Draxler, Juraj, minister školstva, vedy, výskumu a športu SR (2015-01-28):
Ďakujem, pán predsedajúci. Vážené panie poslankyne, vážení páni poslanci, dovoľte, aby som v záverečnom slove reagoval na rozpravu. Tento zákon v časti, ktorá sa venuje duálnemu vzdelávaniu, myslím si, pomerne technokraticky reaguje predovšetkým na dva trendy. Tým prvým je pokles počtu kvalifikovaných pracovníkov v nižších populačných ročníkoch. Jednoducho starne nám pracovná sila a hrozí, že jej bude nedostatok. Tým druhým je zvyšujúca sa technologická náročnosť a rýchla obnova technológie v prevádzkach, zvlášť s vysokou pridanou hodnotou. Štát nedokáže často vychovávať vysokokvalifikovanú pracovnú silu. Študenti na odborných školách často nemajú prístup k najnovšej technológii, k moderným pracovným postupom. Tá najnovšia technológia je drahá. Majú ju ale firmy, ktoré ju potrebujú, ktoré ju využívajú priamo vo svojej práci. Týmto zákonom teda štát otvára možnosť pre tých zamestnávateľov, ktorí o to majú záujem, aby na seba prevzali praktickú časť výučby. Ak by štát plne hradil túto praktickú časť výučby, tak by sa dalo hovoriť o riziku lobistických tlakov. Ale naozaj ten zákon je nastavený tak, aby si tie firmy, z veľkej časti na vlastné náklady, naučili ľudí pracovať so svojou technológiou, s modernou technológiou, so svojimi postupmi. Štát týmto zákonom zamestnávateľom nepredpisuje, že sa musia do duálneho systému zapojiť. Rovnako ako direktívne neurčuje budúce počty pracovníkov v daných odboroch. Tie počty budúcich pracovníkov si určujú samotné firmy tým, že sa zapoja do systému duálneho vzdelávania zmluvou so strednými odbornými školami a učebnými zmluvami s jednotlivými študentami. To znamená, že firmy si určujú počty študentov, ktoré ony považujú za potrebné. Áno, štát čiastočne finančne zvýhodňuje nedostatkové odbory, ale jednak tak robí na základe štatistík z trhu práce, pretože nepredpokladáme, že tam sa zmení ten postup, taký, ako je už dnes zaužívaný, a jednak, opäť zdôrazňujem, to, v akom odbore si chcú určité počty ľudí vzdelávať, si v rámci duálu v konečnom dôsledku určujú samotné firmy. Samozrejme, ale je dôležité mať určitý prehľad o tom, ako sa vlastne uplatňujú ľudia na trhu práce, práve preto, aby sme aj čiastočne takto finančne mohli niektoré odbory zvýhodniť. Myslím si, že tá myšlienka databáz, aby som priamo odpovedal, je dobrá. Je to ale veľmi citlivá otázka, ktorú treba technicky naozaj dobre ošetriť, a som presvedčený o tom, že v budúcnosti to vieme trochu lepšie ošetriť, ako je ten návrh, ktorý tu bol od skupiny poslancov. Čo sa týka finančného krytia, tento zákon sme pripravovali v úzkej spolupráci s ministerstvom financií, s ktorým sme pripravovali aj to, akým spôsobom budú vlastne riešené výpadky tým, že sú tam daňové úľavy, ktoré čiastočne zamestnávateľom vykryjú náklady, ktoré budú mať s poskytovaním praktického vyučovania na pracovisku. Takže ešte raz, v duáli si v konečnom dôsledku určujú samotné firmy, aké počty pracovníkov do budúcna budú potrebovať. A takéto strednodobé plánovanie potrieb trhu práce v spolupráci firiem a vlády je bežné v mnohých krajinách a zvlášť výrazné je to v krajinách, ako Rakúsko, Švajčiarsko alebo Nemecko. Nevidel by som za tým socializmus, videl by som za tým zdravý rozum. Chcem ešte možno podčiarknuť, že tento predmetný zákon je zákon o odbornom vzdelávaní. On nerieši nejaké širšie civilizačné nastavenie a niečo podobné. Naozaj je to trošku užšia právna norma. Ale myslím si, že ňou riešime potreby detí, o ktorých sme rozprávali, pretože potrebou dieťaťa je dostať kvalitnú prípravu tak, aby si už ako absolvent našlo svoje miesto na trhu práce, aby mali, boli dobre zaplatení tým, že vedia ponúknuť naozaj kvalitné kompetencie. A tak isto si myslím, že mnohé deti jednoducho baví práca s nástrojmi alebo ich baví poskytovať určité špecifické služby, ktorým sa najlepšie vyučia priamo u firmy, ktorá má takúto výrobu alebo ktorá takéto služby poskytuje. A navyše, počas štúdia, chcem zdôrazniť, sa budú hodnoty, ktoré študent vytvorí, tomuto študentovi aj v pracovnom procese platiť. A čo je dôležité, tento duálny systém dá študentovi perspektívu pracovného vzťahu už len tým, že študent sa bude pripravovať priamo vo firme a bude vedieť, ako vlastne v budúcnosti môže fungovať a už tá samotná učebná zmluva dáva základ nejakého budúceho pracovnoprávneho vzťahu. Okrem duálu zákon rieši aj mnohé iné veci, okrem iného názvoslovie stredných odborných škôl. V tomto som zástanca určitého poriadku v názvosloví. Ale áno, ak je tu nejaká spoločenská objednávka, nevylučujem, že aj ja podporím zmiernenie tejto časti zákona. Rozhodne som pripravený o tom s poslancami rokovať, tak ako som to sľúbil. Vážené panie poslankyne, vážení páni poslanci, ak tento zákon prejde, my sa od septembra budeme učiť ako pracovať s duálnym systémom. Ale som presvedčený, že tie firmy, ktoré sa zapoja, zďaleka sa nezapoja všetky firmy, zďaleka nie, všetky firmy potrebujú duálny systém, ale tie firmy, ktoré chcú ostať na území Slovenskej republiky, ktoré majú dlhodobú perspektívu, a tie firmy, zvlášť tie firmy, ktoré potrebujú vysokokvalifikovanú pracovnú silu, pre ktorých je vzdelávanie vysokokvalifikovanej pracovnej sily drahé, tie na tento zákon čakajú, tento zákon potrebujú, do duálu nás tlačia. A ja verím, že im vyjdeme v ústrety. Podobne tento zákon potrebujú samotné školy a v konečnom dôsledku ho potrebujú študenti, deti, ktorým tento zákon, som o tom presvedčený, pripraví rámec na to, aby dostali kvalitnú výučbu, kvalitnú prípravu, aby boli pripravení dobre pôsobiť na trhu práce. Preto dúfam, že tento zákon posuniete do druhého čítania. Ďakujem.