B. Bugár, podpredseda NR SR: (2002-07-03):
P. Weiss, poslanec: Vážené dámy, vážení páni, žiadna aféra toho druhu, okolo ktorej sa točí aj odvolávanie premiéra, nemôže byť podcenená, pretože oslabuje dôveryhodnosť politiky a autority štátu. Ja nemám čas uvažovať, čo zapríčinili politici, čo vysokí úradníci a čo samotné firmy, bojujúce o veľkú štátnu objednávku. Podstatné je niečo iné. Na jednej strane už máme schválený zákon o verejnom obstarávaní z roku 1999, ktorý v porovnaní s minulým funkčným obdobím vlády radikálne zmenšil priestor pre klientelizmus a korupčné praktiky. Proces verejného obstarávania sa stal prehľadnejší. Na druhej strane aj po novelizácii z roku 2001, vo viacerých prípadoch vznikli podozrenia, že zákonom dané pravidlá sa nerešpektovali alebo obchádzali účastníkmi procesu verejného obstarávania. Teda predovšetkým v pravidlách a dostatku vôle štátnych orgánov vynucovať si ich rešpektovanie je problém. Preto sa nechcem púšťať do sporu, či v konkrétnej kauze vlakových súprav má pravdu premiér alebo exminister dopravy a či išlo alebo nešlo o vnútorný zápas v SDKÚ. Počkajme si na odpoveď nezávislej komisie expertov Žilinskej univerzity a generálnej prokuratúry a počkať by malo aj vedenie Železničnej spoločnosti, akciová spoločnosť, ak si je isté, že tender bol v poriadku. Nemajú sa kam ponáhľať. Bez toho, aby som akokoľvek chcel spochybňovať česť pána premiéra alebo česť jeho brata, dovolím si predsa len urobiť poznámku, že ak by brat premiéra nebol na čele výberovej komisie, ktorá rozhoduje o štyroch miliardách slovenských korún, jednoducho celá kauza by bola ľuďmi vnímaná inak. Takéto niečo sa jednoducho veľmi ťažko verejnosti vysvetľuje. Chcel by som sa sústrediť predovšetkým na spoločné príčiny afér a chcem zdôrazniť, že jednou zo základných chýb súčasnej vládnej garnitúry bolo, že pristúpila na takzvané krížové obsadzovanie postov v spoločnostiach s majoritným vlastníctvom štátu politickými nominantmi. Chcem veriť, že po voľbách budúca vládna moc odolá tomuto pokušeniu a že sa vyhne takémuto spôsobu nominovania a obsadí všetky tieto manažérske posty na základe medzinárodných výberových konaní. Je tiež zrejmé, že po voľbách bude treba zjednodušiť predpisy regulujúce verejné obstarávanie, osobitne kritériá pre účastníkov tendrov musia byť stanovené úplne jasne, aby nepripúšťali dvojakú interpretáciu. Bude tiež potrebné, ako to navrhuje Transparency International, vytvoriť a implementovať etický kódex obstarávateľov a zahrnúť ho do dohôd o obstarávaní a do pracovných zmlúv. Úspešnosť verejného obstarávania treba merať výsledkami, a preto treba zaviesť audity pred obstarávaním a po ňom. Rozhodovanie o námietkach Úradu pre verejné obstarávanie treba sprehľadniť. Do komisií treba umožniť prístup aj zo strany nezávislých občianskych združení. Treba tiež zverejňovať všetky informácie o verejnom obstarávaní. Politika a politici vo vzťahu k sebe samým musia čo najskôr prijať nielen ústavný zákon o konflikte záujmov, ale aj zaviesť inštitút preukazovania pôvodu nadobudnutého majetku, teda práve to, čo bolo odmietnuté nielen značnou časťou koaličných poslancov, ale aj opozíciou. Všetci, ktorí budú kandidovať za poslancov, majú možnosť deklarovať, s akým majetkom do politiku vystupujú. To je podľa Sociálno-demokratickej alternatívy minimum, ktoré treba po voľbách uskutočniť v záujme prevencie opakovania podozrení a afér podobných tej, o ktorej hovoríme dnes. Tieto kroky potrebuje Slovenská republika a potrebuje ich aj slovenská politika. Občania sú iste sú zvedaví, či nová vládna väčšina, ktorá vzíde z volieb, bude mať na takéto kroky politickú vôľu. Podľa tejto politickej vôle sa budú merať aj dnešné reči tuto v parlamente. Ďakujem vám za pozornosť.