Z. Kramplová, poslankyňa: (2008-11-04):
Pokiaľ ide o správu, som veľmi rada, že dnes máme možnosť mať správu na stole a súčasne aj koncepciu. Tí, ktorí si spomínate a boli ste v tejto snemovni minulý rok, keď sme viedli rozpravu len k správe, základnou požiadavkou bolo, aby správa, ktorá sa predkladá v parlamente, bola odrazom štátnej politiky, pretože nie je možné predkladať správu bez štátnej politiky. Takže tieto, alebo sľuby, ktoré dal pán podpredseda vlády, pán Čaplovič, minulý rok pri prerokovávaní tohto materiálu, sa naplnili. A znovu zdôrazňujem, som veľmi rada, že už máme materiál, od ktorého sa budeme odrážať aj pre nastávajúce obdobie. Svoje pripomienky k správe som uviedla na zahraničnom výbore, preto ich nebudem opakovať. Rada by som sa však sústredila len v krátkosti na grantový systém, ktorý je pomerne rozpracovaný v celom materiáli, ale navrhovala by som, keď bude prerokovávaná správa v budúcom roku alebo bude pripravovaná takáto správa, tak pri vyhodnocovaní a posudzovaní projektov by bolo vhodné, aby sa prihliadalo na ciele a priority Slovenskej republiky a aby sa netvorili alebo neposudzovali tieto jednotlivé projekty na základe priorít slovenských spolkov. Ja to pokladám za veľmi dôležité hlavne z toho dôvodu, aby Slovenská republika rozhodovala, kam v rámci svojich aktivít, finančných možností a hlavne svojich cieľov a priorít bude nasmerovávať finančné prostriedky. Dnes sa ukazuje, že cesta „starostlivosti“ o Slovákov žijúcich v zahraničí je nesmierne dôležitá, a tak, ako tu bolo povedané aj viacerými mojimi kolegami, áno, súvisí to s finančnými prostriedkami. Ale keď tie finančné prostriedky máme efektívne využiť, naozaj musíme sa starať o to, aby prostriedky išli tam, kde je náš záujem. Dokonca som si v rámci zákona pozrela, zákona o zahraničných Slovákoch, č. 474, aká je pozícia a aké sú kompetencie Úradu pre Slovákov žijúcich v zahraničí, a okrem iného úrad posudzuje, či suma poskytnutej dotácie je úmerná prospechu, ktorý prinesie aktivita, na ktorú sa dotácia poskytuje. To znamená, že úmerná prospechu Slovenskej republiky, cieľov a priorít Slovenskej republiky. A bola by som rada, keby sa ciele a priority Slovenskej republiky jasne objavili aj v grantoch, ktoré sa poskytujú v roku 2008. Okrem toho navrhujem, aby pri podobnej správe, ktorá sa bude predkladať v budúcom roku a kde sa budú hodnotiť granty, ktoré boli poskytnuté z financií Slovenskej republiky, z rozpočtu Slovenskej republiky, aby bola priložená aj určitá analýza, čo priniesli peniaze, ktoré sa poskytli. Samozrejme, pán podpredseda, tých 40 mil. nespasí to, čo sa tu zanedbalo a čo sa nerealizovalo vo vzťahu k Slovákom žijúcim v zahraničí za predchádzajúce obdobie. Uvedomujem si, že nie je to veľká suma, a určite, keby bola dvojnásobne alebo trojnásobne vyššia, vedeli by sme viac alebo aktívnejšie naštartovať štátnu politiku vo vzťahu k Slovákom žijúcim v zahraničí. Ale predpokladám, že na to, aby sme mohli požadovať vyššiu sumu zo štátneho rozpočtu, potrebujeme mať zanalyzované, čo tieto peniaze v predchádzajúcom roku priniesli. V prvej časti správy sa pomerne často objavujú aj informácie ohľadne financií, ktoré sa orientujú práve teda na kultúru a orientujú sa aj na školstvo. Mňa prekvapuje to, že napríklad robíme určité aktivity, ktoré súvisia s mládežou, ktorá prichádza na Slovensko a učí sa slovenský jazyk. Sú to deti Slovákov so slovenským povedomím, ale prichádzajú aj deti, ktoré majú napríklad národnostné školstvo na ich území a, žiaľ, národnostné školstvo v niektorých štátoch, hlavne v niektorých susedných štátoch, je na takej úrovni, že naše slovenské deti nevedia dobre po slovensky a my v podstate dotujeme cez granty to, aby sa tieto slovenské deti naučili po slovensky. Ja som presvedčená o tom, že treba využiť dohodu, ktorú máme medzi Slovenskom a Maďarskou republikou, je to dohoda o vzdelávaní a kultúre, aby sme využili všetky naše možnosti, ktoré máme, hlavne teda tie politické, a rokovali s maďarskou stranou o tom, aby deti, ktoré navštevujú slovenské, kvázi slovenské školy v Maďarsku, skutočne mali možnosť sa slovenský jazyk naučiť. Lebo tu je ten problém, o ktorom sme rozprávali aj v piatok, aj dnes bol diskutovaný, že slovenské deti v rámci slovenských národnostných škôl, ktoré sú také, teda tabule na týchto školách, v podstate nemajú možnosť sa ten slovenský jazyk naučiť tak, ako sa patrí, lebo slovenčinu sa vyučujú ako cudzí jazyk a všetky predmety majú v maďarčine. Ale to je na politikoch a predpokladám, že aj pán podpredseda vlády aj tieto veci sa bude snažiť spolu s predstaviteľmi Úradu pre Slovákov žijúcich v zahraničí v rámci konzultácií, v rámci politických rokovaní presadiť. Pokiaľ ide o druhú časť správy, teda návrh programu, ja by som navrhovala, aby v tejto správe sa objavil alebo aby táto správa, aj keď to momentálne neobsahuje, ale aby sa úrad zaoberal aj analýzou volebného zákona. Dobre viete, že prvýkrát v roku 2006 mohli Slováci žijúci v zahraničí, tí, ktorí splnia podmienky podľa tohto zákona, voliť, ale zatiaľ som nemala v rukách žiaden materiál, ktorý by analyzoval daný stav. Myslím, že čísla, ktoré mám, sú správne, že v rámci volieb do parlamentu v roku 2006 sa zo zahraničia zapojilo len 5 700 Slovákov, ktorí využili právo voliť. Myslím, že keby sa urobila analýza a komunikovali sme so spolkami a združeniami Slovákov žijúcich v zahraničí, presne by sme našli, kde sú tie neuralgické body a kde treba zmeniť alebo novelizovať zákon tak, aby v roku 2010 pri parlamentných voľbách boli odstránené tieto nedostatky a bariéry k tomu, aby Slováci žijúci v zahraničí mohli ľahšie voliť a mohli si splniť svoju občiansku povinnosť. Je tu však ešte jedna dôležitá otázka, ktorú pokladám za mimoriadne dôležitú, aby v budúcom roku sa Úrad pre Slovákov žijúcich v zahraničí zaoberal aj novelizáciou zákona č. 474 o Slovákoch žijúcich v zahraničí, lebo z môjho pohľadu v § 2 je vymedzenie pojmov, kto je Slovák žijúci v zahraničí, určitá nezrovnalosť. Možno len malý príklad: „Slovákom žijúcim v zahraničí je osoba, ktorá nemá trvalý pobyt na území Slovenskej republiky,“ po prvé je štátnym občanom Slovenska a má v podstate právo uchádzať sa o granty a získavať peniaze poskytnuté zo štátneho rozpočtu v rámci grantového systému. Ja sa pýtam, je Slovákom žijúcim v zahraničí napríklad aj Vietnamec, ktorý je občanom Slovenskej republiky a nemá trvalý pobyt? Podľa tohto zákona je. Alebo je to Maďar, alebo je to Nemec, alebo je to Ukrajinec, ktorý je štátnym občanom a nemá trvalý pobyt na Slovensku? Čiže myslím, že tu sú otázky, na ktoré by sme potrebovali odpoveď a ktoré by bolo nutné riešiť. A ešte posledná vec, ktorá mi v správe chýba a ktorá, myslím, by sa mala odzrkadliť aj v koncepcii a je to taká proaktívna politika Slovenskej republiky aj vo vzťahu k nevládnej federácii, ktorá je pod názvom etablovaná, sú to Európania vo svete. Aktívne participovala Slovenská republika na výročnom zasadaní tejto federácie v roku 2003 v Tesalonikách. Odvtedy tam účasť Slovenska chýba a podľa mojich informácií práve táto nevládna organizácia je prípravnou organizáciou na to, aby bol postupne vytváraný aj sekretariát pre Európanov žijúcich mimo krajín Európskej únie, pretože túto problematiku považujú aj mnohí poslanci Európskeho parlamentu za nesmierne dôležitú a po ratifikácii Lisabonskej zmluvy by mal byť dokonca etablovaný aj komisár pre Európanov žijúcich mimo štátov Európskej únie. Preto aj to, že dnes tu hovoríme o koncepcii, je nesmierne dôležité, aby sme sa mohli zapojiť do tohto celého systému. A ja vidím práve platformu na úrovni Európskej únie, platformu ohľadne Európanov žijúcich teda v celom svete mimo Európskej únie, ako za platformu, kde by sa mali riešiť otázky, ktoré sú veľakrát neuralgickými bodmi v jednotlivých vzťahových záležitostiach medzi jednotlivými štátmi a nemali by sa zneužívať politicky, ale myslím, že toto je otázka, ktorá je veľmi dôležitá. Pán podpredseda, ja by som vás chcela poprosiť, keby Slovenská republika, keby úrad mohol aktívne vstúpiť aj do tohto združenia a keby sme skutočne mohli participovať na príprave aj toho direktoriátu, ktorý bude v rámci Európskej komisie, lebo podľa mojich informácií by mal byť komisárom práve pre Európanov mimo Európskej únie, mal by byť človek, ktorý bude z menšieho štátu, kde bude zo štátu, kde žije viac ľudí v zahraničí alebo teda mimo územia daného štátu. Pokiaľ ide o koncepciu, pán podpredseda, ja by som bola nesmierne rada, keby koncepcia zaručovala obojstranne prospešné vzťahy spĺňajúce európske štandardy. Koncepcia ako taká má veľké pozitívum, že konečne deklaruje určité priority Slovenskej republiky aj určité úlohy. Ale pokiaľ sa pozeráme z pohľadu európskych štandardov, myslím si, že naozaj mali by sme trošku ešte na tejto koncepcii popracovať a na základe toho, čo tu odznelo aj od mojich kolegov, ja by som vás chcela požiadať, či by tento materiál nemohol byť otvoreným materiálom. Či by nemohol byť dopĺňaný na základe toho, ako sa každý rok budú analyzovať aktivity, ktoré sa dejú vo vzťahu k Slovákom žijúcim v zahraničí, ktoré by, rovnako táto koncepcia sa mohli dopĺňať v súvislosti s vytvorením direktoriátu pri Európskej komisii a s našou participáciou práve na tejto celoeurópskej agende. Rovnako si myslím, že veľmi dôležité by bolo, keby na tejto koncepcii sa bola podieľala aj Matica slovenská. Pretože Matica slovenská zo zákona má ustanovené starať sa o Slovákov žijúcich v zahraničí. Má dokonca oblastné pracoviská, miestne odbory, má ich vo Vojvodine, na Ukrajine, v Chorvátsku, v iných štátoch sveta a bolo by dobré, keby sme ju mohli určitým spôsobom alebo využiť jej schopnosti a možnosti aj v rámci aktivít kultúrneho dedičstva, muzeálnej, dokumentačnej, vedeckej výskumnej práce. Takže to sú viac-menej moje návrhy. A ešte snáď jedna poznámka. Bolo by veľmi dobré, keby sa v budúcom roku, keď budeme prerokovávať podobnú správu a budeme hovoriť o tejto agende, aby sme vedeli hovoriť aj o trošku reálnejších číslach, pokiaľ ide o Slovákov žijúcich v zahraničí. My stále nejako poukazujeme na to, že máme cez 2 milióny, niekde sa hovorí dokonca 2,5 milióna Slovákov žijúcich v zahraničí, ja som presvedčená, že toto číslo je určité virtuálne číslo a nie je ho možné brať ako údaj, ktorý síce nie je overený, ale ktorý je nereálny. Ja len dve poznámky. V roku 1990 v Amerike, v USA, sa hlásilo k svojim predkom alebo k slovenským predkom 1,9 miliónov občanov USA. V roku 2000 už to bolo len 900-tisíc. V roku 1990 v Česku sa hlásilo k Slovensku 330-tisíc občanov, ale pri sčítaní v roku 2000 už to bolo len 180-tisíc. Myslím si, že aj tá absencia nekoncepčnosti v tejto oblasti vo vzťahu k zahraničným Slovákom priniesla to, že naozaj tie čísla sa znižujú a my len proaktívnou politikou vo vzťahu k zahraničným Slovákom môžeme uspieť. Budem veľmi rada, vážený pán podpredseda, keď tieto moje slová budete brať ako slová a návrhy, ktoré smerujem k vylepšeniu koncepcie, smerujem k vylepšeniu práce vášho úradu a smerujem k tomu, aby štátna politika starostlivosti o Slovákov žijúcich v zahraničí priniesla efekt tak pre Slovenskú republiku, ako aj pre ľudí, ktorí v zahraničí žijú, ktorí cítia, že sú Slovákmi, a pre ktorých Slovenská republika je symbol ich vlasti. Ďakujem za pozornosť.