Viskupič, Marián, poslanec NR SR (2023-02-07):
Pán predsedajúci, ďakujem pekne za slovo. Kolegyne, kolegovia, ja by som si dovolil trošku reagovať, lebo zasa tu zaznievalo ´strana SaS´ a zasa tie informácie neboli správne a skôr boli, teda skôr klamlivé. Ale poďme postupne. Áno, čo sa týka, čo sa týka Slovnaftu, tak začiatok bol, teda, že začal získavať vlastne výhodu z toho, že po ukrajinskom konflikte alebo teda po začiatku ukrajinsko-ruského konfliktu sa tam teda vytvorila tzv. windfall výhoda, kde teda ruská ropa bola lacnejšia. Áno, bolo tu povedané, že SaS-ka blokovala návrh zákona, nie návrh zákona toho pôvodného o dani z ruskej ropy SaS-ka v žiadnom prípade nehlasovala. Chceli sme to, o čo tam vlastne malo ísť, a to o to, aby ak sa zdaní Slovnaft, tak aby tie zdroje, tie financie sa priamo preniesli nie do nejakého fiktívneho, fiktívnej spoločnej peňaženky, ako spomína pán minister financií vtedajší, ale aby sa to prenieslo priamo na ľudí. To znamená, ten náš návrh do debaty bol, že buďto znížme, znížme spotrebnú daň, alebo znížme DPH tak, aby sa proste tá, tá výhoda preniesla na ľudí, aby teda ľudia, pretože teda rástli aj ceny palív, aby dokázali mať nižšie ceny. To je ten začiatok. Dohoda, samozrejme, neprešla, takže daň z ruskej ropy tu stála, bolo to asi jedno z najdlhších skrátených legislatívnych konaní a nakoniec teda bola nahradená touto novou daňou, ktorá sa zavádza na základe nariadenia Európskej únie. Tá situácia sa za toho polroka pohla v tom, samozrejme, že nielen ľudia teda platili vysoké ceny za pohonné hmoty, ale ono sa to vyvŕbilo aj tak, že skutočne tie rafinérske spoločnosti, teda nielen Slovnaft, ale aj iné, dokázali generovať povedzme nadmerné zisky. Volajme to tak. Preto sa Únia rozhodla a povedzme, že možno je to na hrane, ale dáva to určitý zmysel, tieto nadzisky vzhľadom k mimoriadnej situácii zdaniť a urobila to štýlom, že odporučila sadzbu 33 euro, pardon, 33 % z definovaného nadzisku, ktorý je definovaný ako priemer vyšší ako štvorročný alebo teda priemer štvorročný ziskov zvýšený o 20 % a toto Únia navrhla zdaniť sadzbou 33 % a maximálne na dva roky. No z toho sa stalo, že teda tá aplikácia nariadenia do slovenského právneho poriadku bola taká, že minister financií sa rozhodol nie 33 %, čo teda dáva nejaký zmysel, ale 70 a urobiť to teda natrvalo. Áno, to bolo pravdivé, že tuná v pléne bol pozmeňujúci návrh, ktorým sa teda nakoniec urobila sadzba 55 % a iba na jeden rok. To znamená na ten, ktorý uplynul. Tam, kde už bolo jasné, že skutočne ten Slovnaft nejakú výhodu mal, a teda z toho vygeneroval nejaké nadmerné zisky. To je povedzme, keby to bolo tých 33 %, ako Únia hovorí, je to úplne okej, tých 55 % je asi tak, že ten Slovnaft zvažuje právne kroky. Ale budiš. Bolo to v roku, keď tie nadmerné zisky boli. No a čo sa ide diať teraz, úplne že na začiatku roka, kedy vôbec nie je jasné, ako sa to bude vyvíjať. Na začiatku roka, kde ale je jasné, že Slovnaft už na, už po, myslím, že piatom či siedmom februári nebude už môcť vyvážať svoje produkty, ktoré boli vyrobené z ruskej ropy nikam inam, než ešte osem mesiacov do Česka a nejaké obdobie teda na Ukrajinu, keď vôbec nie je jasné vlastne, ako sa im ten rok bude vyvíjať, tak sa sem prišlo okamžite s tým, že nie 33 %, ako hovorí Únia, ale znovu 70 % a nie dva roky, spravme to pre istotu na rok, lebo asi budú mať nadmerné zisky navždy. Toto, toto je proste niečo, čo je veľmi, veľmi nebezpečné. Zoberme si jednu vec, že ten vývoj môže byť skutočne všelijaký. Zažili sme to v podstate aj v tom minulom roku. Tých rafinérii tu nie je, že tá kapacita je neobmedzená. Tých rafinérií je tu toľko, že Európska únia ako celok musela dovážať, normálne nielen, samozrejme, ropu, to je jasné, ale dovážala aj produkty. Únia ako celok nie je sebestačná vo výrobe nafty. A toto, toto všetko je jednoducho problém a vyeskalovalo to vlani v lete, keď bola odstavená či už, či už rakúska rafinéria alebo aj nejaká havária bola, aj odstavená maďarská rafinéria. Ten nedostatok sa ešte zvýšil a tie ceny boli vysoké. To znamená, my teraz, keď nevieme, čo bude, keď skutočne ten Slovnaft ide do tej, tej zmeny, kedy teda už používa aj ropu niekde zo stred... okolo Stredozemného mora, keď už to teda zmiešava, keď má s tým zvýšené náklady a keď vôbec má vôbec starosť, aby tá technológia, toto všetko fungovalo, tak namiesto, aby sme boli opatrní, a teda počkali si, tak povedzme ako vlani, že sa to v decembri na konci roka prijalo, keď teda už bolo jasné, že ako ten ich finančný rok sa správa. Nie, teraz na začiatku vo všetkých tých rizikách, vo všetkých tých rizikách ideme znovu takto extrémne ich zdaniť. A hovorím, ešte, ešte aj natrvalo. Veď, keď teda sa pozrieme na to, že, že, aby sme situácii nejak pomohli, tak čo, čo sa stane, ak sa takáto nejaká daň na začiatku roka zavedie. Ešte keď to bolo vlani na jeseň, už ťažko ten Slovnaft mohol upravovať ceny palív spätne. Ale keď my mu napálime takúto daň na začiatku roka a zároveň my ale trvale alebo dlhodobo máme ceny palív povedzme v 6. – 7. najnižšie v Únii. To znamená, ten Slovnaft má priestor ich zvýšiť. Tak sa nestane nič iné, než tie ceny sa zvýšia, ľudia budú platiť v tejto situácii ešte viacej. A výsledok je ten teda, že áno, Slovnaft zaplatí nejakú vysokú daň, s ktorou Pán Boh vie, čo sa stane. Ale zložia sa na ňu ľudia. Čiže ja si myslím, že správne riešenie by bolo áno, Únia umožňuje dať z nadzisku takéto niečo, ale tých 33 %. Ale urobiť to v čase, keď už je zrejmé a jasné, ako sa tento rok vyvíjal. To znamená, v tomto momente je najlepšie možné riešenie, proste tento návrh stiahnuť na prepracovanie. Čiže, pán spravodajca, v tomto momente teda dávam návrh, aby sa, aby sa tento návrh vrátil predkladateľovi na prepracovanie. Ďakujem pekne za pozornosť.