P. Hrušovský, podpredseda NR SR: (2001-10-17):
R. Hofbauer, poslanec: Vážený pán predsedajúci, vážené dámy a vážení páni, keď vo februári sme prerokúvali Ústavu Slovenskej republiky, ktorá sa nazývala ako novela Ústavy Slovenskej republiky a ktorá správne bola koaličnými poslancami nazvaná akože koaličná Ústava Slovenskej republiky, tak vznikol dokument, ktorý s pôvodnou ústavou nemal spoločné prakticky nič. Vznikla iná ústava iného štátu, s inými znením a s inou náplňou. V nadväznosti na to bolo, samozrejme, treba robiť všetky nadväzné kroky dokumentmi nižšej legislatívnej sily, teda zákonmi. Od februára do polovice októbra uplynulo času habadej, takýto materiál sa tu však neobjavil. Teraz sa objavil ako poslanecký návrh. Nie je to nič prekvapujúce, však aj ústava bola novela ústavy koaličnej, bola predložená formou poslaneckého návrhu štyroch poslancov, čo je asi svetový unikát, lebo takýmto spôsobom sa ústava v žiadnom civilizovanom štáte nepripravuje, s výnimkou prípadov, samozrejme, ak by sa vyskytol vojenský puč. Ak by išlo o drobnú novelu zákona o rokovacom poriadku, tak by sa dalo o tom diskutovať, že ide o vychytanie nejakej drobnej netesnosti, ktorá sa v priebehu času objavila. Takýchto netesností už sa vychytávalo do súčasnosti nemálo, celý rad. Ale táto novela (tlač 1128) obsahuje 48 bodov návrhu. To znamená, že z pôvodného zákona o rokovacom poriadku Národnej rady vlastne ostáva toho pôvodného dosť málo. Nabúrava sa toho veľmi veľa. Ak dovolíte, mňa nielen neuspokojuje to, že návrh rokovacieho poriadku sa predkladá takouto chaotickou formou. Pripomeňme si, že až do roku 1995 vlastne Národná rada fungovala podľa starého „rokováku“, ešte sme tomu hovorili Šalgovičov rokovací poriadok. Vtedy bol zmenený novým zákonom, ktorý bol fundamentálne zmenený, ale na tom sa pracovalo rok. A viete dobre, ktorí si na to pamätáte a ktorí ste tu boli v snemovni, že na tom pracovali poslanci ako vtedajšej koalície, tak aj vtedajšej opozície. Na príprave toho zákona nič nezmenil ani rok 1994, keď sa vymenili v tomto štáte tri vlády. Ten tím, ktorý pripravoval nový zákon, vlastne zostal stále. Či sa menili poslanci z opozičných na vládnych alebo opačne, to na tom absolútne neprekážalo. Teraz sa to robí takým spôsobom, že jeden poslanec predkladá vlastne návrh zákona na zmenu fundamentálneho zákona pre všetkých poslancov tohto poslaneckého zboru. A nech mi je odpustené, ale mňa uráža, že to predkladá osoba, ktorá bola z vlády odvolaná z dôvodu, že bol superarbitrovaný svojou vlastnou koaličnou skupinou z vážneho podozrenia z klientelizmu a korupcie. No a tento poslanec teraz sedí v poslaneckom zbore a všetkým poslancom predkladá novú zmenu zákona o rokovacom poriadku, ktorá sa týka všetkých poslancov. Tak toto, domnievam sa, je neokrôchanosť, ak to nechcem nazvať priamo bezočivosťou. K obsahovému zameraniu zákona. Myslím si, že moji predrečníci sa k tomu vyjadrili dostatočne vyčerpávajúco a dostatočne vecne. Nie je predsa mysliteľné, aby sa zákonom poslancovi prikázalo, že sa musí zúčastniť na hlasovaní. Veď predsa nezúčastnenie sa na hlasovaní je tiež legitímna politická forma politického boja. A nielen z trucu, ale aj z dôvodu vecného. Zoberte si, aké množstvo zákonov, a to aj vládnych, sa tu predkladá a schvaľuje v skrátenom rokovaní. Vo väčšine prípadov značná časť poslancov tieto materiály nemá ani poriadne preštudované. O mnohých materiáloch ani nie je možné sa vlastne zmieniť, že by preštudovania boli schopné, pretože pre ich obsiahlosť a pre ich odbornosť by si vyžadovali odbornú oponentúru od profesionálov z tejto sféry. Pretože nie každý z nás je profesionálom univerzálnym. To nie je dokonca nikto z nás. A za takejto prípravy návrhy zákonov prichádzajú do Národnej rady bez toho, že značná časť poslancov by mohla mať ich preštudované, pretože sú predkladané v skrátenom legislatívnom konaní. Mnohé z nich sú veľmi rozsiahle. A nám sa ide ukladať ako poslancom, že o takomto nenaštudovanom zákone, ktorý prišiel doobeda, večer má byť prerokovaný a o dva dni už má byť schválený a ktosi má prikázať formou zákona, že sa musí hlasovať?! Samozrejme, ak vládna koalícia sa dohodne, že to podporí, tak potom vznikajú zákonné nepodarky, ktoré sa novelizujú raz, druhý raz, tretí raz, potom prichádzajú skupiny profesijných odborníkov, ktorí namietajú vážne chyby v tom zákone, Združenie miest a obcí k organizačnému usporiadaniu Slovenskej republiky a ku všetkým krokom volieb. Voľba poslanca zúčastniť sa na hlasovaní patrí k jeho legitímnym poslaneckým právam. Predpísať to, že sa všetci poslanci zídu o šiestej a potom šupom budú hlasovať, tak to iba potvrdzuje to, že tí poslanci vôbec nemusia mať preštudovaný text zákona a budú stláčať tlačidlá tak, ako im to prikáže ich poslanecký klub, resp. koaličná rada. Tak to je, myslím si, ten najmenej prijateľný spôsob, ako oživiť a urýchliť prácu poslaneckého zboru, pretože vlastne sa uzákoňuje to, že sa bude rokovať ešte horšie, ešte ležérnejšie, ešte šlendriánskejšie. Nedomnievam sa, že tento návrh zákona, ako je tu predložený v tomto znení, je možné podporiť, aby prešiel do druhého čítania. Ja by som odporúčal predkladateľovi – silne pochybujem, že to vypracoval on sám, ale je zrejme nositeľom kruhov, ktoré to dali dohromady, tento materiál –, aby tento materiál stiahol a ušetril nás od hlasovania o ňom, lebo nemám predstavu, že by mal šance byť schválený do druhého čítania. Ďakujem za pozornosť.