F. Devínsky, poslanec: (2008-03-28):
Keďže som ako spravodajca predložil návrh vrátiť predkladateľovi návrh na dopracovanie, chcel by som stručne zdôvodniť tento svoj postoj, a to najmä preto, že som presvedčený, že dobrý zákon o organizácii štátnej podpory výskumu a vývoja je pre potreby a pokrok Slovenska rozhodujúci a určite by mal byť naším spoločným záujmom. Nepoviem žiadnu novinku, ak pripomeniem zákon o rozpočte verejnej správy, kde sa hovorí, že výdavky na výskum a vývoj sa rozpočtujú vo výške 0,44 % podielu na HDP, čo je menej ako v roku 2006, keď to bolo 0,48 %. V niektorých krajinách Európskej únie tieto výdavky dosahujú až 3-percentný podiel, pričom až 1,8 % pochádza zo súkromných zdrojov. Skromným cieľom tejto vlády je dosiahnuť 0,8 % aj zapojením podnikateľských subjektov do podpory výskumu a vývoja. Zákon č. 172/2005, ktorý sme tu mali doteraz, sa aspoň snažil vytvárať primeraný legislatívny rámec na to, aby bol výskum podporovaný zo štátnych zdrojov založený na otvorenosti pre čo najširší počet možných riešiteľov a aby sa využili podľa možnosti všetky intelektuálne kapacity, ktoré sú k dispozícii, a to na báze ich vzájomnej súťaživosti. Predkladaný návrh novely však tento charakter zákona zásadným spôsobom okresáva. Nahradenie slov „fyzická osoba“ slovami „fyzická osoba – podnikateľ“ znamená, že zo súťaže budú úplne vylúčené všetky fyzické osoby za predpokladu, že nebudú podnikateľmi. Nebudú sa totiž môcť priamo, teda bez sprostredkovateľov, zúčastniť súťaže, čo obmedzuje ducha slobodného myslenia takého dôležitého vo vede a výskume. Za týchto podmienok by sa podľa tejto navrhovanej úpravy ani jeden z najväčších vynálezcov sveta Thomas Alva Edison nemohol prihlásiť o štátnu podporu na svoj výskum a keby sa aj prihlásil, nedostal by ani halier, lebo v čase, keď vynašiel svoj fonograf, nebol podnikateľom, bol len obyčajnou fyzickou osobou. Všetci vieme, že prostriedkov na výskum nie je dosť, ba že ich je katastrofálne málo. Jeden z najvýznamnejších krokov, ktorý zákon č. 172/2005 priniesol, bolo sústredenie týchto málo peňazí a ich určenie najmä tam, kde existuje najvyšší predpoklad úspechu a rozvoja, a to na vysoké školy a Slovenskú akadémiu vied. Úpravou č. 17 v návrhu, ktorou sa opäť zavádza nesúťažná inštitucionálna podpora rôznych rezortných výskumných ústavov, sa tieto prostriedky opäť trieštia a navyše sa ruší akákoľvek súťaživosť o podporu výskumných projektov. To je prežitý starý model, ktorý sme tu mali a ktorý sa vôbec neosvedčil. To, že sa počet zahraničných posudzovateľov obmedzuje z doterajších povinne najmenej dvoch na možných najviac dvoch, je už len dôkazom toho, ako sa kvalita posudzovania projektov týmto návrhom znižuje. Okrem ďalších nedostatkov, ktoré novela prináša, sú už toto dostatočné dôvody, aby bol tento návrh vrátený predkladateľovi na prepracovanie. Navyše programové vyhlásenie vlády hovorí: „Vláda si uvedomuje dopad vedy a techniky na zvyšovanie kvality slovenskej ekonomiky, životnej úrovne obyvateľstva a z tohto dôvodu prijmeme konkrétne opatrenia na podporu výskumu a vývoja v súlade so súčasnými trendmi v krajinách Európskej únie.“ Tento návrh, bohužiaľ, nie je v súlade so súčasnými európskymi trendmi vo výskume, kde existuje snaha zapojiť do financovania výskumu a vývoja súkromný sektor a nie ho, naopak, dotovať zo štátnych zdrojov. Novelizácia zákona č. 172/2005 mení celý charakter pôvodného zákona. Nemení ho však k lepšiemu. Preto vás prosím, ctené panie poslankyne a vážení páni poslanci, o podporu procedurálneho návrhu, ktorý podávam v zmysle § 73 ods. 3 písm. a) rokovacieho poriadku Národnej rady Slovenskej republiky, vrátiť navrhovateľovi tento zákon na dopracovanie najmä v tých oblastiach, o ktorých som hovoril. Ďakujem pekne za vašu pozornosť. Pani predsedajúca, skončil som.