M. Dzurinda, poslanec: (2007-02-02):
Samozrejme, ide nám o to, aby sa podmienky tých ľudí, ktorí šetria, aj ich šetria na svoj dôchodok, aby sa nezhoršili alebo nezničili. Súčasťou tejto kampane sú aj rozhovory s ľuďmi a zároveň aj možnosti, ktoré im ponúkame na to, aby sme získali spätnú väzbu. Možnosti na to, aby sa vyjadrili. Vyjadrujú sa občania rôznymi spôsobmi. Som tomu rád a som tomu rád aj preto, lebo posielajú zaujímavé podnety, zaujímavé postrehy. Dovoľte mi preto, aby som vo svojom vystúpení sa s vami o jeden takýto postreh podelil. Je to e-mail, ktorý som dostal z Prešova predvčerom a je podľa môjho názoru taký zaujímavý a taký výstižný, že si vám ho dovolím od začiatku do konca prečítať. Je to mail od konkrétneho občana z konkrétneho mesta s konkrétnou adresou a s konkrétnym podpisom. Takže citujem. „Dámy a páni, dnešný deň je sviatkom všetkého pracujúceho ľudu Československa. Vláda Klementa Gottwalda predkladá ústavodarnému Národnému zhromaždeniu osnovu zákona o národnom poistení.“ Toto sú slová vtedajšieho ministra sociálnej starostlivosti Evžena Erbana dňa 14. apríla 1948. Dnes si môžeme položiť otázku, o aký sviatok išlo. Zákon predovšetkým zrušil 21 sociálnych, nemocenských a penzijných ústavov a pokladní k 1. júlu 1948. Znárodnil všetky fondy a majetok zrušených poisťovní sústredil do Ústrednej národnej poisťovne. Zrušil systém dôchodkového poistenia, ktorý bol založený na kapitalizačnom princípe sporenia, upravený právnou úpravou z rokov 1924 a 1929. Založil systém priebežný, založený na socialistickom plánovaní rastu národného dôchodku a priaznivom demografickom vývoji vtedajšej spoločnosti. Národné poistenie zaviedlo nezásluhovosť, zničilo dôchodky našim dedom, ktorí mali na ich výplatu našetrené prostriedky počas viac ako 20 rokov sporenia. V konečnom dôsledku tento systém zapríčinil aj nízku úroveň dôchodkov súčasných dôchodcov z dôvodu slabej výkonnosti socialistickej ekonomiky priebežnosťou financovania dôchodkového systému a v neposlednom rade aj zhoršujúcim sa demografickým vývojom slovenskej spoločnosti. Za zmienku stojí, že štát použil nasporené prostriedky penzijných fondov vo výške 38 mld. korún. Tieto finančné prostriedky boli použité na výstavbu stavieb socializmu. Pôvodné socialistické princípy narušil až systém, ktorý zaviedol prvý a druhý pilier dôchodkového zabezpečenia od 1. januára 2005 s kombináciou dobrovoľného dôchodkového pripoistenia v treťom pilieri. Systém našiel aj riešenie postupného doplnenia priebežného systému vyplácania dôchodkov vyčlenením finančných prostriedkov získaných v privatizácii, uložením týchto prostriedkov v Národnej banke Slovenska. Inými slovami, vrátením znárodnených 38 mld. korún v roku 1948 do systému dôchodkového poistenia. Tomuto systému uverilo viac ako 1,5 mil. občanov Slovenska, ktorí dobrovoľne využili možnosť poistiť sa aj v druhom kapitalizačnom pilieri. Dnes je témou dňa zmena systému dôchodkového poistenia. Rozhodovanie o sporení na dôchodok je však rozhodnutie dlhodobé na 20 alebo 30 rokov, a nie rozhodovanie na jedno volebné obdobie. Je dôležité pre stredné a chudobné vrstvy občanov na zabezpečenie primeraného príjmu v starobe. Podnikatelia, ktorí stavajú domy za 100 mil. korún takéto poistenie určite nepotrebujú. Akákoľvek zmena systému dôchodkového zabezpečenia pošliapava ústavné práva občanov vyjadrené základnými ľudskými právami. Právami vlastniť majetok s právom jeho dedenia. Narušuje právnu dôveru občana a degraduje štát na úroveň nebankového subjektu. Napokon je tu podpis tohto občana. Keďže v sprievodnom liste zmienený občan napísal, že môžem pasáže tohto listu použiť aj v parlamente, ja som ich použil kompletne, lebo sa domnievam, že vo svojej podstate tento občan vystihol problém. Vystihol jeho podstatu. Myslím, že je tu naozaj evidentná snaha aj vlády, aj strany SMER rozširovať svoj vplyv do všetkých možných, ba aj nemožných strán. Sledujeme to nielen pokiaľ ide o delegovanie svojich ľudí do orgánov obchodných spoločností, sledujeme to nielen v oblasti rušenia, povedzme, rozbehnutých alebo vyhodnotených tendrov, ale vidíme to napríklad aj v tlaku na súkromné zdravotnícke poistenie a poisťovne. Vidíme to v snahe zošnurovať tieto poisťovne podľa možnosti tak, aby čo najviac občanov povinne platilo odvody do jednej jedinej, štátom a jednou politickou stranou ovládanou zdravotnou poisťovňou. Ale vidíme to aj v tlaku na nezávislé regulačné úrady. Videli sme to v tlaku na nezávislý Úrad na dohľad nad zdravotnou starostlivosťou. Vidíme takéto tlaky aj na ďalšie inštitúcie vrátane tlakov na druhý pilier dôchodkového zabezpečenia. V niektorých prípadoch vláda volí zastrašovanie, pozri napríklad súkromné spoločnosti v oblasti energetiky alebo finančné ústavy, v iných prípadoch volí nátlak a niekedy siaha aj k legislatívnym úpravám. Oblasť dôchodkového zabezpečenia je vystavená tlaku vlády a SMER-u práve a najviac zdá sa v legislatívnej oblasti. Vláde a SMER-u podobne ako ich predchodcom v roku 1948 evidentne chýbajú peniaze na to, aby si mohli permanentne udržiavať vysokú úroveň v prieskumoch verejnej mienky, aby si mohli kupovať voličov a takýmto kupovaním aby si túto podporu aj udržiavali. Ja sa ešte k tomu vrátim. Preto hľadajú peniaze a tak, ako to bolo v 1948, opäť aj teraz, najmä alebo povedzme, je to jemnejšie, aj v súkromnom sektore. Vláda a SMER zabudli, že chcú šetriť na štátnej správe. Koľko tu bolo rečí, najmä v kampani pred parlamentnými voľbami. Aké ťažké miliardy ušetríme v štátnej správe. Stíchli ste, dámy a páni. Naopak, ohlasujete nové úrady, ktoré budú radiť, ako čerpať z fondov Európskej únie. Plánujete nové ministerstvá. Akosi ste rezignovali na úspory v tej nenávidenej štátnej správe a o to viac, samozrejme, sa snažíte vyvíjať tlak a poľovať v súkromnom sektore. Strašíte energetické podniky, vyvíjate nátlak na banky, aby stavali namiesto vlády futbalové štadióny a svoje lúče ste zamerali aj na peniaze ľudí, ktorí si poctivo šetria v rámci dôchodkového sporenia. Ale zdá sa, že rozumieme tomu. Dá sa tomu porozumieť. Tak ako som povedal, rozumiem tomu, že vlani ste dali bohaté vianočné darčeky, a rozumiem aj tomu, že v tomto rozpočte na tieto darčeky jednoducho nemáte peniaze. Rozumiem aj tomu, že populisticky ste zvýšili odvody do zdravotného poistenia za poistencov štátu o 1 %, ale máte to pokryté iba do 30. apríla a tlaky v zdravotníctve narastajú. Že, už sme tam, kde sme nechceli byť. Rovnako rozumiem tomu, že nemáte ani korunu v štátnom rozpočte na valorizáciu detských prídavkov, ale nemáte ani peniaze na sľúbené odškodnenie klientov nebankových subjektov, aj na sľubované zvýšenie platov zdravotníckych pracovníkov ani na ďalšie sľuby, ktoré ste dali pred voľbami, ale aj po zostavení vlády veľmi veľa. Takže ľudovo, ale podľa mňa výstižne otázka znie: Kde brať a nekradnúť? A tak sa vláda a SMER začali pohrávať s myšlienkou, že predsa len je najľahšie, tak ako to bolo aj po roku 1948, ukradnúť. Svedčia o tom najmä výroky predsedu vlády. Veľmi, veľmi sa snaží predseda vlády odviesť pozornosť a dištancovať sa od svojich výrokov, ale aj včera nás presvedčil, že niečo zlé sa deje okolo dôchodkovej reformy. My sme zlí, ktorí ohrozujú peniaze ľudí cez podporu akože rizikového kapitálu, čo je totálny nezmysel, lebo zákony viete čítať a vy si viete prečítať, že dnes to jednoducho nie je možné, ani to možné nebolo, ale pán premiér by sa najmä rád dištancoval od výrokov, ktoré narozprával pred asi 250 podnikateľmi v Klube 500 30. októbra. Ja vám ich prečítam znova. „V budúcom roku otvoríme diskusiu o druhom pilieri. Začína prevládať názor,“ teda nielen jeho, „že pomer odvodov nie je dobrý a bude ho treba prerozdeliť, ak chceme druhý pilier zachovať.“ Iný výrok. „Nevidíme inú cestu, ako znížiť odvody do dôchodkových spoločností.“ Čiže, dámy a páni, nie klebety, tam bolo 250 podnikateľov. Boli tam moji poslanci, pán Mikloš, ak sa dobre pamätám, pán Štefanec. Odtlačili to slovenské denníky. A okrem týchto výrokov, samozrejme, poznáme uznesenie vlády, ktoré bolo prijímané vo vláde v súlade so štátnym rozpočtom na rok 2007. To je jasná úloha pre pani ministerku analyzovať, nevidím ju tu, analyzovať, no ale čo analyzovať. Však z tohto trčí ako slama z čižiem. Analyzovať, ako vykryť dieru v prvom pilieri a ja politicky dodávam, ako nahrabať peniaze na populistické politické sľuby tak, že oslabíme druhý pilier. Ak sa dnes tvári, že vláda to vážne nezvažovala a nezvažuje, tak je farizej. Zvažovala a zvažuje. Pohráva sa celkom vážne s touto myšlienkou, a preto je nad slnko jasné, že naša snaha uchrániť druhý pilier, neznižovať odvody, nenechať okradnúť ľudí je absolútne legitímna a pravdivá a vysoko aktuálna. Preto sme nemohli ako opozícia zostať nečinní. Rozhodli sme sa, že nedovolíme ľudí okradnúť tak, ako ich okradli boľševici po roku 1948. Vystúpenie premiéra (potlesk), vystúpenie premiéra včera na hodine otázok a odpovedí nás presvedčilo, že sme urobili dobre. Presvedčilo nás o tom, že nenávisť SMER-u ku všetkému súkromnému je enormná. Tá nenávisť voči ľuďom, ktorí si poctivo šetria, je taká veľká, že sa predseda vlády uchýlil naozaj ku nehoráznym lžiam. Napríklad, že DSS-ky môžu investovať do rizikového kapitálu. Len tak medzi nami, rád by som sa niekedy pána predsedu, keď nájde konečne odvahu napríklad ísť aj do médií, opýtal, či vie, čo to je rizikový kapitál. Či vie, ako sa s ním dá efektívne narábať. Ale to nechajme zatiaľ bokom. Podľa našej legislatívy to jednoducho nebolo a nie je možné. Boli to včera neuveriteľné lži, že úspory ľudí nie sú dostatočne chránené. Pani ministerka vtedajšia Radičová nás informovala, že práve na želanie SMER-u urobila „pozmeňovák“ v apríli a zabezpečili sme 100-percentnú ochranu úspor, peňazí ľudí, ktorí si šetria v druhom pilieri. Je to trošku nad moju normu, ako predseda vlády klamal a strašil ľudí štátu, v ktorom je premiérom. A líškavým hlasom volal po tom, aby druhý pilier nebol povinným, ale dobrovoľným. Pritom veľmi dobre vie, on to určite vie, že ak ho zdobrovoľníme, tak sa nalomí a padne. Tak urobme z povinného poistenia motorových vozidiel dobrovoľné. A uvidíme, kto nám bude platiť, ak sa stane nejaká nehoda. Ústavný zákon o dôchodkovom zabezpečení je potrebný preto, aby sa peniaze našetrené ľuďmi nestali najskôr lákadlom a potom aj sústom pre nenásytné gágory politikov, ktorí žijú iba kvôli prieskumom verejnej mienky. (Potlesk.) Ja som už v politike niečo zažil, hoci nemám tak veľa rokov, ale nepamätám si takú cynickú demagógiu, akú som včera sledoval od tohto pultu. Krokodílie slzy, ako sú ohrozené vklady občanov hnusnými nenásytnými gágormi dôchodcovských správcovských spoločností. Nuž ale fantastický dôvod na to aj, aby aj SMER podporil ústavný zákon. (Potlesk.) Vy podozrievate nás, že kopeme za DSS-ky a ohrozujeme peniaze ľudí. My upodozrievame vás, že chcete ukradnúť peniaze ľudí, aby ste mohli plniť svoje populistické sľuby. No, ale jedno nás spája, záujem ľudí. Nemôže byť lepšie ochránený dnes záujem ľudí, ak prijmeme ústavný zákon. Nepoznám lepšiu a silnejšiu poistku. A pani Tóthovej, ktorá tu, žiaľ, nie je a včera hovorila, že ona nebude hlasovať za tento zákon preto, lebo nedovolí zmraziť a zabetónovať daný stav, lebo by sa nedal vylepšiť, by som chcel veľmi odkázať a poprosiť tak aj s pokorou, prečítajte si, však je to len jedna strana. Ak si to prečítate, tak tam nájdete, že spôsob určenia príspevku na starobné dôchodkové sporenie ustanovený zákonom ku dňu účinnosti tohto zákona nemožno meniť v neprospech zabezpečenia príjmu sporiteľa v starobe a príjmu pozostalých pre prípad jeho úmrtia. Nemožno meniť v neprospech, ale v prospech je možné. Čo vám teda bráni, kolegyne a kolegovia, v mene ľudu tejto krajiny zahlasovať za ústavný zákon, ak ľuďom všetci chceme dobre? (Potlesk.) Včera predseda vlády vrcholne cynicky hovoril, že SMER robí politiku pre ľudí, my pre DSS. Nehorázna lož, cynická, chytľavá, ale aj veľmi, veľmi primitívna. Ja takúto rukavicu neprijmem. Osobne sa domnievam, že aj vládna koalícia, ale prosím, zoberte na vedomie, aj opozícia robíme politiku pre ľudí. Nerobíme to pre skrine ani pre (hlas v sále)... alebo pre hmotné veci. Pokoj, pán Číž, pokoj, vy hovoríte omnoho viac a radi vás počúvame. (Smiech v sále.) Veľmi radi vás počúvame. Takže ešte raz, takže ešte raz. Na rozdiel od cynických výlevov včera ja neupodozrievam SMER, že nechce robiť pre politiku, pre ľudí, ale prosím, rešpektujte, aj my robíme politiku pre ľudí, len sa sporíme, ako to lepšie urobiť. Tu ale domnievam sa, je nad slnko jasnejšie, že sa môžeme zjednotiť v tom, že chceme dobre ľuďom, ktorí poctivo pracujú, odvádzajú zo svojej práce dane, poistné a, samozrejme, máme všetci záujem na tom, aby tieto ich úspory v druhom pilieri boli nedotknuté, aby sa dobre zhodnocovali, a preto sa domnievam o tom, že ústavný zákon nie je o tom, o čom včera hovorila pani poslankyňa Tóthová, že zabetónováva, nie je ani nejakou hrozbou, ale naopak, je veľmi dobrým príkladom na to, aby sme sa zjednotili naozaj v tom najlepšom záujme občanov našej republiky. Takže, dámy a páni, nie šibrinkovanie so slovami, nadávky na dôchodcovské správcovské spoločnosti, lži a strašenie rozhodnú o tom, kto chce ľuďom dobre a kto chce ľuďom zle. O tom rozhodnú naše konkrétne hlasovania, o tom bude svedčiť naše konkrétne hlasovanie o ústavnom zákone. A na záver to najdôležitejšie, čo sa mi ešte žiada povedať. Patrím medzi ľudí, ktorí najradšej chodia von. Niežeby bolo tu v snemovni zle, niežeby sa tu tiež nedalo počuť niečo zaujímavé, ale predsa len osobne sa najradšej cítim medzi ľuďmi a verím, že keď sa podelím o jednu skúsenosť s vami, budete mi rozumieť a možno nebudem sám s takouto skúsenosťou. Moja skúsenosť hovorí, že ľuďom sa dá hocičo vysvetliť, ale jedna vec sa mi roky darí vysvetľovať veľmi, veľmi ťažko, keď sa ma zrobený človek opýta: „Prečo po 40 rokoch poctivej práce mám taký žalostný dôchodok?“ Vtedy sa cítim pomerne bezbranný a veľmi ťažko je mi vysvetľovať tomu dobrému človeku, že o tom, aký má dôchodok nerozhodovala ani Mečiarova vláda, ani moje vlády, ale vlády pred 20, 30 rokmi. Tomuto človeku to aj niečo možno povie, ale nič to nerieši. A toto je kľúč, o ktorom sa dnes bavíme. My dnes nesieme zodpovednosť za to, aké budú tie penzie o 15, 20, 25, 30 rokov. A som šokovaný, keď ministerka práce, sociálnych vecí povie, že ju to nezaujíma, čo bude o 20 rokov. Tak buď sme populisti, alebo sme normálni poctiví ľudia, ktorí chceme niesť zodpovednosť za krajinu. Dámy a páni, o tomto bola dôchodková reforma. O odpovedi na dilemu, že je nás stále menej, žijeme stále dlhšie a kto bude robiť na naše dôchodky? Kto bude robiť na dôchodky našich detí? Čo budeme hovoriť potom budúcim generáciám, čo sme robili, keď ich dôchodky sú opäť mizerné? O tomto je substantívne naša diskusia (potlesk), nie o trápnych výlevoch, ktoré, žiaľ, sme si tu mohli vypočuť napríklad včera na hodine otázok a odpovedí. A preto cítim aj vnútorne, že jednoducho v parlamente sú niekedy povinné tance, my radi hlasujeme za niektoré ústavné, teda vládne predlohy, podporujeme mnohé veci, ale niekedy v parlamente sa dejú vážne veci, podstatné veci, substantívne, ochrana dôchodkovej reformy medzi takéto patrí. A komu ide o krajinu, komu ide o občanov, za ústavný zákon zahlasuje. Ďakujem pekne. (Potlesk.)