Rafaj, Rafael, poslanec NR SR (2010-09-08):
Ďakujem za slovo, pán predsedajúci. Dámy a páni, pôvodne som nechcel k tejto téme vystúpiť, ani keď som sa dozvedel o tom, že budeme rokovať, ale to, čo ma primárne viedlo k vystúpeniu, je ignorovanie povinnosti, ktorá vyplýva predsedovi parlamentu podľa § 43 ods. 1 písm. c), keď som pri doplnení programu schôdze, septembrovej, navrhol, aby pán predseda presne podľa tohto paragrafu podal Národnej rade správu o opatreniach, ktoré vykonal práve vo veci zriadenia komisie. Som presvedčený, že poslanci aj verejnosť majú právo na to, aby sa dozvedeli bližšie o dôvodoch, príčinách, ale aj postupoch a záveroch, ktoré sa dotýkajú inštalovania sochy kráľa Svätopluka na Bratislavskom hrade. Takže opomeniem politické dôvody a príčiny, pretože pokúsim sa rešpektovať tých 100 dní, ktoré má mať vláda, a teda aj vládna koalícia na to, aby si usporiadala pomery, ale, bohužiaľ, ako počúvam, za tých 100 dní sa to naakumulovalo aj pánovi predsedovi parlamentu, o tom hovorili dosť moji predrečníci. Takže mám zato, že práve toto konanie a podľahnutie istej ideologizácii vo veci objednávky na odstránenie sochy kráľa Svätopluka nectí predsedu Národnej rady Slovenskej republiky, ktorý je druhý najvyšší ústavný činiteľ. Môžeme mať rôzne názory na estetiku, na orientáciu a na historické posolstvo rôznych osobností, ale z úlohy takto vysokopostaveného ústavného činiteľa, ktorý reprezentuje Slovenskú republiku, a keďže v ústave máme v preambule zakotvenú cyrilo-metodskú tradíciu, ktorá so Svätoplukom, či chceme, či nechceme, súvisí, je to aj nerešpektovanie ústavnosti, ale predovšetkým tradícií a identity slovenského národa, ktorý je subjektom medzinárodného práva a predmetom práva na sebaurčenie národov, a teda z hľadiska tohto môžeme aj my dnes tu reprezentovať slovenský národ podľa jeho názorovej orientácie v slobodnom parlamente. Budem sa držať skôr tých vecných argumentácií. V prípade takejto objednávky, pretože ak sa tu argumentovalo, že vraj socha bola na nejakú politickú objednávku, ja som zas presvedčený, že práve táto komisia vznikla na konkrétnu politickú objednávku s konkrétnym politickým záverom a svedčí o tom aj necitlivý výber komisie, keď pán predseda parlamentu mal vo svojich rukách možnosť vybrať pluralitne a objektívne osobnosti, ktoré sú kompetentné k danej problematike hovoriť. A nie vybrať pomerne mladú historičku, ktorá je rovnako vzdialená od stredoveku, ako jej odborná kvalifikácia na moderné dejiny a predovšetkým špecializácia na totalitné systémy, ako je jej štúdium na Budapeštianskej univerzite práve na toto historické obdobie, pretože aj história je zložitá veda a podobne. Som presvedčený, že keby pán predseda parlamentu mal problémy s ľadvinami, asi by nešiel k zubárovi. Čiže som dosť prekvapený, že ak hovoríme o ranom stredoveku, tak obráti sa na odborníčku na najnovšie alebo moderné dejiny, resp. dejiny totalitných systémov, ktoré sa viažu predovšetkým na 20. storočie a nie na 9. storočie. Takže už tu vidíme ten odklon od vecnosti a objektívnosti. Chcem na margo tohto uviesť, že si dovolím sprostredkovane interpelovať pána predsedu Národnej rady v mene 181 osobností, ktoré sa podpísali pod iniciatívu „Svätopluk, symbol štátnosti“, vyhlásenie občanov Slovenskej republiky, kde je množstvo skutočne osobností a kde, keďže ide o závažnú vec, pretože títo občania hovoria, resp. postavili sa proti jednak aj mediálnej totalite, ale čo je za najzávažnejšie, hovoria, že ak bude pokračovať honba na čarodejnice v súvislosti s pokračovaním a závermi tejto komisie, a keďže sme poslanci a máme povinnosť uvádzať zákony do praxe, tak, citujem, „varujú dobrodruhov, ktorí si vzali za cieľ pokúsiť sa o odstránenie jazdeckej sochy kráľa Svätopluka z čestného nádvoria“ atď., „aby sa vrátili z kratšej cesty“, inak využijú všetky dostupné formy protestov, ktoré im umožňuje hlava dva v čl. 32 Ústavy Slovenskej republiky. Čiže hovoríme o možnosti dokonca občianskych nepokojov. A myslím si, že z tohto dôvodu chcem vyzvať aj pána predsedu, aby veľmi citlivo pokračoval v tejto ním nastolenej a otvorenej otázke a aby skôr využil tú možnosť, o ktorej hovoril, že socha zostane tam, kde je, a že tam zostane rovnako aj nápis taký, ktorý je, a že sa nebude nič obrusovať ani premiestňovať. Možno by bolo dobré prečítať si naozaj knihu profesora Matúša Kučeru “Kráľ Svätopluk„ a oboznámiť sa aj s ďalšími historickými faktami. Možno teraz nehovorím priamo k pánovi predsedovi, ale možno aj k tej pseudokomisii, kde jednoznačne minimálne v šiestich až siedmich historických relevantných prameňoch vrátane arabských a hebrejských je Svätopluk uvádzaný s titulom „rex Sclavorum“, čiže kráľ Slovákov, Slovenov, tá interpretácia je, samozrejme, v rámci vývoja jazyka veľmi zrejmá, že presne zodpovedá tej textácii, ktorá tam momentálne je. Úplne smiešne vyznievajú dôvody o istej podobnosti alebo nevhodnosti dvojkríža, ktorý vraj niečo pripomína. Chcem zdôrazniť, že ten symbol z čias totality ´39 – ´45 sa dotýkal kruhu v hornej aj v dolnej časti, teda zvislej, aj dvoch vodorovných. Keď si pozriete podrobne, čo je na štíte, tak nedochádza k dotyku kruhu. Po druhé, neviem si predstaviť historicky iný tvar štítu, ako je kruhový. Ak si pani Závadská myslí, že sme mohli použiť trojuholník alebo kosoštvorec, je to zrejme jej zvrátený názor, ale drvivá väčšina štítov vychádza z oválu, resp. z čistého kruhu. Mimochodom, bolo by si asi možno potrebné pozrieť dobovú rytinu Reného z Anjou, kde tu môžte vidieť presne tzv. lotrinský dvojkríž, identický, presne, aký má Svätopluk na svojom štíte. Takže je tu, samozrejme, aj historické prepojenie na Lotrinsko a existuje asi z 28 modifikácií klasického kríža aj tzv. kríž lotrinský, ktorý je presne ten, ktorý je zobrazený aj na štíte. Takže berieme iným spôsobom umelcovi možnosť zvýrazniť aj svoju interpretáciu možnej historickej udalosti alebo stvárnenia, asi skĺzavame do roviny reálneho socializmu, kde sa vyžadovalo naozaj reálne zobrazenie. Pokiaľ niekto kritizuje tento fakt, že kôň má, údajne je podkutý podkovami, ktoré sa objavili až neskôr, nuž teda, dámy a páni, prečo nie sme objektívni a prečo teda nezriadi pán predseda Národnej rady aj komisiu na posúdenie vhodnosti sochy sv. Štefana, kde koruna, ktorú má umiestnenú na hlave, bola historicky doložená až po jeho smrti. Čiže ako mohol sv. Štefan alias Vojka mať na hlave korunu? Čiže ja len vyvraciam argumenty a pseudoargumenty tzv. komisie a dúfam, že pán predseda Národnej rady, ktorý bude v konečnom dôsledku rozhodovať o osude a bytí tejto sochy, si dá vysvetliť naozaj argumenty a historické fakty a nepodľahne tej skupine, ktorá bola veľmi cielene vybraná. A je tam v podstate z tých deviatich len jeden jediný odborník na raný stredovek, pani prof. Štefanovičová. To všetko ostatné, to radšej nebudem komentovať pri všetkej úcte. Pokiaľ by sme, samozrejme, chceli ísť týmto spôsobom, tak rovnako namietam, prečo Caravaggio pri svojom slávnom obraze „Judášov bozk“ dal rímskych legionárov do dobových šiat, ktoré pochádzajú až z neskoršej renesancie. A takto by sme mohli ideologicky posudzovať viacero umeleckých diel a zrejme by sme sa dostali niekde na scestie, kde by sme byť nechceli. Čiže, aby som to skrátil, v prípade, že nebude vypočutý hlas ľudu, hlas väčšiny, navrhujem pánovi predsedovi parlamentu, aby sme odhalili súčasne aj stĺp hanby komisii, umiestnili ho na čestné nádvorie, možno na to miesto uvoľnené po kráľovi Svätoplukovi a uviedli: „Tuto kedysi stála socha kráľa Svätopluka, ale z ideologických dôvodov“, a teraz vymenujeme všetkých deviatich členov komisie a možno aj tých externých, ak si budú to želať, „a z rozhodnutia vtedajšieho predsedu parlamentu pána Richarda Sulíka bola táto socha odstránená.“ Takže už si zacitujeme na záver iba Jána Hollého zo Svätopluka: „Udatný, za zlé to nemaj nám, kráľu Slovákov, že pre lživé zdání toľko sme ťa zneúctili hanbou.“