T. Rosová, poslankyňa: (2008-07-01):
Takže k mojej predrečníčke. Predložila som novelu vysokoškolského zákona, ktorá má podľa mňa naozaj technický a praktický charakter. A nestotožňujem sa s tým, ako sa k nej vyjadrila pani poslankyňa Nachtmannová. Rozhodne nie je táto novela bezpredmetná a neúčelná, pretože reaguje na skutkový stav, reaguje na problémy, ktoré v praxi vznikli. Reaguje na krivdy, ktoré sa stali jednej skupine navrhovaných profesorov oproti inej skupine a ktoré v praxi spôsobili nielen to, že títo ľudia boli osobne poškodení, že bola istým spôsobom dotknutá ich profesionálna povesť, a že boli navyše poškodení aj finančne na platoch, ale aj problémy pri akreditácii niektorých odborov. A možno aj to bola príčina toho zdržiavania práve dokumentov týchto profesorov. Dalo by sa hovoriť mnoho, ale myslím si, že je to veľmi jasné a že nejde o žiaden ani ľavicový, ani pravicový, ani iný návrh. Ale existuje ešte jeden veľmi dobrý dôvod na to, aby práve vládna koalícia podporila môj návrh do druhého čítania. Samozrejme, ak sú tam nejaké drobnosti, ktoré treba vylepšiť, o ktorých hovorila pani Nachtmannová, napr. pokiaľ ide o profesorov menovaných v iných rezortoch, nech sa páči, nebudem sa brániť pozmeňujúcim návrhom v druhom čítaní. Ale ten dôvod, pre ktorý považujem za viac ako nevyhnutné otvoriť vysokoškolský zákon, sa týka nielen menovania profesorov, ale predovšetkým poplatkov za vysokoškolské štúdium. Celkom zbytočne sa dámy a páni z vládnej koalície bránia tvrdeniu, že je to práve sociálnodemokratická vláda, ktorá u nás spoplatnila denné vysokoškolské štúdium. Pán predseda vlády z tohto miesta veľmi búrlivo tvrdil a opakoval ešte raz, pokiaľ ide o denné vysokoškolské štúdium, žiadne poplatky sa neplatia a nedovolíme, aby sa platili. To bolo 15. mája 2008 v hodine otázok v Národnej rade Slovenskej republiky. Možno vtedy nemal dosť dobré informácie. Ale viac ako tri týždne potom vyhlásil pri svojej kontrole na ministerstve školstva, že školné za denné vysokoškolské štúdium, pokiaľ táto vláda je, nikdy nebude zavedené. Vážené dámy, vážení páni, dnes je viac ako päťtisíc študentov denného vysokoškolského štúdia, ktorí platia za svoje štúdium, päťtisíc študentov, ktorí by podľa ustanovení predchádzajúceho zákona pred jeho novelizáciou za toto denné štúdium neplatili. A úplne zbytočne sa opakuje donekonečna argument, že povinnosť uhradiť školné študentom, ktorí študujú študijný program dlhšie, ako je jeho štandardná dĺžka, zaviedol už zákon č. 131/2002 Z. z., a nie až právna úprava účinná od septembra 2007, tak ako mi to pán minister napísal v svojej odpovedi na moju interpeláciu. Toto totižto skutočne je pravda. Ale problém nie je v povinnosti uhradiť školné študentom, ktorí študujú študijný program dlhšie, ako je jeho štandardná dĺžka, problém je v tom, ako celú túto situáciu zamotal § 113a novely vysokoškolského zákona, ktorý sa volá Prechodné ustanovenia účinné od 1. septembra 2007. A už z názvu tohto paragrafu je teda úplne jasné, že nemohol platiť skôr ako od 1. septembra 2007. A práve odvtedy nastala nespravodlivosť, práve vtedy sa zaviedlo spoplatnenie denného vysokoškolského štúdia nie pre študentov, ktorí prekračujú jeho štandardnú dĺžku, pretože si zarábajú alebo nie sú dostatočne poctiví a usilovní na to, aby skončili štúdium v riadnom čase. Proti takému spoplatneniu totižto nikto nič nemá. A som veľmi rada, že sa zaviedlo už v roku 2002. Ale podľa novely vysokoškolského zákona platného od 1. septembra 2007 platia za štúdium študenti, ktorí začínali študovať za celkom iných okolností. Ako vidíte, hovorí o tom § 113a ods. 9, ktorý hovorí, že ustanovenia § 92, ktorý teda je o spoplatnení, sa nevzťahujú na študentov prijatých na štúdium pred 1. septembrom 2007. Čiže tie, ktoré sa vzťahujú na všetkých ostatných, sa na túto skupinu nevzťahujú, čo by bolo dobré pokiaľ by ale sa na nich nevzťahovali iné a omnoho nespravodlivejšie pravidlá, preto, lebo takýto študent, teda ten, ktorý začal študovať už pred 1. septembrom 2007, je povinný uhradiť verejnej vysokej škole alebo štátnej vysokej škole určené ročné školné za každý ďalší rok štúdia, ak študuje študijný program dlhšie, ako je jeho štandardná dĺžka štúdia, stále ešte, povedzme, ale v celkovej dobe štúdia sa zohľadňuje doba, počas ktorej bol študent zapísaný na štúdium študijného programu príslušného stupňa, čiže nie na štúdium toho konkrétneho študijného programu, ako to predpokladá predchádzajúci zákon, ale na štúdium študijného programu príslušného stupňa na akejkoľvek škole kedykoľvek predtým, v akomkoľvek odbore. A pritom nielenže bol zapísaný alebo študoval, ale stačí, ak bol zapísaný kedykoľvek predtým. A, samozrejme, podotýkam, že v čase keď sa zapisoval na to ktorékoľvek štúdium predtým, nemohol vedieť, že na to doplatí tým, že bude ďalšie jeho štúdium spoplatnené. Teda títo študenti nemajú jednoducho možnosť ukončiť svoje štúdium v jednom študijnom programe zadarmo, tak ako to deklaruje vláda. Ale ešte väčšia a najväčšia nespravodlivosť, ktorá vyplýva z novely vysokoškolského zákona, z tohto paragrafu, a nie z toho znenia, ktoré platí od roku 2002, tkvie v tomto ustanovení odseku 10: „Ak ide o študenta zapísaného v jednom akademickom roku súbežne na štúdium viacerých študijných programov príslušného stupňa, zohľadňuje sa štúdium každého študijného programu v celkovej dobe štúdia osobitne.“ A ak bol študent zapísaný len v časti akademického roka, to znamená čo len deň, čo len sa zapísal, na účely tohto odseku sa považuje za zapísaného počas celého akademického roka. Čiže aj keby, povedzme, zo sociálnych, finančných dôvodov chcel štúdium prerušiť, zapísať sa musí a tým pádom teda platiť musí, čistá hlava 22. Ale naspäť k tomu, v čom spočíva veľká nespravodlivosť tohto ustanovenia. Znamená to v praxi, že ak sa študent ešte pred platnosťou tohto zákona, povedzme, v školskom roku 2006/2007, v akademickom roku, zapísal ako prvák na dva študijné programy, už nikdy nebude môcť čo len jeden z nich dokončiť bezplatne, jednoducho preto, že už týmto svojím krokom vlastne spôsobil to, že bol súbežne zapísaný na štúdium a každé z týchto štúdií sa mu zohľadňuje osobitne. Znamená to v praxi, že máme napr. študentov, ktorí sú dva roky po maturite, dvadsaťročných študentov, ktorí už podľa tohto ustanovenia prekročili štandardnú dĺžku štúdia. Musí taký študent teda platiť, a to nie za nejaký vybraný druhý študijný program, tak ako sa to vzťahuje na všetkých tých, ktorí nastúpili od 1. septembra 2008, ale za obidva študijné programy, pokiaľ chce v štúdiu obidvoch pokračovať. Navyše prichádza o možnosť poberať sociálne štipendium, vážení sociálni demokrati, a navyše jeho rodičia prichádzajú o rodinné prídavky, vážení budovatelia sociálneho štátu. Toto neplatilo od roku 2002, to platí od 1. septembra 2007 pre študentov, ktorí začali študovať za celkom iných okolností. Prosím, podporte môj návrh novely vysokoškolského zákona už len preto, aby sa v septembri dalo zasiahnuť do týchto nespravodlivostí, aby sa dali napraviť. Ja ich v mojej novele nenavrhujem preto, lebo, ako ste to videli, vznikli kombináciou a veľmi nejasným znením viacerých paragrafov, nechcem sa zaradiť do radu tých poslancov, ktorých, nazvem to, amatérske novely legislatívu viac komplikovali, ako zjednodušili, považujem toto za úlohu pre právnikov, pre aparát legislatívy, ale preto, že som presvedčená, že do našej nasledujúcej schôdze legislatívci tak na ministerstve školstva ako na Úrade vlády by mali v prípade schválenia dostatok času a možností, aby sa s touto úlohou vysporiadali a aby prostredníctvom poslaneckého pozmeňujúceho návrhu došlo k náprave tohto stavu. Je tu ešte jeden zaujímavý odsek, ktorý našťastie ešte nikoho nenapadlo uplatniť ad absurdum. Ale akokoľvek som listovala vysokoškolským zákonom, môžem povedať, nič nebráni interpretácii, že podľa odseku 7 ak občan, podotýkam, občan, nie študent, študoval v tom istom stupni vysokoškolského štúdia súbežne vo viacerých študijných programoch v jednom akademickom roku alebo v jeho časti, zohľadní sa mu v celkovej dobre štúdia na účely ods. 10, 13 § 92 štúdium v každom študijnom programe pred 1. septembrom 2008 osobitne, ak študoval v niektorom zo študijných programov len časť akademického roka na účely ods. 10 až 13 § 92, sa táto doba zaokrúhľuje na celý akademický rok. Je to zdanlivo nie veľmi zrozumiteľná formulácia, ale hovorí sa o občanovi, vážené dámy, vážení páni. Neštudovali niektorí z vás súbežne vo viacerých študijných programoch v jednom akademickom roku pred 1. septembrom 2008? Takže keby sme boli celkom dôslední, podľa tohto odseku môžeme byť spoplatnení všetci, ktorí sme sa zapísali na niektoré štúdium pred rokom 2008. Samozrejme, hovorím, je to dotiahnuté ad absurdum, ale takéto nezmysly obsahuje novela vysokoškolského zákona šitá horúcou ihlou. Nie všetci z vládnej koalície si zakrývajú oči a uši a ani nie ústa pred pravdou, nie všetci sa pritom tvária, že je všetko v poriadku, že všetko platí, tak ako to platilo doposiaľ, a že vlastne sa len vnáša poriadok, a že vlastne spoplatňujeme len tých lenivcov, a že je to správne, lebo dotlačíme študentov, aby sa učili a nezaoberali sa inými vecami. Tak to totižto nie je. A pán Čaplovič to pochopil. Povedal: „Zdá sa mi nespravodlivé, ak sa niekto zapísal do školy, chodil tam len zopár týždňov alebo vôbec, ale má platiť. Ak sa ukážu nedostatky budem žiadať novelu, aby sa to vyčistilo.“ Prosím, vyhovejte podpredsedovi vlády Slovenskej republiky, podpredsedovi Smeru, pánovi Dušanovi Čaplovičovi, vážené dámy, vážení páni, a umožnite, aby sa to naozaj vyčistilo v novele, preto, lebo pán predseda vlády prijal inú taktiku, pán predseda vlády prijal taktiku, že stokrát opakovaná lož sa stane pravdou. A už ju dvakrát zopakoval. Prosím, ušetrite ho, aby nemusel túto lož opakovať ďalších 98-krát, a umožnite, aby sme tieto nespravodlivosti odstránili už v septembri. Ďakujem vám za porozumenie. (Potlesk.)