B. Bugár, podpredseda NR SR: (2004-05-26):
Nasleduje druhé čítanie o návrhu Ústavnoprávneho výboru Národnej rady Slovenskej republiky na vydanie zákona, ktorým sa zrušuje zákon č. 74/1958 Zb. o trvalom usídlení kočujúcich osôb v znení zákona č. 175/1990 Zb . Návrh zákona ste dostali pred prvým čítaním ako tlač 552, spoločnú správu máte v tlači 552a. Dávam slovo..., no dal by som slovo predsedovi ústavnoprávneho výboru, ktorého tu však nevidím, no už ide. Takže pán predseda ústavnoprávneho výboru, pán poslanec Drgonec, nech sa páči, môžete z poverenia výboru návrh zákona odôvodniť. J. Drgonec, poslanec: Ďakujem pekne za slovo. Asi pred dvomi týždňami vrcholil v televízii seriál prenosu z majstrovstiev sveta. Pred sobotou, keď sa hralo o bronz, v piatok večer zhruba o 23.00 hodine Slovenská televízia priniesla informáciu o tomto návrhu zákona. V pomerne rozsiahlom bloku informovali o kroku vlády, ktorá predložila takýto návrh zákona. Zmieňujem sa o tom predovšetkým preto, že naši novinári často a radi vystupujú z pozícií kritikov poslancov, ktorí nevedia nič a v konfrontácii s tým stoja novinári, ktorí vedia vlastne všetko. Napriek tomu, že návrh bol interpretovaný ako návrh vlády Slovenskej republiky, v skutočnosti ide o návrh ústavnoprávneho výboru, ktorý podľa Ústavy Slovenskej republiky patrí k subjektom oprávneným predkladať návrhy na zmeny zákonov alebo predkladať návrhy nových zákonov. Návrh ústavnoprávneho výboru, ktorý predkladáme, podľa časti vyjadrených médií ohrozuje, ťažko povedať čo na území Slovenskej republiky, pretože mediálna interpretácia je v podstate taká, že všetky kočovné spoločenstvá na planéte Zem sa nevedia dočkať toho, kedy na Slovensku dôjde k zrušeniu zákona o usídlení kočujúcich osôb, aby sa vzápätí ukázali na Slovensku. Žiaľ, nejestvujú ani najnepatrnejšie indície toho stavu, že po schválení predloženého návrhu zákona by sme sa mohli dočkať nomádov v okolí Malaciek a rovnako málo pravdepodobné je, že v oblasti Môťovej sa usadia Komanči a Apači. Zákon, ktorý ústavnoprávny výbor navrhuje zrušiť, je zákon z roku 1958, presnejšie zákon č. 74/1958 Zb., a rieši problémy, ktoré po desaťročia pretrvávajú s časťou obyvateľstva tohto štátu, riešia ich spôsobom zodpovedajúcim predstavám roku 1958, ale rozhodne spôsobom, ktorý nezodpovedá ani Ústave Slovenskej republiky, ani Európskemu dohovoru o ľudských právach. Okrem toho, že tento zákon veľmi neštandardným spôsobom rieši otázky, ktoré podliehajú pod režim slobody pohybu, zjavnú neústavnosť má platný zákon aj v ustanovení § 5, v ktorom sa splnomocňuje minister vnútra na vykonanie zákona. Podľa Ústavy Slovenskej republiky to nie je vedúci úradu, teda nie minister, ale štátny orgán ministerstvo je tým orgánom, ktoré prípadne môže byť splnomocnené na vykonávanie zákona vykonávacím alebo podzákonným predpisom. Platný zákon teda okrem toho, že v skutočnosti neupravuje vzťahy alebo nezasahuje do vzťahov spôsobom, ktorý by bol právne významný, ešte predstavuje riziko komplikácií vo vzťahu k Rade Európe, pretože, ako som povedal, nie je stotožniteľný s predstavami o slobode pohybu podľa Európskeho dohovoru. S prihliadnutím na to všetko ústavnoprávny výbor navrhuje zrušenie zákona č. 74/1958 Zb. v znení neskoršej úpravy. Ďakujem za pozornosť.