Ivan, Miroslav, poslanec NR SR (2017-04-05):
Ďakujem za slovo, pani predsedajúca. Začal by som najskôr možno tým, že, vážení kolegovia, hovoríme tu o stavebnom zákone a už sa točíme o náboženstvách, o vierach a chcel by som teda svoj predslov vrátiť možno tam, kam patrí. To znamená do diskusie o zákone, ktorý predkladatelia chcú zmeniť. To je zákon č. 50/1976 Z. z. Začnem, teda ale skôr, ako sa k tomu budem vyjadrovať, citáciou z dôvodovej správy, ktorú predkladateľ uvádza. Citujem: „Vzhľadom na to, že súčasný právny poriadok v Slovenskej republike nepoznal tzv. náboženské stavby a neboli vykonané potrebné bezpečnostné opatrenia pri registrácii novej cirkvi alebo náboženskej spoločnosti, je podľa nášho názoru potrebné tento stav zmeniť aj s ohľadom na vývoj migračnej vlny v Európskej únii a s ním súvisiace negatívne javy, akými sú možná radikalizácia členov novoregistrovaných cirkví a náboženských spoločností a možné teroristické útoky v Slovenskej republike.“ No. Prvé, čo poviem, je, že sa necítim žiaden odborník na náboženstvá, a preto ani na túto tému sa baviť nebudem, ani vysvetľovať. Len chcem povedať jedno, že to, že si na riešenie tejto problematiky vybral predkladateľ stavebný zákon, pokladám za veľmi nešťastný spôsob. Je to v podstate precedens, kedy predkladateľ sa snaží dostať do stavebného zákona typ stavby, ktorá sa odlišuje nie použitím, účelom alebo technológiou, ale vlastníckym vzťahom. To znamená, prvýkrát sa zavádza posudzovanie stavby podľa toho, či je vlastník nejaká cirkev, teda akýkoľvek vlastník. Čo to teda môže znamenať v budúcnosti? Príde ďalší návrh, kedy do stavebného zákona budeme dávať texty, že bude musieť byť uvedené, či je vlastníkom stavby politická strana? Kam až zájdeme, keď hovoríme o stavebnom zákone? To budem asi opakovať neustále. Hovoríme o stavebnom zákone. Stavebný zákon presne definuje v § 47, aké sú všeobecné požiadavky na stavby. Hovorí o tom, že stavby majú ochraňovať človeka, majú byť bezpečné, majú byť v súlade s ochranou životného prostredia, majú spĺňať požiadavky územného plánu a tak ďalej a tak ďalej. Napojené na inžinierske siete a tak ďalej. Je veľmi nešťastné, že hovoríme tu vstupom a riešiť tu chceme náboženské možno, poviem, predsudky zmenou stavebného zákona. Alebo keď už preženiem a ostanem v rovine problematiky ministerstva dopravy, budeme nabudúce meniť zákon o cestnej premávke a budeme sa pýtať budúceho vlastníka motorového vozidla, napríklad kamióna, či náhodou ho nevlastní nejaká cirkev alebo podobne? A zas budeme argumentovať to, čo sa stalo povedzme v Berlíne a podobne? Kam až chceme zájsť? Takže a posledný, poslednú vec, ktorú chcem povedať, nielenže je tu akýsi pokus naozaj o, o, o zvláštny precedens. Chcem tiež povedať, že tento zákon je v praxi aj nezrealizovateľný, pretože ak posudzujeme v jednu chvíľu vlastníctvo, tak potom si neviem predstaviť pri zmene vlastníctva tej stavby, ako budú tie orgány, ktoré majú v tomto byť zainteresované, posudzovať celý ten proces ďalej. A poslednú vec, ktorú by som možnože odporučil predkladateľovi, ja si myslím, že v stavebnom zákone je toho veľa čo riešiť, a toto je to posledné, ktoré v zákone potrebujeme riešiť. Možno by som teda aj využil túto chvíľu a vyzval nielen predkladateľa, ale aj všetkých vás, kolegovia, 20. apríla organizuje náš výbor pre hospodárske záležitosti zasadnutie komisie, ktorá sa bude venovať haváriám stavieb a poruchám stavieb zapríčineným, zapríčinené zlou predprojektovou prípravou a procesmi počas výstavby. Toto rozhodne považujem za oveľa dôležitejší a závažnejší problém a nedostatok v stavebnom zákone, a nie to, čo sa tu predkladateľ snaží riešiť. Takže za mňa a za náš klub určite budem odporúčať, aby sme takýto zákon nepodporili. Ďakujem za slovo.