P. Prokopovič, minister dopravy, pôšt a telekomunikácií SR: (2006-01-24):
Trošku ma mrzí, že keď už ideme vystúpiť, aspoň nesnažíme sa dodržiavať základné frázy, základné fakty, ktoré tam sú. Keď niekto hovorí o privatizácii letiska a porovnáva to dokonca s Viedňou, tak mal by mať aspoň trošku súdnosti a priznať, že ideme robiť približne, približne dostať do takého stavu, ak by sme to porovnávali, ako je Viedeň. Pán Fico to povedal, lenže to nikto nejako nezaregistroval. On si ani neuvedomil, že možno mi dá argumenty týmto. Zloženie akcionárov viedenského letiska. Neviem, či si niekto spočítal tie percentá. Štát a tá krajinská vláda má 40 percent. My si nechávame 34, ktoré uznesením, ktoré ste schválili vy, to dávame 10 percent mestu a 10 percent VÚC. Čiže aký je v tom rozdiel? Šesť percent? Pán Číž, môžem dokončiť? Ja som vás neprerušoval, keď ste hovorili a budem ticho, aj keď budete hovoriť. Presne to povedal pán Fico. A ja to mám takisto tu. Mám to pripravené. Presne je to tak, 34 percent. Ktosi tu povedal, že to je smiešne. No, asi nikdy nečítal Obchodný zákonník, ale predpokladám, že mnohí z vás ho poznajú a vedia, že 34-percentný podiel, ktorý si nechávame, sa právom volá kontrolný balík, lebo oprávňuje na výrazné zásahy aj v rámci hospodárenia, aj v rámci vedenia firmy. Je to viac ako jedna tretina podielu. Takže trošku hrajme s pojmami, ktoré sú, neprekrucujme fakty, nemyslime si, že slovenský občan je na takej nízkej úrovni, že nevidí, o čo tu ide. Takže pomenujme to pravými slovami. A čo sa týka prečo? Túto diskusiu sme tu už zažili dvakrát. Presne k tomu. A opäť dávame otázku, ako keby si nikto nepamätal prečo? Schvaľovali sme tu koncepciu rozvoja alebo stratégiu, transformáciu Slovenskej správy letísk, ktorá jasne hovorila, mali sme tu k tomu diskusiu, bola tu u vás uznesením schválená, kde sa hovorilo o rozvoji civilného letectva na Slovensku, hovorilo sa o transformácii regionálnych letísk, ktoré sa už deje, hovorilo sa o transformácii košického, bratislavského letiska. Presne v tých intenciách sa ide. A dnes zase povieme, nie je tu koncepcia a vy všetko, hovorím ako odrazu nové. Doteraz tu nič nebolo. Odrazu, že je všetko nové. Nič nie je nové. Všetko ide presne tak, ako je v programovom vyhlásení vlády, presne podľa harmonogramu, ako boli materiály aj u vás tu schvaľované, aj tu v Národnej rade schvaľované. Je to presne v rámci toho postupu. Takisto prečo nie dlhodobý prenájom. Pán predkladateľ, ale veď ja som tu už dvakrát na tejto pôde hovoril práve pri tých dokumentoch. To bolo prvé, ak to sme ako zadanie dali poradcovi. Dokonca je aj vypracovaný materiál, ktorý vyrobil poradca, ktorý sa hovorí hodnotenie. Možnosti dlhodobého prenájmu alebo privatizácie majetkového podielu štátu. A poradca zhodou okolností, keď sme pri poradcovi, len uvediem, že poradca bol vybratý z deviatich. Mám tu pri sebe zápisnicu záverečnú z výberu, bol vybratý z deviatich renomovaných európskych a svetových firiem, konzorcií, bol vybratý riadnou komisiou a podotýkam, do dnešného dňa neprišlo na komisiu nielen v priebehu roka, ale ani doteraz priamo do komisie ani jeden podnet, ani jedna sťažnosť, ani jedna pripomienka okrem toho, čo počujeme tu alebo sme si prečítali v médiách teraz, keď sa už začal proces vyhodnocovania. Doteraz bolo všetko v poriadku. Aj kto je poradca, aj aké sú kritériá, aj čo robí, bolo všetko v poriadku. Len odrazu, keď už ide do finále, nie je to v poriadku. Teda opäť konštatujem, že aj vláda Slovenskej republiky, aj naše ministerstvo a ja osobne sme postupovali v procese privatizácie letiskových spoločností Letisko Milana Rastislava Štefánika – Airport Bratislava a Letisko Košice – Airport Košice v súlade so svojimi kompetenciami a povinnosťami danými zákonom č. 92/1991 Zb. o podmienkach prevodu majetku štátu na podnikaní iných osôb. Presne v zmysle tohto zákona. Po prijatí koncepcie privatizácie týchto letiskových spoločností na svojom zasadnutí dňa, budem aj citovať fakty, lebo aj o tom to je, 21. 6. 2005 uznesením vlády č. 484/2005 poverila predsedu vlády predložiť do Národnej rady a mňa ako ministra dopravy, pôšt a telekomunikácií odôvodniť v Národnej rade zaradenie časti majetkových účastí štátu na podnikaní letiskových spoločností Letiska Bratislava a Letiska Košice. Dňa 27. 9. 2005 po prerokovaní predloženého vládneho návrhu v rámci parlamentných výborov Národnej rady, to dávam teraz do pozornosti, bolo v pléne Národnej rady prijaté uznesenie č. 1862. Týmto bola splnená zákonná povinnosť § 41 ods. 1 zákona č. 92/1991 Zb. Takže páni, to bol zákonný postup, zákonný, ktorý ste schválili vy a teraz nebudem rozdeľovať, či ja som ten hlasoval za, ten hlasoval proti. Schválila to svojím uznesením Národná rada. Chcem ďalej dodať, že v rozprave k tomuto bodu rokovania pléna Národnej rady som vysvetlil dôvody, ktoré vládu viedli k započatiu celého procesu transformácie pôvodnej príspevkovej organizácie Slovenská správa letísk na samostatné akciové spoločnosti, ďalej spôsob a rozsah plánovanej privatizácie majetkovej účasti štátu v dvoch najväčších slovenských letiskách, ako aj ciele, ktoré vláda týmto procesom plánuje naplniť. Na základe toho boli do zoznamu právnických osôb zahrnutých do privatizácie zaradené aj majetkové účasti štátu na podnikaní týchto letiskových spoločností. Celý proces je vyústením plnenia zámerov vlády v súlade s programovým vyhlásením, a to citujem teraz jeho časť: „Zabezpečiť rozvoj a liberalizáciu civilného letectva vrátane reštrukturalizácie správy letísk.“ Koniec citátu. Teraz prejdem k tomu poradcovi. V procese prípravy východísk procesu privatizácie sa spolu s vybratým poradcom konzorciom  Meinl Capital Advisors AG osobitne skúmali rôzne metódy privatizácie aj s možnosťami uplatnenia v našich podmienkach. Ešte raz podotýkam, rôzne metódy privatizácie. Alternatívna metóda privatizácie formou udelenia dlhodobej koncesie na prevádzkovanie letiska, pán predkladateľ, tak ako si to už viackrát aj v médiách, aj dnes prezentoval ty, bola jednoznačne odmietnutá vzhľadom na skutočnosť, že tento spôsob sa uplatňuje a uprednostňuje v prípade potrieb zvýšenia efektívnosti či optimálnejšieho riadenia už etablovaných spoločností na trhu. Ale podotýkam, že toto vyhodnotenie, toto publikovanie, medializovanie bolo zhruba pred tri štvrte rokom, pán poslanec Vážny, a nikto proti nemu vtedy, nikto proti nemu neprotestoval. Možno sám doma, keď ho nikto nepočul. Ale nikde na verejnosti sa takáto kritika, také pripomienky neozvali. Ozývajú sa až dnes ako čosi, odrazu sme vymysleli teplú vodu, lebo sa to mohlo dať do dlhodobého prenájmu. Nie je to prípad našich letiskových spoločností, ktoré boli kapitálovo poddimenzované a potrebovali jednoznačne stanoviť smerovanie ďalšieho rozvoja zvlášť pri Letisku Bratislava. Tu sa trošku pristavím aj pri tom, neviem od koho to zaznelo, od rečníkov, že banky by nám dali teraz na letiská, koľko by sme chceli. Skúste. Choďte sa ich spýtať banky, ktorá dá bez vládnej garancie, bez štátnej záruky akejkoľvek firme, ktorá mala pred tromi rokmi stratu, pred dvomi rokmi 5 miliónov zisku a za rok 2004 a vlastne za rok 2005 vychádza okolo 30 – 35 miliónov zisku. Choďte sa spýtať, kto dá 7 miliárd korún potrebných okamžite na investície v priebehu piatich rokov. Choďte sa spýtať, ja veľmi rád by som vedel meno tej banky bez vládnej záruky ešte raz hovorím pri takýchto hospodárskych výsledkoch. Potvrdzujem, že áno, nárast letiska v posledných rokoch je enormný. V roku 2002, keď sme robili prvú poradu s riaditeľmi podriadených organizácií na letisku, bolo to 17. alebo 19. novembra, z Bratislavy odlietali tri lietadlá. V roku 2005 už bolo 105 príletov a odletov denne. Ale zostali sme teraz na tej hranici a nemôžeme sa pohnúť. Potrebujeme okamžite nový terminál, predĺženie príletovej a odletovej dráhy, na to potrebujeme investície. To je motívom, že potrebujeme tam niekoho a dávame mu tých 66 percent, ktorý to zainvestuje, lebo my ten úver nedostaneme. Toto je podstata celého procesu, a nie privatizácia, odpredaj a čo bude s infraštruktúrou. Zabudol si niekto prečítať, že v tom zákone je aj takzvaná letisková prioritná infraštruktúra, to znamená, že pristávacia dráha a veci s tým spojené priamo sa nemôžu ďalej ani predávať, ani privatizovať. Budem pokračovať ďalej k odporučeniu toho poradcu. Forma predaja akcií na kapitálovom trhu či ďalšie formy privatizácie boli vtedy z rovnakých dôvodov, ako aj pre ich neobvyklosť pri privatizácii poradcom neodporučené, s čím sa vtedy stotožnila aj odborná verejnosť. Nikto vtedy, ešte raz podotýkam, nikto v tom čase, keď vyšli prvé stanoviská poradcu, kde bol navrhnutý ten postup, neboli spochybnené. Obzvlášť sa vtedy aj skúmali vplyvy takmer paralelnej privatizácie budapeštianskeho letiska s upozornením na potvrdené fakty, že vyššie výťažky z privatizácie je možné očakávať pri úvodných privatizáciách v širšom rámci regiónu. Preto ako najvhodnejšia metóda privatizácie už vtedy pred tri štvrte rokom sa prijala metóda priameho predaja vopred určenému záujemcovi vybranému v medzinárodnom výberovom konaní prostredníctvom viackolovej procedúry. A teraz takisto veľmi dôležitý fakt. Nakoniec predložené finančné ponuky záujemcov o kúpu 66 percent akcií, teda nie predaj letiska, ale predaj 66 percent akcií potvrdili správnosť tohto prístupu, pretože spolu s priamymi investíciami do spoločnosti nutnými na akceleráciu rozvoja týchto letísk platnými v čase kúpy akcií ponuky vysoko prevýšili aj ohodnotenie podniku, ako aj očakávanie odborníkov. Všade v médiách odborníci pre civilné letectvo udávali maximálny možný výnos, z toho 7 miliárd dohromady, maximálne 7 miliárd. Skutočnosť je dnes 13,9 najvyššia ponuka a ešte očakávame v piatok isté navýšenie. Teda očakávania prekročili o 7 až 10 miliárd korún alebo skutočnosť predčila očakávanie o 7 až 10 miliárd Sk. Posudzovanie investičných projektov viazaných formou zásobníka. V zmluvnej dokumentácii je jasne zabezpečené, že hodnotenie rozvoja letísk a vplyv na civilné letectvo nebolo zanedbané. Na hodnotenie tohto aspektu bola pri záverečnom hodnotení ponúk ponechaná váha 20 percent, čo je obvyklé pri medzinárodných tendroch. Tu by som sa chcel ešte takisto pristaviť pri tom, čo bolo povedané, že cena bola 70 percent a investíciám sa ponechalo len 20 percent. To nie pravda. To nie je pravda, kto to povedal, zavádza. Ak by povedal finančná ponuka, je to o niečom inom. Cena za akcie je iba 35 percent. Ďalšia časť finančnej ponuky je ponúknutý peňažný vklad na investície. Čiže už sa to viaže na investície a ďalších 20 percent je menovitý zoznam akcií, teda zásobník investícií, čiže spolu 35 a 20 je 55 percent. To je váha investícií. Takže ten, kto tvrdil a tvrdí, že  cena je 70 percent, zavádza. Zavádza vedome. Ďalej chcem uviesť, že nie je preto pravdou, že proces privatizácie bol vedený snahou všetkými prostriedkami dokončiť proces privatizácie ešte v tomto volebnom období bez ohľadu na budúce dopady takého kroku na rozvoj leteckej dopravy, tak ako sa v odôvodnení návrhu uznesenia Národnej rady tvrdí. Myslím si, že tým, keď som hovoril ten časový harmonogram, kedy sa to začalo, kedy bol vybratý poradca a postupne ďalšie tie legislatívne kroky, ktoré boli aj v Národnej rade, to jasne potvrdzuje. Namieste je práve opačná obava. Opätovné skúmanie východísk privatizácie letísk na Slovensku na základe akýchsi nových analýz a následné začatie nového tendra určite neprinesie také lukratívne ponuky, ako boli v tomto procese doteraz predložené. Už aj pozastavenie rozbehnutého procesu by malo svoje negatívne dopady s možnosťou úplného zastavenia nárastu sľubne sa rozvíjajúcej dopravy z týchto letísk jednoducho pre ich kapacitnú nedostatočnosť. Obzvlášť pri Letisku v Bratislave. Na základe týchto argumentov podľa môjho názoru si vláda Slovenskej republiky uvedomuje svoju zodpovednosť za rozvoj tejto krajiny a každého článku jej hospodárskeho života, nemôže súhlasiť s návrhom poslancov Národnej rady Slovenskej republiky zastaviť proces privatizácie majetkových účastí štátu na podnikaní letiskových spoločností Letisko Bratislava, Letisko Košice. Vypracúvanie a predkladanie takýchto analýz akýchsi s návrhom iných spôsobov ich privatizácie sa preto nejaví ako procedurálne zmysluplné, nemôže priniesť také nové zásadné aspekty, ktoré by vedeli vyvážiť či nahradiť straty z oddialenia vstupu zahraničného partnera do našich podkapitalizovaných letísk volajúcich po jednoznačnom etablovaní sa na trhu leteckej prepravy v európskom kontexte. Z tohto dôvodu vás teda vyzývam, poslancov Národnej rady, aby ste, neodporúčame, aby ste hlasovali za takéto uznesenie. Dovoľte mi ešte tak, aj keď som sa snažil už vo svojom priamom vstupe reagovať aj na to, čo tu doteraz odznelo, ešte raz sa vrátiť k niektorým aspektom z vystúpenia predkladateľa. Nebudem komentovať doterajšie vystúpenia, pretože drvivá väčšina z nich je politicky jasne motivovaná. Snáď odpoveď pánovi Jarjabkovi. Pán poslanec Jarjabek, neviem sumu. Čestne hovorím nie, lebo to nie je ukončené. V piatok uvidíme, aká bude suma, ak budeš chcieť, môžem to aj verejne, aj tebe oznámiť, ale môžem povedať, nemám žiadny problém, dve a pol percenta z celkovej sumy transakcie, ktorú dostane Slovenská republika, dve a pol percenta. Ja sa pýtam, keď ten poradca svojím postupom dokázal zdvihnúť cenu z predpokladaných 7 miliárd na 14 miliárd, budeme hodnotiť tých 100, 200, 300 miliárd k tým 7 miliardám? Čiže treba zobrať aj, prečo sa robí ten medzinárodný poradca, prečo sa berie renomovaný, takisto, keď som ukazoval, že bol vybratý z deviatich poradcov, všetko medzinárodné renomované firmy, ani jedna z nich sa voči tomu neodvolala a skutočne v kritériách pre poradcu bola podmienka, že musel už v minulosti, toto konzorcium muselo takúto transakciu uskutočniť. Čiže preto sa vyberalo, aby pomohol nám dosiahnuť tú cenu na to. Ďalej, počul som tu, chceme predať susednej konkurencii. Ale veď si protirečíte sami. Aj ty, pán predkladateľ. Na jednej strane hovoríte, že to chceme dať Rakúšanom, a na druhej strane kritizujete aj môj postup, keď som sa rozhodol teraz ešte dať ponuku na navýšenie tejto ponuky, a kto dá vyššiu ponuku, ten vyhrá. A ja neviem, kto dá vyššiu ponuku. Pokojne môže dať ten a môže dať ten. Čiže to je také protirečenie, tu hovoríte o jednom, tu hovoríte o druhom. A ešte také dve otázky zaujímavé, ktoré si dovolím ešte raz zvýrazniť. O kritériách som hovoril, kritériá boli prijaté komisiou v riadiacom výbore predtým, poradca ich navrhol, nikto proti nim neprotestoval, neprišiel žiadny podnet na kritériá, neprišla žiadna pripomienka, až pokiaľ sa nezačalo bodovať, pokiaľ sa nezačalo robiť poradie, vtedy už tí, ktorí cítili, že neuspejú, začali hľadať rôzne spôsoby na to, aby spochybnili celý ten proces. A tu sme aj pri tom, čo si spomínal, pán predkladateľ, ISAP. Mám tu pri sebe ponuku  ISAP-u. Nebudem ku každému teraz chodiť, kto má záujem, ukážem mu jasne jeho ponuku, ktorá je tu, ktorá sa skladá z dvoch častí, za akcie jedna časť 4,8 miliardy a 3,2 doplnková vyplatená 3 až 6 mesiacov po finančnej optimalizácii po uskutočnení transakcie. Nech sa páči, každému to ukážem. Jasne podmienená cena. To, že niekto napíše list, kde povie, že je nepodmienená, no, predsa veď popiera toto, čo dal, toto som nie ja dal, to sú ich podpisy. Pán poslanec Číž, pán poslanec Vážny, ak máte záujem, nech sa páči, dám vám k nahliadnutiu, nech sa páči. Takže to sú také viete pokusy, a to sa stáva u nás na Slovensku už taký národný šport. Vidím to aj na iných tendroch, nielen v mojom rezorte. Ten, kto neuspeje, okamžite napadnem z akéhokoľvek dôvodu a čokoľvek. Preto, čo sa mi môže stať, neuspel som, veď nič sa mi nestane. Ale maximálne môžem do toho vrtnúť a možno sa to nejako zvráti alebo čo. Bez ohľadu na to, či mám pravdu, alebo nemám. A potom na záver tá otázka, poradca, či nemáme dosť našich odborníkov. Prečo zahraničný? No, pán poslanec Vážny, keď si mal ambície, mohol si sa prihlásiť do tendra. Veď tam nebolo stanovené, že musí byť zahraničný. Veď mohol sa prihlásiť každý takisto. Takže toto bol vybratý zo záujemcov, ktorí sa prihlásili. Takže, prosím ťa, to je také páčivé teraz hovoriť našim občanom, my Slováci, my si nevieme dať svojho? No, ale bolo treba sa prihlásiť, a ak na to máš, tak mohol si vyhrať a mohol si ty radiť. Ale keďže sa prihlásili renomované firmy a neprihlásila sa priamo žiadna slovenská firma, komisia vyberala z tých, ktorí tam boli. Takže toto, vážené pani poslankyne, vážení poslanci, som potreboval povedať. Chápem celú tú debatu ako istý politický proces, keď opozícia chce využiť svoje právo, ktoré má na to, aby dostala umožnené vyjadriť sa k týmto témam, ale ja som sa snažil hlavne z tej odbornej stránky poukázať na fakty, ktoré sú, ktoré tu odzneli a ktoré boli hlavne skreslené a neobjektívne informuje občanov Slovenskej republiky o tom, aký proces tu je, kedy sa začal, aké má právne a legislatívne podklady, že je pokračovaním alebo plnením programového vyhlásenia vlády a podobne. Ďakujem pekne za pozornosť.