K. Tóthová, poslankyňa: (2005-05-24):
K predkladanému legislatívnemu návrhu, ktorý sa vlastne skladá len z dvoch bodov, mám nasledujúce poznámky. Bod 2, kde sa v § 20 ods. 5 za číslo 12 vkladá číslo 15, ktoré vlastne označuje vek, podľa ktorého by mali byť analýzy aj odporúčania na vysielanie, považujem za dobrý, prijateľný a vhodný. Čo sa týka bodu 1, zámer predkladateľov bol, aby vlastne v § 19 v ponukách programov sme neboli svedkami toho, čo sa deje dnes. Dnes platná legislatíva vlastne zakazuje, aby sa v ponukách programov, respektíve do ponúk programov zahŕňali výňatky z diel, ktoré znázorňujú používanie strelných zbraní, devastácie životného prostredia a zábery, ktoré by navodili dojem skrytej formy propagácie alkoholizmu, fajčenia a používania drog, jedov, prekurzorov. Čoho sme svedkami, vážené kolegyne, vážení kolegovia? Nuž sme svedkami, že ponuky programov sa hýria scénami, kde všetko búcha, všetko horí, teda dochádza k devastácii životného prostredia, kde sa používaním strelnej zbrane realizuje násilie, kde z obrazovky na nás vždy mieri strelná zbraň. Ustanovenie nepomáha, nereflektujú na neho a Rada pre vysielanie a retransmisiu, ako potom prídeme k správe, nedostatočne realizuje toto ustanovenie. Preto predkladatelia v snahe ešte viacej zvýrazniť túto povinnosť príslušného orgánu, na ktorý bol prenesený výkon štátnej správy, ustanovujú, že za slovo „zbraní“ sa vkladajú scény ešte „reálneho násilia“. K predmetnému textu mám pripomienku. Ak si pozriete ďalšie ustanovenia, teda ďalšie písmená § 19 zistíte, že pojem reálne násilie je legislatívny pojem. Je legislatívny pojem, ktorý je vymedzený v platnom zákone a je vymedzený tak, že vlastne ide o skutočný príbeh umierania. Čo sa tým má na mysli? Že do ponúk programov by sa nemohli vsúvať zábery zo skutočných bojov. Ale, vážení, ponuky programov, to sú filmy, to sú scény, to sú inscenácie a v tých nikdy nie je zobrazované reálne násilie, pretože reálne násilie v zmysle zákona, o čom hovorí ďalšie ustanovenie, je násilie, ktoré skutočne existuje, napríklad zábery zo skutočného umierania, nie z hraného umierania. A to je riešené. Preto mám pozmeňujúci návrh, aby v predloženom legislatívnom návrhu bolo vynechané slovo „reálne násilie“ a text by znel, mám aj podpis príslušného počtu poslancov, v § 19 ods. 2 písm. b) sa za slovo „zbrane“ vkladá „čiarka“ a slová „scény násilia“. Myslím si, že toto presne vystihne to, čo predkladatelia mali na mysli, ja som osobne o tejto otázke aj s predkladateľmi hovorila a porozumeli sme si, pretože vlastne ide o vec, ktorú  treba podľa môjho názoru do tohto paragrafu ešte vsunúť, keďže tá prezentácia zbraní je násilie, ale toto je širšie podchytenie. A myslím tým, že upozorníme na tento text ešte s takýmto rozšírením povinnosti, tak prispejeme k tomu, aby sa v praxi už konečne, opakujem konečne začala realizovať táto povinnosť pri ponukách programu, lebo ponuka programu je vlastne reklama programu. Pokiaľ ide o pozmeňujúce návrhy pani poslankyne Dolník. Nuž, ja znovu opakujem, nie je možné, aby v druhom čítaní bolo predložených toľko pozmeňujúcich návrhov. Pán minister spravodlivosti, ktorý tu už momentálne nie je, prirovnával pozmeňujúce návrhy napríklad k trestnému procesu pána poslanca Miklušičáka k môjmu pozmeňujúcemu, jedinému pozmeňujúcemu návrhu, kde v ustanovení trestného činu sa číslovka 14 menila na 15 a čo nemalo žiadnu súvislosť s inými skutkovými podstatami. Vážení, túto prax tvorby legislatívy treba z tohto parlamentu vykúriť. Nie je možné, aby pred hlasovaním prišli takéto široké pozmeňujúce návrhy. To, čo tu prezentovala pani poslankyňa Dolník, prosím vás, neberte to ako útok voči vašej osobe, ale je to stanovisko človeka, ktorý robil v legislatíve, to je nestráviteľné. Predsa treba pozrieť systémové súvislosti, pojmové veci, to nie je možné prijať. Ja by som chcela napríklad len upozorniť, že k § 66 ste uviedli, že tu tie sankcie modulujete na úvahu rady. Viete si vy domyslieť, pani poslankyňa, čo to je?  Ak vysielateľ opakovane alebo závažným spôsobom odvysielaním programu alebo jeho časti porušil povinnosti uložené zákonom, opakujem, porušil povinnosti uložené zákonom, aby sa uvažovalo, či v prípade porušenia zákona sa uloží sankcia, alebo nie, to je v právnom štáte neslýchané. To je neslýchané, len čo dôjde k porušeniu zákona, musí byť uložená sankcia. To je prvá pripomienka. Druhá pripomienka k tomuto. Už bolo v tomto parlamente povedané, v literatúre viackrát zdôraznené, že formulovať sankcie, respektíve ich uloženie na úvahu, je vytváranie priestoru na korupciu. Ja totiž ako realizátorka, dajme tomu aj pracovníčka štátnej správy, verejnej správy môžem posúdiť, či porušením zákona jednou televíziou a druhou televíziou, či dám jednej sankciu a druhej nie, nehnevajte sa, to je skutočne priestor na korupciu a v tomto štádiu vlastne našou povinnosťou je bojovať proti korupcii, nevytvárať proti nej priestor. Ak si pamätáte, nedávno pán minister Prokopovič v jednom zákone presne určil sankcie za tie ktoré činy. Boli úvahy, či to je správna cesta, prečo zrušil rozpätia. A pán minister Prokopovič z tohto miesta povedal: „Urobili sme to preto, aby sme zamedzili aplikujúcim orgánom úradníkom, aby sa mohli uchýliť ku korupciu, pretože ak podnikateľ má dostať sankciu od milióna do troch miliónov, tak ja neviem všimné niekoľko stotisíc korún mu stojí za to, aby dostal len milión, a nie tri milióny.“ Preto pán minister a táto snemovňa to prijala, presadil, že vo viacerých skutkoch, kde sú tie jednoduchšie prípady, bolo to z oblasti dopravy, ale ja to uvádzam ako príklad, jednoznačne stanovil presne sankciu. Čiže toto prijať, pani poslankyňa, podľa môjho názoru nie je vhodné, a preto navrhujem, aby váš pozmeňujúci návrh § 66 bol vyňatý na osobitné hlasovanie. Ďalej súhlasím s faktickou poznámkou, ktorú tu už uviedol pán poslanec zo skupiny poslancov za ANO pán poslanec Lintner, ktorý poukázal na vaše zmeny pri vybavovaní sťažností. Vybavovanie sťažností je presne upravené platným právom a nie je možné pre určitú skupinu sťažností vylepšovať, zmäkčovať, zľahčovať, pozmeňovať právne predpisy. Tu už musia platiť určité reguly, aby sa v tom občania vyznali, a je to proti princípom tvorby práva. Vo mne vyvoláva určité nejasnosti aj vami navrhované rozpätie pokút, kde v každom prípade sa znižujú pokuty vzhľadom, povedali ste, na lokálnych vysielateľov. Ale ja mám otázku. Napríklad navrhujete znížiť pokutu zo 100 000 hranicu, kde od  100 000 do 5 miliónov dole až na 10 000. A hovoríte, že aj v prípade § 67 ods. 5, kde napríklad vysielateľ poruší podmienky na vysielanie reklamy a telenákupu. Nuž, nemajte mi za zlé, ale za reklamu sa platí, a pokiaľ budeme porušovať pravidlá vysielania reklamy, tak prečo takto znížiť pokutu? Prečo tak znížiť za porušovanie platného práva. Predsa malí vysielatelia si tiež musia uvedomiť, že sú tu nejaké pravidlá a dostanú dolnú hranicu. Predsa nie je možné znižovať pokutu len preto, aby to mohli porušovať, a to porušovanie ich nezlikvidovalo. Ja hovorím opačne, ak niekto porušuje predpisy, tak nech sa zlikviduje. Takých vysielateľov, ktorí porušujú predpisy stanovené zákonom, nepotrebujeme. Aspoň ja sa tak domnievam. A potom také rozpätie od 10 000 do 5 miliónov, nemajte mi za zlé, kde je záruka, že aj väčší vysielatelia nedostanú pokutu 5 000 korún. Veď nedištancujete ich na skupiny. Takéto veľké rozpätie vytvára zase priestor pre veľké korupčné správanie sa. Vážené panie poslankyne, vážení páni poslanci, ako som spomínala, mám ten pozmeňujúci návrh podpísaný potrebným počtom poslancov a odovzdávam ho pani spravodajkyni. Vám všetkým ďakujem za pozornosť.