T. Rosová, poslankyňa: (2006-12-08):
A čo vysoké školy? Nominálny nárast je polovičný oproti posledným rokom a reálne ide o pokles. Z hľadiska podielu na HDP pokles z 0,81 až na 0,76 %. A veda, výskum, inovácie, teda to, čo je základom pre Slovensko, aby sa dokázalo potom, ako sme podstúpili prvú časť ťažkej cesty, ako sme podstúpili reformy a dostali sa do akéhosi východiskového základného tábora, aby sme mohli stúpať nahor k úspechu podobnou cestou, akou prešli Írsko alebo Fínsko, tak ako to tu, napokon, hovoril aj pán prezident? V tejto oblasti je pokles dokonca aj v absolútnych číslach a voči HDP je to z 0,47 na 0,4 %. „Navrhnuté finančné prostriedky len udržiavajú vzdelávací proces a v mnohých prípadoch ho dokonca aj utlmujú. Idú predovšetkým do mzdy, odvodov a v malom na prevádzku či už základných a stredných škôl, ale aj verejných vysokých škôl. Saturujú daný stav, nie sú často veľmi rozvojové, najmä pre vedu a výskum.“ To nie sú moje slová. Vyslovil ich pán Dušan Čaplovič o rozpočte pre rok 2005. O rozpočte v roku, v ktorom bol reálny medziročný rast výdavkov na vysoké školy 10,5 % reálne očistený o infláciu a pre vedu a výskum, aj keď treba objektívne povedať, že po rokoch stagnácie v tejto oblasti bol nárast až 44-percentný. Čo hovorí pán podpredseda vlády dnes, snáď sa dozvieme. Na mnohé smutné stránky súvisiace s navrhovaným objemom financií a rozdelením prostriedkov pre oblasť vzdelania, vedy a výskumu poukázali už viacerí moji predrečníci. Podľa mojej mienky okrem toho predloženým návrhom rozpočtu vláda jednak koná v rozpore s tým, čo deklarovala a deklaruje, a po druhé sa zbavuje zodpovednosti za rozvoj vzdelania, za rozvoj znalostnej spoločnosti. Áno, vláda koná v rozpore s tým, čo pre oblasť vzdelania deklarovala a jej predstavitelia deklarovali v minulosti. Pretože percento z HDP venované na vzdelanie a vedu mohutne používali predovšetkým predstavitelia strany SMER ako dobrú zbraň proti predchádzajúcej vláde. Aj keď na rozdiel od súčasnosti vtedy podiel na HDP rástol, ale podľa kritikov vtedajšej opozície stále málo. Pán podpredseda vlády a v týchto dňoch aj veľmi citovaný autor pán Čaplovič pri schvaľovaní rozpočtu presne takto pred rokom tvrdil: „Práve celkový rast HDP vytvára pre jednotlivé štáty moment zvýšenia financovania práve do svojich priorít vo väzbe na HDP, ktorý rastie celkovo predovšetkým do vzdelávania.“ A ďalej, „ak sa na Slovensku majú veci zásadne zmeniť, tak je jednoznačne potrebné rázne a pre verejnosť aj transparentne zafinancovať jednotlivé vládne a národné priority, a nielen po troške prisýpať do nosných kapitol rezortov zodpovedných práve za formovanie a vytváranie znalostnej spoločnosti“. Dnes však nie sme svedkami prisýpania, ale odsýpania. No a zrejme si spomeniete aj na ďalšie deklarácie tejto vlády, ktoré zaznievali pri schvaľovaní programového vyhlásenia. Jej predstavitelia sa hrdo hlásili k záväzku dosiahnuť postupne pri financovaní školstva úroveň 5 % z HDP. Upozorňovali sme vás, kolegyne, kolegovia poslanci z koaličných radov, ktorí ste na tento fakt poukazovali, že to nie je dôvod na radosť, pretože v programovom vyhlásení, v jeho poslednej verzii sa hovorí o viaczdrojovom financovaní. Teda žiaden záväzok, ale kamufláž. Nič o vôli štátu zvyšovať tento podiel v rozpočte. No, nedali ste si vtedy týmito argumentmi pokaziť nadšenie. Dnes však prišlo na naše slová. A predstavitelia vlády používajú práve pojem viaczdrojové financovanie ako zaklínadlo nato, aby vysvetlili, že predložený rozpočet je v zjavnom rozpore so záväzkom zvyšovať podiel financií pre školstvo na HDP, že je v rozpore s tvrdením, že vzdelanie je pre vládu dôležitou prioritou. Pritom však pri zdôrazňovaní toho, že ide o viaczdrojové financovanie, ste, vážené panie poslankyne, vážení páni poslanci, predvčerom spoločnými silami jeden zo zdrojov takéhoto viaczdrojového financovania vzdelávania, teda asignované 2 % z dane zahatali. Je mi to ľúto. Vám to nie je ľúto? Po druhé. Vláda presúva zodpovednosť za vzdelanie na plecia iných subjektov, čo je z tohto rozpočtu, ale aj z komentárov a argumentov zrejmé. Presúva zodpovednosť na plecia samosprávy, na plecia miest a obcí, na plecia Európskej únie a na plecia privátneho sektora. Pokiaľ však ide o samosprávy, o mestá, obce, VÚC, vláda nemá možnosť ovplyvniť, ako budú využité tie prostriedky, ktoré získavajú z daní z príjmov fyzických osôb. Koľko z nich pôjde reálne na vzdelanie. Zároveň ste však tiež v stredu zariadili, že každopádne  bude tých prostriedkov najmenej o pol miliardy menej, pretože ste na plecia samospráv prehodili financovanie neštátnych základných umeleckých škôl a školských zariadení. Ďalší obľúbený argument na obhajobu nedostatočného objemu prostriedkov na vzdelanie a rozvoj znalostnej spoločnosti sú prostriedky Európskej únie. Iste, európske zdroje sú veľkou príležitosťou. Sú príležitosťou nato, aby sme zrýchleným krokom dohnali zaostávanie z posledných desaťročí. Ale daňoví poplatníci v Nemecku, Holandsku, Rakúsku sa neskladajú na to, aby sme ušetrili vlastné zdroje na populárnejšie opatrenia a namiesto nich používali  európske zdroje. Navyše z ministerstva školstva v poslednom čase síce veľmi často počuť slová veríme, že bude lepšie, že školstvo bude lepšie, veríme, že rodičia a učitelia budú spokojní. Ja by som možno žartom povedala, že dnes tam je viac veriacich, ako keď bol ministrom pán Fronc za KDH. Ale keď hovoríme o rozpočte 2007, myslím, že ani títo neveria, že sa skutočne podarí nejaký významnejší objem prostriedkov Európskej únie vyčerpať. Vzhľadom na súčasný stav, vzhľadom na dnešnú pripravenosť neverí tomu, myslím, ani sám pán minister. Možno v budúcich rokoch ja dúfam, že áno, ale nie pre rok 2007. No a okrem samospráv a eurofondov vláda prenáša svoju zodpovednosť za rozvoj vzdelania aj na privátnu sféru. Samozrejme, súhlasím s tým, že Slovensko potrebuje silnejšie zapojenie podnikateľskej sféry vo vede a výskume, ale platí tu to isté, čo o zdrojoch Európskej únie. Môže a má to byť impulz na akceleráciu, ale nie náhrada, nie záplata za zdroje štátneho rozpočtu a nie alibi pre pokles týchto zdrojov. Dovolím si zakončiť ďalším vizionárskym prejavom pána podpredsedu vlády pána Dušana Čaploviča. Totiž už pred rokom vedel, že naša vláda v návrhu štátneho rozpočtu či v návrhu rozpočtu verejnej správy neplní zabezpečovanie stanovených priorít podľa prijatých dokumentov, preto vyčlenené zdroje nezaručujú rozvojové impulzy dôležité pre zásadné zmeny formovania znalostnej spoločnosti. Vážené dámy, vážení páni, ak podporíte pozmeňujúce návrhy odporúčané výborom pre vzdelanie, mládež, vedu a šport, nemusí sa toto konštatovanie naplniť. Ďakujem vám za to. (Potlesk.)