K. Tóthová, poslankyňa: (2001-10-17):
Ako právnik mám otázku. Pred chvíľou sme novelizovali ústavu, ktorá vošla do účinnosti od 1. júla až na niektoré ustanovenia. Prečo opätovne vstupujeme do ústavy? Je to trhací kalendár? Alebo si myslíme o ústave, že je to niečo, s čím sa táto vládna koalícia, keď má 90 hlasov, bude hrať a meniť to podľa chuti a nálady? Áno, aj ja som dala návrh, ale tam išlo o opravu chyby ústavy, o ktorej sa nemohlo diskutovať počas prijímania novely, o chybu, na ktorú sme upozorňovali, že nie je dobre spracované, nedôsledne a podobne. Preto osobne odmietam vôbec návrh, odmietam ho podporiť do druhého čítania a pripájam sa k tým návrhom, ktoré žiadajú, aby sa nepokračovalo v rokovaní. Tento návrh je v rozpore so Všeobecnou deklaráciou, ako už bolo konštatované, ľudských a občianskych práv a osobne neviem, či aj nie s novým článkom 7a ústavy. Ďalej nesúhlasím s dôvodom, že ide o falošnú solidaritu a že solidarita by sa mala inak riešiť, pretože niekto pri poistení dostáva, citujem, „dostáva len tekutiny a nemusí vynaložiť nijaké náklady, ale iný dostáva financie na transplantáciu obličky alebo revaskularizáciu srdca, kde cena dosahuje státisíce“. Vážení, to je jednoznačný princíp solidarity pri poistení. Keď si poistím auto, musím počítať s tým, že možno z poistenia nič nebudem čerpať a druhý bude čerpať úplne novú karosériu za ťažké tisíce. Ďalšie podporné systémy idú nad základné poistenie. A veľmi súhlasím s pánom poslancom Mesiarikom, ktorý vo faktickej poznámke, a chcela som sa aj ja o tom zmieniť, kladie otázku, tak ak vypustíme, tak potom nemajme žiadne poistenia a každý si vlastne bude platiť služby a podobne. Ale ja som aj proti tomuto modelu. A pozrime sa z legislatívneho hľadiska, ako by znelo ustanovenie, ak by sme aplikovali a akceptovali poslanecký návrh. Ostalo by nám v článku 40 takéto znenie: „Každý má právo na ochranu zdravia. Na základe zdravotného poistenia majú občania právo na zdravotnú starostlivosť za podmienok, ktoré ustanoví zákon.“ Čiže ja na základe platenia mám len právo na to, čo mi dá zákon? To azda nie! Mám právo len na to, aby vôbec som sa mohla uchádzať na základe poistenia, v zmysle daného znenia ústavy nemám bezplatnú starostlivosť akú-takú, ale platím niečo a potom na základe platby sa to stáva bezplatné. A to je niečo iné! Čiže ja musím niečo prv zaplatiť, aby som sa dostala do množiny občanov, ktorí taktiež platia, a v prípade, ak potrebujem, vtedy na základe svojej platby tá protihodnota je pre mňa bezplatná. A posledný argument. Ja vonkoncom nesúhlasím so zhoršovaním životných podmienok a životnej situácie našich občanov. Už dnes platia za lieky príplatky, za zdravotnícke pomôcky príplatky a podobne. Takže vôbec nesúhlasím s názorom pána poslanca Tatára, že ide o kocúrkovské zaklínadlo. Áno, je tu kocúrkovo, ale v hre na transformáciu zdravotníctva, ktorú táto vláda sľubovala a nespravila a urobila toľko nerozumných krokov v zdravotníctve, že skutočne to zdravotníctvo je kocúrkovo, a nie ústava. Ústava je dobrá, ale to, čo je dnes v zdravotníctve, to je kocúrkovo, ktoré bude treba riešiť a, žiaľ, táto vláda nielenže to neriešila, ale už nemá síl to ani riešiť. Záverom. Som proti prijatiu alebo postúpeniu tohto legislatívneho návrhu do druhého čítania. Ďakujem za pozornosť.