B. Bugár, podpredseda NR SR: (2006-02-02):
Pán poslanec, nech sa páči, máte slovo. J. Jaduš, poslanec: Ďakujem pekne za slovo. Aj keď je to skôr na faktickú, ale nebolo možné to ináč odprezentovať, tak mi dovoľte zopár slov. Chcel by som podporiť legislatívnu aktivitu pani Dr. Tóthovej a pána Dr. Urbániho, pretože má to aj hlbšie príčiny, aj hlbšiu súvislosť. Nedostatok a predovšetkým finančná nedostupnosť voľnočasových aktivít pre mládež a deti núti práve tieto skupiny hľadať si rôzne alternatívy pre svoju zábavu a uspokojenie. Predovšetkým v malých obciach a v malých mestách je nedostatok možností na ich osobnostný rozvoj a mnohokrát jedinou dostupnou zábavou a jedinou dostupnou kultúrou, jedinou dostupnou alternatívou, ako si skrátiť voľný čas, je predovšetkým tá televízia, resp. elektronické médiá. Treba povedať úprimne, že jedinou kultúrou na obci je diskotéka a krčma. Mnohokrát je to skutočne pravda. A preto je na nás, aby sme sa snažili v týchto elektronických médiách skutočne na minimum obmedziť negatívne vplyvy na naše deti a mládež, pretože predovšetkým na nich sú tieto aktivity nasmerované, pretože deti a mládež sú väčšinou doma skôr ako ich rodičia a nemôžeme ani od rodičov chcieť, aby nejakým zázračným prútikom donútili tieto deti, aby si tú telku alebo iné médium nepustili. A nielen, samozrejme, zákazy a príkazy, ale predovšetkým jedinú možnosť alebo šancu do budúcna vidím v tom, aby deti strávili čo najviac času, teda z toho možného času medzi koncom školského vyučovania a stretnutím sa s rodičmi, aby čo najviac času strávili vo voľnočasových krúžkoch, aby čo najviac času strávili pod dozorom dospelej osoby, ktorá ich vedie k nejakým kultúrnym, športovým alebo iným hodnotám. Čiže rozvoj športu a kultúry – a tam by sme sa mali skutočne najviac orientovať. Keďže som dlhé roky v tejto oblasti pracoval, mám takú jednu skúsenosť, že povedzme v niektorých západných krajinách na úrovni komunálnej sféry poskytujú obce a mestá svojim občanom zdarma športoviská. Stačí sa len nahlásiť do poradovníka a tieto ustanovizne sú im zdarma, pretože pochopili, že jedine takou cestou sa dá zabrániť nejakému negatívnemu vývoju. Ale čo by som chcel povedať, je aj to, že tento návrh ani každý ďalší návrh, ktorý tu dnes odznel pre túto oblasť, nepojal jedno obrovské vplyvné médium, a to je internet. Tu sa budeme musieť aj my ako legislatívci hlboko zamyslieť nad tým, akým spôsobom dokážeme obmedziť negatívne vplyvy internetizácie na vedomie mladého človeka, pretože rovnako ako pri sledovaní elektronických médií, tu sa skutočne ten človek, čo sa týka hodnotovej orientácie, nedokáže brániť a, bohužiaľ, práve hry, počítačové hry najviac vplývajú na vedomie mladého človeka. Hovorím o hrách plných násilia, krvi, kde je bežné, že dieťa za pol hodinku zavraždí možno 200 možno 300 votrelcov alebo iných ľudí, a bavíme sa, ako keby to bolo neškodné, ako keby to bolo len nejaké pseudo, len nejaká virtuálna realita, pritom často sme svedkami trestných činov, ktoré vychádzajú z nepochopenia, z citovej izolácie a z neschopnosti určiť alebo prežiť bolesť, vcítiť sa empaticky do roly obete. A to násilie na školách je. Preto vás veľmi pekne prosím, aby sme skutočne urobili všetko pre to, aby takéto návrhy, aký predložila pani Tóthová, pán Urbáni, ako predložila pani Mušková a pani Podracká, boli vypočuté, aby to bol náš spoločný cieľ a naše spoločné úsilie a aby sme ďalej v tejto oblasti spoločnými silami dosiahli výrazné zlepšenie, ktoré, bohužiaľ, na niekedy aj nekorektne pranierovanom Západe majú oveľa lepšie ošetrené, ako máme my, a, bohužiaľ, nechceme s tým, ako povedala pani Tóthová pred chvíľou, ani z úrovne najvyšších legislatívnych a vládnych činiteľov nič, skutočne nič urobiť. Ďakujem veľmi pekne za pozornosť.