J. Šimko, poslanec: (2006-12-07):
Pri príprave rozpočtu je, samozrejme, nevyhnutné vychádzať z koncepčných materiálov. Jedným z nich je dokument Model 2010, ktorý bol schválený vládou Slovenskej republiky a odsúhlasený v Národnej rade. Okrem iného sa tu uvádza: „Do roku 2010 zaviesť profesionálne, efektívne, ale dostupné ozbrojené sily organizované, vyzbrojené, vycvičené v súlade s Vojenskou stratégiou Slovenskej republiky, modernizované tak, aby boli interoperabilné s vojenskými organizáciami NATO.“ Jedným z dôležitých posudzovaných kritérií pri spracovaní dokumentu ozbrojených síl Model 2010 bola očakávaná úroveň výdavkov na obranu. Za cieľovú úroveň sa považuje platný záväzok vlády Slovenskej republiky podľa jej uznesenia č. 121 zo 7. februára 2001 zachovať minimálny ročný podiel výdavkov na obranu 1,89 % z HDP, čo sa považuje ako limit dostupnosti v procese spracovania úrovne síl. Model 2010 bol postavený na predpoklade vyčleňovania 2 % z HDP pre rozpočet ministerstva obrany. Prax ukázala, že sa nám túto úroveň nepodarilo dosiahnuť. Napriek tomu Slovensko ostáva v lepšej polovici krajín NATO a obranné výdavky rástli v reálnom vyjadrení každý rok. V rokoch 2004 až 2005 bol aktualizovaný dlhodobý plán rozvoja štruktúry ozbrojených síl Model 2010 a 14. decembra 2005 vládou schválený Dlhodobý plán rozvoja Ministerstva obrany SR s výhľadom do roku 2015, teda známy pod názvom Model 2015. Vzhľadom na reálnosť plánovania bol na vypracovanie dlhodobého plánu rozvoja ministerstva obrany použitý zdrojový rámec výdavkov na obranu v rokoch 2006 až 2010 vo výške 1,89 % z HDP. V rokoch 2011 až 2015 bol použitý plánovací limit 1,9 % z HDP. Toľko teda niekoľko základných údajov z koncepčných materiálov Model 2010 a Model 2015. A teraz sa pozrime na predložený rozpočet na rok 2007. Na obranné výdavky spolu s medzirezortným programom Podpora obrany sa v roku 2007 použije 29 mld. korún, čo predstavuje 1,60 % HDP. Najväčšiu časť obranných výdavkov tvorí rozpočet ministerstva obrany v sume 28,5 mld. korún. Pôvodne plán v rámci programového rozpočtovania, teda s výhľadom už aj na ďalšie roky, sa v roku 2005, teda pred rokom sa plánovalo vyčleniť na rok 2007 30,9 mld. korún, čo by predstavovalo 1,87 % HDP, čo je vlastne v absolútnych číslach o 1,9 mld. korún menej. Treba povedať, že je horšie, že aj do budúcnosti do roku 2015 sa nepočíta s úrovňou 1,9 % z HDP. Preto je asi logická moja otázka, kedy a v akých cieľoch sa budú modifikovať už schválené Model ozbrojených síl 2010 aj Model 2015, keď rozpočet na rok 2007 bude na úrovni 1,6 % z HDP? Ak je teda limitom dostupnosti ozbrojených síl suma 1,89 % HDP, ako uvádza Model 2010, potom je asi logický záver, že pri vyčlenenej sume 1,6 % HDP v roku 2007 sa stávajú ozbrojené sily Modelu 2010 nedostupné. V poslednom čase sme svedkami otvárania rôznych káuz. Otvorená bola aj kauza muničného skladu. Aj keď o nich hovoria najvyšší predstavitelia ministerstva obrany, riešenia však neposkytnú. Táto stavba sa neustále predražovala, z pôvodných 57 mil. na 350 mil. Podľa mojich znalostí systém obranného plánovania na ministerstve obrany umožňuje vedúcim programov presúvať finančné prostriedky medzi programami. Zistil som, že v istom období sa v priebehu pol roka menilo viac ako 100 rozpočtových opatrení v celkovej sume viac ako 1 mld. korún. To znamená, že pôvodne vyčlenené finančné prostriedky na jednotlivé programy sa môžu v kalendárnom roku medzi jednotlivými programami presúvať. Ak je teda toto možné, potom sa vôbec nečudujem, keď v rezorte obrany dochádza doslova k lietaniu aj stámiliónových súm. Aké teda by mali byť východiská zo súčasného stavu? Rozpočet ministerstva obrany musí byť pod verejnou kontrolou. Dnes je jeho podstatná časť v režime utajenia. Myslím si, že len minimálna časť rozpočtu má byť v režime niektorého zo stupňov utajenia. Chcem poukázať na zákon č. 215/2004 Z. z. o ochrane utajovaných skutočností, kde v § 4 ods. a) sa hovorí, že „utajovanou skutočnosťou nemôže byť informácia o nezákonnom alebo nesprávnom postupe alebo nezákonnom rozhodnutí verejných činiteľov a orgánov verejnej moci“. Navyše v tom istom paragrafe v odseku c) sa hovorí, že „utajovanou skutočnosťou nemôže byť informácia o nehospodárnom, neefektívnom a neúčelnom nakladaní s verejnými prostriedkami“. Pýtam sa, nejde tu dokonca o porušenie zákona v prípade obranného plánovania? Ja si dovolím uviesť príklady z iných štátov, ako pristupujú k obrannému plánovaniu. V Spojených štátoch amerických modely rozpočtovania a programovania sú verejne prístupné materiály, v ktorých nie sú len programy, ale aj rozpočet v cenách. Rieši sa tu dokonca aj metóda kontraktu, to, čo u nás poznáme ako priame zadanie, výberové konanie. Francúzsko má zákon o programovaní a čo je zaujímavé, že v rámci tohto plnenie programov sa odsúhlasuje tiež zákonom, teda zákonom, ako sa programy plnia. Zákon o rozpočte, kde sú percentá, sú len pomocné ukazovatele. Aj tieto príklady svedčia o tom, že rozpočet ministerstva obrany má byť otvorený dokument, ku ktorému má mať prístup aj daňový poplatník, občan Slovenskej republiky. Nemyslím si, že metodiku plánovania NATO a EÚ nepoužívame, len zdá sa mi, že náš systém obranného plánovania je neefektívny, nemá efektívnu kontrolu a nemá sankcie za neplnenie úloh. Aj to je asi dôvod, aby sme sa nad kapitolou rozpočtu ministerstva obrany vážne zamysleli. Vážené panie poslankyne, páni poslanci, nebudem dávať žiadny pozmeňujúci návrh na presúvanie finančných prostriedkov na iné priority, pretože, zopakujem, zdá sa mi, že problémom je nízka kvalita obranného plánovania, ktorá dovoľuje v kapitole ministerstva obrany presúvať ročne rádovo až miliardy korún. Ďakujem.