Heger, Eduard, poslanec NR SR (2019-06-24):
Ďakujem veľmi pekne, pán predsedajúci. Kolegyne, kolegovia, viete, tak rozmýšľam nad tým, že také krásne, keď vlastne ide o vládne, alebo teda koaličné návrhy, tak vlastne sa tak nejak koalícia odľahčene rozpráva o tom: „Ale však, prosím vás pekne, čo, kde na to vezmeme? A čo vás to tak trápi? A, však nejak to príde.“ A podobne. Ale keď sa rozpráva o opozičných, a tak tam automaticky, pokiaľ to nie je vyčíslené, a hlavne pri rozpočte: „A to ako si môžte takéto niečo dovoliť a priniesť zákon, ktorý, proste nemáte povedané, kde to, odkiaľ to zoberiete?!“ A podobne. Ale chcem sa vrátiť k tomuto zákonu. DPH na potraviny. Prvú vec, čo si musíme uvedomiť, a bavili sme sa o tom viackrát a potvrdilo sa to v histórii, že z dlhodobého hľadiska toto nemá vplyv na pokles cien. To je fakt, ale tým nechcem nijako hovoriť momentálne proti tomu návrh zákona, chcem len pomenovať pár faktov. V tomto momente to môže rast cien spomaliť alebo ostanú rovnaké, čiže nebudú vôbec rásť, pohltí to ako keby ten rast. Ale z dlhodobého hľadiska vieme, že svojím spôsobom tú DPH si rozpočíta, tú zníženú DPH si rozpočíta vlastne reťazec. Takže O. K., však ten reťazec, sú tam aj, aj naši potravinári a podobne, ale sú tam aj veľkoobchodníci, sú tam aj maloobchodníci, paradoxne tí väčšinou majú najväčšie marže, takže tí z toho odhryznú najväčší koláč, čo nie, nie vždy práve vás nemusí v tomto momente tešiť, ale možno ste si to neuvedomili, ale O. K., dobre. Pani kolegyňa, vy ste povedali pár vecí a ja chcem teraz zareagovať na to vaše úvodné slovo. Povedali ste, že počúvame, že ekonomike sa darí, je výkonná. No počúvame to od vás. To sú vaše reči, čiže vláda hovorí, ako sa ekonomike darí, a že teda by to mali ľudia pocítiť, takže keď hovoríte, že počúvame, lepšie by bolo, keby ste povedali, hovoríme, že ekonomike sa darí, lebo to reálne hovoríte. Možno nie vy konkrétne, ale teda vláda to určite hovorí. Áno. Hovoríte o tom, že výber daní sa zvýšil o 38 % oproti roku 2008. Hm, zaujímavé, neviem, prečo ste si zobrali práve rok 2008, čím bol ten rok 2008 taký významný. (Reakcia z pléna.) Aha, 10 rokov, dobre. Výborne. Ďakujem veľmi pekne za doplnenie, to dáva zmysel. Poďme sa pozrieť, čo sa za tých 10 rokov udialo. Udialo sa to, že zamestnanosť naraz výrazne stúpla, vďaka Bohu za to, tým pádom väčší počet ľudí je zamestnaných, tým pádom väčší počet ľudí odvádza dane, tým pádom viac peňazí je v rozpočtu, v rozpočte. Vďaka Bohu za to. Sú aj vyššie mzdy, prirodzene, aj vďaka tomu, že konvergujeme, dobiehame západné krajiny, vďaka tomu, že tu je väčší záujem o, o pracovníkov, a ďalších kopec iných dôvodov, čiže tým pádom z vyšších miezd sú vyššie dane, o to viac, keď vláda SMER-u a ešte pán exminister Kažimír bol majster v tichom zdaňovaní, to znamená, že nezvyšoval parametre na to, aby vlastne aj tá nezdaniteľná časť základu dane sa nemenila, a tým pádom aj ľudia s minimálnou mzdou začali platiť dane, čo tiež je taký zaujímavý fenomén, takže rôznymi inými daňami, ktoré zavádzala aj vaša vláda, aj predchádzajúca vláda, natekalo do rozpočtu viacej peňazí. Čiže inými slovami môžme povedať, že áno, stúplo výber daní o 38 %, ak to teda hovoríte, ja to nemám vypočítané, ale vychádzam z vašich čísel, ale musíme povedať, že vláda aj omnoho hlbšie siahala ľuďom do vrecka. Takže áno, trošku sa tam, vybrakovala tie vrecká ľuďom a má vyšší výber daní. Taktiež ste povedali, či je dôležité lipnúť na pojme vyrovnaný rozpočet. No to si musíte zodpovedať vy vo vládnej koalícii, pretože vo vládnych dokumentoch sa lipne na vyrovnanom rozpočte, takže to je otázka na vašich ministrov a vašu vládu, že teda či chce lipnúť. Na druhej strane sa opýtam, že či vy doma žijete na dlh, či každý rok sa zadlžíte viac, či toto je štandard, ktorý máme žiť, či neustále narastá suma vašej hypotéky, lebo to je to, čo hovoríte o štáte, že tak však čo je na tom, že nebude vyrovnaný rozpočet. No tak keď nebude každý rok vyrovnaný rozpočet, tak každým rokom bude rásť dlh štátu. Inými slovami, keď vy nebudete doma žiť vyrovnaný rozpočet rodiny, tak každým rokom budete mať väčší dlh. Áno, v rodine nemáte, môžte to aj v rodine, kľudne zaveďte porovnávanie dlhu voči HDP a budete mať dobrý pocit, ak bude rýchlejšie rásť HDP ako vaše zadlženie, že váš dlh klesá, ale myslím si, že na konci dňa, keď si vždy pozriete povedzme hypotéku, a tá by mala každým rokom narastať, lebo aj dnes, keď majú ľudia hypotéku, áno, sú zadlžení, ale tými splátkami tá hypotéka každým rokom je aj v absolútnom vyjadrení nižšia. Čiže ich dlh klesá. Ale vy hovoríte, že však prečo lipneme na tom pojme vyrovnaný rozpočet. No však tak nelipnime, ľudia, však žite všetci na dlh, však čo. Tak otázka je, kto nám požičia, pretože, keď niekto nevie splácať svoje dlhy, tak väčšinou nie sú o neho, až taký záujem o to, aby mu kto požičal. A to je veľmi dôležitý fakt, ktorý tu treba spomenúť, pretože ja asi už neviem, či, či toto je prestava zdravého rozumu, ale zdravý rozum vždycky považoval to, že miniem toľko, koľko mám, a ak si požičiam, tak si požičiam toľko, koľko som schopný splácať. Ale neviem, či sa všeobecne v spoločnosti považuje za normálne míňať viac, ako si viete dovoliť, a očakávať, že vám ďalší požičajú. To sa proste nedeje. Takže prosím vás, raz a navždy si o tom vyrovnanom rozpočte povedzme, že to nie je žiadny fetiš, že to neni, že niekto tu na ňom lipne. Po prvé vláda si to dala do svojich dokumentov, vláda to tam má zadefinované aj na rok 2020, ’21, ’22 v programe stability. A po druhé, koľko vás poslancov žije na dlh tak, že každý rok má väčší objem dlhu? A môžte to kľudne dať aj v dvoch parametroch, ako to udávame s rozpočtom, že to dajme k percentu HDP a dajme to aj v absolútnom čísle, lebo toto je to najdôležitejšie. A keď doma si to nedovolíte, tak prečo to chcete dovoliť si v štáte? Pričom vidíme naozaj príklady krajín, ktoré to nezvládli so svojím dlhom a dostali sa do špirály, z ktorej sa už nevymanili, a bolo to veľmi bolestivé pre, pre ich obyvateľov. Takže prosím vás pekne, toto nie je žiadna, žiadny výmysel, je to proste zdravý sedliacky rozum, zdravá logika, proste jednoduchá matematika. Dva plus dva sa rovná štyri a nerovná sa päť. Keď hovoríte, kedy už konečne naši ľudia pocítia, keď sa ekonomike darí, to je veľmi dobrá otázka, to by som aj ja rád vedel. Vy ste vo vláde, od vás to závisí. Kedy to už pocítia? Pretože, tak ako ste povedali, ľudia si svoju domácu úlohu plnia veľmi dobre. Napriek tomu, že im siahate hlbšie do vrecka, odvádzajú tie dane. Ale povedzme si na rovinu, ako funguje štát. Občan platí dane, štát dáva služby. A vy sa pýtate, kedy to pocíti? No tak kedy už dáte služby za tie peniaze? Veď o tom to celé je. Vy dávate ľuďom späť peniaze. Poviete, no tak nevieme zabezpečiť služby, už som to tu raz hovoril, prídete k automechanikovi dať si opraviť brzdy a on povie, no neviem ti tie brzdy opraviť, ale vieš čo, dám ti na taxík, budeš jazdiť taxíkom, lebo ja ti opraviť neviem, auto je nepojazdné, ale vieš čo, nemôžem ti dať viac iba na pondelky, ostatné dni musíš chodiť autobusom. Tak to je asi takéto riešenie. Ale veď ten, vy, keď idete k automechanikovi, chcete, aby vám opravil brzdy, nie, aby vám dal na taxík v pondelok. Takže aj toto je presne o tom, že otázka je, kedy ľudia to pocítia, no keď im dáte kvalitné služby, a za peniaze, ktoré vám dávajú. A sama ste pove..., sami ste povedala, povedali, sama ste povedali, pardon, že, že o 38 % je za desať rokov viac, takže o 38 % by mali byť kvalitnejšie služby. A kľudne, keď to viete zdokladovať, kľudne urobte odpočet a uvidíme. Ale zrejme sami hovoríte, sama hovoríte, že, že asi to tak nie je, keď hovoríte, že musíme teda vyjsť ľuďom v ústrety a chceme im dať pocítiť dobré časy. Ale ako som povedal, dobré časy by ľudia nemali pocítiť na tom, že im štát vracia peniaze, ale mali by to v prvom rade pocítiť na kvalite služieb. Ak tie kvalitné služby sú a ešte stále má štát veľa peňazí, tak potom, samozrejme, berte od ľudí menej. Výborne! Myslím si, že to je, to je správna logika a takto by sa to malo uberať. Ale vidíme, že štát dostatok peňazí nemá, lebo nehospodári vyrovnane, pretože aj vy vám, vy prerozdeľujete peniaze, ktoré vám na konci mesiaca ostanú, a keď vám ostanú, znamená, že máte prebytok. Ak máte nedostatok, tak vám nič neostalo a nemáte čo prerozdeľovať. Predsa nevyhodnotíte na konci mesiaca to, že, á, tak musím si požičať 200 euro, ale vieš čo, tak aby sa moja rodina cítila alebo nejakí známi, že sa mi darí, tak si požičiam ešte ďalších 200 a tých 200 rozdám. Čiže v skutočnosti si požičiam 400. Ako to je jaké rozdávanie? Áno, však kľudne rozdávajte, keď si chcete na to požičať, v poriadku, veľký to počin, ale netvárme sa, že sa vám darí dobre. Keby sa vám darilo dobre, tak by ste mali na konci prebytok a z toho by ste rozdávali, ale to v našom prípade ani Slovenska sa nedeje. Takže ja sa vás chcem opäť opýtať dve veci. V prvom rade povedali ste, že teda ten návrh bude redukovaný, a máme to tu teda v prvom čítaní v parlamente, či už je predstava, ako bude redukovaný. Čiže čo konkrétne, či už teda je nejaká konkrétna predstava, na aké potraviny a podobne alebo ako bude prebiehať ten proces, aby sme vedeli, čo nás môže čakať do druhého čítania a podobne, ak teda takúto ucelenú víziu už máte. A druhé je, že teda z čoho to chcete uhradiť, a opäť, koľko bude stáť teda ten konečný, konečný návrh. Na akú sumu to chcete skresať. Hovorili ste 400 až 500 mil., čiže aká je tá cieľová suma, ktorá to má byť, a, pardon, čiže sú to tri otázky, čiže druhá je, aká by mala byť tá cieľová suma, a tretia, že z čoho chcete opäť to zaplatiť, ale predpokladám, že tam bude tá istá odpoveď, ktorá bola pri predchádzajúcom, že uvidíme. Takže počkáme si, ak nechcete odpovedať, zoberem aj túto odpoveď a, a počkáme si teda do jesene, pardon, keď už sa mám pozerať na vás, prepáčte, pozerám sa teda na vás, ale tak berem to ako návrh SNS. Takže tú tretiu odpoveď, ak teda chcete zopakovať z predchádzajúceho zákona, v poriadku, ale určite by ma zaujímali teda okrem toho tie prvé dve. Ďakujem veľmi pekne, skončil som.