V. Veteška, podpredseda NR SR: (2004-03-17):
V. Tkáč, poslanec: Ku koncu roku 2003 poklesol počet zamestnaných, za ktorých zamestnávatelia platia odvody, zhruba o 19-tisíc. Chcem ďalej uviesť to, že je potreba riešiť neodôvodnenú práceneschopnosť evidovaných nezamestnaných, ktorá je vlastne reakciou na prijatý spôsob komunikácie s evidovaným nezamestnaným, a to prostredníctvom dvojtýždňového návštevného cyklu. Chcem ďalej uviesť aj to, že dochádza k nárastu počtu poberateľov podpôr, dávok v nezamestnanosti, čo je odrazom zmeny legislatívy. Zlepšenie možno očakávať až koncom roku 2004 aj za cenu presunu výplat dávok do extrémnej solidarity k extrémnemu individualizmu. Toková analýza nezamestnaných svedčí o vysokom počte klientov, ktorí sa ďalej premleli na úradoch práce, pričom schválený návrh zákona o službách zamestnanosti znásobuje náročnosť práce s klientom, čo môže viesť ku kolapsu výkonu v službách zamestnanosti. Tento stav je podporený aj tým, že sa zvyšuje počet klientov na jedného sprostredkovateľa. Zhruba 800 klientov ako výsledok reformy organizačných zmien v službách zamestnanosti. Vrátila sa agenda spracovania výplat dávok v nezamestnanosti zo Sociálnej poisťovne na úrady práce bez presunu zamestnancov. Ďalej je potreba plniť úlohu alebo úlohy v kapitole 2 v slobodnom pohybe osôb, v oblasti ktorej sa v súčasnosti tieto úlohy neplnia. Nie sú vyjasnené ani finančné toky súvisiace s Európskym sociálnym fondom, ktorého zdroje by mali prísť až ku koncu tohto roku. Medzi ďalšie mýty treba uviesť už povestnú otázku súčasných ekonómov, štátnikov či politikov, ktorí sa jasne vyjadrujú o tom, ako to bude nádherné o niekoľko mesiacov v raste reálnych miezd, o tom, ako to bude nádherné a bude a bolo v oblasti dvojnásobných platov a podobne. Treba jasne uviesť, že v súčasnosti funguje kolektívne tarifné vyjednávanie, keď od 16. januára 1992 majú zodpovednosť za rast miezd tiež sociálni partneri. Diskusie pri zlyhaní tripartizmu, pri zlyhaní absencií Generálnej dohody znamenajú, že jednoducho neexistuje sofistikovaný prístup ku kolektívnemu vyjednávaniu, vytváraniu spoločných inštitúcií vlády, zamestnancov a zamestnávateľov pre vytváranie optimálneho, kvalifikovaného prístupu ku kolektívnemu tarifnému vyjednávaniu. Vo vzťahu k dôchodcom sme boli svedkami úžasnej kampane pri zavádzaní dôchodkového starobného sporenia. Keď sme diskutovali o tom, že chceme, aby sa dôchodkové starobné sporenie stalo vecou všetkých, nielen vecou niekoľkých politikov súčasnej vládnej garnitúry, tak pod časovým stresom a pod vydieraním so zvyšovaním dôchodkov sa schválil zlý zákon. Tento zlý zákon je nastavený na zlý zákon v prvom pilieri sociálneho poistenia, ktorý v súčasnosti vyžaduje veľmi jasnú a razantnú veľkú novelu, ktorá by riešila tie chyby, na ktoré sme upozorňovali v čase jeho prijatia. Treba tiež uviesť, a verejnosti sa to zatajovalo, že prvé dávky z dôchodkového starobného sporenia sa budú vyplácať najskôr o desať rokov. Obrovský optimizmus a veľký hurhaj okolo tohto zákona chcel zakryť jeho nedostatky, je absolútne jasné, že sú dôvodné podozrenia na udeľovanie licencií, že sa tam začínajú točiť obrovské lobistické skupiny, a to všetko sa vlastne má viazať aj podľa legislatívneho plánu vlády na to, že sa má zrušiť a zmeniť to, čo v súčasnosti funguje bez nejakých podvodov a zlých záležitostí, a to je reorganizácia dôchodkového doplnkového pripoistenia. Chcem tiež uviesť, že sa rozbila otázka a systém nemocenského poistenia. V oblasti starostlivosti presun na ministerstvo zdravotníctva skupiny ťažko zdravotných a zdravotne postihnutých občanov je nesystémový, jednoducho v tomto prípade je to odsúdená skupina na živorenie a na stratu akejkoľvek sociálnej solidarity vo vzťahu k týmto záležitostiam. Znovu opakujem, že v oblasti sociálnej starostlivosti či pomoci vo vzťahu k ústavom sociálnej starostlivosti, domovov dôchodcov sú prejavy nedofinancovania a opakujem príklad, ktorý veľmi často zaznieva, ktorý sa napríklad prejavil v Útulku sv. Vavrinca v Banskej Bystrici, kde predstavený tohto zariadenia Slovenskej katolíckej charity hovoril, že mentálne postihnuté devy a mentálne postihnuté mladé ženy majú sprievodný znak ich pobytu v tomto zariadení, a to je hladovanie. Dovoľte mi na záver uviesť, že po týchto mnohých hodinách analýz či prístupov poslancov k ekonomicko-sociálnym záležitostiam dovoľujem si aj v súvislosti s tou analýzou, ako nám ľudia píšu, volajú, telefonujú či stretávame sa s nimi, povedať jasne, stratil sa humánny charakter a zmysel ekonomických reforiem, tieto reformy sú neľudské, sú nesociálne a ich jediným riešením je 3. apríl - referendum o predčasných voľbách. Ďakujem za pozornosť. (Potlesk.)