Galek, Karol, poslanec NR SR (2016-09-21):
Dobré ráno, priatelia. Naschvál som vás neoslovil poslankyňami, poslancami, pretože dnes rokujeme o dohode, pred ktorou sme si všetci rovní. Tu nejde o dohodu, ktorá by sa týkala Slovenskej republiky, ktorá by sa týkala našej ekonomiky, tu ide o dohodu, ktorá sa týka našej zeme, našej budúcnosti a budúcnosti našich detí. V rozprave tu padla jedna poznámka, že bolo tu obdobie, kedy sme sa klaňali smerom na východ a odovzdávali nejaké statky navyše, ale pri tejto dohode si treba uvedomiť, tu nejdeme niečo odovzdávať Sovietskemu zväzu, tu nejdeme niečo odovzdávať Amerike, tu ideme niečo odovzdávať našim deťom. A deťom našich detí. Nebudem sa preto venovať samotnému predloženiu tejto dohody, to urobila za mňa veľmi dobre moja poslanecká kolegyňa Anka Zemanová, ja by som chcel možnože k niektorým bodom alebo trocha emotívne sa vyjadriť k samotnej dohode. Táto dohoda nie je koaličnou ani opozičnou témou. Koaličná strana pravdepodobne zahlasuje podľa palca a opozičná časť tohto parlamentu tak. Ja som presvedčený, že tú dohodu nenájdeme, ja som si istý, že tú dohodu nenájdeme ani v rámci nášho poslaneckého klubu, no ako som už avizoval vo svojej faktickej poznámke, ja za túto dohodu určite hlasovať budem bez ohľadu na to, či to bude na tejto schôdzi, alebo či to bude na budúcej schôdzi. Dohoda totižto rieši, ako som už povedal, našu zem, naše deti, deti našich detí. Toto je naozaj veľmi dôležité si uvedomiť. Mali sme tu Kjótsky protokol, ku ktorému sa Slovenská republika zaviazala, a Parížska klimatická dohoda nie je ničím iným iba pokračovaním tejto dohody. Viem, máme veľmi veľa skeptikov, ktorí popierajú globálne otepľovanie. Určite mnohí z vás patria k týmto skeptikom. Jedným z takých najznámejších, pochádza z našej susednej republiky, z Českej republiky, je to pán Václav Klaus. Pochopiteľne všade, kde je nejaká téma, sa nájdu jej zástancovia, nájdu sa aj odporcovia. Nedávno som videl na internete jedno video. Netýkalo sa to práve tejto dohody alebo globálneho otepľovania, ale dalo by sa to na to veľmi krásne aplikovať. Bola to situácia, kedy na jednej strane sedel človek, administrátor, vedec, to je jedno, a na druhej strane sedela pani, ktorá mu nejakým spôsobom chcela oponovať. A ten pán vraví, tu máme kopu dôkazov o tom, teraz to parafrázujem alebo prenesiem práve na to globálne otepľovanie, tu máme kopu dokumentov, ktoré dokazujú, že ku globálnemu otepľovaniu naozaj dochádza. A tu máme jeden dokument, ktorý dokazuje, že k tomuto globálnemu otepľovaniu nedochádza. A tá pani na druhej strane zobrala ten jeden dokument a hovorí, ja som to vedela, že niečo také existuje. Takže, bohužiaľ, toto je aj to, k čomu sa niekedy uchyľujeme a hľadáme si takúto nejakú ľahšiu cestu, aby sme ospravedlnili to, že s niečím nesúhlasíme. Ja by som si v tomto možnože pomohol jednou citáciou z filmu Bolka Polívku Dědictví, ale nebolo by to ani vhodné a nebola by to ani pravda, pretože v tomto konštatovaní sa hovorí, že čo som nevidel, v to neverím. Ale globálne otepľovanie je realita. Je tu. Anka Zemanová už spomínala ten jeden stupeň. Máme množstvo kriviek. Zima 2015 alebo rok 2015 bol v meraniach opäť jeden z najteplejších. Videl som však aj iné video, ktoré sme púšťali deťom na letnom tábore, ktorý organizujeme už tretí rok. Tento tábor má práve zameranie na energetiku a ochranu životného prostredia. Je to krátke dvoj- alebo trojminútové video s veľmi aktuálnou tematikou, kde sa Zem prihlásila na Facebook. A teraz sa k nej začali hlásiť rôzni priatelia. A zrazu prišlo k nejakej industriálnej revolúcii, zrazu sme tu mali nejaký ďalší rozvoj a tá Zem z toho celého ochorela. Ale na záver práve tá Zem zvažovala čo ďalej. Malo to veľmi negatívny vplyv na ňu samu a zvažovala, či si z priateľov neodhlási človeka, ktorý má na to otepľovanie najväčší vplyv. Ale zrazu prišla kjótska dohoda, zrazu prišla Parížska dohoda a všetko sa opäť ustálilo. Ja nehovorím, že táto Parížska dohoda je nejakým univerzálnym riešením na to, čo sa dneska tu deje. Ale je určite dôležitým krokom, ku ktorému pokiaľ sa naozaj zaviaže 195 krajín, ktoré túto dohodu na začiatku schválili, potom máme jeden veľmi dôležitý krok, aby sme tie ciele, ktorých síce nie je veľa, ale aj dosiahli. Ako si to nastavíme na tej národnej úrovni, už bude na nás. To, že to nebude mať vplyv na štátny rozpočet, na verejné financie, naozaj nie je pravda. Ale ja si myslím, že na druhej strane to, čo nám to prinesie, bude omnoho dôležitejšie, omnoho viacej ako to, čo do toho investujeme. Ja si iba dovolím citovať z samotnej dôvodovej správy, kde je uvedené, že Európska únia a jej členské štáty boli prvým významným hospodárstvom, ktoré oznámilo 6. marca 2015 svoje plánované národne definované príspevky, v rámci ktorých sa stanovuje záväzok dosiahnuť do roku 2030 najmenej 40-percentné zníženie vlastných emisií skleníkových plynov v porovnaní s rokom 1990, ako sa uvádza v závere Európskej rady z 20. októbra 2014 týkajúci sa rámca politík v oblasti klímy a energetiky do roku 2030. Veľmi, naozaj veľmi ambiciózny cieľ. Len napríklad na Slovensku by sme mohli k tomu veľmi, veľmi jednoducho prispieť. Máme tu napríklad už spomínané Hornonitrianske bane a spaľovanie uhlia v Elektrárni Novákoch, ktorá je druhým najväčším znečisťovateľom životného prostredia. Ako som už spomenul, táto dohoda nie je o Slovensku, nie je o ekonomike, ale je o zodpovednosti, statočnosti a priznaní si vlastných chýb, ktoré sme možnože neurobili my sami v minulosti, urobili ich naši predkovia a my by sme ich mali napraviť. Ako už bolo spomínané, spomenul to aj pán minister, spomenula to aj Anka Zemanová, mali by sme na základe tejto dohody dosiahnuť udržanie hodnoty zvýšenia globálnej priemernej teploty na hodnotu dvoch stupňov do konca tohto storočia. Toto je takisto veľmi ambiciózny plán. Ale ja si myslím, že je naozaj nielen dosiahnuteľný, ale aj nevyhnutný. Bolo takisto spomínané, že dohodu už podpísali Spojené štáty americké aj Čína. Dokopy je to tých 40 % alebo 39, neviem presne, plus niekoľko ďalších menších štátov, ktoré dávajú dokopy 1,1 percenta. Som presvedčený, že Slovenská republika by nemala medzi týmito štátmi chýbať. Na záver dovolím si iba pripomenúť, ako bola táto dohoda toho 12. 12. 2016 schválená na konferencii. Urobil to, alebo teda to záverečné gesto urobil predsedajúci francúzsky minister zahraničných vecí Laurent Fabius, ktorý ju odklepol zeleným kladivkom, a nasledoval v sále potlesk. Pridávam sa ku kritike Anky Zemanovej k spôsobu, akým bola táto správa predložená. Ale bez ohľadu na to, či bude o nej hlasované na tejto schôdzi alebo na budúcej, ja ju určite podporím. A o to isté by som chcel poprosiť aj mojich kolegov, či z opozície, či z koalície. Ďakujem pekne.