Ďuriš Nicholsonová, Lucia, podpredsedníčka NR SR (2017-10-13):
Ďakujem. Ja len veľmi krátko. Plne podporujem tento návrh pani poslankyni Zimenovej. Je pravda, je to nespochybniteľný fakt, že deti zo sociálne vylúčených spoločenstiev, ako my nazývame deti z rómskych osád teda, majú obrovský problém so slovenským jazykom. A je dokázané, že toto je jedna z vecí, pre ktoré tie deti v školách neprospievajú a to nie je na to potrebná nejaká vedecká štúdia. Na to je potrebné, aby sa každý z nás, kto sa chce zodpovedne napríklad postaviť k hlasovaniu o takomto návrhu zákona, mal nejaký kontakt s aplikačnou praxou, mal nejaký kontakt s ľuďmi, ktorí reálne učia na týchto školách a ktorí reálne tie deti dennodenne vzdelávajú, aj keď ja stále nechápem, že kde oni berú tú silu na to, aby sa každý deň vracali do tej školy a borili sa s obrovskými problémami, ktoré nevytvárajú primárne tie deti, ale častokrát my ako zákonodarcovia, pretože nacpeme do tých zákonov veci, ktoré sa, ktoré jednoducho v aplikačnej praxi zlyhávajú. A tí ľudia sa snažia na to upozorniť. Bolo by dobré ich začať konečne počúvať. A toto je určite jeden z návrhov, ktorý reaguje na tie problémy aplikačnej praxe. Tá realita dnes je taká, ja som sa práve včera rozprávala s učiteľmi, ktorí reálne učia na takýchto školách, konkrétne som sa rozprávala aj s učiteľkami z Dobšinej, ktoré už pred rokom poslali ten otvorený list a vlastne odvtedy sme sa nikam nepohli, akurát sa to objavilo v médiách, a tie mi hovorili, že zo dňa na deň je to horšie. Dnes je tá realita taká, že 16-ročné deti vychádzajú z piateho ročníka základnej školy. Majú šestnásť a vyjdú z 5. ročníka základnej školy a nevedia sa podpísať. A pýtali sa ma, ako je možné, že podľa učebných osnov tieto deti sú povinné sa učiť cudzí jazyk. Tieto deti sa učia angličtinu, tieto deti sa učia nemčinu a oni sa nevedia podpísať. Oni nevedia napísať svoje vlastné meno. Tie deti nevedia napísať jednu holú vetu v slovenčine a my ich nútime podľa, podľa našich zákonov, podľa toho, že musia dodržiavať proste učebné osnovy školy v centre Bratislavy a školy niekde v Dobšinej, my ich nútime k tomu, aby sa oni učili cudzí jazyk. Podľa mňa je to úplne absurdné a podporím čokoľvek, čo spôsobí, že tie deti sa v prvom rade naučia slovenský jazyk. A teraz, tí ľudia tam dolu, tí učitelia, ktorí presne vedia, čo na tie deti zaberá, vedia, akým spôsobom ich naučiť slovenský jazyk, vedia ten obsah, ktorý na nich zaberá a vedia aj tú formu. Jediné, čo my musíme urobiť v tejto ctenej snemovni, je, že im uvoľníme ruky, že im dáme tú našu dôveru, že im povieme, že keď vieš, čo na to dieťa zaberá, že je to napríklad alternatívna forma výučby, alebo je to iná, iná učebnica, tá škola musí mať právo si takúto učebnicu zadovážiť a podľa tejto učebnice tí, tých, podľa tejto učebnice tie deti učiť. Takže samozrejme kľúčom k tomu, aby tie deti prospievali, nie je len slovenský jazyk, ale aj, a to vo výraznej miere ja si napríklad myslím, že to nestačí riešiť na základných školách, že to musíme začať riešiť povinnými škôlkami pre deti zo sociálne vylúčených spoločenstiev. Toto je podľa mňa vec, ktorú jednoducho musíme presadiť. Nerozumiem tomu, že prečo jednotliví ministri od pána Čaploviča až po neviem koho, nám sľubovali, že to zavedú, že zavedú povinnú škôlku pre deti zo sociálne znevýhodneného prostredia, do dnešného dňa to nemáme. My to teda plne presadzujeme a tam by som si tiež vedela potom predstaviť obdobné, že by sme to, že by sme to posunuli a rozšírili, že už v tej škôlke od troch detí by sa tieto deti zo sociálne vylúčených spoločenstiev učili slovenský jazyk a my by sme im naozaj nemali zasahovať do toho, akým spôsobom a z čoho sa to majú učiť, pretože jednoducho o tom nič nevieme. Pokým, pokým sme si tým neprešli, pokým sme tie deti neučili, tak o tom nič nevieme. Takže to je asi zhruba všetko, čo som o tom chcela povedať. Chcela by som poprosiť slušných kolegov, aby sa prihlásili s faktickými, lebo nechcem čeliť faktickým poznámkam od kolegov tu vyššie. Ďakujem pekne. Och, pani Grausová je posledná.