Kuffa, Štefan, poslanec NR SR (2014-05-15):
Vážená pani podpredsedníčka, vážený pán minister, vážený pán predkladateľ, kolegyne, kolegovia, dovoľte mi niekoľko slov povedať. V úvode, pán minister, chcem vás práve osloviť. Ja si vás vysoko vážim. A som aj presvedčený, že teda ten váš úmysel bol dobrý. Ale ja som už jednoducho taký a s filozofiou predkladaného zákona nemôžem súhlasiť. To, čo máme tuná na stole, považujem za vysoko diskriminujúce, diskriminujúce práve bežných občanov Slovenskej republiky. Samozrejme, pripúšťam aj tú skutočnosť, že môže sa človek pomýliť. Ale zvýhodňuje naozaj súčasných poľnohospodárov, ktorí majú veľké, obrovské lány v rozsahu 5 tisíc, 7 tisíc, niekde až možno 9 tisíc, 10 tisíc. Môže to byť rôzne. A ono, tak ako kolegyňa tu pred chvíľou povedala, nám záleží možno na tom práve rozvoji, aby tu vznikali nové farmy malého rozsahu, možno od nejakých piatich, tridsiatich, sto, dvesto hektárov. Ale mám obavu takú, že týmto zákonom sa práve stane to, že tí, ktorí sú užívateľmi, nie sú vlastníkmi tejto pôdy, práve títo ju vykúpia. A presne myslím si, že to je hrozba taká, že vlastne poľnohospodárske družstvá majú informácie o tom, prístup ku vlastníkom. Oni keď túto pôdu skúpia, tak celý podiel ako celý podnik to predajú v podstate tretej osobe. A to bude práve to, čo sme nechceli. A budú mať to tí zahraniční. Na druhej strane som tiež tak aj prekvapený, veľakrát to tuná odznievalo, ako sa bojíme možno našich spoluobčanov, lebo sme Európania v rámci Európskej únie a je tu nejaká tá hystéria. Áno, tá pôda nie je len výrobným kapitálom. Ja som včera či pred predvčerom Mariana tuná počúval, ako to pekne tak zhodnotil. A trebárs nesúhlasil s mojím názorom, ktorý ja mám. A stojím si za tým, že ak chceš byť poľnohospodárom a dobrým gazdom a hospodárom, ty pôdu musíš vlastniť. Stojím si za tým. A dôvod na to je taký obyčajný, prozaický, lebo ako vlastník sa správaš zodpovedne k tejto pôde. Ty ju nebudeš humpľovať, ty tam nevypustíš ani naftu, ani olej, ani neznehodnocuješ túto pôdu. Ja sa pýtam, aký vzťah má poľnohospodár, ktorý má päťtisícový alebo desaťtisícový lán v hektároch? Aký ho môže mať? Dovoľujem si povedať, čím máš menší podiel tej pôdy, tým máš k nej väčší vzťah. Aj vyššia produktivita je, ak na čo najmenšom hospodáriš. Keď už to tak preženiem, možno taký drobný roľník, ktorý má možno do jedného hektára alebo pol hektára, no tak zeleninu tam pestuje, hej, a ten výnos a tá efektivita je vyššia. Farmári v zahraničí aj v západnej Európe sú toho svedkom, dokážu hospodáriť aj na nižších plochách ako u nás. Sú to poľnohospodári. A dokážu hospodáriť aj na troch, piatich hektároch. Áno, sú tam vysoko špecializované plodiny, ktorým sa venujú. Napríklad v Holandsku poľnohospodár má dva hektáre pôdy a na nej má zasadené dva hektáre tulipánov, hej, a tá efektivita je oveľa vyššia. Samozrejme, pôda ako taká, však kolega spravodajca včera o tom tu rozprával, nie je kapitálom. Áno, ale v podstate ja keď pôdu nevlastním, ja ju len využívam, tak ja sa správam k nej ako len k výrobnému prostriedku, práve naopak, vtedy sa správam k nej len ako ku kapitálu. A ja som sa rozprával s odborníkom, som spomínal inžiniera Šlinského, ktorý o tom hovorí. A ja sa s tým stotožňujem, pôdu musíš vlastniť, lebo cez to vlastníctvo ty nadobúdaš aj ten vzťah. Tuná vidím proporcionálnu nevyváženosť medzi v podstate tými, ktorými sú užívateľmi vo veľkej miere, a drobnými vlastníkmi pôdy. Potom ďalšia veľmi vážna vec je taká, že prijatím tohto návrhu zákona vlastník pôdy nebude môcť slobodne predať svoju pôdu, tak isto aj veľmi ťažko sa bude nadobúdať tá pôda. Definovaný je mladý farmár, dobre, ale keď raz budeš na dôchodku ako občan Slovenskej republiky, preto, že máš ty vek a máš viac rokov, máš po štyridsiatke, po päťdesiatke, ty už si nebudeš môcť kúpiť pôdu? A podmienka bude tu, že ty musíš tri roky mať nejakú prax alebo musíš pracovať alebo musíš vykonávať prácu v poľnohospodárskej činnosti? Tak teraz si zoberme takú skutočnosť, že urobme to obmedzene. To možno prenesiem do podnikania v inom slova zmysle. Máš ja neviem reštauráciu, elektrotechnickú firmu a teraz štát ti bude určovať, že môžeš ju predať len v tom meste, len v tej obci a prednostne a podobne. Sú to obmedzenia, s ktorými ja vnútorne nemôžem súhlasiť. Ste nepočúvali, pán minister, ale ja si vás veľmi vážim a je mi to ľúto, ale nesúhlasím s návrhom zákona, a preto aj podávam procedurálny návrh, aby sa vrátil späť na prerokovanie. Navyše si myslím, že je šité naozaj veľmi horúcou ihlou to skrátené legislatívne konanie, tuná na tú hystériu, ktorá nás zachvátila, myslím si, nie je najmenší dôvod, lebo ja tu nevidím, že by tu hrozili národohospodárske škody. Nedostal som zatiaľ na to odpoveď, keď som sa na to pýtal. Aké národohospodárske škody nám tuná hrozia? Nijaké. V minulosti sme sa tešili z toho, že prichádza sem zahraničný kapitál, ešte sme to aj podporovali, dneska máme nejaký strach a zdesenie z toho. Áno, noví ľudia nové technológie ako v živočíšnej, tak aj v rastlinnej výrobe dokážu doniesť. Samozrejme, môžeme viesť o tom rôzne polemiky. Navyše, prijatím tohto zákona, si myslím, opačný efekt sa dosiahne, a to aj tak, že bude útlm poľnohospodárskej výroby zvlášť v regiónoch Slovenska, kde je hornaté Slovensko, to je Stredoslovenský kraj a severovýchod Slovenska... (Ruch v sále.)