D. Lipšic, podpredseda vlády a minister spravodlivosti SR: (2005-06-22):
Návrh právnej úpravy ide dvomi smermi. Na jednej strane smerom k aproximácii smernice Rady z roku 2003, ktorá sa týka spoločných pravidiel právnej pomoci pri cezhraničných sporoch. Takisto sa ale snažíme riešiť otázku poskytovania právnej pomoci vo vnútroštátnych sporoch, ktoré nemajú cezhraničný prvok, ktorým návrhom chceme zabezpečiť reálny prístup k ústavou deklarovaným právam občanov, ktoré sa týkajú práva na právnu pomoc. Návrh zákona tým komplexne upravuje poskytovanie právnej pomoci oprávneným osobám tak vo vnútroštátnych, ako aj v cezhraničných sporoch. Táto právna pomoc bude poskytovaná pred, počas i po skončení súdneho konania a návrh stanovuje kritériá, na základe ktorých sa bude posudzovať oprávnenosť žiadateľov o poskytnutie právnej pomoci, aby sa predišlo jej zneužívaniu neoprávnenými osobami. Tie podmienky sú jednak samotná hmotná núdza, ale aj situácie, ak nejde o zjavne bezúspešné uplatňovanie práva, teda ak nie je právo premlčané alebo zaniknuté. Takisto návrh určuje inštitucionálne zabezpečenie posudzovania žiadostí a samotného poskytovania právnej pomoci. Upravuje postup pri žiadaní o poskytnutie právnej pomoci, rozhodovanie o jej poskytnutí a možnosti jeho preskúmania súdom. Zároveň upravuje inštitúty predbežnej konzultácie a predbežného poskytnutia právnej pomoci. Dovoľte mi ešte, pán predsedajúci, sa stručne vyjadriť k návrhom zo spoločnej správy, kde si dovolím vyjadriť súhlas so všetkými bodmi, s výnimkou bodov 2, 5, 8, 10 a 22 a stručne poviem dôvod toho nesúhlasu. V bode 2 spoločnej správy sa navrhuje rozšíriť poskytovanie bezplatnej právnej pomoci aj na sociálnoprávne veci. Musím povedať, že ide o prvý návrh zákona a napriek tomu, že ide o správny zámer, my dnes nevieme predpokladať, aký bude dopad návrhu zákona v budúcnosti  na verejné financie. To znamená, chceme začať skromnejšie, s užším rozsahom poskytovania právnej pomoci a následne to eventuálne rozširovať. Ale tým, že nevieme kvantifikovať presný počet žiadateľov, presný počet vecí, kde bude poskytovaná právna pomoc bezplatne osobám v hmotnej núdzi, tak si myslím, že je adekvátne začať v obmedzenejšom rozsahu a len postupne podľa toho, aká bude situácia a prax ho rozširovať. Bod 5 navrhuje, aby sídlom centra na poskytovanie právnej pomoci bol Zvolen, a nie Bratislava. Tomu celkom nerozumiem, pretože centrum právnej pomoci bude inštitúciou ministerstva spravodlivosti a neviem, ako bol zdôvodnený Zvolen, lebo vo Zvolene sme okresný súd nechali. Čiže tam budovu rezort justície nemá voľnú. Jedine, že by sme zrušili zvolenský okresný súd, pán poslanec Abelovský by sa určite potešil, a potom by sme mohli centrum právnej pomoci presunúť do Zvolena. (Ruch v sále.) Ďalšie body, s ktorými nesúhlasím, sú body 8 a 10, kde nesúhlasím s obmedzením možnosti udeliť splnomocnenie na úkony súvisiace s poskytovaním právnej pomoci iba určenému advokátovi, ale myslím si, že je správne ponechať možnosť udelenia takého splnomocnenia aj centru v závislosti od konkrétneho prípadu, či pôjde o konanie pred súdom, alebo nie. Ak pôjde o jednoduché riešenie, ktoré je možné riešiť zaslaním stanoviska, tak si myslím, že to môže robiť aj centrum, aby sme zbytočne nezvyšovali administratívnu náročnosť a vôbec aj finančné náklady realizácie zákona o poskytovaní právnej pomoci. No a posledná vec v spoločnej správe sa týka bodu 22, ktorá sa týka novelizácie zákona o advokácii. Domnievam sa, že navrhovaný bod spoločnej správy je v rozpore s našimi komunitárnymi záväzkami. Totiž smernica Európskeho parlamentu a Rady zo 16. februára 1998 o umožnení výkonu právnického povolania na trvalom základe v inom členskom štáte ako v tom, kde bola získaná kvalifikácia, požaduje, aby Európska advokátska spoločnosť mohla na území Slovenskej republiky zriaďovať organizačné zložky. Stanoviť, čo vyžaduje tento bod spoločnej správy, aby členmi Európskej advokátskej spoločnosti pritom museli byť len usadení euroadvokáti, to smernica neumožňuje. To znamená, že tento návrh, ktorý sa týka § 30 písm. i) bodu 1 advokátskeho zákona je v rozpore s komunitárnym právom a v prípade jeho prijatia by sme mohli byť vystavení konaniu pred Európskym súdnym dvorom a podľa vyjadrenia mojich kolegov by sme v tom konaní boli neúspešní. Takže si vás dovoľujem požiadať jednak, aby tieto body boli vyčlenené na samostatné osobitné hlasovanie a aby neboli potom v pléne Národnej rady hlasovaním podporené. Ďakujem, pán predsedajúci.