F. Mikloško, poslanec: (2003-09-18):
To, čo hovoríte vy o problémoch dnešnej spoločnosti, ak dovolíte, my o tom hovoríme takisto veľmi otvorene a sme si toho takisto ako vy vedomí. Obávam sa, že na rozdiel od vás my máme riešenie tejto neľahkej situácie aj vo volebných programoch a aj nejakým spôsobom tieto veci sa pokúšame riešiť. Neviem, či váš volebný program obsahuje riešenia na všetky tie problémy spoločnosti, ktoré dnešná spoločnosť má a ktoré my vôbec nezakrývame. To je prvá vec. Kolega Ondriaš, vy môžete kritizovať kapitalizmus, ale pokiaľ ja viem, vy ste tam žili a ušli ste odtiaľto, žili ste v Spojených štátoch a sem ste sa vrátili, až keď padol komunizmus. Ak sa mýlim, tak sa vám ospravedlňujem. Čiže opatrne s tou kritikou, lebo veď mohli ste sa vrátiť do socializmu z toho kapitalizmu. Ale teraz by som sa chcel dotknúť návrhu zákona. Vážení prítomní, od roku 1989 sme prijímali jedno za druhým zákony na odškodnenie obetí komunistického režimu, alebo obdobia 1948 – 1989 s výnimkou odvlečení do Sovietskeho zväzu. Všetky tieto zákony mali jedného spoločného menovateľa, a to, že tieto zákony odškodňovali ľudí, ktorí boli obmedzení na slobode, to znamená, boli v pevnom väzení, boli popravení, boli v sovietskych gulagoch a podobne. Upozorňujem len, zatiaľ, že dnešný zákon otvára úplne nový problém pohľadu na spoločnosť spred 40 rokov, to je takzvaná, ale teraz nehovorím takzvaná ironicky, čierna listina, ktorá existuje a ktorá tým ľuďom, ktorých si, samozrejme, vážim, pretože svojou prácou pripravili rok 1968 a celkové uvoľnenie, ktorá tých dala na istú listinu a postavila ich mimo tie posty, ktoré zastávali dovtedy, alebo mohli zastávať. Ale chcem upozorniť, že tu existuje čierna listina, nenapísaná, všetkých ľudí, ktorí neboli členmi Komunistickej strany. (Potlesk.) Prepáčte, ak prijmeme tento zákon, tak otvárame problém, že napríklad v Policajnom zbore nemohol byť človek, to je jedno akého vyznania, ktorý sa priznával k viere, nemohol. V súdnictve nemohol, na vedúcich miestach nemohol, v školstve nemohol absolútne. Ja som sa pokúšal učiť, keď mi dali podpísať, že budem vyučovať v ateistickom duchu, nepodpísal som, dostal som dovidenia. Ja si nesťažujem. Ale nemohol som ako veriaci človek, ktorý som sa k tomu hlásil. Čiže len pripomínam, že ak prijmeme tento zákon, otvárame problém tzv. čiernych listín všetkých ľudí, ktorí nemohli kvôli niečomu zastávať funkcie. A to je nový problém, s ktorým sme sa až doteraz vôbec nezaoberali. Čiže z tohto hľadiska ja, ak dovolíte, nebudem hlasovať za ten zákon, lebo ten problém treba uchopiť nejakým iným spôsobom, nie takto, že vyčlením jednu skupinu, opakujem, ktorú si vážim, ktorá išla do toho a priniesla uvoľnenie, ale ten problém bol oveľa širší celých 40 rokov. Ďakujem. (Potlesk.) P. Rusko, podpredseda NR SR: Ďakujem pekne, pán poslanec. S faktickou – pán poslanec Ďaďo. Zapnite pána poslanca. V. Ďaďo, poslanec: Ďakujem pekne. Nebudem a ani nemienim moc konfrontačne vystupovať, ale domnievam sa, že treba si niektoré veci trošičku pripomenúť. Citujem poslednú dobu a to, čo povedal pán kolega Mikloško a ja sa s ním stotožňujem. Otvárame listinu voči všetkým ľuďom, ktorí museli odísť z funkcie. Veľmi si vážim postoj Kresťanskodemokratického hnutia k odvolaniu ministra Šimka. Aj ten bude na tej listine? Aj ten musí odísť z takých dôvodov, že je niekomu nepohodlný? Citujem ďalšiu vec, vyjadrenie SDKÚ, kolegovia: „Demokracia v SDKÚ znamená, že hoci každý môže povedať svoj názor, v konečnom dôsledku treba rešpektovať rozhodnutie väčšiny.“ Ďalší: „Ak existuje rozhodnutie orgánov strany a niekto ho nerešpektuje, tak sa musí zdvihnúť.“ To sú, kolegovia, vaši funkcionári, ktorí konštatujú takúto demokraciu. A za tú demokraciu, ktorá bola nesprávna v roku 1970, že boli ľudia odvolávaní z funkcií a museli ísť inde, tak zato sú tu čierne listiny. Ďakujem. (Potlesk.) P. Rusko, podpredseda NR SR: Ďakujem pekne. Nech sa páči, pán poslanec Ondriaš. K. Ondriaš, poslanec: Mňa často, musím sa priznať, fascinujú niektoré argumenty. Nebudem hovoriť veľa, ale len jeden poviem. Pán Mikloško, povedali ste, že ste nemohli pracovať na tom mieste, kde ste chceli – bola to pravda. Viete, koľko ľudí dnes nemôže pracovať tam, kde by chcelo? Je to 80 %? Nie, že nemôžu pracovať, oni nemôžu pracovať vôbec. Viete, koľko ľudí uteká od nás? 120 000 vysokoškolákov ušlo! Takže ešte raz poviem, mňa tie vaše argumenty fascinujú. Ďakujem. P. Rusko, podpredseda NR SR: Ďakujem pekne, pán poslanec. Nech sa páči s faktickou poznámkou – pán poslanec Zubo. S. Zubo, poslanec: Pán Mikloško, skutočne môžete vidieť a zrejme ste už aj pochopili, že dnes nie je doba, keď chceme byť konfrontační. Chceme sa vecne venovať problémom, hľadáme také riešenia, žiaľ, začína sa nám to zdať, že je to jednosmerná ulica. Napriek tomu všetkému pri niektorých vašich myšlienkach by som sa chcel pozastaviť. Hovorili ste o tom, že vy to dokonca máte vo volebnom programe riešiť tie problémy, s ktorými sa dnes na Slovensku stretávame, a že my to nemáme. Nuž, čo vám povedať? Treba si prečítať aj náš volebný program a potom možno zmeníte názor. A čo sa týka tých vašich volebných programov, že to tam máte zakotvené, že to chcete riešiť, vám netreba hovoriť, ako sa nazýva človek, ktorý sľubuje a sľuby neplní. Mne to prichádza asi tak. Ešte k tým gulagom, čo ste spomínali. No, kde my máme ísť, kde sa zastavíme? V 15. storočí, 14. storočí alebo pri narodení Krista, aby sme si jeden druhému vyhadzovali na oči, čo už dávno generácie pred nami zabudli a tolerujú tieto veci? Neustále sa budeme k tomu istému vracať ako k nejakému zaklínadlu, ktoré vždycky použijeme, keď nemáme argumenty? To môžeme aj my tak postupovať. Argumentov história nám dala dosť. Prepáčte, že som zvýšil hlas. No a potom ste hovorili o tom, že bola tu nesloboda. No ja neviem, aká nesloboda, keď terajší pán riaditeľ SIS-ky ako 17-ročný bol zavretý, on najlepšie vie, za čo bol zavretý, no ale medzitým si stihol urobiť vysokú školu, skončil ašpirantúru, robil na tých postoch, kde robil. Celý rad súčasných čelných funkcionárov v KDH má vysokoškolské vzdelanie, má skočenú ašpirantúru. No tak ja to nechápem, že jeden nemohol kvôli svojej viere byť, ani neviem... (Prerušenie vystúpenia časomierou.) P. Rusko, podpredseda NR SR: Pán poslanec, odoberám vám slovo, vyčerpali ste limit, ďakujem pekne. Nech sa páči s faktickou – pán poslanec Mikloško.