Hlina, Alojz, poslanec NR SR (2014-05-29):
Dobre, tak ak dovolíte, sa spýtam pána Maďariča, lebo on tomu bude rozumieť. (Smiech v pléne.) Interpelácia je v tom, že či je potrebné na umiestnenie zobrazovacích nahrávacích zariadení do interiéru, ktorý je, má určitý stupeň ochrany a určitý stupeň práva ochranného, autorského práva, či je dovolené umiestniť tieto zariadenia bez súhlasu architekta, lebo by ste neverili, pán Maďarič, že nám tu pán predseda namontoval dve kamery. Mne v zásade nevadia tie kamery. Ja sa im dokonca teším, lebo môžu snímať, že kto tu je, a to potom niekto vyhodnotí, ten softvér. To ešte nevedia vaši. Ale vadí mi to, že je to umiestnené na tej stene, ktorý je tu solitérny prvok interiéru so štátnym znakom, to mi naozaj vadí. To dokážu len hulváti. To dokážu len takí, no budem mierny už predsa len, dobre? Tam hore, jedna, druhá. Svedčí to o tom, že, viete, vy na ten balkón častokrát pozývate návštevy, ukazujete, a keď tam je niekto, kto ešte ako-tak s niečím má nejakú, nie tu, (reakcia ministra Kaliňáka) tam hore, teraz ich nevidíš, musíš ísť ďalej. No nuž dobre, aby som vás... (reakcia ministra Kaliňáka), musíš sa tam, ja ich vidím, ja som terorizovaný pohľadom na ne dennodenne, dobre? Ja som terorizovaný pohľadom na ne dennodenne, je x možností, kde sa dajú umiestniť, x možností, kde môžu byť umiestnené, ale umiestniť ich nad štátny znak je podľa mňa mimo misu. Pán minister, prosím vás, interpelácia je teda v tom, že či je nejaký predpis, ktorý by to upravoval, že umiestňovanie takýchto zariadení, lebo ja keď som s pánom Hrušovským komunikoval, že by tu mali byť vlajky, tak pán Hrušovský sa pýtal architekta, že či to nevadí, architekt povedal, že mu to nevadí, chvalabohu, to by bolo blbé, keby povedal, že mu to vadí, ale, čiže viem, že takáto korektná komunikácia prebehla. Tuná vaši sa nepýtajú nikoho a nič a montujú tu všeličo, hocikde, ale podľa mňa akú-takú kultúru by sme predsa len tomu mohli nechať, dobre? Čiže tá interpelácia je v tom. No a tá posledná, pán minister, znova, ja ju dám predsa len na vás, lebo neviem, či stará národná rada nie je národná kultúrna pamiatka, možno, to vy mi odpovedzte, že s tým nič nemáte, ale ten audit podlahovej plochy a využitia podlahovej plochy, ktorých som, teda žiadam od vás všetkých, vás poprosím aj na budovu starej národnej rady, pokiaľ teda nemôžem žiadať tuná pána Pašku. Ma zaujíma to z toho dôvodu, lebo podľa mňa je to jedna z lokácií, kde by veľmi dôstojné bolo miesto na umiestnenie pani ombudsmanky, ktorá, chúďa, už x rokov platí kanceláriu Móricovi. Lebo my sme úrad ombudsmana neurobili pre obete alebo nejakých poškodených, ale pre Mórica. Stále, stále pokračujeme v tomto trende, čiže, pán minister, kľudne mi odpovedzte, že s tým nič nemáte, ale budem sa na to pýtať. Tento podlahový audit budovy starej národnej rady s vyťaženosťou a či by náhodou vzhľadom na náročnosť, kancelársku náročnosť ombudsmanky a jej počet pracovníkov nebola vhodná lokácia, lebo z pohľadu určitej dôstojnosti určite. Tam je dobrý prístup. Dobre, čiže ak dovolíte, ukončím, chcem len povedať ešte jednu vec, že (reakcia z pléna), ukončím tým, že sa teším tomu, že dneska prekročili sme určitý, ďalšiu hranicu, a to bolo v tom, že sa do diskusie zapojil pán Kažimír. A ja, dovoľte, aby som to ocenil, keď mu možno tým nepomôžem, lebo v zásade by sme mali zotrvať v tom móde umierajúcom, ako sme tu boli. Pre mňa to bolo naozaj príjemným prekvapením, že minister on-line zareagoval, podpredseda vlády, a zodpovedal na niektoré otázky. Ja si myslím, že aj to je cesta, raz, možno raz, možno tu už ja nebudem, to je jedno, ale tu bude naozaj tento inštitút dynamickým inštitútom na to, aby sme sa rozprávali o problémoch, hľadali ich riešenia, ale hlavne na konci, aby sa aj niečo zlepšilo, nejaký ten aspoň maličký výsledok, na interpeláciách svet zásadne nezmeníme, ale môžme začať, nech odbúda. Ďakujem pekne.