Obrimčáková, Bibiána, poslankyňa NR SR (2010-10-15):
Vážený pán podpredseda vlády, vážené panie poslankyne, vážení páni poslanci, vážený pán minister, dovoľte mi, aby som vo svojom vystúpení sa stručne vyjadrila alebo stručne vyjadrila svoj názor a výhrady k predkladanému návrhu zákona, ktorý by mal podľa predkladateľov riešiť niektoré problémy v regionálnom školstve. Osobne nezdieľam názor, že navrhované zmeny sú zmenami, ktoré si vyžadujú momentálne riešenie, nakoľko by mohli výrazne nesystémovo ovplyvniť výchovno-vzdelávací proces na základných a stredných školách. Vyučovanie cudzieho jazyka je na uvedených školách rozbehnuté už niekoľko rokov a deklarácia výučby anglického jazyka ako jediného povinného cudzieho jazyka zo zákona tu nebola ani pred rokom 1989 a ďalšie desiatky rokov pred ním v súvislosti s ruským jazykom. A ak doteraz si žiaci mohli slobodne rozhodnúť o tom, ktorý cudzí jazyk sa chcú v škole učiť ako prvý cudzí jazyk, tak od prijatia navrhovaného zákona za nich toto slobodné rozhodnutie preberie nekompromisne štát. Zastávam názor, že týmto nepedagogickým a direktívnym zásahom štátnych orgánov sa obmedzujú ústavné práva občana, a to čl. 12 ods. 4 Ústavy Slovenskej republiky, ktorý hovorí, že „nikomu nesmie byť spôsobená ujma na právach, pretože si uplatňuje svoje základné práva a slobody“. Tento môj názor vychádza aj zo súčasného stavu v regionálnom školstve, kde sa ako prvý cudzí jazyk podľa našich štatistík učí až 80 % žiakov jazyk anglický, 16 % žiakov jazyk nemecký a 3,6 % jazyk ruský. Z toho jednoznačne vyplýva, že takmer pätina žiakov mala svoj dôvod voliť si iný cudzí jazyk ako jazyk anglický. Týmto zákonom od 3. ročníka základnej školy toto právo obmedzíme. Ako sa táto zmena odrazí na vzťahu žiakov k tomuto jazyku, to sa uvidí na budúcich generáciách. Napríklad v Španielsku po zavedení anglického jazyka ako povinného sa ukázala na viacerých školách skúsenosť, že sa žiaci učia tento jazyk s nevôľou a odmietajú prostredníctvom neho komunikovať. Touto zmenou reálne vzniknú problémy so zabezpečením potrebného počtu kvalifikovaných pedagogických zamestnancov anglického jazyka, ktorých už pri súčasných 80 % žiakov učiacich sa jazyk anglický, ich stav a nedostatočný počet je veľmi kritický. Avizované nahradzovanie kvalifikovaných pedagógov stredoškolákmi s maturitnou a štátnou jazykovou skúškou vracia podľa mňa regionálne školstvo odborne desiatky rokov dozadu. O problémoch s učebnicami ani nehovoriac. Tieto navrhované zmeny môžu výrazne ovplyvniť kvalitu výchovno-vzdelávacieho procesu. Chcela by som zdôrazniť, že vydávanie polročných vysvedčení bolo pred tromi rokmi priamo žiadané riaditeľmi škôl a ich asociácií. Súčasné znenie príslušného ustanovenia zákona im umožňuje vydávanie vysvedčení prostredníctvom výpočtovej techniky na polroka a na konci školského roka na predpísaných tlačivách, nakoľko vysvedčenie je verejná listina. Ja osobne nevidím ani dôvod v tomto zmysle na šetrenie, pretože nemyslím si, že sa tým niečo ušetrí a výpisy takisto bude potrebné riaditeľom školy podpísať. Ja som ich tiež vydávala. Vyhlasovanie prázdnin tri roky dopredu sa mi javí ako neúčelné, nakoľko sa to môže diať iba u jarných prázdnin. Ostatné termíny prázdnin sú určené školským zákonom a vykonávacím predpisom č. 231/2009 Z. z. o podrobnostiach a organizácii školského roka v regionálnom školstve. Tieto prázdniny, tieto termíny prázdnin sú zverejňované už niekoľko desiatok rokov prostredníctvom Pedagogicko-organizačných pokynov na príslušný školský rok, ktoré vydáva vždy v mesiaci máj ministerstvo školstva, tak ako to hovoril aj pán minister. Chcela by som ešte poznamenať, že prázdniny a ich termíny boli v minulosti určené na základe vedeckých výskumov v oblasti detskej a pedagogickej psychológie a nie podnikateľskými lobistickými skupinami v oblasti cestovného ruchu, v ktorých dominujú komerčné záujmy nad optimalizáciou podmienok rozvoja detskej duše. Navyše, ak sa tieto podnikateľské kruhy uvádzajú v predkladanom materiáli, konkrétne v bode 10 dôvodovej správy v jej osobitnej časti. Za jedno z mála pozitív v predkladanom návrhu považujem deklaratívne zrovnoprávnenie vydávania učebníc a učebných textov pre žiakov so zrakovým postihom, i keď aj tu zastávam názor, že súčasné znenie školského zákona, konkrétne ustanovenie ods. 1 a 3 § 144, danú problematiku dostatočne rieši. Záverom by som chcela požiadať predkladateľov, aby uvádzali relevantné čísla vo svojej dôvodovej správe. Vo všeobecnej časti, kde sa uvádza, že bolo oslovených 70 stavovských organizácií a žiadna z nich neprotestovala proti predkladaným návrhom. Dovolím si tvrdiť, že toto číslo je zavádzajúce. Ako viem, aktívnych stavovských organizácií, ktoré sú v priamom kontakte s výchovou a vzdelávaním v regionálnom školstve, je jedenásť bez Odborového zväzu pracovníkov školstva a vedy na Slovensku, ktorý – ako som bola informovaná – sa nevyjadroval k predloženej novele. Ktorých je tých zvyšných 60? Vzhľadom na uvedené skutočnosti uvedenú novelu zákona nepodporím. Ďakujem.