V. Veteška, podpredseda NR SR: (2005-02-04):
J. Malchárek, poslanec: Ďakujem pekne za slovo. Vážený pán predsedajúci, vážený pán minister, vážené dámy poslankyne, páni poslanci, ja by som rozdelil svoje vystúpenie do dvoch takých základných bodov. Rád by som sa vyjadril všeobecnejšie k tomuto zákonu a trošku aj zareagoval na to, čo už tu bolo povedané, a potom mám pozmeňujúci návrh, ktorý reaguje na mnohé veci, ktoré boli povedané, ale hlavne boli povedané pred niekoľkými mesiacmi, využili sme tento čas aj pred prvým čítaním aj po prvom čítaní na to, aby sme sa stretli so zástupcami ministerstva dopravy, aby sme hľadali naozaj to, čo spoločne hľadáme, a to znamená prijatie zákona, ktorý by ucelene riešil problematiku autoškôl a vzniku autoškôl a ktorý by smeroval ku skvalitneniu výučby, ktorý by nikoho nediskriminoval, ktorý by nikoho nevťahoval do povinností, majetkových, ako tu bolo povedané v súvislosti s trenažérmi, ale aby sa, samozrejme, zabezpečila alebo uchovala alebo umocnila kvalita trebárs v preškoľovaní inštruktorov, či už cez komoru autoškôl, to znamená aby nezanikla komora autoškôl. Mnohé, mnohé veci sme si povedali z hľadiska vzdelania a podobne. Vypadli veci, týkajúce sa, alebo navrhujem, aby sa napríklad nehovorilo o nejakých finančných zárukách alebo majetkových, iných zárukách, ktoré by mali byť naviazané na počet motorových vozidiel, ktoré vlastní autoškola a podobne. Cez všetky výhrady, ktoré tu boli povedané, no podľa mňa nie všetky teda sú naozaj vecne správne. Na jednej strane aj preto, že sa tento čas nie všetci využili na to, aby s predkladateľom komunikovali a hľadali túto spoločnú cestu, ale to je nakoniec slobodná vôľa každého poslanca, aký postup zvolí. A druhá stránka, tiež sa tu trošku kombinuje ten európsky a americký model, americký je vlastne smerujúci iba ku skúškam a prakticky sa štát nezaoberá tým, ako sa kto naučí jazdiť, ale hlavne, že je schopný spraviť skúšky. Ten európsky je trošku, by som povedal, taký sofistikovanejší, že sa kladie dôraz aj na tú výučbu, kladie sa dôraz aj na metodiku v autoškolách, kladie sa dôraz aj na náuku o tej technike, samotnej, ktorú má ten budúci vodič k dispozícii. Nie je to úplne bezúčelné. Nie je to celkom tak, že na aute netreba vedieť ani otvoriť kapotu a možnože si len doliať vodu do ostrekovača, tá znalosť tej základnej techniky je potrebná aj z hľadiska toho, ako sa to vozidlo optimálne využíva z hľadiska jeho opotrebovania a to nakoniec šetrí peniaze aj majiteľov týchto motorových vozidiel, z hľadiska spotreby, z hľadiska toho, ako bezpečne narábať s plynom, s brzdou, v zákrutách, čo má bezprostredný vplyv, samozrejme, na bezpečnosť. K tomu trenažéru, či vôbec mať ho, alebo nemať ho, bolo tu povedané. Jeden pán poslanec hovoril, že on vlastne na trenažéri ani nejazdil alebo ho neskúšal. Ja som ho skúšal a myslím si, že mi dáte snáď zapravdu, že som to možno ani nepotreboval, lebo jazdím od dvanástich rokov, za volantom, a jednoducho som to nemal veľmi zapotreby, ale skúsil som si to, ale to je dané tým, že niekto má k tomu motorizmu bližšie, niekto menej blízko. Jednoducho, niekto je šikovnejší, niekto je menej šikovný, ale všetci chcú jazdiť a všetci chcú mať vodičský preukaz. A naozaj taká tá základná „klaviatúra“, točenie volantom, odhad povedzme toho samotného „rejdu“ toho motorového vozidla, „klaviatúra“ z hľadiska používania plynu, brzdy a spojky, to sa dá urobiť na tom trenažéri, z ktorého nás všetkých môže bolieť hlava a niektorým je z toho zle, ale to samotné točenie a „klaviatúra“, jednoducho, trošku si zvyknúť na to, že keď zatočím tým volantom o 30 stupňov, že nám to urobí takú a takú zákrutu, tak tieto základné parametre, tieto základné polomery a to, čo to vlastne má priniesť v rámci tých možností, ktoré dnes technicky, ktorými dnes technicky disponujú autoškoly, toto naozaj to prinesie tým autoškolám. A tuto súhlasím s pánom ministrom, že naozaj, nepúšťajme tých, ktorí sú povedzme menej šikovní, na cesty, aby sme ich rovno pustili ako možno tých, ktorí potenciálne môžu povedzme aj zabíjať na cestách. Lebo auto je zbraň v rukách nepovolaných ľudí, o tom snáď nikto so mnou polemizovať, dúfam, nebude. Bolo by veľmi zle, keby tento návrh zákona len preto, ako sme ho tu povedzmeže čítali pred prvým čítaním, a v prvom čítaní bol zásadne odmietnutý, pretože aj autoškoly, jedny, druhé, tretie chcú mať ucelený zákon, kde sa bude hovoriť o podmienkach ako zriadiť autoškolu, čo vlastne je autoškola, aké technické vybavenie má mať autoškola, aké vzdelanie, aké veci v súvislosti s inštruktorskými povinnosťami treba splniť. Dnes naozaj to musia hľadať vo viacerých zákonoch a je to škoda, poďme tou cestou, že urobíme jeden špeciálny zákon a ten špeciálny zákon, si myslím, že by mohol byť kvalitný, a možno aj preto, že výsledkom tých dlhých rokovaní, ktoré sme mali aj s pánom poslancom Robom Madejom aj s kolegami z iných politických strán, ale predovšetkým so zástupcami ministerstva dopravy, sme dospeli k niečomu, čo nevnímam ako kompromis, ale vnímam to ako naozaj dospetie k dohode, aby sa prijal zákon, ktorý môže byť kvalitný. Ja si teraz dovolím prečítať tie pozmeňujúce návrhy. Žiaľ, musím ich prečítať všetky, čiže ospravedlňujem sa, že to možno chvíľočku bude trvať, ale, žiaľ, výbor nebol uznášaniaschopný, tak nebol schopný prijať teda okrem iného ani tento návrh, kvôli neschopnosti uznášať sa. Takže po prvé, v § 3 ods. 2 sa vypúšťa písmeno e). Účelom tohto návrhu je vypustenie podmienky práve tej finančnej spoľahlivosti z podmienok pre registrácie autoškoly, po druhé, v § 3 ods. 3 sa vypúšťa písmeno c). Doterajšie písmeno d) až f) sa označujú ako písmená c) až e). Návrh súvisí s navrhovaným bodom jeden, po tretie, v § 3 ods. 4 písmeno g) znie: „g) osvedčenie o technickej spôsobilosti trenažéra a doklad o vlastníctve, spoluvlastníctve alebo nájme trenažéra alebo autocvičiska“. Navrhuje sa zjednotenie úpravy trenažéra a autocvičiska z hľadiska ich vlastníctva. Po štvrté, v § 4 ods. 1 písmeno e) znie: „e) vysokoškolské vzdelanie prvého stupňa alebo úplné stredoškolské odborné vzdelanie technického zamerania“. Navrhuje sa, aby výpočet zameraní stredoškolského odborného vzdelania bol uvedený len demonštratívne, aby tam mohli patriť aj napríklad absolventi mechanizátori v stavebníctve a podobne. Pri tomto bode sa na sekundu zastavím. Asi by nebolo dobre, keby na tomto bode ten zákon padol. Je to na navrhovateľoch, ktorí prídu zrejme so zmenou ešte do konca tohto ustanovenia. Osobne si myslím, že pokiaľ tu presadzujeme európsky model a nie sme v Amerike, že jednoducho je dobré, keď z tých dôvodov, ktoré som povedal, sa nevyučuje len to krútenie volantom a brzdenie a pridávanie plynu, že ten absolvent má mať základné znalosti aj technického charakteru o tom vozidle, z tých dôvodov, ktoré som povedal. To znamená, aj že si bude šetriť vlastne peniaze, keď bude vedieť správne s tým vozidlom narábať, aj preto, že to skvalitní potenciál bezpečnosti na cestách, že by bolo dosť problematické, keby lekár alebo niekto, kto je, povedzme vyštudoval telovýchovu, proste vyučoval problematiku spaľovania motora, prevodovky a podobne. Lebo bez toho sa to jednoducho nedá a ja som za to, aby to ešte zostalo súčasťou metodiky, ktorá je dnes v autoškolách. Takže to je na zváženie parlamentu, ale naozaj by to na tomto nemalo padnúť, lebo ostatné ustanovenia výrazným spôsobom posúvajú veci dopredu. Po piate, v § 5 ods. 5 znie: „Prevádzkovateľ autoškoly vedie o technickom a technologickom zariadení autoškoly účtovníctvo podľa predpisov o účtovníctve“. Po šieste, § 6 sa vypúšťa. Doterajšie § 7 až 26 sa označujú ako § 6 až 25. Po siedme, v § 8 odstavec 3 sa vypúšťa písm. b). Doterajšie písmená c) a d) sa označujú ako písmená b) a c). Všetko to súvisí s tým bodom č. 1. V § 8 odstavec 4 sa vypúšťa druhá veta. Ide o súkromnoprávny vzťah medzi autoškolou a žiadateľom o vodičské oprávnenie, ktoré je potrebné riešiť v civilnom konaní bez zásahu obvodného úradu. Po deviate, v § 9 odstavec 2 písm. e) znie: „Má najmenej úplné stredoškolské odborné vzdelanie technického zamerania“. To je to, čo som hovoril. V § 10, lebo so spolu súvisí s bodom 4, v § 10 ods. 1 znie: „Inštruktorská skúška sa vykonáva po skončení inštruktorského kurzu“. Inštruktorské kurzy vykonáva Slovenská komora výcvikových zariadení, autoškôl, (ďalej len komora) podľa osobitného predpisu. Poznámka pod čiarou k odkazu 8 znie: „§ 5 ods. 1 zákona č. 359/2000 Z. z. o Slovenskej komore výcvikových zariadení autoškôl a o zmene zákona Národnej rady Slovenskej republiky 315/1996 o premávke na pozemných komunikáciách. Predloženým návrhom sa sleduje, aby komora tak ako doteraz vykonávala v súlade so zákonom, ktorým bola zriadená, inštruktorské kurzy. Tu by som chcel naozaj poďakovať za ústretovosť ministerstva dopravy, pretože sa ukazuje životaschopnosť práve tejto komory práve kvôli tomu, že môže a teda má vykonávať tento dozor nad inštruktorskými kurzami. Zhodou okolností tento návrh zákona o komore som predkladal ja v minulom volebnom období a bolo by mi to trošku aj osobne ľúto, keby toto dieťa muselo odísť z nášho zákona. V § 12 ods. 2 prvá veta znie: „Doškoľovacie kurzy inštruktorov autoškôl zabezpečuje komora“. V § 13 ods. 1 sa vypúšťa písm. e). Doterajšie písmená f) až h) sa označujú ako písmená e) až g). Návrh súvisí s bodmi 10 až 11. Trinásty bod, v § 17 ods. 4 písm. b) sa vypúšťajú slová: „...a či je vedený v účtovníctve ako hmotný majetok“. § 14 vypúšťam zo svojho návrhu a nie preto, že by som sa s ním nevedel stotožniť, ale už sa nám ho podarilo zaradiť do spoločnej správy, to je otázka pokutovania v paragrafe. Čiže v spoločnej správe je tento paragraf uvedený a budeme o ňom hlasovať. V § 18 ods. 1 sa vypúšťa písmeno h). V § 21 a 22 sa vypúšťajú doterajšie § 23 a ž 26. Označujú sa ako 21 až 24. V § 23 sa vypúšťa ods. 2. Doterajší ods. 3 sa označuje ako ods. 2. V § 25 sa vypúšťa ods. 3. Doterajšie ods. 4 až 5 sa označujú ako ods. 3 až 4. To sú všetko technické dolaďovačky v súvislosti s tými pozmeňujúcimi návrhmi. V § 26 sa vypúšťa bod 1. značenie doterajšieho bodu 2 sa ruší. V čl. IV v úvodnej vete sa dopĺňajú slová: „Zákon č. 534/2003, zákon č. 121/2004, zákon č. 174/2004, zákon č. 579/2004, zákon č. 725/2004 Z. z.“. Sú to legislatívno-technické úpravy. V čl. 4 bod 3 znie: „V § 120 ods. 2 písm. f) znie. f) poruší povinnosť ustanovená v § 125. Rozširuje sa právomoc obvodného úradu o možnosť uloženia pokuty v prípade porušenia osobitnej povinnosti ustanovenia v § 125. V čl. IV sa vypúšťajú body 4 a 5. Článok IV bod 6 číslica 4, nahradiť číslicou 3. Tak isto ide o vec, ktorá už je upravená v spoločnej správe. Takže z tohto môjho pozmeňujúceho návrhu, ja ju vypúšťam. V čl. IV, 5 sa slová 1. marca 2005 nahrádzajú slovami 1. júla 2005. Tu by som poprosil, to je otázka účinnosti, ktorá nie je v spoločnej správe upravená dosť exaktne, presne, a tým pádom prakticky z hľadiska hlasovania nepoužiteľne, takže to je posledný bod. Teraz k tomu spravodajcovi si dovolím prečítať, ako by som chcel niektoré body vyňať práve v súvislosti s tým zo spoločnej správy. Navrhujem, aby body 6, 14, 22, 24 boli vyňaté na osobitné hlasovanie s návrhom neschváliť, pretože kolidujú s mojimi návrhmi, a to je tak, že bod 6 spoločnej správy koliduje s bodom 11 môjho pozmeňujúceho návrhu, bod 14 spoločnej správy koliduje s bodom 16 môjho pozmeňujúceho návrhu, bod 22 spoločnej správy koliduje s bodom 22 môjho pozmeňujúceho návrhu a bod 24 spoločnej správy koliduje s bodom 24 môjho pozmeňujúceho návrhu. Úplne na záver, pred pár dňami sme predstavili nový program Aliancie Nie policajný štát, hovorilo sa tam aj o dôvodoch, prečo nie sme za zvýšenie sankcií vodičom v porovnaní so súčasným stavom. Práve cesta prevencie, výchovy, kvality motorových vozidiel, ciest, v tomto prípade ide o tú výchovu, ktorá vyústi vo výraznejšiu, väčšiu prevenciu výchovy nových vodičov, nových ľudí s oprávnením, vodičským. Myslím si, že to je gro toho, prečo vznikajú podľa mňa u nás nehody, že táto výučba pretavená v prevenciu nie je ešte na takej úrovni, aby sme mohli dnes pristúpiť k tomu, aby sme vodičov naviac trestali, a preto zvlášť aj z týchto dôvodov by som ctenú snemovňu požiadať aj s tými pozmeňujúcimi návrhmi, aby podporili tento návrh zákona.