Mičovský, Ján, poslanec NR SR (2015-05-28):
Ďakujem vám za slovo, vážený pán predseda. Vážení členovia vlády Slovenskej republiky, kolegyne, kolegovia a predovšetkým vážení občania, no ak ste mali trpezlivosť, a či už kontinuálne, alebo aspoň sporadicky ste si vypočuli toto dvojdňové rokovanie o Vodnom diele Gabčíkovo a privatizácii Slovenských elektrární, tak verím, že v tom nemôžete mať vôbec jasno. Ja sa priznávam, snažil som sa počúvať obidve strany veľmi pozorne, patrím asi k menej chápavým, ale ono je to už tak príroda spravodlivá, že nie všetkých nás obdarí rovnakou chápavosťou, ale ja naozaj v tomto obrovskom počte miliónov, ktoré tu lietajú z jednej strany na druhú, sa orientujem len relatívne veľmi ťažko. Chcel som byť spravodlivý a chcel som sa rozhodnúť, ale to rozhodnutie mi voľajako neprichádza teraz tak na um, ako by som ju mohol vysloviť spolu s plnou zodpovednosťou. A preto nebudem pridávať k tým stovkám miliónov, ktoré tu tak ľahkovážne lietali, a každý tvrdil veľmi suverénne a so sebaistotou, že má pravdu. Dokonca si myslím, že niektorí rečníci včítane pánov ministrov nám predviedli až takú ukážkovú reč tela, že ako vypadá človek, ktorý príde s pravdou do toto parlamentu, až sa to tak z nich vyparovalo, že my nechápaví a oni nám nalejú toho čistého vína, aby sme konečne pochopili. Viete, neviem, akých to tu majú tých imidžmejkerov, ale niektoré tie prejavy, nie úst, ale tela sa mi až veľmi zle tu sledovali v tejto vážnej téme, a preto nebudem pridávať milióny, pridám len jeden návrh, pán spravodajca, na uznesenie, ktoré sa mi zdá, že by mohlo z tohto dvojdenného rokovania mať jediný zmysel pre občana, aby si povedal, že z predsa z tých stoviek miliónov dačo múdre vie vydolovať, možno práve ten občan. Lebo my keď tu okydávame Mečiarovu privatizáciu, ktorá bola naozaj strašnou, keď tu veľmi spravodlivo a tiež len nepeknými slovami spomíname obdobie prvej Ficovej vlády, keď došlo k úpadku myslenia, mravov aj ekonomiky. To všetko jednoducho je pravda, ale s tým v tejto chvíli asi veľa toho nenarobíme. Veľakrát to tu zaznelo, ťažké kalibre sa vypálili, a preto si dovoľujem to uznesenie, ja ho môžem aj napísať, keď na to príde, ak teda by bola taká vôľa kolegov zo SMER-u, to by teda mohlo byť niečo, čo by naozaj z tohto dvojdňového hádzania miliónov mohlo robiť reálne milióny. Aspoň nejaké torzo. Navrhujem, aby Národná rada Slovenskej republiky zaviazala vládu Slovenskej republiky k tomu, aby ten, ako som správne pochopil, otvorený closing, ktorý stále umožňuje požadovať v rámci privatizácie Slovenskej energetiky od Enelu tých 229 mil. eur, aby sme zaviazali vládu, aby tak učinila. Takže skúsim to teda tak povedať, ešte raz povedať, už tak, aby to bolo použiteľné možno aj na papier: Národná rada Slovenskej republiky... Dám aj písomne, len aby bolo známe, že čo bude na papieri. „Národná Slovenskej republiky zaväzuje vládu Slovenskej republiky, aby urobila v čo v najkratšej dobe všetky potrebné opatrenia k tomu, aby otvorený closing, ktorý stále umožňuje požadovať od Enelu 229 mil. eur, bol využitý v plnom rozsahu pre Slovenskú republiku a jej občanov.“ To je to najzákladnejšie, čo sa len dá z tejto diskusie získať. Všetko ostatné mi pripadá ako prázdny boj, ktorý má predvolebnú hodnotu, ktorý opakuje známe pravdy a ktorému už vlastne ani nepripisuje nikto z občanov veľkú vážnosť, lebo tí, čo sa rozhodli pre to, že budú tlieskať SMER-u, tak budú tlieskať, nech tu čokoľvek povieme, tí, čo sú na opačnej strane, budú možno tlieskať nám, a zdá sa mi, že pre úžitok z tejto diskusie k tomuto bodu programu je potrebné práve prijať takéto uznesenie. A už iba ako dôvetok k tomu, čo tu už zaznelo viackrát, a mne sa zdá, že je v tom ten princíp a ten princíp je hodný opakovania. Ak sa má do budúcnosti niečo zmeniť, aby sme nemali takéto tristné rokovania a aby nedošlo k situáciám, ktoré nie zaváňajú, ale ktoré priamo vedú k tomu, že sa zneužívajú významné funkcie v spravovaní štátu, nuž potrebujeme to, čo spomínal kolega Kadúc, tú hmotnú zodpovednosť dať do zákona. Vážení kolegovia zo SMER-u, máte možnosť tento zákon, ktorý tu viackrát bol predložený, schváliť. Nuž povedzme si, že múdry človek sa učí zo starých hriechov a že potrebujeme, nech bude už od marca budúceho roku akákoľvek vláda, zaviazať všetkých zodpovedných správcov v tomto štáte k tomu, aby hmotne zodpovedali, osobne za svoje rozhodnutia a aby teda pod týmto rizikom úplne oprávnene vami požadovaným konali vo všetkých chvíľach výkonu svojich funkcií. A ak by sme predsi len chceli skúsiť dačo ešte aj z tej minulosti zachrániť, tak je to možno otázka ako zákon, ktorý kedysi SMER ponúkol, zákon o zisťovaní pôvodu majetku ako je uplatňovaný, opäť to máte v rukách, ak teda tie milióny išli rôznym smerom, tak je dosť možné, že pri tom, že máte v rukách aparát vyšetrovací, vládny, súdny, sa vám vari podarí zistiť aspoň torzo tých peňazí, ktoré išli do tých vreciek, kde sa možno domnievať, že zákon o nadobudnutí majetku nezákonným spôsobom by bolo možné uplatniť, a ja by som vám bol vďačný, keby ste ho teda uplatnili, to je možno ten pohľad dozadu, ale to uznesenie, ktoré som navrhol, je pohľad dopredu a zdá sa mi, že by bolo veľmi správne práve toto považovať za isté rukolapné praktické využitie tejto mnohohodinovej diskusie. No a úplne na záver možno len na konto tej prestrelky starých vlád, nových vlád, privatizovali jedni, privatizovali druhí, privatizovali tretí. No ktože to tak privatizoval? Aké strany to boli pri moci? Tie štandardné. Tie, ktoré tak často sú považované za jediné nositeľky demokracie v našej krajine. Nuž čo keby sme vyskúšali občas predsi len sa zamyslieť nad tým, či pre túto krajinu by bolo dobré, keby sa mohli prejaviť aj tie podľa vás neštandardné strany alebo zoskupenia ľudí, o ktorých síce sa domnievate, že sú nespôsobilí konať v záujme krajiny, ale ktorých ešte nikdy nebolo možné postaviť do čela jednotlivých rezortov? Napadá ma len jeden príklad, aby som nerozprával z nejakého zoskupenia, ktoré by mohlo byť blízke. Pán poslanec Mikuláš Huba. Čo keby takíto ľudia boli na čele rezortov? Keby Mikuláš Huba so svojím životným príbehom, so svojimi konkrétnymi výsledkami práce bol ministrom životného prostredia, nikto by mu nemohol pripisovať žiadne firmy, žiadne predaje dreva. Stačilo by úplne sa len pozrieť do jeho životopisu. Určite mi prepáči, že som dovolil zneužiť jeho meno. Len to je to poukázanie na to, že táto krajina by mohla byť spravovaná iným spôsobom. A ja sa prihováram, občania, aby ste tento iný spôsob vyskúšali. Potom možno nebudeme musieť absolvovať také rokovania, ako je toto. Ďakujem pekne.