Hlina, Alojz, poslanec NR SR (2013-12-03):
Vážená pani predsedajúca, vážený pán minister, vážené kolegyne, kolegovia, k tejto správe som chcel vystúpiť aj v októbri, keď tu bola. Nebolo mi umožnené, tak jak mi nebolo umožnené predniesť môj zákon, návrh zákona o znížení exekútorských poplatkov. Dôvodom bolo, že chceli ísť domov. Domov, domov, domov! Chceli ísť v stredu domov, aby sa vyhli štvrtkovej zápche, lebo boli dušičky. Takáto pohnútka bola, že nešla táto správa, ale hlavne nešiel môj zákon. A na to som teda bol mimoriadne vyosený, keď to takto poviem, že vám to stálo za to, že zrovna na mojom bode, na tomto návrhu, ktorý, nebola žiadnou lobistickou novelou, ale bola vec, ktorá sa týka, žiaľ, už státisícov ľudí, tak napriek tejto skutočnosti ste sa nerozpakovali ani sekundu a odhlasovali ste predčasné ukončenie schôdze a išli ste domov. Teda okrem tohto môjho bodu tam bol aj tento bod, táto predikcia. A ja sa predsa len vrátim aj k tomu, čo tu hovoril pán minister. Nuž takíto múdri, hej, že budeme predpovedať niečo, čo sa už stalo, to poznám, hej, že to takých múdrych, to takých by bolo viac, hej. Čiže naozaj je podľa mňa neslušné, preto som aj navrhoval, neviem, či si spomínate, v októbri, že aspoň ju premenovať, tú správu, hej. Lebo je neslušné hovoriť o správe vývoji verejných financií na rok 2013 a predikcia vývoja na rok 2013, keď už teda v zásade rok 2013 plus-mínus skončil, no. To je teda také, z úcty k parlamentu by sme mohli teda to aspoň premenovať, že teda hovorme o správe o makroekonomickom vývoji a vývoji verejných financií. A to by som bol na mieste. Čiže nehrajme sa tu na nostradamov, keď už nie je čo predpovedať, lebo už čo sa malo stať, sa stalo. A nechcem tu citovať Wikipédiu, že čo je predikcia, alebo čo nie je predikcia. Ja tu nejdem filozofovať, pán minister, to už nechajme tak. Prosím vás, čo sa týka tej samotnej správy, dovoľte uviesť. A ja som to už s pánom ministrom Kažimírom hovoril a ja si v niektorých veciach poviem tak, ako si myslím. Však to sa mi už častokrát vypomstilo, tá moja úprimnosť, že pán minister je menej klapkovitý ako niektorí vaši iní ministri. Preto som myslel, že to má zmysel mu to hovoriť, že aby sme boli opatrní. Aby sme boli opatrní v tom, že ako narábame, a upozornil som ho v tom, že pokiaľ si niekto myslí, že vyhodnocovať, že, náš rast tým, že máme nárast spotreby domácností, že ľudia spotrebujú viac na, preto, že si požičali peniaze, a k tomu bude reč, za takých podmienok, ako ste vy umožnili, že tento typ rastu pre, nechcem hrúziť, ale naozaj nezaraďujme ako nejaký svetlý okamžik vo vývoji, makroekonomickom vývoji našej spoločnosti. Keď sme tak krehučká ekonomika, že náš rast závisí na tom, či sa bohatým Číňanom budú páčiť ešte Cayenny a Q7, tak tiež by som tichučko našľapoval v niektorých veciach. A preto to hovorím, nie zbytočne, ja som na to upozornil, že dúfam, že to tak nebude prezentovať. Ale v tej správe to tu tak je, že ste teda zaznamenali vec nevídanú, že okrem teda štandardne, že čo nás ťahá z biedy, je to, že sa bohatým Číňanom páčia naše Q7, keď to zjednoduším, tak ešte ste zaznamenali aj nárast spotreby domácností. No a to je ten parameter, na ktorý by som upozornil, že veľmi opatrne s týmito ukazovateľmi. Lebo tento ukazovateľ vám nesvedčí o tom, že naše domácnosti bohatnú. To naozaj nie, hej. Tento ukazovateľ vám svedčí o tom, že sa nalieva a nalieva enormným spôsobom, sa pumpuje do domácností, úžernícke peniaze, ktoré vám v konečnom dôsledku, pán minister, na to vás chcem upozorniť, spôsobia normálne spoločenskú deštrukciu, sociálnu deštrukciu celého systému. Teraz to tak vyzerá, lebo to tak funguje, že kým sa dá, kým sa to celé nezrúti. A naozaj to pumpovanie týchto peňazí do tohto, čo sekundárne pôsobí vám ten nárast spotreby domácností, s ktorým vy sa tu pomaly idete chváliť, že aké super, tak je mimoriadne nebezpečný. A na to chcem upozorniť. Nerobme to, že budeme sa, toto vykazovať ako vec hodnú obdivu. To je mimoriadne nebezpečná, mimoriadne nebezpečná vec. A chcem na to upozorniť. A už dneska neupozorňujem na to prvýkrát. Toto nemôže byť vec, s ktorou si zaznamenáte, že citlivo k tomu pristupovať, ale hlavne riešiť. A k tomu sa teda dostanem za chvíľku aj pri iných bodoch, aj pri iných možnostiach, ktoré nám ako-tak poskytuje aj rokovací poriadok, aj ústava a neviem čo všetko, keď chceme byť naozaj, že chceme si ctiť to, kde sme, čo sme. Lebo tuná narážate na niekedy, ťažko je to aj nazvať. Ja som sa dnes pripravoval na lesy, na huby. To normálne som teda, že to bude zákusok. A pomaly aj teraz už vyhodnocujem, či sme neurobili chybu, že sme moc zatlačili, lebo ste to fakt, že s hanbou stiahli, hej. To ako keď oriešok stiahne chvost medzi nohy a uteká tak, že nestihne, viete. Že, že možno sme nemali tak silno zatlačiť, že, lebo by ten zákon bol prešiel. Viete, to je tá absurdita, že v tom znení navrhovanom, absurdnom znení, pokiaľ by sme tak nezatlačili, by bol prešiel. Ale možno by to bolo lepšie, lebo potom by si možno viacej ľudí uvedomilo, že čo vlastne vy ste schopní schváliť. No tak na tento zákon som sa dneska pripravoval. Ale teda najnovší update je, že lesy nebudú, huby nebudú a že si to vlastne vyriešte. Pravdou však je...(Prerušenie vystúpenia predsedajúcou.)