P. Hrušovský, podpredseda NR SR: (2001-12-05):
M. Mesiarik, poslanec: Vážený pán predsedajúci, vážené kolegyne, kolegovia, pani ministerka, pokiaľ ma počuje, rok 2002, ako sme tu viackrát počuli, je záverečným rokom volebného obdobia, a teda aj návrh rozpočtu Slovenskej republiky na budúci rok je posledným návrhom v tomto volebnom období. Z tohto pohľadu som očakával, že vláda Slovenskej republiky a jednotlivé rezorty v rozpočte na budúci rok predložia viacero rozvojových aktivít, ale hlavne že v budúcoročnom rozpočte bude chcieť vláda naplniť alebo aspoň sa priblížiť k splneniu svojho vládneho programového vyhlásenia, na základe ktorého sme jej v roku 1998 dali dôveru. Aj napriek tomu, že návrh rozpočtu na budúci rok má viacero nových prvkov, obsahuje niektoré rozvojové aktivity, ktoré v predchádzajúcich rozpočtoch absentovali, aj napriek tomu nevymyká sa zo stereotypu predchádzajúcich troch rokov a opätovne viac-menej konzervuje súčasný stav v ekonomike, a tým aj v sociálnej oblasti. Z návrhu rozpočtu možno dedukovať, že vláda Slovenskej republiky už rezignovala na svoje ciele v oblasti bytovej výstavby, nesplnené ostanú zrejme sľuby v oblasti zvyšovania miezd, v rozpočte sa nepočíta s výraznejšou zmenou prístupu štátu k zdravotníctvu, k dôchodkovému zabezpečeniu, ale aj v oblasti riešenia zamestnanosti. Tak by som mohol menovať ďalšie oblasti, v ktorých zrejme nedôjde v budúcom roku k pozitívnejšej zmene. Obávam sa, že výsledkom pôsobenia takto zostaveného štátneho rozpočtu dôjde v budúcom roku opäť k stagnácii alebo k zníženiu reálnych miezd, k stagnácii alebo k zníženiu domácej spotreby, a, samozrejme, tým aj k rastu nezamestnanosti. Ak by som mal charakterizovať návrh budúcoročného štátneho rozpočtu Slovenskej republiky, je iba zavŕšením určitej bezmocnosti alebo možno neschopnosti odvážnejšími krokmi zvrátiť nepriaznivý vývoj v slovenskej ekonomike, v zdravotníctve, v školstve a tak ďalej. Viacero oblastí v návrhu štátneho rozpočtu je tak podhodnotených, že môže dôjsť k vážnym problémom už v polovici budúceho roka. Za tento stav podľa môjho názoru nie je možné obviňovať len Ministerstvo financií Slovenskej republiky. Nech by bolo ministerstvo financií akokoľvek silné, nech by na čele tohoto rezortu stál hoci aj nositeľ Nobelovej ceny za finančnú politiku, bez aktívneho ekonomického prístupu ministrov z ekonomickej oblasti, bez súhry celej vlády, bez dávky odvahy sa to vždy musí skončiť neúspechom. Chcem preto aj dnes pri prerokovávaní posledného návrhu štátneho rozpočtu Slovenskej republiky hoci ako člen koalície s ľútosťou zdôrazniť, že výrazný podiel viny na tomto stave má aj podpredseda vlády pre ekonomiku, ekonomickí ministri, ale aj samotný predseda vlády, ktorý v mnohých veciach je zásadový, tvrdý, koná rozhodne a rýchlo, ale v oblasti vyžadovania dôsledného plnenia úloh vyplývajúcich z vládneho programového vyhlásenia od rezortných ministrov, ako aj svojho podpredsedu pre oblasť ekonomiky nevyžaduje veci tak, ako by mal, často je neprincipiálny, nekoncepčný a až podozrivo zhovievavý. Ak by to tak nebolo, neprerokovávali by sme dnes tak zraniteľný štátny rozpočet, ktorý nezaručuje výrazné a zásadné zmeny v ekonomike pre budúci rok. V príjmovej časti návrhu štátneho rozpočtu na budúci rok považujem za rizikové východisko rastu hrubého domáceho produktu a zvažovanú mieru nezamestnanosti. Obávam sa, že pri nastupujúcej ekonomickej recesii vo svete, a teda, samozrejme, aj v krajinách Európskej únie pri stále klesajúcej výkonnosti našich podnikateľov, pri ohrození mnohých podnikateľov tým, že sa dostávajú do krachu, bude takmer nereálne dosiahnuť tieto pekné ciele. V príjmovej časti návrhu štátneho rozpočtu si opätovne vláda, tak ako aj v minulých rokoch, ponecháva rezervy, ktoré v prípade prekročenia príjmov do štátneho rozpočtu možno plánuje využiť tak, ako to bolo v tomto roku, keď mimo štátneho rozpočtu rozdelila prednedávnom takmer 7 mld. korún. Takúto prax považujem za zlú. Určite neprispieva k stabilizácie ekonomiky. Naopak, budí dojem zneužívania štátneho rozpočtu, ba dokonca dojem možnej korupcie na najvyššom stupni. Aj to je dôvod, prečo navrhujem, aby sa v štátnom rozpočte na budúci rok zabránilo vláde takýto prístup praktizovať. Zarážajúcou skutočnosťou je, že vláda v návrhu štátneho rozpočtu nepočíta ani s korunou z oblasti vymáhania daňových nedoplatkov. V súčasnosti sa výška daňových nedoplatkov vyšplhala, ako sme už tu dnes počuli, na 67 mld. korún, pričom sa za posledné tri roky zvýšila takmer o 100 %. V daňovej oblasti vláda opätovne navrhuje napr. pri dani z majetku znížiť príjmovú časť, a to aj napriek tomu, že táto položka sa neustále vysoko prekračuje a plní. Takto by som mohol uviesť viacero príkladov, ktoré naznačujú, že vláda si akosi, možnože zámerne, vytvára rezervy, o ktorých potom počas rozpočtového roka rozhoduje a ktoré potom počas rozpočtového roka rozdeľuje. Chýba mi v návrhu štátneho rozpočtu aj výraznejšie definovanie príjmu štátneho rozpočtu, pokiaľ by došlo k zrušeniu štátnych fondov. Som rád, že v spoločnej správe sa táto vec objavuje. V oblasti výdavkovej považujem za podhodnotené oblasti zdravotníctva, školstva. Opätovne sa navrhuje zníženie štátnej prémie na stavebné sporenie, zníženie príspevku štátu na hypotekárne úvery. Opätovne je tu nízky vymeriavací základ platieb do Sociálnej poisťovne a zdravotných poisťovní. Nemôžem si pomôcť, ale štátny rozpočet už niekoľko rokov mi pripadá skutočne ako odfarbená blondína z Krížnej, pretože čím viacej mu rozťahujeme nohy, tým je tá diera väčšia. (Potlesk.) Vážené kolegyne, kolegovia, dovoľte mi, aby som predložil pozmeňujúce a doplňujúce návrhy k štátnemu rozpočtu na budúci rok. V príjmovej časti chcem navrhnúť, aby sme z hľadiska daňových nedoplatkov, ktoré sme tu spomínali, navýšili príjmovú časť o 1 mld. korún, lebo ak si zoberieme, že 65 mld. je daňových nedoplatkov, z toho je jasné, že väčšina je nevymožiteľná, ak si zoberieme zistenie Najvyššieho kontrolného úradu, že niektoré daňové úrady ani nevyžadujú, aby nedoplatky boli platené, nepostupujú podľa zákona č. 511/1992 Zb., myslím si, že práve tým ich donútime k väčšej razancii, aby sme do príjmovej časti naplánovali takúto sumu. Ďalej, v príjmovej časti navrhujem, aby sme v oblasti dane z majetku takisto trvali na tom, aby táto položka bola minimálne tak rozpočtovaná ako v roku 2001, pretože, opätovne, do dnešného dňa je prekračovaná takmer o 8 %, pričom návrh príjmu je o 100 mil. nižší. Pokiaľ ide o výdavkovú časť, navrhujem k § 5 ods. 1 vládneho návrhu, aby sme maximálnu prémiu k stavebnému sporeniu zachovali na 4 500 Sk, a nie 4 000 Sk, ako je v návrhu. Pokiaľ je to len nedostatok technický, pretože tu sme riešili zákon, tak sa ospravedlňujem. Bude to vyriešené. Myslím si, že došlo už aj k dohode, z akých prostriedkov by mal byť vykrytý tento schodok. A pokiaľ je to súčasťou spoločnej správy, tento návrh potom nebudem uplatňovať. Ďalej, k § 5 ods. 2 vládneho návrhu vláda navrhuje znížiť príspevok na úrokovú sadzbu hypotekárneho úveru o 0,5 %, teda na 4,5 %. Ja pripomínam, že pri prerokovávaní štátneho rozpočtu na rok 2000, keď sme znižovali štátnu prémiu, pretože za 2 roky klesla o 2000 korún, tu bolo zdôrazňované, že je to preto, že chceme posilňovať hypotekárne úvery. Myslím, že toto nie je cesta. Práve cesta by bola, keby sa zachovala aspoň tá úroveň, ktorá bola v minulom roku a v tomto roku, ak nie ešte vyšší príspevok štátu. Navrhujem preto, aby sme zachovali v tomto paragrafe 5-percentný príspevok štátu na hypotekárne úvery. Finančné vykrytie, ktoré predstavuje len 7,4 mil., a v správe to budete mať zdôvodnené, navrhujem riešiť z navýšenia príjmov, o ktorých som v úvode hovoril. Ďalej, k § 11 ods. 2 návrhu rozpočtu navrhujem, podobne ako vlani, aby sme doplnili tento odsek o nové písmeno, písmeno e), v ktorom by sme dali vláde možnosť, pokiaľ zváži, že to bude výhodné a pomôže to bytovej výstavbe, aby vláda mohla vydať v roku 2002 štátne dlhopisy aj na bytovú výstavbu do maximálnej výšky 3 mld. korún. To ju nezaväzuje, ale to jej umožní, pokiaľ by sa vyskytla situácia, toto využiť. Nebudem rozoberať v zdôvodnení prečo, pretože sami viete, že bytovej výstavbe sme hodne dlžní a ťažko splníme koncepciu aj v nájomnom bývaní, ktorú správne vláda prijala a ktorá je dobrou koncepciou, pokiaľ ju finančne nepodporíme. V kapitole ministerstva výstavby – položka alebo oddiel 06 – navrhuje sa čiastka 470,1 mil., ktorá je plánovaná v rozpočte na výstavbu služobných bytov vybraných rezortov. Chcel by som vás požiadať, že v tomto návrhu navrhujem, aby v rámci tejto položky bez zvýšenia jej celej hodnoty, sme vyriešili aj problém Detského mestečka Zlatovce – Trenčín. Vy sa pamätáte mnohí, že toto Detské mestečko bolo zriadené štátom ako účelové zariadenie na výchovu detí. A keď náhradní rodičia alebo vychovávatelia išli tam pracovať, v bývalom režime, museli odovzdať byty, v ktorých bývali, a nasťahovať sa do Detského mestečka. Po zmene v roku 1989 prestala komunálna výstavba a niet z čoho tým, ktorí sú už na dôchodku a nútene bývajú v Detskom mestečku, im tieto byty dať. Ide pre budúci rok o 3 byty a ten ďalší rok o 2 byty. Vyzývam vás preto, aby sme takýto návrh prijali bez zvýšenia tejto čiastky, aby sme zahrnuli aj možnosť v tejto kapitole vyriešiť tieto 3 byty. V kapitole Krajský úrad Košice v prílohe č. 3 navrhujem, aby sme schválili, pokiaľ to posúdite, pre obec Nálepkovo a vôbec pre oblasť Hnileckej doliny, kde je katastrofa v sociálnej oblasti, naozaj, pretože sme robili prieskumy, možnosť dobudovať Dom dôchodcov, kde navrhujem čiastku 16 mil. korún. Ďalej, navrhujem, aby sme pre krajské úrady Bratislava, Trnava, Trenčín, Nitra, Žilina, Banská Bystrica, Prešov, Košice v položke 610, Mzdy, platy, služobné príjmy a ostatné osobné vyrovnania navýšili čiastku o 542 mil. s účelovým viazaním na zvýšenie miezd zamestnancom na úseku sociálnych služieb. Vážené poslankyne, poslanci, už niekoľko rokov pracovníci na tomto úseku v oblasti sociálnych služieb sú platení na úrovni takmer minimálnej mzdy. Nerieši sa tento problém a nevidím iné riešenie, ako cez krajské úrady tento problém posunúť dopredu, ale s účelovým viazaním prostriedkov, aby sme tieto mzdy posunuli skutočne o niečo vyššie. Chcel by som zo spoločnej správy navrhnúť, aby o bode č. 5, vážený pán spravodajca, sa hlasovalo osobitne. Ide o § 11 ods. 3, kde ide o financovanie projektu správy sociálnych dávok. Zmluva so Svetovou bankou mala byť uzavretá tento rok, nebola, bude zrejme v roku 2002, takže treba, aby sme dali do súladu tento problém, aby bol vyriešený. V spoločnej správe je odporučenie neschváliť bod. Ja vás vyzývam osobitne hlasovať a schváliť ho. Ďakujem pekne. Vážené poslankyne, poslanci, aj napriek mojim výhradám k štátnemu rozpočtu nemyslím si a nie som zástancom toho, aby sme budúci rok začínali rozpočtovým provizóriom. Ak si uvedomíme, že sme spustili reformu verejnej správy, že sa rozbiehajú vyššie územné celky, myslím si, že nebola by to šťastná cesta a bola by to len vážna komplikácia pre Slovensko ako také. Chcel by som preto vyzvať predkladateľa, osobitne pani ministerku, k ústretovosti pri rokovaní o návrhu o štátnom rozpočte aj o takých návrhoch, aké som predložil. A ja verím, že nájdeme riešenie také, aby predsa len štátny rozpočet, aj keď možno v inej podobe, ako je teraz, bol schválený. Ďakujem pekne.