P. Minárik, poslanec: (2007-03-28):
Úplne prvú poznámku pred tým ešte, ako začnem. Chcem povedať áno, ide o komplikovaný, technicky komplikovaný zákon, ale tá podstata pre toho koncového užívateľa nebude až taká komplikovaná. Množstvo ľudí počúva Rock FM a vôbec nemusí vedieť, že čo tá frekvenčná  modulácia je. Vie, že na konkrétnom rádiu si má natočiť gombík na konkrétnu stanicu. Takže tá zložitosť zákona spočíva trošku v niečom inom. Máme pred sebou hlasovanie o zákone, ktorý, aj keď nie je možno mediálne najviditeľnejší, je mimoriadne dôležitý. Hovoríme o zákone, ktorý by mal zabezpečiť prechod z analógového terestriálneho vysielania na digitálne terestriálne vysielanie, tzv. DVB-T. Slovensko prijalo záväzok prechodu, ako to už môj predrečník spomínal, do konca roku 2012. Rokujeme teda o zložitom zákone, technicky zložitom a taký bude aj samotný prechod, ale predloha má, samozrejme, aj politickú dimenziu. Chcem zdôrazniť, že tento proces, teda aj tento zákon sa dotkne prakticky všetkých občanov tejto krajiny, snáď s výnimkou Františka Mikloška a podobných, ktorí sú zarytí nevlastníci televíznych prijímačov. Všetkých občanov bez rozdielu veku, pohlavia, vzdelania, sociálneho zázemia, výšky príjmov a podobne. Je to teda oblasť, v ktorej politik musí byť nanajvýš obozretný a musí maximálne chrániť záujmy občana, za ktorého štát prijal rozhodnutie o prechode na toto vysielanie a určil mu aj termín, kedy sa to musí stať. Preto sme povinní ho maximálne chrániť. Samozrejme, musíme zohľadniť aj oprávnené záujmy podnikateľov v tejto oblasti už aj preto, že podnikajú na základe štátnym orgánom licencovaného podnikania. Našou povinnosťou je urobiť všetko, aby tento proces sa nedostal do slepej uličky, tak ako sa tomu stalo v Českej republike. Treba si položiť otázku, komu a aké výsledky má proces digitalizácie terestriálneho vysielania priniesť. Z technickej stránky, a toto už pán Galbavý spomínal, je to lepšie využitie technického frekvenčného spektra, náklady na prenos, rozsah doplnkových služieb, odstránenie kvalít v príjme a mnohé ďalšie. Komu ale takéto technické výhody by mali predovšetkým slúžiť? Samozrejme spotrebiteľovi, v tomto prípade je to vlastne divák a diváci sú obyvatelia celého Slovenska, a tým treba podriadiť celý proces. Ak si teda položíme otázku, čo hlavne môžeme priniesť pre obyvateľov, tak je to asi jednoduchá odpoveď. Viac televíznych programov. Veď práve preto terestriálne digitálne vysielanie vzniklo a nemôže sa stať jediným cieľom zabezpečiť prechod a taký prechod, ktorý by slúžil len na prechod súčasných vysielateľov. Potom by sme ponúkali za rovnakú muziku len vyššie platby pre obyvateľstvo. Chcem zdôrazniť, a to si musíme dobre uvedomiť, že pre obyvateľov nebude prechod na digitálne vysielanie bezbolestný. Dotkne sa ich minimálne tak, že si budú musieť zakúpiť buď nový televízny prijímač na to už prispôsobený, alebo ten spomínaný set-top-box, čo je vlastne teda tá skrinka, ktorá sa má použiť na prijímač a má konvertovať digitálny signál na signál, ktorý je spracovateľný tými staršími televízormi. Niekto by mohol namietať, že to nemusí byť problém, pretože množstvo obyvateľov je dneska na buď satelitnom, alebo na káblovom vysielaní, ale to nie je pravda. Treba povedať, že v tejto krajine to úplne pravdou nie je, pretože sme druhou alebo treťou najmenej zakáblovanou krajinou. 60 % nášho obyvateľstva, a to je myslím, že po Českej republike a možno po Španielsku najviac, je na terestriálnom vysielaní. Treba povedať aj zároveň, že sú to obyvatelia, ktorých sa to bude dotýkať najviac, pretože ak je niekde veľmi kompaktné zakáblovanie, tak je to v mestských aglomeráciách Bratislava, ďalšie veľké mestá. To znamená, že tí, ktorí sú na terestriálnom vysielaní, sú tí, ktorí sú v tejto krajine na tom príjmovo horšie. Na zabezpečenie hlavného cieľa, teda pre viac programov je nevyhnutné urobiť niekoľko krokov. Po prvé, urýchliť proces samotného prechodu na maximálnu možnú mieru, po druhé, vytvoriť čo najskôr frekvenčný priestor pre čo najviac digitálnych terestriálnych sietí, a to znamená aj priestor pre nových televíznych vysielateľov, pritom treba však, samozrejme, myslieť aj na ekonomiku celého procesu. Ak majú obyvatelia platiť za kúpu set-top-boxov, ktoré doteraz nepotrebovali, tak musia mať motív. A tým motívom môžu byť len nové televízne programy, a to programy v tých oblastiach, ktoré doteraz nie sú pokryté káblovými rozvodmi. Tým sa zabezpečí rýchly prechod domácností, čo je vlastne aj túžba súčasných analógových vysielateľov a je to jediná cesta pre to, aby títo obyvatelia prechádzali dobrovoľne na nové vysielanie bez nejakých väčších problémov, pretože za kúpu set-top-boxu majú nádej niečo dostať. Myslím tým, samozrejme, prechod bez nárokov na verejné zdroje. Tým nechcem vylúčiť diskusiu, ktorá tu už bola čiastočne naznačená, o tom, aby sme diskutovali o pomoci pre tých, pre ktorých by znamenal prechod na terestriálne digitálne vysielanie sociálnu exklúziu, teda vylúčenie z toho priestoru príjmu len z toho dôvodu, že síce územie je pokryté, ale oni na ten set-top-box nemajú. To musí byť však veľmi presne, presne sociálne cielené. Po preštudovaní pozmeňujúcich návrhov, ktoré nám boli predložené, musím konštatovať, že sú v rozpore s tými požiadavkami, ktoré som teraz hovoril. Proces prechodu zrejme predlžujú, ale hlavne nevytvárajú priestor pre nových televíznych vysielateľov a nevytvárajú tým ani žiadnu motiváciu pre obyvateľov a bez nej, ako som už hovoril, to nejde. Pozmeňujúce návrhy okrem iného predlžujú dobu paralelného šírenia televízneho signálu analógovo a digitálne, to znamená, že zvyšujú náklady pre súčasných vysielateľov, oddiaľujú tak proces uvoľňovania frekvencií potrebných na dobudovanie digitálnych sietí. V záujme toho sa v nich napríklad s pojmom ekonomickej viazanosti pracuje trošku inak, ako bol pôvodne zamýšľaný cieľ práce s týmto pojmom v návrhu, ktorý ste predkladali, pán minister, vy. Je tu ešte jedna oblasť, ktorá je citlivá, tzv. verejnoprávny multiplex, a to je oblasť, ktorá podľa môjho presvedčenia je politikou a politikou by nemala byť. Je to politikou konkrétnych záujmov a tá by v tomto priestore rozhodovania nemala mať hlavné slovo. Vo verejnoprávnom multiplexe sa hovorí s úplnou ľahkosťou, ako keby že ide o nejakú maličkosť, na ktorú vaše ministerstvo len pozabudlo, a maličkosť celkom logickú, pretože sa v niektorých iných krajinách vyskytuje. Keď sa na to pozrieme bližšie, ja si myslím, že na verejnoprávny multiplex vaše ministerstvo nezabudlo, len hľadalo najvhodnejší model pre Slovensko. Zatiaľ sa pri verejnoprávnom multiplexe povedalo len to A, treba dopovedať celú vetu. Chceme verejnoprávny multiplex, ale nehovoríme, čo na ňom a čo to bude stáť a kto to zaplatí. Hovorí sa o ďalších programoch, treťom a štvrtom programe STV a koľko budú stáť tieto programy, koľko bude treba financií, o koľko bude treba zvýšiť koncesionárske poplatky na ne, alebo sa všetko bude vykrývať zo štátneho rozpočtu? Taký zámer tu bol, ale taký zámer, samozrejme, uvrhuje Slovenskú televíziu do výrazne závislého postavenia od tej ktorej konkrétnej vlády, pretože o také prostriedky bude treba každoročne žiadať v štátnom rozpočte, bude to musieť schváliť vláda, predložiť do tohto parlamentu a nakoniec to budeme musieť v parlamente my schvaľovať. To určite neprispieva k nezávislosti verejnoprávneho média. Treba povedať, že verejnoprávny multiplex by mal význam, keby že ho vie Slovenská televízia obsadiť celý. Hovorí sa o treťom a štvrtom programe. Dobre, môže ísť o tretí a štvrtý program spravodajský a športový. Koľko by asi stál? V Čechách stojí športový kanál plus-mínus 400 mil. českých korún, z toho 230 na právach. Samotná olympiáda, naplnenie takéhoto programu na tri týždne stála posledná 30, 20 mil. korún. 20 mil. na výrobu, a to sme boli tu za humnami. Keď budeme vyrábať pre špecializovaný kanál, budeme musieť vyrábať viac a budeme ich musieť vyrábať v Číne. To znamená, že to asi za tie peniaze pôjde veľmi ťažko. Je pravda, že verejnoprávny multiplex vo viacerých krajinách existuje, ale tieto krajiny majú trochu väčší mediálny trh a ich koncesionárov je podstatne viacej ako na Slovensku, v Čechách je ich napríklad dvakrát toľko. To znamená, že môžu vyrábať aj tretí a štvrtý program a môžu mať potom aj súčasnú umeleckú tvorbu, po ktorej sa tak volá. Neviem, kam sa táto tvorba zmestí, ak dáme, povedzme, 700 mil. na ďalšie dva kanály Slovenskej televízie. Ak sa pozrieme bližšie na vytvorenie verejnoprávneho multiplexu, tak riešenie vládneho návrhu, ako aj tento návrh hovoria prakticky o tom istom. Že verejnoprávny multiplex by nemal byť prevádzkovaný Slovenskou televíziou, mal by byť prevádzkovaný súkromným vysielateľom a mal by šíriť programy primárne STV. Ale už váš návrh, pán minister, takýto prístup STV do multiplexov prevádzkovaný súkromnými vlastníkmi zabezpečuje, a preto nevidím, že by tieto dva návrhy si v tomto zmysle konkurovali. Keď som hovoril o potrebe štyroch kanálov na to, aby sa naplnil verejnoprávny multiplex vysielaním Slovenskej televízie, samozrejme, som stále hovoril o kompresii MPEG2, ktorá zhruba tie 4 až 5 kanálov televíznych umožňuje vysielať, ak by však išlo o vyššiu a novšiu kompresiu, tak by už bolo týchto kanálov treba 6, a to je už myslím že každému úplne jasné, že je to mimo možností a potrieb Slovenska a Slovenskej televízie. Takže verejnoprávny multiplex podľa môjho názoru vôbec nie je niečo také samozrejmé a nie je to základ digitalizácie a nie je to niečo, bez čoho digitalizácia by nemohla byť vyriešená. Riešení je, samozrejme, aj v európskej praxi oveľa viac. Vrátim sa na začiatok. Základom digitalizácie má byť divák a jeho záujem a jeho motivácia a tomu treba podriadiť aj znenie zákona. Ak sa pozrieme na znenie vládneho návrhu, tak pozmeňujúce návrhy výrazne menia jeho filozofiu. Tu nejde o to, či schválime dobrý, alebo zlý zákon, tak ako ste ho vy navrhli s malými vylepšeniami pozmeňujúcich návrhov. Tu ide o to, že či budeme schvaľovať zákon, ktorý sa bude výrazne filozoficky líšiť od toho, pán minister, čo ste predložili vy. A ak sa na to pozriem očami divákov, tak si myslím, že ich záujmom viacej vyhovuje návrh, ktorý spracovalo vaše ministerstvo, s ktorým ste vy išli do vlády a ktorý ste vy poslali do tejto snemovne. Samozrejme, že aj tento návrh znesie zmeny. Za všetky zmeny, ktoré napríklad prináša legislatívny odbor Národnej rady som schopný zahlasovať. A vôbec nevylučujem, že v procese digitalizácie sa objavia ďalšie problémy, ktoré možno budeme musieť riešiť aj nejakou menšou novelou, pretože prax bude určite v tomto smere veľmi, veľmi zložitá. Vážený pán minister, je paradoxné, že ja musím obhajovať váš návrh zákona proti  koaličnému pozmeňujúcemu návrhu.