Dostál, Ondrej, poslanec NR SR (2017-06-21):
Vážený pán špeciálny prokurátor, vážený pán podpredseda Národnej rady, vážené kolegyne, vážení kolegovia, pozitivní konstruktivní satira. Neviem, či aj pán špeciálny prokurátor je podobne ako ja fanúšikom dvojice Svěrák, Smoljak, ale možno aj áno a možno videl film Neistá sezona, ktorý natočili v roku 1987 a odkiaľ pochádza tá slávna hláška: „Po čem my voláme? Po satiře. Ano, po pozitivní, konstruktivní satiře.“ To už bola taká satira alebo paródia na komunálnu satiru, ktorá sa vtedy pestovala v socialistickom Československu, keď celý národ sa zabával na Husákovi, Biľakovi, Brežnevovi, ale tá satira, ktorá mohla byť prezentovaná verejne, bola iba taká komunálna, taká, že si robili srandu zo skorumpovaného automechanika v autoservise alebo z mäsiara alebo tak maximálne nejakého riaditeľa podniku komunálnych služieb. Vyššie sa už kritizovať nemohlo. Satira to síce bola, ale taká špecifická. Nevdojak som si na to spomenul, keď som čítal o boji proti korupcii v správe špeciálneho prokurátora. Aj boj proti korupcii to síce je, ale tiež taký špecifický. Povedali ste vo svojom úvodnom vystúpení, že nemáte veľmi rád štatistiku, čísla, že to nie je až také výpovedné. Ja čiastočne s vami súhlasím, často sú oveľa výrečnejšie tie konkrétne príklady. A aké konkrétne príklady úspešného boja proti korupcii nám ponúkate vo svojej správe za minulý rok? Aká je tá vaša výstavka úspechov národného hospodárstva, čo sa týka boja proti korupcii v roku 2016? Dovolím si zacitovať teda príklady, ktoré uvádzate ako úspešne dotiahnuté, právoplatne skončené veci v roku 2016. Ivan P. ako policajt Okresného dopravného inšpektorátu Okresného riaditeľstva Policajného zboru Nitra viackrát prevzal v súvislosti s fingovanými dopravnými nehodami úplatky vo výške 200 – 250 eur, pričom vo viacerých prípadoch do záznamu o preverení oznámenia – škodovej udalosti uviedol nepravdivé údaje, na základe čoho boli neoprávnene uplatnené poistné plnenia v rôznych poisťovniach. Súd za to uložil obžalovanému Ivanovi P. trest odňatia slobody v trvaní 60 mesiacov. Ing. Ján Š. si ako zástupca riaditeľa Rudných baní, š. p., Banská Bystrica vyžiadal a prevzal úplatky v celkovej výške cca 140-tisíc, nie eur, korún od zástupcov spoločnosti METAL-ECO za to, že zabezpečí trvanie nájomnej zmluvy so spoločnosťou METAL-ECO, ktorá vykonávala podnikateľskú činnosť na prenajatých pozemkoch. Za to súd obžalovanému uložil trest odňatia slobody v trvaní troch rokov a peňažný trest vo výške 15-tisíc eur. Doc. MUDr. Jozef M., PhD ako primár urologického oddelenia Fakultnej nemocnice s poliklinikou v Skalici prevzal v 26 prípadov od pacientov úplatky v rôznej výške v súvislosti s poskytnutím zdravotnej starostlivosti a vykonaním lekárskych úkonov. Za to súd obžalovanému uložil trest odňatia slobody v trvaní dvoch rokov s podmienečným odkladom na skúšobnú dobu v trvaní dvoch rokov, peňažný trest vo výške 800 euro a trest zákazu činnosti vykonávať povolenie lekára na dobu jeden rok. Blížime sa ku koncu. Ing. Peter V. ponúkol pracovníkovi Banskobystrického samosprávneho kraja v Banskej Bystrici Jánovi M. úplatok vo výške 30-tisíc eur v súvislosti s rozhodovaním o vyhlásení verejnej obchodnej súťaže na vydanie koncesie na dodávku tepla a modernizácie kotolne. Za to súd uložil obžalovaného trest odňatia slobody v trvaní šesť mesiacov s podmienečným odkladom na skúšobnú dobu v trvaní jedného roka a peňažný trest vo výške 300 eur. Tým „vystavka dastiženij narodnovo gasudarstva“ končí, a teda policajt okresného dopravného inšpektorátu, fingované dopravné nehody, 200 až 250- eurové úplatky. Ján Š. ktorý zobral úplatok ešte v slovenských korunách, Jozef M., ktorý bral úplatky od pacientov v rôznej výške, nešpecifikované aké, a pracovník Banskobystrického kraja a pokus o jeho korupciu. Keď som začal Neistou sezónou, tak v Neistej sezóne by na toto povedali „zlatý prciny“. Robert Kaliňák začiatkom januára tohto roku povedal, že korupcia na najvyšších miestach neexistuje, niet čo stíhať. Všetci sme sa vtedy pohoršovali. Mysleli sme si, že Kaliňák zasa len tak normálne klame, tak klasicky na Kaliňáka. Ale keď som si prečítal vašu správu, pán špeciálny prokurátor, tak som poňal také temné podozrenie, že on to možno aj myslí vážne, lebo sa mu nejako záhadne podarilo v predstihu dostať k vašej správe. Však ste mu ju nejako neoficiálne posunuli skôr ako nám a skôr, ako ste ju zverejnili. On si ju prečítal a uveril vám, lebo keď si toto prečítal, potom možno naozaj úprimne presvedčený bol schopný zahlásiť, že korupcia na najvyšších miestach neexistuje. Nemám najmenší dôvod obhajovať Kaliňaka, ale zasa aby sme nepripisovali niečo, za čo, chudák, nemôže, lebo len uveril tomu, že ak sú toto tie skutočné úspechy v boji proti korupcii na Slovensku, tak naozaj korupcia na najvyšších miestach neexistuje alebo potom boj proti korupcii na Slovensku je niečo také, ako kedysi za reálneho socializmu bola tá spomínaná komunálna satira. Podobne ako kolegu Galka ma zaujala tá časť vašej správy, kde hovoríte o tom, že ako ťažko bojovať proti korupcii, pretože fyzické a právnické osoby nie sú ochotné spolupracovať s orgánmi činnými v trestnom konaní pri odhaľovaní a objasňovaní korupcie a má to podľa vás nepochybne viacero príčin, z ktorých si dovolíte poukázať na dve. Vypichli ste dve. Pán Galko ich spomínal, ale ja ich prečítam, lebo je to veľmi, veľmi zaujímavé. Prvá. „Platný trestný poriadok je preformalizovaný, v dôsledku čoho každého oznamovateľa korupcie čaká v priebehu vyšetrovania a súdneho pojednávania doslova martýrium. Najprv musí byť vypočutý ako oznamovateľ, po začatí trestného stíhania ako svedok, po vznesení obvinenia musí byť opätovne vypočutý ako svedok, a to v prítomnosti obhajcu obvineného. Často sa musí zúčastniť aj konfrontácie medzi ním a obvineným a najmenej jeden výsluch ho ešte čaká na hlavnom pojednávaní. Veľa oznamovateľov korupcie sa výslovne vyjadrilo, že ak by vedeli, čo ich čaká, ani by trestné oznámenie nepodávali.“ Druhý dôvod: „Najmä v posledných rokoch je zo stany niektorých novinárov, ale aj politikov vytváraný masmediálny tlak na Úrad špeciálnej prokuratúry a vo verejnosti sa prezentujú názory, že tento úrad všetky korupčné veci zametá pod stôl. Využívajú na to niektoré neskončené trestné veci, ktoré v minulosti ani nie sú kvalifikované ako korupčné trestné činy.“ Keď ste tieto dva dôvody alebo dve príčiny nejako špeciálne vypichli, tak predpokladám, že ich považujete za dôležitejšie ako ostatné. Ale toto sú podľa vášho názoru hlavné príčiny, prečo sa nedarí bojovať s korupciou, prečo je ťažké odhaľovať korupciu a špeciálne na nejakých vysokých miestach? Nikto nespochybňuje, že korupciu treba riešiť aj na tej nižšej úrovni, ale to asi nie je podstatný problém slovenského boja proti korupcii. Formality a komplikovanosť trestného procesu, nie vedomie, že neexistuje skutočná vôľa bojovať s korupciou, sú podľa vás skutočnou príčinou, prečo to ide tak ťažko? Ale veď človek, ktorý sa rozhoduje, či oznámi nejakú korupciu, obvykle nepozná detaily trestného procesu, nevie presne, čo ho čaká, koľkokrát bude musieť vypovedať. To nie je podstatný dôvod, podľa ktorého by sa rozhodoval, či nejakú korupciu oznámi alebo neoznámi. Ale vie alebo na základe toho, čo vie, aspoň predpokladá, že to aj tak k ničomu nebude, že páchatelia nebudú odhalení a že veľmi pravdepodobne jediným, kto s tým bude mať problémy, je on sám, ktorý sa rozhodol na korupciu upozorniť, lebo takých prípadov je veľa. Je mnoho, na rozdiel od prípadov, keď oznámenie korupcie viedlo k reálnemu potrestaniu páchateľa na najvyšších miestach. A ten druhý dôvod: Novinári a politici vytvárajú dojem, že sa všetky korupčné kauzy zametajú pod stôl a špeciálne teda na špeciálnej prokuratúre. Naozaj sú to novinári a politici? Prečo by to robili, lebo vy nie ste vládny politik? Ja chápem, keď takúto argumentáciu používajú Fico alebo Kaliňák, že to sú nejaké opozičné hry alebo novinári vymýšľajú. Netvrdím, že je to pravda, len hovorím, že je tam aspoň nejaká štipka logiky, že vládni politici sa snažia brániť tým, že opozícia si tu niečo vymýšľa. Novinári hľadajú nejaké škandály. Ale veď vy nie ste politik! Vy ste orgán činný v trestnom konaní! Aký by mala opozícia alebo novinári špeciálny dôvod útočiť na vás, spochybňovať vás? Nerozumiem. Posledná vec, o ktorej hovorila aj kolegyňa Remišová a mňa to tiež zaujalo v tej vašej správe, test spoľahlivosti. „K efektívnemu boju proti korupčnej trestnej činnosti by po dôkladnej analýze prispelo aj zavedenie tzv. testu integrity (spoľahlivosti). Spočíval by – laicky povedané – v tom, že Policajný zbor by mal zákonné oprávnenie na vytvorenie vhodných podmienok na spáchanie trestného činu alebo disciplinárneho previnenia pre príslušníka alebo zamestnanca ozbrojeného zboru s tým, že pokiaľ by tato osoba nebola úspešná v teste, bolo by proti nej začaté disciplinárne alebo trestné konanie.“ Inšpirácia v Českej republike, a teda ak tomu dobre rozumiem, tak bolo by to niečo ako využitie agenta provokatéra, ktorý by navodil situáciu, v ktorej by príslušník ozbrojeného zboru alebo orgánu činného v trestnom konaní mohol zlyhať a tak by sa ukázalo, či je alebo nie je spoľahlivý. Nielen z tejto správy vychádzajúc, mám taký silný dojem, pán špeciálny prokurátor, že aj vy ste akýsi neformálny test spoľahlivosti už absolvovali a nepotrebovali ste k tomu ani žiadneho agenta provokatéra. Úrad špeciálnej prokuratúry aj Špeciálny súd vznikli preto, aby sa dalo efektívnejšie bojovať proti korupcii, a teda ďalšej závažnej trestnej činnosti, aby sa prekonali nejaké lokálne väzby, aby vznikol skutočne nezávislý orgán činný v trestnom konaní, na ktorý politici nebudú mať dosah. Obávam sa však, že špeciálna prokuratúra sa pod vaším vedením dopracovala do úplne opačného stavu. Dnes, keď má človek nejaké vážne podozrenie z korupcie, tak predpokladám, že oveľa viac by dôveroval policajtovi na najbližšom okrsku ako špeciálnej prokuratúre, že keď mu niečo oznámi, tak bude mať snahu doviesť to úspešne do konca. Čiže aj bez agenta provokatéra absolvovali ste test spoľahlivosti, ale neprešli by ste ním, preto by ste mali odísť. Ďakujem za pozornosť.