Fecko, Martin, poslanec NR SR (2019-04-04):
Dobrý deň sa praje. Pán predsedajúci, kolegyne, kolegovia, pani ministerky, dovoľte, aby ja som predložil dve interpelácie. Prvá je na vládu a na podpredsedníčku vlády pani Matečnú, pretože aj v jej kompetencii je metodické riadenie pracovníkov pozemkového úradu a druhá je na ministra životného prostredia pána Sólymosa. Takže prídem postupne k prvej. V roku 1989 bolo v našej republike prijato viacerých (pozn. red.: správne „prijatých viacero“) zákonov týkajúcich sa odčinenia krívd bývalého socialistického režimu, ktorý trval v našej republike od roku 1948. Medzi nimi boli aj reštitučné zákony týkajúce sa pôdy, a to hlavne zákon 229/1991 o úprave vlastníckych vzťahov k pôde a k inému poľnohospodárskemu majetku v znení neskorších predpisov a zákon č. 503/2003 Z. z. o navrátení vlastníctva k pozemkom a o zmene a doplnení zákona Národnej rady Slovenskej republiky č. 180/1995 v znení neskorších predpisov. Bolo to len zmiernenie krívd, nie úplné odškodnenie, a preto boli určené lehoty, dokedy je možné si nárok uplatniť na príslušnom správnom orgáne, ktorým bol v danom prípade pozemkový úrad, neskôr odbory pozemkové a lesné. Uplatnenie nároku po tam uvedených termínoch sa bralo, akože nárok uplatnený nebol a rozhodnutie bolo o zamietnutí daného nároku príslušného správneho orgánu. Občania, ktorí splnili podmienky týchto zákonov, sa nádejali, že spravodlivé a čestné odškodnenie bude realizované aj v týchto správnych konaniach, ktoré nasledovali po uplatnení nároku. V prvých rokoch, chcem veriť, že to aj tak bolo, bolo to aj takto realizované a odškodňované. Postupom času sa však čestne a spravodlivo odškodňovaniu ... (pozn. red.: rýchlo vyslovené) občanov stráca prijímaním rôznych obštrukcií a menením legislatívnych pravidiel v týchto procesoch. Obrazne povedané, meníme pravidlá hry počas hry. A k tomuto smeruje aj moja interpelácia, pani podpredsedníčka vlády, ktorá vychádza z podnetov nespokojných občanov dotknutých reštitučným konaním. Pýtajú sa a chcú vedieť odpoveď na tieto otázky. Aké bolo a je oceňovanie pozemkov pôvodných a náhradných pri uspokojovaní reštitučných náhrad cez Slovenský pozemkový fond, podľa akých predpisov a aké kritériá sú rozhodujúce? Sú to podľa vás spravodlivé kritériá? Po druhé. Prečo oprávnená osoba jednoznačne nedostala náhradný pozemok v celosti, ale v mnohých prípadoch ide dosť spoluvlastníckych podielov s ďalšími spoluvlastníkmi? Podľa akého predpisu sa to realizuje, nie je to diskriminačné? Po tretie, čo sa vás pýtajú občania Slovenskej republiky. Koľko nevyriešených reštitúcií je ešte na Slovenskom pozemkovom fonde? V akej orientačnej výmere sa budú realizovať náhradné pozemky a v koľkých katastrálnych územiach a okresoch? Takže to sú tri otázky na vládu a podpredsedníčku vlády pani Matečnú a teraz na ministra životného prostredia. Po roku 1989 sa naštartoval demokratický proces aj v našej krajine a jedným zo základných princípov demokracie bolo a je uznanie súkromného vlastníctva k nehnuteľnostiam, ktoré sme v našej republike uzákonili aj do ústavy v čl. 20 a ďalších. Žiaľ, socialistické zriadenie nariaďovalo užívacie právo nad vlastníckym a my tu doma na Slovensku s týmto máme veľký problém aj dodnes. Veľa stavieb v socializme bolo postavených bez majetkoprávneho vysporiadania pozemkov pod nimi. Dodnes sme sa s týmto nevysporiadali. A preto by som vás, pán podpredseda vlády a pán minister životného prostredia, chcel interpelovať na tieto otázky. Po prvé. Koľko vodných nádrží, ktoré máte vo svojej pôsobnosti, nemá vysporiadané pozemky, na ktorých sa nachádzajú, ktoré sú to menovite katastrálne územia a okres a v akej výmere? Druhá otázka. Máte vo svojej pôsobnosti aj iné stavby, ktoré nemajú majetkoprávne vysporiadanie pozemkov, na ktorých sú postavene? Ak áno, uveďte, ktoré sú to a v akej výmere. Ďakujem veľmi pekne za odpoveď. A tieto interpelácie boli podané do podateľne Národnej rady, takže litera zákona už bola splnená. Ďakujem.