Mikloš, Ivan, poslanec NR SR (2013-09-11):
Ďakujem pekne. Vážený pán podpredseda, vážený pán minister, milé kolegyne, kolegovia, prihlásil som sa do rozpravy, pretože som nestihol dokončiť vo faktickej poznámke jednu informáciu, ktorá podľa môjho názoru je dôležitá. Pán poslanec Lipšic spomenul, že táto kauza a veci, ktoré vychádzajú najavo, svedčia o tom, že to má aj možné bezpečnostné riziká pre bezpečnosť štátu, a ja s tým môžem len a len súhlasiť, pokiaľ viem, navrhuje sa aj zvolanie mimoriadneho rokovania bezpečnostného výboru. Ale chcel by som upozorniť na jednu vec, ktorá je možno menej známa, a to je to, že už spôsob, akým české a slovenské finančné skupiny nadobudli podiel v SPP kúpou od nemeckého a francúzskeho investora, vyvoláva vážne otázniky a pochybnosti. Samozrejme, keď sa súkromný zahraničný investor, prípadne aj nie súkromný, ale keď sa akýkoľvek investor rozhodne predať svoj podiel, napr. nemecký a francúzsky investor v SPP, tak vláda mu v tom nemôže zabrániť, aby to urobil, vláda vždy má nástroje na to, aby mohla ovplyvniť to, kedy a komu to takýto investor predá. O to viac, a mala by to robiť pri strategických podnikoch, ktoré naozaj strategické sú a ktoré môžu do budúcna to, ak sa k nim dostanú rizikoví vlastníci, vyvolať isté problémy. Chcel by som upozorniť a dá sa to nakoniec dohľadať – aj príklady z iných krajín, ako je Poľsko, ako je Česká republika, že keď sa tam privatizovali takéto podniky a keď hrozilo, že by ich mohol nadobudnúť dajme tomu problematický nadobúdateľ, tak vždy o tom rokovala vláda, vláda si dávala vypracovávať analýzy, napr. v českom prípade od BIS-ky, Bezpečnostnej informačnej služby alebo teda od iných spravodajských služieb, aby sa takéto riziká posúdili. Je pravdou, že zámer odpredať svoj podiel v SPP prejavil nemecký a francúzsky investor ešte za vlády Ivety Radičovej, treba ale aj podotknúť, že jedným z dôvodov, aj keď určite nie jediným, boli mnohé a ťahajúce sa spory, najmä z obdobia z prvej Ficovej vlády, keď si dobre všetci pamätáte, ako vtedajší premiér aj terajší Fico bojoval proti tomuto podniku a bojoval za nízke ceny, ovládnutím regulátora tlačil ceny na nižšie úrovne, ako boli ekonomické ceny, potom SPP, resp. investori strategickí v SPP zažalovali štát a tieto žaloby vlastne boli na stole, stále neboli doriešené, čiže aj kvôli tomuto to bol jeden z dôvodov, aj keď, súhlasím, že asi nie jediný, prečo vlastne sa investori rozhodli odísť. Ale jednu vec by som veľmi rád zdôraznil, vláda, ako vláda Ivety Radičovej, tak vláda Roberta Fica, teraz už druhá vláda Roberta Fica mala efektívne nástroje, aby hovorila do toho, či, komu a ako podnik bude predaný. Mala tieto nástroje a naviac, ako vláda vždy má, a to v tom, že práve v tom čase, keď sa rozhodovalo o tomto odpredaji, sa rokovalo aj o ambandlingu, resp. pripravoval sa ambandling, čo znamená vlastne organizačné a finančné oddelenie tranzitu, distribúcie a obchodu, ktoré bolo nevyhnutné urobiť, pretože tak prikazovali smernice Európskej únie. A práve tu mala vláda silnú páku na to, aby mohla zatlačiť na francúzskych a nemeckých investorov a zabrániť tomu, aby predali takýto podnik vlastníkom, ktorí môžu byť problematickí, pretože ambandling sa dá urobiť rôznymi spôsobmi, aj spôsobmi, ktoré sú menej výhodné pre investorov, aj pre francúzskeho a nemeckého investora, a je čisto na rozhodnutí vlády a štátu, aký typ ambandlingu sa urobí. A chcel by som teda upozorniť, že bezpečnostné riziko tu nevzniká len preto, že dnes sa ukázalo a odhalilo na základe dôkazu, že túto vládu neriadi, túto krajinu neriadi vláda, ale finančné skupiny, minimálne v tomto prípade, ale že to bezpečnostné riziko je tu aj preto, že vláda Roberta Fica hneď po prevzatí moci potichu, bez toho, aby o tom rokovala vláda, bez toho, aby sa pripravili materiály zo strany SIS-ky, prípadne iných inštitúcii o možných bezpečnostných rizikách, ticho s transakciou súhlasila. Takže aj na tento aspekt by tom chcel upozorniť a ak bude zvolané mimoriadne rokovanie bezpečnostného výboru, tak by som odporúčal pozrieť sa na ten príbeh od začiatku a začiatok toho príbehu nie je v septembri 2013, začiatok toho príbehu je asi rok dopredu, kedy Ficova vláda potichu, bez toho, aby o tom vláda rokovala, bez toho, aby posúdila možné bezpečnostné riziká, túto transakciu v tichu odsúhlasila. Ďakujem pekne.