Počiatek, Ján, poslanec NR SR (2010-11-04):
A čas dokedy? Ďakujem za slovo, pán predsedajúci. Vážené dámy, vážení páni, počúvam tu veľmi vzletné slová, najmä od pána Kollára a dali by sa tak jednoducho zhodnotiť ako oslava nedotknuteľnosti bankového sektora, ale idem trošku k predloženému návrhu. Najprv taká korekcia, trošku pripomenutie, najmä pre pána Kollára, asi úplne presne nepočúval predkladateľa, pretože opomenul, že naozaj tá korekcia toho koeficientu 0,7 vyplynula z toho, že sme čerpali z údajov Národnej banky Slovenska, ktorá je jediná relevantná inštitúcia, ktorá môže zodpovedne predkladať dáta, ktoré my sme potrebovali pre ten výpočet. A pravdou je, že mali chybu v týchto svojich predložených dátach, takže po korekcii a na základe teda skorigovaných informácií Národnej banky Slovenska o slovenskom finančnom trhu vyplýva, že celková výška pasív bankového sektora podľa stavu k 30. 6. 2010 bola zhruba 54, 8 mld. eur, pričom vzhľadom na rozsah pasív vyňatých z predmetu odvodu, najmä vzhľadom na rozsah bankových vkladov chránených systémom ochrany vkladov a vlastných zdrojov financovania bánk, predmetom a základom pre výpočet navrhovaných odvodov bude iba časť pasív bankových subjektov, ktorá v súčasnosti dosahuje objem zhruba 26,8 mld. eur. To umožňuje, aby teda navrhnutá sadzba ročného odvodu bola znížená na zaokrúhlene 0,7 %. Tým sa zabezpečí príjem štátneho rozpočtu v roku 2011 o zhruba 187 mil. eur, čo ide o rovnocennú alternatívu ako zvýšenie dane z príjmovej hodnoty, ktoré podľa odhadov Ministerstva financií má zabezpečiť zvýšenie príjmov štátneho rozpočtu v roku 2011 o 185 mil. eur. Teraz prečo? Všetci vieme, že vláda priniesla balíček, ktorý má priniesť konsolidáciu verejných financií. Bolo tu už pred voľbami, aj po voľbách veľa rečí ako ide vláda šetriť sama na sebe a pôvodná verzia, pôvodná predstava o balíčku bola, že dva diely šetrenia vykoná vláda a jedným dielom prispejú ľudia v podobe zvýšených daní a odvodov a poplatkov. Čo sa však v skutočnosti udialo je, že momentálne je balíček namiešaný úplne ináč, a to je, že dve šetrenia vlády ku ôsmym zvýšeniam daní, odvodov a poplatkov. Keď si pozrieme pozorne všetky vládne materiály, tak pomer je teda 200 mil. šetrenia ku 800 mil. zvýšenia daní a tých 200 je oproti očakávanej skutočnosti roku 2010, kde je však zarátané úplné do posledného eura minutie rezervy, ktorú zanechala bývalá, čiže naša vláda, plus úplné minutie všetkých prenášaných prostriedkov minulých období, čiže žiadne šetrenie. Žiadne, ani euro šetrenia v tomto roku, aby bolo možné vykázať, teda aspoň 200 mil. úsporu medziročne. Toto je metóda maximalizácie deficitu v tomto roku, o čom svedčí aj nový návrh na revíziu rozpočtu roku 2010, kde dochádza samozrejme ku korekcii schodku kvôli výpadku daňových príjmov, ale aj paradoxne k navýšeniu ešte k navýšeniu výdavkov v tomto roku o 130 mil., údajne kvôli nekrytým položkám. Čiže žiadne šetrenie sa nekoná. A ešte len taká malá reflexia. Budúci rok ja plánovaný schodok, hotovostný schodok na úrovni 3,8 mld. eur, ale keď si teda prirátame k tomu príjmy 770 mil. eur, tak by bol schodok bez tohto 4,6 mld., to znamená, že vlastne rozdiel medzi hotovostným schodkom tohto roku a budúceho roku je naozaj iba na príjmovej stránke. Čiže šetrenie žiadne. Vy ste viackrát potvrdili vo svojom príhovore, pán Kollár, že je lepšie zdaniť ľudí ako zdaniť banky, pretože banky majú teda naozaj výsostné postavenie a sú nedotknuteľné. Je tiež úplne zrejmé, že nie všetci vo svete to takto vnímajú. Je naozaj veľmi širokospektrálna diskusia, celosvetová, ale najmä na európskej úrovni, či dodanenie bánk alebo zavedenie takýchto odvodov pre banky je alebo nie je adekvátnym spôsobom riešenia súčasnej situácie. Konsenzus je, že cieľom zavedenia poplatkov je, aby finančné inštitúcie prispievali k nákladom súčasných i budúcich finančných kríz, čím by sa zabránilo k vzniku rozsiahlych nákladov na strane vlád, občanov a hospodárstva krajín a zároveň, aby sa zabezpečilo zníženie systémov rizika. Hlavným cieľom zavedenia daní má byť predovšetkým zvýšenie verejných príjmov formou zdanenia finančného sektora, ktorý v súčasnosti využíva viaceré výhody v porovnaní s ostatnými sektormi ekonomiky. Vo väčšine prípadov finančné služby nie sú zdaňované DPH, pričom finančný sektor bol zároveň podporený rozsiahlymi kapitálovými injekciami zo strany vlád. Áno, je pravda, že mnohé vlády počas súčasnej krízy museli naliať obrovské finančné prostriedky do sanácie bankového sektora, na čo vy ste povedali, že u nás to nebolo potrebné. Ale taktiež ste povedali, že u nás sa to stalo a stalo sa to v masívnom objeme cez 10 % HDP a stalo sa to. A tiež to boli prostriedky štátneho rozpočtu. Čiže aj slovenský štátny rozpočet, sanácia bankového sektoru stála nemalé prostriedky. Udialo sa to síce v inom čase a možno, že čiastočne aj z iných dôvodov, ale systémovo je to veľmi podobná situácia. Mimochodom, toto čo som teraz povedal, je oficiálne stanovisko vlády Slovenskej republiky ku všetkým dokumentom, ktoré sú prerokované na úrovni EKOFINU ako aj Európskej rady. Čiže keď aj odmietnete dnes tento návrh, ja som veľmi zvedavý na to, aké argumenty budete používať na to, keď ho pravdepodobne budete vy samy schvaľovať a prijímať o nejaký čas, od teraz. Čiže hlavným cieľom zavedenia daní pre finančný sektor z pohľadu celoeurópskeho konsenzu je posilnenie efektívnosti a stability finančných trhov, zníženie ich volatility a rizikového podnikania a najmä zvýšenie príjmov verejných financií a prispenie tak k fiškálnej konsolidácii. Žiadna anomália z toho pohľadu čo my predkladáme. Zamysleli sme sa tiež nad tým, pretože po prijatí predkladaného návrhu zákona očakávame samozrejme dopad na ziskovosť bankového sektora a uvedomujeme si, že generovanie zisku je základným zdrojom zvyšovania kapitálu bankového sektora, ktorý sám o sebe slúži ako vankúš na zvládnutie negatívnych, resp. stresových situácií. Ale položili sme si teda aj otázku akoby sa zmenila odolnosť bankového sektora v prípade prijatia tohto zákona. Po stresovom testovaní vychádza, že vážený priemer kapitálovej primeranosti by poklesol v roku 2009 z 12,6 na 12,4 % a v roku 2010 z 13,1 na 13 %, čo nie je samozrejme vôbec žiadna katastrofa a je to plne v rámci bezpečnej zóny. Čiže neplatí argument, že by banky boli týmto priamo ohrozené. Čoho sa to dotkne, je ziskovosť bánk. A potom sa pýtam, pretože banky by aj napriek zavedeniu tohto odvodu zostali v pásme veľkej ziskovosti, a to sa bavíme stále o výpočtoch pre krízové roky, pretože relevantné dáta sú len za rok 2009 a ešte ani nie za celý rok 2010 a očakáva sa, že budúci rok už bude oveľa priaznivejší pre banky, čiže tá ich ziskovosť, tak či tak pôjde do čísiel, ktoré sú porovnateľné s konjunkturálnymi číslami predchádzajúcich období. Potom sa, ale pýtam  pán Kollár, aká má byť podľa vás ziskovosť bánk? Ja nehovorím a nikdy sme ani nechceli ju nejakým spôsobom regulovať a nikdy tu ani nič také nepadlo. Ale, pýtam sa, aká je primeraná ziskovosť bánk potom v takomto prípade? Viete veľmi dobre, že pre väčšinu tých zahraničných bánk, ktorých pobočky v súčasnosti pôsobia na Slovenku bola akvizícia týchto pobočiek jednou z najlepších investícií a pre mnohé aj najlepšou investíciou v ich histórii. A ani sa tým mnohí netaja. Čiže z toho čo ja počúvam, pre vás je tá hodnotová úroveň, že banky majú privilegované postavenie a nie je žiadny spôsob ako to zmeniť, a ani to nemá sa nikdy meniť, a toto je teda váš hodnotový model ako asi aj súčasnej vlády hodnotový model. Čiže aby som to len zhrnul a nehovoril príliš dlho. Zámerom je ponúknuť inú alternatívu konsolidácie verejných financií tak, aby participovali na tom aj inštitúcie, ktoré aj podľa renomovaných svetových ekonómov a podľa celosvetového aj európskeho konsenzu majú na niečo takéto prispievať. A nie je to vôbec žiadna anomália, ani žiadne tmárstvo ako ste sa tu snažili predostrieť. A zároveň teda vidíme, že ten náš hodnotový model je teda iný, pretože my nepovažujeme bankový sektor za nedotknuteľný. A myslím si, že banky, pretože veľkou mierou participovali na vzniku krízy, či už nehovorím, že práve naše, lokálne banky, ale ich matky boli určite v systéme, ktorý veľkou mierou tiež prispel k tomu, že tá kríza mala svoju hĺbku takú, akú mala, a preto si myslíme, že je adekvátne nejakým spôsobom ich donútiť k participácii na následnej konsolidácii verejných financií. Ďakujem. (Potlesk.)