S. Kahanec, poslanec: (2009-02-12):
Potrebujeme integrovaný a konkurenčný plynárenský trh a solidaritu medzi spotrebiteľmi Európskej únie. Teraz sa spýtam, či tieto veci, ktoré potrebujeme, rieši táto novela. Celkom sa mi to nezdá, že toto rieši táto novela. Novela zákona č. 656/2004 o energetike rieši, zdá sa, nejaké tie deformované vzťahy. Zasa si chce vláda vyhradiť právo rozhodovať, kto bude prenajímať, kedy zaberie ťažobné kapacity, chce opäť regulovať ceny, za ktoré bude môcť prevádzkovateľ zásoby prenajať. Chce vstupovať aj do práv podnikania miesto toho, aby vlastne chránila a podporovala hospodársku súťaž, ktorá, myslím si, že pre zdravé a normálne fungovanie je nevyhnutná. Pokiaľ si doteraz mohli ceny medzi sebou dohadovať prevádzkovateľ zásobníka a záujemca o uskladnenie zásob plynu, tak keď prijmeme túto novelu, už zasa bude do toho zasahovať štát a určí regulované ceny, za ktoré budú dokonca nakupovať možno aj zahraničné firmy. Nikto nespochybňuje, že mimoriadne situácie treba riešiť mimoriadnymi spôsobmi. Otázka je, či spôsoby, ktoré navrhuje táto novela, sú tie, ktoré by sa mali urobiť. Zarazilo ma vyjadrenie pána ministra, keď konštatoval, citujem, teda súviselo to s ťažbou plynu zo zásobníkov, a citujem: „My sme to nemohli teraz spraviť, lebo sa to nerobí v demokratickom štáte, ale teraz to dáme do zákona“. Koniec citátu. No to už teraz budeme mať, keď prijmeme novelu, nedemokratický štát? Takže, aby sme nedopadli tak, ako sme boli silní pri zákone o poštových službách. Tam tiež sme nemali problém. Lebo boli prvé avíza z Európskej komisie, potom boli upozornenia a teraz je už tvrdá požiadavka, že máme to dať do poriadku. Stále čakáme až na to konečné štádium? Nemôžeme to riešiť trošku v predstihu? To, že SPP bude musieť držať rezervu v zásobníkoch, bude vyplývať z tejto novely a bude ju musieť držať na úrovni 30 dní. A bude ju musieť držať s tým, že štát rozhodne o regulovaných cenách. Ale my sme už mali možnosť prijať zákon aj o strategických zásobách plynu. Zatiaľ sme ho však neprijali. Keď bol záujem Nafty Gbely, aby sa výrazne zväčšili zásobníky Gajary – Baden, aby to bola investícia vo verejnom záujme, tak tam chcem aj teraz povedať pochvalne o rezorte hospodárstva, že tento toto zväčšenie zásobníkov podporoval, napriek tomu kancelária podpredsedu vlády toto stopla a tým pádom sa to nedostalo na rokovanie vlády. A ministerstvo hospodárstva s týmto návrhom do vlády ani neprišlo. Takže, keď môžeme riešiť určité problémy, tak ich stopneme ešte predtým, než sa dostanú tieto veci do úrovne vlády, a keď môžeme riešiť veci, ktoré by výrazne prospeli do budúcnosti, napríklad zväčšenie zásobníkov, a tu chcem podotknúť, že už za uplynulé obdobia sa kapacita zásobníkov násobne zväčšila práve preto, že tieto zásobníky obhospodarovali tí, čo boli schopní do tých zásobníkov aj investovať. A boli schopní si dohodnúť aj kontrakty odberateľov na dlhodobé obdobie aj zo zahraničia. Ja tu vôbec nechcem glorifikovať iba zahraničných investorov. Ale to, kým sme tieto veci mali iba v rukách štátu, tak sa tie zásobníky veľmi zúrivo nezväčšovali. Tak isto máme niekedy silné svaly v tom, že zákonom predpíšeme, že bude zakázaná ťažba z podzemných zásobníkov pre zazmluvných zákazníkov, pre tých, čo dodávajú do zásobníkov. No ale pokiaľ takéto opatrenie prijmeme, určite môžeme čakať rovnaké alebo podobné protiopatrenia z ich strany. Aká bude potom cezhraničná spolupráca, ktorá sa teraz prejavila pri tomto krízovom stave pozitívne? Veď cezhraničná spolupráca je jedno z nevyhnutných riešení pre bezpečnosť dodávok plynu z dlhodobého hľadiska. Čiže, urobila vláda nejaké kroky, aby zlepšila túto pozíciu Slovenska? Návrhy, ktoré mohla prerokovať na vláde, stopla. Mohla takisto dať plynu silnejšie postavenie, podobne ako je to pri rope, ktorá je súčasťou štátnych hmotných rezerv a osobitným zákonom definuje aj núdzové zásoby. Takisto tento návrh, ktorý síce prešiel cez vládny kabinet, nedostal zelenú a vláda tento predložený návrh zákona zo svojho rokovania stiahla. Ďalšia principiálna vec, ktorá mohla byť riešená, sa z rokovania stiahla. Ako potom chceme zlepšiť pozíciu Slovenska do budúcnosti? Chceme to zlepšiť iba tým, že budeme zasa silne vyhlasovať, že pre nás je jedinou reálnou možnosťou dovoz plynu z Ruska a je potrebné iba diverzifikovať tieto prepravné cesty z Ruska, ako vyhlásil pán premiér? Na druhej strane ten istý pán premiér, keď bol na návšteve s nórskym premiérom, vyhlásil, citujem: „Predovšetkým sme sa zhodli na tom, že je mimoriadne dôležité vytvárať na európskom kontinente vysokú mieru konkurencie, pretože iba konkurencia dokáže vplývať na vývoj cien.“ Koniec citátu. Čo sa týka skvapalneného plynu z Nórska, tu už pán premiér vyhlásil, že pokiaľ ide o skvapalnený plyn, boli sme informovaní o všetkých projektoch, ktoré Nórsko dnes realizuje, ale že je tam opäť problém, ako tento skvapalnený plyn ďalej dovážať a či cena nebude vyššia ako tá, ktorá je dnes za štandardný plyn. To povedal pán premiér. A teraz si povedzme, že keď budú častejšie tieto situácie, ktoré teraz vznikli alebo keby, nedajbože, táto situácia trvala dlhšie, aké by boli škody v našom hospodárstve? Čo by bolo väčšie, škody v hospodárstve alebo cena tohto dovážaného plynu? Čiže, myslím si, že tak ako napríklad v Českej republike je určité percento, ktoré je vykryté mimo dovozu plynu z Ruska, myslím si, že aj my máme možnosť uvažovať aj o takejto čiastkovej diverzifikácii dodávok plynu. Ale podľa premiéra to nie je potrebné. Ja si myslím na rozdiel od neho, že to potrebné je. A že pozícia tých, ktorí odoberajú plyn a sú stopercentne závislí, je veľmi zlá z hľadiska vyjednávania v týchto bilaterálnych vzťahoch ohľadne dodávok. Keď je niekto stopercentne závislý, tak potom veľmi ťažko si dohaduje svoje zmluvy. Aj príklad Poľska ukazuje, že aj po týždňoch od ukončenia sporu ešte stále malo, vzhľadom na spor medzi Ruskom a Ukrajinou, problémy s dodávkou plynu. Toto, samozrejme, nie je jednoduchá téma, bolo tu už spomínané a nie je to ani jednoduché riešenie. No, ale tak urobme predovšetkým dôkladnú analýzu všetkých technických i obchodných riešení. Skúsme hľadať cesty pre diverzifikáciu dodávok energií, v tomto prípade plynu, a nehádžme všetko iba do jednej pozície, že jediná cesta a jediný možný dovoz je iba z Ruska. A podporme napríklad aj zväčšenie zásobníkov napríklad tým, že zásobníky Gajary – Baden dáme do pozície investície vo verejnom záujme. Urobme to. Urobme opatrenia, aby sme mohli konštatovať, že vláda zlepšuje pozíciu Slovenska v zásobách plynu. Na záver možno už iba skonštatovať, že táto novela sa opäť predkladá v skrátenom režime. Sú to vážne veci, ktoré určite majú mnoho otázok a nie jednoduché riešenia. Prečo to opäť robíme v takejto skrátenej forme, bez tejto diskusie a bez hľadaní možných, aj ďalších riešení? Ďakujem pekne.