Csicsai, Gabriel, poslanec NR SR (2014-12-11):
Dobrý deň, vážené kolegyne, kolegovia, vážená pani podpredsedníčka, dovoľte, aby som uviedol náš zákon v krátkosti, takisto nechcem nejak strácať zbytočne čas. Cieľom zákona je nejakým reálnym spôsobom riešiť, keď už nie samotné uhryznutie ľudí psami alebo psom, ale aspoň následky, resp. ktorým smerom by sa mal vybrať riešiť tento problém. Trošku by som zrekapituloval celú túto problematiku. Už dvakrát rezort ministerstva pôdohospodárstva pokúsil sa nejakým spôsobom usmerniť túto problematiku. Problém je v tom, že vždy to prišlo vtedy, keď došlo k nejakému uhryznutiu, médiá chytili tému, okamžite na to prišla reakcia zo strany ministerstva, že tak teraz poďme urobiť nejaký zákon. No a zakaždým ale podľa môjho názoru aj podľa nášho názoru tá téma bola chytená veľmi od zlého konca. Bola vždy snaha nejakým spôsobom rozdeliť psov na dobrých a zlých, tým pádom aj majiteľov na dobrých a zlých a myslím si, že „tudy cesta nevede“, ako naši českí bratia hovoria. Ale zároveň naše riešenia, a som o tom presvedčený, že riešenie ide skôr smerom k zodpovednosti majiteľa. Zakázať niekomu chovať psa, hocijaké plemeno, myslím si, že neni to demokratické. Zároveň v demokratickej spoločnosti každý by mal brať zodpovednosť za svoje činy a takisto, keď si kúpim psa, tak beriem veškerú zodpovednosť sám na seba, za činy, čo urobil, čo urobím ja sám, ale takisto aj môj pes. Od toho súvisí, že musím mať toľko občianskej zodpovednosti, že áno, keď je tvrdšie plemeno alebo nedajbože väčšie plemeno, tak idem s ním na cvičák, vycvičím, resp. a priori si nevyberiem taký typ psa, na ktorého nemám, myslím psychicky aj fyzicky. Takže myslím, že toto by malo byť úplne na voľnom úsudku, posudku daného človeka. Avšak náš zákon vyslovene sa snaží riešiť následky takého uhryznutia, kedy majiteľ by mal byť braný na trestnoprávnu zodpovednosť v prípade, ak pes ublíži. Samozrejme, mal by nasledovať normálne súd a keď súd uzná vinného zanedbaním nejakých podmienok, či už výchovy, chovu, alebo všeobecne záväzných nariadení mesta, tak jednoducho mal by určiť výšku trestu takémuto nezodpovednému chovateľovi a, samozrejme, keď súd uzná alebo neuzná vinu, resp. uzná, že došlo nejak k zhode nejakých náhod, tak už potom nech súd sa rozhodne ako, ale nech má súd možnosť daného majiteľa nejakým spôsobom sankcionovať. My sme tam navrhli konkrétne sadzby trestu. Myslím, že týmto smerom by to malo ísť. Zároveň pripomínam, že tento náš zákon vlastne už nejaké to tretie zasadnutie, keď to predkladáme. V prvom prípade došlo k stiahnutiu v solidarite k našim kolegom, ktorým ako vládna strana stiahla zákony. V druhom prípade sme to nestihli, takže vlastne tento zákon už v takej podobe je navrhnutý od leta. Zároveň by išli argumentácie z vládnej strany, že podobný zákon pripravuje aj ministerstvo spravodlivosti, rezort, čo som aj mal dakde možnosť vidieť návrh zákona a musím povedať, že skoro identický nášmu, lenže od tej doby som dakde ten zákon nejak si nevšimol, že by nejak sa objavil alebo by bol predložený vtedy pred troma mesiacmi, keď sme sa o tom bavili, bol taký návrh, resp. bol taký zámer. Takže teraz by som teoreticky apeloval, že tým, že samotné riešenie je schodné u kolegov z vládneho SMER-u, skúsme pustiť tento zákon do druhého čítania a potom poďme trošku si sadnúť a povedzme si tie výšky trestu, lebo koniec koncov tie dva návrhy, ako som povedal, sú viac-menej identické s tým, že jediné rozdiely sú vo výške tých trestov. Takže neni treba tvoriť nový zákon, je pripravený. Sme ochotní, alebo som ochotný v rokovaní nájsť nejaký spoločný konsenzus, aby sme už raz a navždy túto problematiku vyriešili a dali možnosť konať súdom, resp. možnosť konať orgánom činným v trestnom konaní, aby vedeli konať v prípade uhryznutia. Ďakujem.