B. Bugár, podpredseda NR SR: (2002-05-30):
M. Ftáčnik, poslanec: Vážený pán predsedajúci, vážené dámy a páni, nemám pozmeňujúci návrh k predloženému návrhu ústavného zákona o konflikte záujmov, ale chcem mu vysloviť celkom jednoznačnú podporu a apelovať aj na vás, aby ste zvážili, akým spôsobom pristúpite k záverečnému hlasovaniu. Už tu bola spomínaná nedôvera k politikom, k parlamentu a tá sa dnes dostáva do takej polohy, že slovo „politik“ je pomaly nadávka. Je na nás, aby sme zvážili, v čom je príčina. Iste to nie je len v tom, čo tu spomínal pán poslanec Cabaj, ale príčinou je aj to, že sa Slovenskom prevalili rôzne kauzy, že sa prevalili rôzne podozrenia, a to sa netýka len tohto volebného obdobia, mnohé nevysvetlené veci zostávajú otvorené a ľudia ťažko znášajú, že takýmto spôsobom politici postupujú. Dôsledkom takýchto afér, z ktorých by každý z vás mohol spomenúť aspoň jeden príklad, je to, že do paušálneho podozrenia sa nakoniec dostávajú všetci, ktorí do politiky vstúpili. A myslím, že toto je vec, ktorú je potrebné prekonať. Mali by sme ju prekonať všetci tí, ktorí môžeme o tejto veci rozhodnúť, a to takým spôsobom, aby sme sa neurážali na všeobecnú podozrievavosť voči politikom, ale konali aktívne a ofenzívne a teda prijali nový ústavný zákon o konflikte záujmov, ktorý, je pravda a treba to povedať, pripravený ako veľmi prísny. Ale myslím si, že predkladatelia nemohli postupovať inak, pretože ten v súčasnosti platný zákon z roku 1995 jednoducho neplní svoj účel, a teda nechráni dostatočne povesť ústavných činiteľov, ale aj všetkých ďalších politikov, ktorí pod tento zákon majú spadať. Podľa môjho názoru prijatie tohto zákona je najzákladnejším predpokladom ozdravenia slovenskej politiky a obnovenia jej dôveryhodnosti medzi slovenskými ľuďmi, z ktorých drvivá väčšina sa iba s veľkými ťažkosťami pretĺka zložitým transformačným obdobím. Bez tohto ústavného zákona nie je možné hovoriť o oddelení ekonomickej moci od politickej moci, o obmedzení korupcie, ktorú toto prepojenie plodí, a dosiahnuť, aby slovenská politika nadobudla morálnu prestíž, morálnu úroveň, ktorá je potrebná, aby mohla požadovať napr. aj etiku v podnikaní. Ja by som chcel apelovať aj na kolegu poslanca Cabaja, ktorý povedal, že nemôže podporiť tento zákon, pretože podľa neho vytvára príliš veľký priestor na iné aktivity poslancov. Vážený pán poslanec, nespomenuli ste žiadne konkrétne príklady toho, čo teda robia poslanci popri svojej poslaneckej práci. Prázdna snemovňa pri prerokovaní zákona, to nie je argument. Ak prijmeme voliča, ktorý potrebuje komunikovať so svojím poslancom, na chodbe parlamentu, a preto nesedíme v poslaneckej sále, to nie je niečo, čo je na závadu, čo by sme nesmeli robiť. Ja tu neplédujem za to, aby poslanci mali možnosť vykonávať iné zamestnania. To nakoniec tento ústavný zákon zakazuje alebo ak to umožňuje, tak len v rozsahu, ktorý je symbolický. Pamätáte sa na diskusiu z roku 1995, keď sme diskutovali o pedagogickej, umeleckej, literárnej a inej činnosti, čo nie je stopercentná práca. Vy ste tu povedali príklad, že nech sa každý vráti do svojho vlastného zamestnania a sem budeme chodiť len na akúsi fušku, aby sme rozhodovali o vážnych veciach krajiny. Ja si myslím, že to nie je možné, že tá vaša koncepcia, ktorú ste tu obhajovali z roku 1993 a z roku 1995, aby sa poslanec stopercentne venoval svojej práci, má aj moju podporu. Nepochybne ste to mysleli vážne a úprimne, aby sme takýmto spôsobom riešili aj túto právnu normu. Čiže ja som v tomto smere s vami zhodný, ale chcem, aby ste zvážili, či ten zákon nevytvára dostatočný priestor na obmedzenia v tomto smere, to znamená, že nie je možné vykonávať inú prácu a že venovať sa poslaneckej práci znamená poctivo pracovať vo výboroch, v pléne Národnej rady, ale aj venovať sa komunikácii s voličmi, či je to v mieste ich bydliska alebo na pôde parlamentu, ak to voliči vyžadujú. To znamená, skúste to vysvetliť. A zdá sa mi, že by bolo možné prekonať túto otázku nie len paušálnym odmietnutím zákona, ale tým, že si vysvetlíme, čo vlastne tie ustanovenia prinášajú. Ja myslím, že sú koncipované jasne, precízne. A úprimne vám poviem, že môj záver z toho prerokúvania, z toho odkladania – konečne je ten zákon tu – je taký, že poslanec, ktorý nepodporí ústavný zákon, jednoducho sám deklaruje, že má problém s konfliktom záujmov. Vidím to v tejto rovine, pretože bol čas, bol priestor na diskusiu, veci boli vysvetlené, vydiskutované, je to skutočne otázka dôvery občanov k politikom. Vy sa pamätáte na to, že v roku 1994 takýto zákon nebol prijatý, bol prijatý až na začiatku nového volebného obdobia. Urobme pravidlá, ktoré budú platiť v novom volebnom období a jednoducho zaväzovať každého jedného, kto vstúpi do politiky, možno aj značnú časť tejto snemovne, aby jednoducho rešpektoval pravidlá, ktoré pozdvihnú úroveň dôvery občanov k svojim politikom na tej úrovni najvyššej až po úroveň komunálnu, tak ako je koncipovaný ústavný zákon. Prosím teda vážených kolegov a kolegyne, aby podporili tento zákon, pretože je to nanajvýš potrebné. Ďakujem veľmi pekne.