Petrík, Simona, poslankyňa NR SR (2017-10-17):
Ďakujem pekne, pani predsedajúca. Kolegyne, kolegovia, ja v prvom rade len odkážem od pána Mihála, že toto je teda náš spoločný predkladaný väčší pozmeňovací návrh, ale jeho predkladateľom mal byť on. Takže ja dúfam, že ho adekvátne zastúpim. Ide o vládny návrh zákona, ktorým sa mení a dopĺňa zákon č. 461/2003 Z. z. o sociálnom poistení v znení neskorších predpisov a ktorým sa menia a dopĺňajú niektoré zákony, a mení a dopĺňa sa takto: l. V čl. I sa za bod 6. vkladajú nové body 7 až 9, ktoré znejú: „7. V § 30 písmeno b) znie: „b) nemá príjem, ktorý sa považuje za vymeriavací základ podľa § 138 ods. 1, okrem príjmu, ktorý sa poskytuje z iného dôvodu, než za vykonanú prácu za obdobie trvania dôvodu na poskytnutie nemocenskej dávky uvedeného v § 33 ods. 1 a § 39 ods. 1.“. 8. V § 31 odsek 1 písmeno b) znie: „b) zaplatili poistné na nemocenské poistenie najneskôr v posledný deň kalendárneho mesiaca, ktorý nasleduje po kalendárnom mesiaci, v ktorom vznikol dôvod na poskytnutie nemocenskej dávky, za obdobie od prvého vzniku nemocenského poistenia povinne nemocensky poistenej samostatne zárobkovo činnej osoby a dobrovoľne nemocensky poistenej osoby do konca kalendárneho mesiaca predchádzajúceho kalendárnemu mesiacu, v ktorom vznikol dôvod na poskytnutie nemocenskej dávky, najviac za obdobie posledných päť rokov predchádzajúcich kalendárnemu mesiacu, v ktorom vznikol dôvod na poskytnutie nemocenskej dávky. Podmienka zaplatenia poistného na nemocenské poistenie sa považuje za splnenú, ak suma dlžného poistného na nemocenské poistenie je v úhrne nižšia ako 5 eur.“. 9. V § 32 sa odsek 2 dopĺňa písmenom c), ktoré znie: „c) poistenkyne, ktorej nemocenské poistenie zaniklo v období, kedy poberala materské alebo rodičovský príspevok a ktorá sa riadne stará o dieťa do šiestich rokov jeho veku s trvalým pobytom na území Slovenskej republiky, trvá až do dovŕšenia šiestich rokov veku dieťaťa.“.“. Doterajšie body sa primerane prečíslujú. Teraz to odôvodním. Účelom predloženého pozmeňujúceho návrhu je náprava nedostatkov zákona č. 461/2003 Z. z. o sociálnom poistení v znení neskorších predpisov iniciovaná skúsenosťami z praxe a požiadavkami konkrétnych občanov. Ide o okruh problémov týkajúcich sa poskytovania dávky nemocenského poistenia, teda o materské. V prvom rade návrh rieši súčasné nedostatky pri uplatňovaní nároku na materské a výpočtu materského v prípade tzv. reťazových pôrodov. Návrhom sa spravodlivo upravia nároky matiek na materské pri druhom a ďalšom dieťati, a to v prípadoch straty zamestnania v období po pôrode, resp. počas rodičovskej dovolenky, práceneschopnosti v rozhodujúcom období (napr. rizikové tehotenstvo), predčasného návratu do zamestnania a zníženia pracovného úväzku a nahlasovania tzv. pravdepodobného príjmu zamestnávateľom pri ďalšom dieťati. Ďalej návrh upravuje nárok otca na materské na staršie dieťa v prípade, že matka dieťaťa poberá materské pri mladšom dieťati. Návrh odstraňuje tvrdosť zákona v prípade SZČO, ktorá je dlžníkom Sociálnej poisťovne. Ak má rodič záujem, umožní sa mu pracovať v čase, kedy poberá materské bez straty nároku na materské. Návrh bude mať negatívny dopad na rozpočet Sociálnej poisťovne. Mierne sa zvýšia výdavky fondu nemocenského poistenia na materské. 	Návrh nemá dopad na rozpočty obcí a vyšších územných celkov a vplyv na životné prostredie, podnikateľské prostredie a informatizáciu spoločnosti a má pozitívny dopad na sociálne vplyvy a na zamestnanosť. A teraz pôjdem postupne k bodu 7, ktorý hovorí o zákaze práce počas materskej a ktorú chceme teda týmto veľmi pustiť, tento zákaz. Podľa súčasnej právnej úpravy je podľa § 30 písm. b) všeobecnou podmienkou nároku na nemocenské dávky zamestnanca, aby v zamestnaní, v ktorom je nemocensky poistený, nemal príjem za prácu vykonávanú v období trvania dôvodu na poskytnutie niektorej z nemocenských dávok – nemocenské, ošetrovné alebo materské. V praxi však počas starostlivosti o narodené dieťa, resp. pred jeho narodením mnohé matky, resp. otcovia majú záujem, resp. môžu pracovať napríklad z domu, resp. na kratší úväzok. Súčasná právna úprava im v tom však bráni a pod hrozbou straty nároku na materské. V protiklade k tomu samostatne zárobkovo činná osoba v čase, keď poberá materské, môže naďalej podnikať. Pri úvahe, či môže alebo nemôže poberateľ materského pracovať, nie je správne dávať na jednu úroveň nemocenské, kedy poistenec musí dodržiavať liečebný režim, a materské, kedy starostlivosť o dieťa je často možné vykonávať v súbehu s pracovnou aktivitou. Preto sa navrhuje, aby pri poberaní materského bola táto podmienka zákazu práce pre zamestnanca zo zákona vypustená. K bodu 8. Všeobecnou podmienkou nároku na nemocenské dávky povinne nemocensky poistenej samostatne zárobkovo činnej osoby a dobrovoľne nemocensky poistenej osoby v prípade dlžného poistného je úhrada dlžnej sumy najneskôr do konca kalendárneho mesiaca, v ktorom vznikol dôvod na poskytnutie nemocenskej dávky. V prípade, že vznik dôvodu na poskytnutie nemocenskej dávky, pripadne na koniec mesiaca tieto osoby nemajú dostatočný časový fond a priestor na úhradu dlžného poistného a tým pádom im nárok na dávku prepadá, čo má nepriaznivé dôsledky najmä v prípade materského. Príklad: Matka, ktorá je SZČO, žiada o materské napríklad k 30. 9. 2017. Ak sa pri podávaní žiadosti v tento deň dozvie v Sociálnej poisťovni, že nemá zaplatené poistné, nemusí byť vždy jednoduché požadovanú sumu v ten istý deň aj uhradiť. Preto sa navrhuje, aby uvedené osoby mali čas na úhradu dlžného poistného o jeden kalendárny mesiac dlhšie. K bodu 9, ktorý sa týka ochrannej lehoty. Navrhuje sa, aby ochranná lehota poistenkyne alebo poistenca, ktorým nemocenské poistenie zaniklo v období, kedy poberali materské alebo rodičovský príspevok, a ktorí sa riadne starajú o dieťa do šiestich rokov jeho veku s trvalým pobytom na území Slovenskej republiky, trvala až do dovŕšenia šiestich rokov veku dieťaťa. V praxi sa stáva, že matka získa len krátkodobé zamestnanie na dobu určitú a pracovný pomer jej skončí vypršaním dohodnutej doby v čase, kedy poberá materské, resp. kedy je na rodičovskej dovolenke a stará sa o dieťa. Takéto matky sú jednak objektívne hendikepované pri hľadaní nového zamestnania, jednak napríklad v situácii, keď majú ročné alebo dvojročné dieťa, logicky uprednostnia starostlivosť o dieťa pred hľadaním si nového zamestnania. V prípade ďalšieho otehotnenia počas starostlivosti o dieťa tak nemajú nárok na materské pri ďalšom dieťati, pretože nie sú nemocensky poistené a podľa súčasného právneho stavu, ak k otehotneniu došlo po skončení pracovného pomeru, nie sú ani v ochrannej lehote. Predĺženie ochrannej lehoty je v záujme tejto skupiny žien a zabezpečí im v uvedených prípadoch nárok na materské aj pri ďalšom dieťati. Získajú tak nárok na ďalšie materské rovnako ako matky, ktoré majú to šťastie, že mali pracovný pomer na dobu neurčitú a počas celého trvania rodičovskej dovolenky im pracovný pomer trval. Podobne to bude znamenať spravodlivé riešenie pre matky, ktoré získali prvé materské z povinného nemocenského poistenia SZČO a povinné poistenie im zaniklo počas starostlivosti o dieťa z dôvodu, že podnikať prestali a z titulu nízkeho, resp. žiadneho príjmu im povinné poistenie SZČO zaniklo. (Prerušenie vystúpenia predsedajúcou.)