R. Madej, poslanec: (2007-05-16):
Jedno, čo musím oceniť, je, že v rámci rozpravy vystúpilo 22 poslancov Národnej rady Slovenskej republiky, čo dáva naozaj do istej miery váhu, že Zákonník práce je skutočne  uznávanou a dôležitou právnou normou aj v tejto Národnej rade a že si zaslúži patričnú diskusiu. Napriek tomu musím povedať, že napriek záujmu poslancov Národnej rady v rámci diskusie o vystúpenia ma mrzí jedna vec, že či už je to frustráciou z volieb,  ktoré  boli 17. júna minulého roku, alebo možno akýmkoľvek iným faktorom, počasím nevynímajúc, kolegovia   z vládnej opozície, žiaľ, veľmi, kolegovia z opozície, pravicovej opozície, žiaľ, často používajú invektívy. Myslím si, že invektívy používajú ľudia vtedy, keď im dochádzajú argumenty. Dovolím si povedať niekoľko faktov. Vláda predložila novelu Zákonníka práce úplne v súlade s programovým vyhlásením vlády. O tom nepadla žiadna námietka. Zákonník práce a účelom Zákonníka práce, pracovného práva všetkej dostupnej literatúry, pracovného práva je, že hlavná funkcia Zákonníka práce a pracovného práva je ochranná funkcia. Zákonník práce, dámy a páni, nie je pre podnikateľov. Keby sme nechceli regulovať právne vzťahy v rámci pracovného práva, keby neexistovalo odvetvie pracovného práva v rámci obchodu, biznisu by si podnikatelia právne vzťahy regulovali v rámci absolútne širokej zmluvnej voľnosti, či už podľa ustanovení Obchodného zákonníka, alebo podľa ustanovení Občianskeho zákonníka, ktorý pôsobí subsidiárne. Práve preto, že v niektorých fázach aj spoločenského vývoja, ale platí to asi natrvalo, je dôležité regulovať právne vzťahy a zagarantovať tej slabšej strane, a to sú práve tí zamestnanci, minimálny štandard, ktorý bude musieť strpieť každý zamestnávateľ, pokiaľ si zabezpečuje prácu niekoho iného. Závislú prácu. Zákonník práce teda svojimi kogentnými ustanoveniami obmedzuje zmluvnú voľnosť, ale za účelom najmä ochrany zamestnancov a zabezpečuje v maximálne možnej miere základný štandard práv, ktoré im, zamestnancom patrí. Toto je účelom pracovného práva a Zákonníka práce a určite sa zhodneme v jednom, že sa nezhodneme v tom, aké široké majú byť práva zamestnancov. My si myslíme, že tie práva zamestnancov majú byť širšie, väčšie. Vy na druhej strane opoziční poslanci si myslíte, že ten rozsah práv u zamestnancov by mal byť menší. Dovolím si zareagovať na niekoľko faktov. Pani poslankyňa Žitňanská spomínala, že netreba lepšiu definíciu alebo netreba podrobnejšiu definíciu závislej práce. Ja si, naopak, myslím, že je to potrebné. Nesúhlasím s tým vyjadrením, že v prípade závislej práce akýmkoľvek spôsobom a kedykoľvek budú zamestnávatelia obchádzať definíciu závislej práce a budú si zabezpečovať prácu, závislú prácu zamestnancov, prácu, podporu svojho podnikania formou iných právnych inštitútov. Nesúhlasím s tým preto, pretože sa nazdávam, že čím vágnejšie definície, tým sa dajú lepšie obchádzať. Čím je definícia presnejšia, čím lepšie vymedzuje právne vzťahy a podmienky, za akých ide o závislú prácu, tým zužuje tie mantinely na obchádzanie závislej práce. Samozrejme, jeden dôležitý faktor tu je. Tým faktorom je vykonateľnosť týchto ustanovení a bude to veľká úloha pre Národný inšpektorát práce a inšpektoráty práce, aby dôsledne  vymáhali alebo kontrolovali dodržiavanie pracovnoprávnych predpisov. Stále trvám na tom, čo som ja povedal a čo povedali kolegovia. Medzi sociálnymi partnermi, a to medzi zamestnávateľmi a zamestnancami boli, sú a aj vždy budú rozdiely. Tie rozdiely vyplývajú z ich rozdielnych záujmov. Akokoľvek to nazveme, toto je fakt. A nech sa prijme akákoľvek legislatíva, nech sa prijme akákoľvek legislatíva, nikto zo sociálnych partnerov pravdepodobne nikdy nebude na sto percent spokojný. Ale práve preto, že žiadny zo sociálnych partnerov nie je na sto percent spokojný, vychádza mi z toho, že v tejto novele Zákonníka práce je tá pravda niekde v strede. Že ten Zákonník práce bude v prípade novelizácie naozaj, ale naozaj vyvážený. Niekoľkokrát sa tu spomenulo rokovanie tripartity. Práve táto vláda obnovila tripartitné rokovanie zo zákona. Tento parlament, a naozaj sa mi zdá neúprimné, že sa teraz odvolávajú poslanci opozície na tripartitu, tí poslanci za tie politické strany, ktoré v minulom volebnom období tripartitu, jej zákonnú úpravu v minulom volebnom období zlikvidovali. To určite nie je poctivé. Niekoľkokrát sa hovorilo najčastejšie o závislej práci. Myslím si, že rozdiel medzi živnostenským zákonom, medzi podnikaním a definíciou závislej práce v Zákonníku práce je zrejmý. Ja si dovolím upozorniť aj na odporúčanie Medzinárodnej organizácie práce na ochranu pracovníkov v pracovnom pomere. Keď hovoríme o západných krajinách, keď hovoríme o Európskej únii, tak si, dámy a páni, skúste vypočuť citáciu z odporúčania Medzinárodnej organizácie práce. „Na účely uľahčenia vymedzenia existencie pracovného pomeru mali by členovia v rámci vnútroštátnej politiky odkazovať na toto odporúčanie a zvážiť nasledujúcu možnosť. Po a. Umožnenie širokej škály prostriedkov na vymedzenie existencie pracovného pomeru, inými slovami povedané zabezpečiť definíciu závislej práce a po b zabezpečenie právnej domnienky, že ide o pracovný pomer, ak je prítomný jeden alebo viac dôležitých ukazovateľov.“ To znamená, ak by aj fakticky konkrétna fyzická osoba vykonávala činnosti, ktoré spĺňajú podmienky závislej práce, niektorý z jej znakov v tejto definícii sa hovorí o všetkých pojmových znakoch, to znamená, je ešte viacej striktnejšia, nie je taká voľná, ako je v odporúčaní Medzinárodnej organizácie práce. V tom prípade bez ohľadu na to, prostredníctvom akého inštitútu je vykonávaná táto činnosť by išlo o závislú prácu a táto fyzická osoba by sa mohla domáhať nárokov vyplývajúcich z nich. Nikto nehovoril, dámy a páni, o reťazení pracovných pomerov. Naozaj je to fakt a skutočnosť, ktorá je veľmi často využívaná. Nehovoril, upravím, doplním sa, nehovoril v tom zmysle, čo má kto proti tejto právnej úprave, ktorá je navrhovaná. Veď samotné opakovanie pracovných pomerov znamená, že samozrejme aj zamestnávateľ, ale najmä zamestnanec je v stave právnej neistoty a naozaj musím zopakovať svoju maximálnu výhradu, prečo sa podľa súčasného Zákonníka práce môže dojednávať opakovane aj skúšobná doba. Odstupné. Kumulácia odstupného a výpovednej doby. Je to pravdepodobne asi najvážnejší rozdiel, milé dámy a páni, medzi nami, pretože naozaj v tejto skutočnosti musím uviesť, že skutočne si myslíme, že zamestnanci by mali mať garantovanú tak výpovednú dobu, aby sa prispôsobili faktickému stavu, do ktorého sa dostanú výpoveďou danou od zamestnávateľa, ale súčasne, aby mali nárok aj na odstupné, samozrejme, podľa dĺžky uzavretého pracovného pomeru, podľa doby odpracovaných rokov. Nie je tento inštitút, dámy a páni, nič nové. Tento inštitút bol vypustený práve novelou č. 210/2003, tou novelou, ktorú prijala bývalá vládna koalícia a je legitímny záujem, dámy a páni, pre politické strany, ktoré zostavili vládu po týchto voľbách, aby tento inštitút navrátili naspäť, lebo je to jeden z hlavných inštitútov, ktorý zabezpečuje ochranu a zvyšuje práva zamestnancov. Som presvedčený, dámy a páni, že táto novela má vyvážený charakter. Táto novela posilňuje princípy právneho štátu tak, ako si to v programovom vyhlásení vlády predsavzala vláda Slovenskej republiky. Som presvedčený, že tento Zákonník práce posilní právo zamestnancov a zabezpečí, resp. zotrvá na dostatočnej flexibilite pracovnej sily a naďalej podporí rast hospodárstva. Ten rast hospodárstva by mal byť, dámy a páni, určite benefitný aj pre občanov, nielen pre podnikateľské subjekty a zamestnávateľov. To je náš najväčší rozdiel v názoroch, ktorý máme a ja som presvedčený, že táto novela Zákonníka práce práva zamestnancov posilní s tým, že žiadne negatívne trendy, ako boli ohlasované, sa určite konať nebudú. Preto prosím aj ja o podporu vládnej novely Zákonníka práce. Ďakujem pekne. (Potlesk.)