V. Tomanová, ministerka práce, sociálnych vecí a rodiny SR: (2009-09-16):
Účelom predkladaného návrhu zákona je nová právna úprava štátnozamestnaneckých vzťahov, ktorá vychádza z moderného poňatia vykonávania štátnej služby a zodpovedá európskym štandardom pracovných vzťahov zamestnancov vo verejnom sektore. Zachováva si však špecifiká príznačné pre zamestnancov v štátnych orgánoch. Zámerom novej právnej úpravy štátnozamestnaneckých vzťahov je zabezpečiť profesionálnu kvalitu, nestrannosť a účinné vykonávanie štátnej služby s cieľom skvalitniť činnosť verejnej správy. Návrh zákona predstavuje prvý krok k zjednoteniu právnej úpravy verejnej služby a štátnej služby, ktorá v európskom priestore vychádza z jednotného právneho základu úpravy výkonu práce pri spravovaní vecí verejných orgánmi verejnej správy. Dôvodom predloženia návrhu nového zákona sú taktiež aj praktické potreby. Pôvodný text platného zákona o štátnej službe, hovorím teda o zákone č. 312/2001, bol v priebehu siedmich rokov, teda od jeho nadobudnutia účinnosti od 1. apríla 2002, takmer 30-krát novelizovaný. Nesystematické zmeny, ktoré boli do zákona zapracované, viedli k tomu, že dnešný zákon je neprehľadný, nejednoznačný a obsahuje množstvo vnútorných rozporov. Nedostatky sa týkajú nielen úpravy obsiahnutej v samotnom zákone o štátnej službe, ale je problematický aj vzťah zákona k ostatným právnym predpisom, najmä k Správnemu poriadku a k Zákonníku práce. Aplikácia platného zákona o štátnej službe v praxi služobných úradov je komplikovaná a problematická. Návrh nového zákona sa teda predkladá aj v súvislosti a s cieľom napraviť aktuálny existujúci právny stav. Snahou pri vypracovaní zákona bolo tiež vykompenzovať postavenie štátneho zamestnanca s ohľadom na jeho osobitné povinnosti, na zákazy vyplývajúce z vykonávania štátnej služby. Bola to snaha upraviť status najmä pri naplnení nehmotnej povahy napĺňajúcich princípy, na ktorých je budovaná štátna služba. V tejto súvislosti musím spomenúť najväčšiu neprávosť spáchanú na štátnych zamestnancoch a vykonanú práve zákonom č. 551/2003 Z. z. účinným od 1. januára 2004, podľa ktorého sa prestala započítavať odborná prax tým štátnym zamestnanom, ktorí vstúpili do štátnej služby po 1. januári 2004, čo malo vplyv na výšku ich funkčného platu. Navrhovaný zákon aspoň čiastočne odstraňuje tento diskriminačný stav, keď navrhuje opätovne zaviesť mechanizmus zvyšovania platovej tarify v závislosti od dĺžky služobnej praxe. Predkladaný zákon, teda návrh zákona, pritom už neupravuje právny inštitút každoročného služobného hodnotenia majúceho vplyv na zvyšovanie platovej triedy, ktoré sa v praxi neosvedčilo a nesplnilo svoj účel. Princípy, na ktorých je budovaná štátna služba, sú premietnuté do jednotlivých ustanovení návrhu zákona a charakterizujú postavenie štátneho zamestnanca v štátnej službe. Ako prvý by som spomenula princíp profesionality. Tento napomáha sústavnému vzdelávaniu štátneho zamestnanca formou systematického prehlbovania kvalifikácie alebo zvyšovania kvalifikácie na náklady služobného úradu. Návrh zákona obsahuje novú právnu úpravu vzdelávania štátnych zamestnancov s cieľom zabezpečiť, aby úlohy pri vykonávaní štátnej správy, alebo pri vykonávaní štátnych záležitostí plnili kvalifikovaní, primerane vyškolení štátni zamestnanci. Ďalej je to princíp politickej neutrality uplatnený v ustanoveniach upravujúcich povinnosť štátneho zamestnanca vykonávať štátnu službu politicky neutrálne, teda bez ohľadu na jeho politickú orientáciu zabezpečuje objektívnosť pri vykonávaní štátnej služby v spojení s úlohami štátnej správy. Veľmi dôležitý je princíp nestrannosti, je premietnutý tiež do ustanovení upravujúcich povinnosti štátneho zamestnanca. Ide napríklad o povinnosť zdržať sa konania, ktoré by mohlo viesť ku konfliktu záujmov. Ale aj o zákaz vykonávať štátnu službu vo vzájomnej podriadenosti či nadriadenosti osobám blízkym. Súčasťou návrhu zákona sú aj právne mechanizmy, ktoré majú zabrániť korupčnému správaniu štátnych úradníkov, teda štátnych zamestnancov, a k zneužívaniu informácií získaných pri vykonávaní štátnej služby. V súlade s týmto zámerom sa navrhuje ustanoviť všeobecný zákaz podnikania pre štátnych zamestnancov, zákaz vykonávania inej zárobkovej činnosti, ktorá je zhodná alebo obdobná s opisom činnosti štátnozamestnaneckých miest, a tiež zákaz členstva štátnym zamestnancom v riadiacich, kontrolných, dozorných orgánoch právnických osôb, pričom tento návrh zákona obsahuje taxatívny výpočet výnimiek z týchto zákazov. Ďalej je to princíp efektivity vykonávania štátnej služby, ktorý spočíva v kvalitnom, včasnom a hospodárnom plnení služobných úloh, čo vyplýva z ustanovení upravujúcich povinnosti štátneho zamestnanca. Taktiež princíp stability štátnozamestnaneckého pomeru osobitne dôležitý pre samotných štátnych zamestnancov má osobitné postavenie v návrhu nového zákona o štátnej službe. Vyjadrený je v novom spôsobe vzniku štátnozamestnaneckého pomeru, a to najmä na základe služobnej zmluvy, čiže nie na základe administratívneho rozhodnutia. Štátnozamestnanecký pomer, ktorého verejnoprávny charakter zostáva zachovaný, obsahuje tiež určité prvky súkromného práva, ktoré sa prejavujú v priorizovaní zmeny a skončenia štátnozamestnaneckého pomeru dohodou účastníkov vzťahu. Princíp stability je vyjadrený aj v tých ustanoveniach, ktoré zabezpečujú zotrvanie štátneho zamestnanca v štátnej službe aj pri organizačných zmenách, ktoré obvykle vedú ku skončeniu práce. Návrh zákona obsahuje v tomto smere úpravu ponuky práce obdobne ako pri skončení pracovného pomeru, navyše v čase plynutia výpovednej doby, ak dôjde k preloženiu štátneho zamestnanca, účinky výpovede nenastanú. Princíp stability sa prejavuje aj v nových ustanoveniach o odvolaní vedúceho štátneho zamestnanca bez uvedenia dôvodu, ktoré sprísňujú tento režim s ohľadom na rešpektovanie čl. 36 písm. b) Ústavy Slovenskej republiky, podľa ktorého zákon má zabezpečiť ochranu pred svojvoľným prepúšťaním zo zamestnania. Teda odvolať bez uvedenia dôvodu bude možné iba vedúceho štátneho zamestnanca, ktorého priamo riadi štatutárny orgán alebo štatutárny zamestnanec vo verejnej funkcii, ak osobitný predpis neustanovuje inak. Tento princíp sa tiež prejavuje v odstránení vekového cenzu 65 rokov pre skončenie štátnozamestnaneckého pomeru zo zákona. Princíp stability je posilnený upravením progresívnych foriem práce, akými je domácka práca a telepráca, ktoré nebolo možné dosiaľ v štátnej službe využívať. Napokon je to princíp etiky, nie je vyjadrený v samotnom kódexe štátneho zamestnanca, ale je podrobne upravený v povinnostiach štátneho zamestnanca a vedúceho štátneho zamestnanca. Vážené dámy, vážení páni, pri vypracúvaní nového zákona o štátnej službe sme čerpali z poznatkov právnej teórie z právnej úpravy štátnej služby vybraných členských štátov Európskej únie. Podkladom boli tiež viaceré stretnutia, pracovné stretnutia s predstaviteľmi štátnej správy niektorých európskych krajín. Napríklad to bolo Holandsko, Rakúsko, ale aj Česká republika. Ministerstvo práce Slovenskej republiky pri tvorbe zákona využilo aj výsledky prieskumu, ktorý uskutočnilo na osobných úradoch vybraných orgánov štátnej správy. Na pôde ministerstva boli zorganizované viaceré pracovné porady a stretnutia so zástupcami služobných úradov vrátane tých, ktorí majú osobitné postavenie, napríklad súdy, prokuratúra, Zbor väzenskej a justičnej stráže. Zdrojom poznatkov a podnetov pri príprave predkladaného návrhu zákona bolo aj množstvo podaní a žiadostí o poskytnutie stanoviska alebo usmernenia k uplatňovaniu zákona o štátnej službe. Predložený návrh zákona obsahuje viaceré zmeny v porovnaní s platným zákonom o štátnej službe. Najpodstatnejšie zmeny vyplývajú z filozofie zbližovania pracovných vzťahov vo verejnej správe a týkajú sa najmä vzniku, zmeny a skončenia štátnozamestnaneckého pomeru. Ide o tieto zmeny: O vzniku, zmene a skončení štátnozamestnaneckého pomeru sa už nebude rozhodovať – ako som povedala – v správnom konaní, čoho dôsledkom je aj nová právna úprava týkajúca sa nárokov štátneho zamestnanca vyplývajúcich zo štátnozamestnaneckého pomeru, o ktorých bude rozhodovať súd v riadnom sporovom konaní, rovnako ako o nárokoch vyplývajúcich z pracovného pomeru zamestnanca vo verejnej službe. Rozhodnutie o vymenovaní na štátnozamestnanecké miesto nahrádza služobná zmluva uzatváraná medzi služobným úradom, teda reprezentujúcim štát, a štátnym zamestnancom. K zmene štátnozamestnaneckého pomeru môže dôjsť prioritne na základe dohody medzi služobným úradom a štátnym zamestnancom a iba v niektorých prípadoch jednostranne zo strany služobného úradu. Na skončenie štátnozamestnaneckého pomeru sa zavádzajú pracovnoprávne inštitúty, ako sú dohoda o skončení štátnozamestnaneckého pomeru: výpoveď, okamžité skončenie a skončenie v skúšobnej dobe s určitými odchýlkami práve pre potreby štátnej služby. Verejnoprávny charakter štátnozamestnaneckého pomeru teda zostáva zachovaný spolu s niektorými prvkami súkromného práva. Podľa návrhu zákona sa na štátnozamestnanecké vzťahy bude na základe delegovanej pôsobnosti aj naďalej vzťahovať Zákonník práce a súčasne sa navrhuje delegovaná pôsobnosť niektorých ustanovení všeobecnej časti Občianskeho zákonníka. V súvislosti s navrhovanou právnou úpravou sa zároveň článkami novelizujú zákony, ktoré s predloženým návrhom zákona o štátnej službe súvisia. Súhlasím s odporúčaním gestorského výboru k hlasovaniu o pozmeňujúcich a doplňujúcich návrhoch uvedených vo IV. časti spoločnej správy. Ďakujem za pozornosť.