Kažimír, Peter, podpredseda vlády a minister financií SR (2018-06-14):
Ďakujem, pán podpredseda, za slovo. Ďakujem, pán poslanec, za otázku. Aj táto otázka je dôkazom o tom, že nie ste stratený prípad a že sa viete naozaj pýtať aj na rozumné a dôležité veci. Automobilový priemysel na Slovensku sa v žiadnom ohľade nedá porovnať s niekdajším priemyslom v Detroite. Negatívna skúsenosť Detroitu s automobilovým priemyslom má pôvod v tom, že Detroit vyrábal takmer všetky automobily predané v tom čase na americkom trhu a nebol vystavený konkurenčnému tlaku, pretože trh Spojených štátov bol v tom čase chránený vysokými clami voči dovozom zo zahraničia, čo vám možno môže pripomínať udalosti aj z dnešných dní na spomínanom kontinente. Po otvorení trhu pre automobilový priemysel zo zahraničia, najmä z Japonska, sa neefektívnosť výroby v Detroite prejavila naplno. Slovensko však dnes pôsobí na globálnom trhu a jeho automobilky sú vystavené neustálej medzinárodnej konkurencii, čo výrobu robí efektívnou. Výroba automobilov na Slovensku je pritom diverzifikovaná geograficky. Exportujeme do rôznych krajín. Je diverzifikovaná podľa rôznych značiek. Teraz mám na mysli či už výrobcov z Nemecka, Volkswagen, výrobcu Peugeot Citroënu z Francúzska, výrobcu, ktorý o chvíľu začne svoju výrobu, Jaguar Land Rover z Veľkej Británie alebo kórejského výrobcu z Kie. Takže ďalšia diverzifikácia podľa segmentov, kde výroba má záber od jednoduchých automobilov, cez strednú triedu až po luxusný segment. Príchod ďalšej automobilky môže diverzifikáciu ešte vylepšiť. Samozrejme, ak sa nebude dariť jednej automobilke, môže sa dariť inej. Napríklad, o čo viac by benefitovalo Fínsko, ak by okrem Nokie produkovalo aj iPhone. Toľko pripravená odpoveď, ale chcem povedať, že ja si, ja si uvedomujem obsah tejto debaty, ktorý má, by som povedal, veľký mediálny dosah. Lebo príklad Detroitu je samozrejme mediálne príťažlivý. Samozrejme, samotná skutočnosť života v tomto meste je poznamená aj mnohými inými proste problémami a nechcem sa nimi teraz tu zaoberať, napríklad aj rasovou neznášanlivosťou. Ale v prvom rade chcem povedať, že má to proste aj akademický rozmer. A myslím si, že sedliacky rozum je asi to najdôležitejšie, čo musíme použiť. To znamená, máme taký asi pocit, že keď sme príliš závislí na nejakom druhu výroby, nejakom type ekonomiky, tak sa vystavujeme do rizík. Ja musím súhlasiť, že akademicky je to správny, správny postoj. Zároveň ale musím povedať, že ale máme všetci v tejto krajine jednu skúsenosť a to je skúsenosť, ktorá je neopakovateľná a ktorá sa stala v roku 2009, ´10 a ´11. A to je to, že sme všetci, všetci naprieč celého politického spektra, ale aj všetci občania boli svedkami v podstate naozaj najhlbšej ekonomickej krízy, ja neviem, od 30. rokov minulého storočia alebo možno v histórii civilizácie s obrovskými dôsledkami na globálny biznis a na situáciu na trhu práce. Viete, že to aj na Slovensku stálo 100-tisíc pracovných miest v roku 2009. Naozaj to nebolo ľahké obdobie a ešte si na to veľmi dobre pamätáme. Ale práve v tomto období hlbokej krízy, ktorá bola neopakovateľná, nám práve tento, tento automobilový priemysel, tento kritizovaný automobilový priemysel, ktorý vytvára tieto akademické riziká, pomohol. Čiže ja nie som akademik, ja som praktik a ja bol som proste vystavený často proste úlohám, ktoré majú mať praktický koniec a majú byť orientované na cieľ. Takže musím povedať, že napriek akademickej úvahe, ale aj sedliackemu rozumu, ktorý hovorí o tom, že ak ste príliš zaviazaní na nejaký typ výroby, tak sa vystavujete rizikám, tak napriek tomuto prakticky v tom najnebezpečnejšom období nám práve automobilový priemysel pomohol, pretože sme ho mali v takej štruktúre a v takej fáze zapájania ďalších a ďalších kapacít, že nám hneď v roku 2010 a ´11 ďalšie kapacity, kľúčovo vo Volkswagene, ale aj v ďalších fabrikách proste pomohli sa dostať z pasce prepadu ekonomického rastu. Toľko prax. A chcem ešte povedať nasledovnú vec. Automobilový priemysel je podľa mňa, budem hovoriť svoj osobný názor, náš osud. Rozhodli sme sa preňho v podstate ako výsledok, výsledok transformácie našej ekonomiky z 90. rokov. Viete, že sme prešli veľmi bolestivým údolím v 90. rokov reštrukturalizácie nášho priemyslu, ktorý má za cenu aj jednu stratenú generáciu ľudí, ktorí sa dodnes ocitajú v pasci nezamestnateľných osôb. No a vyšli sme z tejto pasce tým spôsobom, že z výrobcu zbraní a nepredajných výrobkov sme sa stali naozaj jednými z lídrov vo výrobe automobilového priemyslu, ktorý je ale známy svojou komplexnosťou. Čiže na Slovensku, a to odmietam... (Prerušenie vystúpenia predsedajúcim.)