Mičovský, Ján, poslanec NR SR (2013-03-26):
Ďakujem pekne. Vážená pani podpredsedníčka Národnej rady Slovenskej republiky, milé kolegyne poslankyne, vážení kolegovia poslanci, chcem sa veľmi jasne vyjadriť k tomuto, nazvem to, alkoholickému zákonu. A musím začať s tým, že tu pred vami vlastne stojí poslanec, ktorý mal s alkoholom svoje problémy, nie však možno tak, ako vás napadlo, zatiaľ som nepodľahol nejako výrazne tomuto nápoju alebo teda tejto droge, ale v rokoch dávnejších, keď som mal na starosti závod s niekoľko sto pracovníkmi a keď som mal ešte predtým staršiu skúsenosť ako referent na tomto závode z toho, koľkí ľudia si dovolili cez pracovnú dobu popíjať, tak som už nadobudol presvedčenie, že ako človek zodpovedný za túto firmu to ďalej nemôžem znášať. A musím povedať, že veľmi mnoho ľudí z toho závodu kvôli alkoholu a kvôli mne odišlo. Považoval som to za správne vtedy. A aj teraz, keď uplynulo veľa rokov a keď sa s niektorými bývalými ľuďmi, ktorých som kvôli alkoholu prepustil, stretávam, považujem to za správne, aj keď, samozrejme, ono to má svoje pozadie, pretože, viete, druhá najsmutnejšia vec potom, keď ste prepustený z roboty, tak je tá, keď musíte vedieť, koho prepustiť. Tam je taký maličký rozdiel, obidve sú to veľmi smutné veci. A ono sa to kdesi vo vás hromadí. To je len také entrée. A teraz chcem poukázať na to, ako my tu nádherne vieme zamieňať príčiny s následkami. Tu kolega poukáže na istú príčinu, ktorá, ja vôbec ju nechcem kvantifikovať, tu zrejme existuje. To vyplynulo z doterajšej rozpravy. A my miesto toho, aby sme veľmi pragmaticky a jasne povedali, že no tak to riešme, tak riešime pána kolegu poslanca Škripeka a vykladáme mu o tom, akú urobil zásadnú hrubosť v tejto snemovni. Bojím sa, že tento spôsob uchopenia problému je bežný nielen pre tento prípad, ale veľmi často sa to stáva, že teda v tejto spoločnosti neriešime tých, čo sú gangstri, ale riešime tých, ktorí na gangstrov poukazujú. Tým nechcem povedať, že dnes rokujeme o gangstroch, len tento princíp činnosti a spravovania spoločnosti sa mi zdá, že je tak typický, až by som z toho vedel urobiť záver, že je to jedno pravidlo, ktoré hýbe našou spoločnosťou. A blížim sa už k záveru svojho krátkeho vstupu. Chcem povedať, že možnože ozaj nie je potrebné, aby sme tu v tejto snemovni, kde by mala byť zbierka tých ľudí, ktorí sú ozaj dôstojnými reprezentantmi svojej krajiny, aby sme možno túto vec upravovali až takým trestným zákonom. Tu sa možno odlíšim od predkladateľa. Ale chcem dať do pozornosti jednu vec. Ak si myslíme teda, že zákon pre nás tu nie je dôležitý, lebo svojím spôsobom uráža túto výšavu miesta, je to akési nedôstojné voči nám. Ak by sme pripustili na chvíľočku takúto možnosť, tak potom pripomeniem jednu vec, že tu existujú nejaké zvykové práva. A mňa napadla jedna vec. Keď som mal možnosť byť pred viacerými rokmi v britskom parlamente, tam je jeden nádherný zvyk, ktorý nesúvisí s týmto, ale mne sa veľmi páčil. V Snemovni lordov je trón, na ktorom sedáva kráľovná. A keď poslanci lordi idú okolo tohto trónu, nech sa to stane denne aj dvadsaťkrát a do roka aj deväťtisíckrát, hoci je trón prázdny, tak lord ide okolo a pred kreslom sa pokloní. Je to proste zvyk, ktorý, dá sa povedať, si snemovňa lordov vytvorila. Môžeme o ňom rozprávať, či je taký alebo hentaký, mne sa páči. A chcem navrhnúť úplne tak trošinka s takým ťažkým premostením, nuž aby sme si vytvorili iný zvyk. Neprijmime zákon pána poslanca Škripeka a dohodneme sa na úplne jasnom a krásnom zvyku, že až ktokoľvek z nás si dovolí byť zjavne pod vplyvom alkoholu v krajine, kde ozaj ľudia prichádzajú takto lusknutím prsta o svoje celoživotné zamestnanie kvôli tomu, že mali pár promile, nuž tak potom sa dohodnime, že bude úplne stačiť, že ak už nie poslanec, ak to nebude mať vo svojom svedomí, tak každý predseda klubu alebo predseda tej strany zabezpečí, aby takýto poslanec odišiel z tohto parlamentu raz navždy. Verte tomu, že sa to dá, pretože všetci máme svoju psychickú hranicu. A viem si predstaviť, že nikto z nás nie je tak zo železa, aby dokázal odolať tlaku, ktorý by bol nasmerovaný týmto smerom. Takže nerobme zákony, dohodnime sa, že je našou obrovskou povinnosťou byť v tomto prípade vzorom, ale aj reprezentantom. A ak tu padli debaty o tom, že vlastne my nie sme ani lepší, ani horší, my sme takí, akí sú tí naši voliči, súhlasím, nuž tí naši voliči odchádzajú kvôli alkoholu, nuž tak aj my ako ich reprezentatívna vzorka, keď si dovolíme takéto správanie, odídeme a nebude treba na to zákon, bude stačiť úplne džentlmenská dohoda všetkých nás a našich predsedov poslaneckých klubov v duchu toho trónu, pred ktorým sa lordi klaňajú a my sa budeme klaňať pred voličom, ktorý ukladá nám správať sa tak, ako kážu zákony a morálka. Toľko k tomuto zákonu. Ďakujem.