Viskupič, Jozef, poslanec NR SR (2015-12-01):
Ďakujem, pán predseda. Vzhľadom na ambíciu ušetriť čas, som sa pripravil do rozpravy už skôr. Chcel by som povedať jeden moment, ktorý mňa aj v návrhu na skrátené legislatívne konanie a následne na dokument, o ktorom sa budeme baviť v prvom čítaní, vyrušil asi najviac, a to aj z ambície, že nechcem rozprávať to, čo už bolo povedané. Myslím, že za náš klub Daniel Lipšic rozobral z troch kategórií možné výhrady, ale aj to, čo stojí za podporu, pretože tvárou v tvár možnej kríze a možnému ohrozeniu z hľadiska terorizmu, by sme, ak vládna strana to nemá na mysli celkom a neotvorila rokovania, tak do debaty chceli prispieť tým, že tu nie je všetko čierno-biele a v návrhoch sú veci hodné podpory a v návrhoch sú veci, ktoré sú minimálne diskutabilné a ak by bolo fórum otvorené, mohli sme si ich prediskutovať mimo tohto pléna a baviť sa už len o tom, či konkrétne návrhy získajú alebo nezískajú podporu. Je pre mňa celkom prekvapivé, keďže návrh na skrátené legislatívne konanie má takých deväť rozvitých viet, keď to dobre rátam, a celkom slušnú a vyčerpávajúcu a dlhú debatu mal iba samotný návrh na skrátené legislatívne konanie, ak z neho vyjdem, v jednej časti sa spomínajú teda príčiny, prečo pristupuje vláda k tomuto kroku, hlavne tie externé dopady, keďže zatiaľ teroristické ohrozenie priamo sa nedotýka územia Slovenska a stupeň teroristickej hrozby je skôr, ako sa spomína v samotnom názve, vo Francúzsku, Holandsku, Spojenom kráľovstve, Austrálii a Belgicku, a zároveň spomína ešte aj krajiny ako Sýria a Irak kriticky, hovorí o operácii v Afrike v rokoch 2013 až 2015, s týmto by sme mohli polemizovať, ale vzhľadom na to, že pre skrátené legislatívne konanie to vláda pripravila takto, môžeme s tým súhlasiť. S čím však nemôžem súhlasiť, a je to pre mňa najväčšia výhrada, príčina možnej nepodpory, je, že vláda podmieňuje úspešnosť boja proti terorizmu väčšou identifikáciou podozrivých aktivít a efektívnou a flexibilnou spoluprácou medzi bezpečnostnými zložkami v krajine, ako aj medzinárodnou spoluprácou spočívajúcou z veľkej časti v rýchlej výmene spravodajských informácií, s tým by sa dalo súhlasiť, terorizmus úzko súvisí s radikalizáciou, najdôležitejším nástrojom boja proti terorizmu a radikalizácii je prevencia a s ňou súvisiace aktivity, do ktorých je potrebné zapojiť široké spektrum spoločnosti a inštitúcií, ak by sme teda s touto podmienkou súhlasili, ale skutočne si myslím z hľadiska oblasti, ktorej sa ja venujem, a to je oblasť internetu, IT, hlavne keďže sme sa tu všeobecne bavili o tom, na úkor bezpečnosti by nemali ísť slobody, tak nemôžem súhlasiť s čl. III predmetného návrhu, o ktorom sa budeme baviť, § 16a, kde sa tajným službám, resp. menovite civilnej tajnej službe, informačnej službe dáva nasledujúca právomoc: „Právnická osoba alebo fyzická osoba, ktorá prevádzkuje webové sídlo alebo poskytuje doménové meno, je povinná na základe príkazu súdu vydaného na základe žiadosti informačnej služby zamedziť prevádzku takéhoto sídla alebo obmedziť prístup na doménové meno, ak prevádzkou takéhoto webového sídla alebo doménového mena dochádza k šíreniu myšlienok podporujúcich alebo propagujúcich terorizmus...“ Ak by tu bola bodka, môžeme sa o tom baviť, či je to správne, a otvoriť tú obrovskú debatu, ktorá ide cez celú Európsku úniu, dokonca globálne cez celý svet, akým spôsobom sa má uchovať tzv. slobodný internet, resp. sloboda informácií na internete, kde možno nastaviť tú tenkú červenú čiaru. Lenže v tom § 16a sa ide ďalej. A je tam uvedené, že sa to vzťahuje okrem myšlienok podporujúcich a propagujúcich terorizmus aj na politický a náboženský extrémizmus, extrémizmus prejavujúci sa násilným spôsobom alebo škodlivé sektárske zoskupenia. V samotnom návrhu na skrátené legislatívne konanie, ak si pamätáte, ako som ho zacitoval, nie je o ambícii sledovať webové sídla politických alebo náboženských extrémistov, extrémistov prejavujúcich sa násilným spôsobom alebo škodlivých sektárskych zoskupení uvedené ani slovo, ale následne, to sa teda stáva, my pod rúškom zavádzania protiteroristického boja zavádzame svojím spôsobom cenzúru teraz, a to je ďalší paradox, na z môjho pohľadu domény, ktoré voláme .sk, alebo domény druhej úrovne slovenského významu. Ja by som teda odporučil, a tuto vidím obrovské riziko, aby sa naše tajné služby zaoberali tým. Ja som si len voľne pre túto debatu našiel vysokú paľbu tzv. stránok alebo aj organizácií a inštitúcií, ktoré sa dlhodobo venujú otázkam terorizmu na internete, je to napríklad Peace Worldwide Organization (peaceworldwide.org) alebo terroristwebsites.info, alebo netsofterror.com, alebo infotoday updatované na dennej báze, s tým, aké stránky sa venujú či z blogovej sféry, z webového zobrazovania alebo priamo informované o dianí v krajinách, ktoré sa aj spomínajú v predmetnom návrhu na skrátené legislatívne konanie. A preto, keď si voľne pozrieme len terroristwebsites.info, tak sa môžeme dozvedieť, že organizácia typu CIA alebo niektoré iné zahraničné tajné služby k dátumu 25. 9. Evidujú 729 teroristických webových stránok, chcem upozorniť, že z nich ani jedna nie je s doménou .sk, 3 289 terroristsubfileshare stránok, tam, kde si môžu sťahovať nejaké informácie, pričom bude to pravdepodobne šírené medzi nimi sociálnymi sieťami (teroristické blogové stránky 8 890 a viac, 16 023 stránok zaoberajúcich sa terorizmom v nejakých svojich podskupinách a podobne), kde chcem upozorniť, že napríklad táto stránka neeviduje ani jednu jedinú doménu .sk. Prečo sa teda pýtam na to vlády, keď sú to stránky ako .com, .info .tv, všetko mimo ingerenciu našej tajnej služby, ktorá by naozaj mohla vykonať alebo minimálne sledovať, i keď troška spochybňujem túto možnosť či už personálnej alebo vôbec inštitucionálnej kapacity, aby takto mohutný webový priestor dokázala naša tajná služba monitorovať, prečo sa teda zameriavame v návrhu § 16a na to, že budeme zavádzať pre doménu .sk riešenie tohto problému takým spôsobom, že na návrh informačnej služby budeme zaväzovať súdy k tomu, aby nemohli zobrazovať nielen content, ktorý podporuje alebo propaguje terorizmus, čomu by som rozumel, lebo tu predstavuje veľké riziko politický alebo náboženský extrémizmus. Snažil som sa dopátrať toho, možno pán minister alebo odborníci na trestné právo to budú vedieť lepšie, či existuje terminus technicus na to, akým spôsobom sa dá politicky alebo náboženský extrémizmus zobrazený na webových stránkach presne definovať, pretože tu už sme podľa mňa za tou povestnou červenou linkou a predpokladám, že sa to môže veľmi dobre zneužiť aj pre účely politického boja. Čiže ak teda máme za to, že skrátené legislatívne konanie vedie k tomu, že ideme prijať legislatívnu smršť alebo balík zákonov, ktoré majú vyriešiť boj proti terorizmu, pre účely druhého čítania následne by som pravdepodobne plánoval predložiť aj pozmeňujúci návrh, aby sme podľa mňa inštitúciám, ktoré u nás pôsobia v oblasti tajných služieb a nepožívajú veľkú dôveru, a skôr sme boli aj tu pre účely politického boja atakovaní ich nemohúcnosťou, resp. rozohrávaním spravodajských hier, nedávali právomoc, aby mohli žiadať súdy, aby tieto zakázali niektoré stránky z môjho pohľadu, ak ten návrh zákona dobre čítam, pri obmedzovaní domén druhej úrovne alebo národných domén, ľudovo nazvaných v miere .sk. Ak by sa ale naše súdy vydali tou ťažšou cestou a chceli by pre IP pools na Slovensku zobraziteľných webových domén a webových sídiel zakazovať zobrazenie akýchkoľvek stránok, možno aj tých 16 023, čo tam bolo spomínané, neviem si to celkom technicky predstaviť, či následne sa prijme legislatíva alebo bude ambícia prijať legislatívu takú, že to budeme niekde v PR centrách montovať. Čiže mám pocit, že internet môžeme prirovnať voľne k prúdu nejakému, ak to zo zemepisu si požičiam príklad. Ak by sme chceli zamedziť prúdu Golfského prúdu, tak veľmi ťažko nám pomôže, ak si v ňom vyárendujeme sto krát sto metrov a tam povieme, že tam ten Golfský prúd prúdiť nebude. Čiže nielenže je to podľa mňa veľmi účelovo navrhnutý zákon s možným zneužitím pre politický boj, má to aj v samotných ustanoveniach, i keď sa zakrýva nejakým extrémizmom, často aj v rámci tohto politického boja navzájom sa tu obviňujeme z nejakého druhu extrémizmu. Čiže ja by som zišiel minimálne v tejto miere okrem toho, čo spomínali moji predrečníci, z kratšej cesty dolu a nehovoril, že ideme bojovať proti terorizmu, ak túto právomoc z hľadiska mohutnej debaty v rámci celého sveta o slobode internetu u nás ideme riešiť skráteným legislatívnym konaním s ambíciou prijať podľa mňa ustanovenia, ktoré narušia slobodný internet domény, a môže toto ustanovenie byť zneužité, ak existuje reálna politická vôľa na to, aby sme síce v parametroch skráteného legislatívneho konania niektorým neblahým účinkom možnej bezpečnostnej ambície zabránili, resp. predišli im a neustanovovali niečo, čo by potrebovalo širšiu debatu, a myslím si, že pre účely protiteroristického balíčka toto nie je tá absolútne najpodstatnejšia vec, tak by to mohlo vypadnúť odtiaľ. Ak sa tak nestane, potom mám za to, že si myslím, že je úplne iná ambícia nastaviť niektoré parametre webových sídiel alebo internetu pre účely politického boja. A tomuto by som ja teda nechcel napomáhať. Ak príde pozmeňujúci návrh v druhom čítaní, ktorý sa bude snažiť upraviť aj toto predmetné ustanovenie okrem iných ustanovení, ktoré som ja počul hlavne vo vystúpení Daniela Lipšica ohľadom trestného konania a podobne, takisto spochybnenie, resp. s vysokými otáznikmi ústavnú zmenu, nie som za to, aby sme posúvali ambíciu rokovať o týchto parametroch v skrátenom legislatívnom konaní a prihováram sa za to, čo hovorilo viacero kolegov, aby sme otvorili aj rokovanie v januári alebo vo februári a vyčistili predmetné návrhy do tej podoby, že naozaj legislatívnou zmenou chceme bojovať proti terorizmu, a nie iným javom v spoločnosti. Ďakujem.