Uhliarik, Ivan, poslanec NR SR (2012-05-09):
Ďakujem pekne. Vážená pani podpredsedníčka parlamentu, vážení páni ministri, vážené pani poslankyne, páni poslanci. Programové vyhlásenie každej vlády by malo byť strategickým dokumentom, v ktorom vláda stanoví svoju víziu, v akom stave chce mať jednotlivé rezorty a stav krajiny na konci volebného obdobia. Preto by malo obsahovať nielen túto víziu, ale aj kroky, ako to chce dosiahnuť, aby sa odborná aj laická verejnosť mohla zoznámiť so spôsobom a nástrojmi, ktoré na dosiahnutie tejto stratégie použije. Žiaľ, programové vyhlásenie vlády stratégiu ani konkrétne opatrenia v systéme zdravotníctva, ktoré chcem komentovať, neponúka. Všeobecné deklarácie, ktoré sú obsiahnuté v tomto vyhlásení, znamenajú buď nepripravenosť na vládnutie, alebo cielené zakonzervovanie súčasného stavu. Pán premiér v úvodnom slove hovoril, že si dal tú námahu a prečítal si programové vyhlásenie vlády Ivety Radičovej a našiel tam dve konkrétne opatrenia. Chcem odkázať pánovi premiérovi, že len v časti Zdravotníctvo je viac ako dvadsať konkrétnych opatrení, čo chcela predchádzajúca vláda v horizonte štyroch rokov urobiť alebo akým spôsobom. Je prirodzené, že vtedajšia opozícia kritizovala tieto kroky. Kritizovala napríklad transformáciu nemocníc na akciové spoločnosti, čo je naozaj prirodzené. Ale aspoň sa dalo čo kritizovať. Všeobecné deklarácie sa naozaj kritizujú veľmi ťažko. Možno jeden príklad za všetky. Citujem z programového vyhlásenia tejto vlády: „Vláda zavedie prísnu kontrolu hospodárenia nemocníc, čím sa zabráni neúčelnému vynakladaniu finančných prostriedkov.“ Chýba odpoveď, nielen mne, ale aj odbornej verejnosti, na jednoduchú otázku: Ako a akým spôsobom? Ak vláda nezmení legislatívu, čo ani nenaznačuje, kontrola hospodárenia jednotlivých nemocníc bude len na politických nominantoch. Ak budú nominácie podobné ako do bratislavskej záchranky, kde sa vrátil bývalý riaditeľ, nemocnice možno bude o pár rokov treba oddlžiť nie tristo, ale päťsto miliónmi eur. Úrad pre verejné obstarávanie v čase, keď riadil záchranku, konštatoval, že tender na záchranky bol netransparentný, lebo bol nastavený len na jedno konkrétne auto. Toto vyjadrenie je k dispozícii na stránke ÚVO-a. Tender bol zároveň výrazne predražený. Vyhrala ponuka o dva mil. eur drahšia a záchranka sa z nákupu stoštyridsiatich predražených sanitiek doteraz spamätáva. Vo veci sa vedie aj trestné stíhanie, ale ani to nebránilo pani ministerke nominovať za šéfa záchranky toho istého človeka, ktorý je za toto zodpovedný. Ak budú takéto nominácie aj do nemocníc namiesto akože kontrol, asi bude treba rovno do každej nemocnice na 24 hodín posadiť človeka z Najvyššieho kontrolného úradu. Vláda, ktorej som bol členom, možno do programového vyhlásenia vlády napísala kroky, s ktorými nesúhlasila vtedajšia opozícia, ale boli to konkrétne kroky. Boli to kroky, čo mieni vláda v zdravotníctve urobiť. Napríklad vrátiť nezávislosť Úradu pre dohľad nad zdravotnou starostlivosťou, či zrušiť výmenné lístky, či zaviesť generickú preskripciu, alebo pripraviť už spomínanú transformáciu nemocníc na akciové spoločnosti, či zverejniť zmluvné vzťahy medzi nemocnicou, poskytovateľmi a dodávateľmi a uskutočniť mnohé ďalšie konkrétne opatrenia. Chcem poukázať na jeden vecný problém, na ktorý má pravdepodobne v horizonte dvoch rokov strana SMER pravdepodobne opačný pohľad. V auguste roku 2010, teda pred necelými dvoma rokmi, zakončil svoju reč k bývalému programovému vyhláseniu vlády Ivety Radičovej v časti Zdravotníctvo poslanec vtedy za stranu SMER a exminister zdravotníctva, pán Raši, týmito slovami: „Bojujte za päť percent, bojujte za poistencov štátu, lebo ani svoju funkciu, ani svoj systém bez toho neudržíte.“ Mantru päť percent opakoval pán poslanec celé dva roky, dokonca v novembri minulého roku predkladal návrh, aby to tak bolo. Dnes je SMER vo vláde, má pohodlnú hladkú väčšinu v parlamente, nepotrebuje robiť žiadne ťažké kompromisy, má všetko v rukách. Ale v programovom vyhlásení vlády nie je o týchto piatich percentách ani chýru, ani slychu. Pán premiér v úvodnej reči hovoril, že pri tvorbe programového vyhlásenia tejto tvorbe predchádzali veľké rokovania alebo dlhodobé rokovania so sociálnymi partnermi. Ja sa chcem opýtať, či aj so sociálnymi partnermi v zdravotníctve, ktorí dva roky hovorili o tom, že je nedostatočná platba za poistencov štátu? Že či títo sociálni partneri súhlasia s neprítomnosťou tohto záväzku, keď tento záväzok bol aj obsahom memoranda Lekárskeho odborového združenia, či opakovanými požiadavkami Slovenskej lekárskej komory alebo komory sestier? Odborná verejnosť, lekári, zdravotníci a zamestnanci si to už uvedomili a už sa ozývajú prvé nespokojné hlasy zo strany odborníkov. Ukážkou, že zdravotníctvo nie je pre stranu SMER žiadna priorita, je aj to, že sa mu v programovom vyhlásení vlády začína venovať až na strane 56 zo 65-stranového dokumentu. Toto je asi prvé programové vyhlásenie vlády v histórii Slovenska, ktoré hovorí, čo vláda urobiť nechce. Dozvedeli sme sa, že vláda neuskutoční transformáciu nemocníc na akciové spoločnosti. Ale predsa transformácia je už zrušená zákonom. Tento priestor sa v programovom vyhlásení vlády dal využiť aspoň na jedno konkrétne opatrenie, ktoré by bolo treba v zdravotníctve urobiť. Ale ak ste chceli komentovať transformáciu v programovom vyhlásení vlády, mohli ste do programového vyhlásenia napísať, že Nemocnicu svätého Michala, ktorú ste transformovali na akciovú spoločnosť v roku 2009, zmeníte na príspevkovú organizáciu. Je to skutočne paradox, keď si uvedomíme, že vláda Ivety Radičovej žiadnu nemocnicu netransformovala na akciovú spoločnosť, ale prvá vláda Roberta Fica áno. Po celý čas ako bol SMER v opozícii, vyhlasoval, že zakáže zisk zdravotných poisťovní. Od volieb uplynuli len dva mesiace a v programovom vyhlásení vlády o tomto zisku alebo o tomto zákaze nie je ani riadok. Možno je to tým, že nová pani ministerka zdravotníctva prišla zo súkromnej poisťovne Dôvera, a je asi pochopiteľné, že teraz nechce siahať svojim bývalým chlebodarcom na peniaze. O zákaze zisku budeme ešte určite počuť. Hovorí sa totiž ľahko, ale dať to na papier a zaviazať sa k tomu, je už ťažšie. Chcem vás preto požiadať, vážení páni poslanci, aby ste aspoň tak, ako sme to urobili my, pokračovali v sprísňovaní podmienok, za akých si poisťovne môžu zisk vyplácať. Ak nie vy, môžem teraz garantovať, že takýto návrh predložím v budúcnosti ja. Toto programové vyhlásenie vlády obsahuje, samozrejme, aj pozitívne veci a okrem snahy o dostavbu Rázsoch oceňujem deklarovanú snahu o spustenie projektu i-Health a elektronické zdravotné knižky. Chcem len upozorniť vládu, že budem veľmi podrobne monitorovať, koľko bude celý systém stáť. Z pôvodnej ceny 250 mil. eur, ktorú plánoval minúť na i-Health SMER a plánovala sa minúť v rokoch 2006 až 2010, sme po náročných rokovaniach s dodávateľmi upravili sumu na 130 mil. eur. Čiže o 120 mil. eur menšiu. Dodávatelia nám garantovali, že za túto sumu sú schopní spustiť celý projekt v požadovanej kvalite a bez časového sklzu. Akékoľvek zvyšovanie rozpočtu tak bude znamenať, že peniaze budú chýbať v nemocniciach či ambulanciách. V programovom vyhlásení vlády by sa dala oceniť aj veta, citujem, že: „Rezort zdravotníctva bude pokračovať v krokoch, ktoré zabezpečia znižovanie nákladov a zároveň zvýšia dostupnosť liekov a pomôcok bez doplatkov pre všetky závažnejšie ochorenia.“ Asi to znamená to, že vláda bude pokračovať v tých krokoch, ktoré sme začali. Nastavili sme cenu liekov na druhú najnižšiu v Európskej únii, čo prinesie ročné úspory niekoľko desiatok miliónov eur. Zaviedli sme horný limit na doplatky pre dôchodcov a zdravotne ťažko postihnutých. V predloženom programovom vyhlásení vlády som totiž nenašiel žiadne konkrétne opatrenie v liekovej politike, čo je dva mesiace po voľbách veľmi zvláštne. Vláda vo svojom programovom vyhlásení píše, že chce podporiť aj optimalizáciu siete poskytovateľov zdravotnej starostlivosti s dôrazom na zabránenie nekontrolovateľného rastu najmä špecializovanej ambulantnej starostlivosti. Tu chcem pani ministerku vzdialene varovať. Ak to nie je len prázdna veta, ako sa zdá, ale skutočný, aj keď všeobecný zámer, aby si dobre zvážila, čo povie a následne urobí. Naposledy, keď minister zdravotníctva Ivan Valentovič zo SMER-u priniesol na vládu analýzu, ktorá hovorila o optimalizácii, musel skončiť. Analýza, že máme šesťtisíc zbytočných prázdnych a neefektívnych lôžok, ktorú vypracoval v roku 2007, nezapadala do politiky SMER-u, a tak na ministerstvo prišiel človek, ktorý ani jedno neefektívne lôžko nevidel. Nám sa podarilo zrušiť za tento krátky čas tritisíc neefektívnych lôžok a verím, že pani ministerka nájde odvahu a oprie sa aj o vyjadrenia súkromnej zdravotnej poisťovne, kde predtým pôsobila. Tá podporovala optimalizáciu aj lôžok aj oddelení. Nemá zmysel venovať sa tu všetkým detailom programového vyhlásenia vlády v zdravotníctve. Dokument, až na naozaj výnimky, je veľmi povrchný. A ak by vláda robila odpočet za mesiac, určite by mala dosť argumentov na to, aby verejnosť presvedčila, že vlastne všetko splnila. Celá odborná verejnosť si tak bude musieť počkať, kým pani ministerka príde s konkrétnymi návrhmi na systémové zmeny v zdravotníctve a verím, že to do leta stihne, aby sme si to mohli dôkladne preštudovať. Zdravotníctvo, keďže každý z nás je potenciálny pacient, je špecifické tým, že všetci zainteresovaní, či riaditelia nemocníc, či lekári, farmaceutické firmy, dodávatelia liekov, sú spokojní s nemenným stavom. So stavom status quo, len by všetci chceli viac peňazí. Chcú zarábať viac, ak budú mať viac peňazí, budú ticho. Ak nie, budú kričať. Minister zdravotníctva ale musí mať vyššie ambície, musí hľadať také riešenia, ako efektívne využívať tie zdroje, ktoré v systéme máme. A toto mi v programovom vyhlásení najviac chýba. Na zákaz zisku zdravotných poisťovní pravdepodobne nebude odvaha, pokiaľ sa nezmenia majitelia. A ak na 5 percent nebola odvaha napísať ju do programového vyhlásenia vlády, dúfam, že ju naberiete pri písaní návrhu štátneho rozpočtu. Lebo napísať dokument o tom, čo by sme chceli, bez toho, ako by sme to chceli, je naozaj ako list Ježiškovi, čo by sme chceli na Vianoce pod stromček. V každom prípade pani ministerke želám mnoho zdravia v tejto veľmi náročnej práci a funkcii a viac pokoja v rezorte zdravotníctva. Ďakujem pekne. (Potlesk.)