K. Tóthová, poslankyňa: (2001-09-12):
Presun kompetencií tak ako pri vyšších územných celkoch sa už uskutočňuje dvojakým charakterom, a to sa presúva aktivita buď ako prenesený výkon štátnej správy, alebo samospráva. Zaujímavé ustanovenie v predloženej novele zákona o obecnom zriadení je v bode 13, kde sa do § 5 vkladajú nové ustanovenia a ustanovenie označené ods. 3. Svojím charakterom je to opatrenie proti nečinnosti. Je to opatrenie proti nečinnosti obce, ak na ňu bol prenesený výkon štátnej správy. To znamená, obec má niečo rozhodnúť, ale v mene štátu so štátnou pečaťou a za týmto rozhodnutím má stáť donucovacia moc štátu. Uvedené ustanovenie hovorí, že sa tak stane, ak 6 mesiacov obec nevykoná kompetenciu, ktorá prišla, bola prenesená ako výkon štátnej správy a má ju vyzvať krajský úrad písomne, aby uskutočnila obec nápravu. A tu mám, pán minister, svoju obligátnu otázku. Prečo krajský úrad? Prečo krajský úrad má sledovať nečinnosť obcí? Nie je bližšie okresný úrad? Alebo znovu vám kladiem otázku, budú zrušené okresné úrady? Ja si myslím, že by ste mi už mali odpovedať už pre nič iné aspoň pre moju vytrvalosť, pretože túto otázku vám tak permanentne kladiem a vy ju tak permanentne ignorujete, že už skutočne by ste mali prelomiť tento svoj postoj a zodpovedať mi túto otázku. Veď tu zaujíma nielen poslancov, ale zaujíma aj širokú verejnosť a je to veľmi dôležitý moment v celej reorganizácii štátnej správy. Totiž niekde v kompetenčnom zákone sa natvrdo hovorí o existencii okresných úradov. V politických vyhláseniach sa vehementne deklaruje, že okresné úrady majú byť zrušené, hlavne z politického subjektu SDKÚ, a útočí sa na SDĽ, že oni tomu bránia. Mne nejde o politiku, mne nejde o to, kto má v tejto šarvátke pravdu, ale mne ide o odpoveď, pretože, ak ostanú okresné úrady, považujem za úplne nelogické, aby krajský úrad sledoval množstvo obcí a on robil nápravu nečinnosti. Vážení, to je nereálne. A aj keby občan upozorňoval, prečo má on ísť až na krajský úrad, prečo nemá upozorniť okresný úrad. A je tu ďalší argument odsek 4. Ak obec v určenej lehote nezabezpečí nápravu, to znamená, ak nebude činný, je príslušný na konanie orgán miestnej štátnej správy oprávnený podľa osobitného predpisu konať vo veci na najbližšom stupni. Na najbližšom stupni podľa osobitného predpisu podľa zákona č. 71/1967 Zb. je kompetentný okresný úrad. Ja toto vidím ako vytrhnutý prípad úplne kolosálneho nezmyslu, tak nie je činná obec, má to sledovať krajský úrad, ktorý potom musí upozorniť okresný úrad, aby urobil nápravu, to znamená, aby urobil devolúciu kompetencie na seba a aby začal konať. Prosím vás pekne, veď to nemá logiku a je to množstvo úkonov, ktoré, tu dávate základ tomu a vrcholom je odsek 5, ktorý hovorí: Obec je povinná uhradiť orgánom miestnej štátnej správy finančné prostriedky za prenesený výkon štátnej správy, ktorý uskutočnil z dôvodu jej nečinnosti. Kto bude kompetentný určovať finančnú čiastku, ktorú bude povinná obec zaplatiť. Veď to je guláš. To je úplne guláš. Ja som nikde nenašla, ja sa možno mám ospravedlniť, že je to niekde, ale pri tých množstvách predpisov, a dostali sme ich pár dní v piatok večer, áno, a už rokujeme, ja potrebujem systémovú súvislosť, pán minister. A systémovú súvislosť môžem začať skúmať, keď mám všetky predpisy na jednej hromade, hlavne kompetenčný zákon. A ten som dostala v piatok. Ja som to všetko popozerala a nikde som nenašla kompetenciu žiadneho orgánu, ktorý by vyriekol subjekt, ktorý bude rozhodovať o výške sumy, ktorú bude musieť obec uhradiť miestnej štátnej správe, keď urobí devolúciu kompetencie v prípade nečinnosti. To sú krásne ustanovenia, ktoré ostanú absolútne nerealizovateľné a vy sa budete vytešovať, ako ste to všetko dobre upravili. Ale je to o ničom, pretože tieto ustanovenia občanom v prípade nečinnosti obci vôbec nepomôžu, pretože potom sa môže na nečinnosť kraja sťažovať okresu, pretože kraj má upozorniť okres a podobne. Zvážte skutočne túto formuláciu a čo vlastne ponúkate, ako regulujete činnosť samosprávy, ktorá má byť jednoduchá, priezračná a účinná. Toto nie je ani jednoduché, ani priezračné a už vonkoncom nepomáha občanom. Ďalej § 5 ods. 9. Tak predchádzajúce bolo príklad na nelogickosť. V druhom čítaní uvediem viac. Teraz je prvé čítanie, preto len ako symbolické uvedenie na argumentovanie toho, že predložený legislatívny návrh trpí nelogickosťou úpravy. Ďalej § 5 ods. 9 znie: Obec poskytuje súčinnosť pri zabezpečovaní kancelárskych a iných nebytových priestorov pre štátny orgán, ktorý má na jej území alebo sídlo, alebo pracovisko. Jedno ustanovenie, ktoré nie je presné. A nikto nebude vedieť, čo treba rozumieť súčinnosť pri zabezpečovaní kancelárskych a iných priestorov. Týka sa to aj finančného zabezpečovania? Lebo súčinnosť, to je rovnaká povinnosť pre oba orgány. Snáď spolupracuje pri zabezpečovaní a potom nikto nebude zvažovať, že by to malo zapadať aj do finančnej oblasti. To nie je dobré terminologické riešenie. Tým chcem dokumentovať, že predložený legislatívny návrh trpí nepresnou terminológiou, nepresným určením pojmov, ktoré môžu v praxi spôsobovať problémy. Ďalej nemáte týmto zákonom doriešené veci, ktoré by mali byť doriešené. V § 6 ods. 1 sa uvádza, že samospráva, teda obce vydávajú na plnenie svojich úloh a tak ďalej nariadenia. Tieto nariadenia vymenúvate, s čím všetkým majú byť v súlade. Novela ústavy potom rieši, ak to nie je s týmto v súlade, rozhodne, alebo či to je v súlade, rozhodne Ústavný súd. Ale nikde nemáte povedané, či má byť všeobecne záväzné nariadenie obce v súlade aj so všeobecným záväzným nariadením vyššieho územného celku. Veď tieto môžu byť v rozpore. Totiž ústava nerieši rozpor všeobecne záväzného nariadenia obce so všeobecne záväzným nariadením vyššieho územného celku. Ústava nato nemá kompetenciu. Nemá nato kompetenciu súd a nikde nie je daná povinnosť, aby všeobecne záväzné nariadenie vychádzalo z existujúcich a bolo súladné s existujúcimi všeobecne záväznými nariadeniami vyšších územných celkov. Preto si viem veľmi živo predstaviť situáciu, že všeobecne záväzné, že vyšší územný celok vydá všeobecne záväzné nariadenie na celé územie kraja a obec alebo obce v momente vydajú svoje všeobecne záväzné nariadenia, ktoré anulujú všeobecne záväzné nariadenie VÚC alebo budú úplne riešiť prípadnú otázku opačne v úplnom rozpore alebo inak ako všeobecne záväzné nariadenie vyššieho územného celku. Ďalej by som chcela prejsť k ďalšiemu problému, a to k otázke, do akej miery pri reorganizácii miestnej správy sú brané do ohľadu záujmy občanov a ich právo brániť sa proti takým rozhodnutiam obce a vyššieho územného celku, o ktorých sú presvedčení alebo sa domnievajú, že sú vydané v rozpore s platným právom. Toto je veľmi citlivá otázka pre občanov. A v právnom štáte veľmi dôležitá otázka. My totiž musíme dať občanom možnosť, aby iniciovali preskúmanie rozhodnutí o zákonnosti, v ktorých majú pochybnosť, orgánmi, a to rýchlo, účinne a podľa možnosti bez finančného zaťaženia. V predloženom zákone sa uvádza, že, a to je nóvum, že aj na konanie a rozhodovanie v oblasti pôsobnosti, ktorá nie je preneseným výkonom štátnej správy platí zákon č. 71/1967 Zb., t. j. zákon o správnom konaní. Tam, kde bol prenesený výkon štátnej správy, to bežne aj dnes platilo. Teraz sa rozširuje tento zákon aj na zákon číslo 71. Je to nepriama novelizácia, pretože zákon č. 71 presne určuje, na čo pôsobí a samospráva nie je tam vymedzená, ale sa to robí legislatívne takto. Zažmúrime obidve oči. Ale nad čím nemôžem zažmúriť svoje oko, je, že o týchto, teda s odchýlkou zákona č. 71, že o týchto rozhodnutiach o opravných prostriedkoch, t. j. o odvolaní, rozhoduje súd. Vážení, doteraz ak kompetencia, ktorá je na okresnom úrade a bolo vydané rozhodnutie a občan nebol spokojný, podal odvolanie a rozhodoval krajský úrad v lehote 30 dní, v prípade, ak to nestihol, mohol predĺžiť na 60 dní, ak to neurobil, mohol si občan sťažovať. Odvolanie bolo bezplatné, bez akýchkoľvek ďalších právnych náležitostí. Občan nepotreboval žiadneho právnika, pretože mu stačilo napísať, že nesúhlasí a je rozhodnutie prvej inštancie protizákonné a žiada, aby bolo preskúmané podľa neho z takéto a z takého dôvodu. Aký bude v budúcnosti stav. Ak ste preniesli kompetenciu z okresného úradu na obec a odvolanie dávate na súd, stav bude nasledujúci. Občan bude musieť podať odvolanie na súd, bude musieť zaplatiť súdny poplatok, bude si musieť najať advokáta, pretože podľa súčasnej platnej právnej úpravy preskúmanie rozhodnutí súdom je správne súdnictvo, kde je povinný advokát a bude čakať, kým súd rozhodne, rok, dva, polroka. Už je kde tam to rozhodnutie do 30 dní alebo do 60 dní. Je to nezodpovednosť, pretože v Čechách tiež pripravujú rozšírenie kompetencie, ale v Čechách, podľa mojich informácií, mohutne pripravujú správne súdnictvo, špecializované, lebo my máme dnes len súdnu kontrolu štátnej správy, a to správne súdnictvo bude mať krátke lehoty, bude mať charakter pružného konania, a nie ťažkopádneho súdneho konania. Veď tým občanom narastú brady. To je po prvé. Po druhé, naše súdy sú zaťažené. Veď zaťažíme súdnictvo. Vy si neviete predstaviť, koľko individuálnych rozhodnutí vydávajú orgány štátnej správy. Početne mnohonásobne viac ako súdy prvej inštancie a odvolacie súdy nie sú schopné v časovo prijateľnom čase rozhodnúť o týchto odvolaniach. Najviac sťažností v Štrasburgu má Slovenská republika na pomalosť súdov a na zdĺhavé prerokúvanie súdov. A vy ešte nasmerujete odvolacie konanie na súd, pritom, že dáte na konanie zákon o správnom konaní. A vôbec nikde nepripravujete vznik správneho súdnictva. Čiže toto je skutočne zhoršenie situácie občana. Zhoršenie, pretože súdne konanie je ťažkopádne, dlhé a finančne ho viac zaťažíte ako v prípade, keď bolo odvolanie v rámci štátnej správy. Takže vyjadrujem nespokojnosť s týmto riešením, tak ako vyjadrujem nespokojnosť, že keď prejde rozhodovanie na vyšší územný celok ako prenesený výkon štátnej správy z okresného úradu, nie je to priblíženie rozhodovania občanom, nehovoriac o tom, že ak to prejde ako prenesený výkon štátnej správy voči rozhodnutiu vyššieho územného celku, bude musieť nadriadený orgán rozhodovať v rámci vertikály, a to je ministerstvo. Tak aké je to priblíženie rozhodovania občanom. To sú krásne proklamácie. Tu bolo treba pred týmto krokom pripraviť správne súdnictvo a tak, ako je to všade v zahraničí v prípade rozhodovania orgánom štátnej správy, pokiaľ to nie je prenesený výkon štátnej správy, by mal rozhodovať správny súd. A to je aj požiadavka ZMOS-u. Toto žiadal aj ZMOS. Samozrejme, ZMOS v tejto otázke kapituloval v aktivitách, znížil aktivity, pretože preň bola prioritná otázka, otázka presného určenia kompetencií a otázka finančného zabezpečenia týchto kompetencií. Ale na ňu upozorňoval aj ZMOS. A už vonkoncom nie je doriešená otázka náhrady škody spôsobená nezákonným rozhodnutím. Neradi hovoríme však o tom, že občan v prípade, ak nezákonne bolo vydané rozhodnutie a túto nezákonnosť konštatoval kompetentný orgán, občan má právo na náhradu škody, ktorá mu vznikla vydaným nezákonným rozhodnutím. Otázka je jasná. Keď rozhoduje orgán štátnej správy alebo samospráva pri prenesenom výkone štátnej správy. Ale ja mám otázku: Bude niesť objektívnu zodpovednosť za škodu spôsobenú nezákonným rozhodnutím samosprávy pri výkone samosprávy občan, pardon, štát občanovi? Počítate s tým, pán minister, ja budem spokojná, keď poviete áno, lebo to bude v prospech občanov, ale ja by som chcela od vás počuť rozhodné slovo, bude radiť štát, teda bude mať objektívnu zodpovednosť aj za škody spôsobené nezákonnými rozhodnutiami obcí, ktoré budú konať vo svojej pôsobnosti? Áno? Nie? Ja vás nemôžem donútiť, pán minister, ja vás len môžem poprosiť, požiadať a ja vás skutočne prosím a žiadam, aby ste túto otázku zodpovedali. To je problém. To je otázka, ktorá sa týka občanov. A vy ste vraveli, že robíte reformu pre občanov. A my tvrdíme, že áno, reformu treba urobiť pre občanov, ale potom nemôžeme ju urobiť tak, aby sme zhoršili právne postavenie občanov. Tých už gniavime ekonomicky a proste, od zdravotníctva, školstva im zhoršujeme situáciu, nezhoršujme ju ešte pri rozhodovaní orgánov štátnej správy, pretože so súdnymi orgánmi nemusí sa každý občan stretnúť. Sú občania, ktorí sa za celý život nestretnú so súdom, ale s orgánmi štátnej správy. Niet občana, ktorý by nedošiel do kontaktu s orgánom štátnej správy počas svojho života, a to nie raz, x-krát, a preto je to dôležitá otázka. No a ďalší príklad, že vlastne legislatívne pravidlá hovoria, že nemožno v jednom zákone opakovať to, čo je v inom zákone, a to je prípad § 27 ods. 2 bod 2 - orgán rozhodujúci o opravnom prostriedku, ak sú preto dôvody, rozhodnutie zruší, inak odvolanie zamietne a rozhodnutie potvrdí, nemôže rozhodnutie zmeniť. A ten orgán je súd. Prosím vás pekne, nerobme takú legislatívnu katastrofu, že v zákone o obecnom zriadení určujeme kompetenciu súdu. A už vonkoncom nie preto, pretože Občiansky súdny poriadok toto už dávno upravil, dôsledne upravil a vy tu niečo vtláčate, kompetenciu, ako má rozhodovať súd v zákone o obecnom zriadení. Veď to je holý nezmysel. Už neprznime tú legislatívu, pretože slovenská legislatíva mala svoju úroveň a musí si ju zachovať. A ďalší bod. V prípade nečinnosti starostu sa účastník môže domáhať na súde rozhodnutia o povinnosti starostu začať správne konanie. Tu je ďalšie opatrenie voči nečinnosti. Predtým som hovorila, ak je nečinná obec, to je starosta, že iniciuje krajský úrad niečo, aby konal okresný. A tu občan, ak je nečinný starosta, tak má ísť na súd. Vážení, tak keď pôjde na súd, bude čakať rok, dva a súd rozhodne, že starosta je povinný konať. A možno to bude mať kontraproduktívny efekt, pretože starosta, ktorému sa nechce konať a dozvie sa, že občan išiel na súd, pravdepodobne bude mať jeden postoj: počkám na rozhodnutie súdu, počkám, čo povie, či som povinný konať, alebo nie som povinný konať. Ja si myslím, že tu treba nájsť iné opatrenie, ktoré by prinútilo starostov konať, že sú tu rôzne zodpovednostné systémy, že právo stojí na tom, že ak zákon dá niekomu povinnosť, tak môže dať aj sankciu v prípade nesplnenia tejto povinnosti. Ja by som veľmi apelovala na vás, aby sme porozmýšľali, ako túto otázku riešiť, pretože ak to budeme riešiť možnosťou občana ísť na súd, je to zdĺhavé a môže to mať spomínaný kontraproduktívny efekt, že starosta nebude konať z tých dôvodov, ktoré som uviedla a občanom vonkoncom nepomôžeme. Nanajvýš ich nahneváme a sťažíme rozhodovanie o niektorých veciach a častokrát vieme, že plynutie času a nečinnosť orgánu môže zapríčiniť, že vôbec už predmetná vec je neaktuálna a občan utrpí stratu majetkovú, morálnu, prípadne inú. Preto, vážení páni poslanci, vážené pani poslankyne, týmito prípadmi som chcela podoprieť svoje stanovisko, že napriek tomu, že tento zákon je oveľa lepšej kvality, má veľa nedostatkov. Veľa takzvaných detských chýb, ktoré by vláda vo svojom vládnom návrhu nemala mať. A myslím si, že v záujme občanov by sme tieto a ďalšie chyby, ktoré sú v zákone, mali napraviť a opätovne aj pri tomto zákone vyjadrujem ľútosť, že sa odsúhlasilo skrátené legislatívne konanie, pretože práca chvatná, málo platná. Ďakujem vám za pozornosť. M. Andel, podpredseda NR SR: Ďakujem. Pýtam sa, chce sa niekto z poslancov prihlásiť ústne do rozpravy? Ďakujem, končím možnosť ďalšieho sa prihlásenia. Ako prvý má slovo pán poslanec Bajan. Nech sa páči. (Hlasy z pléna.) Neboli. (Hlasy z pléna.) Ani nebolo napísané, tak sa nemusím pýtať, pán profesor. (Hlasy z pléna.) V. Bajan, poslanec: Ďakujem pekne, pán podpredseda, ak teda môžem. Ďakujem pekne. Som nabádaný, aby som bol veľmi racionálny, ale faktom je, že na novelu 369 sme čakali ako samospráva veľmi dlho a čakali a hovorili sme o nej ako o veľkej novele. Preto máme od nej aj pomerne veľké očakávania a myslím si, že časť z nich táto novela splnila, ale chcel by som upozorniť na niekoľko bodov, ktoré vidím ja ako pomerne úzke miesta tejto novely a myslím si, že ale riešiteľné. Potom sa pokúsim aj zodpovedať na niekoľko dotazov, ktoré tu boli, respektíve niekoľko pripomienok, ktoré tu zazneli, predtým ale poviem o tých vážnych veciach. Paragraf 18, kolega, kolega predrečník hovoril niečo o § 18. Čakal som, že povie to, čo sme sa dohodli kedysi pri zákone o vyšších územných celkoch a skutočnosť, že jeden z najväčších problematických miest v zákone alebo fungovania samosprávy je inštitút hlavného kontrolóra. Tu sme sa dohodli pri zákone o VÚC, je, že tak ako pri zákone o vyšších územných celkoch a prenesieme aj do zákona o obciach, že inštitút kontrolóra bude mať časovú ohraničenosť, respektíve jeho voľba, jeho mandát, mám pocit, že sme to vo výboroch spomínali, tento inštitút bude volený maximálne na niekoľko rokov. Dohodli sme sa aj s predstaviteľmi ministerstva vnútra, žiaľ, najprv nejakým nedorozumením sa to neobjavilo tu, upozorňujem, že budeme naozaj konzultovať s pracovníkmi ministerstva vnútra a budeme dávať do súladu tento paragraf s inštitútom hlavného kontrolóra vyššieho územného celku tak, aby to spolu hralo. Totižto inštitút hlavného kontrolóra je absolútne zabetónovaný inštitút, s ktorým si my nevieme poradiť v rámci samosprávy, tak tu bude ambícia vložiť do paragrafu ustanovenie kontrolóra na nejaké obdobie. Myslím vo VÚC sme to dali na päť rokov alebo na šesť, sme zato aj tu, respektíve ja som zato, aby sme aj tu dali inštitút podobný, ktorý by presahoval jedno volebné obdobie zastupiteľstva alebo starostu. Myslím si, že nemalo by to byť nič problematické a zosúladili by sme tieto veci. Takže § 18 pravdepodobne v druhom čítaní prídeme vo výboroch s nejakou novelou. Paragraf 25. Upozorňujem, že fungujú alebo nefunguje nám inštitút, inštitút s poslancami trošku. Neviem, či si mojich nepopudím, ale jednoducho inštitút, keď zanikne mandát pri troch ospravedlneniach písomných, prestal fungovať. Jednoducho my si musíme povedať, ak niekto je zvolený a zastupuje obec tým skôr, že znižujeme počet poslancov niektorým z paragrafov, ak nechodí a sa mi ospravedlňuje, jednoducho ten výkon mandátu sa nevykonáva. Reálne sa naozaj nevykonáva a sú s tým večné problémy. Čiže mali by sme prestať s takým niečím, ako sú ospravedlnenia písomné a jednak starostovi alebo primátorovi či ospravedlniť, či neospravedlniť, tam je veľmi veľa subjektivizmu, aj politického, treba nahlas povedať, jedného ospravedlní, druhého nie, je to na základe čoho, keď nie sú kritériá, to by som odporúčal naozaj spresniť. Možno zvýšiť počet neúčasti, ale v každom prípade dať tam reálne, respektíve jasné kritérium, kedy mu zaniká z titulu neúčasti mandát. Samozrejme, bod 36 je pre mňa dosť zásadný, a to je niečo, čo spomínal kolega Prokeš, a to je schvaľovanie rozpočtu trojpätinovou väčšinou. Jednoducho to je pre obce signál, že jednoducho 90 % obcí nebude mať schválený rozpočet. Jednoducho to nejde. To jednoducho z princípu nejde. Nie preto, že štátny rozpočet sa schvaľuje jednoduchou väčšinou, ale jednoducho, že tento princíp je nevykonateľný v reálnom živote. Takže tu odporúčam, aby sme sa vrátili do súčasného stavu a tento problém si prediskutovali vo výbore a verím, že presvedčíme kolegov predkladateľov, že toto asi nebude reálne fungovať. K § 2a zlučovanie. To je inštitút, ktorý, respektíve rozdeľovanie, ktorý narobil v minulosti dosť problémov, ale v novele zákona sa uvádza nová teória, poviem to rovno, odsek 5, a ja ju prečítam: Obec sa môže rozdeliť, ak nové obce budú mať katastrálne územie alebo súbor katastrálnych území tvoriacich súvislý územný celok najmenej 3 tisíc obyvateľov, a ak obec nemôžeme rozdeliť, ak do rozvoja odčlenenej časti obce boli vložené investície, od ktorých je závislá obec. Podľa tohto nie je možné odčleniť nič. Naozaj nič. Máme z 2 880 obcí, máme vyše 2 000 obcí pod tisíc obyvateľov, to je len jedna poznámka a druhá, pri takejto nekvantifikovanosti znamená, že naozaj môžem, ak sa mi nejaká časť, petične obyvatelia vystúpia, že sa chcú oddeliť, ja im dokážem vždy, že som investoval do cestnej siete, že som investoval do kanalizácie alebo že som dal do osvetlenia, jednoducho obávam sa, že toto nóvum nie je na prospech lokálnej demokracie. Rozumiem tomu, ak by sme naraz povedali, že ideme do municipilizácie, respektíve že vieme, že potrebujeme mať silnejšie, väčšie obce, a preto sťažujeme možnosť odčlenenia. Len ak je to tak, treba to potom aj nahlas pomenovať. Paragraf (hlasy z pléna), ja si uvedomujem prvé čítanie, len, žiaľ, je, že nebudeme všetci v tých istých výboroch. Ja ešte poviem, nedá mi, aby som nezareagoval na našu predrečníčku. V § 5 ods. 9. Totižto to je trošku ináč, ako tu zaznelo. Obec poskytuje súčinnosť pri zabezpečovaní kancelárskych a iných nebytových priestorov. Doteraz v 369 bolo povedané, že obec poskytuje nebytové priestory a tak ďalej. Jednoducho toto je na základe veľkého tlaku ZMOS-u trošku zľahčenie povinnosti obce. Nechce sa z toho vyviniť, ak to môžem veľmi v úvodzovkách povedať "vyviniť" z tejto povinnosti obec, ale jednoducho nie je možné zo zákona udeliť takúto povinnosti alebo trvať na tejto povinnosti bez toho, žeby štát uhradil túto povinnosť finančne. Takže je to z tohto titulu takto povedané a myslím si, že presne vystihuje to, čo predkladateľ chcel v tejto časti návrhu novely povedať. Ostatné veci na základe odporúčania mojich kolegov si nechám na druhé čítanie. Ďakujem pekne. M. Andel, podpredseda NR SR: Ďakujem. S faktickou poznámkou chce vystúpiť pán poslanec Cabaj. Nech sa páči.