B. Bugár, podpredseda NR SR: (2004-09-21):
K. Džupa, poslanec: Vážený pán podpredseda Národnej rady, vážené dámy poslankyne, vážení páni poslanci, vážený pán minister. V súvislosti s prerokúvaným zákonom a aj s ohľadom na to, že viem, ako dopadol podnet jednej politickej strany smerom k Ústavnému súdu, čo sa týka rozdelenia a výkonov na súvisiace a nesúvisiace so zdravotnou starostlivosťou, ako človeka, ktorý sa niekoľko rokov profesionálne zaoberá liečebnou výživou, nemôžem túto príležitosť nevyužiť, aby som sa vyjadril k tejto základnej kategorizácii a rozdeleniu výkonov. Obzvlášť teda k problematike liečebnej výživy. Ako vám je známe, liečebná výživa bola zaradená práve do kategórie nesúvisiacich výkonov so zdravotnou činnosťou. A aj z tohto dôvodu bola zaťažená určitou sadzbou, ktorú musí priplatiť poistenec počas hospitalizácie. Ešte raz zdôrazním, Ústavný súd vydal nález a nemôžeme nález Ústavného súdu spochybniť. Z odborného hľadiska, z mojich klinických skúseností však viem, že keď platí všeobecná téza, že 70 až 80 % dnes známych chorôb má vo svojom predchorobí závažnú či menej dôležitú poruchu životosprávy a výživy, z tejto základnej tézy potom, samozrejme, vyplýva celkom logicky a konkrétne, že kvalitatívny zásah do zlých návykov v oblasti životosprávy a výživy môže pozitívnym spôsobom bez zložitej, nákladnej farmakoterapie ovplyvniť rovnaký počet pacientov, ktorí majú teda v predchorobí závažnú poruchu v týchto dvoch základných oblastiach, ktoré sa podieľajú na chorobnosti obyvateľstva. Čím je spoločnosť civilizovanejšia, tým zložka životospráva plus výživa má väčší význam. Slovenské zdravotníctvo má veľmi dobrú odbornú a organizačnú štruktúru, čo sa týka liečebnej výživy. To odborné zázemie predstavuje dokumentácia, vedecká literatúra, ale hlavne knihy s receptúrami, ktoré zahŕňa v sebe nemocničný systém diétny. Ten sa vypracoval v priebehu desaťročí, ustálil sa, je vyvážený, je pripravený pre najfrekventovanejšie chorobné jednotky a pravidelne inovovaný. Dopĺňaný v sebe zahŕňa aj aspekt určitej modernosti. Trúfam si povedať bez toho, aby som chcel niekomu kurizovať, že diétny systém pre nemocnice, taký, aký majú k dispozícii naši pacienti hlavne v nemocničných lôžkových zariadeniach, patrí medzi - keď nie nadpriemer -  určite medzi slušný priemer v rámci Európy. Čo sa týka organizačného zázemia, nie je zanedbateľné, že stravovacie prevádzky hlavne nemocníc majú s prípravou diét najrôznejšieho základného rozdelenia, zhruba máme 14 základných diét, a potom, samozrejme, veľké množstvo individuálnych diét, teda výkonní pracovníci, pracovníci stravovacích prevádzok majú s týmto diétnym systémom svoju praktickú skúsenosť čo, samozrejme, na veľmi nízku mieru pravdepodobnosti vylučuje alebo znižuje pravdepodobnosť chyby pri nedodržiavaní technologických postupov a tak ďalej. Máme vybudovaný systém a sieť diétnych sestier, ktoré rovnako sú patrične kvalifikované, majú skúsenosti, nielen teoretické znalosti, ale aj praktické zručnosti a skúsenosti a môžu veľmi účinným spôsobom aj poradiť. Máme niekoľko oblastí medicínskej vedy a medicínskych odborov, ktoré - mimo všeobecných algoritmov zapracovania výživy do svojich liečebných plánov - sa špeciálnejšie alebo úzko špecializovane zaoberajú problematikou výživy, jej možnosťami pri liečebnom ovplyvnení rôznych chorobných procesov. Ani u nás nie je neznámy termín nutricionista, všeobecne sú známe a akceptované vedomosti diabetológov, čo sa týka liečebnej výživy, ale, samozrejme, neexistuje žiadny medicínsky odbor, ktorý by nepracoval s liečebnou výživou. Automaticky, keď sa presunula zložka liečebnej výživy do skupiny výkonov nesúvisiacich so zdravotnou starostlivosťou, chtiac alebo nechtiac sa mohli alebo dostali trošku nabok od prioritného záujmu nemocníc a ich manažmentov, pretože, samozrejme, rozhoduje ekonomika a čo sa týka stravnej jednotky. Každá nemocnica musí veľmi prísne zvažovať, akým spôsobom vyjde v tom množstve diét v počte pacientov a variabilite každého dňa, ktorý prináša nových pacientov a vyraďuje zo svojej starostlivosti pacientov, ktorí odídu. Verím, že dietológia, nutricia, že dietológovia, nutricionisti nestratia záujem o svoj medicínsky odbor, o svoj vedný odbor. Aj keď, pravda, z hľadiska medicínskej praxe sa môže pokojne stať, že v prípade, ak pacient argumentuje, priplatil som si za stravu, aj keď v zákone je to napísané, že sú to náklady spojené s prípravou stravy v nejakom časovom horizonte a v nejakom časovom okamihu, môže požadovať, aby adekvátne sume, ktorú si priplatil a denne pripláca na lôžko nemocnice, mal aj možnosť určiť si typ diéty. A môže sa pokojne stať, že odporúčanie lekára, ktoré vychádza zo zdravotného stavu pacienta, môže byť v príkrom rozpore s tým, čo si pacient želá, pretože si to zaplatil. Verím, že v drvivej väčšine prípadov táto situácia nehrozí, nedôjde k nej, pretože, našťastie, naši pacienti ešte stále veľmi zodpovedným spôsobom vyhodnocujú rady a odporúčania lekára, ale ako teoretická možnosť to prichádza do úvahy. Ale z môjho hľadiska a z pohľadu z praxe a skúseností, či tieto zákony prijaté budú, alebo nebudú, nikdy sa nezmierim s tým, že nemocničná výživa a dietetika patrí medzi výkony nesúvisiace so zdravotnou starostlivosťou. Ešte raz hovorím, nepodarilo sa mi to v doterajšom legislatívnom procese argumentačne tak podložiť, aby ministerstvo zmenilo tento svoj názor, tak aspoň z toho profesionálneho hľadiska by som si vyčítal, ak by som túto problematiku, ktorú mám veľmi rád a o ktorej viem, aký má prínos pre pacienta, nepredniesol svoj názor a stanoviská. Ďakujem za pozornosť.