Heger, Eduard, poslanec NR SR (2018-11-30):
Ďakujem veľmi pekne, pán predsedajúci. Vážený pán minister, kolegyne, kolegovia, ja by som na úvod chcel vás poprosiť, ja predpokladám, že to stihnem do tých 30 minút. Ale chcel by som poprosiť, ak by náhodou mi to trvalo nejako dlhšie, že či je všeobecný súhlas, aby som dostal viac času, keby som to náhodou do tých 30 minút... (Súhlasná reakcia z pléna.) Ďakujem veľmi pekne. Ja sa budem snažiť do tých 30 minút to určite stihnúť. Nemal by som toho mať tak veľa, ale neviem to vždy odhadnúť. Takže ešte raz veľká vďaka. Som rád, že to vyšlo na dnes na deviatu hodinu, že môžme tomu venovať celý deň a v kľude sa tu v tento piatkový bezhlasovací deň venovať čisto len rozpočtu. Ja by som možno začal tým, čo pán minister povedal vo svojom úvodnom slove, že všetkým, alebo že dúfam, že sa zhodneme, tak to, myslím, že zaznelo, že nám ide o spoločný cieľ, aby sa ľuďom a ekonomike darilo. Určite nám všetkým, predpokladám aj ja, ide o tento spoločný cieľ. Musím však skonštatovať, že tento rozpočet ukazuje, ako ide vláde o tento cieľ a musím povedať, že nám ide úplne inak o tento cieľ, lebo si myslíme, že tento rozpočet nenapĺňa ten cieľ, o ktorý nám tu spoločne ide, pretože tento rozpočet to nie je. Tento rozpočet nedefinuje alebo nie je v súlade s tou definíciou, že ide nám všetkým o spoločný cieľ. Aspoň mne sa to z neho nezdá, že by vláde išlo o ten cieľ, ak takýto rozpočet prinesie do rozpočtu. Mohli by sme povedať, že tento rozpočet je tzv. nulový. Je to nulový rozpočet. Ale viete, slovo nulový má viacero významov. Keď je niečo nulové, tak to mnohokrát nazývame, že je to také slabé. Takže toto je podľa mňa to synonymum tohto rozpočtu. Aj keď teda určite, ako pán minister povedal, druhé synonymum tohto nulového je to, že je teda nulový deficit, ale ja v ňom skôr vidím, že tento rozpočet je zlý, pretože áno, je tam pár darčekov, ale v prvom rade je tam veľa kostlivcov v skrini. To, že je nulový, ako to zaznelo aj z úst predsedu Najvyššieho kontrolného úradu, vo veľkej miere sa o to postarali ľudia, pretože ekonomika funguje, a o tom sa budeme trošku, za chvíľočku ešte budem o tom viacej rozprávať, ale v skutočnosti sú to ľudia, ktorí prispievajú svojimi dávkami, čiže dane, odvody a pod., do rozpočtu a navyšujú ten balík, s ktorým vlastne rozpočet disponuje. A preto aj niektoré kapitoly si môžu dovoliť mať nižší rozpočet z pohľadu kapitoly a napriek tomu mať viac peňazí na svoju činnosť. Musíme povedať, ešte by som sa chvíľočku zastavil práve pri tom stanovisku NKÚ. Ako som počúval pána predsedu, tak sa mi veľmi páčilo, ako poukázal aj na samotný deficit štátneho rozpočtu. Čiže nie verejnej správy, ale povedal, že deficit štátneho, alebo respektíve štátny rozpočet neprispieva k tomu, aby deficit bol znižovaný, že veľký podiel na to má samospráva, k vyrovnanému hospodáreniu. Takisto poukázal na ten, na ten deficit, na zníženie deficitu z 0,1 na 0. Nazval to škrtom v rezervách. A toto je, áno, to je presne to, čo to bolo a ja sa tomu za chvíľočku budem venovať ešte viacej. Taktiež poukázal na neúmerne časté zmeny v daniach. Každý rok prichádzajú nové zdanenia. Úplný súhlas. O tom tu hovoríme, či už s kolegami z našich radov alebo zo SaS, kolegom Jurzycom a ďalšími, s kolegyňou Kiššovou, hovoríme o tom veľmi často a poukazujeme pri každej legislatíve na to, akým spôsobom sa ten daňový systém narúša. Takže mohli sme tu počuť veľmi konkrétne, konkrétnu kritiku z úst Najvyššieho kontrolného úradu, a to je teda pán úrad, tak by to aj malo byť, pretože tento úrad je zodpovedný za kontrolu hospodárenia, efektivity a účelnosti. Takže tá kritika tu veľmi silno odznela a tým pádom tiež zadefinovala veľmi konkrétne, čo si o tom rozpočte myslí. Tento rozpočet je siedmym rozpočtom pána ministra. Sám to povedal vo svojom úvodnom slove. A pán minister ešte pôsobil ako štátny tajomník štyri roky predtým na ministerstve financií a mal na starosti vypracovanie štátneho rozpočtu. Pán minister má veľmi kvalitný tím, ktorý tam je tiež už dlhé roky a veľmi dobre vie zostavovať rozpočet. A týmto vítam aj ľudí zodpovedných, ktorí pánovi ministrovi v tomto asistujú, generálneho riaditeľa so svojím tímom. A musím povedať, že naozaj tá kvalita toho tímu tam určite je veľmi prítomná. A práve preto je ešte podľa mňa väčšou žalobou, keď takýto kvalitný tím spolu s tak skúseným ministrom prinesie takýto rozpočet do parlamentu. Ja budem hovoriť, čo konkrétne na ňom nepovažujem za kvalitné. Ale to je len taký úvod, aby sme naozaj pochopili, že máme tu proste silu skúseností, silu odbornosti a máme tu produkt, ktorý tomu proste nezodpovedá. Takže to je, to je asi také prvé a najdôležitejšie. Keď sa pozrieme... Ešte jednu vec k pánovi ministrovi, pretože pán minister má naozaj veľmi silný mandát. Je podpredsedom vlády, a to je tiež skúseným a dlhoročným politikom, čiže ten mandát je tam o to silnejší. A preto si myslím, a ja som to spomenul aj minulý rok, že práve s takýmto mandátom by mohol omnoho viacej pritlačiť na to, aby sa začalo upratovať vo výdavkoch, pretože pred siedmimi rokmi, keď pán minister preberal tento úrad, tak mal veľkú víziu. A jedno z jeho vyjadrení pri predstavovaní, myslím, prvého rozpočtu bolo, že mali by sme sa prikrývať takou perinou, na akú máme. A takisto chcel prekopať štruktúru výdavkov, ktoré nazval, že ich máme rovnaké od čias Márie Terézie. Ale teraz, keď sa pozrieme na súčasný rozpočet, tak musíme skonštatovať, že toto sa vôbec nepodarilo. Podarilo sa, musíme povedať, že sa podarilo zrodiť útvar hodnoty za peniaze, podarilo sa zrodiť implementačnú jednotku. A ja musím z tohto miesta povedať, že som veľmi rád, že tieto útvary tu fungujú a že pracujú. A myslím, že pracujú veľmi usilovne. A keď si zoberiete aj súhrnnú správu implementačnej jednotky, tak vidíte, ako usilovne pracujú, pretože je tam krásne rozobraté, jednotlivé oblasti, ktorým sa venujú. A urobili to takou veľmi dobrou formou, takzvaným semaforom. Čiže veľmi plasticky viete vidieť – červená, oranžová, zelená, ktoré opatrenia, ktoré útvar hodnoty za peniaze kvantifikoval a identifikoval, že je potrebné, aby začalo sa na nich pracovať, kde sa dosiahne tá efektivita, pretože to je to, čo potrebujeme, efektivitu výdavkov. Tak keď si začnete listovať v tomto dokumente, veľmi rýchlo zistíte, že tam svieti na vás veľa oranžovej a veľa červenej. A útvar hodnoty za peniaze prvé výsledky mal, myslím, že okolo roku 2016. Čiže už tu boli dva roky na to, aby to implementovali a tá súhrnná správa je z júna tohto roka a identifikoval vlastne aj minulý rok, čiže dvojročné pôsobenie a vidíme, že stále tam svieti veľa oranžovej a červenej. A ako ja teraz zniem kriticky, ja nechcem, aby to bolo tak, lebo niekedy to aj evokuje aj v koaličných politikoch to, že tak schovajme tú súhrnnú správu, neukazujme to a možno ani útvar hodnoty za peniaze nič nerozpráva. Nie, ja si myslím, že je dôležité vedieť sa pozrieť do zrkadla, je vedieť čeliť konštruktívnej kritike. A ja sa naozaj snažím a budem aj snažiť dnes vo vystúpení, aby tá kritika bola konštruktívna. Tu nejde o to poukazovať na niekoho prstom, ale ide o to, aby tá práca bola hotová, pretože to je dôležité. A ten semafor jasne ukazuje, ktoré rezorty nepretavujú tieto odporúčania do svojej politiky, hoci tie odporúčania naozaj sú dobre. Sú dobré a je určite ich potrebné vyzdvihnúť. Čiže vidíme, že aj súčasný rozpočet teda vykazuje, už len keby sme to zobrali cez prizmu útvaru hodnoty za peniaze, vykazuje výrazne známky nekvality a na ne poukazuje aj Rada pre rozpočtovú zodpovednosť, okrem iného. Čiže k zásadnej zmene štruktúry výdavkov nedochádza a ja by som teraz len krátko vám prečítal práve z tej súhrnnej správy, z úvodu, ktoré vlastne vyhodnotilo jeho opatrenia. „Ministerstvo zdravotníctva a dopravy, ako aj Úrad pre podpredsedu vlády pre investície a informatizáciu plnili v roku 2017 opatrenia revízie v priemere na 59 %.“. Aj to číslo samo o sebe hovorí o veľa. „Z celkového počtu 98 opatrení, ktoré mali byť plnené v roku 2017, zrealizovaných bolo iba 22 %.“. To je tá zelená, 22 %. To je len zrkadlo, ako naozaj treba sa vedieť pozrieť zrkadlu, teda do zrkadla a treba vedieť na základe toho konať. Takže to je jasná výzva takej, by som povedal, nedokončenej domácej úlohy a zdvihnutý prst, že je dobré si domácu úlohu robiť, poznáme to, rodičia, ktorí máme deti a keď s nimi zápasíme a nechcú si tú domácu úlohu robiť a podobne, ale je to pre ich dobro. Všetci dobre vieme, že keď si domácu úlohu deti robia, tak je to pre ich dobro. A takisto je to aj v štáte. Je to pre dobro štátu, je to pre dobro občanov. „U 37 % opatrení bol zaznamenaný len čiastočný progres a 32 opatrení plnených nebolo.“. Toto je asi také to najkľúčovejšie, čo jasne ukazuje na to, kde sú rezervy. Nehovorím vôbec o príjmoch, nehovorím ešte o štruktúre príjmov. Hovorím o tom, že s tým balíkom peňazí, ktorým disponuje, tu sú veľké rezervy. Keď sa idem hrať len s tým, čo mám, už tu mám veľké rezervy. Takže z tohto pohľadu môžme teda jasne povedať, že rozpočet náš teda nevytvára základy pre skvalitňovanie verejných služieb, pretože práve tento útvar hodnoty za peniaze ukazuje nielen to, aby sme mali, aby sme platili za veci menej. Vôbec nie. To je hodnota za peniaze. To znamená, že aby tie veci boli hodnotné, aby naozaj tá kvalita tých služieb tu bola, pretože to sú ľudia, ktorí sú odborníci a skúsení v tých svojich oblastiach a vedia, čo by tá kvalita požadovaná mala byť. Takže preto tieto parametre tak nastavujú. A preto vidíme, že tento rozpočet nás nepripravuje, teda nevytvára základy pre skvalitňovanie verejných služieb a navyše nás nepripravuje ani na budúcnosť, čiže čo tiež za chvíľočku spomeniem. Takže tá štruktúra príjmov. Druhá vec je štruktúra príjmov, na čo poukázal aj predseda NKÚ. Štruktúra príjmov sa počas vládnutia pána ministra, či už v samostatnej vláde alebo koalície, mení k horšiemu, pretože vidíme, že vláda trestá viac aktivitu ako majetok a spotrebu. Čo to znamená? Ak trestáme viacej aktivitu, to znamená, že zaťažujeme práve tú aktivitu a majetok a spotrebu nezaťažujeme. To znamená, že ľudia, ktorí majú veľa majetku, vyjdú z toho lepšie, lebo majú aj vyššiu spotrebu, ale keď tá nie je zaťažená, tak vyjdú z toho lepšie. Čiže opäť, tí ľudia, ktorí sú nízko príjmoví, sú postihnutí, lebo pracujú, však to sú väčšinou tí zamestnaní, tam je to bremeno a takisto im to, že tá záťaž na spotrebu nie je až tak vysoká, sa ich nejako nedotkne, lebo oni tú spotrebu ani vyššiu nemôžu mať, pretože ich príjem im to nedovoľuje. Takže tomuto sa naozaj môžu tešiť, ak tak naozaj veľmi bohatí ľudia, oligarchovia, ale určite to nie je pozitívna správa pre budúci rast ekonomiky. Pretože aktivita je to, čo ekonomikou hýbe. Rozpočet taktiež nespĺňa základnú úlohu hospodárskej politiky, pretože dnes vieme, že ekonomika sa nám prehrieva. 
A keď sa ekonomika prehrieva, je dôležité ju nedráždiť. A v týchto časoch radšej tie prebytky používať na horšie časy. A teraz vôbec nechcem strašiť horšími časmi, hoci počúvame analytikov, že k nejakému ochladeniu príde, k nejakej recesii príde, však vždy to tak bolo, aj bude, to je, tie cykly životné, či už v osobnom živote alebo aj v ekonomikách sú a netreba sa ich báť. Treba sa na ne pripravovať. Ono je to ako s počasím, nie? Keď som slúžil na ministerstve obrany, tak som mal kolegu vojaka, ktorý hovoril, že neexistuje zlé počasie, existuje iba zlé oblečenie. A toto je niečo podobné, že tie cykly vždy budú a ide o to, ako sa na to vlády pripravujú. A práve toto je jedna z tých vecí, o ktorých poukazujeme roky, že minister a vláda nás nepripravuje na tie horšie časy, hoci tu máme naozaj dobré časy a vysoké nadpríjmy. To je veľmi dôležité povedať. Čiže toto sa tu naozaj deje. A práve prečo sú dôležité tieto nadpríjmy si odkladať? Aby práve v tých ťažkých časoch mohol štát nastúpiť a bezpečne a pohodlne pomôcť ľuďom a bezbolestne vlastne pomáhať a chrániť svojich občanov. Takže vidíme, že toto sa naozaj nedeje pod taktovkou pána ministra a, lebo tento rozpočet to nekoná. A vlastne môžme skonštatovať, že plytváme v dobrých časoch. To, že sú dobré časy, vieme. O tom už hovoríme niekoľko rokov, sú globálne. Minimálne určite vieme, že Európska únia, a mohli by sme ísť do toho, ako tomu pomohla Európska centrálna banka kvantitatívnym uvoľňovaním, aby naštartovala takéto dobré časy. Tie tu sú a čerpáme z nich všetci a vezieme sa na tej vlne aj my ako malá krajina, ktorá je pripnutá svojím, svojou otvorenosťou ekonomiky, je pripnutá vlastne na veľké krajiny a tým pádom sa vlastne na tejto vlne vezieme, aj keď vidíme, že naozaj samotný rozpočet alebo aj tá ekonomika má svoje riziká, čo sa týka vyhliadok na niekoľko rokov dopredu. Takže to, že máme, že sme v tých dobrých časoch, produkuje výrazné nadpríjmy do nášho rozpočtu a tie nám automaticky dovoľujú zlepšovať aj deficit bez akéhokoľvek šetrenia. Toto je veľmi dôležité povedať. Takisto, a to najmä teda vďaka tej menovej politike ECB, ako som spomínal. Slovensko, to je dôležité si uvedomiť, že tie úrokové miery išli naozaj výrazne dole a tým pádom náklady na náš dlh sú podstatne, podstatne nižšie, aj z tohto dôsledku a tým pádom, že my neodkladáme a neznižujeme dlh a iba sa vezieme na tej vlne, tak ako keby si užívame tie dobré časy, ale nemyslíme na to, že keď sa to začne meniť a ten náš dlh sa nemení, dokonca predseda NKÚ povedal, že tá čiastka rastie na osobu, nejakých 7 900, ak sa nemýlim. Tak vlastne toto, keď bude vyššie percento, tak automaticky aj tie náklady budú vyššie. A pri dlhu môžme povedať iba toľko, že my dlh neznižujeme, my dlh, my z dlhu vyrastáme. A to je, to je to najkľúčovejšie a pán minister to tiež tak párkrát povedal. Čiže my z dlhu vyrastáme, to znamená, že to, že nám rastie HDP, pretože dlh sa percentuálne aj voči dlhovej brzde uvádza v percentách z HDP. To, že nám HDP rastie, pretože sme stále konvergujúca ekonomika a rastie nám tým tempom, ktoré máme napríklad na budúci rok plánované 4,5 %, to znamená, že v pomere je ten dlh stále ako keby menší, ale on rastie. Pretože ak máte deficitné hospodárenie, tak vám nemôže dlh klesať, prirodzene. Takže, ale keď sa pozrieme, samotný rast. Na budúci rok máme plánovaných 4,5, tento rok ten rast bol nižší a keď sa pozrieme na EUROSTAT, na ekonomické rasty z roku 2017 dostupných dát, tak vidíme, že nie sme nejako výrazní, že sme tak ako keby jemne za stretom, ale pred nami sú krajiny, ktoré majú výraznejší rast, aj dokonca z V4, náš rast je jeden z najnižších, pretože sú tu krajiny, ktoré majú rast cez 4 % už v roku 2017, aj v 2018. Takže vidíme, že opäť ten rozpočet keby bol taký dobrý, tak by produkoval, že by sme vedeli vyťažiť z tých dobrých časov viac. Mali by sme ten hospodársky rast vyšší. Ale aj teraz sme sa tu rozprávali o tom a sám pán minister spomenul vo svojom úvodnom slove, že máme 80-tisíc pracovných voľných miest. Na druhej strane budúci rok sa vytvorí ďalších 50-tisíc voľných miest. Čiže teda nových pracovných miest. Takže vidíme, že tá Beveridgeova krivka, ktorá to tak pekne ukazuje, to porovnanie tých voľných pracovných miest a klesajúcu mieru nezamestnanosti, krásne odhaľuje, ako ten pracovný trh naozaj nám nefunguje dobre, a to aj brzdí náš ekonomický rast a preto sú tu krajiny ako Maďarsko, Poľsko, Česi a podobne, ktorí majú vyšší hospodársky rast ako my a my nevyužívame ten potenciál, hoci by sme mohli a tým pádom tie dobré časy nám ako keby trošku tak pretekajú pomedzi prsty. Takisto čo sa týka hospodárenia a je to taký trošku akože subjektívny pohľad, pretože keď sa pozrieme na deficity jednotlivých štátov, to je veľmi hrubý ukazovateľ, pretože nevidíme a pokiaľ sa nebavíme o štruktúre a o naozaj takých národnostných okolnostiach, tak je to, je to naozaj také hrubé porovnanie. Ale z hľadiska toho medzinárodného porovnania sa môžme len tak pozrieť, koľko krajín malo z EUROSTAT-u, keď si pozrieme na dáta, koľko malo prebytkový rozpočet, bolo ich 13 a my sme, sa nachádzame o ďalších päť miest, hoci bolo plánovaných 0,8, bude 0,6. To nás posúva o jednu priečku skôr. Takže na nejakom 18. mieste sa nachádzame, čo sa týka deficitov, alebo teda výsledkov hospodárenia, salda hospodárenia z pohľadu Európskej únie a toto jasne teda komunikuje, má to teda taký ten, vieme z toho vyčítať to, že ako my využívame tieto dobré časy v porovnaní s našimi partnermi a krajinami okolo. Ak sa pozrieme na samotný rok 2018 a chceme teda sa pozrieť aj na tú hospodársku politiku, tak vidíme, že tento neuveriteľný nárast daňových extra príjmov o výške 
700 miliónov eur máme a vláda síce na papieri očakáva nižší deficit o 200 miliónov eur, čiže máme nadpríjmy, máme nadpríjmy o 700 miliónov eur, ale deficit bude nižší iba o 200 miliónov eur. Ani, ale doplním to, Rada pre rozpočtovú zodpovednosť ani NBS tomu neverí a myslím si, že ten deficit bude, bude vyšší a uvidíme, ako to teda nakoniec skončí. V septembrovej prognóze očakáva NBS-ka deficit vyšší o 
300 miliónov eur. Ererzetka niečo, teda Rada pre rozpočtovú zodpovednosť niečo menej ako 300 miliónov eur. Ak by mali pravdu, tak cieľ na tento rok napriek obrovským nadpríjmom sa nesplní. Ak by sa nesplnil, znamenalo by to, že počas šiestich rokov, ktoré pán minister priamo napísal, tieto rozpočty, tak štyri z nich by skončili nesplnením cieľa. A tu môžme naozaj konštatovať, že minister si nesplnil svoju, svoju úlohu. Aj keď pán minister vie takéto obhájiť tým, že sú nejaké proste požiadavky vlády a jeho úlohou je získať dostatok peňazí a potom úlohou vlády je o tom rozhodnúť, ako tieto peniaze, ako tieto peniaze minie. Ale Rada pre rozpočtovú zodpovednosť kvantifikovala, že ak by sme mali tieto nadpríjmy, teda ak by sme tieto nadpríjmy naozaj vedeli efektívne použiť, tak na znižovanie deficitu, tak by sme posledných päť rokov mali deficit pod jedno percento. To však realita nie je, pretože z tých všetkých rozpočtov, o ktorých sa bavíme, tak jediný, ten minuloročný bude, alebo teda, pardon, tohtoročný bude pod jedno percento. Ak sa pozrieme na rok 2019, tak tam opäť podľa odhadov Rady pre rozpočtovú zodpovednosť by mal byť prebytok 0,9 % HDP. My však plánujeme 0 %, pôvodne sme plánovali nula celá, alebo teda pôvodne vláda plánovala 0,1, čo by sme vedeli povedať, že to je o miliardu nižší výsledok. Pardon. Pán minister tu často hovorí o tom, že nemá mandát, alebo nieže často, raz som to počul od pána ministra, že nemá mandát na prebytkový rozpočet. Myslím, že ste to niekde spomenuli. Je to tak, pán minister? Že nemáte mandát na prebytkový rozpočet? (Reakcia ministra.) Na plánovanie prebytku, áno, áno. (Reakcia ministra.) Jáj, áno (povedané s úsmevom), áno, pán minister to pekne korigoval. Čiže dosiahnuť ho môže, ale nemá plánovať prebytok, jasné rozumiem, áno. Však, dobre, tu stačí. Takže ale späť, aby sme sa vrátili, Rada pre rozpočtovú zodpovednosť teda poukazuje na to, že mohol by byť prebytok 0,9 %. Nám alebo vláde vychádza 0,1, ktorý bol korigovaný na 0,0, čiže na ten nulový rozpočet, ako som spomínal na začiatku. Problém je, že ani Európska komisia neverí tomu, že sa nám tento vyrovnaný rozpočet podarí naplniť a ja by som chcel vám kratučko prečítať práve zo správy Európskej komisie, ktorá bola vydaná, stanoviska komisie z 21. 11. a ak si pamätáte, tak 20. 11. zasadal finančný výbor a tam bolo schválené, zmena deficitu z 0,1 na ten nulový, nulový rozpočet. Tá správa alebo teda ten posudok Európskej komisie, ktorý sa robí pravidelne k návrhu rozpočtového plánu, ktorý zasiela Slovensko do Európskej komisie, aby posúdila naše hospodárenie na ďalší rok a dala nám ako keby známku, tak oni ho posudzovali a tam sa vyhodnocuje na základe určitých parametrov. A ja vám prečítam iba jednu vetu, na základe, alebo pár viet: „Na základe celkového posúdenia možno konštatovať, že v rokoch 2018 a 2019 posudzovaných spolu existuje riziko značnej odchýlky.“ Existuje mierna odchýlka, značná odchýlka a myslím, že bez odchýlky je to prvé. Čiže to je ako keby ten tretí stupeň. Čo už je také dosť zlé hodnotenie a ocitli by sme sa tam v skupine krajín, ktoré by sme sa ocitnúť nechceli. „A to na základe návrhu rozpočtového plánu, ako aj na základe prognózy Komisie z jesene 2018.“ Čiže aktuálne dáta. „Uvedený záver je v zásade s výsledkom fiškálnych sklzov, ktorých výskyt sa očakáva v roku 2018 a ktoré nie sú dostatočne kompenzované v roku 2019.“ Tu je práve tá nedôvera tej Európskej komisie v tie výsledky, ktoré, ktoré prezentujeme. „V nadväznosti na posúdenie Komisie týkajúce sa dodatočných informácií o plánovanom znížení verejných výdavkov vo výške 0,1 % HDP v roku 2019, ktoré verejne oznámili slovenské orgány a ktoré 
20. novembra“, ten utorok pred stredou dvadsiateho prvého 2018, „schválil rozpočtový a finančný výbor Slovenska“, boli sme tam, „sa komisia domnieva, že prepočítavané štrukturálne saldo bude v roku 2019 podľa očakávaní blízko strednodobého rozpočtového cieľa. Na tomto základe celkové posúdenie poukazuje na riziko určitej, určitej odchýlky.“. Čiže tuto vidíme, že stále tá nedôvera tu je a ja musím pridať. Takže vidíme, že ako sme sa dostali vlastne k tomu, k tomu 0-percentnému deficitu, a to je práve to, že vidíme, že aj samotné konsolidačné úsilie, t. j. úsilie konsolidovať verejné financie je tu veľmi nízke, ktoré môže byť práve motivované tým, že nie je tu motivácia mať ten prebytkový rozpočet a ten sklz tým pádom na seba naráža. Dokonca keď sa pozrieme opäť na Radu pre rozpočtovú zodpovednosť, tá kalkuluje to konsolidačné úsilie v mínusovom, -0,5 %, čiže ako keby záporné, že ako keby dekonsolidujeme, keď to tak poviem. Čiže Európska komisia označuje toto konsolidačné úsilie na úrovni nula. Mohol by som hovoriť ešte o tom, akú táto nízka ambícia, ako sme to nazvali, je naozaj v porovnaní práve s tým scenárom, takým tým nezmenených politík alebo nohami vyloženými na stole, ako by som to tak pracovne nazval, tak ukazuje, že ten pokles, ako som hovoril, nadpríjmy 0,9 %, deficit 0,1, jedna miliarda, silné zásahy, silné zásahy do tohto rozpočtu a do, áno, do tohto rozpočtu negatívnym smerom. Pozerám na čas, takže trošku to idem, idem skrátiť, aby som teda určite nepretiahol nejak veľa, ako som sľuboval. Poďme sa pozrieť teraz trošku možno na tú štruktúru a tam by som chcel povedať aj o tom, že vlastne ako už minister, pán minister hovoril, že bude 50-tisíc nových pracovných miest, tak vidíme, že v rozpočte sa počíta aj s nárastom pracovných miest a zvyšuje sa aj mzda vo verejnej správe. Tu je dôležité povedať, že áno, tieto mzdy boli dlhodobo podhodnotené a je určite dôležité túto skrivodlivosť napraviť, avšak musíme si uvedomiť, že jedna z vecí, ktorú vidíme, že kvalita verejných služieb je stále nízka. A to znamená, že my potrebujeme pridať k tej produktivite, k produktivite tejto práce, pretože tak ako aj pán minister hovoril, aj v školstve keď chceme zvyšovať platy učiteľom a chceme tam motivovať, aby prišli noví, pretože očakávame, že aj tá ich produktivita a kvalita bude vyššia, to isté musíme zabezpečiť aj vo verejnej správe. Čiže my naozaj sa potrebujeme v prvom rade pozrieť na túto, túto kvalitu a tá, ten personálny audit, o ktorom hovoríme, stále neprebehol, momentálne prebieha a veľmi očakávame na jeho výsledky, ale napriek tomu ideme plošne zvyšovať mzdy bez toho, aby sme spôsobovali túto efektivitu a vyhodnocovali. A to je tiež podľa mňa taký vrub, ktorý ukazuje na to, že tento rozpočet nie je dobrý, pretože toto už dávno malo byť absolvované. Áno, dnes už môžme plakať iba nad rozliatym mliekom a preto nechcem na to, tomu venovať až tak veľa pozornosti, ale chcem poukázať, že to, že navýšime platy týmto ľuďom bez toho, aby sme hľadali tú efektivitu a vyššiu produktivitu, v horších časoch bude musieť sa stať to, že opäť, buď tým ľuďom zmrazíme tie platy, tak ako sa to v minulosti stalo, alebo bude prepúšťanie a vtedy to bude na tú, vyslovene na ulicu v tom ochladení ekonomiky, čo bude mať omnoho horšie dopady, pretože ak by sme tú efektivitu hľadali dnes a vedeli by sme vyčleniť ľudí, ktorí naozaj, ako by som povedal, sú prebytoční v tej verejnej správe, ak to ukáže ten audit, alebo prinajmenšom spôsobíme vyššiu efektivitu a produktivitu verejného sektora a potom tí ľudia tam majú prečo ostať, ale to bude mať opäť vplyv na to, že dostaneme podstatne vyššiu kvalitu služieb. Ak však toto neurobíme a iba navýšime platy a prídu horšie časy, tí ľudia budú prepúšťaní, ale vtedy si tú prácu už ťažko budú hľadať, pretože budú prepúšťať aj privátny sektor. Takže toto je, toto je veľmi dôležité. Teraz by som kratučko sa chcel iba venovať pár oblastiam z rozpočtu a začal by som obranou, pretože tak ako aj pán minister hovoril o navyšovaní výdavkov na obranu a som za to, aby sme naozaj naplnili dve percentá na obranu, ale máme na to schválený určitý harmonogram, a pán minister povedal, že to splníme o dva roky skôr. Prvý dôležitý faktor, ktorý si musíme uvedomiť, že ak to splníme o dva roky skôr, znamená, že za kratšie obdobie dávame viac peňazí do obrany, ako sme sa zaviazali. Nikto to od nás nežiada. Ale keď dáte viac peňazí niekomu, to znamená, že druhému tým pádom tie peniaze dať nemôžte. Čiže ak ja sa rozhodnem, že dám do obrany o dva roky skôr viac peňazí, tak ako keby som hovoril školstvu a zdravotníctvu alebo iným oblastiam, že prepáčte, nemôžem vám to dať, lebo už som to dal obrane. No ako hovoril môj dedo, vytrhni chlp z dlane. Nevytrhneš, lebo tam nie je. A preto tie peniaze, keď miniem na obranu, hoci ich nemusím, tak nemôžem ich minúť niekde inde. A druhá tragédia. Toto je tá menšia tragédia. Ale tá druhá tragédia je, na čo to ideme minúť? My máme záväzok voči našej, voči aliancii, voči NATO na ťažkú mechanizovanú brigádu. Kolegyne, kolegovia, ktorí sa o to nezaujímate, musím vám povedať, že táto je v žalostnom stave a financie tam takmer nejdú. A toto je, a my v čase, kedy potrebujeme plniť svoj záväzok a dať peniaze na ťažkú mechanizovanú brigádu, kúpime stíhačky. Stíhačky sú vo vzduchu, ťažká mechanizovaná brigáda je na zemi, je na východe zo svojich dôležitých geopolitických dôvodov, aj vojenských, a my kupujeme stíhačky, čiže míňame peňazí viac, skôr a na niečo úplne iné. (Prerušenie vystúpenia predsedajúcim.)