K. Tóthová, poslankyňa: (2002-06-19):
Pán minister, už aj presun kompetencie z orgánov štátnej správy na samosprávu, kde jediným opravným prostriedkom je súdne preskúmanie rozhodnutia samosprávneho orgánu, je sťaženie situácie občana tak z finančnej stránky, lebo v oblasti štátnej správy neplatí poplatky, v oblasti súdov ste to nedomysleli a vlastne budú musieť platiť na druhom stupni poplatky podľa platného sadzobníka. Takže ja osobne neodporúčam tieto veci prijať. Nedávam pozmeňujúci návrh, pretože vlastne toto sa pozmeniť nedá, je to zlá konštrukcia pre občanov, nevýhodná, zaťažuje súdy navyše a priechodnosť našich súdov. Vašou povinnosťou, pán minister, bolo zlepšovať, urobiť opatrenia, ktoré by zrýchlili súdne konanie, áno, prosím, vytvorenie vyšších súdnych úradníkov prispeje k urýchleniu súdneho konania, ale toto, čo zároveň predkladáte, zase zaťaží súdy, budete potrebovať vytvoriť viac správnych senátov, a tým, že nie sú senáty špecializované, tým chápajúc sudcov to rozhodovanie je pomalé. Pán minister, moje otázky sú tieto. V čom vidíte pozitívum dvojstupňového správneho súdnictva? Ďalej. Čím odôvodňujete, že druhý stupeň by poprípade mohol ísť do merita veci? Tretia otázka, aké sú prepočty na zvýšený počet sudcov? A ďalej, ktoré krajiny, ktoré majú zákon o správnom konaní v západnej Európe, majú aj dvojstupňové súdnictvo v rámci všeobecných súdov? Pretože správne súdnictvo vo veľkom počte štátov je špecializované a v tom je ich výhoda. Napríklad Anglicko, ktoré nemá tiež predpisy o správnom konaní, si pomáha s takzvanými správnymi komisiami, ktoré oveľa rýchlejšie ako správne súdnictvo riešia kauzy, kde sú právnici a odborníci z príslušného odvetvia, z určitej oblasti, napríklad z kultúry, z daňových problémov, z colníctva a podobne. Ja vás prosím, keby ste boli taký láskavý odpovedať na tieto moje otázky tak, aby som prípadne mohla ešte faktickou poznámkou reagovať. To znamená, keby ste v diskusii vystúpili, a nie v záverečnom slove, kde dostanem odpovede, ktorým buď nebudem rozumieť, alebo nebudem s nimi súhlasiť a vezmete mi možnosť mojej reakcie. Teda vás prosím, pán minister, keby ste boli taký láskavý a v rámci rozpravy mi zodpovedal tieto otázky. Váženým paniam kolegyniam a pánom kolegom ďakujem za pozornosť. (Potlesk.) M. Andel, podpredseda NR SR: Ďakujem pekne, pani kolegyňa, za vaše vystúpenie. S faktickou poznámkou sa hlási pán poslanec Hofbauer. Končím možnosť sa prihlásiť s faktickými poznámkami. R. Hofbauer, poslanec: Vystúpenie pani profesorky Tóthovej som počúval s veľkou pozornosťou, lebo z nášho štátu sa skutočne stáva sudokratická demokratúra. Model, ktorý sa tu zavádza v rámci správneho súdnictva, nie je len pre občana nevýhodný, ako uvádzala pani profesorka, ale domnievam sa predovšetkým, že je úplne neprehľadný, nezrozumiteľný a pre laika právne džungľový. Takže v podstate sa modeluje taký rámec spoločnosti, kde ľudia budú pozostávať buď z odporcov, alebo advokátov na ich oporu a na pomoc ich rozhodovania. To je americký spôsob spoločnosti, kde vlastne prevažná väčšina amerických občanov pracuje preto, aby mali peniaze na advokátov. No ak toto má byť model pre nás, tak by som odporúčal zvážiť, či minister spravodlivosti by nemal byť radšej z inej profesie, a nie advokát, pretože to vo mne vyvoláva podozrenie, že v podstate sa pripravuje len rozvoj tohto justičného smeru takým smerom, aby pre rádového občana bol hlbokou džungľou, v ktorej sa zamotá či už s pomocou advokácie, alebo bez nej, ale rozhodne nie za prispenia správneho súdnictva. M. Andel, podpredseda NR SR: Ďakujem. Podľa § 28 ods. 1 rokovacieho poriadku Národnej rady Slovenskej republiky udeľujem teraz slovo pánovi ministrovi. Pán minister, máte slovo, nech sa páči. J. Čarnogurský, minister spravodlivosti SR: Ďakujem. Pani poslankyňa, vyhovujem vášmu námetu, aby som odpovedal v rámci diskusie, a nie v rámci záverečného slova, aby ste mali možnosť prípadne na to reagovať. Pani poslankyňa, najskôr sa budem zaoberať s tou vecou, s tým vaším podnetom, kde hovoríte prečo, že správne súdnictvo by malo byť samostatné, prečo je v rámci všeobecného súdnictva, čiže inými slovami, prepáčte, že to, ale hádam aj pre neprávnikov tu, pani poslankyňa Tóthová povedala alebo navrhla, alebo považuje za lepšie, keby boli správne súdy samostatne osobitná línia správnych súdov, kdežto u nás je taký systém, že sú všeobecné súdy, čiže okresné a krajské, kde sú len senáty, ktoré rozhodujú správne veci. Tento systém, pani poslankyňa, chceme podržať a považujeme ho za lepší, pretože keby boli správne súdy samostatné, no tak v krajine ako Slovensko, ktoré má 5 miliónov obyvateľov, si myslíme, že to nie je odôvodnené, aby boli samostatné správne súdy, pretože to znamená samostatné budovy spravidla, samostatného predsedu, samostatné autá, samostatné sekretárky, proste zvýšené náklady na správu takýchto súdov, ktoré by neišli na vlastné rozhodovanie, čiže na výkon spravodlivosti, ale vlastne na manažovanie týchto súdov. Je to systém, ktorý vlastne už desaťročia tu je, teda ešte v bývalom Československu a aj u nás, a považujeme ho za vyhovujúci z toho hľadiska, minimálne proste tá alternatíva, že samostatné súdy považujeme za horšiu. Ale teraz podstata vašich námietok spočívala v tom, prečo je súdna kontrola správnych rozhodnutí dvojstupňová, a nie iba jednostupňová, že to predlžuje konanie, zvýšený počet sudcov a krajiny, ktoré majú správne konanie, správny poriadok, tak podľa vašich slov nemajú dvojstupňovú súdnu kontrolu správnych rozhodnutí. Tak na toto vám odpovedám, že ako prvý a základný podnet, prečo pristupujeme k tomuto modelu, je Európsky dohovor o ochrane základných práv a slobôd, ktorý požaduje od členských štátov, teda od štátov, ktoré k nemu pristúpili, plnú jurisdikciu súdnej kontroly správnych rozhodnutí a plná jurisdikcia správnych rozhodnutí znamená rozhodovanie aj o merite veci, ale k tomu ešte treba povedať, že rozhodovanie o merite veci bolo zavedené už predchádzajúcou novelou, ktorú vypracovalo ministerstvo vnútra, ktoré má v kompetencii oblasť samosprávy. Ale vo väčšine štátov Európy rozhodujú správne súdy nielen o postupe, ale aj o merite veci, ale tu chcem povedať toľko, že nie vo všetkých správnych veciach budú súdy rozhodovať plnou jurisdikciou aj o merite veci, takže zase až k takému predĺženiu súdnych konaní, znásobeniu počtu sudcov a podobne nepôjde. No, ale základná odpoveď na vašu otázku je, že takéto dvojstupňové rozhodovanie vyplýva z Dohovoru o ochrane základných práv a slobôd, a preto v podstate musíme na to prejsť, a ak na to prechádzame, ale okrem toho, že musíme na základe dohovoru, má to aj svoju racionalitu, a tak napríklad z minulosti máme jeden, myslím si, minimálne jeden rozsudok zo Štrasburgu, keď polícia dávala blokovú pokutu v doprave, povedzme, a nepodliehalo to plnej súdnej kontrole, niektorý, ktorý musel zaplatiť takýmto spôsobom pokutu, to napadol a teraz neviem, či sme už boli za to odsúdení, ale v každom prípade z toho okrem iného vyplynulo, že musíme zmeniť svoj systém súdnej kontroly správnych rozhodnutí a na vašu otázku, vy ste povedali, že štáty, ktoré majú správny poriadok, nemajú dvojinštančné správne súdnictvo. Pani poslankyňa, Španielsko má aj správny poriadok, aj dvojinštančné správne súdnictvo. No, čiže na túto vašu otázku, v čom sú pozitíva dvojstupňovej súdnej kontroly správnych rozhodnutí. V tom, čo som povedal, predpokladám, že to považujem za odpoveď na túto vašu otázku. Ďalej ste sa pýtali, prečo zavádzame druhý stupeň do merita veci. Nie je to vo všetkých prípadoch, je to len vo vymedzených prípadoch. Nie je to napríklad v stavebnom konaní, čiže stavebné konanie zase sa až tak nepredĺži. Aké sme urobili prepočty na zvýšenie počtu sudcov, to sme nerobili, ale tieto počty sudcov budú závisieť, ale však už teraz závisia a budú závisieť a koniec koncov aj v minulosti záviseli nakoniec od zaťaženosti súdov, čiže keď po zavedení tejto novely predpokladám, že bude prijatá, prípadne, že ma moja odpoveď presvedčí, že by ste za ňu aj hlasovali, tak v takom prípade, keď dôjde, naozaj dôjde k istému zvýšenému počtu súdnych konaní v rámci tohto správneho súdnictva, keď to presiahne určitú medzu z hľadiska zaťaženosti súdov, no, samozrejme, tak v podstate je to len na základe dohovoru alebo rozhodnutia vlády a na základe v podstate de facto dohovoru medzi ministerstvom spravodlivosti a ministerstvom financií o tom, že sa, povedzme, zvýši počet sudcov z hľadiska finančných nákladov a takýto zvýšený počet sudcov môže byť. My sme to nerobili doteraz z toho dôvodu, ako pred chvíľou bol na programe na tejto schôdze napríklad zákon o vyšších súdnych úradníkoch. V uplynulých týždňoch všetci sudcovia dostali počítače, zavádzame iné nakoniec aj legislatívne zmeny, to znamená, že neviedlo by k ničomu nejako mechanicky prepočítavať počet sudcov, zvýšené nároky na počet sudcov na súdoch na základe, povedzme, tejto novely, keďže tu ide o celý reťazec zmien v rozhodovaní súdov, hovorím vrátane vyšších súdnych úradníkov a podobne, takže takýto prepočet by asi neviedol k žiadnym nejakým spoľahlivým číslam. A po druhé, hovorím, veď na to nie je potrebné meniť zákon, povedzme, aby sme, dajme tomu, zaviedli vyšší počet sudcov. Je to prakticky iba rozhodnutie ministra spravodlivosti, samozrejme, alebo rozhodnutia vlády na základe návrhu ministra spravodlivosti a prakticky na zvážení najmä finančných, materiálnych a iných organizačných záležitostí, ktoré sú všetky v rozsahu exekutívy. Pani poslankyňa, myslím si, že som odpovedal na všetky vaše otázky vrátane tej poslednej, že ktoré krajiny majú správne súdnictvo. Posledná je, ktoré krajiny majú správne súdnictvo v rámci všeobecného súdnictva. Na toto vám presne neviem povedať, ale trošku provokatívne odpoviem, takže až tak veľmi ma to nezaujíma, že ktoré krajiny majú v rámci všeobecného súdnictva. Povedal som v úvode, že tento model považujeme za lepší a aj za úspornejší, pretože keby sme mali, hovorím, správne súdnictvo, to sú ďalšie budovy, ďalší predsedovia, ďalšie autá, ďalšie sekretárky, nehovoriac o tom, že požiadavky na osobitné druhy súdov sú viaceré nie iba na správne súdnictvo, predsa odbory nás bombardujú už roky, aby sme zaviedli osobitné pracovné súdy, a odmietame to z týchto istých dôvodov. Čiže toto sú moje odpovede na vašu otázku, pani poslankyňa. M. Andel, podpredseda NR SR: Pán minister, ďakujem vám za vaše vystúpenie. Kolegyne, kolegovia, dovoľte mi, aby som privítal v našom parlamente žiakov zo Základnej školy z Novej Ľubovne. Chlapci a dievčatá, vitajte. (Potlesk.) S faktickou poznámkou chcú vystúpiť traja páni poslanci. Uzatváram možnosť podania ďalších prihlášok. Ako prvá vystúpi pani poslankyňa Tóthová. Nech sa páči, pani kolegyňa.