I. Mikloš, poslanec: (2008-05-14):
Ako pani poslankyňa Žitňanská spomínala, tento návrh tu nie je prvýkrát. Zároveň tento návrh zákona považujem za veľmi dôležitý nástroj na zvýšenie transparentnosti, zvýšenie efektívnosti používania verejných zdrojov. Súčasná vláda Slovenskej republiky sa v programovom vyhlásení, ale aj pri iných príležitostiach viackrát zaviazala bojovať s korupciou a zvyšovať efektívnosť a transparentnosť vynakladania verejných zdrojov. Realita je ale často opačná, ako nás presviedča množstvo príkladov, ktoré sú neustále zverejňované. Preto chcem povedať, že to, či takéto zámery, či takéto ciele sú naozaj myslené úprimne, sa ukáže pri hlasovaní o tomto zákone. Skúsenosť ukazuje, že najefektívnejším nástrojom boja s korupciou a zvyšovania efektívnosti vynakladania verejných zdrojov sú jasné pravidlá. A práve jasné pravidlá v doterajšom právnom systéme chýbali, čo ukázali napr. také kauzy, ako je kauza Privilégia, ale aj mnohé ďalšie kauzy. Preto navrhujeme v tomto zákone, aby bolo povinnosťou každej inštitúcie, ktorá dáva verejné zdroje, stanoviť práve takéto jasné a presné pravidlá, kritériá poskytovania dotácií, váhy týchto kritérií, ako aj pravidlá kreovania, rokovania komisií. A tento zákon, ďalej, stanovuje aj veľmi jasné pravidlá, podľa ktorých musia byť údaje zverejňované tak, aby mohla existovať verejná kontrola aj spätne. Dôležité je, čo tu nebolo spomenuté, preto to spomeniem, mojou predrečníčkou, že keďže nie je možné v jednom zákone zohľadniť všetky špecifiká jednotlivých rezortov, jednotlivých inštitúcií, tak tento zákon vlastne hovorí rámcovo, že musia byť tieto kritériá, musia byť váhy, ale je ponechané na zodpovednosti a kompetencii jednotlivých inštitúcií, aby tie inštitúcie zohľadnili tie špecifiká a zvolili si také množstvo kritérií a také váhy, ktoré považujú za dôležité pre tú-ktorú oblasť svojej pôsobnosti. Čiže v tomto zmysle ten zákon nedáva nejaké univerzálne pravidlá, keďže rešpektujeme, že tie podmienky môžu byť špecifické. Rád by som tiež zdôraznil, že sa tento zákon má týkať aj eurofondov. A to je dôležité aj preto, že v oblasti eurofondov je to riziko netransparentnosti, a teda aj neefektívnosti a plytvania zdrojmi obrovské. Chcem povedať, že to považujem za veľmi, veľmi dôležité. A na ilustráciu uvediem, že pri predchádzajúcom zákone poslanci diskutovali o tom, či na tie detské prídavky sa dajú alebo nedajú niekde zohnať 4 mld. korún, že ten dopad na štátny rozpočet bude 4 mld. korún. Tak chcem povedať, že len pri jednom tendri, ktorý bol teraz zverejnený, no chce vláda zrealizovať tak, že firme, ktorá bude realizovať výber mýtneho, chce zaplatiť o 6 mld. korún viac, ako je nevyhnutné, pretože predložili ponuky aj iné firmy, ktoré predložili návrhy o 6 mld. korún nižšie. Na tomto príklade chcem ukázať, že ak by existoval takýto systém, aký navrhujeme, tak by nebolo možné uvažovať o tom, že sa vyberie firma, ktorá je o 6 mld. korún drahšia, že štát príde o 6 mld. korún, ktoré nebude môcť použiť, napr. na zvýšenie detských prídavkov alebo napr. na kompenzáciu zníženia spotrebnej dane z benzínu a nafty. A ešte jedna vec, ktorú by som rád uviedol, je tá, že dopredu avizujem, že ak niektorí kolegovia z vládnej koalície budú argumentovať tým, že nemusíme tento zákon podporiť, lebo veď ministerstvo pripravuje komplexnú novelu zákona o rozpočtových pravidlách, čo sa, mimochodom, dá vyčítať aj zo stanoviska ministerstva financií k tomuto nášmu poslaneckému návrhu, ktoré na moje prekvapenie je zásadne nesúhlasné, pričom ministerstvo financií tvrdí, že zásadne nesúhlasné stanovisko má preto, že ministerstvo pripravilo komplexnú novelu zákona o rozpočtových pravidlách, ktorá je v súčasnosti v pripomienkovom konaní, tak pripomeniem, že faktom ale je, že tá novela z tohto pohľadu, z pohľadu riešenia problému, ktorý chceme riešiť, vôbec nie je komplexná, že rieši len malú časť toho, čo je riešené aj tu. Konkrétne z ministerstva financií vládny návrh novely zákona o rozpočtových pravidlách rieši len to, aby nemohla byť dotácia poskytnutá inštitúcii, ktorá má záväzky po lehote splatnosti voči verejným inštitúciám. Vôbec nerieši to kľúčové a podstatné, a teda povinnosť mať pravidlá hry podľa jasne zadaných kritérií, podľa váh týchto kritérií a podľa jasne špecifikovaných procesov. A vôbec nerieši ani otázku zverejňovania informácií, tak aby bola možná aj verejná kontrola a spätné posúdenie, či tieto pravidlá dodržané boli alebo neboli. Takže znovu zopakujem a uzavriem to, že ak to myslíme vážne s tým, že chceme zlepšiť pravidlá hry, aby sa zvýšila efektívnosť vynakladania verejných zdrojov, ak chceme naozaj znížiť riziko korupcie, ak chceme zabrániť tomu, aby desiatky miliárd korún vyšli navnivoč mecenášom a firmám, ktoré nejakým spôsobom vedia využiť alebo zneužiť neexistenciu takýchto pravidiel, ak chceme naozaj vážne, aby sa neopakovali kauzy, ako je kauza Privilégia, ktorá podľa informácií, ktoré mám, dodnes nie je vyriešená, pričom peniaze sa dodnes Slovenskej republike nevrátili, takže ak to myslíme vážne s bojom proti korupcii a so zvyšovaním transparentnosti, efektívnosti vynakladania verejných zdrojov, tak si myslím, že by všetci, ktorí to vážne s tým myslia, mali a mohli tento návrh zákona podporiť. A k tomu vás aj vyzývam. Ďakujem za pozornosť.