Dostál, Ondrej, poslanec NR SR (2017-09-13):
Vážená pani podpredsedníčka Národnej rady, vážený pán predkladateľ, kolegyne, kolegovia, pán poslanec Hrnko mal pravdu, že tento zákon nevyvolá také vášne ako ich predchádzajúci návrh, ktorý sa týkal Ústavu pamäti národa, a teda hneď na úvod chcem povedať, že tak ako v prvom čítaní, aj v druhom a treťom čítaní podporím tento návrh, pretože ho považujem za, za správny a súhlasím aj s motiváciami predkladateľov. A chcel by som len poukázať na, na niekoľko podľa mňa, zaujímavých skutočností. Ideme novelizovať zákon o poskytovaní príspevku účastníkom národného boja za oslobodenie a vdovám a vdovcom po týchto osobách. To, kto je príslušníkom národného boja za oslobodenie, je upravené v inom zákone, na ktorý sa tento zákon odvoláva, a síce v zákone č. 255/1946 Zb. o príslušníkoch československej armády v zahraničí a niektorých iných účastníkov národného boja za oslobodenie. A tento zákon definuje aj to, kto je účastníkom národného boja za oslobodenie. Ten, kto v rokoch 1939 až 1945, nebudem to všetko čítať, ale niektoré, bol príslušníkom československej armády v zahraničí alebo v nej konal vojenskú službu, bol príslušníkom I. československej armády na Slovensku, bol československým partizánom, zúčastnil sa aspoň tri mesiace sústavou činnosťou zahraničného alebo domáceho hnutia smerujúceho priamo k oslobodeniu republiky Československej alebo Slovenského národného povstania, bol československým, politickým väzňom, bol československým dobrovoľníkom v Španielsku v rokoch ’36 až ’39. No tým Československom sa to tam priam hmýri, o to viac chcem teda oceniť, že pán poslanec Hrnko, ktorý tu pred pár hodinami rozprával o čechoslovakistických extrémistoch, predkladá návrh zákona, ktorý oceňuje účastníkov boja za národné oslobodenie, za oslobodenie Československa, naozaj táto poloha pána Hrnka je mi oveľa bližšia a sympatickejšia. A už len ako taký detail, keď som si pozeral ten zákon č. 255/1946 Zb., tak som tam narazil aj na ďalšie ustanovenie, ktoré hovorí o tom, že, že aj keď účastník, teda osoba spĺňa tie podmienky, tak za istých podmienok sa naňho, naňho tie, teda nevzťahuje, že by bol účastníkom národného, národného odboja, a teda jednou z tých výnimiek je, že kto bol na vedúcom mieste Národnej odborovej ústredne zamestnaneckej, Ústredne verejných zamestnancov, Zväzu poľnohospodárstva a lesníctva alebo Hlinkovej slovenskej ľudovej strany, potom dobrovoľne členom Zväzu pre spoluprácu s Nemcami, ďalšie a ďalšie organizácie, Hlinkovej gardy, Nemecko-slovenskej spoločnosti, Hlinkovej mládeže alebo iných fašistických organizácií podobnej povahy. Teda tento zákon, na ktorý sa odvoláva zákon, ktorý idete novelizovať, hodnotí aj Hlinkovu slovenskú ľudovú stranu ako fašistickú organizáciu. Samozrejme, že ten zákon vznikal v určitej historickej chvíli, a teda tiež si nemyslím, že Andrej Hlinka bol fašista alebo že všetci ľudáci za prvej republiky boli, boli fašisti, ale teda Hlinkova slovenská ľudová strana dospela až, až do postavenia fašistickej politickej strany v časoch slovenského štátu, a teda nespomínal by som tu, keby sme tu nemali s pánom Hrnkom drobnú prestrelku na tému ľudákov a fašizmu. Takže opäť, táto druhá poloha pána Hrnka je mi sympatickejšia. A záverom by som teda spomenul nejaké, nejaké porovnanie, teda to môže byť vnímané ako, ako ocenenie pozitívneho posunu Slovenskej národnej strany. 7. októbra 1998 vyšiel v denníku SME článok, ktorý mal nadpis Ján Slota vyzval na rehabilitáciu Dr. Tisa: „Je to len obyčajná sprostá špinavosť tých, ktorí tvrdia, že vojnový Slovenský štát v rokoch 1939 až 1945 bol fašistickým,“ povedal včera predseda SNS Ján Slota pred Katolíckym domom v Žiline, z balkóna ktorého vyhlásil Jozef Tiso pred 60 rokmi autonómiu Slovenska. Po povzbudzujúcom potlesku zhromaždených dvoch stoviek postarších priaznivcov Ján Slota dodal: „Všetkých vás vyzývam urobiť všetko, aby ľudia, ktorí sa ako prví postavili za to, aby slovenský národ žil v suverénnom, samostatnom štáte, boli skutočne rehabilitovaní a dostalo sa im úcty, ktorá im patrí. Ja skutočne obdivujem nášho prvého prezidenta Dr. Jozefa Tisa, pretože si v žiadnom prípade nemyslím, že bol vojnový zločinec. To je nehorázna absurdnosť.“ Podľa Slotu, všetci politici od roku 1945 neurobili pre slovenský národ ani stotinu toho, čo Jozef Tiso. Teda naozaj bez akejkoľvek irónie by som chcel oceniť ten posun, že poslanci Slovenskej národnej strany dnes spolu s pánom poslancom Čaplovičom navrhujú oceniť účastníkov Slovenského národného povstania a ďalších účastníkov protifašistického odboja. Je to vítaná zmena, kde sme sa síce dostali do ostrej konfrontácie ohľadom, ohľadom ÚPN, ale tento návrh, o ktorom práve rokujeme, chcem oceniť, privítať a som teda rád, že rétoriku Jána Slotu spred 19 rokov dnes počuť z radov fašistických poslancov, ale teda že poslanci SNS chcú oceniť účastníkov protifašistického odboja. Pán poslanec Farkašovský, asi nebudeme všetci hlasovať za tento návrh, pretože zo strany poslancov Kotlebovej strany nepredpokladám, že by, že by sa dokázali s týmto stotožniť, ale tiež verím, že váš návrh získa širokú podporu v tomto parlamente naprieč celým demokratickým politickým spektrom. Ďakujem za pozornosť.