V. Veteška, podpredseda NR SR: (2005-05-26):
J. Banáš, poslanec: Vážený pán predsedajúci, pán predseda správnej rady, kolegyne, kolegovia, pán predseda, je to pre mňa tak trochu sviatok, že sa konečne s vami stretávam osobne. Veľmi oceňujem váš takt, že ste ma vo vašom vystúpení spomenuli len tak všeobecne, že som jeden z tých zištných kolegov, mohli ste ma pokojne rovno menovať, že som váš kolega agent Lotos, bolo by to aspoň také svižnejšie. Musím sa trošku ovládať, aby som zbytočne nevypustil moje emócie, ale pevne verím, že váš úmysel hľadať pravdu je skutočne úprimný, a v tomto kontexte musím povedať, že ma prekvapuje, že ste averzívne reagovali na moju novelu, pretože zmyslom tej novely nie je nič iné, iba tú pravdu hľadať. Ja pevne verím, že kroky Ústavu pamäti národa nie sú motivované len pravdou jednou, ktorú ste vy vytvorili. Ja som po čítaní vašej správy prišiel na mnoho otázok, ktoré som vygeneroval, pokúsim sa byť stručný, maximálne 10 minút, do nejakých dvadsiatich, ktoré vám dám, a budem vám veľmi vďačný, keď mi na ne a nám dáte odpovede. Viem, že riskujem a že som v istej polohe, ktorú, predpokladám, zajtra denník SME napíše na prvej strane, že Banáš a Bollová išli po Langošovi, ale čo už s tým mám narobiť? Pán predseda, niektoré otázky sa týkajú ústavu, niektoré vašej správy, niektoré vás osobne. Niektoré zodpoviete v pohode, niektoré budú ťažšie. Hovoríte, že ste kresťan katolík, ja chodievam tiež do kostola na omše, chodievam na omše vtedy, keď viem, že je tam dobrý kazateľ. Inak k tomu, aby som s Bohom komunikoval, nepotrebujem ísť do kostola. Ale viem, že podľa katolíckej liturgie v závere omše kňaz vyzve prítomných, aby vyprosovali milosť pre sestry a bratov, pre kňazov, pre biskupov, arcibiskupov a Svätého Otca. Vy ste mnohokrát povedali, že chodievate na omše, predpokladám, že, tak ako všetci prítomní, vymodľujete milosť pre arcibiskupa Jána Sokola, ktorého označil Cibulka za agenta ŠtB. Ja sa za Jána Sokola modlím tiež, pretože si myslím, a som o tom hlboko presvedčený, že Ján Sokol bol slušný a čestný človek. Vy ste však boli prvý, ktorý v tomto štáte v rozhovore pre Rádio Twist povedal dokonca, že Ján Sokol mal krycie meno Svätopluk. Chcem len pripomenúť, že Jána Sokola menoval do funkcie pápež, ktorý je zo svojej podstaty neomylný. Boris, buď taký láskavý, lebo toto sú celkom vážne otázky, ktoré by mal pán predseda počuť. - Pápež je vo svojej podstate neomylný, čiže moja otázka, pán Langoš, je: Veríte neomylnosti pápeža alebo veríte neomylnosti ŠtB? - Druhá otázka. V rozhovore pre Rádio Twist dňa 2. 2. tohto roku ste na otázku „Veríte tým zväzkom?“ odpovedali: „Ja verím v Boha.“ Teda vyhli ste sa priamej odpovedi. A moja otázka je, opakujem ju: Veríte týmto zväzkom? - Bod tretí. Tvrdíte neustále, že ŠtB bola zločinecká organizácia. Súhlasím s vami, ja som zažíval ten zvieravý pocit v žalúdku vždy, keď ma zavolali na Februárku alebo keď prišli na moje pracovisko, a vždy som si kládol len tu jednu otázku: Panebože, prečo si vybrali mňa? Ale ubezpečujem vás, že som v tejto skúške obstál a nemáte jeden jediný dôkaz na to, že som urobil niekomu zle. Urobil som dokonca dve veci. Vyzval som cez televízie, aby sa prihlásili tí, komu som ublížil. Nikto sa neprihlásil. Hovoríte, že ŠtB je zločinecká organizácia, zároveň však bezvýhradne akceptujete všetko, čo táto organizácia napísala, teraz to povedal aj kolega Abrhan, čiže vychádzate výlučne z faktov, ktoré urobila ŠtB. Môj zväzok má 77 strán. Nie je v ňom odo mňa ani riadok. Je tam jeden podpis Lotos, ktorý som ja nepodpísal, ktorý chcem vyvrátiť a vám sa to nepáči. Musím potvrdiť to, čo povedala kolegyňa Bollová, je neskutočné, keď v zákone je formulácia „zväzky ŠtB sú súčasťou kultúrneho dedičstva národa“. Už som to povedal minulý týždeň, že Boh ochraňuj národ, ktorého súčasťou nie sú zväzky a spisy básnikov, ale spisy ŠtB. - Ďalšia otázka. Čiže sa vás pýtam: Prosím vás, vysvetlite už konečne túto vašu zvrátenú filozofiu, že ŠtB na jednej strane boli grázli, na druhej strane všetko, čo povedali, je v poriadku. - Štvrtá otázka. V spomínanom rozhovore pre Rádio Twist uvádzate, že „hlavnou úlohou ÚPN je zverejňovať dokumentácie o činoch, ktorých sa dopustil komunistický režim“. Pán Langoš, systematicky vo všetkých vašich verejných vystúpeniach, a potvrdili mi to novinári, verejnosť, zatajujete, že úlohou Ústavu pamäti národa je sprístupňovať dokumenty o činnosti bezpečnostných zložiek štátu z rokov 1939 až 1989. Dokonca tu boli na balkóne novinári, vážni novinári, ktorí toto vôbec nevedeli, ktorí boli už natoľko presvedčení o tej vašej rétorike, ktorú používate, že tu ide len o obdobie od komunistického puču. Chcem sa teda spýtať: Prečo to systematicky zatajujete? Prečo ste začali so zverejňovaním zväzkov ŠtB, keď obdobie totality komunistickej chronologicky ide až po období totality klerikálno-fašistickej? Pýtam sa, kedy – vy ste povedali, že budete zverejňovať. Pýtam sa vás, kedy budete zverejňovať zväzky pracovníkov a spolupracovníkov Ústredia Štátnej bezpečnosti? Vy viete dobre, že to bol predchodca ŠtB za slovenského štátu, čiže bola to ŠtB klérofašistického štátu, ktorý poslal na istú smrť 72-tisíc slovenských občanov židovského pôvodu a 22-tisíc občanov rómskeho pôvodu. - Ďalšia otázka. V § 11 zákona o ÚPN sa hovorí, pokiaľ ide o bezúhonnosť: „Za bezúhonného sa na účely tohto zákona považuje ten, kto nebol členom Komunistickej strany Československa, Komunistickej strany Slovenska, politických strán a organizácií združených v Národnom fronte, v Ľudových milíciách“ a tak ďalej atď. Otázka je: Mám tomu rozumieť tak, že členovia Hlinkovej slovenskej ľudovej strany, ale predovšetkým členovia Hlinkových gárd či Pohotovostných oddielov Hlinkových gárd, ktorí vypaľovali Kľak či Ostrý Grúň, spĺňajú podľa tohto zákona podmienky bezúhonnosti? Ja viem, čo mi poviete. Vy mi poviete, že ten zákon schválila Národná rada 90-hlasovou väčšinou. Chcem vám však pripomenúť, že niektorí kolegovia z tých, čo tu sedia, ktorí to teraz schvaľovali, mi doslova povedali, že sa hanbia za tento zákon, pretože vaša argumentácia pri schvaľovaní tohto zákona nebola racionálna, ale bola vydieračská, lebo ste použili argument: A ty sa čoho bojíš? Ty sa bojíš toho, že budeš na tých zoznamoch? - Ďalšia otázka. V rozhovore pre Rádio Twist hovoríte: „Pán Banáš priamo realizoval špinavú komunistickú zahraničnú politiku proti slobodným a demokratickým krajinám.“ Prosím vás, potvrďte toto vaše tvrdenie relevantnými dôkazmi! A bol by som veľmi rád, keby ste mi v tejto súvislosti vysvetlili slovo „špinavý“. - Ďalšia otázka. Z preambuly zákona č. 553 vyplýva, že prvá hlavná úloha ÚPN je „vykonávať úplné a nestranné hodnotenie doby neslobody“. Pýtam sa: Akým spôsobom vysvetľuje ÚPN, najmä mladým ľuďom, dobu neslobody v spomínanom období? Koľko prednášok, verejných diskusií, seminárov a tak ďalej s cieľom vysvetľovania minulosti ste usporiadali? Len pripomínam, bol som asi pred troma mesiacmi v Televízii Markíza v Site, boli tam mladí ľudia, nevedel o tom nikto nič. Už rok a pol fungujete. Ďalšia otázka, čiže moja otázka je: O koľko sa od vzniku ÚPN zvýšilo vedomie národa o svojej minulosti? - Ďalšia otázka. V týždenníku Týždeň č. 52/2004 o zväzkoch ŠtB hovoríte, citujem vás: „Je to materiál ako hrom, využiteľný pre mocenské účely.“ Pokiaľ viem, ÚPN je organizáciou nezávislou od politických strán. Moja otázka je: Ako sa tieto materiály dajú zneužiť, keď najvyšší predstaviteľ ÚPN ste vy? - Ďalšia otázka. Dňa 7. mája 2004 robil so mnou rozhovor redaktor týždenníka Domino fórum, to bolo ešte Domino fórum vtedy, keď bol šéfredaktorom Štefan Hríb, a v tomto rozhovore mi kládol otázky jednoznačne na základe informácie z môjho spisu, 7. mája 2004. Redaktor tú skutočnosť ani nevyvrátil, že môj spis mal v rukách. Z ÚPN som však spis dostal až 13. 9. 2004, dovtedy – mám to od vás písomne – ste mi tvrdili, že môj spis nemáte. Moja otázka je: Vysvetlíte mi, prosím vás, ako je možné, že redaktor Domino fóra mal môj spis štyri mesiace predo mnou? - Ďalšia otázka. Denník SME uverejnil 11. januára toho roku obsiahle výňatky z môjho spisu. Otázka je: Je podľa vás korektné, že denník SME mal môj spis 11. januára, keď váš ústav zverejnil zväzky bývalého Bratislavského kraja až 18. marca? - Ďalšia otázka. V rozhovore pre týždenník Týždeň č. 52 hovoríte: „Od júla 1990 už nebolo ničené nič.“ Moja otázka je: Kto ničil do júla 1990 a odkiaľ viete, že ničil? - Ďalšia otázka je, v tajnom pokyne federálneho ministra vnútra Sachera – mám ho tu v taške – zo dňa 2. apríla 1990 sa okrem iného hovorí, vážení priatelia, toto je veľmi vážna argumentácia: „Z ústrednej evidencie štatisticko-evidenčného odboru organizačnej správy ministerstva vnútra sa majú vyňať evidenčné karty, ktoré sa týkajú prezidenta republiky, členov federálnej vlády, vlády Slovenskej republiky, vlády Českej republiky, poslancov Federálneho zhromaždenia a poslancov Českej národnej rady, Slovenskej národnej rady, ako aj predákov politických strán.“ Po voľbách v júni 1990 ste sa stali ministrom vnútra ČSFR po ministrovi Sacherovi. Pýtam sa: Vedeli ste o tomto pokyne, a ak áno, ako ste s tým naložili? - Ďalšia otázka. Pre médiá ste viackrát povedali, že musíte tieto mená zverejňovať, lebo tí ľudia, citujem, „sú vydierateľní“. Moja otázka je: Povedzte mi, prosím vás, ako alebo kým som ja vydierateľný? - Ďalšia otázka. Na jar roku 1978 som napriek hrubému nátlaku odmietol podpísať spoluprácu s ŠtB, keď už som bol nominovaný ako tlačový atašé do Rakúska. Prišli za mnou dvaja česky hovoriaci neznámi ľudia, zrejme z ŠtB, napriek ich nátlaku som to nepodpísal. Pýtam sa: Kedy mi sprístupnite moje materiály z českých archívov, kde toto musí byť doložené? - Ďalšia otázka, až takmer žartovná, mám to tu v taške opäť. Váš odborný poradca pán Pavel Žáček v časopise Plus 7 dní č. 4 hovorí o kategórii agent toto: „Pracovníci ŠtB nikdy za agentmi nechodili na pracovisko. Stretnutia prebiehali väčšinou v konšpiratívnych bytoch, agenti často cestovali aj do zahraničia. Pýtam sa: Ako je možné, že keď som bol podľa vás agentom, nedostal som sa ako diplomat za celej éry socializmu na Západ? A ďalšia otázka, v mojom spise, mám ho tu v taške, je 55 potvrdení od majora ŠtB, že sa so mnou stretával vo verejných miestnostiach, okrem iného v Kaviarni Tatra. Je teda podľa odborníka na ŠtB pána Žáčka Kaviareň Tatra konšpiratívnym bytom? Ako mi to vysvetlíte? Je teda váš poradca Žáček diletant, alebo som teda nebol agent. V tejto súvislosti by som už naozaj bol veľmi rád, keby mi konečne niekto, zrejme vy, povedal, čo som vlastne ako agent mal robiť. A dodnes neviem, čo som ja vlastne mal vykonávať. - Ďalšia poznámka, že 23. mája 1974 som vedený v spisoch ako tajný spolupracovník, to znamená už vlastne ako agent, ale o rok neskôr som v spise vedený ako kandidát tajnej spolupráce. Čiže vlastne som nižšie. Tomuto tiež nerozumiem. Ale dovoľte mi teraz prejsť ku kľúčovému bodu a to je zákon č. 553 § 26. Priatelia, toto je zásadný bod, ktorý som konzultoval s kolegami z iných parlamentov, dokonca z Gauckovho úradu. Dovoľte, aby som § 26 zákona odcitoval: „Ústav nie je povinný overovať, či údaje obsiahnuté v dokumente a údaje získané do informačného systému dokumentov zo zachovaných evidenčných pomôcok uvedených v ods. 2 sú presné alebo pravdivé.“ Priatelia, chcem povedať, že aj podľa názoru právnikov týmto paragrafom vlastne legálne demokraticky zvolená Národná rada rehabilitovala ŠtB a legitimizovala ŠtB. V tomto paragrafe je povedané, že nevadí, že sú tam klamstvá, treba uverejňovať. Treba kolektívne všetkých križovať na internet. Chcem sa teda... A zároveň však tento zákon prikazuje tieto veci zverejňovať. Čiže tu je filozofia, prepáčte, poviem to naplno, pán Langoš, toto je filozofia Pol Pota. Pol Pot, ktorý vyvraždil 3 mil. Kambodžanov, povedal: „Priatelia, pozabíjajte všetkých, ktorí majú okuliare, pretože môžu byť medzi nimi aj inteligenti.“ Toto je presne vaša filozofia. Tento paragraf je pre mňa dôkazom, že tvorcovia, vy ste boli jeho hlavným tvorcom, nemali a netvorili tento paragraf za účelom hľadania pravdy, ale za účelom vytvorenia kladiva na čarodejnice, ktoré sa tu bude kolektívne používať. Pýtam sa vás preto: Išlo o zámysel, o právnické diletantstvo? A pýtam sa, či vám neprekáža, ale musím povedať aj tým poslancom, ktorí za to hlasovali pod nátlakom, ktorých som tu spomínal, že rehabilitovali ŠtB? - Ďalšia otázka je trošku osobná, a kolega Mikloško tu už naznačil, podľa mojich informačných zdrojov ste v období reálneho socializmu pracovali na projektoch Rady vzájomnej hospodárskej pomoci socialistického tábora v Tesle Piešťany a v Kybernetickom ústave Slovenskej akadémie vied. Pýtam sa vás: Aké to boli projekty? A pýtam sa vás, či ste vy alebo ďalší pracovníci Kybernetického ústavu mali možnosť cestovať do západných krajín? - Ďalšia otázka. Tiež to tu bolo naznačené, ja okolo toho nebudem chodiť, lebo vy ste ku mne tiež veľmi citlivý, poviem to naplno. Podľa § 10 bod 2 zákona č. 553 sa hovorí, že „členovia orgánov ústavu musia byť bezúhonní“. Otázka, dňa 24. 4. 2003 bola vaša manželka o 22.30 hod. prepadnutá v Prahe, pričom mala v kabelke 2 mil. českých korún v hotovosti“. Citácia z médií. Na otázky novinárov, prečo sa vaša manželka prechádzala v noci Prahou s 2 mil. českých korún, ste dodnes nezodpovedali. Moja otázka je jednoduchá: Prečo mala vaša manželka v noci v kabelke, sama v Prahe, 2 mil. českých korún? A dodávam otázku, dodávam otázku, či tieto peniaze boli zdanené. (Reakcie z pléna.) Však sa pýtam pána Langoša. Však ja sa pýtam, čo mi na to povie. - 20. otázka: Aký bol váš celkový čistý príjem včítane odmien v roku 2004? - A posledná otázka, na zasadaní Národnej rady 18. 5. minulý týždeň som dal verejný prísľub, pán Langoš, že keď sa ukáže, že som klamal a môj údajný podpis v mojom spise ako agent Lotos na potvrdení o prevzatí finančnej odmeny od ŠtB je pravdivý, vrátim poslanecký mandát a odstúpim z funkcie. Zároveň som však uviedol, že ak sa ukáže, že ste klamali vy, obaja sme verejní činitelia, by ste mali odstúpiť vy. Ja sa vás tu pýtam, či tuto moju výzvu prijímate. Vážení priatelia, dovoľte, aby som na záver povedal – končím, dve minúty – ešte jeden príbeh. Najmä po tej relácii v Site mi napísalo veľmi veľa ľudí. Napísal mi aj istý dôchodca pán Lauko, ktorý mi píše, že je ako agent ŠtB vo zväzkoch pod nejakým krycím menom, a píše svoj príbeh, že mal dcéru chorú na leukémiu. ŠtB dlho naňho tlačilo, robil v nejakom chemickom závode, aby s nimi podpísal spoluprácu. Pán Lauko odolával, pretože nechcel. Nakoniec, keď sa dcérin stav vážne zhoršil, tak tú spoluprácu podpísal. Pán Lauko, chvejúcou sa rukou, píše vo svojom liste, že nikdy nikoho neudal, nikdy nikomu nič zlého neurobil. ŠtB, predstavte si, mu sľúbila, že mu totižto tie lieky proti leukémii zo Švajčiarska zoženie. Skutočne mu ich zohnala, bohužiaľ, bolo neskoro a jeho 18-ročná dcéra zomrela. Ja sa teraz pýtam, a tento človek je tiež na tomto zozname, ja sa pýtam, pán Langoš: Myslíte si, že pán Lauko je oprávnene označený za udavača? Dovoľte, aby som uzavrel moje vystúpenie otázkou otázok. Vy sa tu permanentne odvolávate na to, že vy za nič nemôžete, lebo sa riadite len zákonom, ktorý sa riadi § 26, ktorý som citoval, netreba hľadať pravdu, treba križovať, kolektívne. A že za nič nemôžete, lebo to vypracovala ŠtB. Vy vlastne robíte len to, že materiály, ktoré vám vypracovala ŠtB, posúvate ďalej bez toho, že by ste skúmali. Dovoľte, aby som preto položil na záver pre mňa otázku otázok: Zabíja ten, kto pištoľ vyrobil, alebo ten, ktorý ju používa? Pán Langoš, ja vám dávam tieto otázky tu písomne, budem rád, keď mi na ne zodpoviete, ak mi zodpoviete zodpovedne, tak zdvihnem ruku za schválenie správy o činnosti vášho ústavu. Ďakujem. (Potlesk.)