I. Radičová, poslankyňa: (2006-12-07):
Riešiť životnú úroveň našich občanov môžeme dvomi zásadnými spôsobmi, ktoré sa nevylučujú, ale dopĺňajú. Ten jeden spôsob je zabezpečiť pravidlá a mechanizmy, ktoré zvyšujú čistý príjem v rodinách a zabezpečujú príjem z práce v rodinách. Druhý spôsob, tam, kde z objektívnych dôvodov ani zvýšenie, ani dopriatie príjmu z práce nie je možné, postarať sa o dôstojnú životnú úroveň. Pohľad na štátny rozpočet v oblasti sociálneho rezortu pre mňa indikuje dva závery: Prvý. Kontinuitu reformy sociálneho systému, keďže predkladaný rozpočet danej kapitoly je vyše deväťdesiatich percent tým rozpočtom, ktorý bol pripravený v rezorte práce, sociálnych vecí a rodiny pred nástupom novej vlády. Druhý. Zmeny vnútri jednotlivých položiek štátneho rozpočtu pri zachovaní celkovej sumy, vysvetlím, ktoré však definujú iným spôsobom hlavné úlohy, ktoré tento rezort pred sebou má. Samotný zákon o štátnom rozpočte a kapitola ministerstva práce, sociálnych vecí a rodiny konštatuje – a bola by som rada, keby sme používali čísla aspoň z vládnych materiálov –, konštatuje mieru chudoby Slovenskej republiky za rok 2006 na úrovni 11,6 %. Predpokladá na budúci rok túto mieru na úrovni 11,1 %. Stanovuje si preto aj isté ciele, akým spôsobom a akým tempom je možné regulovať chudobu a akými nástrojmi. Rovnako tento materiál pracuje s mierou nezamestnanosti, kde konštatuje, že za ostatných sedem rokov je vôbec najnižšia, akú Slovensko kedy dosiahlo, a rovnako konštatuje najsilnejší rast miery zamestnanosti za ostatné roky. Buďme len konzistentní, používajme dáta, ktoré sami máme vo vládnom materiáli. Zároveň rezort vypracoval správu o sociálnej situácii, z ktorej jednoznačne vyplýva, čo nás v tejto oblasti čaká ako otvorené a kde potrebujeme naozaj pomôcť a nastaviť sociálnu politiku. Z materiálu vyplýva, že tieto priority sú tri: Prvá. Rodiny s nezaopatrenými deťmi ako najvýraznejšie ohrozená cieľová skupina na Slovensku. V rámci tejto cieľovej skupiny, vnútri tejto cieľovej skupiny je to cieľová skupina osamelých rodičov s nezaopatrenými deťmi a, samozrejme, na druhom mieste viacdetné rodiny. Logický záver: nutnosť sústredenia sa na podporu, vyššiu podporu najviac ohrozených rodín, a teda sústrediť sa na systémové dávky orientované do rodín s nezaopatrenými deťmi. Pohľad do návrhu štátneho rozpočtu však hovorí opak. Práve kapitola, ktorá sa venuje prídavkom na deti, je oproti návrhu, ktorý bol pripravený v máji tohto roku, znižuje výdavky na prídavky o 100 mil. Sk. Zároveň, keď sa opäť pozriem do štruktúry, tak druhá najohrozenejšia skupina vyplývajúca zo správy o sociálnej situácii, vypracovanej ministerstvom práce, sociálnych vecí a rodiny, sú dlhodobo nezamestnaní bez vzdelania alebo s veľmi nízkou kvalifikáciou. Veď je to známy dlhodobý problém. Táto skupina, nástroje, ktoré môžu byť účinné, nie sú nástroje klasickej aktívnej politiky trhu práce, tie nie sú efektívne. Tu sú nutné nástroje typu vzdelávania tzv. druhej šance, teda ukončiť základné vzdelanie, následne ukončiť stredoškolské vzdelanie, prípadne potom ďalšie kurzy a tréningy. Nástroje typu, niektorí to označujú sociálnou ekonomikou, iní tomu hovoria medzitrh práce, iní to jednoducho nazývajú kombináciou sociálnej dávky a príjmu z práce, ktoré umožňuje podporu tvorby nových pracovných miest pre dlhodobo nezamestnaných s nezodpovedajúcou kvalifikáciou. Na takéto podporné projekty, ktoré – a to by som chcela podčiarknuť – boli úspešné v predchádzajúcom období a ukázali sa ako vysoko efektívne, nie sú zvýšené finančné prostriedky. Naopak, kapitola v štátnom rozpočte, ktorá sa týka hmotnej núdze, kde práve ide o možnosť kombinácie dávky a príjmu, aby sme na to mali dostatok zdrojov, je znížená o 170 mil. Rovnako je znížená kapitola na kompenzáciu zdravotného postihnutia, i keď „len“ o 28 mil., ale tie úvodzovky sú namieste, pretože toto je cieľová skupina, ktorá bude požadovať aj vďaka valorizáciám zvýšenie rozpočtu, teda minimálne udržanie status quo a nie znižovanie. Aby som bola objektívna, rozpočet prináša dve zmeny smerom do plusových hodnôt. Iba dve. Prvá je zvýšenie rozpočtu na tzv. ostatné príspevky na podporu rodiny, čo sú jednorazové príspevky typu práve schváleného príspevku pri narodení prvého dieťaťa, a práve táto kapitola je zvýšená o 267 mil. korún. Matematicky, pozor, matematicky, zníženie prídavkov hmotnej núdze spolu rovná sa tejto sume, o ktorú je zvýšený tzv. ostatný príspevok. A samozrejme, celá kapitola je zvýšená o niečo vyše miliardy, ale celú miliardu zvýšenia tvorí zvýšenie platieb štátu poistného za osoby, ktoré sa starajú buď o zdravotne postihnutého, alebo staršieho občana, a musím podčiarknuť, že tieto platby štátu do poistného systému vyplývajú z novely o sociálnom poistení z apríla tohto roka, čiže to zvýšenie bolo plánované touto novelou. Keďže vznikla akási diskusia a šum, ako je to s prídavkami na deti a valorizáciou, dovoľte mi jeden citát z materiálu ministerstva práce, sociálnych vecí a rodiny z 22. mája 2006, vypracovaný generálnou riaditeľkou Michaldovou, je pravdou, že už nie je generálnou riaditeľkou, ale nič nemení na fakte, že tento materiál bol touto sekciou vypracovaný. Je to materiál pravidelný, týka sa prognózy čerpania prostriedkov z rozpočtu kapitoly Ministerstva práce, sociálnych vecí a rodiny Slovenskej republiky, v ktorom, citujem, na str. 7 sa na rok 2006 konštatuje: „S valorizáciou prídavkov na dieťa počítame od septembra 2006, a to vo výške 5,2 %, čo je výška valorizácie súm životného minima v roku 2006.“ Na str. 8: „Odhadnutý vývoj počtu poberateľov“, dopĺňam, prídavkov na dieťa, „sme vynásobili výškou prídavku na dieťa, pričom sme zohľadňovali valorizáciu od septembra 2006, hodnotou 5,2%. Na základe takto odhadnutého čerpania prídavkov na dieťa pre rok 2006 prognózujeme z rozpočtu 9,268 mld. úsporu 666 mil. Sk.“ Teda na rok 2006 rozpočet tohto rezortu plánoval valorizáciu tak, ako sme valorizovali iné dávky životného minima a príspevky. Vieme, že sa v septembri valorizácia prídavkov na deti nediala. V rozpočte na ňu boli kalkulované finančné zdroje a v budúcich rokoch je valorizácia tejto, podľa môjho názoru, systémovej opakovanej a veľmi dôležitej podpory rodín s nezaopatrenými deťmi plánovaná len na úrovni miery inflácie. Z uvedeného dôvodu, vážený pán minister, predkladám pozmeňujúci návrh. Pozmeňujúci návrh k vládnemu návrhu zákona o štátnom rozpočte na rok 2007: V prílohe č. 3 k uvedenému zákonu Výdavky štátneho rozpočtu na rok 2007 sa záväzné ukazovatele menia takto: „V kapitole Všeobecná pokladničná správa sa znižujú v stĺpci výdavky celkom a v stĺpci výdavky spolu bez prostriedkov EÚ o 200 mil. Sk a zároveň sa o túto sumu zvyšujú v kapitole ministerstvo práce, sociálnych vecí a rodiny v stĺpci výdavky celkom a v stĺpci výdavky spolu bez prostriedkov EÚ. Zmeny vykonané v prílohe č. 3 sa premietajú do prílohy č. 4 Výdavky štátneho rozpočtu na realizáciu programov na rok 2007.“ Odôvodnenie: Navrhuje sa plošná valorizácia prídavkov na deti vo výške dodatočných 40 Sk mesačne tak, aby celková suma v budúcom roku dosiahla sumu 600 Sk mesačne s prínosom pre všetky rodiny s deťmi. Zvýšenie sa navrhuje realizovať na úkor rezervy na valorizáciu miezd v rámci kapitoly Všeobecná pokladničná správa, kde sa predpokladá úspora, keďže zámerom vlády je oficiálne oznámené 20-percentné znižovanie počtu zamestnancov vo verejnej správe. Budem veľmi vďačná, keď k takejto zmene v rámci rozpočtu sociálneho rezortu pristúpime, pretože opakované systémové dávky riešia problém dlhodobo, jednorazové zanikajú dňom ich vyplatenia. Ja vám ďakujem veľmi pekne za vypočutie aj podporu. (Potlesk.)