J. Mikuš, poslanec: (2010-01-20):
Na margo rozpravy v prvom čítaní chcem povedať, že som vystupoval už niekoľkokrát pri výročných správach Fondu národného majetku aj pri štátnych rozpočtoch, pri návrhoch štátnych rozpočtov s návrhom, že jediné riešenie efektívne do budúcnosti je Fond národného majetku zrušiť. Ak predkladateľa – ministerstvo hospodárstva chválim, že si konečne všimol mrhanie peniazmi vo Fonde národného majetku a chce konať, tak pri tomto konštatovaní z hľadiska pochvaly musím aj končiť. Pretože chcem povedať, že tento návrh je tak trochu farizejský, lebo odmieta riešiť hlavný problém. Nenavrhuje Fond národného majetku zrušiť, len obmedziť jeho aparát spôsobom, ktorý je z môjho hľadiska diskutabilný. Nepriznáva si svoju chybu vlastnú v tom, že keď pred dvomi mesiacmi videl činnosť Fondu národného majetku tak ako dnes, tak nielen pre rozpočet v roku 2010, ale aj pre rozpočet v roku 2011 a 2012 obhajoval ako potrebný a opodstatnený. Teraz sa zrazu prichádza s návrhom v skrátenom legislatívnom konaní po dvoch mesiacoch, aby sme konali rýchlo, lebo hrozí plytvanie so štátnymi prostriedkami. A musím kritizovať aj to, že navrhované oklieštenie Fondu národného majetku nastane až po parlamentných voľbách, kedy ho bude musieť dotiahnuť nová vláda. O fonde ako inštitúcii, aj o tom, čo sa tu hovorilo možno v prvom čítaní, som hovoril v predchádzajúcich vystúpeniach, nebudem sa opakovať. Ale povedzme si, čo nás stál Fond národného majetku v roku 2008, za ktorý rok máme výročnú správu, a čo nás bude stáť ďalej. Nebudem spomínať dividendy vybrané z pološtátnych podnikov a ich presúvanie na účet ministerstva financií, hoci v peňažnom vyjadrení to v roku 2008 pokrývalo vyše 97 % príjmov i výdavkov. Spomeniem len výdavky na samú činnosť fondu. Tvorili 127 mil. slovenských korún, čo je vyše 4,2 mil. eur. Koľko nás stál fond vlani, nevieme, pretože výročnú správu o hospodárení ešte nemáme, ale vieme, že podľa navrhovaného rozpočtu na rok 2010, ktorý poslanci vládnej koalície bez mihnutia oka schválili prednedávnom, pred dvomi mesiacmi, majú byť výdavky na správu Fondu národného majetku v roku 2010 vyše 5 mil. eur. To znamená o takmer 25 % vyššie ako v roku 2008. No a teraz tu máme návrh vlády v skrátenom legislatívnom konaní, ktorá zrazu rozhodla šetriť tempom, že po dvoch mesiacoch od pôvodného schválenia rozpočtu siaha v skrátenom legislatívnom konaní na vlastné výdavky fondu zmenou organizácie fondu, zrušením Prezídia, zoštíhlením Výkonného výboru a Dozornej rady a znížením počtu zamestnancov chce dosiahnuť šetrenie cca 1,6 mil. eur. Počujme teda, prečo sa tak ponáhľa, ako sa píše v podklade zdôvodňujúcom potrebu skráteného legislatívneho konania, citujem: „Slovenskej republike hrozí vážna hospodárska škoda. Urýchleným prijatím návrhu zákona sa vláda snaží predísť situácii, že Fond národného majetku bude po celý rok 2010 svoju činnosť vykonávať v neopodstatnenom organizačnom zložení a so zbytočne vysokým počtom personálneho aparátu.“ Koniec citátu. Vláde teda trvalo tri a pol roka a zrazu za prvé dva januárové týždne na to, aby sa jej otvorili oči. Až tak, že to neznesie ani chvíľu odklad. Hovorí sa, že radšej neskôr ako nikdy. Áno, som za okresanie výdavkov verejnej správy, kam Fond národného majetku nepochybne patrí. Je urážkou občanov, ak sa plytvá s ich prostriedkami hlavne v časoch, keď majú hlbšie do vrecka. Ale keď už zrazu taký zhon, pýtam sa, prečo sa týmto, citujem, „vážnym hospodárskym škodám“, koniec citátu, nezabránilo skôr? A ak sú tie škody také vážne, kde vznikajú? V predloženom návrhu zákona mi chýba vyčíslenie, koľko peňazí pohltili nadbytoční zamestnanci fondu doteraz a obzvlášť koľko sa zbytočne vyplatilo politicky nominovaným členom najvyšších orgánov a koľko sa ešte vyplatí? Keď spomínam vysoké posty vo fonde, zákonite mi napadá ďalšia otázka. Prečo tam majú títo ľudia sedieť ešte pol roka? Navrhovaná novela má totiž nadobudnúť účinnosť k 1. júlu 2010 a dovtedy tam títo ľudia budú sedieť a ďalej poberať odmeny v terminológii predkladateľa, citujem opäť, „spôsobovať vážne hospodárske škody“? Koniec citátu. Okrem neúprimného prístupu, ba až účelovosti, ktorá navonok ostáva skrytá, je v predloženom návrhu viacero ďalších sporných miest, napríklad členov výkonného výboru a namiesto Prezídia fondu, ktoré 30. júna 2010 zanikne, menovať vláda. Už je jasné, že to nebude táto vláda. Bude to nová vláda, ktorá, predpokladajme, s vysokou mierou pravdepodobnosti bude koaličná. Nikto nevie, aký dlhý čas sa bude tvoriť, kedy príde na jej rokovanie Fond národného majetku a keď sa napokon k tomu dostane, vymenuje nový Výkonný výbor fondu, ten potom vypracuje nový štatút fondu na vnútornú činnosť, ktorý potom opäť bude musieť prerokovať vláda. Takto je to totiž v predloženom návrhu zákona. Ako dlho bude trvať tento proces? Obávam sa, že to môže byť kľudne do konca kalendárneho roka. A tak sa ľahko môže stať, že napriek vizuálne razantnému zákonu schválenému v januári v skrátenom legislatívnom procese budeme vidieť fond v terajšom vnútornom masívnom zložení ešte dlho a z plánovanej úspory napokon ostane len torzo. Preto si myslím, že návrh zákona, ktorý má ambíciu zoštíhliť Fond národného majetku na základe mojich záverov, ktoré som prezentoval, považujem len za predvolebný ťah. Ten má vyvolať zdanie, že tu vláda chce šetriť. Tu bude skutočná pohnútka na zákonnú úpravu. Obávam sa však, že vláde ide o niečo úplne iné ako o úspory v prospech občana. Ak by chcela šetriť, bola by fond zrušila dávno, najneskôr ešte pred schvaľovaním rozpočtu na rok 2010. A ak by predsa len vianočné sviatky skrsli v hlavách vládnych politikov skutočnú starosť o verejné peniaze alebo financie, čakal by som jediné prijateľné efektívne riešenie – zrušiť Fond národného majetku. Ďakujem za pozornosť.