Hlina, Alojz, poslanec NR SR (2014-07-08):
Vážená pani predsedajúca, vážený pán minister, vážené kolegyne, kolegovia, človek si svojou úprimnosťou nie vždy pomôže, to som si toho vedomý, s tým žijem už dlho a meniť to nebudem. Obzvlášť, keď niekto má byť tým novým a tým lepším, tak aspoň v niečom by sme sa mohli zhodnúť. Prosím vás, skôr ako poviem, pán minister, že kým vy tu sa trápite s nami už tretí deň alebo koľký, tak, a snažíte sa to udržať, aby sa to dalo udržať, a ja vcelku vnímam, že sa vám aj v niečom darí, aj že to naozaj chcete, tak medzitým vám tu kladú míny. Po vás príde človek, ktorý zakopal do zákona o vode mínu, hrozným spôsobom, hrozným spôsobom zakopal. Normálne podvod, tam je zakopaný podvod. Pokúsim sa to vysvetliť potom v rozprave o vode, ale by ste neverili, že čo sa už dostalo do tela zákona. To by ste neverili, že čo už je niekto schopný sem doniesť. Aj som mal na mysli to, čo ste minule to o tom DPH, raz sa k tomu dostaneme, že naši ľudia si zaslúžia, oni nikomu nič neurobili, naši ľudia si zaslúžia, aby mali zníženú daň na potraviny. Raz k tomu príde, otázka kedy kto ako, nech sa páči, ale verím, že raz na konci cesty bude výsledok, a ten sa ráta, viete. Niekto povie, že cesta sa ráta, niekto povie, že výsledok sa ráta, tu filozofovať nejdem. Prosím vás, k tomu návrhu, ja by som ho uchopil ináč. A zabudol som si, ja myslím, že § 2 alebo 3 to bol, preto ma to naštartovalo, že som sem prišiel, lebo on hovorí, ten paragraf, myslím, že trojka to je, že tie fondy, fondy sa majú vynakladať účelne, hospodárne, efektívne. Tam to je naozaj tak doslovne uvedené, a preto mi dovoľte, aby som povedal niektoré skutočnosti, aby to aj naozaj pravdou bolo. Už ak sa hovorí, čo bolo, bolo, ale to, čo bude, je tiež dôležité. A aby sme si to definovali, lebo v zásade niekedy mám pocit, že my sa nastavujeme mentálne tak a dokonca to aj exekutíva tak uchopila: povedz, že eurofondy, a tým pádom sa miera citlivosti znižuje. Viete, všimnite si, to je na úrovni magickej formulky. Poviete, je to platené z eurofondov a ľudia sa mentálne nastavujú, to je, asi nejaké iné peniaze, to nie sú tie naše, to sú iné peniaze. Vtedy sa nám proste to vnímanie citlivosti, to je senzibilita, znižuje. A sme ochotní dajme tomu vydržať aj zniesť, aj to, že v Dojči majú nerezový záchod za 60-tisíc euro, že v obci, kde je 40 obyvateľov, či koľko, majú kruhový objazd, že ľudia sa nečudujú, že chudáci Rómovia, ktorí ani nevedia, čo je počítač, ale naženú ich do nejakej unimobunky, aby do neho ťukali, tiež sa im to nezdá ako zvláštne, lebo to je ako taký už pomaly folklór. Však to sú tie peniaze z Európskej únie a keď ich neminieme, tak ich nemáme, čiže to nám dovoľuje ich minúť aj na hlúposti a stupidity. Dovoľte mi vyvrátiť tento mýtus, dovoľte mi ho vyvrátiť, tento mýtus, je to veľmi dôležité. A verím, že na konci a na konci poviem aj riešenie, pre to mentálne povzbudenie toho, že prečo by sme mali k tým peniazom pristupovať ináč. Ten mýtus je naozaj mýtom. Tie peniaze sú v zásade naše peniaze, to znamená peniaze našich občanov, našich daňových poplatníkov, peniaze z nášho štátneho rozpočtu, len idú trošku, jak sa hovorí, cez Košice. V tomto prípade nejdú cez Košice, ale idú cez Brusel. To prvé obdobie, to takéto začiatočnícke, tam sme išli niekde na úrovni jedna k jednej, to znamená, že koľko sme poslali, toľko sme dostali. Teraz obchádza to druhé programové obdobie, mýtus, že v akom sme v hroznom pluse. Dovoľte mi uviesť, ak prišlo 12,8 mld., poslali sme 6,1. Viete, to tiež treba povedať, že my sme poslali 6,1 mld., dostali sme 12,8. Pre potreby nášho výpočtu je dôležité ešte zahrnúť do toho kofinancovanie, to znamená, to je to spolufinancovanie daného projektu. Čiže to už tiež určitým spôsobom dokresľuje, pomáha vyvracať ten mýtus, tak to poviem. Čiže pri ideálnom prípade pre druhé programovacie obdobie, hej, ak sme dostali 12,8, ak sme poslali 6,1 a kofinancovali sme na úrovni 3,3, tak niekde na úrovni cez 35 %, to znamená, nejaká malá väčšia tretina, sme bilančne v pluse, hej. Čiže bilančne sme v pluse za druhé programovacie obdobie, niekde na úrovni jednej tretiny. To znamená 2 eurá sme poslali, 3 eurá nám prišli. Tu si dovolím výrok jedného českého politika, ktorý to povedal tak, že eurofondy sú – počkajte, jak to on povedal, neviem ho presne citovať – , ale eurofondy sú v zásade niečo také, že pošlete 100 euro, pošlú vám naspäť 150 euro. Poviete, povedia vám, že čo si máte za tých 150 euro kúpiť, vy zistíte, že za tých 150 euro si máte kúpiť kopu hlúpostí, ktoré v zásade nepotrebujete, a keby ste ich kupovali, asi by ste ich kúpili za 80 euro. No, čiže to je tiež dôležité povedať, že toto týmto systémom cez Košice, hej, sa nám to vráti, sme síce bilančne v pluse, ale v zásade, keď do toho zarátate mieru korupcie, ktorú niekto niekde, som čítal, uvádza na úrovni à la Gašparovič, ktorý za dvadsať rokov sa nestretol s korupciou v politike, tak niekto uvádza mieru korupcie pri eurofondoch 2 percentá. Nech sa páči, slonová veža, zdá sa, že tu existuje. Miera korupcie je rádovo vyššia, nie 2 percentá. Keď zarátate do toho mieru korupcie a mieru hlúposti, stupidity, nepotrebnosti, tak vy v zásade zistíte, že ste nieže jedna k jednej, ste menej ako jedna k jednej. Zjednodušene povedané, že menej je potrebné urobiť, ako ste zaplatili, ale zaplatíte za to viac. Ale ešte ináč to poviem. Toto platí, keby bol ideálny stav. Ten v zásade ani nemusí byť, lebo teraz, vy ste sám uviedol, alebo kto to tu, pán Jasovský uviedol, že čerpanie, to druhé programové obdobie, je niekde na úrovni 55 percent. Toto, toto, bilančný plus na úrovni 30 % je vtedy, keď by to bol ideálny stav. Ktovie, či nastane. To znamená, či dôjde k plnému čerpaniu a či nám niečo nevrátia. Hej, že či nám to neuznajú a neviem čo. Vtedy sa to samozrejme znižuje, čiže už vtedy to už ani nebudú dva ku jednej, to znamená dve poslané eurá rovná sa trom prijatým, už sa to bude o niečo znižovať. Prečo to hovorím? Hovorím to preto, aby sa ľudia mentálne prestavili, aby sa ľudia mentálne prestavili v tom, že nie je to tak, že to sú iné peniaze. To nie sú iné peniaze, to sú v zásade ľudí, peniaze ľudí tejto krajiny, ktoré vyrobili, zaplatili, zdanili, z toho nákupu, čo som tu minule mal, hej. Mal som tridsaťeurový nákup, z toho 5 euro bolo DPH. Aj z toho, aj z cla, málokto podľa mňa vie, že my teraz z vybratého cla 75 % posielame do Únie, 25 % si nechávame, pokiaľ je prijaté clo z tretích krajín. To znova by stálo za určitú bilanciu. Ale ja ako eurooptimista nebudem búrať tie princípy, ja budem hovoriť, že z čoho sa tie peniaze skladajú. A naozaj sú to peniaze ľudí tejto krajiny prehnané cez Brusel. Bilančne to tak vychádza. Preto, vážení, prosím vás, sledujte, lebo keby sme my vedeli, že to sú naše peniaze alebo peniaze našich ľudí, tak by sme asi ergo nedovolili, alebo by sme ináč politicky vnímali tie excesy, čo som spomínal, alebo trebárs 80 mil. korún, treba korektne priznať, pre chlapcov z J&T, pre Kempinski. Viete, aby tam naši ľudia zo Štrby mohli naraziť nos na, do výkladu a pozreli sa aspoň cez sklo, že jak to tam vyzerá. Viete, že naši ľudia by možno nesúhlasili s tým, že všetkým chlapcom postavia hotely. Lebo všetkým chlapcom v zásade sa postavili hotely. Mám ich tu menovať? Možno by to raz stálo za to, že ktorí chlapci dostali na hotely. A keby to bolo tak, že to je zo štátneho rozpočtu, tak si ľudia povedia, nechcú platiť. Takto sa mentálne nastavili, to sú tie iné peniaze a tak proste to strpíme. Nie je to tak, vážení. Pravda je to, že sú to v zásade vaše peniaze. Keby som sa mal ešte, skončím, k novému programovaciemu, lebo to, čo bolo, a otázka to, čo bude. Znova ideálny stav, tu som si to niekde poznačil. Nové programovacie obdobie hovorí, že by sme mali dostať nejaké peniaze, niečo by sme mali teda poslať, niečo znova kofinancujeme. V ideálnom stave, pán minister, ak teraz to bolo dva ku jednej, tak v tom novom programovacom, treba uznať, to vyzerá o niečo lepšie, ale stále je to, platí to, čo som povedal teda aj v reči, aj na začiatku, že sú to naše peniaze, ale jedna k jednej. To znamená, v novom programovacom období to bude vyzerať niekde na úrovni, že jedno poslané euro, za jedno poslané euro dostaneme dva, že? Dve, pardon, aby som mal dobrú slovenčinu. Čiže to znamená, že 50 % z toho je platené z prostriedkov našich ľudí. A ten môj návrh a s tým by som skončil, ja neviem, či to sa vôbec rieši v tomto zákone, alebo nerieši, či je možné to tam dostať alebo nie je to tam možné dostať. (Rečník sa na chvíľu odmlčal.) Kľudne dohovorte, ja si pozriem, či som niečo nezabudol. By mi bolo ľúto, viete, že nevyužiť takú príležitosť (vyslovené s pobavením), že mi niečo ušlo v tej reči. No a teraz neviem, pán minister, či je to možné vložiť do toho zákona alebo nie. Alebo či mám poprosiť Európsku komisiu. Viete, všetci poznáme alebo viacerí poznáte tie tabule, že tento projekt je financovaný z prostriedkov Európskej únie. No a môj návrh by bol v tom, ak sa to tam nedá dostať do toho zákona, či by sme nepoprosili, že by bolo doplnené: tento projekt je financovaný z prostriedkov európskej, fondov Európskej únie, ktoré sa tvoria aj príspevkami našich občanov. Viete, a to je tá, to mentálne prestavenie, ktoré by sme si mali, mali by sme na ňom popracovať, aby ľudia boli citlivejší na to, čo sa deje s peniazmi tejto krajiny. Aby to nebrali ako takú hru, že chlapci, však to sú iné peniaze, nech si ich rozdelia medzi svojich. Nie, to sú naše peniaze. Čiže ten návrh, budem ho sledovať. Keď nie, pôjdem sám osadiť niekde tabuľu, že nie je to pravdou. Ono v zásade je to pravdou, ale tie fondy sú nejako tvorené. Čiže poďme sa dopracovať k tomu, ako tú tabuľu urobiť presnejšiu, pán minister. Tá tabuľa je, presnejšia je v tom, že áno, tento projekt je hradený z prostriedkov Európskej únie, ale tie sú tvorené z príspevkov jednotlivých štátov, to znamená aj z príspevkov ľudí našej krajiny. A kľudne by sme tam mohli dopísať, keď to už bude z nového programovacieho obdobia, a je to niekde na úrovni 50 percent. A potom si ľudia možno o to viac dajú pozor, že pozerajú na tie stupidity, keď si povedia: však ale to sú, že, aha, to sú naše peniaze. Dávam to ako návrh, budem v tom ďalej pracovať a myslím si, že to je dôležité aj do budúcna. Ďakujem pekne.