E. Kukan, poslanec: (2008-11-27):
Ak viacerí kolegovia a kolegyne vystupujúci v rozprave hovorili o tom, že niektoré položky tohto rozpočtu sú stanovené, takpovediac, na vode, alebo, že sa počíta s financiami, ktoré ešte nie sú reálne, ja by som to chcel ilustrovať aj na kapitole ministerstva zahraničných vecí. Najskôr by som ale chcel poznamenať, že taký rezort, ako je ministerstvo zahraničných vecí, ktorý hrá kľúčovú úlohu pri ochrane a presadzovaní záujmov Slovenskej republiky v zahraničí, by si zaslúžil vytvorenie dôstojného finančného a materiálneho rámca na plnenie svojich náročných úloh. Takto postavená kapitola takéto podmienky nevytvára. Rozpočtová kapitola. Jej hlavným nedostatkom je navýšenie príjmov z titulu odpredaja majetku alebo, ako to pán minister hovorí, výmenná zmluva ZÚ Moskva a len čiastočné navýšenie výdavkovej časti. Inými slovami, ministerstvo zahraničných vecí chce predať budovu, v ktorej sídli teraz Veľvyslanectvo Slovenskej republiky v Ruskej federácii. Nájsť inú, menšiu, funkčnejšiu a zvyšok použiť na financovanie kapitoly ministerstva zahraničných vecí. S týmto projektom plne súhlasím a podporujem ho. Tá budova, ktorú teraz používame, je zbytočne veľká, je tam veľa zbytočných priestorov a je málo funkčná. Nepotrebujeme ju. Ale je v centre Moskvy a má veľmi, povedal by som, skvelé strategické postavenie. No a čo teda v takejto situácii teraz na nás čaká? Ako v živote to už dosť často býva, sú tu vlastne dve možnosti. Tá prvá, v prípade, že nedôjde k odpredaju Zastupiteľského úradu Moskva alebo dôjde k odpredaju za nižšiu cenu, s akou rátajú naši ministerskí pracovníci,  potom výpadok, ktorý nastane v rozpočte, bude treba kryť, zaviazať vo výdavkovej časti. No a to potom reálne, nechcem nič zveličovať, môže vážne ohroziť fungovanie celého rezortu. A tá druhá možnosť, pozitívna, je, že sa im podarí odpredať za toľko, koľko si naplánovali alebo odhadli, no a potom takto získané prostriedky sa budú využívať v rozpočte ministerstva zahraničných vecí, ale aj tak, ako som videl rozpis takto potenciálne možných získaných prostriedkov, nie je najlepší, pretože sa to nevenuje do investícií alebo do takých vecí, ktoré by v budúcnosti mohli ministerstvu pomôcť, ale skôr to ide na platy, prenájmy a podobne, takže sa to vlastne bude prejedať. No, takže ja želám, aby táto operácia vyšla, ale určite to bude ťažké. Neviem, aké budú dopady svetovej finančnej krízy na Ruskú federáciu alebo na trh nehnuteľností, ale určite proste tie čísla, ktoré boli stanovené, sú náročné a ak by nedošlo k predpokladanému zisku, naozaj ministerstvo bude mať problémy. Druhá poznámka, možno ešte stručnejšia, pretože už tu niektorí rečníci o tom hovorili, aj moja predrečníčka, oficiálna rozvojová pomoc. Na tento rok je zase plánovaných málo finančných prostriedkov. Tá dvojstranná bilaterálna pomoc, ktorá je rozhodujúca a najviditeľnejšia, lebo to sú projekty, ktoré sa dávajú na jednotlivé štáty, vlani to bolo asi 162 mil. Sk, tohto roku je to 278, stále je to málo, a keď sa pozrieme na vývoj ekonomiky Slovenskej republiky, tak určite to nie je otázka alebo problém hospodársky zvýšiť tieto prostriedky, ale politická vôľa. Vláda nenašla politickú vôľu, aby tieto prostriedky zvýšila. Lebo ďalšou časťou sú naše príspevky do medzinárodných organizácií a viete, šikovní úradníci alebo experti dokážu zaradiť do tejto položky toľko vecí, že budeme vyzerať dobre. Ale taká merateľná položka je práve tá dvojstranná bilaterálna pomoc. Za dnešnej situácie vo svete, keď finančná kríza bude doliehať aj na vyspelé štáty, určite v rozvojovom svete tá pomoc je ešte dôležitejšia. Materiál, ktorý nám poslala platforma mimovládnych rozvojových organizácií, hovorí o tom, že dnes je vo svete 1 miliarda 400 miliónov ľudí, ktorí majú na prežitie na jeden deň 1 dolár a 25 centov. To sú naozaj veľmi alarmujúce čísla a tu by každý štát vrátane Slovenska naozaj mal prejaviť tú solidaritu, ako sa o nej hovorí. Navyše, Európska únia nieže zaviazala, ale odporučila, takže nie je to obligatórne, aby v roku 2010 členské štáty dávali 0,17 % HDP na rozvojovú pomoc. U nás je to číslo omnoho nižšie a nebudem ho radšej citovať, lebo vyzeralo by to veľmi, veľmi zle a aj keď je to iba odporúčanie, myslím si, že určite, keď budeme veľmi zaostávať, nezvýši to ani náš kredit, ani naše dobré postavenie v zahraničí. Takže skončím len jednou vetou tým, čo som začal, že ak chceme, aby naši diplomati a pracovníci zahraničnej služby robili tú prácu, ktorú od nich požadujeme, dobre a zodpovedne, mali by sme mať pochopenie aj pre to, aby mohli pracovať v adekvátne dobrých podmienkach. Ďakujem pekne.