Zs. Simon, poslanec: (2009-09-11):
Preto dovolím si svoje vystúpenie zamerať len na pozmeňujúci návrh kolegu Jureňu, ktorý predniesol tu za rečníckym pultom. Dámy a páni, chcel by som len upozorniť na to, že tento pozmeňujúci návrh bol predložený aj vo výbore pre pôdohospodárstvo, životné prostredie a ochranu prírody. Pri hlasovaní o tomto bode výbor nevedel zaujať jednoznačné stanovisko a potom nevedel zaujať stanovisko ani k celému návrhu zákona. Dovoľte, aby som vás požiadal, aby ste tento pozmeňujúci návrh, ktorý pán kolega Jureňa predložil, nepodporili, tak ako bol predložený. A poviem aj dôvody. Bod 2, ktorý pán kolega predložil, dovolím si zopakovať len pre osvieženie pamäti: „Ak počas nájmu pozemku na poľnohospodárske účely dôjde k predaju podniku, k predaju väčšinového podielu podľa § 114 ods. 1 Obchodného zákonníka, k predaju väčšiny majetkových podielov alebo väčšiny akcií doterajšieho nájomcu, prenajímateľ môže do šiestich mesiacov odo dňa predaja odstúpiť od zmluvy; nájomný vzťah zaniká po zbere úrody.“ Dámy a páni, koľko je podnikov v poľnohospodárstve, ktoré majú organizačnú štruktúru ako akciová spoločnosť, spoločnosť s ručením obmedzeným alebo poľnohospodárske družstvá? V poľnohospodárskych družstvách predaj podielnických listov alebo podielov alebo predaj podielov v eseročke alebo v akciovej spoločnosti prečo by nebol možný? V poľnohospodárstve podnikanie je zamerané prioritne na pôdu a na živočíšnu výrobu. Keď pôda sa môže dostať z poľnohospodárskeho podniku takpovediac von, neviete vykonávať ani živočíšnu výrobu, pretože potrebujete odpad, exkrementy dostať do pôdy, potrebujete zabezpečiť krmovinovú základňu, tým pádom celé fungovanie poľnohospodárskeho podniku ako takého zanikne, nehovoriac o tom, že v poľnohospodárskom družstve či v akciovej spoločnosti jednoduchý človek, ktorý prenajíma pre túto spoločnosť poľnohospodársku pôdu, reálne nemá šancu ani sa dozvedieť, že došlo k takejto zmene, pretože môže zostať manažment ten istý, predseda družstva je ten istý a pomer podielov sa zmenil. Z tohto dôvodu pokiaľ by tento paragraf prešiel, tak mám za to, že v podstate obchodovanie alebo biznis v oblasti pôdohospodárstva by bol v značnej miere znehodnotený. A hlavne to by išlo o stavby, zvieratá a stroje, pretože tie bez pôdy absolútne stratia hodnotu. To znamená, že toto nemôže byť cieľom zvýšenia konkurencieschopnosti a rastu poľnohospodárskej produkcie na úrovni Slovenskej republiky, i keď chápem, že by mal byť kdesi vlastník chránený tým, že prenajme pôdu jednej spoločnosti a nebude prechádzať k inému majiteľovi. Ale toto podľa mňa je predmetom nájomnej zmluvy. A v nájomnej zmluve si to každý vlastník môže ošetriť. Ale nedotýka sa to hodnoty majetku ako takého. Treba si uvedomiť, že veľakrát hodnota týchto spoločností je niekoľko stoviek miliónov korún. Takýmto spôsobom by tento majetok bol enormne znehodnotený. Treba povedať, že ani dnes predaj týchto nemovitostí nie je možný za reálnu hodnotu, ktorá podľa súdnoznaleckého posudku sa dá vykázať. Čo sa týka bodu 3 predloženého pánom kolegom, ten znie: „Skladovateľ je povinný mesačne predkladať ministerstvu hlásenie, ktoré obsahuje aktuálny zoznam skladiskových záložných listov podľa § 16, ktoré sú emitované na tovar uskladnený k prvému dňu v mesiaci v zložení...“ Dámy a páni, treba povedať, že tento pozmeňujúci návrh má veľmi krátku genézu v jednom slove, Bereznai. Banky financovali, banky doplatili a ministerstvo, štátni úradníci majú riešiť problém miesto bánk. Pýtam sa: Prečo? Keď banka niekomu poskytne úver, má právo za poskytnutie úveru si vyžadovať od toho niekoho aj patričnú kontrolu. Tak nech si ho ten niekto vykonáva. Nech povinnosti banky neprechádzajú na ministerstvo. Nech to neplatia daňoví poplatníci Slovenskej republiky pre štátnych úradníkov. Banky majú úroky, majú z toho zisk, nech si to takýmto spôsobom zafinancujú. Ministerstvo aj teraz vykonáva kontrolu, ministerstvo určí, že ten sklad vyhovuje podmienkam verejného skladu alebo nevyhovuje podmienkam verejného skladu, či ten tovar, ktorý sa tam uskladní, bude uskladnený tak, ako to predpisy a technická norma určuje. To je všetko v poriadku. Ale nevidím dôvod, prečo ministerstvo má vykonávať takúto kontrolu, nehovoriac o tom, že ministerstvo začne ohrozovať aj problematiku intervenčných nákupov, pretože ministerstvo a Pôdohospodárska platobná agentúra spolu s Ústredným kontrolným a skúšobným ústavom sú garantom toho, že nákup pšenice a kukurice na intervenčné sklady do týchto verejných skladov sa udeje za podmienok, ktoré ustanovuje Európska únia. Takýmto spôsobom je možné, že dôjde ku konfliktu a môže nastať problém pre Slovenskú republiku. A vôbec nákup aj na intervenčný sklad, čo v plnej miere financuje Európska únia, takýmto spôsobom môžeme ohroziť. Preto nevidím dôvod, prečo by sme sa mali vrátiť do takejto podoby a prečo by sme mali riešiť veci miesto bánk. Toto sú dôvody, ktorými sa zaoberal aj výbor pre pôdohospodárstvo, životné prostredie a ochranu prírody. A tento pozmeňujúci návrh vo výbore neprešiel. Dámy a páni, žiadam vás, aby ste brali ohľad na tieto skutočnosti aj pri hlasovaní dnes o tejto novele zákona a o tomto pozmeňujúcom návrhu. Ďakujem pekne.