M. Gibalová, poslankyňa: (2006-10-18):
Je to napríklad bod č. 6, teda § 18 ods. 2, kde sa vkladá nové písmeno, to znamená, že do zriaďovateľskej pôsobnosti obce bude zaradená nová pôsobnosť, a to zriaďovanie nového typu sociálnych služieb, domov sociálnych služieb pre dospelých, ktorým sa poskytuje starostlivosť denne. Podľa mňa je to dosť vážna vec. Ďalej je to bod 9, kde ide o takú legislatívnotechnickú úpravu a takú zmenu zákona, že v prípade zlúčenia jednotlivých zariadení sociálnych služieb uvedených v § 18 zákona ods. 2 a 4 budú môcť tieto sociálne zariadenia poskytovať aj opatrovateľskú službu, organizovať spoločné stravovanie a poskytovať prepravnú službu. Neznamená to síce, že týmto automaticky samosprávny kraj bude môcť poskytovať opatrovateľskú službu, ale cez tieto zariadenia bude poskytovať opatrovateľskú službu, čo si myslíme, že je v rozpore s úmyslom decentralizácie, pretože myslím, že práve aj pani ministerka, aj mnohí poslanci zo SMER-u veľmi apelujú na to, že má to byť zásadne a zásadne kompetencia obce, kým tu cítim, že čosi sa ide presúvať zase smerom hore. Potom je to bod 10, kde sa v návrhu vypúšťa druhá veta. Prepáčte mi, ja to v rýchlosti prečítam, aby sme sa vedeli zorientovať. Ide o to, že v domove sociálnych služieb, v domove dôchodcov, zariadení chráneného bývania atď., ktoré uvádza zákon, je možné zabezpečovať aj vedľajšie činnosti a vedľajšie hospodárstvo. Vedľajšie hospodárstvo je súčasťou hlavnej činnosti, pritom náklady na vedľajšie hospodárstvo a výnosy z vedľajšieho hospodárstva sú súčasťou rozpočtu zariadenia sociálnych služieb. Výnosy z vedľajšieho hospodárstva možno použiť na rozvoj vedľajšieho hospodárstva a na rozvoj starostlivosti poskytovanej v týchto zariadeniach sociálnych služieb. To je druhá veta v zákone, ktorú navrhujete vypustiť. To bude znamenať, že v rozpočtoch zariadení sociálnych služieb nebudú zohľadnené výnosy z vedľajšieho hospodárstva, a teda samosprávny kraj, kde môžu, budú môcť dotovať svoju rozpočtovú organizáciu vo vyššom rozsahu a prínos z vedľajšieho hospodárstva nebude súčasťou rozpočtu danej organizácie alebo čo tým myslíte. Ja by som poprosila, aby ste to vysvetlili. Už spomínaný bod 34, nebudem teda opakovať poznámky k tomuto bodu. Potrebujem k tomu vysvetlenie najmä preto, že vylúčenie ustanovenia 60 a 66 z Právneho poriadku neumožní účastníkovi správneho konania podať mimoriadny opravný prostriedok, ako je napríklad obnova konania a podľa ustanovenia 91 ods. 1 zákona o sociálnej pomoci sa na konanie vo veciach poskytovania sociálnych služieb subjektmi, ktoré poskytujú sociálnu pomoc podľa tohto zákona vzťahujú všeobecné predpisy o správnom konaní. Dôvod pre túto legislatívnu zmenu mi teda nie je zrejmý, preto vás prosím o odôvodnenie. K bodu 27, ktorý hovorí, odvoláva sa na § 71, kde sa dopĺňa písm. s), kde, ako už bolo spomínané mojou predrečníčkou, ide o potvrdenie, či občan spĺňa podmienky na poskytovanie sociálnej služby. Z toho mi je zrejmé, že je tu úmysel preniesť kompetenciu potvrdzovania skutočnosti, či občan spĺňa podmienky na sociálnu službu podľa zákona smerom na samosprávne kraje. Ak by to tak bolo, tak táto skutočnosť sa veľmi predmetne dotkne občanov. Ja poviem príklad. Občan z Popradu si bude žiadať potvrdenie v samosprávnom kraji v Prešove? Bude tam cestovať? Bude mať náklady? Bude mať s tým starosti? Ako to urobí? To je technický problém občana, ale je tu zrejmé, že bude to spôsobovať veľké problémy, a preto domnievam sa, že je to úplne zlá orientácia, ktorá sa kdesi vracia. Ďalším vážnym dôvodom pri tomto bode 27 je to, že samosprávne kraje sú príslušnými orgánmi na uzatváranie zmluvy o poskytovaní finančného príspevku so subjektmi, ktoré poskytujú sociálne služby. Teda samosprávny kraj je povinný poskytnúť finančný príspevok buď subjektu, ktorý poskytuje sociálnu pomoc, alebo obci za podmienok ustanovených v § 86 zákona o sociálnej pomoci a jednou z týchto podmienok je skutočnosť, že občan, na ktorého samosprávny kraj poskytne finančný príspevok na úhradu nákladov za ním využité sociálne služby musí spĺňať isté podmienky na poskytovanie služieb. Podľa teraz platnej právnej úpravy túto skutočnosť, teda oprávnenie na poskytovanie, využívanie sociálnych služieb potvrdzuje príslušný úrad práce sociálnych vecí a rodiny s miestom pôsobenia. V prípade ale prijatia tejto navrhovanej legislatívnej zmeny sa bude kumulovať v jednom správnom orgáne aj právomoc posudzovania, aj prideľovania finančných prostriedkov. Táto centralizácia právomoci v rukách jedného správneho orgánu nie je žiaduca z dôvodu, že existuje riziko zneužitia týchto oprávnení v neprospech samotného občana, teda na poskytovanie, respektíve prijímanie sociálnych služieb. Prenesenie kompetencie potvrdzovania skutočností, či občan spĺňa podmienky na poskytovanie sociálnej služby nie je v dôvodovej správe k návrhu zákona vôbec nejako zdôvodnené. Z toho, čo som uviedla, preto podávam v zmysle rokovacieho poriadku § 73 ods. 3 písm. a) procedurálny návrh vrátiť návrh zákona predkladateľovi na dopracovanie. Ďakujem.