E. Vestenický, poslanec: (2008-02-12):
V záujme akej takej vyrovnanosti informácií a v záujme dosiahnutia poznania vo veci následkov tu prijatých rozhodnutí mali by sme hovoriť aj o potrebe voliča, jeho poslanca i existujúceho politického systému, hovoriť o potrebe chrániť ich pred možnosťou uplatňovania moci nad rámec práva. Bola snáď táto možnosť natrvalo v našich podmienkach prekonaná? Patrí naozaj v našich podmienkach do množiny archaizmov alebo anachronizmov? Čím chceme vyvrátiť, že potreba chrániť záujem voliča, demokracie či štátu ako celku prezentovaním, nastoľovaním a presadzovaním určitých pre mnohé entity nie vždy pohodlných zákonných noriem, je iba úloha sem-tam ak už nie dosť nebezpečná, tak rozhodne pre mnohých nevítaná? Máme dnes taký stav v spoločnosti, že jedinci alebo celé skupiny či dokonca organizácie sa vyhýbajú pri presadzovaní svojich záujmov postupom, ktoré sú v rozpore so zákonom? Máme v spoločnosti taký stav, že dokážeme nastoliť právo a spravodlivosť v čomkoľvek s takou rýchlosťou, že nehrozí nikdy a v ničom nikomu žiadna škoda, že nehrozí nebezpečenstvo z omeškania a následná škoda? Dosiahli sme v spoločnosti taký stav, keď iné než vlastné záujmy môžu byť s rešpektom a bez číhania na príležitosť zvrátiť ich vo svoj prospech presadené bez násilného uplatnenia vôle štátu riadenej zákonmi? Je rešpekt voči oprávneným, iným než vlastným záujmom až taký významný, že nevznikajú spory alebo zúčastnené stránky uznajú cudzí nárok bez ťažkostí, len na základe poznania pravdy, bez zneužívania dostupných informácií? Nie je tu dosť príkladov z domáceho i zahraničného prostredia, keď výkonná moc zneužila právomoci, zneužila príležitostnú situáciu, zneužila oprávnenie riadiť exekutívu, právo odmeňovať ju a hodnotiť jej výkonný personál na presadenie svojich záujmov a na vlastný prospech? Za predpokladu, že nesúhlasíte s takouto formuláciou, tak ju môžem zľahčiť. Nie je tu dosť dôvodných podozrení zo zneužívania príležitostí, ktoré ozaj dočasné vlastníctvo moci prináša? A ak je takto z akýchkoľvek dôvodov konané voči mnohým občanom, nebude to zneužívané voči poslancovi, hoci dodatočne, ktorý bude na rane pre podstatne väčší počet dobre motivovaných a primerane vybavených, teda aj mocnejších útočníkov? Ako môžeme teda tvrdiť, že ochrana poslanca, priameho účastníka zrážok týchto súperiacich vôlí už nie je nutná? Myslím, že opak je pravdou. Výkvet národa zhromaždený tu v tejto sále a bežne každodenne pri rokovaniach sa do seba púšťajúci bez akejkoľvek úcty a rešpektu, myslím si, je toho dôkazom. Číhanie na chybu a škodoradosť, keď sa nejaká objaví, je, dalo by sa povedať, bežným zjavom. Ak aj pripustím, že existencia veľmi silnej poslaneckej imunity môže v ojedinelých prípadoch aj negatívne vplývať na nerušený chod výkonu práva, logika súvzťažnosti ukazuje, že je tendenčné, jednostranné a v neprospech demokratizácie spoločnosti pôsobiace utvárať vo verejnosti skresľujúce, zjednodušené predstavy o poslaneckej imunite ako o deformujúcom práve beztrestne páchať priestupky a porovnávať ho s občanom, ktorému právo túto možnosť nedáva. Takže nežízni volovi hubu jeho, ako hovorí Biblia, lebo neťaháš jeho káru. Prosím, buďme racionálni v miere podmienok, v ktorých existujeme a v prospech národa, ktorý reprezentujeme. Vy najlepšie a dávno viete, a tak iba pripomínam, že medzi skutočným a želaným stavom vecí, javov a stavov, je veľký rozdiel. Prijímať rozhodnutia na základe želaných stavov za súbežného ignorovania skutočných javov, stavov a vecí bolo, je a, myslím, aj bude škodlivé. Formujeme nielen zákony, ale aj prostredie na ich pôsobenie. Vytvárame príležitosti, ktoré môžu byť často významnejšie než samotné prijaté zákony. A ak nastolíme nemachiavelistické vzťahy medzi politikmi, imunita zrejme potrebnou nebude. Jej odstránenie skôr ale prinesie so sebou množstvo nezmyselných rizík vrátane permanentného volania po zasahovaní do našich vnútorných záležitostí vonkajšími autoritami, napr. kvôli znemožňovaniu výkonu poslaneckého mandátu a ohrozovaniu základov demokracie. Prax sama, ako ste pred pár hodinami, pani poslankyňa, vy sama konštatovali, ale myslím si, že i praktiky mnohých určitých i neurčených objektov nám už neraz presvedčivo dokázali, že posudzovaný skutok často nebol ani zďaleka taký významný rozsahom prvotných škôd, ktoré spôsobil priamo svojím vznikom. Ale bol, bohužiaľ, oveľa významnejší tým, aký veľký a ďalekosiahly krik sa okolo neho urobil, a významom, ktorý sa mu pridal počtom a šírkou spektra ľudí, ktorí sa ním zaoberali. A, samozrejme, dali to okázalo najavo všade tam, kde boli ochotné uši na počúvanie. Akých krkolomných zvratov a efektov vo vyjadrovaní nech už exportovaných alebo importovaných postojov osobností napr. k nejakej aktuálnej udalosti u nás doma či v zahraničí, a to iba účelovou interpretáciou informácií možno dosiahnuť, sme boli neraz svedkami i tuná v tejto sále? Prax neraz ukázala, že boj proti demokracii možno najlepšie viesť úsilím v mene demokracie. Starý pán Machiavelli tvrdil, a svoje tvrdenie v živej praxi obhájil, že existencia a súperenie politických strán v boji o moc je pre udržanie republiky prospešné, pretože zabraňuje hegemónii a následnej tyranii jednej z nich. Myslím, že to je len neúplný začiatok popisovaného stavu a tvrdenia k nemu, ako nevyhnutnou podmienkou priebežnej vyrovnanosti a regulácie pomerov súperiacich síl slúži aj vyrovnávajúca akási konštanta v podobe poslaneckej imunity. I to je povšimnutiahodný dôvod, aby zostala zachovaná vo svojej významnej, nie formálnej podobe. Neprekračujme hranice, ktoré prinesú zbytočné riziká. Veď riziko sa môže prejaviť i na prospech, i na škodu. Som toho názoru, že štátu hrozí vznik väčšej škody odstránením alebo obmedzením imunity poslanca, než jej ponechaním v platnosti v pôvodnej podobe. Domnievam sa, že imunita poslanca je iba zdanlivo osobná vec, a preto by mala byť zachovaná a ešte dlho potom udržiavaná, ak už pre nový kvalitatívny stav vzťahov v spoločnosti potrebná nebude. Mala by zostať zachovaná ako pomník, pomník pripomínajúci časy, keď bola nevyhnutnosťou. Preto navrhujem zákon z prerokúvania stiahnuť a z veci nateraz urobiť konzervu. Ďakujem za pozornosť. (Potlesk.)