Kaliňák, Robert, podpredseda vlády a minister vnútra SR (2012-06-28):
Ďakujem pekne. Vážená pani predsedajúca, dámy poslankyne, páni poslanci, toto je jeden z veľmi dôležitých záväzkov, ktoré si vláda Roberta Fica v tomto funkčnom období na seba predsavzala, a predovšetkým súvisí so skúsenosťami, ktoré za posledné roky na Slovensku boli. Problémy vo verejnom obstarávaní treba vidieť predovšetkým v dvoch rovinách, ktoré spočívajú jednak v problémoch v súvislosti s korupciou a netransparentným obstarávaním na strane jednej. Na druhej strane bolo uplatnených niekoľko zmien v zákone o verejnom obstarávaní, ktoré vlastne verejné obstarávanie kompletne znefunkčnilo. Snaha znižovať limity, snaha dávať rôzne prekážky spôsobili, že dnes prakticky nie je možné obstarať prakticky nič bez toho, aby sa nadmerne nepredĺžila doba tohto obstarania. Toho dôkazom sú mnohé prípady, ktoré nachádzajú aj súčasní ministri na svojich ministerstvách. A ja môžem uviesť len napríklad za ministerstvo vnútra, kde bezpochyby bola snaha bývalého vedenia o rýchle vyriešenie problému, avšak aj zákon, aj spôsob, akým sa v tejto chvíli na Slovensku obstaráva, zabránili tomu, aby tento problém bol vyriešený. Budem konkrétny. Pamätáte si tragédiu v Devínskej Novej Vsi pred dvoma rokmi prakticky, kde vtedajší minister vnútra Daniel Lipšic povedal, že je nevyhnutné, aby sme prezbrojili Policajný zbor Slovenskej republiky z dôvodu, že zasahujúci policajt nemal dostatočne účinnú zbraň na to, aby bol schopný takéhoto nebezpečného páchateľa zastaviť? Napriek niekoľkonásobnej snahe ministerstva vnútra do dnešného dňa nie sú tieto zbrane obstarané, a teda ani zjavne v blízkej budúcnosti nebudú. A ten dôvod je predovšetkým v tom, že komplikovanosť a mnohé možnosti, ktoré úplne likvidujú subjektívne rozhodovanie a možnosť subjektívneho vnesenia rozhodovania tým funkcionárom, ktorí sú priamo zodpovední parlamentu, neumožňujú dostatočne dobre robiť a uskutočňovať politiku, ktorá súvisí práve aj s tým, že sa obstarajú veci, ktoré sú dôležité pre samotný štát. Napriek tomu si myslíme, že existujú riešenia, ktoré dokážu tento systém plnohodnotne sfunkčniť. Predovšetkým -  a chcem využiť čas, teda aby som nehovoril príliš dlho, budem teda trochu stručnejší - ide o to, že chceme zásadným spôsobom zrýchliť verejné obstarávanie, ktoré musí byť ale intenzívne sprevádzané transparentnosťou. Z tohto dôvodu prijímame, že akékoľvek opatrenie, ktoré bude zrýchľovať verejné obstarávanie, ktoré bude znamenať možnosť realizovať politiky, ktoré sú napríklad aj v programovom vyhlásení vlády, musí byť sprevádzané tým, že verejnosť bude do priebehu toho obstarávania hlbšie vidieť. To síce nesúvisí priamo so zákonom o verejnom obstarávaní, ale viete, že sme hodnotili mnoho opatrení predchádzajúcej vlády, a jedno z tých, ktoré považujeme, že je potrebné, aby sa v ňom pokračovalo, rozširovalo, bolo zverejňovanie zmlúv. Práve v súvislosti s verejným obstarávaním, chceme vlastne aj doplniť tento princíp o to, aby sme mali možnosť sledovať nielen samotnú zmluvu, ale od úplného prvopočiatku obstarávania až po zaplatenie samotnej ceny a vyhodnotenie kvality diela, je nevyhnutné, aby mal možnosť každý, vrátane daňového poplatníka, sledovať narábanie s peniazmi daňových poplatníkov. Preto vlastne zásadným spôsobom nový zákon o verejnom obstarávaní, ktorého novelu pripravujeme, by mal podstatne rozšíriť počet zverejňovacích povinností a mal by nielen pasívne byť verejný, ale chceme, aby bol verejný aj aktívne. To znamená, nielen budeme zverejňovať na našich, samozrejme, ministerských weboch alebo na weboch Úradu pre verejné obstarávanie, alebo teda samozrejme v samotnom vestníku, ale dôležité je, že ak podnikatelia majú záujem spolupracovať so štátom v niektorých konkrétnych oblastiach, bude povinnosť vždy príslušných ministrov práve na základe takéhoto zoznamu aktívne všetkých informovať o tom, že túto a túto zákazku, tento a tento spôsob obstarávania idem realizovať a chcem, aby ste o tom vedeli a chcem, aby ste sa do tej súťaže prihlásili. Čiže nie je možné, aby sme uskutočnil v budúcnosti akýkoľvek tender, ktorý vlastne nebude dopredu verejne známy. Z toho dôvodu v podstate bude zásadne obmedzené, respektíve zrušené takzvané rokovacie konanie bez zverejnenia. To bude jedna z tých vecí, ktorá bude nositeľom toho, že v ďalšom období nebude môcť týmto spôsobom byť obstarávaný tovar. Napriek tomu, že to umožňuje smernica, myslíme si, že práve aj v tých najcitlivejších prípadoch je možné, aj v prípade prírodnej katastrofy, povedať dopredu, to je jedno, či to bude hodina, deň alebo tri, áno, máme túto situáciu a príslušný zodpovedný pracovník alebo samotný minister predstaví, že na základe tejto skutočnosti idem nakúpiť tieto, tieto veci, aby bolo všetkým dopredu jasné, že takéto obstarávanie, či už v núdzi alebo v časovej tiesni, idem uskutočniť, ale aby to bolo verejné, aby sa mohlo o týchto veciach ešte včas diskutovať, predtým než vznikne nejaká škoda. Hovoríme, samozrejme, o zjednodušení úpravy pre zákazky takzvané podlimitné. Toto je predovšetkým téma pre obce, kde chceme zásadnejším spôsobom zjednodušiť možnosť obstarávania dvomi spôsobmi. Jednak budeme rušiť, jednak budeme rušiť zákazky s nízkou hodnotou, zákazky podprahové, a všetky sa budú riadiť jedným systémom štandardného obstarávania, a pridáme ďalší systém, ktorý voláme a chceme volať v zákone takzvané elektronické trhovisko. Tí, čo pracujú s internetom často, vedia, že je to niečo na spôsob takzvaného štátneho eBay-u, kde vlastne nepretržite prebieha ponuka – dopyt, kedy si vyberám najlacnejšiu ponuku a dávam samozrejme veľmi krátku lehotu. Na internete to možné je, aby sa ešte niekto pokúsil o to, túto lehotu prekonať. Zavádzame, samozrejme, aby u všetkých zastupiteľných tovarov, to znamená, tovary ktoré majú štandardne svoju konkurenciu na trhu, to znamená, väčšinou u tých, kde nejde o dielo, bola povinne používaná samozrejme aukcia. Základy tohto pravidla vlastne už boli uvedené. Dôležité však je, aby to rozhodovanie a akcieschopnosť jednotlivých obcí aj miest a nakoniec aj, samozrejme, aj štátnej správy, bola ďaleko vyššia za cenu ďaleko vyššej transparentnosti. To vlastne musí byť vždy v rovnováhe. Samozrejme, chceme prejsť do systému referencií kvality. To znamená, do takzvaného ratingu firiem. Nie je možné, aby firma, ktorá nemá ukončenú zákazku, firma, ktorá okradla štát svojím spôsobom, ktorá nedodáva kvalitne, ktorá necháva za sebou proste pomníky skrachovaných živnostníkov, len preto, pretože má pred očami ciele svojho vlastného zisku, sa mohla zúčastňovať na ďalších obstarávaniach v štáte. To znamená, popri kvalifikovanom zozname podnikateľov, ktorí sa, iba títo budú môcť zúčastňovať na súťažiach, to znamená, každý podnikateľ, ktorý chce obchodovať so štátom, splní základné podmienky, ktoré bude preukazovať ale iba raz. Úrad verejného obstarávania bude garantom. Bude vlastne garantom toho, že tie údaje o firme, ktoré vedie vo svojom registri, sú pravdivé, a preto nemôže nejaký podnik, ministerstvo alebo ktokoľvek len tak náhodne vylúčiť, vylúčiť uchádzača, lebo sa mu nezdá výpis z registra trestov, alebo sa mu nezdá nejaká iná formálna záležitosť. A na druhej strane bude so sebou tento zoznam prinášať takzvaný blacklist, ktorý bude obsahovať zoznam podnikateľov, ktorí budú mať zákaz práve preto, že buď podvádzali, či už je to pri referenciách, či už je to pri uvádzaní svojich obratov, či už je to pri uvádzaní svojich skúsenosti, ale podvádzali aj pri samotnej zákazke, kedy zjavne niektoré svoje obstarávania nedokončili. Ďalej, bude platiť všeobecný zákaz dodatkov, predovšetkým pre zmluvy o dielach, kde na to, aby mohlo byť začaté rokovanie o dodatku, predovšetkým o cene, bude musieť rozhodnúť súd o tom, že vznikli skutočnosti, ktoré oprávňujú na začatie takéhoto konania. Nebude môcť dôjsť k subjektívnemu rozhodnutiu samotného ministerstva. Je to veľmi dôležité ustanovenie, najmä pri takých stavbách, ako sú diaľnice, kde sme svedkami mnohých, štyridsať, päťdesiat, šesťdesiat dodatkových zmlúv. Poviete, že to môže byť dlhý čas, pretože súdy trvajú pomerne dlho. Preto je veľmi dôležité, aby si uvedomoval dodávateľ, s akou ponukou prichádza a že ju musí ustáť počas celej platnosti zmluvy. A keďže obchoduje so štátom, ktorý je veľmi dobrý platiteľ, musí zniesť aj nevýhodu, ktorá spočíva aj v dĺžke času, aby si vlastne takéto niečo vyjednal. Zavádzame negatívny floating, to znamená, počas rámcových zmlúv je možné, aby cena klesala len nadol, a musí klesať nadol, ak trh vykazuje klesanie ceny. Ak začne stúpať nahor, je to riziko podnikateľa opätovne, ktorý si mal presne, dobre zvážiť, s akou cenovou ponukou ide do vzťahu so štátom, ktorý má výhodné postavenie, pretože je dobrý zákazník. A z tohto tá nevýhoda vlastne do budúcna aj plynie. Samozrejme, posilujeme ekonomicky najvýhodnejšiu ponuku, pretože nie je možné len vychádzať z nejakej jednoduchej najnižšej ceny, ktorá v sebe nezahŕňa životný cyklus, nezahŕňa v sebe servis. Viete, bol som svedkom na svojom ministerstve, teraz, že vyhral samozrejme s najnižšou cenou, trochou piatich eur za hodinu servis na servisovanie áut. Všeobecne bezpochyby najnižšia cena v okolí, pretože všetci majú v desiatkach eur túto cenu. Ale cena oleja, ktorú pri tejto servisnej činnosti dodáva, je desaťnásobne vyššia, ako je na trhu. No tak toto sú presne tie veci, ktorým chceme zabrániť. Preto životný cyklus zákazky je najpodstatnejší, koľko celkovo štát zaplatí za životnosť toho tovaru, ktorý vlastne štátu bude slúžiť. Samozrejme, zavádzame zjednodušenie revíznych postupov. To bude téma, ktorú budeme pripúšťať. Predovšetkým je dôležité, že je možné zhodnotiť všetky problémy zákazky na jedenkrát. A takým spôsobom vlastne budeme aj postupovať. To znamená, všetky námietky sú uznané, konanie bude ale iba jedno. To znamená, nebudeme stonásobne prerušovať ľubovoľnú súťaž len preto, pretože niekto má potrebu odďaľovať samotný proces zákazky, pretože mu chýbajú ešte nejaké technológie alebo nejaké doklady na to, aby mohol tú zákazku reálne uskutočniť. Už sa mi kráti čas, takže v jednoduchosti to zadefinujem. Tento zákon by mal znamenať zásadné zrýchlenie obstarávania, ale predovšetkým by mal znamenať zásadné stransparentnenie - a nerád to slovíčko používam už veľmi často, lebo už niekedy je až by som povedal nadávkou - mal by predovšetkým znamenať, že všetci budú do toho vidieť. Nič nebude možné v tomto štáte obstarať bez toho, aby dopredu nebolo známe, že sa tak ide diať. Preto vlastne je aj tým nosným, nosnou myšlienkou práve to, že upúšťame od toho, aby bolo možné používať tak známe „erkabezet“, teda rokovacie konanie bez zverejnenia. Slovíčko „bez zverejnenia“ sa v budúcom zákone nachádzať už nebude. Ďakujem pekne, pani predsedníčka. (Potlesk.)