Šefčík, Marek, poslanec NR SR (2022-05-10):
Pán predsedajúci, ďakujem za slovo. Vážené kolegyne, kolegovia, ja som sa pôvodne neplánoval prihlásiť do rozpravy, ale niektoré veci, ktoré vyplynuli z rozpravy, tak som si poznačil a chcel by som ich tu v krátkosti povedať. Takže v prvom rade ďakujem za uznesenie, ktoré sme ako koaliční poslanci predložili do pléna symbolicky po príhovore prezidenta Ukrajiny k Národnej rade Slovenskej republiky. Spomína sa tu veľmi často konanie opozície, ako oni fungujú nielen od začiatku vojny, ale to sme si, to isté konanie sme si všimli aj počas pandemickej situácie, kedy vrcholila prvá, druhá vlna. Ja si myslím, že to správanie je analogické vtedy aj teraz. No a ďalšia vec, ktorú chcem zdôrazniť, že to možno niektorí z opozície sú takto presvedčení, že to takto v hlavách majú skutočne nastavené, ale ja si myslím, že mnohí z nich to nemyslia tak, ako hovoria, a je to z čistej vypočítavosti. Jednoducho oni cítia, že niekde ostala visieť skupina voličov alebo skupina ľudí, ktorí možno nemyslia až tak kriticky, možno jednoduchšie a skočia im na každý jeden ich blud, ktorý sa dá ľahko vyvrátiť. No, ďalšia poznámka, ktorú by som chcel povedať, pán podpredseda parlamentu tu hovoril, pán Blanár o tom, že treba rokovať o mieri a nie dodávať zbrane. Odcitoval aj slová bývalého pápeža. No a ja sa chcem opýtať, že či je tu niekto v pléne alebo z poslancov Národnej rady, kto si myslí, že netreba rokovať o mieri. Ja si myslím, že o mieri treba rokovať v prvom rade, ale, je tam jedno veľké „ale“, na rokovanie, akékoľvek, treba dvoch. A tu mnohí politickí lídri Európy narážajú na problém, pretože Putin, zdá sa, že má v svojej hlave úplne iné predstavy o tom, čo by sa malo diať, ako by to malo na svete vyzerať a ako by mal vyzerať mier z jeho pohľadu. My všetci si myslíme, že, alebo teda viacerí, myslím si, že väčšina Slovákov si myslí, že Putin nikdy nemal začať dodávať zbrane na Ukrajinu. On je tým, ktorý dodal na Ukrajinu momentálne najviac zbraní spomedzi všetkých a dokonca takmer 200-tisícovú armádu po zuby ozbrojenú. Takže my si myslíme, že najskôr by mal odísť z tej Ukrajiny a potom by sa malo rokovať o mieri. Keď sme sa tu bavili cez prestávku s jedným poslancom z opozície, tak on spomínal Donbas a osem rokov a tak ďalej a tak ďalej, veď vieme tie mantry všelijaké, ktoré opozícia a niektorí ľudia opakujú. A bolo tu povedané, že to si Putin až teraz po ôsmich rokoch všimol, že na Donbase sa deje niečo zlé? A moja reakcia bola, a to keď sa na Donbase deje niečo zlé, tak treba bombardovať Kyjev a kyjevské oblasti? To má akú logiku? Takže na rokovanie o mieri treba dvoch. A Putin má mier v svojich predstavách asi tak, že ja nebudem robiť kompromisy, vy sa podvoľte, spravte to, čo chcem, a dám vám pokoj. Ale to nie je mier. To je mier iba, že mlčia zbrane. Tak ako v Severnej Kórei tiež mlčia zbrane. Ale v takomto pohľade, že spravte všetci, čo ja chcem, a dám vám pokoj, to je diktatúra, tyrania alebo totalita. Dnes ráno som počul v rádiu správu, že 1,2 milióna Ukrajincov bolo odvlečených nevedno kam do Ruska, z toho 200-tisíc detí. Ďalšie milióny Ukrajincov odchádzajú cez hranice do Poľska, na Slovensko, do Maďarska a do ďalších krajín Európy. Ja si nemyslím, že takto by to malo vyzerať, a takisto si nemyslím, že s tým obyčajní, jednoduchí Rusi súhlasia vo väčšine. Určite nie. Rodiny sa rozpadajú, strácajú otcov, strácajú mamy, deťom berú budúcnosť. Ale kto im ju berie? Znova sa vraciam k tomu, že Putin „nabehol“ na Ukrajinu so svojou 150-tisícovou armádou a on je tým hlavným agresorom. Toto treba odsúdiť nahlas. A na záver spomeniem len to, že mám jednu známu, s ktorou komunikujem cez sociálne siete. Píše mi súkromné správy a hneď na začiatku vojny sa mi ozvala, že ona má kontakt na nejakú Ukrajinku Irynu z Kyjevskej oblasti a poprosila ju, či súkromné správy, ktoré jej preposiela, či by nemohla posielať nejakému poslancovi Národnej rady Markovi Šefčíkovi. Tak ona jej to dovolila. Niektoré veci, ktoré nemôžem zverejniť, tak nebudem zverejňovať, ale niektoré sa dajú, nepôjdem do konkrétností, ale ona je z nejakej Kyjevskej oblasti, volá sa Iryna a písala, že sa schovávajú so svojimi deťmi, má dve dcéry, sa schovávajú v podzemí niekde v nejakom bunkri, v nejakej pivnici, natískaní na sebe, majú tam nejaký generátor, ktorý si požičiavajú dokola a nabíjajú si mobily, aby mohli ostať aspoň sčasti v kontakte s inými ľuďmi, so svetom, a takto posielajú veci, ktoré dostávajú od svojich príbuzných, ktorí nemali to šťastie schovať sa, možno sú niekde na bojisku, dostávajú fotografie, dostávajú videá a ja som v živote, ani v akčných, v najhorších akčných filmoch nevidel také videá, a to bolo ešte pred tým masakrom v Buči, pred tým, ako to zverejnili, aké mi posielala ona. Ja som to, ja som ako citlivo, citlivá povaha v tomto, je mi ľúto hlavne tých detí a ja som to nemohol pozerať pred spaním. Ako sú to hrozné zábery. A zase sa vraciam k tomu, kto je hlavný agresor? Kto nabehol na Ukrajinu so 150-tisícovou armádou? Vladimír Putin. Kolegovia, som rád, že je tu to uznesenie. Nechcel som veľmi zdržiavať, ale chcel som povedať aspoň takto symbolicky podporu tomuto uzneseniu. A čo dodať na záver? Verím, že ten viac ako 70-dňový masaker čoskoro skončí. Modlím sa za to. Ďakujem.