedomý, pán minister, že tie školy budú pravdepodobne zavádzať školné, pretože sú finančne podvyživené, a za chvíľu zistíme, že tá 0-percentná hranica je naozaj o ničom, lebo všetci sa budú ťahať k tej hranici hornej. Tak sa stane, že priemerné školné, ktoré aj vy už predpokladáte, bude 14 000 ročne na Slovensku, a tak sa stane, že na mnohých odboroch, kde budeme chcieť, aby tiež bola zachovaná rovnosť prístupu k vzdelaniu, teda ide o právnické, lekárske, ekonomické fakulty, fakulty manažmentu a ďalšie, si budú pýtať, pán minister, 22 000 ročne a, samozrejme, každým rokom podľa inflácie budú tieto poplatky stúpať. Ja si osobne myslím, že ak má štát dlh voči vysokým školám, nemal by sa na tom podieľať alebo nemal by ho riešiť len prioritne z vreciek študentov, pretože ak máme zvyšovať ročne o 0,1 % HDP, tak takýmito riešeniami by sme len vyťahovali peniaze z vreciek ľudí a na druhej strane nemohli by sme si vôbec stanovovať priority, ktoré sú pre štát potrebné. Samozrejme, ale je to váš návrh. Pôžičky, to je prvá vec, o ktorej sme diskutovali pri správe. Dovolím si ešte pre pár vecí zopakovať, že v tomto návrhu zákona rušíte klasické pôžičky zo Študentského pôžičkového fondu. Pán minister, vy ste hovorili, že teraz je využitie pôžičiek veľmi nízke. Ja vám garantujem, že v prípade, ak by náhodou nebodaj, nedajbože bol schválený tento zákon, tak využitie vašich pôžičiek, ktoré navrhujete, bude ešte nižšie. Už vidíte tendenciu na Slovensku, že každý sa bojí zobrať si pôžičku, zaťažiť sa ako mladý 18- či 19-ročný človek a vôbec si zobrať nejakú pôžičku takmer bezúročnú. A to mi povedzte, kto naberie odvahu zobrať si pôžičku so 6,5 a v prípade, ak nemá ručiteľa, aj viac percentami. No nenaberú študenti odvahu a budú to brať veľmi negatívne a obmedzí im to prístup ku vzdelaniu. Ruší sa teda  Študentský pôžičkový fond, ktorý je naozaj transparentný a funguje veľmi dobre. O úmysloch a účele zriadiť akúsi neziskovú, správcovskú spoločnosť, ktorá bude čerpať a dávať, neskôr sa vyjadrím, aké prostriedky študentom, o týchto zámeroch je ťažké už diskutovať otvorene. Výška pôžičiek je len do maximálnej hranice výšky školného, čo napr., to je už dávno prezentovaný fakt, je, že je to systém, ktorý bude oveľa viac nevýhodný, pretože v súčasnosti si mohli študenti zobrať pôžičku aj na iné veci. Pokiaľ ide o úročenie počas štúdia, no dlh sa bude, samozrejme, nabaľovať a ďalej vzrastať ešte aj počas školy. Pán minister, ale jednu vec vám najviac v tomto zazlievam. Dávate v tomto zákone možnosť obchodovať s pohľadávkami študentov, dávate možnosť postúpiť to na akúkoľvek inú organizáciu. A v tomto vidím najväčšiu hrozbu, pretože študent keď príde do reálneho života alebo ešte predtým, ocitne sa v nejakej tiesni, zrazu sa stane, že jeho dlh bude mať niekto iný, vôbec nie určený zákonom, niekto, kto môže byť pre neho, samozrejme, aj nebezpečný. A chcem ešte jednu vec povedať k spoplatneniu, pán minister. Myslím, že to je to najstrašnejšie, čo v tom návrhu zákona je, že v prípade, ak študent nezaplatí školné, môže to byť dôvodom na vylúčenie zo štúdia. No ďakujem pekne. Ďakujem pekne, keď z akýchkoľvek sociálnych dôvodov alebo z akýchkoľvek krátkych náhlych alebo prechodných dôvodov študent nezaplatí a takéto riziko bude v danom prípade niesť. Myslím si, že toto je veľmi, veľmi nebezpečný nástroj, ktorý dávate do rúk škôl, a tento nástroj vôbec im ale nepatrí. Čo sa týka sociálnych štipendií, hovorili sme už, pán minister, o konkrétnych príkladoch a hovorili sme o tom, aké bude maximálne navýšenie nákladov, že mesačné náklady študenta mimo miesta bydliska, keď bude musieť bývať na internáte, vzrastú až do 10 000 korún. A hovoríme aj o tých najdrahších odboroch, pretože, samozrejme, pravdepodobne aj vy chcete, aby aj tie odbory mali zachovanú rovnosť prístupu ku vzdelaniu. Takže musíme vychádzať aj pri nákladoch za tieto lukratívnejšie odbory, prečo by nemal človek s nižšími príjmami mať rovnaké právo dostať sa na právnickú, lekársku, ekonomickú fakultu, hoci sa spoplatňujú najvyššími sumami. O tomto je rovnosť prístupu k vzdelaniu, že každý môže nastúpiť na tú štartovaciu čiaru. Preto náklady na týchto školách stúpnu až do 10 000 korún mesačne. A naozaj vaše sociálne štipendiá toto neriešia. Navýšenie sociálnych štipendií oproti súčasnému stavu, nebudem tu už opakovať tie slajdy, je oveľa, oveľa nižšie a budú len záťažou pre tak nižšiu vrstvu príjmovú, ako aj hlavne pre strednú vrstvu, ktorá nedostane štipendiá, nebude medzi tými percentami a v tej výške, teda nebudú sa kompenzovať negatívne dôsledky. Čo je ešte horšie, a zopakujem to tiež, je to, že neviete garantovať koeficient na prehodnocovanie alebo na podávanie sociálnych štipendií. Ak s takýmto niečím závažným, čo sa týka 140 000 študentov v Slovenskej republike, môže manipulovať jeden minister nejakého rezortu, s výpočtom sociálnych štipendií, no kedykoľvek sa vláda rozhodne, že v tomto štátnom rozpočte, keď je menej, tak ušetrí na študentoch, tak za rok môže byť aj potom to, čo vy tu navrhujete, pretože tento koeficient môže ministerstvo zmeniť opatrením, teda rozhodnutím, ktoré sa ani nepublikuje v Zbierke zákonov. Veď to je naozaj, naozaj smiešne. Na tomto padá celý váš systém, pretože ak by ste si, pán minister, boli istý spoplatnením školstva a sociálnymi kompenzáciami, dáte presný vzorec do zákona. A v prípade, ak by sa niečo stalo, že by ste mali záujem to zmeniť, tak by musela prebehnúť riadna diskusia v parlamente, samozrejme, aby sa zmenili faktory na poskytovanie štipendií. Ale, samozrejme, bez diskusie ticho vydá si ministerstvo opatrenie a finančné prostriedky na sociálne štipendiá sa môžu znížiť na polovicu. A potom ťažko hovoriť o nejakých kompenzáciách. Nie je v tomto naozaj žiadna právna istota. Ďalšia vec. Čo sa týka 500 mil. korún, ktoré idú do internátov, to je ako keby študentovi z jedného vrecka zobrali, teda bude viacej platiť do internátov, a do druhého vrecka akože dáme na sociálne štipendiá, takže vlastne nič sa týmto nezmení. Keď sme rokovali o predposlednej novele vysokoškolského zákona, tam sme pravdepodobne akceptovali, že sa z týchto peňazí platia aj univerzitné pastoračné centrá. Myslím, že to nie je ešte v tom zákone. (Hlasy z pléna.) Nie. Ale bol to návrh v tomto prípade z vášho rezortu. Ak sa nemajú platiť internáty, tak potom som zvedavý na tú pravicovú tézu, prečo by mali platiť všetci daňoví poplatníci niečo, čo využívajú tiež jednotlivci, hoci taktiež som niekoľkokrát navštívil takéto centrá a myslím si, že sú veľmi potrebné. Samozrejme, ale v tom si povedzme, že prospešné veci budeme podporovať všetky, aj keď nie všetci ich môžu alebo chcú využívať. Pán minister, celkovo možno hodnotiť tento zákon ako zlý, ktorý vychádzal z obdobia, v ktorom ešte nebola žiadna štúdia o dopadoch, v ktorom neboli žiadne prepracované analýzy, čo to môže spraviť s ľuďmi, keď prijmete takýto návrh zákona. A celá diskusia dnešná to aj dokázala. Obmedzí sa tým prístup a rovnosť prístupu ku vzdelaniu a naozaj ohrozuje sa tým podľa môjho názoru budúcnosť Slovenskej republiky. Sme v Európskej únii a študenti sa môžu rozhodnúť ísť študovať inam, najviac ich chodí, pokiaľ viem, do Českej republiky, vyše 5 000 študentov. Tento trend bude pokračovať. Tí najlepší, hoci zo stredných alebo nižších vrstiev, budú odchádzať za lacnejším a naozaj aj, pán minister, bez urážky kvalitnejším vzdelaním a ostanú v krajine, v ktorej vyštudovali, pretože tá krajina im poskytne lepšiu perspektívu. Práve preto si myslím, že svoju silu alebo svoj záujem by ste mohli prezentovať inak, nie takýmto návrhom zákona. Vážené panie poslankyne, páni poslanci, dovoľte mi ešte predniesť procedurálny návrh podľa § 73 ods. 3 písm. b) zákona o rokovacom poriadku, aby sa Národná rada uzniesla na tom, že nebude pokračovať v rokovaní o tomto návrhu zákona. Ja pevne verím, že tento zákon, pretože podľa môjho názoru sa nedá ani vylepšiť, je postavený na chybných predstavách, že vzdelanie je tovar, ktorý budeme predávať len tým, ktorí na to majú, sa nedostane ani do druhého čítania. Ďakujem veľmi pekne za pozornosť. (Potlesk.)