B. Bugár, podpredseda NR SR: (2006-02-24):
J. Štefanková, poslankyňa: ... pána súčasného ministra kultúry, dovolím si otvoriť ešte raz tému Literárneho týždenníka. Podľa informácií, ktoré mám od vydavateľa Literárneho týždenníka, tento najstarší kontinuálne vychádzajúci literárny časopis už ôsmy rok vychádza v nedôstojných podmienkach. Napriek všetkým problémom neraz umelo vyrobených ministerstvom kultúry sa zatiaľ tomuto časopisu podarilo nejako vždy prežiť. Vždy si to však vyžiadalo množstvo rokovaní, presviedčaní, ale aj obrovských obetí zo strany redakcie a vydavateľa. Cena za vychádzanie bola napríklad aj taká, že z redaktorov sa stali externí spolupracovníci, ktorí namiesto miezd dostávali len veľmi skromné odmeny, a to vždy až na konci roka. Ani takéto reštrikcie však neboli dostatočné. Ministerstvo kultúry v roku 2005 napriek uzneseniu komisie pre literárne časopisy dalo jej do zmluvy také podmienky, ktoré neumožňujú vyplatiť redaktorom žiadne odmeny, a to aj napriek tomu, že iné literárne časopisy môžu z rozpočtových prostriedkov nielen odmeňovať svojich redaktorov, ale pokrývajú sa im cestovné náhrady či vybavenie redakcií faxmi, kopírovacími strojmi a podobne. Ani to však nestačí. Od roku 2004, teda odkedy Slovenská republika vstúpila do Európskej únie, vraj nie je možné, aby ministerstvo kultúry suverénneho štátu poskytlo bez odobrenia Európskej komisie dotáciu na akýkoľvek kultúrny projekt a výška dotácie presahuje 110-tisíc eur za tri roky. Napriek tomu, že pán minister Tóth na základe interpelácie zo strany poslanca Národnej rady prisľúbil, že vzniknutú situáciu pomôže v zmysle svojich kompetencií riešiť, ani po troch týždňoch sa v tejto veci nič nezmenilo. Na otázku pána poslanca Jarjabka pán minister Tóth vtedy odpovedal, dovolím si zacitovať: „Vzhľadom na to, že ide o podnikateľský subjekt, ktorého podpora zo štátneho rozpočtu za posledné tri kalendárne roky presiahla čiastku 100-tisíc eur, bolo ministerstvo povinné v zmysle zákona o štátnej pomoci požiadať prostredníctvom Ministerstva financií Slovenskej republiky Európsku komisiu o stanovisko k poskytnutiu finančných prostriedkov.“ Stanovisko komisie sme však napriek tomu, že sme viazali schválené finančné prostriedky, dostali až v tomto kalendárnom roku, keď v zmysle platného výnosu ministerstva kultúry o poskytovaní dotácií už nie je možné schválené finančné prostriedky vyplatiť. Obrátili sme sa preto o pomoc na ministerstvo financií, na základe jeho včerajšieho stanoviska o 16.00 hodine teraz urýchlene novelizujeme výnos a hľadáme tu cestu. Realizujeme cestu, ako by sme tento grant vyplatili. Čiže je to otázka techniky najbližších dní, hodín a grant bude v plnej výške vyplatený. Chcem vás upozorniť, že táto odpoveď, čo som čítala, je z 2. februára 2006. Uvedený grant nebol podľa vydavateľstva dovčera do 23. februára vyplatený. Naopak, vydavateľstvo dostalo od ministerstva kultúry list, ktorý bol napísaný 20. februára v nasledovnom znení: „V súvislosti s problematikou vyplatenia dotácie na základe zmluvy na vydávanie periodika Literárny týždenník vám oznamujeme, že na základe stanoviska Ministerstva financií Slovenskej republiky pripravilo ministerstvo kultúry novelizáciu platného výnosu upravujúceho poskytovanie dotácií. Aktualizované znenie bolo v zmysle zákona predložené do medzirezortného pripomienkového konania. Bezodkladne po schválení znenia výnosu uvoľní ministerstvo kultúry schválené finančné prostriedky v prospech účtu Vydavateľstva Spolku slovenských spisovateľov.“ Pán minister, váš rezort však zabudol v spomínanom texte pripísať, ako bude dlho trvať spomínané pripomienkové konanie. A tu sa vidí jasný príklad, že inak hovoríte, sľubujete a inak konáte. Ďalej chcem poukázať tiež na to, že v posledných dňoch v slovenských médiách rezonuje polemika ohľadne amerického filmu Hostel, v ktorom je Slovensko zobrazené ako zaostalá krajina. Jeho tvorcovia sa tak našim umelcom aj podľa toho správajú, keďže na použitie piesní v tomto filme nemajú ani autorské práva. Nespomínam si, že by ste vy, pán minister kultúry, reagovali na túto udalosť. Zvlášť, ak sa súčasná vláda hrdí tým, že počas jej pôsobenia sa zo Slovenskej republiky stal v zahraničí akceptovaný a uznávaný štát. V spomínanom filme má podľa dostupných recenzií okrádať cudzincov detský gang a Slovensko je prezentované ako zaostalá krajina na úrovni 19. storočia. Ľudová strana – Hnutie za demokratické Slovensko s poľutovaním prijala informáciu o nedôstojnej a poburujúcej prezentácii Slovenskej republiky vo filme hollywoodskej produkcie Hostel. Podotýkam, že my rešpektujeme právo autorov na vlastný výber umeleckých a výrazových prostriedkov, no jednoznačne odmietame priame či nepriame znevažovanie národného spoločenstva alebo krajiny, ktorá nemá v humánnej a demokratickej spoločnosti miesto. Ak sa predmetom filmového stvárnenia stáva samoúčelné násilie alebo primitívne animálne pudy s cieľom zaujať diváka, svedčí to o úpadku prirodzených civilizačných hodnôt. Vysoký záujem o takúto produkciu zo strany divákov je mementom pre tvorcov, akademikov i politikov, aby sa vážne zaoberali stavom spoločnosti a kultúry, ale najmä duchovnou krízou, v ktorej sa ocitá súčasná spoločnosť. Zároveň chcem povedať, pán minister, že ak aj po dnešnom hlasovaní zostanete vo funkcii, verím, že táto diskusia mala aj tak zmysel, lebo sa v tomto parlamente hovorilo o otázkach, ktoré charakterizujú ľudskú spoločnosť, o kultúre, z ktorej vy robíte výpredajový tovar. Ďakujem. (Potlesk.)