T. Rosová, poslankyňa: (2007-10-25):
Vystupujem vo veci mojej interpelácie na pána podpredsedu vlády a ministra školstva pána Mikolaja. Je to bod 20 písomných odpovedí na interpelácie poslancov. S ľútosťou chcem povedať, že v odpovedi na moju interpeláciu, ktorá sa týkala zmeny financovania súkromných škôl, sa naplnili moje obavy. A naplnili sa aj obavy desaťtisícov rodičov, žiakov, ktorí chodia na školy, ktorých zriaďovateľom nie je štát alebo samospráva. Sú to obavy, že sa nielen vážne uvažuje, ale že sa priam rozhodlo v legislatívnom zámere návrhu školského zákona, že sa skončí spravodlivé normatívne financovanie týchto škôl a začne sa akýsi pokus obrať vlastne deti, ktoré navštevujú tieto školy, o ich ústavou dané právo na bezplatné vzdelávanie tým, že ministerstvo bude rozhodovať, či takáto škola dostane dotáciu a v akej výške. To je veľmi nebezpečné zahrávanie sa s právami. A, bohužiaľ, odpoveď na moju interpeláciu to potvrdila  podivnou argumentáciou. Argumentuje sa tým, že ide o kvalitu. O kvalitu, samozrejme, ísť musí, o kvalitu rovnako v súkromných, rovnako v cirkevných, rovnako aj v štátnych školách a ja som ten, kto možno z tohto miesta o kvalite vzdelávania hovoril v tejto Národnej rade dosiaľ najviac. Ale tentokrát musím povedať, že argumentácia kvalitou je len veľmi priesvitná maska a neobstojí, má veľmi veľa logických chýb. Zdôvodňujete vo vašej odpovedi, že sa posilnia právomoci školskej inšpekcie, ktorá bude hodnotiť kvalitu a na základe jej odporúčaní potom ministerstvo bude rozhodovať, ako som už povedala, či a koľko príslušnej škole poskytne dotácie. Lenže ak toto má byť nástroj na podnecovanie, podporovanie kvality, dnes už na to nástroje máte, pán minister. A myslím, že ak nie sú dostatočné, nový školský zákon je ten správny priestor, kde si môžete takéto nástroje uplatniť. Samozrejme ale nielen vo vzťahu k jednému typu škôl na základe ich zriaďovateľa. Ak hovoríte, že dnes je problém vyradiť nekvalitnú školu zo siete škôl, nech sa páči, navrhnite opatrenia, aby táto možnosť bola jednoduchšia. Ale nezaštiťujte sa dobrou vôľou, keď chcete likvidovať súkromné školy, tým, že budete subjektívne rozhodovať o ich financovaní. Ďalšia, zásadná nelogickosť v tejto odpovedi: Hovoríte, že nástrojom na meranie kvality na súkromných školách bude hodnotenie štátnej školskej inšpekcie a teda na základe toho budete rozhodovať na ministerstve, ako ďalej s danou školou naložíte a či jej poskytnete financie. Lenže jedna z mála predností vami predloženého legislatívneho návrhu zákona, teda školského zákona, je to, že sa v ňom uzákoňujú štandardy vzdelávania a nástroje na meranie dosahovania týchto štandardov, teda na meranie kvality. Objektívne nástroje na meranie kvality v podobe merania výstupov danej školy. No a načo potom tieto nástroje zavádzame, ktoré sú objektívne a externé, ktoré nie sú ovplyvniteľné svojvôľou, či už inšpektora alebo štátneho úradníka, ak teda chcete financovať na základe práve tých netransparentných a subjektívnych posudzovaní. Ale znova opakujem, nie je predsa možné uplatňovať takéto kritérium len na jeden typ škôl. Ak chceme zaviesť do normatívneho financovania aj prvok kvality, ja som plne za. Myslím si, že práve to je jedna z kompetencií a právomocí štátu ako stimulovať kvalitu. Teda nejaké sankcionovanie, resp. skôr pozitívne sankcionovanie formou financovania. Zaveďme takúto súčasť normatívu na základe objektívnych kritérií, ale pre všetky školy, bez ohľadu na ich zriaďovateľa. No a pokiaľ ide o samotnú kvalitu alebo otázku kvality súkromných škôl, ďalšia nezrovnalosť vo vašich tvrdeniach: Aj v odpovedi na moju interpeláciu, aj vo vašich výrokoch v našom výbore ste niekoľkokrát zopakovali, že s kvalitou súkromných škôl nie je všetko v poriadku. Ale na druhej strane ste jedným dychom hovorili, že nie je spravodlivé, keď jedny deti môžu mať kvalitnejšie vzdelávanie na súkromných školách a iné ho mať nemôžu, pretože chodia do škôl, ktoré súkromné nie sú. Tak teda potom čo? Kvalita je, alebo nie je na súkromných školách? Ja, samozrejme, pripúšťam, že je to tak, aj tak. Ale nepripúšťam, aby sa na odlišovanie kvalitných a nekvalitných škôl používali také nástroje, ktoré zároveň aj umožňujú likvidáciu sektora súkromných škôl ako-takého. Chcem upozorniť, že takéto opatrenie, teda zmena alebo, lepšie povedané, zrušenie normatívneho financovania súkromných škôl nič neušetrí. To znamená, nedá sa tu ani hovoriť o nejakej finančnej motivácii. Pokiaľ pri vysokoškolskom zákone sme boli svedkami, ako sa snažíte plátať diery v rozpočte, ktorý nie ste schopný pre svoj rezort zabezpečiť, v tomto prípade ani toto nie je pravda. Lebo, ak tie deti, ktoré dnes chodia na súkromné školy, po neúmernom zvýšení školného, ktorým sa bude musieť kompenzovať nedostatočná dotácia zo strany štátu, nebudú môcť do týchto škôl chodiť, neostanú predsa na ulici. Budú chodiť do štátnych škôl a budete musieť platiť normatív v plnej výške. Takže, absolútne žiaden zisk, žiadna takáto motivácia zo strany štátu. Čo je teda motívom? Ja som nebola z tých, ktorí vám pripisovali nejaké ideologické alebo politické motivácie a chcela som sa tomu vyhnúť preto, lebo si myslím, že školstvo si zaslúži odbornú debatu. Ale dnes, žiaľ, musím dať za pravdu tým, ktorí vás kritizovali z takýchto pozícií. Mám obavu, že ste rezignovali na odbornosť a teraz sa snažíte plniť politickú objednávku, pričom to zakrývate za páčivé, ale prázdne prísľuby, ako je napríklad znižovanie počtu žiakov alebo učenie cudzích jazykov od nižšieho veku, ktoré máte kryté len veľmi fiktívnymi, vágnymi a zatiaľ nenaplnenými finančnými očakávaniami. Chcem ale upozorniť, že napriek tomu, že moja interpelácia sa týkala iného bodu legislatívneho zámeru, v tomto istom legislatívnom zámere sa tejto istej témy týka aj paragraf, ktorý sa odvoláva na článok 42 Ústavy Slovenskej republiky. Článok 42 Ústavy Slovenskej republiky hovorí o tom, že občan Slovenskej republiky má právo na bezplatné vzdelávanie na základných a stredných školách. Vy však hovoríte: „na základných a stredných školách, ktorých zriaďovateľom je štát alebo samospráva.“ Znamená to, že vo vašom zákone chcete poskytnúť menšie práva občanom Slovenskej republiky, ako im garantuje naša ústava. Pán minister, nezahrávajte sa s tým. Ak chcete zrušiť súkromné školy, máte na to moc, povedzte to rovno. Ale nerobte to tak, že budete ohrozovať ústavné práva občanov Slovenskej republiky. Z týchto dôvodov teda vyjadrujem nespokojnosť a nesúhlas s vašou odpoveďou na moju interpeláciu preto, lebo nie je možné spochybňovať právo občanov na bezplatné vzdelávanie na základných a stredných školách, a to bez ohľadu na ich zriaďovateľa. Prosím, aby tento môj nesúhlas a nespokojnosť vzala Národná rada Slovenskej republiky do úvahy pri svojom hlasovaní. Interpelovala som tiež vo veci pokračovania vzdelávania v druhom cykle základných umeleckých škôl, pretože toto riešenie nie je celkom jasne pomenované vo vašom legislatívnom zámere. Dovoľujem si vysloviť spokojnosť s vašou odpoveďou na túto interpeláciu. Pokiaľ sa naplní litera tejto interpelácie aj v litere zákona a skutočne bude druhý cyklus základných umeleckých škôl pokračovať tak, ako to je doteraz, nemám ďalšie námietky. Ďakujem vám za pozornosť.