Fico, Robert, poslanec NR SR (2021-06-15):
Ďakujem pekne. Vážený pán predseda, dámy a páni, dovoľte mi, aby som v mene skupiny poslancov Národnej rady v súlade s Ústavou Slovenskej republiky a v súlade s rokovacím poriadkom Národnej rady predložil a odôvodnil návrh na vyslovenie nedôvery členovi vlády, ktorý je poverený riadením ministerstva vnútra, pánovi Mikulcovi. Návrh spĺňa všetky potrebné náležitosti a nič nebráni, aby sme ho na dnešnej schôdzi aj prerokovali. Ak dovolíte, dámy a páni, na úvod by som chcel urobiť krátke zhodnotenie toho, ako sa jednotlivé politické garnitúry stavali k možnosti využitia trestného práva v politickom súboji. Všetci si pamätáme, najmä teda tí, ktorí sledujú politiku, aká napätá atmosféra bola v roku 1998, keď došlo k striedaniu vlád a po opakovanej vláde pána Mečiara prichádzala vláda Mikuláša Dzurindu, ktorá pôsobila dve volebné obdobia. Pamätáme sa na rôzne podozrenia, pamätáme sa na mimoriadne ostrú kampaň a obvinenia, ktoré lietali z jednej strany na druhú stranu, ale musím oceniť, že vládna garnitúra Mikuláša Dzurindu nesiahla po trestnom práve a nepoužívala ho ako nástroj na politický súboj. Nechala veci tiecť prirodzeným spôsobom cez orgány činné v trestnom konaní. Ale neboli žiadne podozrenia zo zneužívania orgánov činných v trestnom konaní, operatívcov, vyšetrovateľov, prokurátorov a sudcov, ani ďalšie informácie, ktoré by potvrdzovali, že sa manipuluje s trestnými konaniami a robí sa všetko pre to, aby došlo k určitému výsledku. V roku 2006 začalo dvanásť rokov vládnutia strany SMER – sociálna demokracia s krátkou výnimkou rokov 2010 až ´12. Takisto sme mali milión dôvodov vznášať rôzne podozrenia, ktoré sa týkali privatizácie strategických majetkov. Nech za všetko hovorí spis Gorila, údajný spis Gorila, ktorý sa dotýkal privatizácie Slovenských elektrární predovšetkým, ale aj ďalšie informácie, ktoré vychádzali na povrch v súvislosti s privatizáciou Slovenského plynárenského priemyslu a s ďalšími kauzami, ktoré sa objavovali v rokoch 1998 až 2006. Aj ja môžem potvrdiť, že za tých dvanásť rokov sa nikdy nepoužilo trestné právo. Nikdy. A dokonca boli sme vo vládnej koalícii s Hnutím za demokratické Slovensko, ktoré mohlo požadovať v rokoch 2006 až 2010 používanie trestného práva ako nástroja v politickom súboji. Ale nedošlo k tomu. Naopak, musím povedať, že v tomto období došlo aj k odsúdeniu dvoch významných politikov, ministrov vlády z roku 2006 až 2010, pochádzajúcich zo starej Slovenskej národnej strany. Boli to dvaja ministri životného prostredia v súvislosti s nástenkovým tendrom. Ale tieto kauzy neboli postavené na udavačoch. Neboli postavené na tom, že zatvorili ministrov do väzby a tam ich toľko tlačili, až ich dotlačili. V prípade dvoch ministrov za životné prostredie ani jeden z nich nestrávil ani jeden jediný deň vo väzbe. Opakujem ešte raz, ani jeden jediný deň, a napriek tomu boli odsúdení na dlhoročné tresty odňatia slobody, na deväť a jedenásť rokov, ktoré si v súčasnosti títo ľudia aj odpykávajú. Dokonca musím povedať, že aj v rokoch 2010 – 2012 za vlády Ivety Radičovej, kedy mohli byť veľké chute, pretože mnohým trestné právo vonia, tieto pokusy neboli a nedošlo k zneužitiu orgánov činných v trestnom konaní. Táto základná zásada, že nie je možné používať prostriedky trestného práva na politický súboj, bola radikálne porušená po parlamentných voľbách v roku 2020. A bolo to preto tak, lebo v podstate celé pôsobenie opozície v rokoch 2016 až ´20, ale aj predtým, bolo postavené predovšetkým na kriminalizácii vládnych predstaviteľov, na obvineniach bez akýchkoľvek dôkazov, na vytváraní atmosféry, že všetko v tejto krajine je zlé. Ja som sa postavil k mnohým veciam čelom, aj sme zaplatili politickú daň za niektoré chyby, ktoré sme urobili, ale Slovensko ani zďaleka nebolo také, akými farbami bolo maľované. Musíme upozorniť slovenskú verejnosť, že keď v roku 2020 sa odovzdávala vláda novej nastupujúcej vládnej garnitúre, ktorá vyhrala voľby, to sme my plne rešpektovali, krajina mala historicky najnižší deficit, mala veľmi nízky verejný dlh na úrovni okolo 48 %, mali sme najvyššiu historickú zamestnanosť, historicky najnižšiu nezamestnanosť aj ďalšie parametre v sociálnej, ekonomickej sfére boli veľmi zaujímavé. S čím teda bolo možné prísť ako s agendou, keď niekoľko rokov predtým sa vytvárala atmosféra, že musí dôjsť k zmene vlády preto, lebo celý štát je čistá mafia, nič tu nefunguje, všetko je skorumpované. Ja teraz vôbec nebudem, samozrejme, osobný, ale vieme, že štartovacím momentom bola vražda novinára a jeho priateľky, ktorá bola hrubým spôsobom politicky zneužitá na súboje, na súboje, ktoré nemajú obdobu v slovenskej politickej histórii, a bola zneužitá mierou, ktorá tiež nemá obdobu v slovenskej politickej histórii. V roku 2020 prišla teda nová vláda a mala právo si postaviť svoj vlastný vládny program. Plne to rešpektujem, vyhrali ste voľby, máte právo naformulovať do programového vyhlásenia to, čo považujete za správne. Možno si to sami neuvedomujete, ale prvé slovo v programovom vyhlásení vlády, vôbec prvé slovo, ak teda neberem nadpis, že Programové vyhlásenie vlády na roky 2020 až ´24, je slovo korupcia. Hovoríte o odstraňovaní klientelizmu a rodinkárstva a že budete posilňovať dôveru, že rozhoduje talent a poctivá práca. Nebudem to teraz rozoberať na drobné, pretože dobre viete, že z týchto slov dnes po roku a troch mesiacoch neplatí absolútne nič. Ale bolo treba predovšetkým realizovať plán a ten plán bol, keďže nebolo príliš čo ponúknuť, pretože hospodársky, sociálne, finančne bola krajina odovzdaná v stabilizovanom stave, potom prišla pandémia, nezvládnutá, s tragickými dôsledkami pre celé Slovensko, no tak prišiel plán pozatvárať za každú cenu nominantov opozície, aby sa potvrdili slová z rokov, kedy súčasná vládna koalícia pôsobila v opozícii. Jednoducho museli to dokázať a vedeli, že to nie je iba tak, prísť a povedať, že tohto človeka zatvoríte, zadržíte, ten sa prizná, ten niečo povie. Na to, aby ste takýto diabolský plán pozatvárať za každú cenu bez ohľadu na dôkazy, pravidlá, predstaviteľov opozície, na to bolo treba vytvoriť systém ľudí a predovšetkým ignorovať silnú politickú tradíciu, že trestné právo sa nepoužíva v politickom súboji. A dokonca ste to, dámy a páni z vládnej koalície, začali robiť takou intenzitou, ten diabolský plán, že u vás prevládlo presvedčenie, že zneužívanie trestného práva na politický súboj bude jednoducho tolerované v duchu verejného záujmu, že my môžme čokoľvek, môžme porušiť všetky pravidlá, aké existujú, čokoľvek, verejnosť to bude jednoducho akceptovať. Ja tu mám za sebou predsedu vlády Slovenskej republiky pána Hegera a ja mu naozaj staviam jednu otázku, predpokladám, že pán Heger bude vystupovať v parlamente. Potvrďte, pán premiér, že už neplatí pravidlo, že rodinní príslušníci verejných funkcionárov nemôžu obchodovať so štátom. U nás to pravidlo platilo. Môžem uviesť príklad ministra hospodárstva, ktorý, keď došlo k elektronickej súťaži ohľadne upratovacích služieb a túto súťaž elektronicky vyhrala firma jeho príbuzného, myslím, že to bol švagor, minister hospodárstva musel odstúpiť z funkcie a táto súťaž nikdy nebola zrealizovaná. A dnes, pán predseda vlády, máte vo vláde členov, ako je napríklad ministerka spravodlivosti, ktorej brat má miliónové obraty so Slovenskou televíziou a Slovenským rozhlasom, nehovoriac o tom, že je majiteľkou firmy, ktorá cez jej nevlastnú sestru okrádala majiteľov bytov v jednej dedine pri Bratislave. A dnes budeme hovoriť o ministrovi vnútra pánovi Mikulcovi, ktorého rodinní príslušníci preukázateľne robili obrovské obchody so štátom. Teda ak to už neplatí, tak to verejne povedzte, že v mene verejného záujmu my, vládna koalícia, môžeme všetko a už to jednoducho neplatí, a to je jedno, či to je brat, sestra, otec alebo matka, môže robiť obchod so štátom a nie sú v tom žiadne limity. Toto je obrovský rozdiel v porovnaní s tým, čo bolo aj s chybami, ja som už povedal niekoľkokrát, že sme urobili chyby a zaplatili sme za to politickú daň, ale takáto miera rodinkárstva, takáto miera prepojenia rodinných príslušníkov na štát vo verejnom biznise tu nikdy, podľa mňa nikdy v celej histórii nebola. Dokonca mám až taký pocit, že sa vraciame do obdobia 90. rokov, kedy jeden z ministrov vlády zadal veľkú stavebnú zákazku svojmu bratovi, stavebnej firme. A keď sa na to prišlo a novinári sa pýtali, že či mu to nie je čudné, že dal zákazku vlastnému bratovi, odpovedal na to vo vašom duchu: A to vlastnému bratovi nepomôžem? Takto ďaleko sme sa dostali v roku 2021 a bol by som rád, keby predseda vlády tieto veci vysvetlil, čo to vlastne znamená a kam sa Slovensko hýbe v tomto duchu. Povedal, že bolo treba vytvoriť systém ľudí, systém ľudí, ktorí sú dnes rozhodujúci v orgánoch činných v trestnom konaní, ale aj systém ľudí, ktorí budú tomuto systému orgánov činných v trestnom konaní pomáhať rôznymi informáciami, udaniami, pretože ja nebudem používať výraz kajúcnik, to nie sú kajúcnici, to sú obyčajní udavači, ktorí sú schopní za deravý groš zradiť aj vlastných rodičov len preto, lebo sú to kriminálnici podozriví zo závažnej trestnej činnosti a aby si zachránili kožu, tak sú pripravení udať kohokoľvek, kedykoľvek a za akýchkoľvek podmienok. Mňa preto neprekvapuje, že súčasný minister financií sa priznal v jednej z výpovedí, že sa opakovane stretával s najvýznamnejším udavačom Slobodníkom. Mňa neprekvapuje, že sa rovnako stretával aj s ďalším významným udavačom Makóom. Je už slávna historka o tom, ako došlo k presunu a navýšeniu rozpočtu Slovenskej informačnej služby, čo sme doložili, to, čo dnes rozprávame, je všetko doložené a budem dokladať ďalšími dokladmi, že rozpočet sa navýšil o 20 mil. a dnes všetci dobre vieme, že pán Makó pracoval a pracuje pre Slovenskú informačnú službu. Čiže hovoríme o udavačovi, človeku, ktorý je podozrivý zo závažnej trestnej činnosti a ktorý je za to všetko platený ešte aj štátom. Možno, páni ministri, ktorí za mnou sedíte, by ste mohli niektorí z vás, lebo mám presne na mysli niekoho, vystúpiť a povedať, akú veľkú zákazku ste dali najnovšie spoločnosti pána Makóa. Ako je možné, že ešte touto cestou sa postupuje, že v podstate to je štátna korupcia, keď udavačovi ešte budeme pomáhať aj tak, že mu budeme dávať štátne zákazky, ale aj o tom bude určite v najbližších dňoch ešte veľa, veľa čo povedať a predovšetkým veľa čo predložiť. Dámy a páni, teda postupne sa vytváral systém a vyhľadával sa systém udavačov, s ktorými najvýznamnejšími udržiavali významní predstavitelia vládnej koalície osobné kontakty. Ale bolo potrebné pripraviť aj systém ľudí, ktorí budú rozhodovať. Je celkom prirodzené, že pri voľbe generálneho prokurátora si vládne strany hľadali svojho kandidáta, ja som to nikdy nespochybňoval, pretože voľba generálneho prokurátora je politická vec, ak sa o nej rozhoduje v Národnej rade, je to politická vec. Iné už ale je, keď sa objaví kandidát za konkrétnu politickú stranu, tak je evidentné, že tento človek je prepojený na túto politickú stranu. Mali ste pripraveného angažovaného sudcu Najvyššieho súdu pán Klimenta. Veľmi aktívne pracujete s prokurátormi špeciálnej prokuratúry, ako je pán Šúrek alebo ako je pán Repa, ktorý je synovcom pána Klimenta. Potom došlo k výberu špeciálneho prokurátora, čo ja považujem za svetový rekord, pretože máte za špeciálneho prokurátora právoplatne odsúdeného človeka, mať za špeciálneho prokurátora človeka, ktorý podvádzal pri justičných skúškach, a mať človeka, ktorý nezákonne získal bezpečnostnú previerku a ktorý sa sám vzdal konania v 24 najcitlivejších kauzách v rámci špeciálnej prokuratúry, tak to vyžaduje veľkú mieru predstavivosti, ale vy ste ju v danom prípade naplnili, pretože v Lipšicovi ste našli skvelého hovorcu a človeka, ktorý obhajuje všetky zločiny, ktoré sa páchajú pri porušovaní trestného práva a ešte mu za to štát aj dobre platí, 110-tisíc eur ročne, to je nevídané. Nevídané, že takýto človek môže byť na čele špeciálnej prokuratúry. Skupina poslancov Národnej rady podáva dnes návrh na vyslovenie nedôvery ďalšiemu významnému členovi vlády, ktorý zodpovedá za rezort vnútra. Ak si zoberieme, vážené dámy a páni, kompetenčný zákon, tak v § 11 tohto kompetenčného zákona sa hovorí, že ministerstvo vnútra okrem iného je ústredným orgánom štátnej správy pre ochranu ústavného zriadenia verejného poriadku a bezpečnosti osôb a majetku. Niet teda pochýb, pán minister, že nesiete politickú zodpovednosť za pôsobnosť, ktorá vám spadá podľa kompetenčného zákona ako ministrovi vnútra, a musíte znášať politicky, že Národná rada ústavne konformným spôsobom vám chce vysloviť nedôveru, pretože tvrdíme, že túto svoju pôsobnosť nezvládate, dokonca vidíme v nej aj aktívne prvky, ktoré ešte opačne spochybňujú vaše pôsobenie ako ministra vnútra. Pán minister, musíte, keď ste vstúpili do politického ringu, znášať to, že sa budú o vás uverejňovať informácie z rôznych zdrojov, pretože verejnosť má právo vedieť, kto stojí na čele dôležitých rezortov. Toto je verejný záujem, toto je verejný záujem. A preto sme bez akéhokoľvek zaváhania sa vrátili a chceme hovoriť o tom, kto ste, ako ste pôsobili vo významných funkciách a čo je okrem iného spájané s vašou prácou. Ja viem, že to nie je príjemné počúvanie. Ja som tiež zažil za 30 rokov veľa nepríjemného počúvania od celého radu poslancov a politikov naprieč celým politickým spektrom, ale taký je politický život. Ak sa niekto domnieva, že bude oslobodený od tohto a chce vykonávať verejnú funkciu, tak potom nemôže ísť do verejnej funkcie. A preto ma aj mrzí, pán minister, osobne, pretože ja osobne proti vám nič nemám, že ste ako reakciu na fakty zareagovali tak, ako ste zareagovali, to by sa nemalo diať v takých významných funkciách, ako je funkcia ministra vnútra. Prvá vec, ktorú vám vyčítame, pán minister, je, že ste pôsobili ako riaditeľ kancelárie riaditeľa Vojenského spravodajstva v čase, keď vaším nadriadeným riaditeľom bol pán Leitner, ten pán Leitner, ktorý je dnes štátny tajomník na ministerstve vnútra. A v tom čase Vojenská spravodajská služba podpísala zmluvu, veľmi atraktívnu, pre firmu, v ktorej pôsobil váš otec, vo výške 2,5 mil. eur. Išlo o stráženie nehnuteľností v pôsobnosti Vojenskej spravodajskej služby. K tomu treba ešte dodať, že tu bolo ďalších 250-tisíc eur, tentokrát išlo o strážnu službu vo Vojenskom obrannom spravodajstve. Toto je fakt, na ktorom sa nedá nič zmeniť. A môžme rozprávať, koľko chcem, že bolo vtedy málo bezpečnostných služieb a že táto bola najlepšia a že to bolo férové. Ja nebudem ani teraz porovnávať hodinové sadzby, pán minister, lebo by nám to nevyšlo, hodinové sadzby vtedy boli úplne iné, ale v poriadku. Ja teraz hovorím o základnom fakte. že keď ste boli vo významnej funkcii vo Vojenskom spravodajstve, váš nadriadený, ktorého ste potom urobili štátnym tajomníkom u seba, pravdepodobne ako prejav nejakého vzájomného rešpektu a poďakovania, podpísal pre firmu vašeho otca lukratívnu zmluvu za 2,5 plus 250, ako som už uviedol, cez Vojenské obranné spravodajstvo. Sú tu informácie ďalej, pán minister, že za byt, ktorý patril vašemu otcovi, Vojenské spravodajstvo platilo mesačne nájom. To je jedno, či to bol konšpiračný byt, alebo aký, ale opäť bol to majetok vašeho rodinného príslušníka, ale na základe tohoto zaplatila Vojenská spravodajská služba asi 800-tisíc – v tomto prípade budem, samozrejme, korektný – korún a nie eur, pretože v tom čase sa ešte všetko týkalo slovenských korún. Potom prišlo obdobie, pán minister, kedy ste pôsobili ako riaditeľ Vojenskej spravodajskej služby, 2010 – 2012, a spoločnosti Aegis Eu ste dali stráženie budov a zaplatili ste im za 9 mesiacov 150-tisíc eur, tá zmluva bola väčšia, ale pretože došlo k výmene vlád, táto zmluva bola potom aj zrušená. Pán minister, vy ste popreli, že by v tejto firme Aegis pôsobil váš brat Ján Mikulec, a mrzí ma to, pretože ja nestrieľam z boku, a my sme včera preukázateľne dokázali screenshotmi z facebookových stránok, z webových stránok, že váš brat pôsobil v tejto spoločnosti, dokonca je tam uvedené jeho telefónne číslo. Ja sa teraz nechcem nikoho dotýkať, ale niekedy spravodajcovia na Slovensku pôsobia ako Johnny English a Austin Powers. My sme mu včera zavolali, on zdvihol telefón a predstavil sa, že Mikulec. Čiže je to jasné, že váš brat robil vo firme, o ktorej teraz hovorím, a ďalšie zdroje dokonca hovoria, že bol tak dôležitý, že bol pri všetkých stretnutiach, dokonca z jeho účtu sa vyplácali aj platy niektorým zamestnancom tejto bezpečnostnej služby. Potom, pán minister, treba povedať o vás, že ste stratili bezpečnostnú previerku na stupeň prísne tajné. Vojenská spravodajská služba, dámy a páni, skonštatovala, že pána Mikulca nemožno považovať za bezpečnostne spoľahlivú osobu, lebo klamal v bezpečnostnom dotazníku, a preto mu zrušili bezpečnostnú previerku na stupeň prísne tajné. V súlade so zákonom sa pán minister obrátil na Najvyšší súd, čo mohol, ale Najvyšší súd zamietol jeho žalobu, pokiaľ ide o preskúmanie zákonnosti tohto rozhodnutia Vojenského spravodajstva. Máme aj rozhodnutie, pokiaľ ide o zbavenie previerky, máme aj rozhodnutie Najvyššieho súdu v kompletnom znení. Pán minister, mali ste ďalší vážny problém s premiérkou Radičovou, pretože podľa premiérky, a to sme preukázali dokladmi, ste opakovane nesplnili príkaz, ktorý vám bol daný, aby ste predložili materiál, ktorý sa týkal nakladania s hnuteľným, nehnuteľným majetkom v predchádzajúcom období vo VSS, ministrovi vnútra, vtedy Lipšicovi. Vy ste to neurobili. A presne opačne, ste pristúpili ku skartácii tohto dokumentu. Máme veľa dôvodov sa domnievať, že prečo to tak bolo. Ale opäť nebudem strieľať z boku, lebo my ten dokument nemáme, pretože bol skartovaný. Keby sme ho mali, tak určite budeme dnes o ňom hovoriť. Ale za to vás, vás ministerka obrany, vtedy premiérka, aj disciplinárne stíhala, aj disciplinárne potrestala, pretože ste odmietli uposlúchnuť rozkaz nadriadeného, v tomto prípade ministerky obrany. Pán minister, chcem a musím sa k tomu vrátiť, prečítať aj úradný záznam z 5. decembra 2012, ktorý spísal riaditeľ II. odboru Vojenskej spravodajskej služby. Nie je to žiadny tajný dokument ani dôverný dokument. Je to úradný záznam. V tomto úradnom zázname je päť bodov. Prvý bod sa týka práve výberu spoločnosti Aegis Európska únia alebo Eu, citujem: „Podstatné je, že riaditeľ Vojenského spravodajstva plukovník Mikulec žiadal jednoznačne, že víťaznou spoločnosťou má byť Aegis Európska únia, s. r. o.“ Vtedy, nakoľko mal plukovník, ktorý spísal tento záznam, vedomosť o tom, že v minulosti bol otec Romana Mikulca pán Mikulec konateľom spoločnosti MIPOL, ktorá poskytla služby SBS pre Vojenské spravodajstvo, to je tá 2,5-miliónová zmluva, jednoznačne upozornil, že v budúcnosti nesmie mať Mikulec v žiadnom prípade akýkoľvek preukázateľný vzťah k SBS vykonávajúcej ochranu objektov VSS. Mikulec to garantoval. Potom došlo k výberu a vlastnou spravodajskou činnosťou tento II. odbor zistil, že spoločnosť Aegis Eu sa angažuje osoba, ktorá síce nie je konateľom, čo je pravda, to je pán Lukačovič, ale je prítomný pri dôležitých rokovaniach a dokonca z jeho účtu boli vyplácané výplaty niektorým príslušníkom SBS. Táto osoba bola ustálená na základe vyťažovania príslušníkov danej SBS a išlo o Jána Mikulca, teda brata riaditeľa VSS Romana Mikulca. Plukovník okamžite s uvedenou informáciou konfrontoval riaditeľa VSS pána Mikulca a ten potvrdil, že jeho brat Ján je zamestnanec Aegis Eu. Na otázku plukovníka, ako je to možné, Mikulec odvetil, že on nemôže bratovi zakázať pracovať v hociktorej firme. Plukovník pochopil, že zaangažovanosť Mikulca je jednoznačná a o tomto stave potom osobne informoval plukovníka Róberta Tibenského, riaditeľa Vojenského obranného spravodajstva. Druhý bod, pán minister, prepáčte, je pre mňa smiešny, ale asi to vykazuje, kto ste a čo ste boli schopný robiť ako riaditeľ Vojenského spravodajstva. Riaditeľ Vojenského spravodajstva pán Mikulec opísal situáciu, že nejaký miestny mafián sa mu vyhrážal. Dôvodom mala byť roztržka, pretože „pes mafiána sa vymočil na plot Mikulca“, čítam úradný záznam, „a následne vykrikoval po ňom v obchodnom dome a vyhrážal sa mu. Na základe požiadavky riaditeľa Mikulca ohľadne atakovania jeho osoby miestnym podnikateľom bolo začaté získavanie informácií k tejto osobe. Zistilo sa, že ide o osobu, ktorá má prepojenie na zločineckú skupinu takáčovci, že sa dosť často zdržuje v zahraničí, Kanada“ a tak ďalej a tak ďalej. Na základe týchto informácií KRO oslovilo príslušníkov ÚBOK-u, že takáto osoba sa zdržuje na Slovensku a je ju možné zadržať. Asi po mesiaci riaditeľ Vojenského spravodajstva povedal, že opatrenia nie sú dostatočné. Osoba sa mu aj naďalej vyškiera v nákupnom centre. Na základe tohto pokynu bol oslovený zdroj, ktorý poznal hierarchiu jednotlivých členov zločineckej skupiny takáčovci, bolo vyvolané stretnutie, ktorého sa zúčastnil príslušník spravodajstva, zdroj a člen uvedenej skupiny takáčovcov, ktorý mal blízky vzťah s podnikateľom, a na stretnutí sa dohodlo, že podnikateľ bude takáčovcami priateľsky upozornený na to, aby si Mikulca prestal všímať a už sa naňho nevyškieral. Tak neviem, či toto je jednoducho situácia, ktorá je hodná riaditeľa VSS. Je mi ľúto, ale bavíme sa o vážnych veciach. To ste vybavovali veci s takáčovcami, preboha, aby sa vám nevyškieral nejaký človek v obchodnom dome? Ako vás vnímam, ste veľký chlap, ste si to mali sám vybaviť a nie posielať na takéhoto človeka mafiánsku skupinu, mimochodom veľmi zaujímavú, pretože tá je poprepájaná s mnohými ľuďmi, ktorí sa týkajú aj súčasnej vládnej koalície. Bod tretí sme si overovali, pán minister, a bol nám potvrdený. Riaditeľ Vojenského spravodajstva Mikulec niekedy koncom roku 2010 oznámil riaditeľovi odboru vnútornej bezpečnosti, že jeho predchodca Drahoslav Balciar si pred odchodom do zálohy odkúpil osobné motorové vozidlo, pravdepodobne značky BMW 5, a je potrebné mu ho poškodiť alebo zničiť. Major, ktorý túto úlohu dostal, nechápal, z akého dôvodu je poškodenie osobného motorového vozidla bývalého príslušníka Vojenského spravodajstva agenda riaditeľa II. odboru, tak mu riaditeľ VSS oznámil, že nech neužíva nakradnuté. Uvedené skutočnosti však major odmietol akceptovať alebo dokonca zrealizovať. „Obdobné prejavy hnevu, zlosti, ničenia majetku, resp. ublíženia nejakej osobe neboli z dôvodu prchkej povahy plukovníka Mikulca zriedkavé. Často týmto spôsobom reagoval.“ To je hodnotenie, ktoré je v úradnom zázname. Môžem ešte pokračovať dvoma vážnymi vecami, a to bolo vydanie nekorektných úloh. Znovu citujem: „Pre príslušníkov II. odboru ohľadom spoločnosti asi SYQUEST, Skýcovská 5, Bratislava, ktorá má problémy, išlo o daňový únik a bolo potrebné pre riaditeľa Mikulca zistiť stav rozpracovania uvedenej firmy Colným kriminálnym úradom a možnosti odloženia prípadu. A celé to tu je rozpísané. Pán minister, za toto dnes posielate ľudí do väzby. No a, samozrejme, bod piaty, ten je najzávažnejší. Niekedy v mesiaci október 2011 prebiehal výber spoločnosti ohľadom rekonštrukcie bezpečnostných systémov EZS a EPS v objekte Vojenského spravodajstva Trenčín. Neviem, čo to je, ale je to nejaký informačný systém. Pán minister určite vie. Predmetná rekonštrukcia mala byť hradená z rozpočtovej podpoložky, ktorej správcom je plukovník, tu je nejaké meno, riaditeľ II. odboru. Jednalo sa o investíciu približne 170-tisíc eur. Počas predmetného výberu žiadal riaditeľ Vojenského spravodajstva Mikulec od tohto plukovníka, aby zabezpečil od víťaznej spoločnosti províziu vo výške 10- až 15-tisíc eur. Malček to odmietol vyžiadať s tým, že mu zabezpečí kontakt s konateľom a sám Mikulec si môže vyžiadať províziu. Takéto riešenie Mikulec odmietol. Za takýto pokus opäť by ste dnes poslali človeka bez akéhokoľvek zaváhania do väzby. Najprv by ste ho zadržali, dobre ho vydusili 48 hodín v cele policajného zadržania a potom by prišiel systém angažovaných prokurátorov, angažovaných sudcov, ktorí by takéhoto človeka hodili, šup, ho do väzby. A nech tam sedí rok, rok a pol, možno aj dva roky. Musel som tieto veci prečítať, pretože vytvárajú nejaký obraz, o kom sa dnes bavíme a prečo si myslíme, že minister vnútra by nemal byť pán Mikulec, že by to mal byť niekto iný. Ste stále veľká koalícia, určite máte dostatok ľudí na to, aby ste si vybrali iného človeka, ktorý by vedel zvládať pozíciu ministra vnútra lepšie. Dámy a páni, samozrejme, že ak ste na čelo ministerstva vnútra postavili človeka, o ktorom som poskytol tieto informácie, tak sa nečudujeme, čo sa dnes deje v rezorte ministerstva vnútra. Vôbec sa nečudujeme. Už som naznačil, že ešte pred voľbami dochádzalo ku kontaktom súčasných vládnych politikov s udavačmi, ako je Makó alebo Slobodník. K týmto treba ešte pridať známe mená, ako je napríklad Sklenka alebo Beňa. To je výsmech, nehnevajte sa, človek v prípade Beňu, námestníka riaditeľa SIS, ktorý je podozrivý zo státisícových úplatkov, za to, že porozprával, sa vyplakal, poudával všetkých, ktorých mal poudávať, skončil tak, že dostal podmienečný trest odňatia slobody, aby sa teda nepovedalo, že ste neboli dostatočné prísni, tak ste mu zvýšili peňažný trest zo 7- na 14-tisíc eur. Teda skoro celé Slovensko spadlo, keď sa dozvedelo, ako ste sa vysporiadali s človekom, ktorý mnohým ľuďom spôsobil ľudskú tragédiu, pretože to, čo robíte, pán minister, a čo prikrývate a čo robí celá vláda, spôsobilo už ľudské tragédie. Teraz sa už bavíme o ľudských tragédiách, o ničom inom. (Potlesk.) A ja verím, nebudem to robiť ja, pán minister, ale verím, že príde doba, lebo dnes sú obhajcovia zastrašovaní, príde doba, že aj obhajcovia sa postavia na tlačové konferencie a budú hovoriť príbehy, o ktorých neveríte, pán minister. Veríte tomu, že keď chcete ihlu a niť, tak to trvá dva týždne, kým ju dostanete vo výkone väzby? Veríte tomu, že keď chcete pozerať o pätnásť minút dlhšie televízor, musíte napísať žiadosť riaditeľovi väznice? To sú prípady, ktoré môžem kedykoľvek dokladať a dokumentovať. A nebudem hovoriť o spôsobe, akým sa narába s ľuďmi. Nikomu neželám, dámy a páni, aby vám nasadili v Prešove na hlavu čiernu kapucňu a dali sluchátka, mali ste medveďa a leteli ste v jednom kuse z Prešova až do Pezinku. Viete si predstaviť, v akom zdravotnom stave ten človek vystúpil z toho auta? Viete, aký bol dôvod, že mal medveďa, sluchátka, kapucňu? Že keby náhodou všetkých tých dozorcov prekonal v tom aute po zuby ozbrojených a by vyskočil z auta, aby bol dezorientovaný, aby teda nevedel, že na akom mieste sa nachádza. To, čo robíte s ľuďmi, to musí byť predmetom aj medzinárodného prešetrovania. A myslím si, že výbor pre prevenciu a zákaz mučenia sa musí pozrieť na to, ako sa s niektorými ľuďmi, ktorí sú angažovaní v tých rôznych podozreniach a ktoré sa dnes prešetrujú, nakladá. Dámy a páni, hovorím to za SMER – sociálnu demokraciu, ale verím, že aj ostatných predkladateľov. Nikto z nás nemá nič proti prešetrovaniu podozrení. Áno, nikto z nás nemá nič, ak je potrebné zadržať podozrivého. A pokiaľ sú reálne dôvody na prepustenie, teda na umiestnenie do väzby, tak nech do tej väzby aj ide. Ak niekto chce ujsť, no tak ho dajme do väzby. Ak o niekom vieme, že má niekoho ovplyvňovať, no tak ho tam dajme. Alebo ak niekto vieme, že má chuť pokračovať v trestnej činnosti, takisto použime väzbu. Nič proti tomu nemáme. Ale nie že stala sa z toho pásová výroba bez dôkazov, bez dôvodov. Budem ešte hovoriť aj o konkrétnych veciach, ako to dnes v týchto okamihoch celé končí. Dámy a páni, nie náhodou metódy zneužívania trestného práva, udavačov, ktorí sú špeciálne vyhľadávaní, špeciálne motivovaní a sú motivovaní aj finančne, nie náhodou sa tieto metódy prestali páčiť viacerým predstaviteľom orgánov činných v trestnom konaní. A začali o veciach hovoriť. Veľmi vážne hovoril Milan Lučanský. Toto je príbeh obrovskej ľudskej tragédie. Ja tu nebudem nikoho obviňovať. Mám ďaleko od toho, aby som dnes vynášal nejaké súdy. Ja verím, že vyšetrovanie tohto prípadu, pretože jedna vec je parlamentná komisia, druhá vec je vyšetrovanie trestnej veci, ešte prebieha. A zdá sa mi, že tie výsledky vyšetrovania idú trochu inou cestou, ako dnes sme si mohli prečítať v parlamentnej správe. Viete, že celá parlamentná správa, to bolo jedno fiasko, pretože dostali poslanci pozvánku, že dojdite na zasadnutie komisie o samovražde Lučanského. Ešte komisia ani nezasadla a už v názve tej komisie bolo napísané, že o čo v podstate tam aj išlo. Prišli ďalší ľudia, ako je riaditeľ, bývalý, Slovenskej informačnej služby, a to už nehovorím o ľuďoch z prostredia strany SMER – sociálna demokracia, začal hovoriť o tom, čo sa deje, ako sa ovplyvňujú svedkovia, čo sa deje vôbec v celom systéme. Čo ste s ním urobili? No tak ste mu vykopli dvere a dali ste ho do väzby. A nikto nechce čítať to, čo hovorí riaditeľ, a hovorí veľmi presne. Neexistujú žiadne dôvody, prečo je držaný vo väzbe. Neviem, či už je zbavený mlčanlivosti, ale podľa mňa ešte stále nie je zbavený mlčanlivosti. Čoho ste sa tak báli? Keď prešiel v Národnej rade návrh, aby mohol vystúpiť bývalý riaditeľ SIS pán Pčolinský tu v pléne Národnej rady, čoho ste sa báli? Pravdy ste sa báli? No tak by nám niečo povedal. Keď to nepovie on, tak to povieme my alebo to povie niekto iný. A argument, že to nie je možné. Akože to nie je možné? Keď je treba predviesť človeka, ktorý je vo väzbe, k špecialistovi, k lekárovi, ak ho treba previesť, ja neviem, na nejaký výsluch, všetko sa dá. Tak ho rovnako, ak si to žiadal najvyšší orgán tohto štátu, aby mohol vypovedať alebo povedať niečo na schôdzi Národnej rady, neverejnej, tak to bolo zrazu zakázané, hoci o tom Národná rada aj rozhodla. Potom začali hovoriť ďalší ľudia. Začal hovoriť Zurian, bývalý šéf NAKA. Pán minister, po tomto by som si urobil poriadok v rezorte. To nesvedčí o vašej profesionalite, že idete vybrať človeka, zadržať ho a on nie je doma. Potom ste pristúpili k ďalším osobám, ako je Kaľavský, šéf operatívcov v rámci NAKY. Szabó, šéf inšpekcie, ktorý skončil včera rozhodnutím Najvyššieho súdu vo väzbe. A to teraz hovorím o ľuďoch, ktorí začali o zneužívaní svedkov, udavačov a manipulácii trestných konaní hovoriť. Vôbec teraz nehovorím o ľuďoch, ktorí sedia na základe tohto ohavného systému, ktorí sedia na základe toto ohavného systému vo väzbe. Fakt mi porozprávajte, čo robí vo väzbe Dušan Kováčik? Ja by som to veľmi rád vedel. Veľmi rád by som si prečítal konečne niečo normálne, čo odôvodňuje, prečo má byť Dušan Kováčik vo výkone väzby. Takú istú otázku vám postavím v súvislosti s Tiborom Gašparom a ďalšími a ďalšími. Čo im potom poviete, keď ich pustíte po dvadsiatich, tridsiatich mesiacoch a budú oslobodení? Lebo tam nič nie je. Je to všetko postavené na princípe jedného udavača a vybuchuje to ako jeden granát za druhým. Čo im poviete? Že sorry, viete čo, je mi to ľúto, že ste boli dvadsať mesiacov vo výkone väzby. Zničený život. Cela dvakrát štyri metra. Máte hodinu právo na vychádzku. O tých obmedzeniach ani nechcem hovoriť, ktoré títo ľudia vo výkone väzby majú. Načo to je dobré? Ak sú vykonané všetky dôkazy, nie je dôvod sa obávať, že by ušiel alebo žeby pokračoval v trestnej činnosti alebo ovplyvňoval svedkov, tí ľudia nemajú čo robiť vo výkone väzby. Ale urobili ste to len preto, lebo ste chceli preukázať svoju pravdu, že treba pozatvárať všetkých predstaviteľov opozície. O tomto celom to je. A preto sa začalo hovoriť o tých udavačoch a o ďalších ľuďoch, ako pracujú a čo sa okolo nich celé deje. Dovoľte mi pár konkrétnych vecí. Na základe princípu udavača jedného jediného bol podaný návrh vzatie, na vzatie do väzby sudcu Najvyššieho súdu pána Kolcuna. Išlo o úplatkárstvo. Kto bol udavač? Slávny Sklenka. Slávny Sklenka, ktorý sa raz za dva týždne osprchuje, oholí a ide vypovedať, lebo zase si niečo vymýšľa. A mali by ste aj to vedieť, že pred tým, ako príde opätovne vypovedať, dostane dopredu všetky informácie o výpovediach iných svedkov, čo hovorí obvinený, a povedia mu, na čo sa má pripraviť, a on si naštuduje to, čo si nepamätal pred pol rokom, si teraz všetko pamätajú, vrátane dátumov, hodín a čísla spisov. To je úplne smiešne. Je úplne smiešne, že ide na výpoveď udavač a má medzi nohami papier a z toho papiera číta čísla konaní, dátumy, hodiny. Ale keď sa ho to spýtali prvýkrát niekedy v máji alebo júni 2020, nevedel ani ceknúť. Teraz zrazu už vedia všetko, lebo vedia, čo majú konkrétne hovoriť. Takže ešte raz. Udavač Sklenka – mimochodom, ktorý zobral a myslím si, že tie peniaze stále má, pani ministerka, myslím, že mu neboli vzaté, tých 150-tisíc eur úplatok od Kočnera a jeho manželka by mala byť stíhaná za pranie špinavých peňazí – povedal na, povedal na sudcu Najvyššieho súdu Kolcuna, a teraz dobre počúvajte, v nezistenom čase, on nevie kde, kedy to bolo, na nezistenom mieste, on nevie, kde to bolo, nevie, kedy to bolo, nevie, v akej to bolo veci, ani nevie, koľko to bolo peňazí, ale že vraj niečo teda ten Kolcun zobral. Dámy a páni, sudca Najvyššieho súdu Slovenskej republiky do väzby nešiel len preto, lebo nad sudcami je ochranný štít v podobe rozhodovania Ústavného súdu a Ústavný súd nedal súhlas na vzatie Kolcuna do väzby, inak by v tej väzbe sedel. Prišiel generálny prokurátor Žilinka a povedal, že musí zrušiť toto uznesenie obvinení, lebo je tak nekonkrétne a vymyslené, že obvinený ani nevie, proti čomu sa má brániť. Toto ste už niekedy počuli? Toto je Slovensko 2021. Toto by ste neurobili poslednému Rómovi z Čiernej nad Tisou, ale vy ste to kľudne urobili len preto, lebo ste chceli preukázať za každú cenu, áno, všetci kradnú, všetci berú úplatky a šup s ním, to je dobré, už stačí, že udavač povie nejakú vetu takéhoto charakteru. Generálny prokurátor to urobil v prípade Molnára, ďalší sudca, tentokrát krajského, myslím, že exsudca krajského súdu. Štyri obvinenia mu zrušil preto, lebo vraj on ani nevedel, ten Molnár, chudák, voči čomu sa má brániť. Podpredsedníčka Najvyššieho súdu, pán minister, pani Urbancová, bývalá, zrušené obvinenie, nevedela voči čomu sa má brániť. To snáď nemyslíme vážne?! To takto má vyzerať trestný systém? To sú jasné znaky zneužívania trestného systému. A teraz vidíte, čo sa deje v súvislosti so Zurianom, šéf NAKA, bývalý šéf NAKA. Tak vy obviníte šéfa NAKY v rámci rezortu ministerstva vnútra, bývalého šéfa NAKA, a príde, pán minister, generálny prokurátor a generálny prokurátor povie, že toto stíhanie je, prokurátor Generálnej prokuratúry po preskúmaní veci došiel k záveru, že uznesenie o vznesení obvinenia Zurianovi, bývalému šéfovi NAKY, bolo nezákonné, neopodstatnené, predčasné a ešte to vyšetrovateľ aj nadkvalifikoval. Len tí, čo neviete, čo je to nadkvalifikácia, chcem povedať, že to úmyselne robia. Kľudne vám dajú, že ukradnete, ja neviem, bicykel, tak vám dajú, že ste ukradli Rolls-Royce, aby vás mohli čo najdlhšie držať vo väzbe. Jednoducho hrubé zneužívanie práva, pokiaľ ide o nadkvalifikáciu skutkových podstát. Ako sa to môže stať? (Reakcia z pléna. Prerušenie vystúpenia predsedajúcim.)