Hlina, Alojz, poslanec NR SR (2015-07-01):
Funguje taká mediálna skratka. A ja sem-tam keď chodím domov, tak stretávam dole na Palisádach pána Hudeca. To bol minister kultúry niekedy. A keď vidím pána Hudeca, sa mi spája to s tým, že utekal odtiaľto nejakým zadným vchodom, hej. Proste sú vedy okolo toho, aj sa to nejako volá, čo to skúmajú, kedy sa vyvíja, vytvorí tá určitá mentálna skratka na vnímanie niečoho a niekoho. Nuž pána Hudeca ja teda vnímam podľa mňa okrem iných ako človeka, ktorý utekal zadným vchodom, a pána ministra kultúry budeme vnímať ako človeka, ktorý proste dal postaviť garáže, resp. nestál v ceste garážam, pričom za jeho éry sa zbúralo to, čo 2-tisíc rokov stálo. To je, pán minister, naozaj nelichotivé. A ja vám poviem, že tomuto imidžu by nepomohlo, ak by ste aj v každej dedine dali postaviť sochu Hviezdoslava, naozaj aj za svoje, lebo už je zle, naozaj, to, čo malo prejsť v tichosti, všetci ste čakali na tú barokovú záhradu, kde by ste nedbali podľa mňa aj pamätné tabuľky osadzovať s tým, že kto sa o to pričinil, tú fázu výstavby tak ste nestihli realizovať. A vás to prekvapilo. (Ruch v sále.) Pán Elemér, pokojne si to vybavte, ja počkám. A ja si naozaj myslím, že vy sa zapíšete do histórie Slovenska ako minister, za éry ktorého proste sa toto udialo, lebo verím, že to by sme prípadne už ani nemuseli rozporovať tak, že sa to pokazilo, pán minister. Ale napríklad mňa mrzí to nehrdinstvo teraz aj ľudí, ktorí sa okolo toho motali, hej, tá submisia krajského pamiatkového riaditeľstva s tým, že nikto nezložil funkciu a nepovedal, že: „Netlačte ma do toho, ja s tým nechcem nič mať.“ Nezložil tú funkciu krajský pamiatkový riaditeľ, lebo asi chcel byť celoštátnym riaditeľom pamiatok a lebo možno mu chýbali dva roky do dôchodku ja neviem. Ale to je presne výrazom toho, čo sme. To hrdinstvo tam chýbalo. Keby to bol urobil tri roky dozadu, tak proste teraz by bol hrdinom dňa. Pán minister, ja si veľmi dobre pamätám tú diskusiu, keď ja som tu interpeloval, keď som pred rokom tu vykrikoval, čo tam stvárate a ako ste sa vy tu očami dohovárali ešte s pánom Paškom, ako ste ho podporili v tom, že vlastne to je pomaly záslužný čin. Pán minister, aj keď bude stáť socha Hviezdoslava všade, v každej dedine, na každom sídlisku, aj keď slovenskej hudby budú 50 % hrať, tak môj tip je, že sa vy zapíšete do histórie ako minister, ktorý nechal zbúrať rímske pamiatky na hradnom kopci. Žiaľ, proste to je fakt. Ak to chcete odčiniť týmto spôsobom, poďme sa o tom rozprávať, či sa nám to podarilo. Ja už tému garáží uzavriem tým, že čo by jeden nechcel, pri výstavbe tých garáží sa nám stretla naozaj skutočná elita tohto národa, rozviedčik, pán Široký spolu s pánom kachličkárom, pánom Pavlom Paškom, proste sa rozhodli vybudovať garáže na hradnom kopci, lebo v zemi to nikto nezmeria. Princíp tých podzemných garáží je jasný: „Daj to pod zem, nikto to už nikdy nezmeria, nech to stojí, čo to stojí.“ A vy ste tam sekundovali, pán minister, neberte to osobne, alebo prípadne už možno aj môžete to tak brať, ako úplne submisívny, slabučký minister kultúry, ten sa proste na to pozeral a prizeral tomu. A nemôžete povedať, že ste nevedeli, nepočuli... (Prerušenie vystúpenia predsedajúcou.)