M. Číž, poslanec: (2003-02-27):
Už od vzniku Slovenskej republiky zápasíme s konštituovaním ústredného orgánu štátnej správy pre oblasť zahraničného obchodu. Ako viete, Slovensko v rámci tých realít, ktoré vznikali, a s tou eufóriou, kde sme si mysleli, že štát v rámci hospodárskeho prostredia nemá využívať podporné mechanizmy na podporu exportu, tak sme v podstate redukovali úlohu orgánov štátnej správy pri podpore exportu, pričom dnes tá situácia je úplne jasná. Keď máme oveľa hlbšie poznatky o tom, ako vyzerá reálna správa štátov, ktoré sú iné, ja pokiaľ viem, v Japonsku okolo 15 000 ľudí v ústrednom orgáne štátnej správy pracuje od teoretických až po praktické otázky s cieľom jednoznačne vytvoriť priestor na zvýšenie exportu danej krajiny. Rovnako Slovensko, myslím, že sa nemusíme tu presviedčať, že reálne sú veľké výrobné prebytky a máme výrobné kapacity, ktoré jednoducho potrebujú podporu v rámci veľmi zložitej, dnes už aj globalizovanej situácie. A Slovensko, si myslím osobne, veľmi zanedbáva túto oblasť oproti iným krajinám, povedzme aj Európskej únie, kde aj dramaticky, a, demonštratívne sa uvádzajú opatrenia na podporu exportu, vyhodnocujú sa a ich neúspech má veľmi výrazné politické dosahy. No a našou snahou je v podstate ukončiť akékoľvek pôsobenie štátu v oblasti zahraničného obchodu, pretože presunúť úlohu ústredného orgánu štátnej správy pre zahraničný obchod na ministerstvo zahraničných vecí jednoducho objektívne nedáva predpoklady na činnosť obchodno-ekonomických oddelení, ktorých úloha je jednoznačne jasná a smeruje k celkom iným úlohám, ktoré patria ministerstvu zahraničných vecí. Dokonca si myslím, aj z etických a iných dôvodov nie je vhodné, aby sa zlučovala vzhľadom na to, že často aktivity obchodných zástupcov majú napríklad komerčný charakter. Na druhej strane objektívne cítim a dávam aj za pravdu v tom, že vznikajú isté problémy nepochybne aj ministerstvu zahraničných vecí, keďže šéf zastupiteľského úradu je prirodzeným šéfom misie, a teda aj obchodného zastupiteľstva, takže treba doriešiť ten vzťah. Ale vonku, ak pozeráme tieto vzťahy, ak sa o niečom hovorí, tak sa hovorí o doriešení mechanizmu medziministerskej koordinácie. To znamená hľadať mechanizmus, aby sa to doriešenie riadiacich vzťahov vo väzbe na diplomatické úlohy našlo, ale však takto isto pôsobia pridelenci aj v oblasti bezpečnosti, v oblasti kultúry a všade sú tieto problémy a základnou úlohou je doriešiť mechanizmus dvojitého riadenia. Ale riešiť to tým zjednodušeným prehadzovaním z ministerstva hospodárstva na ministerstvo zahraničných vecí, to je podľa mňa neriešenie problému. To je zľahčovanie problému a nevedecké riešenie problému. Toto je niekoľko zásadných poznámok. Druhá vec, ktorú by som chcel povedať pánovi podpredsedovi vlády aj ministrovi spravodlivosti. Očakával som vzhľadom na predchádzajúce vyhlásenia, ale aj povesť, pán minister, ktorá vás sprevádza, že budeme svedkami dramatického skvalitnenia legislatívnej práce. Ak takto vážnemu fóru, akou je Národná rada Slovenskej republiky, odôvodníte povedzme otázku presunu riadiacej pôsobnosti obchodno-ekonomických oddelení jednou vetou, kde hovoríte, že predmetné ustanovenie upravuje kompetencie v oblasti riadenia obchodno-ekonomických oddelení a metodické zostáva tam na hospodárstve, ústredný orgán štátnej správy pre oblasť zahraničného obchodu, a personálne, finančné riadenie prechádza do pôsobnosti ministerstva zahraničných vecí. To som si prečítal z dikcie návrhu zákona. Ale ako odôvodnenie je takéto odôvodnenie objektívne nedostačujúce. A chcem vás teda poprosiť, aby sme naozaj venovali pozornosť trošku aj dôvodovej časti; vychádza to nakoniec z legislatívnych pravidiel, aby dôvodové správy obsahovali aspoň elementárny, resp. hodnotový alebo vecný substrát, z ktorého mám posúdiť konkrétnu vetu. A do istej miery to nakoniec aj ukazuje rozsah, do akej miery sa navrhovateľ zákona s tými otázkami zaoberal. Ak je jednovetové alebo dvojvetové odôvodnenie v osobitnej časti, no pravdepodobne tu niečo nesedí. Rovnako tu už zaznel návrh na vyňatie bodov 2, 6 a 9. To je problém presunu kompetencií z oblasti životného prostredia v oblasti výstavby, teda z ministerstva životného prostredia na ministerstvo výstavby. Opäť, keď si pozriem, tak ako to uvádza dôvodová správa: „Kompetencie z oblasti stavebného poriadku a osobného konania sa navrhuje presunúť z pôsobnosti ministerstva životného prostredia na ministerstvo výstavby s cieľom zjednotiť kompetencie ústredných orgánov štátnej správy v oblasti výstavby.“ No pravdepodobne tu niečo nesedí. Nechcem viacej o tom hovoriť, len vážne by som poprosil, dodržiavajme legislatívne pravidlá, robme zákony tak, aby tá dôvodová správa mala aspoň elementárnu výpovednú hodnotu. Nehovorím o tom, že často sa o tie dôvodové správy opiera súdna prax a podobne. A jednoznačne signalizuje charakter aj dôvodovej správy, kvalitu zákonodarstva. A ak ju chceme naozaj aj reálne zlepšovať, tak potom takéto veľmi nekvalitné materiály netreba sem predkladať. (Potlesk.) Alebo, pán minister, dikcia v ods. 8 § 10 písm. d) znie: „d) stavebný poriadok a územné plánovanie okrem ekologických aspektov“. Pre Kristove rany, no kto má skúšku z práva, tak ekologické aspekty i okrem ekologických aspektov, automaticky sa tu zakladajú nesmierne kompetenčné spory. Pretože kto to vyloží, čo sú to ekologické aspekty? Pričom evidentne existujú už konkrétne právne vyjadrenia termínov, že sa jednoducho musia pomenovať jednotlivé sféry ústrednej štátnej správy. Ide o také zásadné veci, že tam si nemôžeme dovoliť proste takéto chyby. Takže končím vystúpenie na túto tému, ale veľmi vážne, taká zásadná právna norma, ako je veľký kompetenčný poriadok, pravdepodobne má aj demonštrovať iný typ politickej kultúry na Slovensku, ako demonštruje tento návrh zákona. Už iba poslednú vec, ktorú by som chcel povedať k návrhu uvedenom v bode 2, ktorý sa aj vyníma na osobitné hlasovanie. Tu iba svoje osobné stanovisko. Som presvedčený, že územnoplánovacia dokumentácia z hľadiska charakteru ústredných orgánov štátnej správy a tohto rozdelenia kompetencií medzi ministerstvo výstavby a medzi ministerstvo životného prostredia naozaj asi patrí skôr na ministerstvo životného prostredia. Preto ja osobne podporujem ten návrh, ktorý je pod bodom 2 a gestorský výbor odporúča schváliť. Zvlášť preto, lebo zvýrazňuje tento moment, krajinno-ekologický aspekt ústredných orgánov štátnej správy. Pretože to ministerstvo životného prostredia pravdepodobne dokáže komplexnejšie a hodnotovo z vyšších hľadísk posúdiť proces vyššej územnoplánovacej činnosti s tým, že pravdepodobne ministerstvo výstavby, ktoré bude preferovať skôr pragmatické, ekonomické a iné aspekty rozvoja podnikania alebo výstavby. Takže opäť doriešme, prosím, medziministerskú koordináciu. Veď to je elementárne a hlavná úloha. Nájdeme mechanizmus dvojitého posudzovania. Stačí, aby vážna skupina odborníkov si sadla na týždeň, na dva a nie je problém takýto návrh nájsť. Ale riešiť to takýmto jednoduchým spôsobom, že si niekto sadne a za 10 minút načiara návrh a predloží a je to vybavené, no tak sa vrcholovo štát riadiť nemá. Ďakujem za pozornosť. (Potlesk.)