Frešo, Pavol, poslanec NR SR (2014-10-22):
Ďakujem pekne, pani predsedajúca. Vážené kolegyne, vážení kolegovia, veľmi, veľmi počúvam pozorne túto rozpravu a treba na niektoré z tých vecí, ktoré sme doteraz počuli, naozaj zareagovať a pomaly jednu po druhom asi uviesť na pravú mieru. Takže to prvé, čo treba povedať, pán kolega Blanár hovoril o tom, že vlastne možno z nejakých psychologických dôvodov tu vystupujú niektoré poslankyne, poslanci. Ja len pripomeniem, že súčasťou vtedajšej vlády bola aj SDĽ, rozumej, vaša predchodkyňa, SMER-u. Ako to je podľa mňa jasné, čiže treba sa pozrieť aj do vlastných radov, nechcem vám napovedať, kto všetko z vás bol v SDĽ, že kto by možno, keby sme pozreli samotné hlasovanie, aj sme zistili, že hlasoval za. Čiže nie, nie je to v tejto psychologickej rovine, nie je to proste nič takéhoto povrchného, pán kolega Blanár, ale aj iní, je to v skutočnosti o podstate veci. A tou podstatou veci v tom najvyššom rangu, to znamená, to najhlavnejšie je, že je to praktická demontáž fiškálnej decentralizácie a praktická demontáž vlastne samosprávy ako takej. To znamená, keď sme zavádzali samosprávu, tak sme zároveň aj povedali, že k právomociam, kompetenciám a koniec koncov aj k veciam samotného rozhľadu tej samosprávy treba vždy dať patričné financovanie, ktoré má byť čo najviac nezávislé od štátu, čo má byť predvídateľné, čo sa má dať plánovať, kde samospráva, mimochodom, ktorá, samozrejme, neplánuje len na jeden rok, ale plánuje na viac rokov, lebo si bráva aj úvery a potom zasa s nimi nejak ich spláca, čiže je to normálny, normálny subjekt, tak musí sa vedieť podľa toho zariadiť. A práve preto boli dané daň z nehnuteľnosti a daň z motorových vozidiel ako dve dane, ktoré boli dané samospráve. Jedna regionálnej samospráve a jedna miestnej samospráve. My môžeme filozofovať, otočiť, tie dane boli dobré alebo zlé. Ja vonkoncom nesúhlasím s tým, že daň z nehnuteľnosti by mala byť použitá len na údržbu nehnuteľností a daň z motorových vozidiel len na cesty, resp. iba dopravu samotnú. Je to jednoducho jedna z daní, ktorá mala pomôcť či krajom, alebo samospráve ako takej. A ten dôvod, ja ho znova pomenujem, aby bol úplne zrejmý, lebo zaznelo tu, že ako sa využívajú jednotlivé dane. No tak zaznelo tu A, to znamená, že dane sa využívajú rôzne v rôznych krajoch, ale ja poviem aj to B, ktoré súvisí práve s rozdelením dane z príjmu fyzických osôb. To znamená, máme veľmi nerovnomerné a povedzme si to otvorene, nespravodlivé a diskusie hodné rozdelenie dane z príjmu fyzických osôb. To znamená, že napr. Bratislavská župa dostala na hlavu, na jedného obyvateľa 55 eur, ale tu spomínaná Trenčianska župa 79 eur. O skoro polovicu viac ako v Bratislave. To je akože na základe akej logiky? Ja chápem, že sem príde trenčiansky župan a teší sa, že minister je ochotný, všetci ste to tu videli. Teší sa, že je ochotný, lebo už má o polovicu viac na hlavu ako v Bratislave, teší sa, že dostane ešte viacej. Ale práve o tomto to nie je. Mimochodom, Žilina 77 eur, to bude zase 40 % naviac oproti Bratislave. To je podľa akej logiky spravené? Keď som tu predtým demonštroval, naozaj aby sme tú pamäť zase nestrácali, že de facto Bratislavská župa a jej obyvatelia prispievajú najviac, to je ten vysoký modrý stĺpec. (Prezentácia grafu.) To je príspevok ľudí v Bratislavskom kraji, s ktorým ja nemám problém, že sa solidárne rozdeľuje, len poukazujem, že už dnes, aj keby sme nič neodhlasovali, tak taká Žilina 40 % naviac na hlavu a taký Trenčín 43 % naviac na hlavu a zároveň sa tu ešte postavia moji kolegovia a povedia, že to je málo, lebo nejak sme to zle nastavili, a chcelo by to ešte viacej. Ešte aj to by som pochopil, keby povedali, že je to málo, chcelo by to ešte viacej, však zastupujú záujmy svojich obyvateľov, ale že pritom zdemolujeme princíp samosprávy, to znamená, že zoberieme jednu daň dnes regiónom, a buďte si istí, že zajtra, zajtra aj ostatným samosprávam, to považujem za najškodlivejšie z hľadiska toho dnešného jednania, to znamená, vôbec celého tohto procesu, lebo podstatou by malo byť, že samospráva dlhodobo funguje. Ináč sa z toho stáva vlastne akýsi úrad, a to treba povedať, že potom treba sa pýtať, že či potrebujeme ďalší nejaký úrad, na ktorého čele môžu byť aj volení predstavitelia, či župní poslanci, mestskí, miestni alebo starostovia, primátori, župani, ale ich pridanou hodnotou nebude žiadne plánovité rozvíjanie regiónu, resp. mesta, resp. nejakej obce, ale ich pridanou hodnotou bude tešenie sa na to, či minister je ochotný, alebo to, čo mi hovorili kolegovia spred ešte jednej dekády, kedy samospráva, bežne hovorili, jak s demižónmi chodia do Bratislavy si vybavovať takú alebo onakú dotáciu, lebo tam to vedie, kolegyne, kolegovia, tam tento návrh v skutočnosti vedie. A to nie je tak, že my si to myslíme alebo ja si to myslím, to je jednoducho z faktov, ten ďalší fakt, a teda som rád aj vystúpeniam svojich kolegov, že to teda tak aj pomenovali alebo naznačili, ako by to mohlo byť. Ten ďalší fakt, ktorý považujem za rovnako dôležitý, je nazvať veci pravými menami, a to tým, že o tom, jak to bude rozdeľované medzi krajmi, lebo taká otázka tu bola, sa nebude dokonca rozhodovať ani tu na pôde parlamentu, kolegyne, kolegovia, bude sa rozhodovať vo vláde, vládnym nariadením. To znamená, stačí si v stredu ráno sadnúť, normálne si prekresliť percentá a proste vieme, ako to nakoniec dopadne. To sú hlavné dôvody alebo to je hlavný dôvod, práve porušenie princípu fiškálnej decentralizácie, porušenie princípu samosprávy, je hlavný dôvod, prečo máte aj vy, kolegyne, kolegovia, list, ktorý som sformuloval na základe rozhodnutia bratislavského župného zastupiteľstva, ktoré skoro jednomyseľne – až na jeden hlas – odmietlo tento zákon, máte ho tam a máte tam, mimochodom, spochybnenie aj v rámci charty samospráv, ku ktorej sme sa prihlásili, že berieme túto jednu daň. Kolega Jurzyca ma veľmi dobre doplnil, že v tejto chvíli sme na tom podľa Eurostatu tak, že zatiaľ čo v priemere Európskej únie je 11,3 % HDP, je príjmom, ktorý majú samosprávy samostatne a môžu to realizovať pre potreby ľudí, ktorí žijú v ich území, tak na Slovensku to máme sotva polovicu, resp. polovicu, 6 %. To znamená, ideme presne opačným smerom. My ideme posilňovať v tejto chvíli štát a ideme posilňovať štát na úkor samosprávy ako takej. Ja rozumiem tej stálej tendencii, že vyrobíme z toho nejaký taký polozápas medzi Bratislavou a zbytkom Slovenska, len to trvalo odmietam. To jednoducho nie je o tom. Je to o tom, že keď dnes zoberieme župám jednu daň, tak zajtra zoberieme samosprávam ďalšiu. Čo musím kvitovať, je aj vo vystúpení pána kolegu Blanára, on povedal rôzne možné modely. Má pravdu, môže to byť mix daní, môže to byť nejaký podiel z firiem, ktoré sú na území. Môže to byť, nechcem povedať čokoľvek, ale nazvime to tak, akýkoľvek rozumný návrh. Ale to, čo dnes akútne chýba v tejto snemovni, to, čo dnes chýba v Národnej rade, je, že tu žiadny alternatívny návrh nie je. Na stole máte napísané, zoberieme to na vládu a tam vám to zariadime, áno, bude lepšie – jednoducho máte to tam čierne na bielom, máme to rovno pred sebou napísané – a tam sa to rozdelí, buďte spokojní. Nebojte sa, nič nebude, naopak, niektorí sa ešte tešia, že minister je ochotný, ale, samozrejme, zlé jazyky hovoria, že žiadnych 30 % nebude, aj by som sa pomaly s kolegami županmi stavil. Len keby to naozaj bolo takto lacné, jak v zábavnom priemysle, že je to o nejakej stávke, či bude 30 % alebo menej percent, jak pán minister potom dovolí, to naozaj nie je o tom. Je to v praktickom fiškálnom napadnutí samosprávy ako celku. Tie argumenty z toho druhého rangu, to znamená tie, ktoré hovoria, že či teda veľa alebo málo sa prerozdeľuje, no veď práve to bolo vybraté a som rád, že to kolegovia priznali. Žiadna veľká nerovnováha v oblasti dane z motorových vozidiel neexistuje. Samozrejme, keby niekto, nejaká župa urobila nejaký chybný krok, že by si, neviem, zdvojnásobila sadzby, tak v tú ranu proste odídu tí ostatní do tých ostatných žúp alebo odídu tí dopravcovia. Nič také sa nestalo za celú éru, čo táto daň existuje. Nikto si to nedovolil. Nikoho nenapadlo urobiť takúto chybu a žiadne župné zastupiteľstvo na Slovensku nie je tak nesvojprávne, aby nevedelo o svojej dani rozhodnúť. Ja len pripomeniem, kolega Petrák naozaj možnože svojím návrhom prišiel, ktorý sa týka samospráv, veľmi dobre podporil tento argument, lebo hovoril o samosprávach, ktoré sa rozhodli pre vysoké úžernícke dane z nehnuteľností, ale ja s ním v tejto časti súhlasím, len opakujem, žiadne župné zastupiteľstvo nikdy na Slovensku nerozhodlo podobným spôsobom. To znamená, rozhodujú sa tie zastupiteľstvá bez ohľadu na to, z ktorých sú strán, rozhodujú sa autonómne a rozhodujú sa triezvo a zodpovedne voči voličovi. Naopak, Národná rada Slovenskej republiky dnes v druhom čítaní sa môže rozhodnúť chybne, že prestane veriť župným zastupiteľstvám na Slovensku a zoberie im túto kompetenciu. A to považujem za vážny zásah, vážny zásah do princípu samostatnosti v rámci Slovenska, lebo si neviem predstaviť, že takéto jednoduché rozhodnutie, proste ktoré by vlastne poprelo celú fiškálnu decentralizáciu, a povedzme si to otvorene, vrátilo ten stav zhruba jednu dekádu, jednu dekádu dozadu. To znamená, vrátilo to všetko naspäť na úroveň vlády a bol by tu ten stav, ktorý niektorý z kolegov popisoval, že vlastne pri každom ročnom rozpočte sa môže upraviť percento. Ale veď práve o to išlo, že pri každom ročnom rozpočte sa upravovali predtým percentá, resp. to, čo dostáva samospráva, pokým neprišla fiškálna decentralizácia, a tá zaviedla to, že existujú pevné systematické pravidlá, o ktoré sa môže každá samospráva oprieť. Kolegyne, kolegovia, veľmi krátka exkurzia do toho, ako sa robí finančné plánovanie na župách. Nič špeciálneho, nového vám nepoviem, lebo robíte tu aj vy, keď schvaľujete rozpočet alebo keď debatujete o zákonoch. Vážené kolegyne poslankyne, vážení kolegovia poslanci, vy dobre viete, že väčšina výdavkov na Slovensku pochádza zo zákonných rozhodnutí, nazvime to tak, je mandatórna. Tak je to aj na celoštátnej úrovni, tak je to aj na župnej úrovni. Čiže tam nejaké veľké kúzla nemôžete robiť, ale je tam časť, o ktorej môže rozhodovať župné zastupiteľstvo aj rozhoduje prostredníctvom rozpočtu, a tá časť je, samozrejme, dôležitá a tam záleží na každom percente. To nie je tak, že 23 % je v Trenčíne vlastne málo, že nedá sa s tým robiť finančné plánovanie. Dá sa robiť, dokonca aj s tými priemernými 11-12 % sa dá robiť v rámci mestských a miestnych zastupiteľstiev, je to proste fakt. Ak budeme chcieť ho úprimní, alebo keď sa zajtra pôjdete pozrieť na nejaké zastupiteľstvo, napr. do Stupavy alebo do Bratislavy, kdekoľvek inde, tak uvidíte, že tamojší poslanci rozhodujú o týchto daniach úplne s prehľadom a rozhodujú kompetentne. To znamená, dá sa s tým robiť finančné plánovanie. Nesúhlasím s tým, že však sú tam aj iné príjmy, že nech sa predáva majetok, a už vôbec, samozrejme, nesúhlasím s tým, že ďalším príjmom sú aj platby od klientov domovov sociálnych služieb, ako by sme teda naznačovali, že však tam sa dá kompenzovať výpadok, že keď má niekto výpadok, aby sa na nich obrátil. V žiadnom, v žiadnom prípade, neviem si to predstaviť, že urobíme výpadok, aby sme potom nechali tých sociálne slabších, aby to zaplatili. Poprosil by som, vážené kolegyne, vážení kolegovia, aby sme naozaj zobrali, zobrali tú tému vážne, nie je to len otázka toho, ako bude vyzerať budúcoročný rozpočet alebo ďalšie rozpočty v rámci žúp, je to skutočne systémový zásah do fungovania samospráv ako takých, ktorý sa môže stať vlastne po vašom rozhodnutí nevratným. To znamená, nevratne sa zoberie kompetencia, v tomto prípade župám, určovať si jednu z daní a myslím si, že to bude zároveň aj inšpiráciou, čo ste počuli kolegyne, kolegov, resp. kolegov v diskusii, inšpiráciou nájsť tzv. nový systém financovania, ktorý ale keby bolo, samozrejme, ľahké nájsť pre župy alebo pre samosprávu, tak už dávno ho tu máme na stole, môžeme o ňom rozhodnúť. Obávam, že toto je praktický proces, akým sa budeme centralizovať, moc v štáte, lebo, a to je naozaj prípad možno nie tak, jak som hovoril v tom prvom priblížení medzi Rakúskom a Ukrajinou, ale možnože medzi Rakúskom a Maďarskom. My máme skúsenosť zo svojho bezprostredného suseda jedného aj druhého, ako to vyzerá so samosprávou. V Rakúsku, kde samospráva má obrovské postavenie, a kde by si nikdy nedovolila federálna vláda zasiahnuť výrazným spôsobom do prerozdeľovania daní, napr. tak ako to máme v tejto chvíli na stole, jednoducho tá krajina kvitne, lebo samospráva je silná, starostovia sú zodpovední. Samozrejme, tie krajinské vlády tam vládnu a ľudia sa dlhodobo môžu spoľahnúť na to, že samospráva bude reprezentovať ich záujmy. A máte, samozrejme, vedľa Maďarsko, kde všetky tieto právomoci sa pokúsila vláda centralizovať, a len čo z vlastnej skúsenosti ja viem, to, čo sme proste mali v rámci europrojektov cezhraničnej spolupráce, všetky sa zastavili. A nielen ja, ja viem, že takú istú skúsenosť majú Nitriansky samosprávny kraj aj Trnavský samosprávny kraj. To znamená, centralizácia reálne oslabí výkon toho, čo sa v rámci jednotlivých regiónov deje. A to je ďalší z dôvodov, pre ktorý si myslím, že nie je správne to schváliť, a takisto ja rozumiem aj tej motivácii, že však vlastne je to jedno hlasovanie, ale zmení to, doslova to prehodí výhybku, prehodí to výhybku, kedy pôjdeme potom už po inej koľaji, kedy samospráva prestane byť samosprávou, resp. bude to viacej úradom, a potom, samozrejme, budú stále viac narastať tie úvahy o tom, že samosprávu ako takú najlepšie zrušme. To si myslím, že bude logickým vyústením toho, keď tento návrh zákona bude odhlasovaný. Kolegyne, kolegovia, ten môj návrh, aby sme nepokračovali v prerokovávaní tohto zákona, resp. sme ho vrátili na prepracovanie nášmu predkladateľovi, resp. vláde ako takej, je motivovaný tým, aby všetko to, čo ste počuli, tie možné návrhy, ako by to mohlo v budúcnosti vyzerať, všetky tie prísľuby, že naozaj teda sa to vykompenzuje, zariadi sa to, urobí sa to lepším, prehľadnejším, dokonca o tom, že sa opraví, že sa opraví nerovnováha, ktorá tu vznikla niekedy zhruba pred 10 rokmi a viacej, tak všetky tieto návrhy môžeme realizovať, ale, samozrejme, potom realizujme ich v jednom balíku. To znamená, ja by som vyzval zatiaľ tu neprítomného pána ministra, aby priniesol komplexný balík, aby sme sa mohli o tom pobaviť v štandardnom legislatívnom procese – tu má byť (rečník ukazuje na miesto vyhradené pre navrhovateľa) – v štandardnom legislatívnom procese o tom, akým spôsobom chceme financovať samosprávu ako celok, aby sme si mohli tie jednotlivé návrhy prejsť, aby sme si mohli prijať rozhodnutie, ktoré nebude na prospech len jednej vlády, ale aby sme prijali rozhodnutie, ktoré vydrží zasa niekoľko volebných období, a hlavne nielenže uľahčí život samospráve, ale ľuďom úplne niekde naspodku, ktorí sa budú môcť oprieť o to, že keď si zvolia svojich predstaviteľov, ktorí ich majú reprezentovať, že títo predstavitelia nebudú mať nielen povinnosti, ale títo predstavitelia zároveň dostanú dostatočnú právomoc a zároveň aj dostatočné finančné krytie na to, aby mohli tieto svoje povinnosti napĺňať. To znamená, ak samosprávu, máme nejakým spôsobom s ňou pohybovať, tak ten môj návrh je asi rovnaký, ako vám aj v neformálnej diskusii povie väčšina starostov, primátorov. A keďže som s nimi o tom síce nehovoril, ale pevne verím, že si to myslia, ale aj županov, tak to máloktorí vám povedia, že áno, potrebovali by sme pevnejšiu pôdu pod nohami, potrebovali by sme stabilnejšie finančné krytie, potrebovali by sme na svoje kompetencie naozaj, naozaj vedieť si naplánovať dopredu, ako budú vyzerať naše financie. Čiže tento návrh z tohto hľadiska je zlý, lebo len odpíli to, čo dnes máme ako k dispozícii, nič nerieši, je tu nejaký ústny prísľub, ktorý ani nie je pretavený do podoby zákona. Je tu stále k dispozícii prerozdeľovanie v rámci vyhlášky, ktorú môže vláda kedykoľvek upraviť. Ale, bohužiaľ, nemáme na stole ani len náčrt toho, ako by si vláda predstavovala financovanie samosprávy v budúcnosti. V tomto prípade úplne padne, by som povedal, až na, neviem, jak to nazvať, či úrodnú pôdu, alebo taký, povedal by som, až posledný apel, to znamená, že ak vám župné zastupiteľstvo takmer jednomyseľne povie, že jednoducho odmieta takýto návrh zákona, že odmieta práve z princípu, že sa ruší decentralizácia, niečo takéhoto podporiť. Tak si myslím, že aj kolegyne, kolegovia v Národnej rade takýto závažný zásah by sme mali odložiť, resp. nevykonať a, naopak, nájsť alternatívu, na základe ktorej by sme potom mohli mať samosprávu podobnú tomu, čo máme dnes v Rakúsku, či v Dolnom Rakúsku, alebo Burgenlande, to tu máte hneď za hranicou, a nie podobnú tomu, čo máme niekde na východe, a jednoducho podporiť to, že ľudia sú schopní o sebe rozhodovať, že ľudia sú schopní tieto rozhodnutia obhájiť, že ľudia sú schopní si vybrať svojich predstaviteľov, len im k tom musíme dať za prvé možnosti si ich zvoliť, za druhé ich, vybaviť ich dostatočnými kompetenciami a za tretie aj finančným krytím, ktoré sa nebude, nebude odvíjať od toho, že kto je akej príslušnosti, že kto má kde aké známosti na vláde, tak ako to bolo jednu dekádu možno dozadu. Vážené kolegyne, vážení kolegovia, chcel by som vás poprosiť, aby ste skutočne aj to, tento môj záverečný príspevok zobrali ako niečo, čo nemá nejaký politický podtón. Je to jednoducho normálna žiadosť o to, nepodporte to, aby sme v tejto chvíli zbúrali samosprávu. Neohrozujme ju, počkajme si na riešenie, ktoré sa nebude musieť opravovať, počkajme si na riešenie, ktoré má šancu vydržať viac volebných období. A pokiaľ niečo akokoľvek môžete kritizovať, ale funguje doteraz, tak to nevymieňajme za niečo, čo vlastne ničím nie je. Takže poprosím vás, aby ste podporili jeden z tých mojich dvoch návrhov, to znamená, buď nepokračovať v rokovaní o tomto bode, alebo vrátiť predkladateľovi na dopracovanie. Veď tá diskusia dala veľmi, veľmi veľa podnetov k tomu, aby bolo možné dopracovať tento návrh zákona, prípadne návrh zákona alebo návrhy zákonov, ktoré s ním súvisia, tak, aby samospráva – nielen župná – nebola ohrozená, ale tak, aby to bolo jedno hlboko racionálne rozhodnutie. A ja len posledné slová pripomeniem, že skutočne tých pre budúci rok 5 mil. eur, o ktoré sa tam jedná, alebo niečo málo viacej nestojí za to, aby sme to v chvate, v chvate riešili. Nestojí nám za to všetko to, na čo sme hrdí, to znamená, naša aktívna samospráva aj fiškálna decentralizácia. Ďakujem veľmi pekne za pozornosť.