Richter, Ján, minister práce, sociálnych vecí a rodiny SR (2013-10-15):
Ďakujem pekne za slovo. Vážené panie poslankyne, páni poslanci, treba povedať, že sme v prvom čítaní a v prvom čítaní je to vlastne otázka názorov na základnú filozofiu zákona. Tá filozofia zákona je v tomto prípade postavená v jednej vete. Ja si ju dovolím opätovne prečítať a zopakovať. „Účelné využívanie finančných prostriedkov určených na prídavok na dieťa a príplatok prídavku na dieťa v súvislosti s riadnou starostlivosťou oprávnenej osoby a výchovu a výživu nezaopatreného dieťaťa“. To je gro, to je filozofia, to je meritum veci, ktoré ponúkam pri novele tohto zákona, samozrejme, aplikačná prax a ďalšie veci, ktoré s tým veľmi úzko súvisia. V podstate táto filozofia odmietnutá nebola. Skôr mám ten dojem, že si dovolím povedať, že bola prijatá. Tak, ako tu zaznelo z úst viacerých poslancov, že sú pripravení aktívne spolupracovať a dajme tomu vylepšovať túto novelu zákona, aj z mojej strany privítam aj s mojimi kolegami, ak sa budeme môcť vyjadriť ku konkrétnym návrhom, ktoré by mali ambíciu vylepšiť túto novelu. Celkom iste sa nájde, nájde zhoda a pochopenie. Toľko k samotnej filozofii zákona. K niektorým tým veciam, ktoré tu zazneli, konkrétnym pripomienkam i keď, ešte raz, sme v prvom čítaní, to sú konkrétne námety možno skôr pre druhé čítanie, ale dovolím si zvýrazniť jednu vec. Presiahnutie štandardnej dĺžky štúdia najviac o tie dva akademické roky. Prečo sme do toho išli? Ono to tu správne zaznelo. Hlavný účel ani nebola otázka vyjsť v ústrety tým, ktorí neúspešne skončili ročník, ale v prvom rade je to, skutočne zdravotné problémy, prípadne materstvo. To sú objektívne veci, ktoré sa musia v zákone prejaviť a z toho titulu to tu je. Čo sa týka výpočtu a týchto vecí, samozrejme, však v rámci pripomienkového konania sa vyjadrovalo aj ministerstvo financií. Je súhlas s týmto návrhom. Ja som pevne presvedčený, že zakotvený bude a že nájde pozitívnu odozvu a umožníme tým, ktorí, dajme tomu zo zdravotných dôvodov nemohli ten limit, ten vek dosiahnuť pre dokončenie štúdia, aby tak mohli uskutočniť vzhľadom na predĺženie o tie dva akademické roky. Čo sa týka tých ďalších pripomienok, no, jednu vec chcem potvrdiť. Áno, v tejto novele zákona sme zo začiatku mali ambíciu riešiť aj adresnosť zákona. Predchádzala tomu hlboká, hlboká analýza a možnosti, len treba povedať jednu vec, že vzhľadom na nefunkčnom UNITAS-u a objektívnych informácií sme nakoniec od tejto veci upustili. Lebo osobne som presvedčený o tom, že by nebolo dobré, aby ďalší zákon obsahoval čiastky ohľadom čestných vyhlásení. Zdalo by sa mi to, prepáčte za výraz, až príliš smiešne. Ja si uvedomujem, akonáhle budeme mať zdroj ucelených informácií, ktoré sa týkajú príjmu rodiny, som pevne presvedčený, že toto je sociálna dávka, ku ktorej sa oplatí opätovne vrátiť vzhľadom na príjmy rodiny ako takej. K tej pripomienke, ktorá tu zaznela od pána Kuffu, od pána poslanca Kuffu. Pán poslanec, neobsahuje táto novela zákona vznik nároku na prídavok, nie je podmienený očkovaním. Jednoducho toto nie je súčasťou tejto novely. I keď ja súhlasím sčasti s tou diskusiou, ktorá tu zaznela, ja si myslím, že nebude to až tak ďaleko, že predmet tejto debaty sa do snemovne vráti a bude celkom opodstatnený. K pánovi poslancovi Brockovi. Pán poslanec, áno, do istej miery máte pravdu v súvislosti s tou povinnosťou, ktorú tam definujeme v tom § 14. Ja si to uvedomujem a treba povedať, že tu som aj pripravený, ak vzíde nejaký iný, lepšia forma, ale pod podmienkou, že bude zachovaná táto úloha, tento princíp. My si musíme uvedomiť, že na Slovensku máme aj neštandardné rodiny, možno aj obce, možno by sa malo povedať osady, kde sme nevyhnutne nútení takýmto neštandardným spôsobom niektoré veci riešiť. Ja by som bol veľmi nerád, aby sme sa dožili nových Luciek z Ružinova alebo ďalších podobných prípadov, kedy jednoducho nikomu dieťa nechýbalo a po pár rokoch sa zišlo na to, že je mŕtve. To sú dostatočné signály a varovné momenty, aby sme možno až takto neštandardne niektoré veci riešili, pretože po poskytnutí rodičovského príspevku nemusí byť dieťa, nastúpiť do škôlky a štát teraz v podobe úradu práce má záujem vedieť, kde je, čo je, ako je až do toho obdobia, pokiaľ nenastúpi na povinnú školskú dochádzku. To znamená a samozrejmá vec, že je tam z tohto titulu po viacerých prípadoch zaujímavá aj účelnosť vynakladania finančných prostriedkov v tom veku medzi 3. a 6. rokom dieťaťa. Toto sú tie veci. Ale sme pripravení aj na pôde výboru pre sociálne veci o tejto otázke hovoriť. Ale ešte raz. Na neštandardné veci sa dá reagovať jedine neštandardným prístupom. A opakujem, v tomto prípade vzhľadom na skúsenosti takého charakteru, ako som spomenul ten Ružinov, si asi stojí za to, ako sa pobaviť o tom, že či táto neštandardná forma predsa len nie je pre toto neštandardné prostredie stále aktuálna. Chcem vopred poďakovať za podporu novely tohto zákona. Skončil som, pani podpredsedníčka.