Kažimír, Peter, poslanec NR SR (2011-06-28):
Ďakujem pekne, pán predsedajúci. Pán minister, pán predkladateľ, ja sa v podstate vo svojom príspevku dotknem, samozrejme, aj vládneho návrhu novely, aj nášho poslaneckého a začnem veľmi zmierlivo, pán minister, ale musím povedať, že podľa toho, čo som videl a počul pri tvorbe tohto zákona, ja to vnímam tak, že ste úplný nešťastník k tejto téme. Je to podobné, podobnú pachuť má návrh tejto novely, ako je to pri Zákonníku práce, keď v podstate všetci sú proti, jedine prekladateľ, to znamená minister práce, je so svojou prácou spokojný. Toto je podobný príklad a tu už hovoríme o druhom pilieri, hovoríme o dôchodkovom systéme, v ktorom je 1,5 milióna ľudí, a výsledok, ktorý je na stole, je podľa nás založený z hľadiska vládneho návrhu na politickej snahe diskontinuity za každú cenu z hľadiska princípu, ktorý som počul z úst Ľudovíta Kaníka, ktorý sa pasuje za otca druhého piliera a aj ním je, to ja mu proste uznávam, ale v duchu tom, že všetko, čo nevyšlo z jeho hlavy, je deformácia. Takže k samotnému návrhu vládnemu. Žiadna zo zásadných koncepčných zmien navrhovaná ministerstvom práce podľa nás nemá oporu v logike ani v odbornosti. Odstránenie garancie z rastového a vyváženého fondu. Zámerové vytvorenie podmienok pre investovanie do akcií a dlhopisov s dlhšou dobou splatnosti. Tak tvrdí predkladateľ, t. j. nástrojov so zvýšeným rizikom a potenciálom vyššieho výnosu v rastovom a vyváženom fonde. Prečo to ale nebude podľa nás fungovať? Väčšina sporiteľov v týchto fondoch nemá vzťah k riziku alebo nemá dostatočné vedomosti o riziku a jeho možných následkoch. Vzhľadom k ich zotrvačnosti, ale aj nízkej úrovne vedomosti možno očakávať, že väčšina z nich zostane aj po odstránení garancií v týchto fondoch. Pri zachovaní odbornej starostlivosti nebudú môcť správcovia investovať v týchto fondoch tak, ako by vzhľadom na charakter týchto fondov mali. Toto tvrdia samotní správcovia. Problém je v tom, že ste zvolili v podstate spôsob defaultu, spôsob komunikácie so sporiteľmi tým spôsobom, že im oznamujete formou kampane, či už formou tlačovín, alebo priameho mailingu, chcete ich oboznámiť s tým, že sa v dvoch pilieroch zrušia garancie, a ak teda nebudú s týmto systémom spokojní, majú odísť. Majú aktívne, sa majú zdvihnúť a odísť do toho fondu konzervatívneho. Problém je ale kdesi na počiatku, keďže už dnes máme 95 % sporiteľov z tých 1,5 mil. v rastovom a vyváženom fonde, a seriózne prieskumy, ktoré určite nespochybňuje ani ministerstvo práce, ani správcovské spoločnosti, tieto prieskumy hovoria o tom, že 80 % terajších sporiteľov nemá alebo má veľmi negatívny vzťah k riziku. To znamená, už ich dnešné rozloženie je nesprávne a nezodpovedá, nezodpovedá celoeurópskemu trendu kolektívneho investovania, ktorý je založený na tom, že správcovské spoločnosti, tí, ktorí narábajú s peniazmi sporiteľov, majú poskytovať také investičné nástroje, také spôsoby investovania, ktorým sporiteľ rozumie, súhlasí s nimi. A tento problém nie je zabezpečený návrhom tejto novely, lebo v podstate je tam síce nejaká legisvakácia, o ktorej hovorí pán minister, ale z pohľadu toho, že občan sporiteľ dostane do svojej poštovej schránky nejakú poštu, nejaké tlačivo, s ktorým sa nevie vysporiadať, lebo ďalší prieskum hovorí, že 50 % týchto sporiteľov má mizerné alebo takmer žiadnu finančnú gramotnosť, čiže nevie vyhodnotiť v zásade túto informáciu. Alebo si to aj priznajme, však sa opýtajme ľudí, ktorí sú v druhom pilieri, či sa o to zaujímajú. To základné, ktoré, to ten základ, ktorý má sporiteľ k druhému pilieru, je ten, že polovica jeho sociálnych odvodov ide do druhého piliera, s tým je vysporiadaný, a ďalej sa oňho stará správcovská spoločnosť, ktorá je supervízovaná alebo dohliada nad centrálnou bankou, a tam tá informácia končí. Opýtajte sa svojich najbližších, opýtajte sa ľudí, ktorých poznáte, či sú mladší, alebo starší, akú majú vedomosť, v ktorom vôbec sú fonde. To znamená, vy prejudikujete taký stav, že sa tí ľudia budú aktívne o to zaujímať a pri týchto zmenách, ktoré označujete za revolučné, s prepáčením, zdvihnú zadok a odídu tam, kam už mali patriť od toho počiatku, mali byť v tom konzervatívnom fonde. Lenže vieme, ako druhý pilier vznikal. Vznikal do veľkej miery v eufórii, ktorá bola poznačená sľubovaním 8-percentných výnosov, ktoré boli napísané takýmito malými písmenkami na tých všetkých letákoch, a viete, že vznikal aj nákupom duší cez podplácanie mzdových účtovníčok, cez multimarketingové firmy, do ktorých správcovské spoločnosti naliali miliardy korún, preto sú dneska v strate. Dobre, hovorme o tom, že je to normálna logika, normálna logika podnikania v tejto oblasti, ktorý bol certifikovaný a legálny, ale výsledok, ktorý sa stal, je, že máme sporiteľov v nesprávnych fondoch alebo ktorí majú nesprávne očakávania a nesprávne informácie. Tá základná výčitka, ktorá smeruje k zavedeniu garancií, je o nízkych výnosoch. No ja vám poviem k tomu toľko, že podľa nás dôchodkový systém je o akumulácii zdrojov a ten je založený na dvoch fenoménoch: na garancii, na zachovaní tej hodnoty, lebo sú to proste hodnoty, a druhá noha toho je ich zhodnocovanie. To je proste fér, s týmto súhlasíme. Lenže v prvej fáze vzniku druhého piliera sa ten dôraz dával na to zhodnocovanie, potom prišla kríza, potom proste sme zaviedli naše videnie do tohto druhého piliera formou zavedenia garancií a zníženia poplatkov. Takže ja uznávam, že prevážila zase, prevážil fenomén zaistenia tých prostriedkov. A aj návrh, ktorý predkladáme ako poslanecký, sa snaží dostať tieto dva fenomény istoty a zhodnocovania do rovnováhy. To, čo je vo vládnom návrhu, je podľa mňa, opäť opakujem, sčasti spolitizovaná snaha dostať veci späť, pretože podľa niekoho to bolo najlepšie tak, ako to bolo kedysi. Výška a štruktúra poplatkov vo fondoch, ktoré navrhuje pán minister Mihál, je podľa nás zlá. Ponechanie poplatku za zhodnotenie vo fondoch, z ktorých sa odstránila povinnosť správcov doplácať prípadné straty, bude deformovať vzťahy medzi správcom a sporiteľom. Zachováva sa totiž takzvané success fee v negarantovanej schéme. Preto tento typ poplatkov vo fondoch bez garancie nemá čo hľadať. Naopak, výška fixného poplatku vo fondoch, od ktorých sa očakáva aktívne obchodovanie a správa, je nízka, ona sa ešte znížila, s čím sa pán minister chváli, ale to neumožní správcom spravovať majetok sporiteľov spôsobom zodpovedajúcim charakteru fondu. Inak povediac, cez ústa – menujem ho – pána Kouřila, šéfa Generali, DSS Generali, zaznelo, že v budúcom konzervatívnom fonde, ktorý bude garantovaný, budú dosahované ešte nižšie výnosy ako dnes, pretože ich tá štruktúra poplatkov k tomu bude istým spôsobom navádzať. Takže toto je oznámenie správcu, jedného z najväčších správcov dôchodcovských fondov, tak sa s týmto treba vysporiadať. Treba to buď zobrať na vedomie, alebo si k tomu treba sadnúť, či to tak naozaj je, alebo nie. Čo hrozí? V akciovom a zmiešanom fonde nebudú akcie, a keď, tak len v malej miere. Akciový a zmiešaný fond nebudú plniť svoje poslanie, sporiteľom budú generovať nízke výnosy, prípadné straty a navyše nebudú nič garantovať. Odstránenie poplatku za zhodnotenie z dlhopisového fondu. Dočítali sme sa, že sú tu, zázraky s výnosmi sa dajú, sa robiť nedajú, a preto to treba zrušiť. Prečo je to nelogické? Odstránenie tohto poplatku ide jednoznačne proti záujmom sporiteľov, pretože vo fonde, kde správca ručí celým svojím majetkom za prípadné straty z investovania, berie správcovi motiváciu. To bolo to success fee. To znamená, mám garanciu, ručím vlastným majetkom, tú garanciu sme zaviedli, DSS-ky musia ručiť vlastným majetkom, ale majú aj tú slaninu na konci, to znamená, ak dosiahnu ten výnos, ktorým prekonajú určenú referenciu, tak dostanú vyšší poplatok. Tento poplatok sa v návrhu ruší a tu sa vraciame k tomu výroku pána Kouřila z Generali, že v dlhopisovom fonde nebudú žiadne dlhopisy alebo len v malej miere a aj to s veľmi krátkou dobou splatnosti. Čiže podľa nich potom bude úplne zbytočné predĺženie tej lehoty porovnávania výnosnosti na 5 rokov. No a potom tu máme navrhovanú úpravu automatického vstupu. Ako vy ste veľmi citliví predkladatelia vládnej novely na slovíčko „automaticky“, aby sa nezamieňalo s povinným, tak podľa nás je to povinný vstup, ale dobre, zostaňme pri automatickom z hľadiska vašej terminológie. No ale vnímame to ako právne neprirodzenú a manipulujúcu formu pre mladých ľudí. A okrem toho je to úplne s rozporom tej dobrovoľnosti, na ktorom vznikol druhý pilier. Ako ja by som nerád, to mám ako sociálny demokrat, alebo podľa Richarda Sulíka socialista, teraz presviedčať liberálov, čo sú hodnoty dobrovoľnosti a slobody rozhodovania ľudí? Ako, poviem to úplne úprimne, ako druhý pilier je poznamenaný istou dávky nedôvery, a to z dvoch dôvodov. S politizáciou tohto systému ako takého a tá politizácia tu proste naprieč dvoch-troch vlád existuje a môžme sa opýtať, prečo tu je. A ja uvediem ako za dôvod to, čím sa chváli Ľudovít Kaník, otec penzijného systému, druhého piliera, chváli sa tým, že tieto zmeny prešli jedným hlasom v parlamente. A to je podľa mňa presne, to je genetický kód, ktorý má v sebe druhý pilier, pretože bol pretlačený pochybnou väčšinou v danom momente a nesie si so sebou tento biľag. Čiže toto zneistenie tu bolo a je, otvorme si oči a povedzme si, že to tak je. A druhé zneistenie bolo spôsobené vývojom na finančných trhoch a krízou, ktorú sme zažili v rokoch 2008 – 2009 a de facto ju prežívame aj dnes. Veď ak si pozrieme graf výnosnosti či už štátnych dlhopisov, ich rizikových prirážok, alebo vývoja akcií, tie grafy sa podobajú EKG po infarkte. Ako z tohto pohľadu tá volatilita je taká, ktorá nemôže vzbudzovať dôveru v ten systém. Z tohto pohľadu je podľa nás dôležité hľadať politický konsenzus, o ktorý sme sa pokúšali a pokúšame aj naším poslaneckým návrhom, a z tohto pohľadu je aj dôležitý, tá manipulácia s mladými ľuďmi, ktorí majú vstupovať do druhého piliera, pretože my navrhujeme dobrovoľný vstup do druhého piliera s tým, že navrhujeme predĺžiť lehotu vstupu tohto rozhodnutia sa, kedy vstúpiť do druhého piliera, do dovŕšenia veku 33 rokov života. Čiže zo 6 mesiacov na 33 rokov. Zdá sa nám to dostatočný čas na to, aby sa mladý človek zorientoval, aby si založil rodinu, aby sa rozhodol o tom, či chce byť v solidárnom prvom pilieri alebo či chce diverzifikovať to svoje riziko starostlivosti o starobu aj na pilier druhý. Ale to rozhodnutie by malo byť na ňom a DSS-ky by mali súťažiť o tohto človeka nie na základe marketingu a mailingu, ale na základe tvrdých dát, na základe výnosnosti, ktorú dosiahnu a ktorú, a to verím, pán minister, že aj vy, aj my máme záujem na tom, aby druhý pilier bol stabilným prvkom penzijného systému, aby ľudia z neho nakoniec niečo mali. Takže z tohto pohľadu ten náš návrh vnímame ako pre systém v tejto situácii určite vhodnejší. A ešte podotýkam, že podľa prepočtov, ak vy tam máte momentálne v návrhu dvojročnú lehotu na rozhodnutie výstupu z druhého piliera, opäť opačný prístup, ale verejne komunikujete, pán minister, že ste ochotný v parlamente prijať aj dlhšiu lehotu, 5 až 10 rokov. Ak by to bolo 10 rokov, tak podľa vývoja natality sa dá proste predpokladať, že do tohto systému by mohlo vstúpiť 800-tisíc ľudí nových automaticky, ako vy hovoríte, ale to znamená, že v tej lehote tých 800-tisíc ľudí by mohlo teoreticky aj vystúpiť, a to sa nám nezdá, povedzte si, čo si o tom myslíme, a to sa nám vôbec nezdá stabilné pre systém, mať 800-tisíc sporiteľov, ktorí môžu reagovať na zmeny politickej klímy, na zmeny situácie na finančných trhoch a podobne. Čiže z tohto pohľadu sa prihováram za to naše videnie, ktoré hovorí o dobrovoľnom vstupe do druhého piliera v dlhej lehote. A koniec koncov ministerstvo financií sa nechtiac prezradilo aj tým, že vlastne v pripomienkovom konaní požiadalo o legisvakáciu, odloženie tohto automatického vstupu až do ukončenia tohto volebného obdobia z neznámych dôvodov, no a zo známych dôvodov potom túto pripomienku stiahli. Aby som bol korektný, prečítam vám z vyhlásenia Asociácie dôchodkových správcovských spoločností z 13. júna tohto roku: „Asociácia DSS si je plne vedomá, že druhý pilier má zarábať peniaze a investovať tak, aby dosiahol čo najväčší výnos. Musí sa tak ale diať spôsobom primeraným a zodpovedajúcim rizikovému profilu sporiteľov. Základným princípom starobného dôchodkového sporenia je dlhodobé investovanie úspor občanov na kapitálových trhoch, ktoré nevylučuje možnosť poklesu hodnoty majetku. História nám ukazuje, že z dlhodobého hľadiska je investovanie výnosné a zmysluplné, vyžaduje si však špecifické profesionálne znalosti a skúsenosti, ktorými na Slovensku disponujú DSS-ky. Jednou z kľúčových úloh DSS je informovanie sporiteľov o možnom vývoji ich investícií v strednodobom aj dlhodobom horizonte a usmernenie sporiteľov vzhľadom na ich vedomosti, informácie, vek a investičné preferencie. DSS sa správajú a chcú dlhodobo správať ako zodpovední správcovia a chcú aktívne prispôsobovať investovanie potrebám a požiadavkám sporiteľov. Ctíme si zásadu, že sporiteľom, ktorí nemajú dostatočné vedomosti o investovaní a rizikách s ním spojených, žiadny profesionálny správca neinvestuje ich úspory z prevažnej časti do akcií. Toto je aj celosvetový trend v oblasti regulácie vyvolaných skúsenosťami z finančnej krízy, ktorý núti poskytovateľov investičných služieb a správcov fondov skúmať a zohľadňovať vo svojej činnosti rizikový profil klienta. Investovanie úspor obyvateľov na dôchodok v tomto trende celkom iste nebude a nemôže stáť bokom. Aj napriek tomu, že zavedenie garancií v druhom pilieri sa ukázalo byť vyhovujúcim pre značnú časť sporiteľov, považujeme, DSS-ky, súčasný stav za nevyhovujúci. Neumožňuje výraznejšie zhodnocovanie úspor kvôli nesprávnemu nastaveniu systému garancií v sledovanom období, ale aj v štruktúre poplatkov, a preto je potrebné ho zmeniť. Aktuálny návrh zákona zatiaľ nevykazuje známky stability z pohľadu budúceho možného vývoja a nesmeruje k riešeniu problémov súčasného stavu sektora. Z uvedených dôvodov máme maximálny záujem na pokračovaní v diskusii o zmenách v druhom pilieri“ a tak ďalej atď. Všetky DSS-ky podpísané. Niečo o mýtoch. Pán minister rád v debatách hovorí, aj pán exminister, rád v debatách hovorí, pán Kaník, že garancie spôsobili nízke výnosy dôchodkových fondov druhého piliera a kvôli garanciám druhý pilier úspory sporiteľov znehodnocuje. To je tá základná politická premisa, z ktorej vychádza aj táto novela. No, prvé, čo k tomu poviem, je to, že ak by to bola absolútna pravda to, čo zvyknete hovoriť, pán minister, tak asi by ste nepredkladali tento návrh zákona rok po svojom nástupe do svojej pozície, pretože účinnosť, veľmi viete, ako je dobre nastavená, pretože to, čo vždycky bolo tu najväčším sporom, je lehota toho dorovnávania výnosov alebo porovnávania výkonností. Tých šesť mesiacov ste mohli zmeniť na päť rokov, teda naozaj malou legislatívnou zmenou. Ako iné veci sa minulý rok v auguste tu diali a legislatívna smršť tu bola v parlamente pod taktovkou novej koalície, ale na toto si proste nikto nespomenul, ale na toto buď nebola odvaha, alebo snaha to riešiť a, samozrejme, nemáte žiaden problém s tým, aby ste neustále hovorili o miliónoch, stá miliónoch alebo stovkách eur, ktorým sporitelia prišli podľa vás o svoje úspory, napriek tomu, že tí sporitelia tie garancie evidentne chcú. A tu skôr mám pocit, že niekto nechce poznať sporiteľa, nechce poznať a uznať to, čo tí ľudia naozaj chcú. Takže realita. V treťom pilieri, v ktorom neexistujú žiadne garancie, sa za obdobie od roku 1998 do roku 2010 úspory klientov reálne znehodnotili až o 40,7 %, o 41 %. Zdroj: Prognostický ústav SAV, pán Ing. Baláž. V treťom pilieri nie sú žiadne garancie, sú tam oveľa menšie obmedzenia, oveľa menšia regulácia. Toto je výsledok tretieho piliera. Naopak, výnosy z trojmesačných nemeckých pokladničných poukážok, ako príklad ultrakonzervatívneho spôsobu investovania, naozaj trojmesačné bundy dokázali za posledných sedemnásť rokov takmer každý rok poraziť infláciu. Posledný rok nie, ale to však nemôže byť dôvod na rušenie garancie, na tvorbu grafov o tom, ako je to nevýhodné. Takže riešenie spočíva nie v rušení garancií, ale v optimalizácii podmienok a o to sa v tom návrhu naozaj, naozaj snažíme zmenou tých podmienok, ktoré sú v návrhu uvedené, napr. zmenou tej lehoty zo šiestich mesiacov na 5 rokov. Mýtus ďalší. Druhý pilier je tu pre to, aby dosahoval čo najvyššie výnosy pre sporiteľov. No, druhý pilier je tu preto, aby dosahoval, čo najvyššie výnosy, ale spôsobom, ktorý zodpovedá rizikovému profilu sporiteľov. Inými slovami, každý sporiteľ musí mať produkt, musí byť v takom fonde, ktorý zodpovedá jeho potrebám a očakávaniam. Preto ak je v rastovom fonde tých 80 % sporiteľov, o ktorých som už hovoril, s konzervatívne rizikovým profilom, lebo takí sú. A inak tí slovenskí sporitelia nie sú iní, veľmi iní ako francúzski, nemeckí alebo americkí. To je proste relatívne bežné rozdelenie investorov alebo bežný typ investorského správania u bežného neprofesionálneho obyvateľstva. Takže týmto ľuďom predsa nemôžeme nanútiť rozhodnutím vlády investovanie do akcií s odôvodnením, že inak nemá druhý pilier zmysel, lebo takéto vety tu tiež padli a padli z úst otcov toho systému a padli na adresu DSS-iek. No, je to hrubá ignorácia všetkých zásad ochrany spotrebiteľa, o ktoré sa celá Európa snaží a o to viac sa o ne snaží preto, že všetci zažili vrchol krízy. A spomeniem tu či už smernicu, európsku smernicu USICT alebo MiFID, proste toto je momentálne európske smerovanie. Ale obávam sa, že ak sa naplní plán, ktorý pripravuje pán minister Mihál, a naplní sa tým spôsobom, ktorého sa my obávame, že tí ľudia budú naozaj pasívni a nezmenia svoj fond, v ktorom momentálne sú, tak naozaj to bude v rozpore s vnímaním kolektívneho investovania v Európe. No a mýtus ďalší je ten, že investovanie do akcií je zárukou vyšších výnosov. Tak pre niekoho možno áno, pre niekoho nie. Ale ak by sa od začiatku sporenia až doteraz investovalo všetko do európskeho akciového indexu, do európskeho akciového indexu, to znamená od roku 2005, tak dnes by bolo celé obdobie nominálny výnos 0. Ak si dáme modelové investovanie 100 eur mesačne, za toto obdobie je to, dá sa to overiť, kde ten výsledok je 0. U japonského indexového trhu je to absolútne záporné číslo. U amerického indexového trhu je to číslo pozitívne, ale dočítali ste sa možno pred dvoma týždňami veľmi volatilný vývoj, posledne padli americké akcie kvôli vývoju alebo negatívnym správam o vývoji čínskej ekonomiky. Takže toľko o mýtoch, toľko o tom, ako to vidíme my. Kľúčové, čo chcem povedať na záver, tú odlišnosť, dúfam, že vnímate, napriek všetkému, my sa líšime v tých dvoch návrhoch v dvoch zásadných veciach: vo vzťahu ku garanciám a v spôsobe vstupu mladých ľudí do druhého piliera. To sú dva zásadné aspekty, v ktorých sa líšime. Po tom všetkom, čo medzi nami prebehlo v tejto téme, to nie je až taká katastrofa, ale chcem podotknúť, že princíp zachovania garancií, ktoré podľa prieskumov a ktoré nezastávame, tieto prieskumy len my z hľadiska nejakej politickej interpretácie, ale zastávajú ich aj naozaj tí, ktorí sa o tie peniaze majú starať, tie garancie tí ľudia chcú väčšinou. Preto pre nás z nepochopiteľných dôvodov je tu proste tvrdohlavý prístup rezortu financií ten, že tie garancie majú byť odňaté večne existujúcich sporiteľov a vytvára sa jeden prázdny fond, do ktorého ľudia môžu prejsť. My chceme súťažiť s týmto návrhom našou ponukou, kde vytvárame dva nové prázdne fondy, aktívny a pasívny, ale existujúcim sporiteľom chceme zachovať garancie, pretože podľa nás sú v takom stave vedomosti o tom, čo sa deje v druhom pilieri, že nevyužijú tú možnosť, aby odišli tam, kam patria, do konzervatívneho fondu. Ďakujem pekne. (Potlesk.)