V. Veteška, podpredseda NR SR: (2004-06-23):
M. Maxon, poslanec: Ďakujem pekne za slovo. Vážený pán podpredseda Národnej rady, vážený pán predseda Národnej rady ako predkladateľ, vážené panie poslankyne, vážení páni poslanci, ja mám taký pocit, že ja som v podstate rozumel tomu, čo hovorila pani poslankyňa Masácová. Musím však skonštatovať, že na môj vkus ste to povedali príliš komplikovane a príliš zložito, ale dovoľte mi celkom v úvode povedať istú politickú úvahu. Je na Slovensku princíp parlamentnej demokracie? Je vláda Slovenskej republiky odvodená od Národnej rady Slovenskej republiky? Je odvodená od toho, ako sú zložené poslanecké kluby? Dnes pán poslanec Bárdos hovoril, že ste sa zúčastnili, pán predseda, na rokovaní vlády. Ak princíp parlamentnej demokracie platí, ak princíp parlamentnej demokracie funguje, ak princíp kontroly Národnej rady funguje, tak je absolútne neakceptovateľné, aby sme dostali stanovisko vlády Slovenskej republiky s oznámením, že vláda k príslušnému návrhu zákona neprijala uznesenie. Veď to nemá absolútne vnútornú logiku. Na margo toho by som teda, pán predkladateľ, vám chcel povedať, že ak tento princíp, ktorý som spomenul, platí, tak dajte si dohromady koaličnú väčšinu, dajte si dohromady koaličné hlasy a potom, samozrejme, pokiaľ je to ústavný zákon, tak budeme sa baviť o tých vecných riešeniach, ktoré sú tam navrhované, a zistíme, či teda tento návrh nájde ústavnú väčšinu alebo ústavnú väčšinu nenájde. Ale, dámy a páni, v čom ja vidím dosť principiálny problém - a tým nechcem povedať, že som proti tomuto zákonu -, ale my sa usilujeme o exaktnú kontrolu vlády Slovenskej republiky v súvislosti s európskymi záležitosťami. A tu najmenej dva roky nefunguje absolútne žiadna parlamentná kontrola vlády vo vnútropolitických oblastiach! Takže, dámy a páni, na čo sa tu hráme! My sme v súčasnom právnom poriadku Slovenskej republiky transponovali, máme transponovať do nášho právneho poriadku 1638 platných smerníc Európskej únie. Podľa mojich informácií sme transponovali približne dve tretiny, čo predstavuje asi 1085 a transponovať by sme mali ešte 553. Chcel by som zdôrazniť, že tento obrovský balík smerníc Európskej únie, implementovaných v našom právnom poriadku, je prirodzene ešte omnoho širší. Je omnoho širší o nariadenia Európskej únie, ktoré platia dňom nášho členstva v Európskej únie, teda majú prednosť pred zákonmi. Rešpektujem to, čo pán predseda ako predkladateľ, predseda Národnej rady ako predkladateľ hovoril aj na výbore, že áno, to je naša povinnosť vyplývajúca z prístupovej zmluvy, toto transponovať musíme a od prvého, alebo odo dňa schválenia tohto ústavného zákona na tie ostatné veci, ktoré budú predmetom negociácie, a rokovania budeme mať na základe tohto ústavného zákona vplyv. Dámy a páni, ja v žiadnom prípade nespochybňujem dôležitosť vplyvu Národnej rady Slovenskej republiky nad týmto dianím, ale ja predpokladám, že v Európskej únii sa v priebehu roku prijme jedno, dve alebo tri nariadenia. Možnože tá frekvencia bude podstatne vyššia vzhľadom na počet pristúpených krajín, ale v čom ja vidím dosť vážny problém tohto ústavného zákona, je jeho reálna aplikácia a reálny výkon v praxi. Dámy a páni, tento ústavný zákon ráta s tým, že v prípade, že Národná rada Slovenskej republiky bude mať isté pochybnosti alebo bude chcieť dať isté pokyny vyjednávačovi, v tomto prípade členovi vlády Slovenskej republiky v rokovaniach Európskej únie a v európskych záležitostiach, takže ad hoc môže byť zvolaný ten príslušný výbor, príslušný výbor rozhodne a rozhodnutie výboru bude záväzné pre rokovanie v týchto záležitostiach pre príslušného ministra. No, dámy a páni, veď to je absolútny precedens. Prepáčte, výbor Národnej rady aby rozhodoval aj o tom, či ja, Miroslav Maxon s niečím súhlasím, alebo nesúhlasím? Veď podľa rokovacieho poriadku výbory Národnej rady Slovenskej republiky pôsobia dovnútra Národnej rady Slovenskej republiky, pôsobia dovnútra Národnej rady Slovenskej republiky. Sú odporúčaniami pre plénum Národnej rady a nanajvýš v súlade s rokovacím poriadkom v príslušných lehotách sú koordinátormi spolupráce a požadujú isté veci od členov vlády. Ak by o týchto veciach mal rozhodovať príslušný výbor, a nie plénum Národnej rady, kto dáva garanciu, že v tom výbore budú polyhistori, ktorí o všetkých týchto oblastiach dokážu rozhodnúť. Ale ešte raz opakujem, dámy a páni, bude to rozhodnutie Národnej rady Slovenskej republiky pre príslušného vyjednávača, člena vlády. A toto rozhodnutie Národnej rady spraví príslušný výbor. Veď to je absolútne neakceptovateľné. Ešte raz zopakujem. Ja som za riešenie, aby Národná rada Slovenskej republiky mala jednoznačnú gestorstvo nad legislatívnymi oblasťami, ktoré sú predmetom rokovania v orgánoch Európskej únie, ale tento ústavný zákon priechodnosť, reálnu priechodnosť prerokovania tejto problematiky jednoducho neumožňuje. Absolútne znepokojujúce je pre mňa to, že za predpokladu, že Národná rada Slovenskej republiky neprijme k tomu stanovisko, tak je to považované za súhlas. No prepáčte, ale ja ako poslanec Národnej rady, ktorý nebudem v tom výbore a nebudem mať informácie a komplexné informácie, čo je predmetom rokovania či už v Štrasburgu alebo v Bruseli, po pol roku vystúpim v Národnej rade Slovenskej republiky, budem interpelovať príslušného ministra a kritizovať ho za to, že vyrokoval nevhodné podmienky alebo vyrokoval veci, s ktorými Národná rada Slovenskej republiky nesúhlasí, a on mi povie, pán poslanec, prosím vás pekne, prelistujte si ústavný zákon. Národná rada a príslušný výbor k tomu určený nezaujal k tomu stanovisko vzhľadom na to, že nezaujal stanovisko, je to potrebné považovať za súhlas? Takže ja som dostal súhlas, takpovediac bianco šek na to, čo som vyrokoval. Veď to je opäť pre mňa ako pre poslanca Národnej rady neakceptovateľné. Ešte raz zdôrazňujem, dámy a páni, je potrebné nájsť legislatívny spôsob na to, aby mala vláda Slovenskej republiky istý rámec pre vyjednávanie. Ale táto právna úprava podľa môjho názoru túto skutočnosť nezohľadňuje. A ešte raz zdôrazňujem tú drobnosť, že 1638 platných smerníc sme transponovali. Možnože sa bavíme o troch, štyroch alebo piatich smerniciach Európskej únie, ktoré v priebehu tohto volebného obdobia budú predmetom rokovania. Čo sa týka možnosti vo väzbe na tie kritické pripomienky, ktoré som mal, upraviť tento zákon ešte počas tohto čítania, nie som naozaj veľmi optimista a dovoľte mi ešte istým spôsobom zaimprovizovať. Predsa v súčasnom období je, podotýkam ešte raz, je parlamentná demokracia, sú koaličné parlamentné kluby, je koaličná vláda, dámy a páni, na čo sa tu ideme hrať? Na čo sa tu ideme hrať? Veď to, čo vláda bude potrebovať, aby z hľadiska poverenia dostala, tak to v konečnom dôsledku vzhľadom na pomerné zastúpenie podľa výsledkov volieb a z toho odvodené zostavenie vlády, to dosiahne. Možno, že sa bude nekonečne veľa rokovať v tom príslušnom výbore, ale podľa parlamentných skúseností, ktoré mám, nakoniec vláda to poverenie v takom zmysle, aké potrebuje, dostane. Ak by náhodou vláda takéto poverenie nedostala, tak potom je to dôvod na to, aby sa uvažovalo o tom, že by mala abdikovať, lebo nie je schopná dosiahnuť väčšinu v Národnej rade Slovenskej republiky. Nechcem sa opakovať, ale ešte raz by som chcel zdôrazniť, dámy a páni, ideme rozhodovať o ústavnom zákone, ktorý potrebuje ústavnú väčšinu a príslušný výbor Národnej rady má dávať stanoviská navonok z Národnej rady. To znamená, že potrebujeme na to ústavný zákon, ale príslušný výbor, ktorý možno bude mať desať, alebo jedenásť, alebo pätnásť členov, samozrejme, zostavený podľa parlamentných pomerov, rozhodne o tom, aký je môj názor v súvislosti s príslušným poverením, ktoré má dostať člen vlády Slovenskej republiky. A, dámy a páni, ešte raz zopakujem, aj vzhľadom na súčasnú situáciu, ktorá vo vládnej koalícii je, je potrebné hľadať riešenie, aby vláda mala vymedzené rámce na rokovanie v európskych záležitostiach, ale na druhej strane treba veľmi jednoznačne konštatovať, tento návrh zákona je dôkazom toho, že vláda už parlamentnú väčšinu nemá a uchádza sa takýmito rôznymi spôsobmi, alebo hľadajú sa rôzne spôsoby aj v parlamente, ako tým problémom, ktoré súvisia s Európskou úniou, predísť. Chcel by som, dámy a páni, skonštatovať na záver, že toto nie je názor poslaneckého klubu Ľudovej strany - Hnutia za demokratické Slovensko, to je môj osobný názor a ešte raz zopakujem, v aplikácii tohto zákona vidím mimoriadne vážne problémy. A celkom na záver ešte jednu vec. Ak by aj technicky bolo možné v tom rokovacom procese prijať stanovisko výboru, ak by dokonca toto stanovisko výboru bolo totožné aj so stanoviskom pléna Národnej rady Slovenskej republiky, tak... Teraz mi unikla myšlienka, ktorá s tým súvisí. Pán kolega ma ubezpečuje, že tá myšlienka mi príde, jednoducho, dámy a páni, pohrávame sa s ústavným zákonom, ktorý nebudeme schopní realizovať a, pán kolega, mali ste pravdu, ta myšlienka mi prišla. Dámy a páni, my sme zákonodarný orgán tejto krajiny. V princípe parlamentnej demokracie má exekutívnu zodpovednosť niekto druhý. Využívajme všetky mechanizmy kontroly vlády Slovenskej republiky, využívajme ich v súlade s rokovacím poriadkom Národnej rady, ale, dámy a páni, týmto ústavným zákonom my preberáme spoluzodpovednosť za exekutívu. A to v parlamentnej demokracii podľa môjho názoru nie je akceptovateľné. A, dámy a páni, budem končiť tým, čím som začal. Veľmi intenzívne sa týmto ústavným zákonom uchádzame o kontrolu vlády Slovenskej republiky v európskych záležitostiach. Ale absolútne nás netrápi kontrola vlády Slovenskej republiky v súvislosti s výkonom jej mandátu v záležitostiach, ktoré sa týkajú Slovenskej republiky. Dámy a páni, v niektorých veciach si vláda Slovenskej republiky robí z nás „srandu“ a Národná rada Slovenskej republiky a chcel by som teda zdôrazniť, predovšetkým koaličná väčšina absolútne na to nereaguje a je im to ľahostajné. Ak by ste dovolili, ja vám poviem konkrétny príklad, akým spôsobom vo vážnych veciach si vláda Slovenskej republiky robí z Národnej rady Slovenskej republiky žarty. Budeme o tom, samozrejme, obšírnejšie hovoriť v tom bode, ktorý sa týka správy vlády Slovenskej republiky o plnení uznesení Národnej rady Slovenskej republiky v tomto volebnom období. Ale v súvislosti s tým, do akej miery kontrolujeme vládu Slovenskej republiky, do akej miery máme možnosti ukladať jej úlohy v súvislosti s výkonom jej mandátu v záležitostiach správy Slovenskej republiky alebo spravovania tejto krajiny, dovoľte mi dva príklady. Národná rada Slovenskej republiky prijala plénum, nie výbor, plénum Národnej rady, 28. januára 2004 prijala úlohu a prijala úlohu už po tretíkrát takúto úlohu, zrušiť viazanie rozpočtovej kapitoly ministerstva pôdohospodárstva pre rok 2003 vo výške 184 miliónov Sk. Dámy a páni, vláda nám na plnenie tejto úlohy odpovedá. Spôsob zabezpečenia: Vláda nesúhlasí s plnením tejto úlohy. Stojí za diskusiu, či sa vláda k uzneseniu Národnej rady takýmto spôsobom  môže postaviť. Ak by sme v súlade s rokovacím poriadkom brali do úvahy, že dobre, za istých okolností áno, tak potom v čom vidím ten podraz vlády alebo ten prejav arogancie voči Národnej rade. Pretože 2. júla 2003 Národná rada Slovenskej republiky v pléne prijala uznesenie zabezpečiť pre potreby intervenčné poľnohospodárske agentúry zdroje vo výške 800 miliónov Sk, 184 miliónov Sk zrušením viazania rozpočtovej kapitoly ministerstva pôdohospodárstva, 250 miliónov Sk z rezervného fondu Slovenského pozemkového fondu. Spôsob zabezpečenia, to znamená odpočet plnenia tohoto uznesenia, spôsob zabezpečenia: Vláda konštatuje, že úloha bola splnená. Dámy a páni, skoro identické uznesenie. Na jednej strane nám vláda odkazuje, že nie je ochotná sa vôbec plnením tohoto uznesenia zaoberať a v druhom odpočte obsahovo identického uznesenia nám oznamuje, že táto úloha bola splnená. Takže to je typický príklad, ako si vláda Slovenskej republiky z nás robí „srandu“. Nie som si istý, či ústavný zákon v tomto znení vláde Slovenskej republiky zamedzí v takomto postupe a ešte raz zopakujem. Tieto uznesenia, nakoniec ich všetci máte, ten odpočet plnenia uznesenia Národnej rady Slovenskej republiky k dispozícii, boli prijaté v pléne Národnej rady. Dnes z hľadiska ústavného zákona rokujeme o tom, že by tieto mantinely a tie podmienky negociácie stanovoval nejaký výbor Národnej rady Slovenskej republiky. Hľadajme, prosím, komplexné riešenie, aby v tých európskych záležitostiach Národná rada Slovenskej republiky mala vládu pod kontrolou, ale, dámy a páni, prvý predpoklad toho, aby sme mali vládu Slovenskej republiky pod kontrolou z hľadiska plnenia vecí súvisiacich s európskymi záležitosťami, je, aby sme vládu mali pod kontrolou z hľadiska plnenia našich uznesení a z hľadiska plnenia programového vyhlásenia vo veciach, ktoré sa týkajú Slovenskej republiky. Ďakujem pekne. (Potlesk.)