V. Sopko, poslanec: (2001-09-13):
Čo robili poverení koordinátori reformy? Čo robil vládny splnomocnenec reformy? Čo pripravilo ministerstvo financií v oblasti fiškálnej decentralizácie, ak dnes konštatujeme, že treba vypracovať samostatný zákon o financovaní obecných a krajských samospráv? Problematika financovania samospráv obcí v našej republike je od momentu ich revitalizácie v roku 1990 mimoriadne aktuálnym problémom. Tento problém je 10 rokov permanentne diskutovaný v kruhoch odbornej verejnosti a vo veľkom rozsahu bol doteraz medializovaný. Osobne som očakával, že tieto diskusie vyvrcholia na vládnej úrovni, v súčasnej vláde Mikuláša Dzurindu, prípravou série legislatívnych predlôh, ktoré vytvoria komplexné východiská na kvalitné fungovanie systému financovania územných samospráv. Vláda Slovenskej republiky vzala na vedomie koncepciu decentralizácie a modernizácie verejnej správy, do Národnej rady ju nepredložila na schválenie, lebo nemala odvahu vypočuť si naše názory k nej. A dnes, keď má konkrétnymi návrhmi noviel dokumentovať prácu vládnych a rezortných expertov, predložila nám materiál svojím charakterom nekoncepčný, v ktorom ja nenachádzam konkrétne kroky na postupnú inováciu finančného systému územných samospráv. Ani naplnenie cieľa, ktorým by mala byť decentralizácia spravovania verejných úloh na miestnej úrovni. Vládna novela zákona pozitívne neoslovila ani predstaviteľov Združenia miest a obcí Slovenska, ak som si preštudoval ich stanovisko k novele zákona o rozpočtových pravidlách, ani širšiu odbornú verejnosť. Zákon o obecnom zriadení, zákon o vyšších územných celkoch, ale hlavne teraz prerokúvaný zákon o rozpočtových pravidlách určujú zásady finančného hospodárenia územných samospráv, a tým aj zostavovanie rozpočtov, ktoré majú vyjadrovať ekonomickú samostatnosť samospráv. A nadväzne rozpočty obsahujú príjmy a výdavky, v ktorých sú vyjadrené finančné vzťahy k právnickým osobám, k fyzickým osobám pôsobiacim na spravovanom území, ale aj k občanom žijúcim na tomto území. Takže ide o významnú novelu zákona, ktorá zásadne ovplyvňuje pôsobenie samospráv. Nebuďme prekvapení z kritickej reakcie predstaviteľov Združenia miest a obcí Slovenska. Veď práve rozpočty obcí aj rozpočty vyšších územných celkov sú vyjadrením ekonomickej samostatnosti samospráv. Nič iné ako rozpočty nemôže byť zrkadlom hospodárenia s finančnými prostriedkami a s majetkom za konkrétny rok. Nielen kvalita realizácie finančnej politiky orgánov územnej samosprávy, ale aj už prerokované, včera prerokované zákony konkretizujú mieru úspešnosti uplatňovania zámerov komunálnej politiky, ktoré dnes formulujeme na dlhšie obdobie. Desaťročná existencia inštitútu samosprávneho spravovania verejných vecí v obciach a mestách dáva nám možnosť posúdiť funkčnosť systému ich financovania, ale hlavne mala by vytvárať predpoklady na zdokonalenie súčasného systému vo financovaní potrieb samospráv. Preto sú namieste otázky: Dobre sme zvážili doterajšie skúsenosti z vývoja financovania miestnych samospráv od roku 1991? Prehodnotili autori novonavrhovaných zmien pripomienky Združenia miest a obcí Slovenska, ktoré boli predmetom permanentného napätia medzi predstaviteľmi samospráv a vládnymi inštitúciami? Predstavitelia samospráv správne chápu, že problematika formovania finančnej stratégie obcí a samosprávnych krajov je tým kľúčovým momentom reálneho postupu reformy verejnej správy v Slovenskej republike a touto novelou zákona ju máme napĺňať. Žiaľ, táto vládna novela zákona naozaj nevytvára podmienky na decentralizáciu financií, ja v nej nevidím zásadné zmeny, ktoré sme v súvislosti s prenosom kompetencií očakávali. Dnes, keď sme v štádiu realizácie reformy verejnej správy, decentralizácie a modernizácie, v prípade decentralizácie financií odvolávame sa na osobitné zákony v nasledujúcich rokoch. Predstavitelia vlády Slovenskej republiky pri schvaľovaní zákona o vyšších územných celkoch mali plné ústa rečí o tom, ako bude môcť samospráva krajov ovplyvňovať rozvoj regiónu, pričom operovali rôznymi argumentmi aj špekuláciami súvisiacimi s počtom vyšších územných celkov. Plné ústa prázdnych a jalových rečí regiónom nepomôžu! Pomôžu len dobré ekonomické podmienky na územnú samosprávu, ale predovšetkým posilnenie základne na tvorbu vlastných zdrojov územnej samosprávy. Týmto vládnym návrhom novely ekonomickú základňu neposilňujeme, naopak, obmedzujeme podmienky na tvorbu vlastných príjmov územnej samosprávy, podstatnou zmenou postavenie podielových daní a i v štruktúre jej príjmov. Predstavitelia samospráv preto oprávnene môžu byť nespokojní, pretože nič nenasvedčuje tomu, aby sme v rámci reformy legislatívne stabilizovali príjmy rozpočtov obcí. Takže sa pripájam k zásadným výhradám Združenia miest a obcí Slovenska, ktorého predstavitelia nesúhlasia s navrhovanou zmenou postavenia podielových daní. Tento krok znamená zúženie základne vlastných daňových príjmov územnej samosprávy, čo je v absolútnom rozpore so závermi decentralizácie finančných zdrojov. Ak sme v minulosti kritizovali podielové dane, tak len z dôvodu ich prerozdeľovania, čo bolo každoročne upravované zákonom o štátnom rozpočte na príslušný rok, a tiež z dôvodu, že nezainteresúva obce na skutočných výnosoch daní v území, to znamená na ekonomickej sile meranej výnosmi daní. Na druhej strane sú tu pozitíva. Podiel na výnosoch centrálnych daní je jednoduchý a napĺňal princíp solidarity tým, že kritériom prerozdeľovania je predovšetkým počet obyvateľov obce. Takže touto zmenou nerobíme dobrú službu ani obciam, ani vyšším územným celkom. Ministerstvo financií týmto návrhom prezentuje nevôľu vykonať konkrétne kroky vo fiškálnej decentralizácii. Nič pozitívne, žiaľ, nemôžem povedať. Iný názor mám na navrhované kontrolné a ochranné mechanizmy, na riadiace a rozhodovacie právomoci štátu. V tomto prípade plne súhlasím s predkladateľom, čo som už zvýraznil včera vo svojich predchádzajúcich vystúpeniach. Kontrolné mechanizmy proti prípadnému zneužitiu prenesených kompetencií sú potrebné, pretože kontroly nie je nikdy dosť, ale aj preto, že nám všetkým ide o racionálne využívanie štátnych prostriedkov. Orgány prokuratúry evidujú celý rad vážnych prípadov, keď v obecných samosprávach došlo k porušovaniu zákonnosti, ale aj k zneužitiu právomocí verejného činiteľa či k iným nežiaducim javom. Ďakujem za pozornosť.