Hlina, Alojz, poslanec NR SR (2015-05-06):
Vážený pán predsedajúci, vážený pán minister, tá hodina mi bude chýbať, lebo som si nepozrel spoločnú správu, že sa to takto prehodilo, ale nepredpokladám, že ste menili § 14, 15 nejak bazálne. Možno ste len nejaké tvrdky opravovali. Čiže čo chcem povedať. Je mi trošku ľúto, že tu stojím ja. Tu mali stáť nejakí, keby tu aj boli, aj nejakí, aj tu sú nejakí environmentalisti, proste nejakí ľudia, ktorým záleží na životnom prostredí, lebo tento zákon je veľmi dôležitý pre tieto skutočnosti. Ja sa pokúsim, pokúsim, nehovorím, že sa mi to podarí, pán minister, nemusíte tu, nuž vydržte, no však raz za čas sem prídete, musíte to chvíľku vydržať. Pokúsim sa povedať, že ako pristupujeme k zákonom. (Reakcia ministra.) Tak pozrite sa, môžete sa vzdať funkcie ministra a nemusíte, takže to je celkom jednoduché. Prípadne na zváženie. Ako pristupujeme k transpozíciám? To chcem tu a na tomto zákone sa to pokúsim teda zdokumentovať, dobre, že ja som, neberte to teda osobne, pán minister, ministrom životného prostredia je ťažbár, to je tak, tak je to, nie? (Obrátenie sa na ministra.) Keď ste predkladali návrh zákona o ochrane prírody, tak na mieste spravodajcu sedel lesník, to sú proste ako naozaj veci, ktoré sú čarovné. Ale nehovorím to zbytočne. Hovorím to preto, lebo to je tá poloha, z ktorej vychádzame pri tvorbe, hej, alebo pri, a teraz v tomto prípade pri transpozícii. To je čarovná formulka, ktorá každú diskusiu tuná zabije, lebo sa povie, je to transpozícia, tým pádom je vymaľované. Keď je to transpozícia, tak sa netreba pýtať, treba len hlasovať. A teraz sa pokúsim naozaj len na článku 15 transpozície zadokumentovať, že ako si ju vieme nejakým spôsobom prekrútiť alebo vysvetliť po svojom a obrátiť na svoj obraz. Ja som si tu dal, neviem, jak to vy voláte, tabuľka zhody. Ja sa to pokúsim pre ľudí povedať, aby to teda sa dalo pochopiť, lebo naozaj je to ťažké. Čiže je nejaká smernica, ktorá hovorí, že čo by tie členské krajiny mali prijať, a tam sú, že čo je rozsah, čo je nevyhnutné prijať, čo je na dobrovoľnosti, a potom to takto, tie články sa dajú vedľa seba a porovnáva sa, že hej, toto tá Európska komisia chcela v tej smernici a takto sa s tým ten zákonodarca vysporiadal. Niekde je to doslovné, niekde to vystihuje tú podstatu, s niečím sa nemusí vysporiadať, pokiaľ je to na dobrovoľnosti, čiže to je ten princíp, ako sa transponuje. A tam, tam to umožňuje tú kreativitu našich zákonodarcov, ktorá je niekedy čarovná. Viete, tu pani Zvolenská ešte, chúďa, došla, ale ona nevedela ani s čím poriadne, že útrpne tiež tu prišla s tým, že teda je to transpozícia, pracovné zdravotné služby, všetci musíme mať pracovné zdravotné, všetci. Nehovorím, že pilčíci, nehovorím, že pilčíci by nemali byť poučení, ale všetky sekretárky na úradoch, poštári musia si platiť pracovnú zdravotnú službu, lebo je to o peniažkoch. Vôbec to tak nie je, jak to bolo predstavené, že to Komisia chcela. Vôbec to tak nie je, ale takto to bolo ľuďom predstavené. Pokúšali sme sa robiť, čo sa dalo. Teraz sme zase v niečom obdobnom. Tento zákon je dôležitý zákon. To je zákon, ktorý hovorí, že keď niekde vznikne niečo, čo s niečím robí, s nebezpečnými látkami, tak by sa malo k tomu pristupovať zodpovedne, hej, že to nie sú, neviem, že niekto tam, ja neviem, robí skrine, no ale keď niekto robí s nejakými chemikáliami, definuje sa to cez vyhlášky. A hovorí sa, a Európska komisia to naozaj chcela, teraz vám na textácii tých článkov to ukážem. Chcela, aby do týchto procesov, že či tam bude tá fabrika, ak sa má stavať, resp. ak tam už stojí, že musí prijať nejaké opatrenia aj vyplývajúce z tohto zákona a aká je tá miera involvovania verejnosti, dotknutej verejnosti a posudzovania, hej? A všimnite si to tu, ja vám to možno len takto vizuálne, však ja to skrátim, aby som pána ministra nenudil, len vizuálne vám to skúsim možno takto predstaviť, že keď Európska komisia vo vyhláške, teda v tej smernici od nás chcela, aby sme involvovali odbornú verejnosť. Ona, to je v článku 15, v akom rozsahu. Dobre, tak tuná je nejaký rozsah, ten rozsah má 4 strany. (Rečník nadvihol zväzok dokumentov.) To je vlastne v tomto pravom stĺpčeku, je to naozaj na štyroch stranách, nejak takto, a naše ministerstvo poctivo odpovedá, že s všetkým týmto sa vysporiadali v osobitných predpisoch. Európska komisia chcela pri posudzovaní nových projektov, ktoré by mohli spôsobiť haváriu, chcela, aby tam bolo, naozaj zabezpečia, aby teda dotknutá verejnosť bola oprávnená predložiť príslušné svoje pripomienky, stanoviská, naozaj ten rozsah tej verejnosti a možnosti sa k tomu vyjadriť bol široký. My sme sa s tým vysporiadali, s celým článkom 15 sa ministerstvo vysporiadalo tak, že povedali, že je to určené v osobitných predpisoch a menovalo ich. EIA, hej, to je tá, správny poriadok, stavebný poriadok. Čiže ministerstvo sa s tou transpozíciou vysporiadalo tak, že už to máme v existujúcich. Dobre, ja teda nie som expert na EIA, ale ak z EIA vyšlo, že môžete urobiť cestu na Chopok, tak potom je niekde chyba, hej? Ak môžete, viete, že svište musia ísť nabok, lebo ide niekto na Pagere hore na Chopok, nech sa páči, ak je toto podľa EIA. (Reakcia navrhovateľa.) Pán minister, ja viem, čo viem, a všetko vedieť nemusím. Ja pristupujem (reakcia navrhovateľa), pristupujem kriticky k týmto návrhom (reakcia navrhovateľa), kde, dobre, tak čo, mám to zbaliť? Vy tvrdíte, že tomu nerozumiem, a vy tomu rozumiete? (Reakcia navrhovateľa, prerušenie vystúpenia predsedajúcou.)