Mihál, Jozef, podpredseda vlády a minister práce, sociálnych vecí a rodiny SR (2011-07-12):
Ďakujem, pán predseda. Vážené panie poslankyne, vážení páni poslanci, milí hostia, dovoľte pár záverečných poznámok k rozprave k novele Zákonníka práce. Znovu a znovu treba povedať a pripomenúť bod z programového vyhlásenia vlády, ktorý považujeme za veľmi dôležitý. Vláda Slovenskej republiky si za jeden z hlavných cieľov vo volebnom období 2010 – 2014 kladie za cieľ znížiť vysokú nezamestnanosť na Slovensku, a preto robíme viacero opatrení. Spomeniem ministra hospodárstva Miškova a jeho projekt Singapur, ktorý má napomôcť vylepšiť podnikateľské prostredie. Spomeniem napr. zmeny, ktoré robí pani ministerka Žitňanská vo svojom rezorte, ktoré majú napomôcť lepšej vymáhateľnosti práva. Spomeniem zmeny, ktoré robíme vo všeobecnosti vo vláde, vo všetkých rezortoch, pokiaľ ide o verejné obstarávanie, elektronické aukcie. Spomeniem to, že znižujeme náklady na chod štátu a tak ďalej a tak ďalej. Tých opatrení je veľmi veľa a skutočne Zákonník práce je len jedným z kamienkov tejto mozaiky, ktorým chce vláda jednak zlepšiť podnikateľské prostredie, jednak zlepšiť kvalitu života na Slovensku a, znova opakujem, zvýšiť počet pracovných miest, znížiť vysokú nezamestnanosť. Je vcelku prirodzené, že na to, ako to dosiahnuť, má iný názor pravica, iný názor ľavica. Chcem povedať, my ponúkame riešenia, naši opoziční, neviem, či partneri, ponúkajú demagógiu. To sa prejavovalo aj v tejto diskusii k Zákonníku práce, veľmi, veľmi dostatočne. My si myslíme, že tvorba nových pracovných miest jednoducho nie je možná tým, že minister tu vyhlási - do roka a do dňa vznikne päťdesiattisíc nových pracovných miest. Ja nemám zázračný prútik, ktorým by som to dosiahol, pani poslankyňa Tomanová. Čiže ja vám nebudem tu sľubovať, že tých pracovných miest bude päťdesiattisíc alebo stotisíc. Viem však, že na základe signálov, ktoré táto vláda vysiela a ktoré si pozorne monitorujú zamestnávatelia, ktoré si pozorne monitorujú potenciálni investori, ktoré si veľmi pozorne sledujú a diskutujú s nami napr. americká obchodná komora, nemecká obchodná komora, britská obchodná komora, talianska obchodná komora a takto by som mohol pokračovať, sú jasné signály o tom, že to, čo pripravujeme, sa stretáva s veľmi pozitívnou odozvou zo strany potenciálnych investorov. A dôkazom toho sú postupne nové a nové pracovné miesta, nové a nové spoločnosti ktoré prichádzajú na Slovensko a ktoré tu vytvárajú nové pracovné miesta, resp. zoberme si spoločnosti, ktoré tu už sú, ktoré rozširujú výrobu a naberajú do svojich stavov nových zamestnancov. Samozrejme na to, aby sa tak reálne stalo, je potrebné tie zmeny, tie reformy, ktoré sme pripravili, dotiahnuť do konca. A preto vás už v tejto sekunde žiadam o podporu navrhovanej vládnej novely Zákonníka práce, samozrejme aj s niektorými zapracovanými pozmeňovacími návrhmi, ktoré tu zazneli, ku ktorým sa ešte postupne vyjadrím. Opozícia demagogickým spôsobom tvrdí, že ak, ak napr. zachováme súbeh výpovednej doby a odstupného, tým zlepšíme postavenie zamestnanca. No nevylučujem, že tomu tak nie je, samozrejme, ak nejaký zamestnanec by mal podľa doterajšej právnej úpravy pri výpovedi nárok na uplatnenie nielen výpovednej doby, ale aj na odstupné, samozrejme, že sa jeho finančná situácia z jeho pohľadu zlepší pri tej výpovedi. Ale predsa naším cieľom by malo byť, aby k tej výpovedi vôbec nedošlo. To po prvé, aby si to pracovné miesto zachoval. Veď nebavme sa o výpovediach, bavme sa o tom, že pracovné miesta majú mať trvalý a udržateľný charakter. A bavme sa o tom, že vonku je niekoľko stotisíc nezamestnaných, ktorí žiadne pracovné miesto nemajú. A je mu „lautr“ jedno, či je, alebo nie je nejaké odstupné, pretože ich trápi to, že nemajú prácu, že nemajú príjem za prácu, že žijú z nejakých tých sociálnych dávok, ktoré na slušný život samozrejme nestačia. A tým musíme pomôcť, tých sa zastávajme. A nie odborárskych predákov, ktorí sa trasú o to, či budú mať svoje dva dni plateného voľna na tzv. odborársku prácu, alebo nie. Preto opatrenia, ktoré sú navrhnuté vo vládnej novele Zákonníka práce, samozrejme sú definované tak, aby uľahčili tvorbu nových pracovných miest. Z pohľadu veľkých firiem, alebo inak povedané, keď si zoberieme štruktúru slovenskej ekonomiky, slovenská ekonomika dnes stojí na dvoch pilieroch, môžeme diskutovať, či ich nie je viac, ale ja tu, vidím, silný automobilový priemysel, máme tu tri automobilky s celým vejárom svojich subdodávateľov. Ďalej tu máme veľké firmy, ako je napr. Slovnaft alebo US STEEL, tie majú svoje isté potreby a požiadavky, pokiaľ ide o flexibilitu pracovnoprávnych vzťahov. A tým svojím spôsobom vychádzame v ústrety, keď hovoríme o rozšírení možnosti flexikonta, či už udržanie súčasného nástroja, ktorý bol doteraz definovaný ako prechodné opatrenie, alebo cez pozmeňovacie návrhy tu zazneli ďalšie možnosti, ako ešte viac umožniť týmto veľkým firmám, hlavne automobilkám, pružnejšie prispôsobovanie pracovného času, potrebám odbytu, dopytu po ich produktoch, ktoré samozrejme sú také, aké sú. A potešiteľné je, že v tomto čase prichádzajú správy, že práve po produktoch, ktoré tieto automobilky vyrábajú na Slovensku, je vysoký záujem. A práve preto je dôležité, aby mohli cez zmenu Zákonníka práce využívať inštitút flexikonta omnoho viac, ako to bolo teraz. Ak si niekto myslí, že rozširovanie výroby, získavanie nových pracovníkov, umožnenie aj väčšej práce nadčas cez flexikonto v prechodnom období tohto zvýšeného dopytu je proti záujmom zamestnancov, tak nech mi, prosím vás, vysvetlí, že čím? Čo je zlé na tom, že sa vytvoria nové pracovné miesta? Čo je zlé na tom, že tí ľudia si zarobia 1500 eur mesačne? Napr. tu pri Bratislave v jednom známom závode. Čo je na tom zlého, že tento závod chce vytvoriť približne tritisícpäťsto nových pracovných miest do konca budúceho roku a vrátane subdodávateľov to bude vyše desaťtisíc pracovných miest? Prečo tieto pracovné miesta vznikajú? Tým, že zavediem desaťnásobné odstupné? Nie. Vznikajú preto, lebo chceme rozšíriť inštitút flexikonta. Pre toto vznikajú. Preto, lebo táto firma vidí, že máme snahu vylepšiť Zákonník práce tak, aby táto flexibilita bola možná. A tieto firmy, opakujem, túto flexibilitu potrebujú, tak ako my potrebujeme dýchať vzduch a ako potrebujeme krv, tak oni potrebujú mať pružné pracovné vzťahy. Samozrejme, nemusíte podporiť dnes alebo zajtra pri hlasovaní zmeny vo flexikonte. Však neurobte to. Ale potom tieto firmy budú riešiť potrebu zvýšeného počtu pracovníkov napríklad zamestnávaním na dohodu, alebo zamestnávaním cez agentúry dočasného zamestnávania. Alebo cez inštitút práce na dobu určitú. Tieto možnosti tu sú, či Zákonník práce zmeníme alebo nie. Ale preto hovorím o flexikonte, lebo flexikonto je spôsob, ako si výrobu rozšíriť a ako zobrať nových zamestnancov na trvalé pracovné miesta. Nie na dohody, nie cez živnosti, v úvodzovkách, nie cez kratšie úväzky, respektíve cez práce na dobu určitú, ale cez riadne pracovné miesta. A to by malo byť naším záujmom. Preto sú aj navrhované zmeny, pokiaľ ide o pružný pracovný čas. To všetko pomôže týmto veľkým spoločnostiam. A nehovoríme o tom preto, lebo to pomôže veľkým spoločnostiam. Pomôže im v tom, aby vytvorili nové pracovné miesta, aby rozšírili výrobu v čase, kedy po ich produkcii aj vďaka šikovnosti našich ľudí, Slovákov, je vysoký záujem. Druhý pilier slovenskej ekonomiky sú, naopak, malé firmy. Možno viete, možno neviete, na Slovensku je deväťdesiattisíc malých firiem, malých v tom zmysle, že zamestnávajú od jedného po desiatich zamestnancov. Takýchto firiem je na Slovensku deväťdesiattisíc. To je, približne pol milióna ľudí pracuje v takýchto malých firmách. To znamená, tieto firmy majú úplne iné videnie sveta. Tam, keď dôjde k tomu, že firma musí z dôvodu ťažkostí pri odbyte prepustiť zamestnanca a má mu zaplatiť mesačné, trojmesačné odstupné, tak pre tú firmu, pre malú firmu je to dosť veľká záťaž. Preto hovoríme, že súbeh odstupného a výpovednej lehoty jednoducho nie je vhodný. Možno v časoch tzv. dobrého počasia áno, ale, prosím, zobuďme sa. Zobuďme sa! Bola tu kríza. Tá kríza by nás mala všetkých poučiť. A ak nie, tak určite sa poučili firmy mimo Európy, ktoré, keď my budeme tou starou dobrou Európou aj naďalej a budeme sa tu hrať na to, že zamestnanec má byť „chránený", tak jednoducho tie, tá konkurencia, ktorá príde, ktorá prichádza mimo Európy, a dnes je svet globálny, pre tých, ktorí to nevedia, tá konkurencia nás prevalcuje. Všetkých. Či Slovákov, či Rakúšanov, či Nemcov, či Francúzov. Preto musíme robiť tieto zmeny, a preto k týmto zmenám vyzýva aj Európska komisia. Hovoríte o tom, že berieme výhody zamestnancom. Tak dal som si tú námahu a skúsil som, asi tu nebudem mať všetky, ale skúsil som zrekapitulovať, alebo skúsim zrekapitulovať tie zmeny, ktoré sa pozitívne dotknú zamestnancov pri zmenách, ktoré by mali byť v novele. Sú to výhodnejšie podmienky pre domácu prácu, doteraz nebolo možné pri domácej práci si vyúčtovať príplatok za prácu nadčas. Po novom to bude možné. Čiže zamestnanec si viac zarobí. Zavádzame delené pracovné miesto, nový inštitút, ktorý by mal pomôcť pri tej, tom sklbovaní pracovného a rodinného života, hlavne pre ženy s malými deťmi. Samotná rodičovská dovolenka, pozitívna zmena v tom zmysle, že rodičovská dovolenka aj naďalej síce bude v trvaní troch rokov, ale matka si ju bude môcť vyčerpať nielen počas prvých troch rokov veku dieťaťa, ale počas prvých piatich rokov, to znamená môže si dynamicky podľa svojej potreby rozvrhnúť čerpanie rodičovskej dovolenky. Zjednodušenie čerpania odstupného v prípade ľudí, ktorí odídu zo zamestnania a majú nárok či na predčasný alebo na riadny starobný dôchodok. Stačí si pozrieť príslušný paragraf, zistíte, o čom to je. Skrátka nebudú mať taký stres pri vybavovaní dôchodku a budú mať nárok na odstupné. Ďalej zjednodušenie a uľahčenie vzniku zamestnaneckých rád. Ja viem, že odbory sú proti tomu, aby sa zjednodušil postup pri vzniku zamestnaneckých rád, ale k tomu sa ešte dostaneme. Ďalej sú to zmeny, ktoré sme aj s vaším súhlasom ako vláda akceptovali, pokiaľ išlo o zdravotné sestry, respektíve zdravotníckych pracovníkov. Zaznelo to tu, nebudem to opakovať. Pozitívne treba vnímať aj návrh na zjednodušenie procesu prijímania mladých ľudí, pokiaľ hlavne ide o štátnu správu. Dnes je v štátnej správe jednoducho, poviem to natvrdo, tak ako to je, zabetónovaných množstvo dôchodcov na vyšších riadiacich funkciách, na dobre platených miestach, to sú tie tabuľkové rôzne platy, kde čím viac rokov praxe má, tak tým má vyšší plat, nehľadiac na samotnú výkonnosť tohto zamestnanca. Čiže to, čo tu navrhuje pani poslankyňa Gibalová, respektíve to, čo nájdeme pod bodom 10 v spoločnej správe, by som vnímal pozitívne. Malá maličkosť, ale poteší. Dovolenka päť týždňov od tridsiatich troch rokov zamestnanca, to znamená budú tu zamestnanci, ktorí by ten nárok nemali, alebo museli by to komplikovane dokazovať. Toto všetko sa v ich prospech zjednodušuje. Takisto, ako sa zjednodušuje aj proces práce študentov, pokiaľ ide o brigádnické práce študentov. To tu nezaznelo, ale chcem to pripomenúť. V rozprave zo strany opozičných poslancov zaznela častá kritika na konkurenčnú doložku. Nový § 83a. Chcem pripomenúť, že ak je tu pochybnosť, či to je, alebo nie je v súlade s ústavou, no ak by nový § 83a nemal byť v súlade s ústavou, tak potom sa pýtam, či je v súlade s ústavou už existujúci § 83, ktorý hovorí o tej, zákaze konkurenčnej činnosti v súbehu s existujúcim zamestnaním. Prosím, aký je rozdiel pri obmedzení zamestnanca, ak niekde pracuje a on pokojne podľa nášho Zákonníka práce môže pracovať ešte aj v inej firme súbežne,? V tom Zákonník práce v zásade nekladie žiadne prekážky. To, mimochodom, pripomínam pre tých, ktorí sa veľmi zaujímajú o rozsah pracovného času. Ak má niekto dva úväzky po osem hodín denne, ak to stíha, Zákonník práce to vôbec nevylučuje. Nehrajme sa tu na, neviem na čo, keď takáto možnosť v Zákonníku práce jednoducho možná je. Ale vráťme sa ku konkurenčnej doložke. Paragraf 83a hovorí o vylúčení tej konkurenčnej činnosti v súbehu s existujúcim zamestnaním. A to tam už máme dlhé roky. Ale v našej právnej úprave chýbala úprava konkurenčnej doložky v prípade skončenia zamestnania. A o tom hovorí § 83a. Nie je to nič iné ako požiadavka na potreby praxe. To sme si nevymysleli len tak, z dlhej chvíle. Skrátka, prax je taká, že v pracovných zmluvách sa častokrát v poslednej dobe vyskytuje takéto riešenie, ktoré však nemá ale oporu v existujúcom nejakom paragrafe v Zákonníku práce. A preto je ten § 83a potrebný. Opoziční poslanci na úvod svojich vystúpení, pokým ich to ešte, pokým ich nezistili, že nerobia dobre, častokrát spomínali profesorku Barancovú z Trnavskej univerzity. Tak, poprosím, spýtajte sa profesorky Barancovej, čo hovorí na konkurenčnú doložku, na § 83a. Budete možno prekvapení, že je to v súlade s tým, čo tu ona už dlho hovorí, presne tak, ako to hovorím teraz ja. Táto právna úprava na Slovensku jednoducho chýba, a preto ju navrhujeme. A chcem ešte pripomenúť, ale to už zaznelo v rozprave, treba sa pozrieť, čo to vlastne je. Treba si pozrieť § 83a ods. 2 a nerobiť, nemaľovať tu čerta na stenu tak, ako to tu hovoril napríklad pán poslanec Jarjabek, ktorý tu rozpráva niečo o tom, že herec, keď skončí angažmán v jednom divadle, tak nebude môcť hrať v divadle druhom. No to je úplný, úplný nezmysel. Niečo iné je povedzme IT odborník zo softvérovej firmy, ktorá robí antivírový softvér, ktorý má špecifické know-how, ktoré získal v tejto spoločnosti, ak by chcel prejsť do konkurenčnej firmy a toto know-how, jednoducho, na tvrdo povedané, ukradnúť a preniesť do toho nového zamestnania, tak to je podstata konkurenčnej doložky. Tento IT odborník úplne pokojne môže ísť vyvíjať softvér do nejakej firmy, ktorá robí nejakú inú brandžu, ale, samozrejme, ak si to tá firma, z ktorej odchádza, uplatní, tak nemôže to know-how využiť v inej spoločnosti. Len o toto ide, nie o to, že mu zakážeme pracovať. Nadčasy. Ja som to už spomínal priamo vo vstupoch, kedy som potreboval reagovať na niektorých poslancov, ktorí skutočne ani nevedia, k čomu vlastne rozprávajú v rozprave. Ich poslaneckí asistenti, alebo koho to majú, ktorí im pripravili vystúpenia, si skutočne svoje peniaze nezaslúžia. Ak pán poslanec nevie spočítať, že 400 to je vlastne 150 plus 250, tak to ako... (Prerušenie vystúpenia predsedajúcim.)