Žarnay, Oto, poslanec NR SR (2019-09-24):
Ďakujem ešte raz za slovo. Vážené kolegyne, vážení kolegovia, maturita sa v našich končinách nazývala skúškou dospelosti. Absolvovali ju vždy stredoškoláci, ktorí dovŕšením 18. roku veku, čiže úplnej plnoletosti, zavŕšili aj svoje stredoškolské časy záverečnou maturitnou skúškou a vstupovali tak do sveta dospelých, a to buď v rámci pracovného procesu, alebo nastúpili na štúdium na vysokej škole, kde si niesli už plnú zodpovednosť za realizáciu svojho štúdia. Existovala možnosť doplniť si vzdelanie na úplné stredoškolské doplnkovým štúdiom a vykonať maturitnú skúšku neskôr, dnes sú tzv. externisti. Tí sa štúdiu venujú popri práci a na základe vlastného rozhodnutia, takže maturitná skúška je v tomto prípade potvrdením dospelosti. Obsah a realizácia maturitnej skúšky, najmä písomnej časti, prešla transformáciami, ktoré reflektujú na súčasné vzdelávacie trendy. Ústna časť, hoci prešla zmenami, zostáva v podstate rovnaká ako pred 30 rokmi. Tí skôr narodení si pamätajú písomné maturity ako rozsahovo obsiahle literárne útvary na témy, ktoré v deň písomnej maturitnej skúšky boli vyhlásené jednotne rozhlasom, a to nielen zo slovenského jazyka, ale aj z ruského jazyka, ktorý bol vtedy ešte povinný. Práce sa hodnotili dvoma známkami, osobitne gramatická časť a osobitne štylisticko-obsahová časť. Množstvo rozsiahlych prác písaných vlastnou rukou bolo každý rok pre hodnotiacich pedagógov veľkou výzvou a hodnotenie samotné bolo pomerne subjektívne. Dnes písomná, čiže externá časť maturitnej skúšky prebieha v testovej forme, a to od roku 2005 v matematike a cudzích jazykoch a od roku 2007 aj vo vyučovacích jazykoch, takže jej vyhodnocovanie je jednoduchšie a pre študentov objektívnejšie. Dokonca pokiaľ sa skúška vykonáva elektronicky, čo je trendom pre budúcnosť, tak odpadá klasické opravovanie testov. Maturitná skúška po obsahovej stránke vychádza z cieľových požiadaviek na maturanta, ktoré z jednotlivých predmetov vydáva a aktualizuje Štátny pedagogický ústav. Cieľom externej časti a písomnej formy internej časti maturitnej skúšky, ako oficiálne uvádza Národný ústav certifikovaných meraní vzdelávania, je, citujem, „overiť a zhodnotiť tie vedomosti a zručnosti maturantov, ktoré nie je možné overiť v dostatočnej miere v ústnej forme internej časti. Testujú sa zručnosti a kľúčové kompetencie ako počúvanie s porozumením v cudzích jazykoch, čítanie s porozumením, gramatika v kontexte, schopnosť prezentovať vlastný prejav písomnou formou v cudzích aj vyučovacích jazykoch, testy z matematiky preverujú nielen vedomosti a zručnosti žiakov, ale sú zamerané aj na matematickú gramotnosť.“ Koniec citácie. Zároveň však zverejňovanie výsledkov úspešnosti jednotlivých stredných škôl pri externej časti maturitnej skúšky dáva budúcim uchádzačom o štúdium na danej škole predobraz, ktorý môže zavážiť pri jej výbere a zároveň slúži aj ako nejaké meradlo prestíže stredných škôl. Ďalšou skupinou žiakov, ktorí sú pod testovacím drobnohľadom, sú žiaci 5. a 9. ročníka základnej školy. Testovanie 9 je staršie ako testovanie 5 a má za cieľ, citujem, „porovnávať výkony žiakov v testoch, tzv. ranking, získať obraz o výkonoch žiakov na výstupe zo základnej školy, výsledok žiaka slúži ako podklad na prijímacie skúšky na strednú školu, a poskytnúť školám spätnú väzbu a komplexnejší obraz o testovaných predmetoch, ktorý môže pomôcť pri skvalitňovaní vzdelávania.“ Koniec citácie. Toto testovanie sa po prvýkrát v tomto školskom roku realizovalo aj u žiakov kvárt na 8-ročných gymnáziách. Najmladším je testovanie 5, ktoré má za cieľ, citujem, „získať objektívne informácie o výkone žiakov pri vstupe na druhý stupeň základnej školy a poskytnúť školám, decíznej sfére, širokej odbornej verejnosti spätnú väzbu a komplexnejší obraz o vedomostiach a zručnostiach žiakov z testovaných predmetov, ktorá napomôže pri skvalitňovaní vyučovania.“ Koniec citácie. Rovnako ako pri externej časti maturitnej skúšky, tak i pri testovaní 9 a testovaní 5 je možné si zverejnené výsledky pozrieť, čo opäť môže slúžiť pre rodičov ako jeden z faktorov pri rozhodovaní, kam umiestniť svoje dieťa už na základnú školu. Od obsahu a zamerania externých certifikovaných meraní sa odvíja aj jeho organizácia a zabezpečenie, a to v zákonnej podobe, najmä školský zákon č. 245/2008 Z. z., ktorý je podrobnejšie upravený vyhláškami ministerstva školstva a pokynmi, ktoré pre realizáciu tejto činnosti vydáva NÚCEM, a tie sú pre školy záväzné. Dozor pri externej časti maturitnej skúšky a oprave testov môže vykonávať len pedagogický zamestnanec, ktorý nie je zamestnancom školy, kde sa externá maturitná skúška koná. Zabezpečenie externého dozoru je zárukou objektivity pri realizácii externej maturitnej skúšky a obdobne to platí i pre testovanie 9 a testovanie 5. Kým na niektorých základných a stredných školách pristupujú k realizácii externých testovaní korektne, vzhľadom na fakt, že samotné školy majú záujem o objektívne získanie cenných informácií, tak množstvo podnetov z praxe, ktoré riešila školská inšpekcia, ako aj neoficiálne podnety a popis skutkového stavu hovoria, že vzhľadom na vidinu vyššieho ratingu školy sú školy schopné rôznym spôsobom obchádzať záväzné pokyny. A teda napríklad tým, že dozor vykonávajú učitelia, ktorí sú zamestnancami školy, prípadne aj s rovnakou aprobáciou, ako je testovaný predmet, pokiaľ to pokyny nevylučujú, nedodržiava sa stanovený čas na vypracovanie testov, učitelia bývajú nápomocní aj frontálne, aj individuálne pri vypĺňaní jednotlivých otázok, najlepší žiak v triede diktoval ostatným správne odpovede, žiaci si pri testoch pomáhali navzájom individuálne, resp. využívali pomôcky na vylepšenie odpovedí, tzv. ťaháky a podobne. V tomto sme skutočne vynaliezaví a pre vidinu lepších výsledkov, tým aj vyššej úspešnosti školy a tým aj vyššieho prísunu žiakov do školy, teda aj finančných prostriedkov viazaných na žiaka, sú poniektorí schopní a ochotní prekročiť hranice etiky a záväzných noriem, a to nielen z vlastnej iniciatívy, ale často na základe požiadaviek vedenia školy. Pri takto realizovaných testovaniach nie je možné zaručiť objektivitu získaných údajov, ale najmä legalizujeme podvod, ktorý je v našom právnom systéme definovaný ako trestný čin. Takýmto správaním a konaním dávame jednoznačný signál, že účel svätí prostriedky a pre úspešné dosiahnutie cieľa môžu žiaci bez problémov využiť akýkoľvek spôsob, a to nielen v škole, ale aj v reálnom živote. Takýto schizofrenický prístup pri realizácii pravidiel však zavádza u žiakov určitý zmätok. Pretože ten istý pedagóg, ktorý pri externom testovaní „pomáhal“, na vlastných hodinách ťaháky netoleruje a hodnotí test či písomku nedostatočnou. Rovnako aj školy samotné sú schopné a ochotné sa dohodnúť na kooperácii pri realizácii externého testovania vzhľadom na získanie lepších výsledkov i na fakt, že dozor opakovane navzájom vykonávajú rovnakí pedagógovia. Opisovanie či iné formy podvádzania sprevádzali slovenské, ale aj české školy už oddávna, čo mnohí poznajú z vlastnej skúsenosti, ale aj z množstva filmov zo študentského prostredia. Vždy predsa bolo ľudské ísť ľahšou cestou, ak sa nám ponúka. No tolerovať to s tichým súhlasom, či nebodaj podporou zo strany pedagógov, ktorí tak učia žiakov, že prekážky sa dajú zdolávať aj ináč ako poctivou prácou, čiže podvodom, je neprípustné a nehodné postavenia učiteľa. Učiteľ by mal vychovávať svojich žiakov k čestnosti, k zodpovednosti a k serióznemu prístupu k práci a mal by im byť predovšetkým vzorom. Legalizáciou podvodu na testovaní či maturitnej skúške tak dáva mladým ľuďom zelenú, aby sa tak chovali aj v ďalšom svojom živote. Zo skúšky sa stáva fraška a malý podvod, ktorý v konečnom dôsledku možno až tak neovplyvní samotné výsledky daného žiaka, no deformuje ho predovšetkým morálne a diskvalifikuje na to, aby si v budúcnosti uzurpoval právo vyjadrovať sa k porušovaniu zákonov u iných či pohoršovať sa nad amorálnosťou spoločnosti. Takýmto benevolentným prístupom rozhodne mladým ľuďom nepomôžeme, iba im zľahčujeme situáciu a učíme ich klamať, podvádzať a kráčať tak so súčasnou dobou. V snahe maximálne eliminovať tieto nekalé praktiky pri testovaní i po konzultáciách s odborníkmi na danú problematiku navrhujeme zákonnú úpravu, kde je explicitne uvedené, že dozor pri vykonávaní externej časti maturitnej skúšky vykonáva externý administrátor, ktorým je vymenovaný pedagogický zamestnanec, ktorý nie je zamestnancom školy a nemá rovnakú aprobáciu, ako je vykonávaná externá maturitná skúška. Externý administrátor je vymenovaný na danú pozíciu na rovnakej škole raz za päť rokov. Okresný úrad v sídle kraja, ktorý externý administrátor menuje, tak podľa vytvoreného kľúča môže nechať pedagógov ako dozor cirkulovať, samozrejme, že aj s ohľadom na efektivitu, podľa možnosti v mieste pôsobiska danej školy, najmä v mestách alebo v susediacich obciach, pokiaľ ide o školy v menších obciach. Vážené kolegyne, vážení kolegovia, po predložení tohto zákona som sa stretol najmä na sociálnych sieťach so silne emocionálnou odozvou bez vážnejšieho vecného podkladu niektorých ľudí, ktorí sa cítili urazení takýmto návrhom zákona, prípadne s otázkou, prečo neriešime ich finančné zabezpečenie či iné dôležitejšie veci. Nuž tak ako všetko, čo v živote realizujeme, sa skladá z drobných úkonov a vecí, ktoré si často ani neuvedomujeme a už pri ich malej zmene sa pozitívne prejavia na celku, tak aj pri organizácii verejnej, a teda aj štátnej správy to platí rovnako. Návrh zákona je práve podporou všetkých korektných škôl a pedagógov, ktorí majú reálny záujem overiť a zlepšiť kvalitu svojej práce, a nie je ich naozaj málo. Potreba rovnako nastavených podmienok i v takomto čiastkovom úkone, ako je výkon externého dozoru pri externých testovaniach, v konečnom dôsledku prinesie objektivizáciu a možnosť reálneho zlepšenia výchovnovzdelávacieho procesu ako celku. Zároveň nedovolí si odniesť žiakom do života empirickú skúsenosť, že legalizáciou sa podvod neudial a že pravidlo účel svätí prostriedky je štandardnou metódou, ktorú môže v živote uplatňovať. Ďakujem za pozornosť.