Maďarič, Marek, poslanec NR SR (2010-11-05):
Ďakujem za slovo, pán predseda. Vážený pán minister, kolegyne, kolegovia, ešte pár takýchto prestojov a pán minister získa čas na to, aby mohol aj dopracovať svoj nepodarený návrh. Nie sme svedkami reformy verejnoprávnych médií, ako to pán minister často uvádza, ale z odborného hľadiska hazardnej amatérskej hry, ktorej politickým účelom je totálne ovládnutie Slovenskej televízie a Slovenského rozhlasu. Aj vzhľadom na to, že včera ste po rozprave, pán minister, obhajovali tento návrh rôznymi citátmi z minulosti, dovolím si poznamenať, že fakty sú také, že my sme ani nerušili kontrolné orgány. Ani sme sa nesnažili odvolať členov rád a normálnym spôsobom, demokratickým, sa obsadzovali tie miesta, ktoré sa po rotácii uvoľnili. To len na margo toho, že by som očakával, že snáď dnes budete svoj návrh obhajovať nie minulosťou, ale nejakými reakciami na tú vecnú stránku. Návrh na zlúčenie Slovenskej televízie a Slovenského rozhlasu je zdôvodňovaný kritickou finančnou situáciou v Slovenskej televízii a jeho hlavným cieľom má byť zastavenie ďalšieho zadlžovania verejnoprávnych médií. Doterajšie kontrolné orgány majú byť zrušené z dôvodu spochybňovania ich odbornosti, to citujem zo samotného materiálu, a nový generálny riaditeľ má byť volený parlamentom, aby sa tým posilnila jeho vážnosť. Skutočnosťou je, že samotné zlúčenie, ktoré je absolútne nepripravené, nevyrieši deficit Slovenskej televízie, naopak, prinesie v budúcom roku zatiaľ nevyčíslené mimoriadne transformačné náklady. Bol by som rád, keby som tu možno počul aspoň nejaký odhad týchto nákladov. A jeho naozaj prvým hmatateľným výsledkom bude politické ovládnutie Slovenskej televízie a Slovenského rozhlasu. V druhom slede sa stane takéto bleskové zlúčenie rizikovým zásahom do duálneho systému, do reklamného trhu, do autorských práv aj do hospodárenia a programovej tvorby verejnoprávnych médií. Detailom sa budem venovať v druhom čítaní, pretože predpokladám, že bude tento zákon posunutý do druhého čítania. Fúzie podobného charakteru a rozsahu sa pripravujú dlhé mesiace a ďalšie mesiace sa podľa podrobne pripraveného plánu uskutočňujú. Východiskom sú ako samozrejmosť štúdie, analýzy a audity, ktoré nielen dokážu oprávnenosť a efektívnosť zlúčenia, ale do detailov a premyslene definujú jeho formu, obsah a postup. My nemáme nič, len rozhodnutie ministra, dodatočne zostavenú pracovnú skupinu, ktorej členovia za pochodu zásadne pripomienkujú aj kritizujú vládny návrh. A vláda napriek tomu sa rozhodla pre nevídaný spôsob zlúčenia, ktorý sa raz možno stane námetom pre prípadovú štúdiu, ako to nerobiť, z večera do rána rozhodnutie ministra, o ktorom sa až dodatočne dozvedeli aktéri zlúčenia čiže verejnoprávne médiá, až následne, ako som už spomínal, zostavenie pracovnej komisie, žiadne analýzy, žiadne audity, žiadne podklady, týždňovú lehotu na prípravu zákona a škandalózne dva dni na jeho pripomienkovanie, lehotu pre prípravu kandidátov na funkciu generálneho riaditeľa 10 dní, možno teraz milostivo 15. A posudzovať ich odbornú úroveň nemajú odborníci v príslušnej rade, ale politici vo výbore Národnej rady. To je naozaj fantastické, odborná úroveň členov rád bola spochybňovaná, to je uvádzaný dôvod na ich zrušenie, ale zrejme odborná úroveň členov výboru pre kultúru a médiá v oblasti rozhlasu a televízie je nespochybniteľná. Pýtam sa teraz už vážnejšie, kde je garancia, že členovia výboru, politici sú a budú kompetentní posudzovať projekty kandidátov na funkciu generálneho riaditeľa, a kde je garancia, že nebudú pristupovať k veci politicky, a prečo je z tohto procesu vynechaná rada, ktorá by tým aj logicky prevzala zodpovednosť a v novom zložení bude údajne výsostne odborná. Odpoveď je jednoduchá a účelová, o tom, koho výbor odporučí parlamentu na zvolenie, rozhodne koaličná väčšina vo výbore. Týmto návrhom sa teda nevraciame len k praxi volenia generálneho riaditeľa verejnoprávneho média v parlamente, ktorú druhá Dzurindova vláda odmietla ako politizáciu, ideme ešte hlbšie. Voľba generálneho riaditeľa bude spolitizovaná už vo výbore Národnej rady. Čerešničkou na torte tohto procesu je oprávnenie ministra kultúry čiže člena vlády v prechodnom období do zvolenia nového generálneho riaditeľa v určitých situáciách riadiť verejnoprávne médiá. To je niečo, s čím som sa nikdy nikde nestretol, snáď ani pán poslanec Galbavý sa s tým nestretol. Návrh nič nerieši, ale zakladá veľké riziká. Preto navrhujem, pán spravodajca, v zmysle § 73 rokovacieho poriadku, aby sa Národná rada uzniesla, že nebude pokračovať v rokovaní o návrhu tohto zákona. Ďakujem.