Galek, Karol, poslanec NR SR (2017-06-16):
Ďakujem veľmi pekne. Takže tak ako som pred chvíľkou povedal, rád by som objasnil aj niektoré pojmy a možnože aj niektoré čísla, ktoré s týmto návrhom zákona súvisia, samozrejme, že najprv k tým pojmom. Predtým som hovoril o tzv. TPS-ke. TPS-ka, je to medzi energetikmi veľmi známy pojem, súvisí veľmi úzko s cenou elektriny, je to skratka pre slová „tarifa za prevádzku systému“. Možnože viacerí z vás, jeden, dva, tri, štyri, ôsmi vedia, TPS alebo tarifa za prevádzku systému je súčasťou ceny elektriny, ktorú platíme, či už my ako spotrebitelia, ako domácnosti, alebo ako podnikatelia, jednoducho každý jeden odberateľ. V tejto tarife za prevádzku systému sa skladáme na podporu obnoviteľných zdrojov energie, na podporu komunálnej výroby elektriny a tepla a na podporu výroby elektriny z domáceho uhlia, plus ako som spomínal, je tam tá maličká čiastka, ale to je naozaj veľmi maličká, práve na toho organizátora s krátkodobým trhom za elektrinu, tzv. OKTE. Toto sú všetko opatrenia alebo zložky, ktoré však so samotnou elektrinou ako komoditou, pretože keď sa bavíme o elektrine, ktorá, keď strčíme prsty do zástrčky, tak nás potrasie, tak s ňou jednoducho nesúvisia, toto sú iba na to nejakým spôsobom naviazané výmysly, alebo ako by som to nazval, správne by som mal skorej povedať, politické rozhodnutia, ktoré prijali politici, čiže aj my všetci. Ale zabudli alebo odmietli sme za ne prevziať politickú zodpovednosť, radšej sme si povedali, dobre, budeme dotovať obnoviteľné zdroje, budeme dotovať komunálnu výrobu elektriny a tepla, budeme dotovať výrobu elektriny z domáceho uhlia, ale nebudeme to platiť my alebo nebudeme za to preberať zodpovednosť my politici, ale zaplatia to ľudia. A teraz týmto zákonom smerujeme k tomu, aby sme tento možnože aký nejaký dlh voči tej verejnosti, voči tým ľuďom napravili a splatili. Ako som povedal na začiatku, nebavíme sa o malej čiastke, hovoríme o 480 mil. eur ročne. Takže naozaj obrovská suma, táto sa rozpúšťa v cene elektriny, v cene každej jednej kilowatthodiny, ktorú platíme. Bolo to zavedené vyhláškou, ktorú vydal Úrad pre reguláciu sieťových odvetví, no a, bohužiaľ, podľa nášho názoru neurobil správne, pretože akékoľvek nové dane, sadzby, poplatky majú byť zavádzané iba v riadnom legislatívnom procese, to znamená, musí to prejsť vládou, musí to prejsť Národnou radou a nemôže to byť zavedené jednou vyhláškou nejakého úradu alebo štátneho úradníka. Kvôli tomuto sme minulý rok na jeseň práve túto tarifu za prevádzku systému napadli na Ústavnom súde. Ústavný súd sa k tomu zatiaľ nevyjadril, ale jednoducho tvrdíme, že naozaj tou vyhláškou to zavedené byť nesmie. Súčasne sa ale snažíme napraviť tento stav aj tu práve v tejto Národnej rade, aby sme ten historický dlh alebo tú politickú zodpovednosť konečne naozaj prevzali my. O tom, že nie je to iba téma pre opozíciu alebo pre energetikov, vidno aj v samotnom Programovom vyhlásení vlády, párkrát sa k tomu vyjadroval aj pán minister Žiga, ktorý povedal, že naozaj tá tarifa za prevádzku systému musí byť riešená nejakým iným spôsobom, zatiaľ ten spôsob veľmi nekonkretizoval, posledne mi bolo povedané, že to budú riešiť v septembri, keď prídu s novelou zákona o podpore obnoviteľných zdrojov. Ale ja sa troška obávam, že pokiaľ tu bude taký ten ministerský návrh, ako sme mali aj na tejto schôdzi, aj na tej minulej, a možnosť vidieť v prípade zákona o regulácii, no tak sme si povedali, radšej ukážeme aj inú cestu, akoby sa to riešiť malo a dalo. Jednou z tých ciest, ktorou možnože sa bude uberať aj ministerstvo, alebo jednou z tých ciest, ako je to riešené aj v zahraničí, je model Českej republiky, kde si povedali, dobre, tak my nebudeme celých 480 mil., alebo neviem koľko presne oni si prenášajú do tej TPS-ky, dávať na ľudí, ale bude to napríklad iba 100 mil. A všetko, čo bude nad 100 mil., tak pôjde zo štátneho rozpočtu alebo pôjde z predaja emisií, alebo z akýchkoľvek iných príjmov, ktoré by ten štát inak mal mať, lebo naozaj vymysleli si to politici, tak nech tí politici si za to nesú aj tú zodpovednosť. Čiže je tam nejaký strop, no ale my tvrdíme zase, prečo by to malo byť zastropené jednoducho, keď si to naozaj vymysleli tí politici, tak nech tá zodpovednosť tam aj je. Pán minister Žiga dokonca k tomuto zvolal aj pracovnú skupinu, ale tie závery neboli nikdy nejak verejne prezentované, takže uvidíme, čo na nás bude čakať v septembri, keby prešiel tento náš návrh zákona, pokiaľ by sme sa dočkali ako koaličnej podpory, tak tým pádom to už naozaj riešiť nemusí. Ako som povedal, tento návrh zákona rieši tú politickú zodpovednosť, prebratie tej zodpovednosti, ktorú by sme mali mať, a súčasne je to taký zdvihnutý prst do budúcnosti, to znamená, aby naozaj do budúcnosti politici neprijímali opatrenia kvázi vo forme nejakých nepriamych daní, pretože rovnako ako dneska funguje podpora obnoviteľných zdrojov, podpora výroby elektriny z domáceho uhlia, tak toto sa dá aplikovať v podstate v akékoľvek inej oblasti, ale ako som povedal, stále je to iba akousi nepriamou daňou. Nepriamou daňou, ktorú prenášame na tých obyvateľov, ktorí dokonca v mnohých prípadoch, alebo vo väčšine, o tom ani len nevedia. Keď som hovoril o 480 mil., tak dobrá otázka je, že kde vlastne na to vziať, pretože neni to malá čiastka, je to naozaj každoročná čiastka, no a v tom štátnom rozpočte tá čiastka skôr nebude, ako bude. A nebolo by dobré, aby zase na to doplatili ľudia tým, že sa im kvôli tomu zvýšia dane. Čiže hľadali sme aj nejaké tie cesty, kde by sa na to dalo vziať, a hľadali sme také nejaké nesystémové opatrenia, ktoré dneska v tom štátnom rozpočte sú, ktoré sú, dovolím si povedať, že zbytočnými výdavkami, dovolím si povedať, možnože niekoľko z nich jednak majú tu nejaké investičné stimuly, ktoré dosahujú v súčasnosti v priemere nejakých 60 mil. euro ročne, to ešte nie je ale započítaná napríklad investičná pomoc pre Jaguar. Druhou takou veľmi významnou pomocou, ktorá ale nejde zo štátneho rozpočtu, ale je už teraz tu zmienená, je, keby sa jednoducho odpísala alebo zrušila práve tá podpora výroby elektriny z domáceho uhlia, ktorá nie je naviazaná na zákon, ale je naviazaná iba na všeobecný hospodársky záujem, resp. nariadenie vo všeobecnom hospodárskom záujme, ktoré sa dá kedykoľvek prehodnotiť a ktoré sa dá kedykoľvek zmeniť, nehovorím, že zrušiť, dá sa kedykoľvek zmeniť jeho dopad, zmierniť. Čiže tu hovoríme skorej o tom, že toto by sme vedeli ukrátiť alebo znížiť o túto sumu tých 480 mil., ktoré by bolo potrebné vydávať z toho štátneho rozpočtu. Keď sa bavíme o nejakých iných výdavkoch, ktoré idú zo štátneho rozpočtu, ďalej sú to napríklad vlaky zadarmo, to je tých 23 mil. eur, v minulom roku to teda boli tie vratky za plyn 47 mil. eur, štátna prémia pri stavebnom sporení 28 mil. eur. Minulú schôdzu sme tu mali 30-miliónovú investičnú pomoc alebo dotáciu ministerstva výstavby a dopravy, to bola tá pomoc na zatepľovanie, ktorú paradoxne nikto nevyužíval. Bolo tam čerpanie za rok, myslím, že menej ako 1 mil. eur. Takže v konečnom dôsledku by sme sa mohli, dokázali možnože takýmto naskladaním takýchto nesystémových opatrení, ktoré dneska plynú zo štátneho rozpočtu, dostať kdesi blízko aj k tej sume tých 480 mil. eur. bez toho, aby sme museli zvyšovať alebo zavádzať nejaké nové dodatočné dane. Čo by to znamenalo na tej druhej strane pre tých ľudí a pre tých podnikateľov? Tak začnem práve tými rodinami. V minulosti inštitút INESS vydal jednu analýzu, ktorá sa volá Elektrická daň, kde vyhodnotil práve takéto politické opatrenia alebo politické rozhodnutia, a povedali, že priemerná domácnosť by vďaka preneseniu zodpovednosti naozaj na tých politikov, alebo teda na ten štátny rozpočet znamenala úsporu 60 eur na rodinu a ročne iba v cene elektriny. Keď si vezmete, koľko priemerná rodina zaplatí za elektrinu ročne, tak naozaj tých 60 eur je veľmi významná položka. Omnoho významnejšie by to ale bolo pre tých podnikateľov, hlavne pre ten energeticky náročný priemysel, ktorí by dokázali týmto spôsobom ušetriť až 17 % vo výdavkoch na elektrinu. Toto by naozaj veľmi výrazným spôsobom dokázalo zvýšiť ich konkurencieschopnosť. Veľmi výrazným spôsobom. Nepotrebovali by žiadne investičné stimuly, nepotrebovali by žiadne dotácie. Jednoducho o 17 % by sa im znížili ceny elektriny. Čiže toto je v podstate v nadväznosti aj na niektoré tie opatrenia, ktoré som hovoril predtým. Takže na jednej strane možnože záťaž pre štátny rozpočet, na druhej strane pozitívny vplyv na cenu elektriny naozaj pre všetkých. Toľko z mojej strany. Ďakujem veľmi pekne. Zmestil som sa dokonca do tých 10 minút.