Kaník, Ľudovít, poslanec NR SR (2014-03-28):
Ďakujem. Vážené dámy, vážení páni, súčasťou vecí, ktoré nie sú, nie sú priaznivo nastavené pre to, aby sme pomáhali tam, kde pomoc treba, aby sme búrali finančné bariéry tam, kde existujú, najmä v komunitách, ktoré sú chudobné, pre ktoré každý výdavok na aj zdravotnú starostlivosť alebo opatrenia súvisiace aj s reprodukčným zdravím, sú pre ich vnímanie sveta nie druhoradé, ale desatoradé, je vhodné, keď spoločnosť pomôže. Tak ako spoločnosť sa rozhodla poskytnúť rodičovský príspevok na to, aby dieťa, ktoré sa narodí, malo pomoc od štátu. A tak ako by bolo dobré, ako som už mnohokrát povedal, viacej podporiť rodiny, ktoré sú pracujúce, kde aspoň jeden človek pracuje, aj cez rodičovský príspevok, aj cez iné formy dávok a, naopak, nepodporovať a nemotivovať k tomu, aby deti sa stali súčasťou alebo dôvodom na zabezpečenie príjmu, alebo nie dôvodom, ale nástrojom, nástrojom na zabezpečenie príjmu, tak je vhodné rozmýšľať aj v širších súvislostiach. Nielen v oblasti dávok, podpôr, ktoré nejakým spôsobom treba nastaviť motivačne a zasa odstrániť nezdravé motivácie, ale naozaj aj pomôcť iným spôsobom umožniť viac predovšetkým, predovšetkým rodinám, ktoré majú problém so zabezpečením dostatočných príjmov, aby, pokiaľ chcú nejakým spôsobom riadiť svoj život tak, aby im to bolo nebránené cez finančné bariéry. K tomuto smeruje aj tento zákon. Je to návrh zákona, ktorým sa dopĺňa zákon o zdravotnej starostlivosti a službách súvisiacich s poskytovaním zdravotnej starostlivosti, uhrádzaný na základe verejného zdravotného poistenia a o úhradách za služby súvisiace s poskytovaním zdravotnej starostlivosti v znení neskorších predpisov. Tento návrh zákona má za cieľ zaviesť podmienky poskytovania antikoncepcie. V prípade antikoncepcie prostredníctvom vnútromaternicového telieska na náklady verejného zdravotného poistenia, to znamená bezplatne pre ženy, ktoré majú už aspoň štyri deti. To znamená, dotýka sa to rodín, ktoré sú veľké z pohľadu všeobecného vnímania, kde už minimálne štyri deti sú súčasťou rodiny a kde sa žena rozhodne na základe dobrovoľnej a racionálnej úvahy, že väčší počet detí by nebol priaznivý pre zabezpečenie zdravej výchovy, zdravého prostredia, pre zabezpečenie dostatočných finančných zdrojov pre rozrastajúcu sa rodinu. V súčasnosti je priemerná pôrodnosť v Slovenskej republike na jednu ženu približne 1,4 dieťaťa. To si treba uvedomiť. A zároveň si treba dať do súvisu tieto dve veci a vidieť, že pokiaľ by tento návrh zákona bol prijatý, tak sa týka predovšetkým rodín, ktoré môžme označiť za rodiny chudobné, za rodiny prevažne žijúce v komunitách, ktoré sú segregované, v rómskych osadách, kde sa trvalo stretávame s veľmi častým javom, ako je nezabezpečenie primeranej starostlivosti o detí, o to, že deti vyrastajú do zlých, alebo rodia sa a vyrastajú v zlých sociálnych podmienkach, že deti sa začínajú rodiť už v matkám, ktoré majú 14 rokov. Nie je výnimkou, že 16-ročná matka má už štyri, päť detí, čo je naozaj veľmi, veľmi nezdravý jav, že potom následne, ako sme aj nedávno mali vidieť v médiách, matka ani nevie, čo tie deti robia, že nechodia do školy, vôbec netuší, že majú nejaké vymeškané hodiny, vôbec netuší, že páchajú priestupkovú a trestnú činnosť. Jednoducho tie deti pribúdajú nie preto, že sa žena rozhodla, že chce mať deti, čo by, samozrejme, aj po prijatí tohto zákona bolo možné bez akýchkoľvek problémov, ale jednoducho preto, že nemá možnosť nejakým spôsobom regulovať túto zložku jej života a že nad tým ani neuvažuje. Cena vnútromaternicového telieska dnes sa pohybuje okolo 200 eur. To je suma, ktorá pre rodiča, ktorý má už minimálne štyri deti a nemá žiadny príjem alebo žije z minimálnej mzdy, naozaj nie malá. Je to vysoká suma a určite je to veľká bariéra pre to, aby tá žena, aj keď sa chce takto rozhodnúť, aby zvolila cestu, že túto antikoncepciu zvolí. K samotnej metóde antikoncepcie poviem len toľko, že pri úvahách, akú zvoliť, že prečo nie všetku antikoncepciu, ktorá existuje, tu naozaj treba zvažovať reálne súvislosti a vidieť, že toto je antikoncepcia, ktorá nevyžaduje denný zásah alebo denné obnovovanie, že je to forma antikoncepcie, ktorá má dlhodobejší charakter, ale nie trvalý, to by som veľmi chcel zdôrazniť. A preto kedykoľvek, keď sa nositeľka takejto alebo užívateľka takejto antikoncepcie rozhodne, že chce mať zasa deti, bez akýchkoľvek problémov je opäť návrat do bežného spôsobu cyklu, ktorý nie je chránený antikoncepciou, možný a bez problémov uskutočniteľný. Čiže to je, naozaj z toho pramenil aj výber tohto riešenia. Podmienkou z hľadiska návrhu zákona, ktorý predkladáme, je aj porozumenie a súhlas s podmienkami, ktoré vyjadrí pacient podpisom pod písomný informovaný súhlas. Informovaný súhlas pre tých, ktorí to nevedia, znamená, že nielen samotný podpis danej osoby, ale ešte aj ďalšej osoby je súčasťou tohto informovaného súhlasu, aby sa predišlo nejakým podozreniam z nejakého ovplyvňovania alebo nejakých tlakov, a súčasťou toho je aj upozornenie na to, že je potrebné podstupovať pravidelné lekárske prehliadky a všetky prípadné riziká, ktoré s danou antikoncepciou súvisia, tak ako s každou antikoncepciou a s každým zdravotným zákrokom, ktorý existuje, či sa už týka tej alebo onej záležitosti. V súvislosti s týmto návrhom zákona je dobré pripomenúť si aj medzinárodné záväzky Slovenskej republiky. Sme súčasťou Európskej únie, sme súčasťou nejakého hodnotového a civilizačného priestoru a je dobré deliť a zdieľať skúsenosti aj iných krajín, pokiaľ sa chceme vysporadúvať úspešne a rozumne s problémami, ktoré máme. V zmysle Dohovoru o odstránení všetkých foriem diskriminácie žien (tzv. CEDAW) z roku 1979 by mali štáty ženám a mužom zabezpečiť rovnaké práva rozhodnúť sa slobodne a zodpovedne o počte a čase narodenia ich detí. Dohovor zároveň zaručuje prístup k potrebným informáciám a vzdelaniu a umožňuje ženám a mužom využiť prostriedok na kontrolu veľkosti ich rodiny. Podľa všeobecného odporúčania Výboru pre odstránenie diskriminácie žien č. 21 sa plánovaním rodiny rozumie „zaručená sexuálna výchova, dostupnosť služieb pre plánovanie rodiny, dostupnosť bezpečných a spoľahlivých antikoncepčných metód“, zdôrazňujem slovo dostupnosť, „voľne dostupné a primerané opatrenie pre dobrovoľnú reguláciu pôrodnosti v záujme zdravia a kvality života všetkých členov rodiny“. V zmysle Akčného programu OSN medzinárodnej konferencie o populácii a rozvoji z roku 1994 sa reprodukčným zdravím rozumie „stav úplnej fyzickej, mentálnej a sociálnej pohody, a nielen chýbanie ochorenia alebo poruchy, vo všetkých prípadoch vzťahujúcich sa k reprodukčnému systému, jeho funkciám a procesom. Reprodukčné zdravie zahrňuje ľudskú schopnosť mať uspokojenie, ktoré prináša sexuálny život, schopnosť reprodukovať sa, ako aj slobodu rozhodnúť sa, kedy a ako často tak činiť“. Je teda zrejmé, že reprodukčné zdravie prospieva k celkovému zdraviu populácie. Z tohto dôvodu je preto predmetom návrhu podstata, že zavedenie vnútromaternicového telieska v prípade, že žena už má minimálne štyri deti, bude hradený z verejného zdravotného poistenia. Možno sa ozve námietka, že máme mnoho iných indikácií a chorôb, ktoré sú problematické, ktoré ľudí iste obťažujú a nie sú hradené z verejných zdrojov. Že verejné zdroje sú obmedzené, a preto nemôžeme hradiť hocičo z týchto verejných zdrojov. Áno, súhlasím, určite táto námietka má svoje ratio. Ale tu by som zároveň upozornil na to, čo som spomínal na samom začiatku uvádzania tohto návrhu zákona. Práve to, že neposkytujeme pomoc v regulácii, v dobrovoľnej regulácii počtu členov rodiny, sa rodí veľké množstvo detí do nezdravých podmienok, aj z hľadiska zdravotného, aj z hľadiska sociálneho, čo potom generuje, rozširuje a rozmnožuje chudobu, ktorá sa stáva akútnym problémom nielen v komunitách, ale, už to môžeme nazvať, v regiónoch Slovenska. A táto chudoba, samozrejme, a život uprostred týchto komunít nevytvára podmienky pre zdravý život. A keď chýbajú podmienky pre zdravý život, samozrejme, vytvára to veľké nároky na finančné zdroje z verejného sociálneho poistenia. Pretože tá nezdravá populácia, ktorej počet takto rastie, počet chorôb, ktorý takto rastie, môžeme hneď si poslúžiť včerajším zážitkom alebo včerajšou informáciou, ktorú som zachytil v jednej z televízií v rámci spravodajca, tuberkulóza. Opäť sa objavuje ako hrozba epidémie v niektorých komunitách. A to je len jeden z príkladov. Jednoducho rastúca chudoba, ktorej zdrojom je aj to, že rodina aj keď chce povedzme, keď existuje alebo môžeme počítať s rozumnejšie uvažujúcou ženou, ktorá by chcela regulovať už ďalší počet detí, nemôže tak urobiť pre nedostupnosť, finančnú nedostupnosť daného opatrenia, ktoré jej znemožňuje napĺňať aj to, čo sme čítali v súvislosti so závermi týchto medzinárodných konferencií, zabezpečiť dostupnosť antikoncepcie a opatrení na zabezpečenie reprodukčného zdravia. No a potom následne pribúda v nezdravom prostredí, z nezdravého spôsobu života vyplývajúce množstvo chorôb, ktoré kladú väčšie a väčšie nároky na verejné zdroje, ktoré odčerpávajú tieto verejné zdroje a tým pádom dochádza nie k úspore, ale, naopak, k plytvaniu, alebo nie k plytvaniu, ale k väčšiemu čerpaniu verejných zdrojov. Takže zavedenie tohto opatrenia, aj keď v prvom pohľade prináša rozšírenie opatrení, ktoré sa hradia z verejných zdrojov, v konečnom dôsledku znamená úsporu verejných zdrojov, pretože zužuje zdroje, ktoré generujú chudobu a nezdravý spôsob života v komunitách, ktoré tak činia. V roku 2002 prijal Európsky parlament Rezolúciu o sexuálnom a reprodukčnom zdraví a právach, v ktorej sa konštatuje mimo iného, že kvôli obmedzenej dostupnosti a vysokým nákladom na primeranú antikoncepciu, ako aj chýbajúce poradenské služby v strednej a východnej Európe, tu sa už hovorí priamo o nás, nie o Afrike, tu sa už hovorí priamo o nás, o strednej a východnej Európe, zostáva interrupcia stále základným prostriedkom na reguláciu pôrodov. A tu, tu si dajme výkričník, toto je to zlé, proti ktorému by sme mali prijať všetky rozumné a racionálne opatrenia. Ja to zopakujem, komu to ušlo pozornosti. Tu sa píše, že „zostáva interrupcia základným prostriedkom na reguláciu pôrodov v strednej a východnej Európe“ – a to je veľmi negatívny jav. Antikoncepcia je omnoho lepšie opatrenie, s tým sa asi stotožníme, predpokladám, že všetci, ako interrupcia, a preto predchádzať neželanej tehotnosti, zdôrazňujem, v štádiu, kedy už žena má minimálne štyri deti, je dobré a múdre. „Interrupcia je v zásade dosiahnuteľná za menší poplatok alebo bezplatne, zatiaľ čo antikoncepcia môže byť drahá ako tretina platu.“ To sa píše v danej správe. Považujete to za dobré? Ja nie. V súvislosti s tým táto rezolúcia nalieha na vlády členských krajín, aby sa usilovali o poskytovanie bezplatných alebo lacnejších antikoncepčných prostriedkov a služieb pre sexuálne a reprodukčné zdravie sociálne slabším skupinám. A o tie tu práve ide. Pretože povedzme si to otvorene, koľko detí má priemerná slovenská rodina? Jedno, dve. Povedzme, že dve, bodaj by aspoň dve, žiaľbohu, dnes tá situácia je, že 1,4. A keď v tomto návrhu zákona hovoríme, že táto bezplatná antikoncepcia sa bude vzťahovať na rodiny, kde sú už aspoň štyri deti, tak je jasné, že hovoríme na 99 % o rodinách, ktoré patria k chudobnej časti slovenskej populácie, ktoré žijú v segregovaných a vylúčených spoločenstvách. V závere už len doložím, že návrh zákona bude mať síce, ako som povedal, mierny negatívny dopad na štátny rozpočet, ale zabezpečí omnoho lepšie využitie verejných zdrojov, ktoré sa využívajú v rámci zdravotníctva. Zdôrazním možno ešte jednu črtu, pretože moja skúsenosť hovorí, že ľahko sa pri tejto téme, ktorá je veľmi lákavá pre rôzne prekrúcania, povie niečo iné, ako bolo navrhované, a to je, že nemení z hľadiska dostupnosti, keď si odmyslíme finančnú dostupnosť, na prístupe k antikoncepcii absolútne nič. To si treba uvedomiť. Dnes je pre akúkoľvek ženu bez ohľadu na to, koľko má detí, nemusí mať žiadne dieťa, akákoľvek antikoncepcia bežne dostupná. Od antikoncepčných tabletiek až po vnútromaternicové teliesko, prípadne ďalšie formy. Len nie je bezplatná. Takže až tu niekto bude nebodaj horliť proti používaniu antikoncepcie, tak by bolo dobré, aby si uvedomil, že antikoncepcia je bežná súčasť našeho života. A ja ju považujem za správne, že je bežnou súčasťou našeho každodenného života. A tento zákon hovorí akurát o tom, že tí, ktorí si to nemôžu dovoliť, pretože 200 eur je pre nich obrovský peniaz, tak tým po splnení tej základnej podmienky, že žena už má štyri deti, bude táto antikoncepcia sprístupnená, že sa odbúra tá finančná bariéra, čo bude určite dobré pre zdravie ženy, pre zdravie rodiny, pre zdravie súrodencov, ktorí v tejto rodine už sú na svete, a pre zdravie celej spoločnosti. Návrh zákona je v súlade s právom Európskej únie a s Ústavou Slovenskej republiky, aj s ústavnými zákonmi Slovenskej republiky a ostatnými všeobecne záväznými predpismi, ako aj medzinárodnými zmluvami a inými medzinárodnými dokumentami, ktorými je Slovenská republika viazaná. Ďakujem vám za pozornosť, vážené dámy, vážení páni, a prosím o podporu tohto návrhu zákona.