M. Záhumenský, poslanec: (2007-06-22):
Pýtam sa, prečo si myslíte, že občania Slovenskej republiky sú druhoradí občania Európskej únie? Prečo občania Európskej únie sú slovenskí občania a musia mať prísnejšie pravidlá ako ostatní občania iných krajín Európskej únie. Čiže predkladaný návrh novely zákona zosúlaďuje zákon, ktorý, ak bude prijatý s nariadením Európskej únie, vytvára rovnaké podmienky pre všetkých občanov Slovenskej republiky, tak ako majú iní občania v rámci Európskej únie. Veci, ktoré pri chovaní, obchodovaní chránených živočíchov a rastlín, ktoré sa vyžadujú v rámci tohto zákona, nie sú potrebné napríklad v Českej republike. V Českej republike pri exemplároch skupiny B nie je potrebné vydávať potvrdenie. Stačí chovateľovi, ak má doklad o nadobudnutí, či už to má faktúru, má potvrdenie z obchodu, že tohto živočícha nadobudol. Predstavte si, že by slovenský občan v Českej republike si zakúpil, povedzme, chameleóna zeleného, ktorý je bežný, ale je v skupine B, dovezie si ho na Slovensko a ani netuší o tom, čo všetko v zmysle zákona o ochrane ho čaká a čo musí urobiť. Musí sa v prvom rade zaregistrovať a musí dostať číslo od vedeckého orgánu, ak to neurobí, dopúšťa sa v zmysle tohto zákona trestného činu. Musí zahlásiť na obvodnom úrade životného prostredia, že takéhoto živočícha si doviezol. Pritom jeho deti toho živočícha bežne chovajú a vlastne rodičia riskujú to, že sa dopúšťajú trestného činu. My nehovoríme, že treba znížiť kontrolu a stupeň ochrany. Všetky opatrenia, ktoré sú potrebné z hľadiska európskych nariadení pri A kategórii sú zachované. Pri A je potrebné dodržiavať vydávať potvrdenie. Takisto je potrebné viesť evidenciu na druhovej karte. Je potrebné každého živočícha nezameniteľne označiť. Čiže pri A kategórii sa neruší vôbec nič. Pri B kategórii zosúlaďujeme súčasný návrh s nariadením Európskej únie aj v rámci toho, aby sa nebránilo obchodu v rámci práv Európskej únie, lebo podľa európskych pravidiel nie je možné vytvárať ani dodatočné bariéry, ktoré by bránili obchodu. Čiže pri B kategórii je takisto potrebné viesť druhovú kartu, čiže viesť evidenciu na druhovej karte, ale pri vtákoch sa vykonáva nezameniteľné označenie pevným krúžkom. Často sa stáva, že pevné označenie B kategórie je ďaleko drahšie, ako je samotný živočích. Napríklad pri tom chameleónovi. Ak to nemajú iní občania, pýtam sa, prečo slovenskí občania to musia mať. Čo sa týka DNA. Každý chovateľ podľa návrhu je povinný odovzdať vzorku DNA, to znamená, že ak štátny orgán ochrany prírody si takúto vzorku vyžiada, chovateľ je povinný ju odovzdať, či už krv, alebo perie, alebo nejakú podobnú vzorku, z ktorej je možné zistiť, či ten živočích je od tých rodičov, ktorí sú deklarovaní alebo nie je. Ale súčasne platný zákon núti predkladať DNA analýzu napriek tomu, že v Slovenskej republike nie je žiadne laboratórium, ktoré by bolo certifikované na vykonávanie DNA a takéto laboratóriá nie sú ani v Európskej únii. Nuž, pán poslanec Lipšic, ste tu, nejde o lobistické pozadie. Ide o to, aby sa nevytvárali podmienky, aby sme nevytvárali také legislatívne prostredie, ktoré z bezúhonných občanov robí kriminálnikov. Lebo tým, že vlastne, aj keď sa hovorí, neznalosť zákona neospravedlňuje, pri bežnom zakúpení živočícha v obchode, kde si, povedzme, v Českej republike, alebo darovaním v rámci Slovenskej republiky od chovateľa, ktorý ho daruje nejakému dieťaťu a ten rodič nevie, že musí spĺňať všetky tie nariadenia, ktoré sú urobené a nemusí to urobiť žiadny iný občan v rámci Európskej únie, dopúšťa sa trestného činu. Tak preto je to v rámci verejného záujmu a vôbec to neznižuje stupeň ochrany. Pán poslanec Simon povedal, že v roku 2005 bolo 2-tisíc pripomienok. To je od tých 200 chovateľov tých 2-tisíc pripomienok? Ja viem, že bola petičná akcia a v prístupe Európskej únie, kde bolo podpísaných 1 700 chovateľov, ktorí protestovali, že zákon, ktorý bol predložený, je v rozpore s nariadením Európskej únie. Pani poslankyňa Tkáčová, nehnevajte sa na mňa, ale dúfam, že ma neobviníte za to, že zákon prerokúvame teraz. Nijakým spôsobom som to nezariaďoval, ale takto to vyšlo, že sa to prerokúva v piatok poobede a či platiť takú inštitúciu, ako je parlament Národnej rady, bolo sa treba spýtať občanov v minulom volebnom období. Myslím, že na to dali občania odpoveď vo voľbách. Samozrejmá vec, že ak hovoríme o chránených druhoch, hovoríme aj o chránených druhoch, ktoré žijú na území Slovenskej republiky. Musím povedať, že chovatelia týchto zvierat často  napomohli uchovanie alebo rozšírenie ich populácie. Vieme dobre, že v 80. rokoch napríklad sokol sťahovavý bolo registrovaných 200 alebo 300 párov. Bolo to aj v dôsledku DDT, ktoré sa používalo, ale aj vďaka chovateľom a vypúšťaním do voľnej prírody, dneska ich evidujeme okolo 4-tisíc. Takže nemyslím si, že by sme sa mali okamžite pozerať na chovateľa chráneného druhu živočícha ako na páchateľa trestného činu. Pán poslanec Frešo namieta, že sa vypúšťa zhabaný exemplár. No, vypúšťa sa jednoducho preto, lebo je tam duplicitný trest. Pán poslanec Lipšic ako právnik vie, že duplicitný trest sa nemôže udeľovať, je tam napísané, že sa udelí pokuta a zhabe exemplár aj za administratívne priestupky. To znamená za to, že napríklad chovateľ si nevedie druhovú kartu. A ja sa spýtam, v záujme koho je to, že ten exemplár sa zhabe? Boli prípady na Slovensku, keď boli zhabané exempláre, boli umiestnené do Bojníc, prebehlo vyšetrovanie, prebehlo konanie, nakoniec sa skonštatovalo, že nedošlo k porušeniu, ale sa vrátila len časť exemplárov, lebo ostatné uhynuli v Bojniciach. A ja sa pýtam, je to v záujme ochrany toho živočícha? Nie je lepšie povedať tomuto chovateľovi a zakázať mu nakladať s tým živočíchom, kde sa vie, že je tam až do vykonania všetkých tých opatrení, aby sa zistilo, či došlo, alebo nedošlo k nelegálnemu obchodu a až potom konať? Nie sú lepšie podmienky pre toho živočícha vytvorené u toho chovateľa, ktorý má záujem toho živočícha chovať? A pritom zákon umožňuje uložiť mu opatrenie, že nesmie s ním nakladať, pokiaľ nedôjde k doriešeniu toho ktorého prípadu pri podozrení, že by došlo k nejakému nelegálnemu obchodu. V krátkosti toľko. Ďakujem. Ešte k tým dopravcom snáď jednu vetu. Tým, že sme zrušili trestnoprávnu zodpovednosť prepravcu, rušíme trestnoprávnu zodpovednosť Slovenskej pošty a iných prepravcov na strane povinnosti, ktorá vyplýva zo zákona č. 15, pretože zákon, ktorý dneska platí, stanovuje povinnosť nahlásiť ministerstvu čas a Colný úrad 24 hodín pred dovozom exemplára do Slovenskej republiky. Často prepravca nevie 24 hodín predtým, ani ktorým hraničným prechodom prejde, a nevie ani, či zásielku prepravovať bude, alebo nebude. To znamená, že tú povinnosť nebol schopný a ten čas nebol schopný ani dodržať a vlastne nebol schopný dodržať literu zákona. Ďakujem.