Krajcer, Daniel, poslanec NR SR (2014-12-11):
Ďakujem pekne. Pani podpredsedníčka, dámy a páni, dovoľte, aby som uviedol návrh zákona, ktorého cieľom je zrušenie úhrad za služby verejnosti, tzv. koncesionárskych poplatkov. K predloženiu tohto návrhu ma vedú dva dôvody. Prvý z nich je, že súčasný finančný model fungovania Rozhlasu a televízie Slovenska je dlhodobo neudržateľný. Nevidím to tak len ja, ale aj manažment RTVS a generálny riaditeľ tejto inštitúcie, ktorý už pred niekoľkými mesiacmi takpovediac bil na poplach, že súčasné financovanie je nedostatočné a z dlhodobého hľadiska neudržateľné. Druhý dôvod, ktorý ma vedie k predloženiu tohto návrhu zákona, je, že zrušenie koncesionárskych poplatkov považujem za správne a spravodlivé vo vzťahu k ľuďom. V oboch týchto prípadoch, alebo oba tieto dôvody vysvetlím. Takže po prvé, prečo, a nielen podľa môjho názoru, ale aj podľa názoru súčasného manažmentu RTVS, je financovanie tejto verejnoprávnej inštitúcie neudržateľné a nedostatočné. Povedzme si niekoľko základných faktov: Hlavným zdrojom príjmu v súčasnosti pre Rozhlas a televíziu Slovenska sú úhrady za služby verejnosti. Na tento rok je predpokladaný výber vo výške 70,5 mil. eur. Je zrejmé, že táto suma nepostačuje na udržateľné financovanie na zabezpečenie programovej služby zo zákona. V čase, keď sme spúšťali zmeny a reformu celého projektu RTVS, bolo vypočítané, že táto inštitúcia potrebuje na zabezpečenie svojich funkcií vyplývajúcich zo zákona približne sumu 100 mil. eur. Čiže k dispozícii je 70,5 milióna. Neriešim teraz nejaké výnosy z finančných operácií, to znamená zdroje, ktoré pochádzajú z predchádzajúcich rokov, a reklama, sponzoring je na úrovni niečo cez 4 mil. eur, čiže je evidentné, že tu vyvstáva veľká diera, ktorú súčasná garnitúra sa snaží zalepiť inštitútom, ktorý sa volá zmluva so štátom. Zmluva so štátom je inštitút, ktorý v svojej podstate môže fungovať, pokiaľ plní svoj základný a pôvodný zmysel svojho fungovania, a tým zmyslom je podpora pôvodnej tvorby. Len pre ilustráciu, v roku 2010 plynulo zo zmluvy so štátom ešte vtedy pre oddelený rozhlas a televíziu 17 mil. eur. V súčasnosti je to, hovorím o návrhu rozpočtu na budúci rok, suma 30 mil. eur. Je zrejmé, že ide takmer o dvojnásobok tejto sumy. Potvrdzuje sa to, na čo som upozorňoval už dlhodobo, že práve zmluva so štátom slúži na riešenie problému s financovaním Rozhlasu a televízie Slovenska. Lenže tu je minimálne jeden problém, ja vidím dokonca dva. Prvý je ten, že pri tejto výške finančných prostriedkov, a keďže hovorím, že pôvodným zmyslom zmluvy so štátom je zabezpečiť tzv. výrobu pôvodnej tvorby v Rozhlase a televízii Slovenska, je zrejmé, že tieto finančné prostriedky idú aj na iné aktivity RTVS. To znamená, že naozaj sa začína odkláňať tento inštitút od svojho pôvodného zmyslu. Druhý dôvod, pre ktorý si myslím, že takto nastavené financovanie RTVS je nesprávne, je ten, že práve zmluva so štátom môže slúžiť ako nástroj tlaku na manažment RTVS. Vysvetlím prečo. Dôvod je jednoduchý. Ide totižto o sumu, ktorá je schvaľovaná ad hoc z roka na rok pri schvaľovaní štátneho rozpočtu konkrétnou politickou garnitúrou, ktorá vládne. To znamená, že politici sa dohodnú, či nechajú inštitúciu krvácať, alebo jej budú poskytovať finančné prostriedky, ktoré kompenzujú to, že financovanie z koncesionárskych poplatkov je nedostatočné. Preto tvrdím, že zo stredno-, ale aj dlhodobého hľadiska je takto nastavený model financovania verejnoprávnych médií neudržateľný a nedostatočný. Preto navrhujem, aby sa zrušili koncesionárske poplatky a aby sa táto inštitúcia financovala zo štátneho rozpočtu, koniec koncov ako vidíme, priamo zo štátneho rozpočtu sa už financuje aj teraz, a tá suma a ten podiel sa neustále zvyšuje. Môj návrh je, aby to bolo 0,142 % z hrubého domáceho produktu z roka predchádzajúceho, ktorý predchádza tomu, na ktorý je táto suma vyčleňovaná. Tá suma by na rok 2015 vypočítaná z HDP v roku 2013 predstavovala sumu 104,5 mil. eur. Bolo by to čiže mierne čosi viac, ako je potrebné na plnenie úloh tejto inštitúcie, s tým, že tam je ešte nejaký priestor, možno 4 až 5 mil., ktoré by vedela RTVS získať z reklamy, sponzoringu, z nejakej vlastnej činnosti, čiže zhruba by sa dostala na úroveň 110 mil. eur. To by naozaj postačovalo na fungovanie v tomto súčasnom rámci, samozrejme, nehovorím o ďalších okruhoch, nehovorím o nejakom masívnejšom rozvíjaní programovej služby, ale v tom, ako je momentálne zo zákona zadefinovaná a v akom rozsahu RTVS funguje. Keď porovnám s tým, koľko finančných prostriedkov získava z tých hlavných zdrojov RTVS v súčasnosti, je to 102 mil. eur. Hovorím o koncesionárskych poplatkoch, čiže úhradách za služby verejnosti a o tzv. zmluve so štátom. Chcem povedať, že úhrady za služby verejnosti alebo koncesionárske poplatky sú legitímnym nástrojom financovania médií verejnej služby. V krajinách Európskej únie je možno tretina tých, ktoré sú primárne financované prostredníctvom takýchto médií, prostredníctvom koncesionárskych poplatkov, čiže je to legitímny nástroj. Rovnako ako je legitímny nástroj financovanie zo štátneho rozpočtu, lebo opäť možno tretina krajín je financovaná práve primárne z takéhoto zdroja, vysielateľov verejnoprávnych v krajinách Európskej únie, a možno tretina, teraz to hovorím naozaj nahrubo, má viaczdrojové alebo zmiešané financovanie, aj keď aj v tomto prípade nehovorím o viaczdrojovom financovaní, pretože, ako som spomenul, je tu príjem z reklamy, sponzoringu, RODC placementu a, samozrejme, aj nejakej vlastnej činnosti, plus sú to granty a transfery, ktoré jednorazovo môže získavať RTVS na výrobu konkrétnych programov, čo získava už aj teraz. Čiže aj to, čo ja navrhujem, je viaczdrojové financovanie inštitúcie. Inými slovami chcem povedať, že tak ako je legitímne financovanie primárne zo štátneho rozpočtu vo vzťahu k verejnoprávnym médiám, rovnako je legitímne aj financovanie primárne prostredníctvom koncesionárskych poplatkov. Len teraz sa dostávame k tomu problému. Generálny riaditeľ RTVS hovorí, že financovanie je nedostatočné. Čo je pravda, ak som povedal, že minimálne 100 mil. potrebuje inštitúcia na svoje fungovanie, k dispozícii má 70,5 z koncesionárskych poplatkov. Čiže rieši sa to tak, ako som už spomenul, kompenzuje sa to zmluvou so štátom, ktorá už podľa mňa vysoko prevyšuje tú základnú potrebu alebo možnosti, alebo priestor, ktorý je potrebný na výrobu a prípravu tzv. pôvodnej tvorby. No ale potom v čom je problém? No problém je v tom, že to, že je to nedostatočné, si uvedomuje manažment RTVS, hovorím o tom aj ja, aj niektorí moji kolegovia, hovorí o tom dokonca aj minister kultúry, ale nič sa nedeje. To som spomínal. Aj manažment a generálny riaditeľ RTVS. No nedeje sa nič preto, lebo súčasná vládna väčšina zrušila môj návrh zákona, ktorým sa zrušili koncesionárske poplatky, keď sme boli vo vláde, tak sme túto zmenu presadili. SMER sa opätovne vrátil ku koncesionárskym poplatkom, ale s nimi nič nerobí. Nerobí s nimi preto nič, pretože je to problém politický a marketingový. Čiže naráža to na základné mantinely fungovania vládnej strany. Ak jednoducho niečo marketingovo nevyhovuje, v prieskumoch nám to nevychádza, je to nepopulárne, tak to proste nespravíme. A to je ten najväčší problém, v ktorom sa ocitla verejnoprávna inštitúcia. Je tu nečinnosť, nekonanie, schovávanie sa do piesku zo strany SMER-u, a preto ponúkam, ak nie ste schopní urobiť to, čo považujete vy za správne, ja to nepovažujem za správne. Ja si myslím, že koncesionárske poplatky sú aj z daňového hľadiska nespravodlivé, ale vy to považujete za správny spôsob financovania, keďže ste zrušili môj návrh zákona, ktorým sa rušili koncesionárske poplatky v roku 2012 a opätovne ste ich zaviedli. No tak ale v takom prípade je vašou povinnosťou, pokiaľ vám záleží na ďalšom fungovaní verejnoprávnych médií, tieto koncesionárske poplatky zvýšiť. Iná cesta nie je. Lenže vy to neurobíte. Neurobíte to, lebo marketing, naráža to na základný princíp fungovania vašej strany. To je ten problém, a to sa týka, samozrejme, mnohých oblastí fungovania ekonomiky, krajiny ako takej. Čiže zradilo vás vlastné DNA vášho fungovania v tomto prípade a výsledkom toho pokrytectva je to, že nekonáte, ad hoc púšťate peniaze cez zmluvu so štátom, hoci tie peniaze už sa míňajú pôvodnému účelu. Inštitúcia to musí všelijako kamuflovať, zďaleka to nejde len na pôvodnú tvorbu a tvárite sa, že všetko je v poriadku. No nie je. A preto hovorím, ak nie ste schopní riešiť financovanie RTVS spôsobom, ktorý vy považuje za správny, čiže zvýšením koncesionárskych poplatkov, ponúkam druhú alternatívu opätovne. Zrušme koncesionárske poplatky, nastavme model financovania zo zákona, ktorý bude nezávislejší aj vo vzťahu k inštitúcii, respektíve inštitúcia bude nezávislejšia, a vysvetlím to práve na tej zmluve so štátom. Pretože ak je stanovená výška na základe nejakého podielu, percentuálneho podielu z HDP, tak je to stanovené zo zákona. Nie je to stanovené na základe dohody medzi ministrom financií a ministrom kultúry v tom-ktorom konkrétnom roku pri schvaľovaní rozpočtu. To znamená, že stráca sa aj priestor a možnosť vytvárania tlaku na manažment inštitúcie, pretože financovanie bude zabezpečené zo zákona. Preto tvrdím, že výhodou modelu, ktorý ponúkam, je aj väčšia nezávislosť verejnoprávnych médií. Je to paradox, pretože ide o financovanie zo štátneho rozpočtu, ale je to tak. Takže, dámy a páni, je na vás, ako sa rozhodnete. Viete, hovorí sa, že najväčším problémom manažéra a koniec koncov aj politika je, keď neprijme žiadne rozhodnutie. A to je to, čo vy momentálne robíte, a to je to najhoršie pre RTVS. Sú dve základné možnosti, vy ste si vybrali financovanie cez koncesionárske poplatky, vykročili ste na polovicu cesty a stojíte. A tým spôsobujete problém aj verejnoprávnej inštitúcii. Druhý dôvod, prečo predkladám tento návrh zákona, je, že som presvedčený o tom, že zrušenie koncesionárskych poplatkov je spravodlivé aj voči občanom. Vysvetlenie je opäť jednoduché. V súčasnosti, na základe zástrčkového zákona sa financovanie RTVS zabezpečuje tak, že vlastne platia všetci odberatelia elektrickej energie, fyzické aj právnické osoby, s tým, že sú stanovené nejaké výnimky. Problém je v tom, že platia aj tí, ktorí služby RTVS jednoducho nevyužívajú, či už sú to firmy, podnikatelia alebo aj občania. Buď nemajú dokonca ani televízor, aj takí sú, dokonca aj v tejto snemovni takí sedeli, poznám aj ja takých ľudí, alebo jednoducho sledujú iné programy. Nevyužívajú služby verejnoprávnych médií. Preto som presvedčený, že zrušenie koncesionárskych poplatkov je aj spravodlivé riešenie voči občanom a podnikateľom. Dámy a páni, keď sme na prelome rokov 2010 a 2011 spúšťali záchrannú reformu verejnoprávnych médií, tak situácia bola taká, že kumulovaná strata v tejto inštitúcii po manažmentoch, ktoré ste zvolili, bola na úrovni 43 mil. eur. Musím to pripomenúť, 43 mil. eur bola kumulovaná strata Slovenskej televízie, čiže časti RTVS na prelome rokov 2010/2011. Hrozili exekúcie, objavovali sa názory a diskusie o význame a zmysle ďalšieho fungovania, vôbec fungovania verejnoprávnych médií. Zákonom a ďalšími zmenami, ktoré sme rýchlo pripravili, sa nám podarilo zachrániť verejnoprávne médiá spôsobom, že už v roku 2011 a najmä v roku 2012 hospodárila táto inštitúcia vyrovnane. Na základe zákona, ktorý som predložil, už nie je možné, aby došlo k tak šialenej a absurdnej situácii, že inštitúcia sa ocitne v rukách exekútorov, ktorí už mali pripravené pásky, áno, taká bola situácia, ktorí už mali pripravené pásky, aby si zabezpečili časť majetku, lebo tá výška kumulovanej straty bola obrovská a Slovenská televízia v tom čase už nebola schopná splácať svoje záväzky. Toto sa nám podarilo vyriešiť napriek tomu, že niektorí z vás ma vtedy kritizovali, že ako môžem tak rýchlo niečo predkladať a aké problémy to spôsobí. Viete, čo je paradox? Do dnešného dňa ste nezmenili z toho zákona ani bodku, ktorý som predložil a za ktorý som bol kritizovaný, že ho tak rýchlo a bez nejakej širokej diskusie predkladám. No predkladal som ho rýchlo a priznávam, že aj bez širšej diskusie, aj keď mal som vytvorenú pracovnú skupinu, no pretože bolo päť minút po dvanástej, pretože naozaj reálne hrozilo, že táto inštitúcia skončí, hovorím o Slovenskej televízii, tak nezodpovedne bola riadená vašimi nominantmi. Momentálne sme v inej situácii, súčasný manažment, ktorý nastupoval v roku 2012, síce za podivuhodných okolností, čo sa týka odvolania predchádzajúcej generálnej riaditeľky, ale za to súčasný manažment nemôže, ale nastupoval do inštitúcie, kde na účtoch mala RTVS 17 mil. eur. Inými slovami, bola to finančne ozdravená inštitúcia. Preto som ešte na sklonku svojho funkčného obdobia prišiel s tým návrhom na zrušenie koncesionárskych poplatkov a predložil som teda riešenie, ktoré by udržateľne zabezpečovalo financovanie RTVS, a spoločne s kolegami, vtedajšími koaličnými poslancami, opozičnými poslancami sme presadili toto riešenie, pretože to je našou povinnosťou ako poslancov. My nemáme čo vstupovať do programu. Samozrejme, môžeme sa vyjadrovať, koniec koncov mnohí kolegovia sa tu vyjadrujú v podstate ku všetkému. Ale právomocou rozvíjať po programovej alebo v programovej oblasti túto inštitúciu je vecou manažmentu, prípadne Rady RTVS, ktorá má kontrolnú funkciu. A potom je tu ešte ďalšia rada, Rada pre vysielanie a retransmisiu, ktorá zo zákona rieši prípadné porušenia konkrétnych ustanovení. Nie je to našou povinnosťou, ale našou povinnosťou ako poslancov, keďže v tomto prípade ministerstvo kultúry nekoná, je zabezpečiť finančný model, reálny finančný model fungovania tejto inštitúcie. A ja vás k tomu vyzývam, aby ste to urobili. Tie katastrofy, ktoré boli pred tým rokom 2010 a ´11 už nehrozia, lebo v zákone je ustanovenie, ktoré zabezpečuje, že ak by sa stalo, že manažment začne spôsobovať stratu pri hospodárení, tak je to dôvodom na odvolanie, čiže myslím si, že toto je dostatočný dôvod na to, aby sa takéto niečo nedialo. To znamená, že si nemyslím, že by sa mohla opakovať tá katastrofálna situácia z roku 2010/2011 vinou manažmentu. Ale môže sa zopakovať veľmi nepríjemná situácia vinou súčasnej garnitúry. Čo sa stane, keď na budúci rok vám marketing povie, že no, tých 30 mil. na zmluvu so štátom, vieme ich využiť lepšie, veď treba nielen vlaky, možno aj lietadlá zadarmo zabezpečiť alebo niečo vo volebnom roku, čiže v rozpočte na rok 2016, a RTVS nedostane ten svoj záchranný balíček, pretože – ako som povedal – 70,5 mil., čo je odhad na rok 2014 vo výbere koncesionárskych poplatkov, nepostačuje na financovanie a vy budete mať zodpovednosť za to, čo sa s touto inštitúciou, ktorá momentálne, musím povedať, je finančne ozdravená, programovo sa rozvíja, tak výsledkom vášho nekonania, vášho nekonania môže byť kolaps. Mimochodom, ešte jedna poznámka v súvislosti s koncesionárskymi poplatkami. V minulosti, keď som mal presné údaje k dispozícii, boli náklady na ročný výber koncesionárskych poplatkov 100 mil. korún. Za 100 mil. korún sa dá urobiť množstvo zaujímavých programových titulov, desiatky dokumentov. 100 mil. korún, 100 mil. korún, cez 3 mil. eur boli náklady na výber koncesionárskych poplatkov a kroky voči neplatičom a tak ďalej. To je obrovská suma. Opakujem, pracoval som v televíziách, za 100 mil. korún sa dá naozaj urobiť veľa dobrých relácií. Aj to je podľa mňa dôvod, pre ktorý je efektívnejšie v našej situácii, v takej akej sme, zmeniť model financovania, vrátiť sa k tomu, čo sme presadili spolu s kolegami na sklonku roku 2011. To znamená, zrušenie koncesionárskych poplatkov a nahradenie ich financovaním zo štátneho rozpočtu. A vysvetlil som, že dokonca tento model vytvára väčšiu nezávislosť pre inštitúciu, aj keď ide o financovanie zo štátneho rozpočtu. Takže, dámy a páni zo SMER-u, lebo taká je situácia v tomto parlamente, je na vás, ako sa rozhodnete, je vaším právom, ako sa rozhodnete. Ale chcem vám pripomenúť, že je aj vašou zodpovednosťou za inštitúciu, za RTVS a v konečnom dôsledku aj za peňaženky občanov, ako budete hlasovať. Ďakujem pekne.