R. Rafaj, poslanec: (2009-10-28):
Je preto si treba položiť aj otázku, či v tejto situácii má zmysel hovoriť o argumentoch a protiargumentoch, faktoch alebo či napríklad sa nezamyslieť aj nad skrytými dôvodmi na – ja priznávam a pripúšťam, samozrejme, legitímne právo opozície odvolávať akéhokoľvek ministra vlády. Ale nedávno som mal možnosť prečítať si zvláštny postup informovania a myslím si, že ide práve o spôsob jednostranného informovania o tej zlej Slovenskej národnej strane, pretože je tu logická zhoda. Existuje jeden prieskum významnej agentúry, ktorý zistil, že všetky parlamentné politické subjekty s výnimkou SMK, samozrejme, SNS má tzv. druhý hlas v rozmedzí 52 až 58 %. Inak povedané, ak sa podarí takýmto opakovaním stále toho istého – v manipulačných technikách sa tomu hovorí princíp obohratej platne, že vám stále preskakuje –, tak sa možno podarí a každý z vás zachraňuje ten druhý hlas, aby nepripadol práve SNS. Pán predseda poslaneckého klubu KDH, je to tak, inak povedané, aby aj občania pochopili, čiže ak by z nejakého dôvodu sa sklamal povedzme v KDH, nasledoval by druhý hlas pre SNS. A to je dosť významné zistenie. A možno aj tu je tá príčina očierňovania Slovenskej národnej strany a jej nominantov. A poviem vám veľmi jednoduchý príklad a potom budem pokračovať už vo vecnej argumentácii. V New Yorku zachránil istý muž pred zúrivým pitbullom malé dievčatko. Okoloidúci investigatívny novinár to videl a mužovi vraví: „Výborne, napíšem o vás článok do New York Post s titulkami „Newyorský hrdina zachránil americké dievčatko pred zúrivým psom“.“ Poprosím vás, aby ste sledovali tie posuny. „Ale ja nie som Newyorčan,“ odpovedá muž. „To nevadí, tak to bude takto napísané: „Americký hrdina zachránil malé dievčatko pred zúrivým psom.“ A on odpovedá: „Ale ja nie som ani Američan. Ja som z Afganistanu.“ Nuž a na druhý deň vyšla, samozrejme, správa s takýmto titulkom: „Moslimský terorista zabil amerického psa.“ Je to pravda? Pes bol zabitý. Mal moslimské vierovyznanie, pretože pochádzal z Afganistanu, akurát si tam primysleli, že bol terorista, ale zamlčali podstatu. A na takomto jednoduchom princípe podsúvania tej krivdy alebo, ak chcete, Čierneho Petra práve Slovenskej národnej strane je ten záujem, ktorý spojil aj v tomto prípade opozíciu k návrhu na odvolanie. Prirodzene, že aj médiá spôsobom informovania nielen jednou z tých manipulačných techník, ktorú som pomenoval ako klasicky obohratá platňa, ale aj ďalšími metódami, ako je selekcia, zámerné blokovanie napríklad pozitívnych informácií, pretože ja by som rád zdôraznil aj niektoré pozitíva rezortu, ktorý riadi minister, v návrhu na odvolanie, kriminalizácia, vidíte, sme pri tom, démonizácia, samozrejme, démonizácia v tomto prípade celej Slovenskej národnej strany, zámer politického mobbingu vytesniť niekoho na okraj spoločnosti alebo mimo hry, a to už nehovorím o rôznych spravodajských hrách a povedzme o tzv. treťom spôsobe informovania, o ktorom veľmi zaujímavo písal Američan Gore Vidal. Podstata tých, ktorých médiá zaujímajú, nie je postavená na tom, či informujeme objektívne alebo neobjektívne, čo sú relevantné, zistiteľné veličiny. Nie. Tretí spôsob informovania, stačí, ak píše tak, aby podsunul čitateľovi alebo divákovi, poslucháčovi, koho majú znenávidieť. V tomto prípade je to veľmi jednoduché. No majú opäť znenávidieť Slovenskú národnú stranu. Práve na základe používania aj spôsobov informovania. Dovoľte mi teraz povedať pár slov k návrhu na vyslovenie nedôvery a čo vlastne obsahuje, čoho sa týka a o čo v podstate nejde. Už som povedal, že návrh je v podstate ten istý, už aký bol podaný pri jeho predchodcovi ministrovi alebo exministrovi Mariánovi Janušekovi. A dokonca voči súčasnému ministrovi už bol použitý dvakrát. Čiže aj z toho by sme mohli dedukovať „márnu lásky snahu“ na odvolanie ministra Štefanova. Samozrejme, je pred voľbami do vyšších územných celkov a každý si potrebuje nabudiť svojich voličov a ukázať sa ako záchranár Slovenska. Tak mi napadlo, možno aj nejaké vesty sa objavia záchranné. Keďže údajne ministerstvo výstavby tak šafári alebo zle hospodári s imponentovaním eurofondov. Preto nepristúpim v úvode na hru, že budem vyvracať bod po bode, jednotlivé tvrdenia. Od toho ostatne vystúpi pán minister ako najviac kompetentný. Ale nedá mi, aby som za Slovenskú národnú stranu, ktorá zodpovedá za riadenie ministerstva, nepripomenul úspechy, pod ktoré sa môže podpísať aj odvolávaný minister. Čiže ministerstvo výstavby ako centrálny koordinačný orgán bolo a je zodpovedné za – to si povedzme – úspešnú implementáciu Operačných programov v celej Slovenskej republike. Nastavilo predovšetkým fungujúci systém čerpania, zosúladilo ho so záväzkami Slovenska voči Európskej únii vo veci poskytovania pomoci a vyhotovilo potrebné normy a dokumentácie. A ako dokazuje súčasný stav čerpania pomoci z fondov, ministerstvom výstavby vytvorený systém úspešne funguje. Prirodzene, že ten systém má rôzne fázy vývoja. Ministerstvo je v úspešnosti implementácie Operačných programov aj na špici vo vzťahu k iným riadiacim orgánom. Celý systém čerpania eurofondov je vďaka ministerstvu plne pripravený na predovšetkým jednoduché, transparentné a bezproblémové čerpanie tak, aby pomoc išla tam, kde prirodzene treba a kde ju najviac očakávajú, čiže do regiónov Slovenska. Tiež treba zdôrazniť alebo chcem zdôrazniť, že ministerstvu sa podarilo odovzdať do užívania množstvo bytových domov, čím sa aktívne podporuje bytová výstavba tzv. nájomných bytov a taktiež program zatepľovania. Pretože platí stará americká zásada, pokiaľ sa nepochválite vy, tak druhí vás nepochvália. V ďalšej časti sa chcem už venovať návrhu na odvolanie, hoci mohli by sme povedať – nič nové. Počuli sme, aj sme si vás vypočuli a môžeme skonštatovať, že minister zostáva na svojom mieste, pretože si robí svoju robotu profesionálne. A myslím, že o to ide, aby na konkrétnych postoch boli nielen politickí nominanti, ale najmä profesionáli. Vyberiem si jeden argument z návrhu predkladateľov. Vraj „kontrola Úradu pre verejné obstarávanie preukázala porušenie zákona“. Aspoň sa to teda tvrdí, v médiách sa o tom píše a vy s tým argumentujete. Ale otázka znie, v čom? Úrad vykonal dve kontroly a obe s rovnakým záverom. Záverom prvej kontroly bolo zistenie, že ministerstvo výstavby a regionálneho rozvoja neporušilo zákon. Zo záverov úradu ako najvyššej autority pre oblasť verejného obstarávania ani pri druhej kontrole nevyplynulo porušenie právnych predpisov. Tu už máme systém kontroly kontroly, pre istotu, čo keď náhodou, že? Čiže už aj na tomto systéme vidíme akýsi zámer nielenže nájsť Čierneho Petra, ale toho Čierneho Petra predovšetkým niekomu podsunúť, dať túto nepríjemnú kartu niekomu do rúk. Paradoxne alebo už snáď príznačne to robia tí, ktorí by mohli s Čiernym Petrom hrať karty každý deň za svoje predchádzajúce pôsobenie na niektorých rezortoch za minulých vlád. Výsledkom druhej kontroly bol protokol, v ktorom sa zaoberá priebehom kontroly, stavom doloženej dokumentácie a de facto potvrdzuje výsledok prvej kontroly, t. j. „nezistenie konania v rozpore so zákonom o verejnom obstarávaní, ktoré by zásadným spôsobom ovplyvnilo výsledok verejného obstarávania“. Čiže ak toto bolo skonštatované, nechápem, čo chceme povedať nástenkou. Keď zásadným spôsobom sa neovplyvnil výsledok verejného obstarávania a bol v súlade s vtedy platným zákonom, pretože naše normy sú vo vývoji. Po druhé. (Reakcia z pléna.) Rád si vypočujem. Kontrola Najvyššieho kontrolného úradu preukázala porušenie zákona, tvrdí sa. Po prvé. Záverečný protokol NKÚ, pravdepodobne ten relevantný ešte nikto nevidel. NKÚ iba zverejnil správu z kontroly na svojej internetovej stránke. Ak nie, tak ma opravte. Možno máte lepšie informácie. Z protokolu NKÚ totiž podalo ministerstvo svoje námietky, čo tiež vyplýva z práv pri postupoch zisťovania. Tieto námietky neboli zo strany NKÚ akceptované, a to, podotýkam, bez odborného právneho názoru, v dôsledku čoho ministerstvo tento protokol nemohlo akceptovať, nakoľko nemal oporu v zákone. Čiže na jednej strane obviňuje sa minister alebo celý rezort z údajného, ale vzápätí kontrolou nepotvrdeného nezákonného konania a na druhej strane pri zisťovaní v rámci využitia informácií na obvinenie ministra sa povedzme môže zažmúriť očko alebo aj obe oči a plávať medzi tými paragrafmi tak, ako by sa to niekomu možno politicky zažiadalo a nehovorím, že len tu, hej? (Smiech rečníka.) Závery protokolu NKÚ v oblasti verejného obstarávania by preto mohli byť a vlastne aj sú v rozpore so zámermi Úradu pre verejné obstarávanie. Čiže dva orgány, dve zistenia a v rozpore. Nesúladné. Ktorý je pritom, teda hovorím o Úrade pre verejné obstarávanie, práve tým špeciálnym ústredným orgánom priamo v danej veci príslušným konať a vydávať meritórne rozhodnutia. Kontrolóri NKÚ napriek tomu sa teda popasovali do roly odborníkov aj na verejné obstarávanie, to im nemôžeme zobrať, prosím, aj ja som rekreačný bežec, ale nechodím na olympiádu, a popreli ale, bohužiaľ, tých špecialistov v tom špecializovanom úrade. Áno, raz, keď misky váh boli naklonené v prospech argumentácie z ÚVO, tak sa citovalo ÚVO, keď to bolo, zasa misky sa preťažili a videli ste tam, že je tam nálepka NKÚ, kašleme na Úrad pre verejné obstarávanie, toto je pre nás teraz dôležité, hej, Najvyšší kontrolný úrad. Veď už je v tom taký, taký chaos, povedzme si otvorene. Ako za každú cenu, áno, boli aj také pred rokom 1989 pokyny alebo odporúčania, za každú cenu na niekoho niečo zistiť, niečo nájsť, obviniť, ale myslím si, že už sme 20 rokov po takýchto praktikách. A my máme legitímne právo sa vyjadrovať aj k zisteniam a argumentovať a protiargumentovať. Takže dúfam, že nebudete namietať, ak používam tento spôsob argumentácie. K jednotlivým zisteniam, poďme k tým jednotlivým zisteniam NKÚ, podľa ktorých mal byť porušený záver tak, ako sú uvedené v konkrétnom návrhu. Je tam údaj alebo argument, že „uverejnenie oznamu o tendri na nástenke nebolo v súlade so zákonom, keďže nebolo na verejne dostupnom mieste“. No ale opäť sa zas musíme vrátiť, to je len vaša axióma, kde sa v ďalšom slede nepotvrdzuje, ale je dôležité zrejme ňou začať, pretože okamžite by skončila, pretože je postavená na nelogickom tvrdení. Podľa zákona platného v čase predmetného verejného obstarávania totiž daný typ obstarávania umožňoval zverejnenie výzvy na predkladanie ponúk na úradnej tabuli verejného obstarávateľa. Uvedené potvrdili totiž aj obe kontroly Úradu pre verejné obstarávanie, dokonca Úrad pre verejné obstarávanie k uvedenému vydal aj metodické usmernenie, v ktorom úradnú tabuľu označuje za možný spôsob zverejnenia výzvy. Spôsob zverejnenia bol tak nepochybne v súlade s vtedajším právnym stavom platným v Slovenskej republike. A zverejnenie bolo v súlade s naším, ale aj zákonom platným o verejnom obstarávaní, ktorý mal byť plne harmonizovaný s právom Európskej únie. Pripomínam, že spôsob zverejnenia, pretože bavíme sa, pokiaľ vás pozorne naozaj počúvame a už dosť dlho, takže sa to v mysli aj zafixuje, práve ten spôsob zverejnenia výzvy je pre vás zrejme tou alfou a omegou. A ostatné ste si už potom, samozrejme, pridali ako nejakú OPH – opozične pridanú hodnotu. (Smiech rečníka. Reakcia z pléna.) Teraz mi to napadlo. Len neviem, v akej výške je teda alebo nížke. Pripomínam, že spôsob zverejnenia výzvy v takomto type zákazky na úradnej tabuli bol zákonom o verejnom obstarávaní umožnený s účinnosťou od 1. februára 2006. Kedyže to boli voľby a kedy nastúpila nová vláda? 2006, ale nie vo februári. (Reakcia z pléna.) Veru tak, veru tak. (Reakcia z pléna.) No, je to tak. My tvrdíme a vidíte, vy zas krútite hlavou niečo iné, pretože možnože sa to zle počúva, ale proste, keď sú fakty, tak sú fakty, no. Môžeme sa baviť aj o dojmoch a pojmoch, ale možno by bolo dobré hovoriť o faktoch, hoci toto celé to je politická agenda. Tu sú zbytočné argumenty, fakty, ja sa tu zbytočne snažím, oni to zbytočne sledujú. No proste veď je to, je to jasné. (Reakcie z pléna.) A poprosím, pán predsedajúci, keby ste upozornili, ja ich mám rád, tých chlapcov z opozície, ale nech ma nerušia. Budete taký láskavý v zmysle rokovacieho poriadku? (Prerušenie vystúpenia predsedajúcim.)