I. Mikloš, poslanec: (2008-10-23):
Meritom tohto predloženého poslaneckého návrhu zákona je zrušenie tzv. zástrčkového zákona, čiže zrušenie toho spôsobu platenia koncesionárskych poplatkov, ktorý bol zavedený zhruba pred rokom a ktorý teda v súčasnosti na Slovensku platí, a to je odvádzanie koncesií zo strany každého, kto má zavedený elektrický prúd. Už pri schvaľovaní tohto zákona sme ho kritizovali pre jeho nespravodlivosť, ale aj pre jeho nákladnosť a predpokladali sme, že aj neefektívnosť. Dnes po niekoľkých mesiacoch jeho fungovania môžem konštatovať, že všetky naše obavy a naše kritické výhrady sa naplnili. To, že tento zákon je nespravodlivý, je evidentné z toho, že je to vlastne daň z hlavy, že tento zákon rovnakým spôsobom zaťažuje ľudí s minimálnymi príjmami ako milionárov a miliardárov, že tento zákon dokonca viaže povinnosť platiť koncesionárske poplatky bez ohľadu na to, či človek má televízor alebo rozhlasový prijímač a či teda prípadne, ak ho má, či sleduje vysielanie verejnoprávnych médií, alebo ich nesleduje. Čo sa týka neefektívnosti tohto zákona, poukazovali sme na to, že dodatočné náklady administratívna záťaž, ktorá je spojená s inštitúciou, ktorá tieto poplatky vyberá vo výške zhruba 110 mil. korún, sú zbytočne vyhodenými peniazmi. A poukazovali sme tiež na to, že financovanie takýmto spôsobom bude nedostatočné, a tým pádom tu bude ďalšia potreba dofinancovávania týchto verejnoprávnych médií, a tým pádom aj možnosť manipulácie, politickej manipulácie podmieňovania napríklad ďalšieho doplatenia peňazí politickými ústupkami alebo jednoducho politickým tlakom zo strany vlády. Všetko toto sa ukázalo byť realitou. Tento zákon znamenal ďalšie zvýšenie poplatkového daňového odvodového zaťaženia aj ľudí, aj podnikateľskej sféry, znamená zaťaženie rodiny v priemere o 1 700 korún ročne. Sme presvedčení, že omnoho efektívnejšie, spravodlivejšie, ale aj systémovejšie opatrenie alebo riešenie, zároveň riešenie, ktoré by neumožňovalo politický nátlak a politickú manipuláciu a ktoré by zabezpečovalo skutočnú nezávislosť verejnoprávnych médií, je ich financovanie priamo zo štátneho rozpočtu, teda z príjmov daní, na ktorých sa nepodieľajú všetci občania rovnakou sumou, ale práve aj z hľadiska výšky ich príjmu a nízke príjmové skupiny neplatia žiadne priame dane. Teda v tomto zmysle je to aj omnoho spravodlivejšie a omnoho spravodlivejšie rozvrhnuté práve z hľadiska vo vzťahu k výške príjmu ľudí. Zároveň by sa tým ušetrili administratívne náklady vo výške 110 mil. korún a pri dobrom nastavení spôsobu platieb zo štátneho rozpočtu by to znamenalo aj dostatočné príjmy pre televíziu a rozhlas a aj zrušenie možnosti politického zasahovania, politického ovplyvňovania, a teda skutočné zabezpečenie nezávislosti verejnoprávnych médií. Náš návrh teda spočíva v tom, a chcem povedať, že podľa nášho návrhu by Slovenskej televízii sa zvýšili príjmy o 530 mil. korún oproti súčasnému stavu a Slovenskému rozhlasu o 400 mil. korún, čo by zároveň vytváralo možnosť, pretože tieto dostatočné príjmy by vytvárali možnosť naozaj zavedenia toho, čomu ekonómovia hovoria tvrdé rozpočtové obmedzenie, teda prísnych pravidiel, na základe ktorých by boli manažmenty, najmä riaditelia televízie a rozhlasu zaviazaní, že by nesmeli produkovať žiadne ďalšie dlhy, že by táto povinnosť bola viazaná aj na ich hodnotenie, na ich motiváciu, na ich prémie, dokonca aj na ich možné odvolanie z funkcie. Myslíme si, že takéto dostatočné financovanie by umožnilo napríklad aj vznik pôvodnej tvorby a viedlo by k tomu, že by sa konečne vo verejnoprávnych médiách urobil poriadok a že by bola motivácia manažmentov verejnoprávnych médií, aby hospodárne nakladali s prostriedkami, ktoré majú k dispozícii. Preto navrhujeme, aby Slovenská televízia bola financovaná pevným podielom na výdavkoch štátneho rozpočtu vo výške 0,6 % a Slovenský rozhlas vo výške 0,3 %. Ide o výnimočný model, ktorý nenavrhujeme pri iných inštitúciách, ale tá výnimočnosť je zdôvodnená tým, že ide práve o verejnoprávne inštitúcie, kde je potreba zabezpečiť ich nezávislosť od vlády. Ak by to bolo dané zákonom a zákonom určeným podielom z výdavkov štátneho rozpočtu, tak by bola zaručená táto nezávislosť po prvé a po druhé by bola zaručená aj valorizácia, keďže výdavky štátneho rozpočtu rastú a takto by rástli v absolútnom vyjadrení, vlastne by rástli aj príjmy televízie a rozhlasu, keďže sú určené podielom. Považujeme tento náš návrh za riešenie problémov, ktoré sú, ktoré priznal vo svojom vystúpení aj pán Jarjabek, pričom za tieto problémy nesie plnú zodpovednosť vládna koalícia, ktorá vládne už tretí rok, a nedostatok peňazí nemôže byť argumentom. V budúcom roku bude mať vláda k dispozícii o 130 mld. korún viac, ako mala naša vláda v poslednom roku vládnutia, v roku 2006. Za tri roky nárast o takmer 50 %, za tri roky nárast o 130 mld. korún – vďaka reformám, vďaka rastu ekonomiky, vďaka rastu daňových a iných príjmov, toto nemôže byť argument, že peňazí je nedostatok. Ak by ste chceli hľadať rezervy, nech sa páči, je tu prezamestnanosť vo verejnej sfére, ktorú ste vy sami zadefinovali , dali ste si úlohu znížiť ju o 20 %, na budúci rok zvyšujete zamestnanosť vo verejnom sektore. Ak tomu neveríte, pozrite sa do štátneho rozpočtu. Len jeden tender, tender na diaľničné mýto, robíte tak, že na ňom štát prerobí 10 mld. korún. Takže peniaze, nedostatok peňazí nie je a nemôže byť serióznym argumentom. Tento návrh je súčasťou širšieho programu, programu, ktorý má za cieľ výraznejšie podporiť strednú vrstvu, ale aj rodiny s nízkymi príjmami a tento návrh je práve taký, ktorý podporuje nielen strednú vrstvu, ale aj ľudí s nízkymi príjmami, a zároveň ten širší balík opatrení, ktoré sme pripravili, má popri podpore, výraznejšej podpore strednej vrstvy rodín, najmä rodín s deťmi, aj vytvoriť podmienky na udržateľný ekonomický rast do budúcnosti. Doteraz rástla ekonomika a žali ste plody toho, čo ste nesiali, ale efekt a vplyv reforiem sa postupne vytráca a Slovensko potrebuje ďalší impulz, slovenská ekonomika potrebuje ďalší impulz a tým impulzom môže byť zlepšovanie podnikateľského prostredia, znižovanie daňového odvodového zaťaženia. Tento návrh je súčasťou tohto plánu, ktorý je širší a ktorý znamená teda nielen zníženie daňového a odvodového zaťaženia z hľadiska celku, ale aj zlepšenie situácie pre ľudí s nízkymi a strednými príjmami. Preto ak chcete, ak naozaj chcete pomôcť riešeniu situácie v Slovenskej televízii a v Slovenskom rozhlase, a to, že tá situácia je neradostná aj z hľadiska nehospodárnosti, neefektívneho narábania s verejnými zdrojmi, o tom svedčia nakoniec sami ľudia z televízie, ktorí až potom, keď odídu, sa odvážia rozprávať, aké pomery vlastne v Slovenskej televízii vládnu. Ale myslím, že bezútešnosť situácie v Slovenskej televízii je zrejmá aj pre každého bežného diváka, ktorý Slovenskú televíziu pozerá a ktorý môže porovnať výkony tejto inštitúcie s inými podobnými verejnoprávnymi inštitúciami. Navyše o zlej situácii svedčí aj to, a o zlom systéme, ktorý bol zavedený tzv. zástrčkovým zákonom, svedčí aj to, že sa nevyberá ani predpokladaný objem peňazí a že Slovenská televízia už dnes otvorene otvorí, že vyprodukuje z tohto dôvodu dlh a žiada vládu o dodatočných 160 mil. korún. Takže myslím si, že argumentov je veľa a že všetky tieto argumenty svedčia v prospech návrhu zákona, ktorý predkladáme a o ktorého podporu vás týmto žiadam. Ďakujem pekne.