M. Dzurinda, poslanec: (2007-10-23):
Ak novela zákona o sociálnom poistení znamená ohrozenie dôchodkovej reformy, tento zákon podľa môjho hlbokého presvedčenia je rozhodujúcou výhybkou, ktorá vracia slovenské zdravotníctvo do bezútešného stavu spred rok 1989. Som si absolútne istý, že rokujeme o zákone, ktorý má veľmi vážny politický obsah, ale aj veľmi vážny politický kontext. Vážnosť toho politického obsahu vidím práve v tom, čo som povedal. Vážne zmeny, ktoré nepovedú zdravotníctvo k náprave, k lepšej situácii pre pacienta, lekára, zdravotnú sestru, fyzioterapeuta, zdravotníckeho pracovníka, ale navrátia zdravotníctvo do stavu, kedy bolo nedostatkové, keď chýbali lieky, keď pacienti boli veľmi nespokojní. Veľmi dôležitý nie je len samotný zákon, ale aj kontext, politický kontext, ktorý sprevádza tento zákon. A týmto kontextom je nebývalá aktivita občanov Slovenskej republiky, ktorú podnietila petícia za zachovanie plurality zdravotného poistenia. Veľmi dobre viete, že vyše 150-tisíc občanov Slovenskej republiky, našich spoluobčanov sa veľmi jasne vyjadrilo v prospech toho, aby sa pluralita zachovala, aby bola aj naďalej udržaná možnosť slobodnej voľby zdravotnej poisťovne a aby v konečnom dôsledku bolo zachované aj právo dosiahnuť pre poisťovne primeranú odmenu vo forme zisku pre zdravotníckych pracovníkov, nemocnice a aj poisťovne, primeranú odmenu. Veľmi dobre viete aj to, že táto petícia bola doručená do Národnej rady Slovenskej republiky 12. septembra. Deň, keď predseda Národnej rady oznámil, že petícia je právoplatná, že tých podpisov je veľmi veľa, potrebných vyše 100-tisíc, tým dňom bol 12. október. Teda tak, ako hovorí zákon, do 30 dní pán predseda Národnej rady oznámil, ako s petíciou naloží. Dovtedy sa mi to videlo všetko v poriadku. Ale chcem upozorniť, že od 12. októbra do 23. októbra, teda počas 10 dní alebo konkrétne počas 6 pracovných dní neboli výbory Národnej rady Slovenskej republiky k tejto vážnej téme podporovanej vyše 150-tisíc občanmi zasadnúť a prerokovať petíciu tak, aby mohla byť prerokovaná v logickej sekvencii, v logickom poradí. Teda bezpochyby pred týmto zákonom. Pritom veľmi dobre vieme, že nie je problém pre predsedu Národnej rady, pre predsedov našich výborov zvolávať výbory, keď treba zo dňa na deň, ba, keď treba, aj z hodiny na hodinu. Chcem pridať ešte aj ďalším faktom, lebo doposiaľ hovorím iba o faktoch. A tým ďalším faktom je to, že vládna väčšina nie je ochotná predradiť petíciu pred zákon, čo je, myslím, úplne logická a legitímna požiadavka tak organizátorov petície, ako aj opozície. Hlasovaním vládna väčšina rozhodla, že nemá záujem zabezpečiť takúto legitímnu a logickú sekvenciu. A nie je to iba záujem 150-tisíc občanov, nie je to iba legitímne právo opozície, ale za takéto prirodzené poradie sa jasne vyslovil aj ústavnoprávny výbor, ktorý zasadal práve dnes. Mám pred sebou návrh jeho uznesenia, ktoré odporúča prerokovať petíciu občanov za rešpektovanie názoru slovenskej verejnosti na smerovanie verejného zdravotného poistenia a zdravotníctva na 14. schôdzi Národnej rady Slovenskej republiky a zaradiť ju, teda petíciu pred 56. bod, teda pred vládny návrh zákona, ktorým sa mení a dopĺňa zákon o zdravotných poisťovniach a tak ďalej. Za toto uznesenie ústavnoprávneho výboru hlasovalo 8 poslancov, iba 3 poslanci sa zdržali. O to viac ma zaráža, že vládna väčšina nebola ochotná rešpektovať ani demokratické právo opozície, ani vyše 150-tisíc občanov, ktorí využili petičné právo, ale ani svoj ústavnoprávny výbor, v ktorom hlasovali aj poslanci vládnej väčšiny. Dámy a páni, toľko fakty, ale chcem sa teraz začať pýtať. O čom toto všetko svedčí? Myslím, že odpoveď je veľmi jednoduchá, ale aj veľmi smutná. Svedčí to o nebývalej arogancii moci. Vy neradi počúvate, páni poslanci, najmä zo strany SMER, neradi to počúvate a vidím, že ani teraz to neradi počúvate, keď označujeme vaše počínanie za boľševické. Na to reagujete extrémne citlivo, podráždene. Chcem sa vás ale teda opýtať, ako inak nazvať takéto vaše počínanie ako nie boľševickým. Keď nepriznávate elementárne práva opozícii, keď s ňou nekomunikujete, keď pohŕdate vlastným ústavnoprávnym výborom, keď pohŕdate vyše 150-tisíc spoluobčanmi našej vlasti. Chcem vám pripomenúť, panie poslankyne a páni poslanci zo SMER-u, že ste voľby vyhrali so sloganom Smerom k ľudom. Moja ďalšia otázka teda znie. Tí, čo podpísali tú petíciu, tých vyše 150-tisíc podpisov, to ľudia nie sú? Tak teda povedzte, panie poslankyne, páni poslanci zo SMER-u, že ste občanov tejto krajiny pred voľbami brutálne podviedli. Je čas, aby ste to takto otvorene a pravdivo povedali. Povedzte ľuďom tohto štátu, že vy tu síce pre ľudí ste, ale iba pre niektorých. Pre vašich mecenášov, pre vašich súdruhov, pre vašich vyvolených. Konečne povedzte národu pravdu. Povedzte dnes občanom tohto štátu, že petičným právom nekonečne pohŕdate. Že pohŕdate princípmi demokracie, kedy sa berie do úvahy aj hlas menšiny. No a povedzte občanom tohto štátu, že ľudia, na ktorých sa tak často odvolávate, sú vám dobrí iba pred voľbami. Že po voľbách vás už ľudia vôbec nezaujímajú. Len a len vaši mecenáši. No a povedzte občanom tohto štátu aj to, že chcete zdravotníctvo zruinovať načisto. Že v mene svätej vojny proti ziskom súkromných zdravotných poisťovní idete naháňať zisky súkromných výrobcov liekov, súkromných výrobcov zdravotníckych pomôcok, súkromných výrobcov zdravotníckych zariadení, že idete naháňať zisky súkromných distribučných firiem. Povedzte konečne občanom tohto štátu, že vaša svätá vojna proti ziskom súkromných zdravotných poisťovní má jediný cieľ. Monopolizovať zdravotné poistenie do jediných vládnych, teda vašich rúk. Zatiahnuť rolety nad celým systémom financovania zdravotníctva tak, aby sa v ňom dobre kradlo a dobre rabovalo. Tak ako za komunizmu. Tak ako za rok, budete to počúvať, pán poslanec, budete, lebo tieto rabovačky začínate pestovať veľmi, veľmi širokoplošne. Tak ako tomu bolo napríklad v rokoch 1993 až 1998 a tak, ako to ukazujete aj od ostatných parlamentných volieb, odkedy v tejto krajine vládnete. Tak ako napríklad som sa dočítal v jednom zo slovenských týždenníkov, ktorý je všeobecne považovaný za týždenník odborný, nie bulvárny, lebo s takými nekomunikujete. A tak teraz celkom konkrétne. Mienite sa správať naďalej tak, ako je to výstižne popísané v článku v časopise Trend, ktorý bol uverejnený 26. apríla 2007. Keďže tento článok považujem za nesmierne vážny, pravdivý a výstižný, dovolím si z neho zacitovať: „Tesne pred koncom minulého roka dostali slovenské, najmä fakultné nemocnice prídel peňazí na nákup zariadení. Takmer všetky obchody prebehli bez verejnej súťaže. Len veľké kontrakty, ktoré možno vzhliadnuť vo vestníkoch verejného obstarávania, sa sumárne vyšplhali na štvrť miliardy korún bez dane z pridanej hodnoty. V rokovacom konaní bez zverejnenia sa z toho obstarávali zariadenia za vyše 197 miliónov korún. Teda zo štvrť miliardy 200 miliónov z voľnej ruky. Ďalšie desiatky miliónov korún predstavovali obchody v drobnom, ktoré sa do vestníka nedostali. Spoločný menovateľ veľkej časti predvianočných balíčkov pre nemocnice je riadne premrštená cena. Zo 40 veľkých súťaží iba v troch prípadoch sa v nej zúčastnil viac ako jeden záujemca o obchod. Nákupy narýchlo sa týkali najmä oftalmologických zariadení. Nemocnice nakupovali zariadenia na diagnostiku tzv. predného a zadného segmentu oka. Napríklad STRATUS OCT 3 či ďalší diagnostický prístroj VISANTE. Výlučným dodávateľom sa stala nemecká spoločnosť Carl Zeiss, ktorá je ich výrobcom. Zdravotnícke zariadenia, ako by sa dohodli, že z peňazí, ktoré ministerstvo ponúklo, akútne potrebujú v rovnaký čas rovnaký typ zariadenia. Nákupy bez súťaže, rokovacím konaním bez zverejnenia zorganizovali fakultné nemocnice v Košiciach, Nových Zámkoch, Nitra, Martine a Prešove.“ Prečo špitály obchádzali súťaž? Pýtajú sa novinári. Aj ich zdôvodnenie je ako cez „kopirák“. Žiadne iné zariadenie na svete vraj nespĺňalo požiadavky nemocníc. Niektoré prihodili pár zvučných mien optických firiem, ktoré oslovili. No, neboli medzi nimi napríklad kanadské alebo izraelské firmy, ktoré podobné zariadenia na diagnostiku oka vyrábajú. Jeden prístroj STRATUS nakupovali nemocnice za 3,35 milióna korún bez DPH. Podľa cenovej ponuky, ktorú Trend získal za rovnaký prístroj i s potrebnými databázami, chcela firma Carl Zeiss v januári minulého roka od jednej z nemocníc necelých 2,4 milióna korún. Teda nie 3,35, ale 2,4. Po zohľadnení spevnenia slovenskej koruny by vlani v decembri cena bez vplyvu iných faktorov klesla o takmer 200-tisíc korún. Nemocnice prístroj kúpili takmer o milión korún drahšie. Iný príklad. Diagnostický stroj VISANTE. Firme Carl Zeiss sa ho zatiaľ nepodarilo predať napríklad v susednom Česku. Tam si očné kliniky vybrali konkurenčný PENTACAM od nemeckej spoločnosti OCULUS, ktorý prináša porovnateľné výsledky na inom technickom princípe. Jeho cena? Približne 1 200-tisíc. A cena za jeden stroj VISANTE, ktorú zaplatili slovenské fakultné nemocnice? Vyše 2,9 milióna bez DPH. Teda nie 1,2, ale 2,9 milióna. V decembrovej nádielke do štátnych fakultných nemocníc možno nájsť ďalšie zaujímavé položky. Napríklad operačné mikroskopy pre oftalmológiu. Dva kusy putovali do bratislavskej nemocnice tiež od firmy Carl Zeiss. Jeden za 3,7 milióna korún bez DPH. V tomto prípade Trend požiadal ďalšiu svetovú optickú firmu nemeckú spoločnosť LEICA MICROSYSTEMS o vypracovanie ponuky. Ponuka znela v prepočte na necelých 2,2 milióna korún. Nie 3,7, 2,2. Prečo nebola LEICA v súťaži? Pýta sa novinár. Citát: „Nevedeli sme o ponukách.“ No, obyčajne je súťaž vypísaná tak, aby uspela jedna jediná vopred vybraná firma. Vnáša svetlo do obchodných postupov šéf predajcu LEICY v Česku a na Slovensku Zdeněk Rous. Plošné nákupy sa vrátili, pardon. Ďalšími veľkými položkami na zozname decembrových nákupov boli plazmové sterilizátory do bratislavskej, trnavskej a košickej nemocnice. Dohromady za 32 miliónov korún bez DPH. Nemocnice sa aj tu vyšmykli z verejných  súťaží. Najmodernejšie sterilizátory dodávala košická firma NEOMAD. Napriek tomu, že ich výrobca Johnson and Johnson má vlastnú silnú obchodnú skupinu, ktorá voľakedy dodávala sterilizátory samostatne. Verejná súťaž v tomto prípade nebola. Lebo Johnson and Johnson má na produkt STERRAD unikátnu licenciu. No, prečo si firma ako obchodníka vybrala košický NEOMAD do uzávierky Trendu neodpovedala. Táto otázka bola namieste, lebo NEOMAD dovtedy nemal žiadny záznam vo vestníku verejného obstarávania, že by niečo zdravotníctvu dodal. To je zaujímavé. Faktor, ktorý mohol firmu posunúť do veľkého biznisu, je aj jej majiteľ Dušan Mach. Odporúčam pánom poslancom zo SMER-u do osobitnej pozornosti. Spolupodnikal pán Dušan Mach so súčasným predsedom parlamentu Pavlom Paškom a vládny SMER – SD ho stihol nominovať do Dozornej rady Transpetrolu. Keď obchodníci hodnotia situáciu pri kontraktoch so štátnymi nemocnicami tvrdia, že sa komplikuje. Nie preto, lebo sa do nemocníc dostávajú predražené prístroje. Fenomén, že pri hromadných nákupoch prístrojov je spoločná cena podstatne vyššia, ako keď niekto kupuje jedno zariadenie, je takmer slovenský folklór. Nervozita rastie, lebo prístroje si nevyberajú primári podľa potrieb oddelenia a vlastných schopností, ale zariadenia sú odporučené lobistami blízkymi ministerstvu zdravotníctva. Šéfovia nemocníc majú dve možnosti. Zobrať ponúknuté alebo nedostať nič. To aj v prípade, ak by peniaze radšej použili na zaplatenie dodávok, ktoré už v minulosti do nemocnice došli a dodávatelia márne čakajú na peniaze. Chýbajú peniaze na servis odstavených prístrojov či drobné inštrumentárium. S vedeniami štátnych nemocníc o nákupoch komunikuje poradca ministra zdravotníctva a košický podnikateľ s produktmi pre oftalmológiu Juraj Šutta. Dnes pôsobí aj na ministerskom odbore koordinujúcom eurofondy. Ako k nemu pán minister došiel? Pýta sa novinár. Na otázku, kto mu ho poradil ako poradcu a čo mu radí, Ivan Valentovič odmietol odpovedať. Na doplňujúcu otázku Trendu, či je to tajné, dodal, citujem, „neviem, prečo by vás to malo zaujímať. Na to nebudem odpovedať“. Koniec citátu. Aj to je smerom k ľuďom. „Nebudem odpovedať,“ zaznelo z úst ministra aj pri otázke, v čom mu podnikateľ radí. Trend sa s otázkou obrátil na predsedu parlamentu Pavla Pašku. Jeho blízky vzťah k slovenskému zdravotníctvu je známy. Nielen preto, že podnikal ako spolumajiteľ košickej obchodnej firmy Fakom spolu s Dušanom Machom. Či preto, že jeho synovec má na starosti verejné obstarávanie v košickej Fakultnej nemocnici Louisa Pasteura, kde viac rokov pracuje aj manželka predsedu parlamentu. Pozná Pavol Paška pána Šuttu a odporučil ho na miesto ministerského poradcu? Od hovorcu došla odpoveď hodná štátnika. Odcitujem: „Pavol Paška má ako politik široké portfólio kontaktov z najrôznejších oblastí. Pozná tisícky ľudí. Ako predseda Národnej rady je kedykoľvek ochotný poskytnúť informácie o agende týkajúcej sa najvyššej zákonodarnej inštitúcie. Medzi najvyššie priority predsedu Národnej rady patrí blížiaca sa Konferencia predsedov parlamentov krajín Európskej únie, ktorá sa uskutoční na Slovensku koncom mája.“ Koniec citátu. Určite je to ďalšia náhoda. Vzťah možno nájsť aj medzi pánom Šuttom a firmou Carl Zeiss. Košická firma ministerského poradcu DISPOMED bola obchodný zástupca francúzskej spoločnosti IOl TECH, tú približne pred tromi rokmi Carl Zeiss kúpil. V súčasnosti sa končí distribútorská zmluva medzi DISPOMED a IOl TECH a obchody preberá priamo Zeiss. Záver článku znie takto. „Minulý rok bol pre nákup zariadení do nemocníc relatívne štedrý. Zo štátnych peňazí dostali obchodníci za prístroje a zariadenia takmer 552 miliónov korún.“ Panie poslankyne zo SMER-u, páni poslanci zo SMER-u, kvôli vám túto vetu prečítam ešte raz, lebo vy roníte obrovské slzy, ako ľudia platia odvody a peniaze unikajú zo zdravotníctva, tak vám tú vetu prečítam ešte raz. Zo štátnych peňazí dostali vlani obchodníci za prístroje a zariadenia takmer 552 miliónov korún. Firmy, ktoré robia zisk. Panie poslankyne, páni poslanci zo SMER-u, firmy, ktoré robia zisk zo štátnych peňazí, z verejných zdrojov. Na porovnanie tento rok ministerstvo na kapitálové výdavky vyčlenilo v rozpočte 198 miliónov korún. Rezortu pritom vlani zostal zaujímavý balík peňazí. Približne 400 miliónov korún po likvidovanej spoločnosti Veriteľ, a. s. Pôvodne sa tieto peniaze mali použiť na oddlženie. Priestor bol. Dlh nemocníc v pôsobnosti ministerstva zdravotníctva ku koncu minulého roku dosiahol vyše 4,4 miliardy korún a tieto nemocnice tvorili vyše 65 % dlhov poskytovateľov zdravotnej starostlivosti. Ako sa s peniazmi po Veriteľovi naložilo? Pýtajú sa novinári. Ako pracuje špeciálna komisia, ktorá delí peniaze z Veriteľa? Šéfka sekcie financovania ministerstva zdravotníctva Iveta Klimová ponuku na debatu  odmietla. O delení peňazí na predvianočný nákup techniky z balíka Veriteľa odmietlo hovoriť aj komunikačné oddelenie ministerstva. Ministrova hovorkyňa Silvia Balázsiková obmedzila odpoveď na konštatovanie, že na prístroje a zariadenia pre oftalmológiu bola vlani uvoľnená približne pätina celého balíka určeného na nákup prístrojov. A ako sa vyberali nemocnice, ktoré dostali peniaze? „Na základe priorít riešenia daného stavu,“ odpovedala hovorkyňa. Ostáva dodať, že daný stav si vyžiadal investovať z predvianočnej nádielky najviac do bratislavskej nemocnice. No a druhý najväčší balík putoval, áno správne, do košickej Fakultnej nemocnice Louisa Pasteura. Dámy a páni, je tu ešte veľmi zaujímavý komentár k tomuto článku, niečo ako epilóg, v ktorom sa píše, že plošné nákupy sa vrátili s príchodom socialistickej vlády a že ak chce niekto predávať v štátnych zdravotníckych firmách, musí držať ústa. A aj keď chce dačo dostať do oddelení fakultných nemocníc alebo nevyletieť z funkcie v štátnej nemocnici, musí držať ústa za vás, musí držať ústa. To je skúsenosť Trendu pri hľadaní informácií, aká je situácia s nákupmi prístrojov. Oficiálne odpovede síce prídu s vôňou normálnosti a nekonfliktnosti, osobné debaty s vedením niektorých nemocníc, vedením oddelení či dodávateľmi hovoria o inom. Hovoria o prístrojoch postavených v kúte pod plachtou, lebo nemá kto zaplatiť servis či lekára, ktorý by s drahým zariadením vedel kvalifikovane pracovať. Hovoria o priekupníkoch, ktorí vedia dostať prístroje do nemocníc. Samotní výrobcovia či firemní obchodníci potom s údivom sledujú, ako v súťaži narastie cena ich prístroja až na dvojnásobok oproti tomu, za čo ho dali priekupníkovi, za dvojnásobok. Dodávatelia technológií sa dnes snažia upierať pozornosť na súkromné nemocnice a ambulancie súkromných lekárov. Ich skúsenosti hovoria, že je to podstatne čistejší trh. Súkromníka, toho vami nenávideného súkromníka zaujímajú len parametre, cena a servis. Neraz sa mu na niekoľko stotisíc skladá celá rodina, oslovia niekoľko firiem, dajú si parametre posúdiť odborníkom, súkromné špitály či ambulancie počúvajú na splátkové kalendáre a systémy financovia. Rast zaznamenávajú rôzne jednodňové chirurgické či oftalmologické centrá, ktoré si dávajú záležať na technike. Na cenu už tlačia aj nemocnice organizované ako neziskovky. Obchodníčka s prístrojmi pre oftalmológiu hovorí, že dnes už nechodí do veľkých štátnych tendrov. Nemá to zmysel, hovorí. Vždy vieme dopredu, na ktorú firmu je súťaž napísaná, tvrdí. Nemocnice totiž nevypisujú súťaž na to, čo a ako má prístroj urobiť či vyšetriť, ale aj na metódu a spôsob, akým sa prístroj k výsledku dostane. Rôzne firmy pritom používajú rôzne technické riešenia, pochopiteľne. Pristupovať k čudným praktikám otvorene odmieta viacero firiem. „Dnes už nevieme urobiť bezpečne dostatok čiernych peňazí, aby sme vedeli zaplatiť primárov či riaditeľov nemocníc,“ anonymne tvrdí ďalší z obchodníkov. Podľa neho situácia pri tvorbe čiernych zdrojov sa skomplikovala vstupom Slovenska do EÚ. Ako dobre. Zahraničné firmy vedia, že faktúry a platby si daňové orgány môžu spárovať aj v širšom regióne Európy. Ďalšie firmy, ktoré si to môžu dovoliť, vyžadujú tvrdé dodržiavanie vlastných etických kódexov, aj keď im to odoberá z tržieb. Takže, vážené panie poslankyne, vážení páni poslanci, ja som odcitoval významné pasáže z príslušného článku týždenníka Trend, ktorý uverejnil v apríli tohto roku preto, aby som poukázal na základnú absurdnosť a základný švindeľ, ktorý obsahuje prerokúvaná predloha vládneho návrhu zákona. Viete, v čom ten švindeľ spočíva? Chcete zakázať zisk súkromných zdravotných poisťovní, lebo chcete ďalej naháňať zisky súkromných výrobcov zdravotníckych zariadení. A toto je hlboko asociálne, hlboko protiľudové, hlboko poškodzujúce naozaj záujmy daňových poplatníkov. Taký obraz, aký sme si mohli prečítať v odbornom týždenníku, takýto obraz slovenského zdravotníctva, ale najmä o sebe ste stihli poskytnúť Slovensku za necelý rok vašej vlády. Vážené panie poslankyne, vážení páni poslanci, zmanipulované súťaže, zákazky z prvej ruky, kšefty kamarátom, rodinným príslušníkom, klientelizmus. O toto vám ide, dámy a páni, vládnej koalície. Ako som už povedal, ide o vašich mecenášov a o vaše kšefty. Pacient, lekár, zdravotná sestra a zdravotný zamestnanec, tí vás nezaujímajú vôbec. Preto z princípu, z podstaty samotnej veci sa bojíte rokovať o petícii skôr, ako prerokujeme príslušný zákon. Vy nie ste pre ľudí, vy sa ľudí bojíte (potlesk), preto šliapete po demokratických zásadách a vnášate opäť do slovenského parlamentarizmu prvky valca, ktorý tu už bol známy z rokov 1995 – 1998. Toto je tá vaša politika smerom k ľuďom a toto je aj váš sociálny prístup a sociálne cítenie. Toto je dôkaz podvodu, ktorého ste sa dopustili na ľuďoch v ostatných parlamentných voľbách. Z dôvodov, o ktorých tak výstižne písal týždenník Trend, idete aj proti všetkému súkromnému, aj proti zisku. Ten, kto chce zisk, totiž nedovolí kradnúť, dámy a páni. Súkromní vlastníci, tak ako ste si to mohli vypočuť v článku v Trende, nedovolia kradnúť, správajú sa efektívne, preto sú vašimi triednymi nepriateľmi, preto zo všetkých síl sa snažíte zničiť všetko, čo je nezávislé, všetko, čo je slobodné, všetko, čo je súkromné. Ďakujem pekne.