P. Hrušovský, predseda NR SR: (2004-12-01):
Pýtam sa ešte spoločného spravodajcu: Chcete sa vyjadriť? Nie. Prerušujem rokovanie o tomto bode programu. Ďakujem pánovi poslancovi Miššíkovi. Pristúpime k rokovaniu o ďalšom bode programu, ktorým je návrh uznesenia Národnej rady Slovenskej republiky k zabezpečovaniu prepravy vo verejnom záujme v rokoch 2004 a 2005 , ktorý predložil so žiadosťou o prijatie Národnou radou pán poslanec Hurban. Prosím vás, keby ste odôvodnili návrh uznesenia, ktorý žiadate schváliť. Nech sa páči, máte slovo. J. Hurban, poslanec: Ďakujem pekne. Vážený pán predseda, ctené kolegyne a kolegovia, ja hneď na úvod prednesiem návrh uznesenia. Uznesenie Národnej rady Slovenskej republiky k zabezpečovaniu prepravy vo verejnom záujme v rokoch 2004 a 2005. „Národná rada Slovenskej republiky žiada vládu Slovenskej republiky A. zabezpečiť finančné zdroje na úhradu úbytku tržieb dopravcov autobusovej dopravy, ktorý dopravcom vznikne v roku 2004 pri vykonávaní prepravy vo verejnom záujme ako dôsledok ich povinnosti zabezpečovať dopravnú obslužnosť územia a poskytovať sociálne zľavy určeným skupinám obyvateľstva, B. predložiť na prerokovanie v Národnej rade Slovenskej republiky koncepciu osobnej autobusovej a železničnej dopravy s dôrazom na systémové riešenie financovania výkonov vo verejnom záujme v roku 2005 a v rokoch nasledujúcich, a to v termíne do 31. mája 2005.“ Kolegyne a kolegovia, iste neuniklo vašej pozornosti, že opakovane sa objavujú problémy so zabezpečovaním autobusovej prepravy vo verejnom záujme. Nakoniec, včera nás na ne upozornil znovu Zväz autobusovej dopravy. Mohli sme taktiež zaregistrovať, že títo zástupcovia včera rokovali s ministrom dopravy aj s ministrom práce, sociálnych vecí a rodiny a, zdá sa, bezvýsledne. V čom teda spočíva podstata problému. Autobusoví dopravcovia sú povinní v zmysle platnej legislatívy vykonávať autobusovú prepravu čiže výkony vo verejnom záujme. Tieto výkony sú spoločenskou objednávkou a sú nevyhnutné z dôvodu zabezpečenia obslužnosti územia a dopravcovia ich vykonávajú na základe zmluvy o výkone vo verejnom záujme. Straty z týchto výkonov majú byť uhrádzané z podielových daní samosprávnych krajov. To je správne, je to v poriadku. Sociálne zľavy vo verejnej hromadnej doprave sú zľavy pre zákonom definovaný okruh osôb. Tieto objednané zľavy spôsobujú dopravcom úbytok na tržbách a mali by byť teda plne hradené zo zdrojov štátneho rozpočtu prostredníctvom transferu na jednotlivé samosprávne kraje. Podstatou problému ale je, že na tieto služby, ktoré síce vyplývajú zo zákona, samosprávne kraje nedostávajú zo štátneho rozpočtu dostatok zdrojov. Je zrejmé, že je tu určitá nerovnováha. Na jednej strane sú objednané služby, na strane druhej je neochota či nemožnosť tieto služby zaplatiť. A v tom je ešte takpovediac zamiešaná sociálna politika štátu, ktorú štát síce robiť chce, ale peniaze na ňu dať nechce. Je to naozaj zvláštny prístup zo strany štátu. Ale mne sa zdá, že je už vyskúšaný tento postup, presun kompetencií, ale bez presunu peňazí. V snahe o vyriešenie tohto problému nielen v tomto roku a v roku nasledujúcom, ale aj v rokoch ďalších predložil som návrh uznesenia. Odôvodnenie aj písomne máte na stole. Toto som považoval za dôležité povedať na úvod. Snáď len k spresneniu, k tomu bodu A. Chcem upriamiť vašu pozornosť na opatrenie ministerstva financií č. 01/R/2003, v ktorom je stanovený rozsah regulácie cien v pôsobnosti ministerstva financií. A podľa tohto výmeru poskytujú sa nasledovné zľavy. Deti od 6 do 15 rokov veku majú zľavu 50 %, držitelia preukazov ťažko zdravotne postihnutých a ťažko zdravotne postihnutých so sprievodcom majú zľavu 50 %, sprievodcovia ťažko zdravotne postihnutých majú službu bezplatne, žiaci a študenti na jednotlivú cestu majú zľavu 50 %, na časové lístky, či už mesačné alebo týždenné, majú zľavu 60 %, občania nad 70 rokov platia 5 korún za každých 50 kilometrov. V súlade s metodikou ministerstva dopravy, pôst a telekomunikácií štvrťročne títo dopravcovia autobusoví predkladajú jednak ministerstvu a jednak jednotlivým samosprávnym krajom potom prehľad na úbytku tržieb z dôsledku týchto poskytovaných zliav. Chcem zdôrazniť, že aktuálny nedoplatok jednotlivých krajov predstavuje 323,2 mil. korún a kvalifikovaný odhad do konca roku 2004 je 431 mil. Aká bude výsledná suma, bude zrejmé, samozrejme, až v januári. Iste pri prevode finančných prostriedkov zo štátneho rozpočtu do jednotlivých samosprávnych krajov nejaká suma prostriedkov poukázaná bola, ale nie sú v tom zohľadnené ani zmena dane z pridanej hodnoty, ale hlavne ani nárast cien motorovej nafty, rozhodne nie v plnej výške, preto vychádza tento výpadok. A pokiaľ ide o ten bod B, ešte snáď bližšie na odôvodnenie. Už som hovoril, oni pracujú podľa zákona č. 168/1996 Z. z. o cestnej doprave, z ktorého im vyplývajú určité povinnosti, o. i. aj tie výkony vo verejnom záujme. Jednak musia zabezpečovať obslužnosť územia, to znamená autobusové spojenie všetkých miest a obcí, ide o prímestskú dopravu hromadnú, a jednak teda majú priamo zo zákona prikázané, že musia poskytovať zľavy. A na strane druhej, ako som už spomínal, štát dostatok prostriedkov nedáva. Iste môže byť polemika o tom, aká je ekonomická cena týchto jednotlivých výkonov, či tá ekonomická cena je objektívna. Ale, si myslím, tam je priestor aj pre samosprávne kraje, aj pre ministerstvo financií, aj pre jednotlivých autobusových dopravcov. Takže to je pôda, kde tento problém treba riešiť. A v záujme akéhosi definitívneho vyriešenia, aby sa toto nemuselo neustále opakovať, si myslím, že bolo by veľmi vhodné prijať toto uznesenie a určitým spôsobom zaviazať vládu, aby spracovala takúto koncepciu, lebo nejde len o autobusovú dopravu, verejnou dopravou je aj doprava železničná, a s touto koncepciou teda oboznámiť Národnú radu a príp., ak to bude nutné, aj ju schváliť. Určite súvisí s tým aj zmena legislatívy. Bude treba upravovať niektoré zákony. A tam, si myslím, je pôda pre jednotlivé ministerstvá. A, samozrejme, očakávam, že na túto spoluprácu alebo riešenie tohto problému budú prizvaní aj tí, ktorú túto dopravu zabezpečujú, teda zástupcovia autobusovej a železničnej dopravy. Chcem vás teraz znovu poprosiť o podporu tohto uznesenia. Pán predseda, skončil som. Ďakujem pekne za slovo.