Osuský, Peter, poslanec NR SR (2015-05-22):
Vážená pani predsedajúca, vážený pán predkladateľ, vážená snemovňa, ľudská myseľ a ľudské uvažovanie je veľmi často zvádzané z podstaty človeka do vychodených koľají. A veľmi radi, keďže o mnohých veciach nevedia, ako hovoril kedysi múdry Sokrates: „Se multas res nescire dicebat, sed stulti homines se omnia intellegere arbitrantur.“ („Múdry človek vie, že mnohé veci nevie, len hlúpi ľudia sa domnievajú, že všetko chápu.“) A to teraz nie je nijaká výčitka, to je len konštatovanie, že z podstaty veci o väčšine vecí nevieme veľa, alebo vieme skôr málo. Ale aj v povrchnom mozgu sa zachová informácia, že konope je „průšvih“. A to nepochybne vedie k tomu, že potom do tejto škatuľky začínajú padať veci, ktoré by pri triezvej, hlbšej a odbornejšej úvahe do tej veci nespadli. Ak teda v civilizovaných krajinách, ktoré nás obklopujú a v ktorých iste nebudeme zákonodarcov podozrievať, že podporujú drogové závislosti a nemajú kanabidiol vo svojich zoznamoch omamných látok, a ak je faktom, že táto látka nie je psychotropnou látkou, tak je „nasnadě“, že ak sa stala chyba a látka zapadla do akejsi škatuľky, kam nepatrí, tak ju z nej treba vybrať a dať ju na to miesto, kam patrí. Samozrejme, ako som povedal, naša myseľ je už taká, že radi žijeme v nacvičených schémach, lebo nás to veľmi nenúti premýšľať, a je oveľa jednoduchšie mechanicky zasúvať veci do okienok, ako zvažovať o ich správnom mieste. Ak ešte k tomu pridám, že tento návrh predkladá Martin Poliačik, ktorý, a to hovorím i sám ako lekár, o tejto veci vie dosť, a to nie je nič negatívne, pretože je cenné, že niekto o tejto veci vie dosť a že ho predkladá SaS, tak je zase pre ľudí povrchných očividne „nasnadě“, ako hovoria bratia Češi, úvaha, no to zas sú tí marihuanisti. Samozrejme, je to hlúposť. Všetkým tým, ktorí by takto povrchne uvažovali, by som neprial, aby zažili, ako sa ich vnúča či dieťa spína v epileptickom záchvate a ako by sa v tom čase veľmi dramaticky dožadovali takejto terapie. Ak ale tento problém nemáme a tie myoklonické kŕče dojčiat nie sú denná choroba, to nie je soplík, to je zriedkavá vec, tak, samozrejme, sa nás to tak veľmi netýka a môžme jedným šmahom zo zvyku udržať chybu, ktorá sa stala. Ak som hovoril pri predchádzajúcich zákonoch o tom, že sú totálne nestranícke, tak si neviem predstaviť, čo je najstraníckejšie ako úprava chyby, ktorá sa stala, a uvedenie veci na pravú mieru v oblasti, ktorá sa týka aj zdravotníctva. To znamená, že zotrvávať v blude, akokoľvek posvätenom zákonom, je hlúpe, jednoducho hlúpe. A dramatickým sa to stáva vtedy, keď sa začne týkať mňa a mojej rodiny. Takže k tomu rozsiahlemu exkurzu, ktorý robil Martin Poliačik, len dodávam, že jednoducho je hádam našou povinnosťou, a aj keď sa kolega Jožo Mikloško dožaduje citácií, no, tiež si nespomínam, že by pri predložení toho zákona bolo u tejto položky šesť-sedem impaktných citácií zo svetovej vysokošpecializovanej literatúry. Takže predpokladám, že to, čo uviedol Martin Poliačik, si nevymyslel. Že sa opiera o očividné skutočnosti. A viem si predstaviť, že keby sme si sadli teraz k počítaču, tak možno nájdeme i tie citácie, ale nebýva tu zvykom, že sa, ešte raz hovorím, zákony pod čiarou, ako by som povedal, ozdobujú citáciami z vrcholných odborných vedeckých časopisov. Takže predpokladám, že ani Jozef Mikloško si nemyslí, že Martin Poliačik si ten syndróm a tú diagnózu a tú terapiu a ten fakt, že v iných krajinách tam zaradený ten liek, tá látka nie je, nevymyslel preto, aby oklamal Jozefa Mikloška. To znamená, to by som mu hádam nepripisoval. Preto sa domnievam, že ak môžme jednoducho napraviť chybu, tak by som sa riadil heslom: „Čo môžeš urobiť dnes, neodkladaj nazajtra.“ Nevidím dôvod, prečo by čo len o jeden deň dlhšie mala ostať v zákone chyba, keď bola pomenovaná a keď bola vysvetlená, keď je v našich rukách v utorok o jedenástej tú chybu odstrániť. Ďakujem za pozornosť.