Ondruš, Branislav, poslanec NR SR (2010-12-03):
Tak ďakujem pekne. (Reakcia z pléna.) Prosím? Aha, dobre, takže ďakujem pekne. Čiže vrátim sa, vrátim sa teda naspäť k tomu, o čom som hovoril, a to je teda, to sú teda konkrétne štatistické údaje, konkrétne tvrdé čísla, ako sa im zvykne hovoriť, ktoré ilustrujú prístup a ilustrujú zodpovednosť na jednej a nezodpovednosť na druhej strane ku konsolidácii alebo k stabilite verejných financií a k ich vývoju. Nebudem už teda opakovať úplne všetky čísla, len teda zhrniem, aby bolo jasné posolstvo, čo som tým chcel povedať. Zatiaľ čo pravicová vláda, v ktorej aj v prípade konkrétnych osôb sedeli ľudia, ktorí sedia v súčasnej vláde, vo volebných rokoch radikálne zvyšovala schodok verejných financií, tak vláda na čele s Robertom Ficom sa správala opačne a schodok verejných financií sa v čase svetovej hospodárskej konjuktúry usilovala znižovať a dokonca bola v tomto úsilí aj úspešná. Ja len opäť pripomeniem, v roku 2002 8,2 % schodku, v roku 2003 2,7 %, t. j. z roka na rok napriek tomu, že externé svetové hospodárske podmienky boli rovnaké, to je brutálny rozdiel, ktorý nie je možné vysvetliť, tak ako je možné vysvetliť rastúci schodok v rokoch 2000, už aj 2008, ale najmä v rokoch 2009 a 2010, ktorý bez akýchkoľvek pochybností bol spôsobený svetovou hospodárskou krízou. Inak v tejto súvislosti by som sa odvolal aj na stanovisko ministerstva financií, na čele ktorého už opäť stál pán Ivan Mikloš, a to je stanovisko, ktoré bolo obsiahnuté v polročnej správe o vývoji verejných financií. Verím, že si ešte spomeniete, a mám taký pocit, že to tu včera pripomínal aj pán poslanec Počiatek, že takisto aj v tejto správe sa jednoznačne konštatovalo, že negatívny vývoj verejných financií s negatívnym dopadom na vývoj schodku verejných financií bol spôsobený nie premrštenými alebo prudko sa zvyšujúcimi výdavkami vlády, alebo teda výdavkami zo strany štátu, ale predovšetkým tento schodok bol spôsobený na strane príjmov. Prudký pokles príjmov, najmä príjmov daňových, bol spôsobený svetovou hospodárskou krízou a toto je niečo, čo nedokáže ovplyvniť žiadna vláda. Ja by som bol ďaleko od toho a vždy budem ďaleko od toho, aby som niečo takéto vyčítal čo i len súčasnej vláde, myslím teraz, pokiaľ ide o vládu Slovenskej republiky a jej možnosti, ako ovplyvniť vývoj svetovej hospodárskej krízy. A v tejto chvíli aj alebo v tejto situácii aj aké sú možnosti ovplyvniť dopadu vývoja svetovej ekonomiky na slovenskú ekonomiku. Už som spomenul, že za uplynulých 10 až 12 rokov došlo k tak výraznému otvoreniu slovenskej ekonomiky, že je jednoducho životne závislá na svetovom hospodárskom vývoji, a preto nemožno očakávať, že by sme dokázali našimi domácimi prostriedkami riešiť alebo vykompenzovať také vážne dopady, aké svetová hospodárska kríza na naše národné hospodárstvo prináša. No a čo som nestihol v tejto súvislosti ešte jednu informáciu, tak tu by som rád dodal o tom, že vlastne aj v tom roku 2008, kedy naozaj už tá kríza doľahla aj na Európu, Európsku úniu, tak v tom roku bola vládna spotreba, alebo teda skôr použijem pojem verejná spotreba, v priemere v eurozóne aj v Európskej únii ako celku vo výške takmer 50 %. Bolo to vyše 46, takmer 47 %, pričom tie dve čísla aj pre Európsku úniu, aj pre eurozónu boli takmer totožné, ale v tom istom roku verejná spotreba v Slovenskej republike dosiahla 35 % HDP. To znamená, že opäť sme ukázali, že sme v týchto dôležitých ukazovateľoch veľmi hlboko pod priemernými číslami, aké vykazovali ostatné krajiny Európskej únie. Hovorím o tom preto, aby som teda odmietol a na konkrétnych číslach a na konkrétnych faktoch ukázal, že nie je pravda to, čo sa nám neustále vyčíta, že vláda Roberta Fica alebo ľavicová vláda, sociálnodemokratická vláda, jednoducho vláda, v ktorej bol dominantným subjektom, bola dominantným subjektom strana SMER – sociálna demokracia, pristupovala k verejným financiám s menšou zodpovednosťou ako pravicové vlády. A, samozrejme, mohol by som tu, ale nechcem zbytočne naťahovať toto svoje vystúpenie, mohol by som tu ukázať množstvo konkrétnych príkladov napríklad z Európskej únie, ale aj z celého sveta, ktoré dokazujú, že vo všeobecnosti neplatí taký mýtus, ktorý, samozrejme, pravicoví politici a aj pravicoví ideológovia radi rozširujú a upevňujú v mysliach občanov, že ľavicové strany sú z hľadiska rozpočtového hospodárenia štátu alebo vôbec verejného rozpočtového hospodárenia menej zodpovedné ako pravicové vlády. Napokon veľa sme tu hovorili o Grécku a Grécko je konkrétnym príkladom, ktorý jasne dokazuje, že takýto mýtus je nepravdivý a v praxi neplatí. Vážené kolegyne a kolegovia, teraz by som rád prešiel konkrétne k problematike rozpočtovej kapitoly ministerstva práce, sociálnych vecí a rodiny, pretože práve k tejto kapitole by som chcel predovšetkým hovoriť a chcel by som k nej podať aj pozmeňujúci návrh. Musím povedať, že návrh rozpočtu Ministerstva práce, sociálnych vecí a rodiny Slovenskej republiky, ktorý sme dostali ako poslanci, členovia sociálneho výboru Národnej rady, som si pozorne preštudoval a bol vytvorený dostatočný časový priestor na to, aby som si mohol pozorne prečítať aj komentár, aj všetky tabuľkové prílohy, ktoré k tomuto rozpočtu patria. Niektoré položky, teraz mám na mysli výdavkovú časť návrhu rozpočtu, pôsobia dôveryhodne a pri viacerých položkách, pri viacerých navrhovaných výdavkoch si myslím, že odzrkadľujú reálne potreby a reálny vývoj týchto výdavkov štátneho rozpočtu aj v uplynulých rokoch a odzrkadľujú aj reálne potreby a predpokladaný reálny vývoj v týchto výdavkoch vzhľadom na sociálno-ekonomickú situáciu a predpoklady, ako sa bude sociálno-ekonomická situácia v Slovenskej republike vyvíjať v roku 2011. Naopak ale musím povedať, že som v tomto návrhu rozpočtu Ministerstva práce, sociálnych vecí a rodiny Slovenskej republiky našiel aj položky, ktoré vyzerajú práve naopak, čiže podľa môjho názoru neodrážajú realitu, resp. niektoré som tam nenašiel vôbec a práve týchto dvoch oblastí sa bude týkať aj môj pozmeňujúci návrh. Musím povedať, že vzhľadom na doterajší vývoj mám a doterajšie skúsenosti mám vážne pochybnosti o vlastných príjmoch, tak ako sú stanovené. V štátnom rozpočte je záväzný ukazovateľ, pokiaľ ide o príjmy rezortu na vyše 20 mil. eur, z čoho významnú časť majú tvoriť príjmy, ktoré má priniesť Ústredie práce, sociálnych vecí a rodiny, ako aj Národný inšpektorát práce a jeho organizačné zložky. Podľa toho, čo som si prečítal v komentárovej časti alebo teda v časti komentáru k návrhu rozpočtu, odhadujem, že štátny rozpočet predpokladá v tejto kapitole, že by z Ústredia práce, sociálnych vecí a rodiny a jeho podriadených zložiek a z Národného inšpektorátu práce a jeho podriadených zložiek mali plynúť príjmy približne asi vo výške 14 mil. eur. No musím povedať, že ja tento odhad považujem vzhľadom na doterajšie skúsenosti za nereálny, aj keď uznávam, že po nástupe tejto vlády sme novelizovali zákon tak, že možno predpokladať, že sa skutočne, pokiaľ ide o štátny rozpočet oproti minulosti, podarí zvýšiť príjmy od firiem, ktoré musia platiť poplatok v prípade, že nespĺňajú zákonom stanovený pomer počtu zamestnancov so zdravotným postihnutím. Je pravda, že doteraz boli tie podmienky stanovené mäkšie, že zvýhodňovali a vytvárali lepšie podnikateľské prostredie pre jednotlivé firmy a podnikateľské subjekty. Ten nový mechanizmus je prísnejší a skutočne čiastočne môže ovplyvniť príjmovú časť štátneho rozpočtu v kapitole ministerstva práce, myslím teraz, v pozitívnom smere. Napriek tomu sa domnievam, že tých 14 mil., s ktorými približne počíta návrh štátneho rozpočtu, nie je reálne číslo. Spomenul som, že pán minister Mihál napríklad plánuje pomerne veľké príjmy, a teraz budem citovať komentár k štátnemu rozpočtu, „z pokút uložených orgánmi štátneho dozoru v oblasti inšpekcie práce“. No o tomto mám tiež veľmi vážne pochybnosti, aj keď to je úplne samostatná kapitola na osobitnú debatu a ja som teda pripravený ju na pôde sociálneho výboru Národnej rady aj v najbližšom čase otvoriť, pretože takéto plány považujem za úplne nereálne vzhľadom na to, že nové, mimochodom, odborne úplne nekompetentné vedenie Národného inšpektorátu práce šikanuje, zastrašuje inšpektorov, nerieši ich sťažnosti, dokonca protizákonne vyhadzuje z práce mnohých doterajších skúsených, naozaj s dlhoročnými skúsenosťami inšpektorov. A výsledkom takéhoto prístupu práce vedenia Národného inšpektorátu práce nebude podľa môjho názoru zvýšenie vlastných príjmov ministerstva alebo teda rezortu, ale naopak, Národný inšpektorát práce bude čeliť viacerým, v niektorých prípadoch už podaným žalobám, ktoré nepochybne prehrá. Takže summa summarum Národný inšpektorát práce podľa môjho odhadu nielenže nebude finančným prínosom, ale vďaka vyčíňaniu pani Popovičovej bude potrebovať, naopak, ďalšie peniaze na tresty a tieto veci bude musieť financovať z peňazí daňových poplatníkov. Myslím teda na tie prehraté súdy. Z hľadiska výdavkov ma zaujala istota pána ministra Mihála, že pokryje zvýšené náklady na rodičovský príspevok. Podľa komentára k výdavkom rozpočtovej kapitoly Ministerstva práce, sociálnych vecí a rodiny Slovenskej republiky v návrhu rozpočtu kapitoly Ministerstva práce, sociálnych vecí a rodiny Slovenskej republiky na roky 2011 až 2013, ktorý bol Výboru Národnej rady Slovenskej republiky pre sociálne veci doručený 15. októbra 2010, sa v rámci podpory rodiny rozpočtuje rodičovský príspevok na jednotnú sumu vo výške 190,10 eur pre všetkých jeho poberateľov v roku 2011. Samozrejme, ak teda vychádzam z tohto konštatovania v komentári a ak je toto konštatovanie v komentári pravdivé, tak to je celkom pochopiteľné a musím povedať, že nedávam za vinu tento fakt nikomu, kto pripravoval návrh štátneho rozpočtu na samotnom ministerstve, pretože treba upozorniť, že príprava štátneho rozpočtu sa kryla zároveň s legislatívnym procesom pri novelizácii zákona o rodičovskom príspevku a, samozrejme, v tom čase, čiže niekedy v septembri alebo začiatkom októbra, ministerskí úradníci nemohli vedieť, ako sa celý tento legislatívny proces v Národnej rade skončí. Medzitým ale od toho obdobia prípravy štátneho rozpočtu na samotnom ministerstve práce sa už dvakrát zmenil systém vyplácania príspevku oproti pôvodnému návrhu, ktorý odsúhlasila vláda a ktorý predložila do parlamentu tak, že celkové výdavky naň sa musia zvýšiť. Je to jednak ústupok, že ten vyšší rodičovský príspevok, ktorý bol doteraz vyplácaný v sume 256 eur, budú aj naďalej poberať v roku 2011 všetky osoby, ktorým bol alebo bude priznaný do 31. decembra tohto roka, a jednak je to návrh, ktorý predložila skupina poslancov zo strany Sloboda a solidarita, za ktorých v rozprave tento pozmeňujúci návrh predkladal pán poslanec Matovič, ktorý takisto zvýši túto dávku pre rodičov dvojičiek, trojičiek alebo štvoričiek, teda ak sa im narodia dvojičky, trojičky alebo štvoričky. Ak teda, teda pripomínam ešte, že túto dávku, že ide o dávku, ktorú musíme financovať z vlastných, teda slovenských peňazí, čiže tu nemožno použiť prostriedky z Európskej únie. Ak teda ministerstvo nepotrebuje ani v tejto súvislosti zvyšovať plánované výdavky v rozpočte, vychádzame z toho, že nám predložilo rozpočet, v ktorom je zaujímavá tzv. vata. Čiže sú tam nafúknuté výdavky, sú tam výdavky nadhodnotené a ja v tejto chvíli aj čosi tuším, ale to by opäť bolo na osobitnú debatu. Napriek tomu pre istotu prichádzam s pozmeňujúcim návrhom na zvýšenie rozpočtovaných prostriedkov na rodičovské príspevky, aby tie vyššie rodičovské príspevky, to znamená zachovanie tej 256-eurovej úrovne pre rodičov, ktorým je tento príspevok už priznaný alebo bude ešte priznaný v priebehu mesiaca december, resp. rodičom, ktorým sa narodili dvojičky, trojičky alebo štvoričky, prípadne viac detí naraz, aby teda všetci títo mohli dostávať tento vyšší rodičovský príspevok a aby sme kvôli tomu nemuseli v priebehu roka novelizovať zákon o štátnom rozpočte. Ak teda je naozaj pravda, že rozpočet je pripravený zodpovedne a pomerne presne a v prípade výdavkov na rodičovský príspevok vychádza z toho, že by mali všetci rodičia poberať jednotnú sumu 190,10 eur, tak v tom prípade bude treba podľa mojich prepočtov navýšiť plánované výdavky približne o 5 mil. eur, pričom vychádzam aj z toho odôvodnenia, ktoré včera pán Matovič, v ktorom včera pán Matovič odhadol takisto dopad toho svojho pozmeňovacieho návrhu na výdavky štátneho rozpočtu. Samozrejme, chcem vyjsť v ústrety a zachovať sa maximálne korektne, ak takáto zmena, pardon, ak takáto zmena, áno, nie je potrebná, tak, samozrejme, potom rešpektujem daný stav. Nemá to, ale ani taký prípad by nemal dopad na môj pozmeňujúci návrh. Ďalej môj pozmeňujúci návrh zvyšuje výdavky Ministerstva práce, sociálnych vecí a rodiny Slovenskej republiky prostredníctvom Ústredia práce, sociálnych vecí a rodiny Slovenskej republiky, resp. prostredníctvom jednotlivých úradov práce na celom území Slovenskej republiky na príspevok na všeobecné vzdelávanie a prípravu na trh práce zamestnanca a na špecifické vzdelávanie a prípravu pre trh práce zamestnanca, na ktorý majú zamestnávatelia možnosť alebo o ktorý môžu zamestnávatelia žiadať úrady práce podľa § 47 zákona o službách zamestnanosti. Priznám sa, že v súvislosti s týmto príspevkom som sa najviac zahĺbil do návrhu štátneho rozpočtu, ktorý sme dostali na rokovanie výboru. Hľadal som ho, hľadal som ho, ale napriek viacnásobnému a opakovanému úsiliu som výdavky naplánované na realizáciu § 47 zákona o zamestnanosti v návrhu štátneho rozpočtu nenašiel. Mám taký pocit, že, alebo jediné, čo mi z toho vychádza, je, že ministerstvo práce – a, pán minister tu teraz nie je –, tak ministerstvo práce jednoducho vôbec v návrhu štátneho rozpočtu nepočíta s plánovanými výdavkami na realizáciu opatrenia, teda toho príspevku podľa spomínaného § 47. No osobne ma takýto prístup mimoriadne zaráža, pretože mi z toho vychádza, že jednoducho ministerstvo práce vôbec neplánuje v priebehu budúceho roka používať významný nástroj na udržiavanie zamestnanosti, na ktorý bolo v predošlom volebnom období vyčlenených ročne približne 13 mil. eur. A to, že sme na neho vyčleňovali alebo že predošlá vláda na neho vyčleňovala takú vysokú sumu, nie je vôbec náhodou, pretože ide o jeden z najviac využívaných nástrojov, o ktorý majú zamestnávatelia záujem. Musím v tejto súvislosti upozorniť, že toto konštatovanie plne odráža aj pozíciu súčasného vedenia ministerstva práce a sociálnych vecí a rodiny, ktoré predložilo veľmi krátko po svojom nástupe do vlády a potom vláda na jeho návrh aj na rokovanie Národnej rady novelu zákona o službách zamestnanosti, ktorou sme sa zaoberali už v auguste tohto roka. V tejto novele okrem iného alebo v rámci tejto novely okrem iného vypadli zo zákona o službách zamestnanosti niektoré nástroje na udržiavanie zamestnanosti, ktoré ministerstvo vyhodnotilo ako neefektívne. Ale § 47 pri tejto novele zo zákona nevypadol, zostal tam a z toho mi vychádza aj na základe diskusie alebo rozpravy k tomuto návrhu zákona v našom sociálnom výbore, na ktorej sa zúčastnil osobne aj pán minister Mihál, že § 47, a teda príspevok na všeobecné vzdelávanie a prípravu na trh práce zamestnanca a na špecifické vzdelávanie a prípravu pre trh práce zamestnanca, chce... (Reakcia z pléna.) Nie, ale ešte vodu by som ťa poprosil. Vodu, vodu, ďakujem. ... že tento príspevok je teda efektívny aj podľa súčasného vedenia rezortu a že ho chce ďalej používať. Úprimne povedané, niet sa prečo čudovať, že tento nástroj bol takto masívne využívaný a že ho zamestnávatelia vítali, pretože im umožňoval zvyšovať alebo meniť kvalifikáciu pracovníkov, čo je veľmi dôležité pre udržiavanie konkurencieschopnosti firiem. Totižto, aby som vysvetlil, v praxi ako sa tento paragraf používa, lebo to považujem za veľmi dôležité. Ak zamestnanci nemajú požadovanú kvalifikáciu a vzdelanie, pretože sa firma potrebuje prispôsobiť zmenám na trhu, a teda potrebuje inovovať alebo potrebuje prípadne zásadne aj meniť výrobu alebo jej časť, tak tento nástroj umožňuje takémuto zamestnávateľovi získať príspevok na rekvalifikáciu terajších zamestnancov. Zamestnávateľ takto nemá dôvod prepustiť zamestnancov, ktorých kvalifikácia mu momentálne nepostačuje, ale doteraz ich zamestnával a títo ľudia sa teda vzdelávajú, ďalej pokračujú v zamestnaní a v § 47 zákona o službách zamestnanosti sa presne uvádza, že títo ľudia normálne ďalej dostávajú plat, ako keby normálne pracovali. Takýmto spôsobom teda štát zachraňuje nielen zamestnanosť, ale tiež zvyšuje kvalifikáciu ľudí, zvyšuje ich vzdelanie, a teda zvyšuje aj ich potenciálnu schopnosť nájsť si zamestnanie na trhu práce, a to aj v prípade, že by o prácu prišli. Ale ani to nie je také jednoduché. Totižto v zákone pri tomto paragrafe je podmienka, že ak zamestnávateľ si uplatní nárok a úrad práce mu naozaj pridelí tento príspevok, a teda bude čerpať príspevok na všeobecné... (Prinesenie pohára s vodou rečníkovi.) Ďakujem pekne. ... a teda bude čerpať príspevok na všeobecné vzdelávanie a prípravu pre trh práce zamestnanca a na špecifické vzdelávanie a prípravu pre trh práce zamestnanca, zároveň sa zaväzuje, že musí takéhoto zamestnanca udržať po skončení rekvalifikácie alebo po skončení takéhoto vzdelávania v zamestnaní ešte ďalší minimálne rok. Myslím si, že nikoho neprekvapí, že ročne predošlá vláda takýmto spôsobom pomohla zachrániť ich pracovné miesta asi približne priemerne ročne asi 60 tisícom ľudí, pomohla im nielen zachrániť ich pracovné miesta, ale zároveň zvýšiť ich pracovnú kvalifikáciu, a to navyše za podmienky, že títo ľudia mali istotu zamestnania na ďalší rok a samozrejme, že títo ľudia mali istotu zamestnania na ďalší rok už bez ďalších výdavkov zo strany štátu, teda zo strany daňových platcov. Toto je naozaj spoločensky efektívnejšia podpora podnikateľov, než dať investorom povedzme daňové prázdniny, pričom nechcem povedať, že daňové prázdniny sú nelegitímnym nástrojom na vytváranie nových alebo na podporu vytvárania nových pracovných miest a pracovných príležitostí, ale musím upozorniť, že podpora podľa tohto... (Prinesenie minerálky rečníkovi.) Hej, aha, dobre, ďakujem. ... ale musím upozorniť, prepáčte. (Rečník sa napil vody.) Ale musím upozorniť, že v tomto prípade ide skutočne nielen o efektívnejší nástroj, pretože, ako som povedal, okrem toho, že udržiavame existujúce pracovné miesta, zvyšujeme aj kvalifikáciu tých jednotlivých zamestnancov a zároveň zvyšujeme konkurencieschopnosť firiem, a to je hlavne v súčasnosti, keď si zoberiete do úvahy, aké sú trendy vo svetovej ekonomike, mimoriadne dôležitý a podstatný bod, ale teda zároveň toto je aj spoločensky nesmierna efektívna podpora podnikateľov, pretože z takéhoto spôsobu podpory podnikateľov majú úžitok nielen firmy, ale aj zamestnanci a v podstate aj spoločnosť ako celok. No, snažil som sa to takto podrobnejšie alebo, tak by som povedal, ľudskejšie vysvetliť práve preto, lebo určite sa v tomto momente pripojíte ku mne, prečo že teda nedokážem pochopiť, ako je možné, že nové vedenie ministerstva, hoci, opakujem, to isté vedenie ministerstva mohlo v prípade, že by vyhodnotilo tento nástroj ako neefektívny, mohlo ho vyhodiť zo zákona, pretože tá novela už v tomto volebnom období v parlamente bola. Ale napriek tomu teda, že ten nástroj je zjavne takýto užitočný a efektívny, napriek tomu, že zjavne aj vedenie ministerstva má k nemu takýto postoj, tak nechce tento nástroj na podporu zamestnanosti v budúcom roku využívať a neplánuje naňho v štátnom rozpočte vyčleniť žiadne finančné prostriedky. Pritom – a to musím ešte dodať – záujem o tento nástroj aj naďalej je a to zdôrazňujem preto, lebo neskôr budem hovoriť o tom, že sa rozpočtujú podľa môjho názoru privysoké výdavky na nástroj, o ktorý evidentne záujem nie je, on je relatívne nový, ale dnes už to vieme po niekoľkých mesiacoch vyhodnotiť, že ten záujem je pomerne chabý. A o tento nástroj je záujem, je, dokonca mám z regiónov informácie o tom, že zamestnávatelia sú už aj trošku nervózni, pýtajú sa, dotazujú na úradoch práce, kedy by si mohli podať žiadosti o tento príspevok. Nervózni sú už aj niektorí riaditelia úradov práce, myslím teraz nových riaditeľov úradov práce, teda tá menšina, ktorá tomu naozaj rozumie, pretože sa dostáva pod tlak zo strany zamestnávateľov, a tí sa ma pýtajú, teda čo sa deje alebo prečo sa nič nedeje, pokiaľ ide o § 47. Pretože musím povedať, že už terajšie vedenie ministerstva úplne zastavilo realizáciu príspevku podľa § 47 zákona o službách zamestnanosti. Čiže tieto aktivity sa nedejú vlastne už ani podľa, ani v súčasnosti. Mimochodom nedejú sa, bohužiaľ, ani mnohé ďalšie, ktoré by mohli pomôcť ľuďom získať prácu, ale to je téma, ktorej sa teraz nebudem venovať, aby som zbytočne nepredlžoval svoje vystúpenie. Čiže aj k tejto veci sa viaže môj pozmeňujúci návrh, ktorý presne ale prečítam neskôr, a navrhujem zvýšiť výdavkovú časť bežného rozpočtu ministerstva práce, sociálnych vecí a rodiny o 7 mil. eur. Opakujem tú sumu, o 7 mil. eur na príspevok na všeobecné vzdelávanie a prípravu pre trh práce zamestnanca a na špecifické vzdelávanie a prípravu na trh práce zamestnanca podľa § 47 zákona o službách zamestnanosti. Je to síce menej, ja som spomínal, že my sme priemerne okolo 13 mil. eur dávali v štátnom rozpočte na tento výdavok, samozrejme, oproti tým 13 mil. je týchto 7 mil. menej, ale vychádzam z toho, že podľa vývoja čerpania v priebehu roka bude možné túto sumu prípadne korigovať na základe reálneho čerpania. A vychádzam takisto aj z toho, že globálny ekonomický vývoj sa bude zlepšovať, a preto predpokladám nejaký mierny alebo čiastočný pokles záujmu o využívanie tohto prostriedku podpory zamestnanosti na trhu práce. V každom prípade uvidíme, lebo my sme už aj hovorili o tom, že ten návrh štátneho rozpočtu skôr zasieva v prípade Slovenskej republiky istú neistotu. No, ale aby som vecne pokračoval. Môj pozmeňujúci návrh obsahuje aj zvýšenie kapitálových výdavkoch v rámci rezortu práce, sociálnych vecí a rodiny. Toto chcem osobitne zdôrazniť. Nenavrhujem len riešenie bežných výdavkov, ale navrhujem aj riešenie alebo zvýšenie kapitálových výdavkov pre ministerstvo práce, sociálnych vecí a rodiny, presnejšie pre ústredie práce, ale to ja o chvíľu vysvetlím, v každom prípade je to táto rozpočtová kapitola štátneho rozpočtu. A toto chcem osobitne zdôrazniť a hneď aj poviem prečo. Lebo práve týmto bodom chcem ukázať, že vláda navrhuje rozpočet, ktorý je, alebo teda minimálne v kapitole Ministerstva práce, sociálnych vecí a rodiny Slovenskej republiky je nielen odborne chabý, ale je aj sebecký, neľudský, protisociálny a je v rozpore s vašimi tvrdeniami, že šetríte na sebe, teda na vláde a nie na ľuďoch. Dámy a páni, vy nielenže nešetríte na svojich úradoch, ale dávate im peniaze na úkor detí. Áno, na úkor detí. A teraz dobre počúvajte. Podľa registra investícií, ktorý tvorí prílohu k rozpočtu kapitoly Ministerstva práce, sociálnych vecí a rodiny Slovenskej republiky na rok 2011 som zrátal, že investície do transformácie detských domovov vrátane nákupu pozemkov a rodinných domovov, vrátane nákupov projektovej dokumentácie na výstavbu nových rodinných domov pre transformáciu detských domovov rozpočtujete na sumu 374 608 eur. Tuto len pár vetami, aby bolo jasné, o čom hovoríme. Už v minulosti dokonca, dokonca to bola jedna z vážnych priorít pani Ivety Radičovej, keď sa stala ministerkou práce, sociálnych vecí, ona mala dve priority a jednou z nich bolo urýchlene transformovať detské domovy na tzv. domovy detí, ako sa dnes používa odborný výraz, alebo v médiách alebo takto vo verejnosti sa to používa ako výraz domovy rodinného typu. Predpokladám, že ste o tom počuli, takže to zoširoka nebudem vysvetľovať, ale jednoducho ide o to, aby deti, ktoré bývajú v detských domovoch, nebývali v tých veľkých budovách, v tých budovách, ktoré pripomínajú akoby internáty alebo ja neviem, proste závodné ubytovne, ale aby bývali v rodinných domoch po menších skupinkách. Toto je trend, ktorý, pokiaľ ide o detské domovy, funguje všade na svete, všade v moderných vyspelých krajinách, a som, samozrejme, veľmi rád, že už pred rokmi, a opakujem, že naozaj toto si dovolím zdôrazniť, že už v čase pôsobenia pani Ivety Radičovej na poste ministerky práce sa táto transformácia alebo takáto transformácia detských domovov začala a už vtedy pani Radičová hovorila o tom, že toto je jej priorita v rámci rezortu. A musím povedať, že táto priorita zostala nezmenená aj po nástupe novej vlády a po nástupe Viery Tomanovej na pozíciu ministerky práce. Čiže naďalej pokračuje transformácia detských domovov, ktorá ale z hľadiska kapitálových výdavkov alebo z hľadiska investícií znamená, že jednotlivé detské domovy postupne nakupujú alebo kupujú existujúce rodinné domy, prípadne v niektorých prípadoch sa kupujú pozemky a na týchto pozemkoch sa robí výstavba nových rodinných domov, v ktorých sú potom umiestňované deti v počte 7, 8, niekde 10 až 12 detí a ony vlastne vyrastajú v takomto viac rodinnom prostredí. No a na pokračovanie takejto transformácie sa teda v tomto štátnom rozpočte, pripomeniem ešte raz, podľa toho, že som si vypočítal, zrátal presne položky v registri investícií, ktoré tvoria prílohu k rozpočtu kapitoly Ministerstva práce, sociálnych vecí a rodiny Slovenskej republiky, sa rozpočtuje teda 374 608 eur. Podľa komentára k rozpočtovej kapitole ministerstva sa celkové investície na detské domovy rozpočtujú v sume 995 818 eur, z toho na rekonštrukcie je určených 553 818 eur, ale tu chcem upozorniť, že v tejto sume sú zahrnuté výdavky aj na rekonštrukciu existujúcich detských domovov, čiže aj tých veľkých budov, ktoré perspektívne chceme zrušiť, ale jednoducho nie je možné túto transformáciu uskutočniť v priebehu jedného roka. Aj tie budovy sú dosť často proste v žalostnom stave, takže jednoducho treba ich, pokiaľ v nich deti bývajú, udržiavať. Takže rekonštrukcie všetkých detských domovov, všetkých detských domovov na Slovensku: 553 818 eur. Ale na všetky detské domovy na celom Slovensku. Ale teraz dobre počúvajte, oproti tejto sume navrhujete dať vyše pol milióna eur len na rekonštrukciu jedinej budovy – Úradu práce v Bratislave. Presne je to suma 583-tisíc eur. To ide o budovu na Tematínskej ulici. Tu chcem povedať, že ja, samozrejme, rozumiem tomuto postupu, pretože situácia je taká, že dnes Úrad práce v Bratislave sídli v prenajatých priestoroch v Technopole v Petržalke a kúpou vlastnej budovy a následne jej rekonštrukciou sa, samozrejme, perspektívne znížia náklady na prevádzku takéhoto úradu práce, čiže z tohto hľadiska ja nekritizujem ten samotný postup, že idete čo najrýchlejšie zrekonštruovať tento úrad práce, nakoľko vám to umožní potom znížiť prevádzkové náklady na tento úrad práce. Čo ale kritizujem, je ten nepomer, že len prosto, len kapitálové výdavky, len investičné výdavky na jeden úrad práce majú dosiahnuť 583-tisíc eur, hoci na rekonštrukciu všetkých detských domovov navrhujete 553-tisíc eur, čiže o 20-tisíc eur menej, a dokonca na transformáciu detských domovov na detské domovy rodinného typu navrhujete len 374 608 eur. Toto je skutočne podľa môjho názoru vrchol, a teda nehoráznosť. Ale teraz vám poviem, čo je naozaj vrchol všetkého, a to je návrh, aby ministerstvo práce použilo 200-tisíc eur – 200-tisíc eur – na rekonštrukciu stropných podhľadov a svetiel vo svojej vlastnej budove. Takže vy na rekonštrukciu stropných podhľadov a svetiel vo svojej vlastnej budove navrhujete približne polovicu z toho alebo trošku menej ako polovicu z toho, čo navrhujete na rekonštrukciu všetkých detských domovov na celom Slovensku. To je teda podľa mňa dôkaz toho, že tie tvrdenia o tom, ako idete šetriť na vlastnej spotrebe, na spotrebe vlády, na spotrebe úradov, na výdavky na prevádzku a udržiavanie úradov, že tie sa budú oproti tomu, čo dáte verejnosti, že sa budú znižovať. No takže – aby sme to zhrnuli – na transformáciu detských domovov, na transformáciu detských domovov, čiže na výdavky pre lepší život a lepšie bývanie detí, ktoré nemajú vlastných rodičov, vyčleňujete 374,5-tisíc eur, ale na jeden úrad v Bratislave dáte pol milióna eur, 200-tisíc eur si dáte na rekonštrukciu stropných podhľadov a svetiel na ministerstve práce. Nehnevajte sa, ale toto ja už považujem za úbohosť, najradšej by som použil teda iný výraz, ale, no, keby som bol pán Poliačik, možno použije jeho obľúbené „chrapúnstvo“, ale toto je rozhodne spôsob, ktorý je pre mňa úplne neprijateľný. Preto bez toho, aby som siahal na plánované kapitálové výdavky, mimochodom, veľmi zaujímavé je, že do tejto kapitoly alebo do tejto časti kapitálových výdavkov sa napríklad dostalo síce teda spomínaných vyše pol milióna na tú Tematínsku, ale napríklad tam nie sú peniaze na riešenie situácie v Banskej Bystrici. Tam má takisto úrad práce kúpenú budovu, ktorú nepoužíva, keby ju používal, mohol by predať starú budovu, teda keby ju zrekonštruoval, mohol by predať starú budovu a odhadované náklady na rekonštrukciu tej novej budovy sú približne v rovnakej výške, ako sa dá predať tá stará budova po rekonštrukcii a po presťahovaní úradu. Čiže toto by dokonca boli kapitálové výdavky, ktoré by svojím spôsobom boli rozpočtovo neutrálne, pretože štát by zarobil na predaji budovy to isté, čo by vynaložil na rekonštrukciu tej novej budovy. Ale opakujem, nechcem siahať na tie výdavky kapitálové, ktoré sú v rozpočte naplánované, a nechcem ich spochybňovať, pretože ja, samozrejme, chápem, že aj tie úrady práce sú vo všelijakom stave a treba do nich investovať. Ale práve preto teda nenavrhujem znížiť kapitálové výdavky v kapitole ministerstva práce, sociálnych vecí a rodiny, ale navrhujem zvýšiť tieto kapitálové výdavky o 2 mil. eur s tým, že nech všetky tieto peniaze idú na nákup a rekonštrukciu rodinných domov pre pokračovanie transformácie detských domovov tak, aby sa umožnilo pokračovať v tejto transformácii rovnakým tempom, akým sa to dialo doteraz. Na základe doterajších skúseností vychádzam z predpokladu, že takýto náklad, teda tá suma vo výške 2 mil. eur umožní kúpiť a pre potreby transformovaných detských domovov zrekonštruovať asi 20 rodinných domov. (Reakcia spravodajcu.) Áno, áno, samozrejme, toto je aj písomne, hej, ja ho potom aj prečítam, samozrejme. No, mimo pozmeňujúceho návrhu chcem ešte upozorniť na dve položky, ktoré spochybňujú takú, by som povedal, odbornosť prípravy rozpočtovej kapitoly ministerstva práce. Treba povedať, že tu by som navrhoval, aby sa zmenilo rozpočtovanie v dvoch položkách, ale iba takým spôsobom, že sa tie dve položky prehodia. Čiže toto je úplne rozpočtovo neutrálny návrh, a to dokonca rozpočtovo aj, ako sa hovorí po anglicky „insiderský“, čiže v rámci rozpočtovej kapitoly ministerstva práce. Za nereálne vysoko považujem rozpočtované výdavky na príspevok na podporu regionálnej a miestnej zamestnanosti podľa § 50i zákona o službách zamestnanosti. Tu chcem upozorniť, že tento príspevok, to si možno pamätáte, tento príspevok umožňuje obciam a mestám, čiže samosprávam, získať podporu zo strany štátu, keď budú vytvárať pracovné miesta, a to tak, že im štát bude preplácať časť alebo významnú časť nákladov na takto vytvorené pracovné miesta, nielen pokiaľ ide o platy, ale aj pokiaľ ide o sociálne alebo zdravotné odvody, a to tak, že tá suma sa mení po každých troch mesiacoch, celkovo je možné čerpať tento príspevok na obdobie deviatich mesiacov s tým, že každé tri mesiace, čiže po prvých troch mesiacoch a po druhých troch mesiacoch sa pomer, ktorý spolufinancuje štátny rozpočet, pomer celkových výdavkov na to pracovné miesto znižuje. A treba povedať, že ten rozpočtovaný návrh vo výške 31 mil. korún považujem za maximálne prehnaný, pretože musím povedať, že ukázalo sa v praxi a mne to potvrdili moje poslanecké výjazdy, ktoré som absolvoval v posledných dvoch mesiacoch po Slovensku, že jednoducho samosprávy nie sú veľmi ochotné využívať tento príspevok a vďaka tomuto príspevku vytvárať nové pracovné miesta. To čerpanie je pomerne nízke, to treba priznať, to čerpanie je pomerne nízke, ten záujem je pomerne nízky práve preto, lebo tá spoluúčasť v prípade samospráv je tam pomerne vysoká. A jednoducho v čase, keď ministerstvo práce, predošlé, pripravovalo toto opatrenie, treba povedať, že vychádzalo absolútne nieže z odporúčaní, ale vyslovene z tlaku, z požiadaviek Združenia miest a obcí Slovenska, ale bolo to na prelome rokov 2009 a 2010 a v tom čase, myslím si, že ani samosprávy neboli schopné veľmi presne odhadnúť, aký bude mať vývoj ich hospodárenie, a jednoducho v priebehu roka sa ukázalo, že tie ich pôvodné predpoklady, že budú môcť takýmto spôsobom sa spolupodieľať na vytváraní pracovných miest, že jednoducho tie predpoklady boli prehnané a boli nereálne. Takže myslím si, že rozpočtovaná položka 31 mil. eur na túto položku je prehnaná, a navrhujem ju znížiť na 13,5 mil. eur. Ale ako som povedal, teraz poviem dva návrhy, ktoré sú neutrálne aj v rámci samotného rozpočtu, lebo ide v podstate len o prehodenie. Takže, zatiaľ čo tu teda navrhujem znížiť 31 mil. eur na 13,5 mil. eur, tak opačne, navrhujem zvýšenie rozpočtových prostriedkov na nový nástroj, ktorý zaviedla súčasná vláda, a to bola významná časť tej novely zákona o službách zamestnanosti, s ktorou prišiel pán minister Mihál v auguste, resp. v septembri sme o tom rokovali v parlamente, no bol príspevok, a to, alebo to je príspevok na podporu zamestnanosti, na realizáciu opatrení na ochranu pred povodňami podľa § 50j. Tu chcem povedať, že tento návrh sme podporili tak na rokovaní pléna, ako aj na rokovaní výboru aj my, lebo treba povedať, že opäť v tomto smere obce jednoznačne deklarovali, že vítajú takúto možnosť, a to najmä preto, lebo v tomto prípade spoluúčasť alebo spolufinancovanie pre samosprávy je iba vo výške 5 %, čo je výrazný rozdiel oproti tomu predošlému nástroju, o ktorom som hovoril. A toto ich naozaj už motivuje, zdá sa, že tam je veľký záujem, už podľa teraz vyčlenených prostriedkov chcem pripomenúť, že tento § 50j je účinný od októbra tohto roku a tam sa ukazuje, že záujem zo strany samospráv je pomerne veľký, a preto sa domnievam, že rozpočtovaná čiastka 13,5 mil. eur nebude stačiť na to, aby vykryla všetky žiadosti, s ktorými chcú samosprávy na budúci rok pri čerpaní tohto prostriedku prísť. Takže navrhujem, aby sa rozpočet na príspevok na podporu regionálnej a miestnej zamestnanosti znížil z 31 mil. na 13,5 mil. eur a naopak, príspevok na podporu zamestnanosti na realizáciu opatrení na ochranu pred povodňami by sa naopak zvýšil z plánovaných 13,5 mil. eur na 31 mil. eur. Vážení... (Reakcie z pléna.) Prosím? Aha, nie. Áno, prepáčte. (Povedané so smiechom. Smiech v sále a potlesk.) Prepáčte, no... Dobre. Takže... (Reakcia z pléna.) Nie, nie. Takto. Samozrejme, ja by som dokázal rozprávať, keby bolo mojím záujmom naťahovať čas, tak by som dokázal rozprávať aj ďalších tridsať minút, ale keďže mojím záujmom je veľmi vecne vystúpiť k návrhu štátneho rozpočtu na rok 2011, budem sa držať tejto svojej filozofie, podľa ktorej vystupujem od samého začiatku aj pri závere svojho vystúpenia, lebo dostávam sa už teraz k záveru svojho vystúpenia. Vážené kolegyne a kolegovia, usiloval som sa vo svojom vystúpení a v niektorých prípadoch možno aj trošku podrobnejšie vysvetľovať svoj prístup k návrhu štátneho rozpočtu v kapitole Ministerstva práce, sociálnych vecí a rodiny Slovenskej republiky preto, aby som ukázal, že naozaj mám záujem predniesť vecné návrhy. A mojím návrhom je skutočne poskytnúť ministerstvu práce, sociálnych vecí a rodiny ďalšie prostriedky, ktoré určite toto ministerstvo bude môcť využiť najmä teda v oblasti aktívnej politiky na trhu práce a v jednom prípade to sú tie kapitálové výdavky na pokračovanie doterajšieho tempa transformácie detských domovov na tzv. detské domovy rodinného typu. Vzhľadom teda na tento môj zámer predkladám pozmeňujúci návrh, ktorý teda v súlade s rokovacím poriadkom musím prečítať celý, ktorý som predložil už aj písomne, pán spravodajca, predpokladám, že ho máte, ale môžem vám ho potom aj odovzdať, hej, lebo už včera som to dával, aj sme ho dostali rozmnožený. Takže pozmeňujúci návrh, teraz ho teda presne prečítam. Bod 1. V prílohe č. 3 sa číslo „3 604 955 065“ v riadku „Všeobecná pokladničná správa“ a zároveň v stĺpcoch „Výdavky celkom“ a „Výdavky spolu bez prostriedkov EÚ“ mení na číslo „3 590 955 065“ a číslo „6 360 108“ v riadku „Všeobecná pokladničná správa“ a zároveň v stĺpci „Kapitálové výdavky (bez prostriedkov na spolufinancovanie)“ sa mení na číslo „4 360 108“. Týmto pozmeňujúcim návrhom, krátko odôvodním, týmto pozmeňujúcim návrhom by sme ubrali 14 mil. eur, nazvime to, z bežného rozpočtu alebo z bežných výdavkov, ktoré sú v štátnom rozpočte navrhované v kapitole Všeobecnej pokladničnej správy, a takisto by sme ubrali 2 mil. eur výdavkov, ktoré sú rozpočtované v kapitole Všeobecnej pokladničnej správy na kapitálové výdavky. Bod. 2. V prílohe č. 3 sa číslo „2 010 892 040“ v riadku „Ministerstvo práce, sociálnych vecí a rodiny Slovenskej republiky“ a zároveň v stĺpcoch „Výdavky celkom“ a „Výdavky spolu bez prostriedkov EÚ“ mení na číslo „2 024 892 040“ a číslo „3 088 325“ v riadku „Ministerstvo práce, sociálnych vecí a rodiny Slovenskej republiky“ a zároveň v stĺpci „Kapitálové výdavky (bez prostriedkov na spolufinancovanie)“ sa mení na číslo „5 088 325“. Opäť krátke odôvodnenie. Týmto pozmeňujúcim návrhom dosiahneme, že sa navýšia o 14 mil. eur celkove výdavky, pokiaľ ide o bežné výdavky v rozpočtovej kapitole ministerstva práce, sociálnych vecí a rodiny a takisto v tejto rozpočtovej kapitole sa pre tento rezort navýšia o 2 mil. eur kapitálové výdavky. Bod č. 3 pozmeňujúceho návrhu znie: V prílohe č. 4 sa v kapitole „Všeobecná pokladničná správa“ mení v položke „Výdavky za kapitolu spolu“ číslo „3 604 955 065“ na číslo „3 590 955 065“ a v kapitole „Ministerstvo práce, sociálnych vecí a rodiny Slovenskej republiky“ sa mení v položke „Výdavky za kapitolu spolu“ číslo „2 010 892 040“ na číslo „2 024 892 040“. Týmto posledným, tretím pozmeňujúcim návrhom dosiahneme, v podstate ide o takú legislatívno-technickú úpravu, dosiahneme súlad prílohy č. 4 návrhu zákona o štátnom rozpočte na rok 2011 so zmenami, ktoré navrhujem v bodoch 1 a 2 urobiť v prílohe č. 3 k tomuto návrhu zákona. Vážené kolegyne a kolegovia, pevne verím, nebudem už osobitne ďalej zdôvodňovať tie jednotlivé presuny, lebo som ich... Mám to prečítať? (Reakcia z pléna.) Nie, nebudem to čítať. Nechcem, naozaj nechcem zbytočne predlžovať. Ja som tieto návrhy veľmi konkrétne a veľmi vecne, pán kolega, už obhájil a vysvetlil vo svojom vystúpení, a práve preto už nebudem ďalej k nim hovoriť. Ale pevne verím, že moje vystúpenie vás presvedčilo najmä o tom, že sa usilujeme o maximálne vecný, argumentmi podložený prístup, pokiaľ ide o zmeny v štátnom rozpočte. Ja opakujem, že navrhujem zmeny, ktoré sú z hľadiska globálne, teda z hľadiska štátneho rozpočtu rozpočtovo neutrálne. Myslím si, že vzhľadom na sumu, ktorá je určená vo Všeobecnej pokladničnej správe či už na bežné výdavky, ale bez prostriedkov Európskej únie, alebo na kapitálové výdavky bez prostriedkov na spolufinancovanie, že tento návrh nebude mať žiadny škodlivý dopad na rozpočtovú kapitolu VPS. A naopak, upozorňujem, že navrhujem navýšiť výdavky v rozpočte ministerstva práce alebo v rezorte ministerstva práce, sociálnych vecí a rodiny. Preto vás chcem na záver požiadať o podporu týchto mojich pozmeňujúcich návrhov a už vopred vám ďakujem, že ich podporíte. Ďakujem pekne za pozornosť. (Potlesk.)