Viskupič, Jozef, poslanec NR SR (2015-05-21):
Ďakujem. Vážený pán predsedajúci, pán navrhovateľ, kolegyne, kolegovia, rozmýšľal som, že či k tomuto podľa mňa veľmi dôležitému zákonu treba vystúpiť, a po vystúpení pána podpredsedu parlamentu ako svojho kolegu z poslaneckých grémií som sa rozhodol, že treba uviesť minimálne dve až tri veci na pravú mieru. Myslel som si, že keď toho času teda predseda výboru Přidal uvedie celú tú chronológiu, tak bude úplne jasné, že ktorá strana tohto pléna konala bona fidei a vopred deklarovala pred voličmi, aby sme nezabúdali, že cez našich zástupcov v komisii, ktorú, kde bolo, myslím, že 7 alebo 8 požiadaviek, voči ktorým mal tretí sektor pred voľbami, vyjadrený aj potom takou mohutnou besedou Transparency International, kde sa politici veľmi radi vtedy ukázali, lebo to malo nejaký aj mediálny dosah, aj sa chceli vtedy pod protestami Gorila nejakým spôsobom k danej a vzniknutej situácii postaviť, podpísali nejaký záväzok. Ten záväzok mal dva rozmery. Jeden bol vecný, o tom sa tu bavíme, druhý bol aj časový, a to bolo, že do roka od volieb prijmeme zákon, ktorý bude vedieť účinne preukázať, ak sa niekto vyskytne vo verejnej funkcii, aký je jeho prírastok majetku a či zodpovedá príjmom, ktoré pred verejnosťou deklarujú. Tento stav my doteraz, bohužiaľ, nemáme. Mne totižto, aby sme si nezamieňali, mne je, a nikdy som nikomu nezávidel a je mi šumafuk, kto ako hospodári, ak je v privátnej sfére. Ale momentom, a to je pre mňa veľmi dôležité, lebo opäť prichádzame do predvolebného boja, čiže ak existuje nejaké majetkové status quo a ten človek sa rozhodne pre obhajobu verejného záujmu, tak by mal mať relevantný nástroj a ten relevantný nástroj je ten zákon, ktorý tu nepredkladá Miro Beblavý, ako on to aj veľmi korektne povedal. Tento návrh zákona, napriek tomu, že často tu počúvame o rozhádanej opozícii, predložila opozícia spolu so zástupcami SMER-u, ktorí sa len v tejto chvíli nepodpísali. Pretože, a ja ho spomeniem druhýkrát, a preto som sa aj prihlásil, lebo vo faktickej som to nestihol povedať, ja si pamätám to augustové stretnutie v historickej budove Národnej rady, kedy my sme mali predtým možno aj parciálne stretnutie s vedúcim tej pracovnej komisie, čo bol pán Beblavý, a strávili sme možno dve-tri letné aj stretnutia, aby sme sa dostali do fázy predložiteľného návrhu akceptovateľne so všetkými poslaneckými klubmi. A ja sa teraz dozvedám od podpredsedu parlamentu v súčasnej funkcii, členom vtedajšieho grémia, že niekde nastala chyba a zneužívame tento nástroj na nástroj politického boja. No tak teda si to rozmeňme na drobné, pretože my sme na tých grémiách nepreberali len tento návrh zákona, ale napríklad tam bol aj súhlas s tým, dokonca súhlas s vypracovaním a zasadnutím pracovných komisií nad takým nepodstatným, z môjho pohľadu veľmi podstatným zákonom, zákonom o poslancoch. Ako neviem, či si táto republika a ústavná funkcia, ako je poslanec Národnej rady, nezaslúži novú normu. Pretože súčasne platný zákon o poslancoch je z 99 % obsolentný a neplatný. Myslím, že tam platia len dve ustanovenia, je plný Národného frontu, Slovenskej socialistickej republiky a podobne. Čudujeme sa, aká je váha poslanca v spoločnosti, lebo sme nie schopní napriek dohode, napriek asi najvyššej politickej dohode, ktorú môže toto plénum z hľadiska zákonov, ktoré sa týkajú tohto pléna a nepredkladá ich vláda, prijímať, a keďže ako poradný orgán grémium sa dohodlo, že, a ústami vtedajšieho predsedu, že napríklad tento zákon bude predložený v horizonte opäť rok, rozmýšľal som, že či to nebude ten bájny rok a deň. Nie, nie je. Ani toto nemáme a napriek tomu, že tuná aj zasadla tá komisia opakovane, bazálna dohoda vznikla, sa tu dozvedáme, že zneužívame niečo na nástroj politického boja. Chcem sa ohradiť proti nástroju politického boja. Nie, nie je to tak. Ja viem zadefinovať niečo v tejto oblasti. Bol tu spomínaný tak voľne zákon o preukazovaní pôvodu majetku. Ten bol zneužitý na nástroj politického boja nikým menším a nikým väčším, ako je premiér tejto krajiny, pretože dve veci sme vedeli, často tí, čo predtým sledovali politiku menej, o politikovi menom Robert Fico, a to bola kritika privatizácie a vysporiadanie sa s privatizérmi aj cez nástroj preukazovania pôvodu majetku. Absolútne bezzubý nástroj, zneužitý len a len na politický boj, a napriek tomu, že vládne toto plénum 83-člennou väčšinou, nikto z nich nevyťahuje to, že prijali niekedy bezzubý nástroj a ten zákon bol zneužitý iba na to, aby podľa mňa oblbli voličov v tejto téme. Toto nie je príbeh tohto návrhu zákona. Tento návrh zákona má už mať len jediný a jeden osud a to, že tu vznikne 150 ľudí, ak si ctia svoje sľuby, ktoré dávajú pred voľbami, a zahlasujú za jeho prijatie. Druhé čítanie môžeme a ja som tu počul aj ten záväzok, že sú iné nápady, ktoré by mohli byť ďaleko ostrejšie, ale v záujme zachovania konsenzu, aby sme mohli tento reálny nástroj alebo reálnejší a účinnejší nástroj, ktorý môže odpovedať verejnosti, ale aj budúcim verejným funkcionárom, ktorí povedia, že toto do vstupu do verejnej funkcie mám, toto sú moje legálne príjmy a niekto to bude vedieť deklarovať a skontrolovať a k tomu to celé smeruje. Čiže je to výhodné a účinné pre oboch. Aj na verejnú kontrolu, aj pre tých, ktorí sa zúčastňujú obhajoby verejného záujmu svojim personálnym nasadením alebo priamo sa dostávajú do funkcií. Posledná poznámka k tomu je, rovnako ako mnohí z vás sa pýtam, naposledy to hovoril predkladateľ Miroslav Beblavý, čo bolo tým zásadným momentom, kedy politicky súhlas nad daným a stávajúcim návrhom existoval cez celé politické spektrum, sa odrazu dostávame do závozu a toto plénum nechce alebo nemôže byť tým, ktoré rozhodne aj s podpismi vládnej strany, sú to naozaj štátni tajomníci, ministri, ľudia, ktorí sú účastní v štátnych akciovkách, že povedali, preboha živého, ak toto prijmeme, tak ja nebudem funkcionárom, alebo príde sa mi na niečo. Alebo nerozumiem tomu a nerozumiem úplne tej poslednej veci, že tu hazardujeme možno aj s tým nábojom predvolebného boja, pretože v dobe štyri roky do volieb, tri roky do volieb a dva roky do volieb sme mohli prijať niečo, čo by nemalo z akéhokoľvek pohľadu náboj ukazovania sa, dohadovania sa a podobne. Pán podpredseda Číž, Miro Beblavý to nazval, že drzé. Ja si myslím, že to je veľmi nezodpovedné prirovnávať tento návrh zákona k návrhom ohľadom bufetov a neviem, čo ste to tam ešte spomenuli. Toto si nezaslúžia ani tí ľudia, ktorí s tým strávili dlhý čas, a navyše tá celá verejnosť, ktorá pri mnohých debatách túto tému neustále vyhadzuje nám na oči, ak toto plénum neočistíme od, a možno celý funkcionársky verejný svet, od toho, že sú tu ľudia a možno vo veľkej väčšine, ktorí to myslia dobromyseľne, aj by chceli, aj to robia, ale, bohužiaľ, toto plénum im nie je schopné vytvoriť ten relevantný a dobrý nástroj, aby mohli svoje bona fidei konanie ukázať verejnosti. Keďže sú tu aj takí a ja chcem veriť, že ich je väčšina, tak nezostáva nám nič iné, iba za daný návrh zahlasovať. A chcem veriť, že 150 ľudí chce dostať svojim sľubom, ktoré dávali pred voľbami. Ďakujem.