J. Brocka, poslanec: (2010-06-10):
Ale predsa len dovoľte mi pár poznámok, ktoré považujem za potrebné v tejto diskusii povedať. O filozofii návrhu nebudem diskutovať, lebo teda nechcem vás zdržovať, pretože platí nielen na Slovensku, že kto rýchlo dáva, dvakrát dáva, ale dnes sa veľmi diskutuje aj o inom. Na Slovensku sa diskutuje o účinnej protipovodňovej ochrane, čo sa urobilo, čo sa neurobilo, čo sa zanedbalo. A to nie je len o vláde alebo o vládach, lebo je tu množstvo betónových a asfaltových plôch, ktoré za posledné dve desaťročia na Slovensku vznikli, bez náležitých investícií, na druhej strane účinných opatrení, aby zadržali vodu na území a nestávalo sa to, čoho sme svedkami, že keď na Slovensku prší a leje, tak polovicu územia spláchne a druhú polovicu zatopí. Určite sa po týchto našich posledných skúsenostiach poučia mnohí aj jednotliví občania možno pri tých svojich zásadných rozhodnutiach, napr. ako a kde budú stavať svoje príbytky. A týka sa to, samozrejme, aj štátu, lebo v otázke protipovodňovej ochrany je úloha štátu nezastupiteľná. Ale toto, myslím si, je téma možno na odborné konferencie a nielen na odborné konferencie mimovládnych organizácií, ale, ja si myslím, aj na konferencie príslušných ministerstiev slovenskej vlády. Apropo, mne sa vidí, že v tejto situácii zhodou okolností ide o ministerstvo životného prostredia. Je to možno čaro nechceného, že nedávno vládna koalícia práve toto ministerstvo zrušila. A argumenty boli najmä, že sa tým usporia peniaze v štátnom rozpočte. Z posledných vyjadrení aj ministrov po včerajšom rokovaní vlády verejnosť zachytila, že sa vlastne nič neušetrí. A preto je možný návrh do budúcna, aj keď ho teda nebudem teraz podávať, keďže to nebolo pravdepodobne múdre rozhodnutie vlády, zrušiť kľúčové ministerstvo, z hľadiska budúcich problémov krajiny, z hľadiska budúcich problémov Slovenska, ale aj jednej z najsilnejších agend v Európskej únii. Ale k tomu môjmu návrhu znovu vytvoriť ministerstvo životného prostredia môžem povedať, že nebude nás to stáť ani korunu. Myslím, že stačí na budovu vrátiť tú tabuľu, ktorá bola odtiaľ zobratá. Ale vážne. Napadá mi aj otázka v tejto súvislosti, čo je pre krajinu väčšie nešťastie. Sú to povodne alebo nemúdra vláda? Dá sa na túto otázku odpovedať možno cez vyčíslenie škôd jedného alebo druhého. Už tu môj predrečník Pavol Hrušovský, predseda nášho klubu, hovoril o tom čísle, 268 mil. eur. Zatiaľ vyčíslené to sú materiálne škody. Samozrejme, o tých morálnych pravdepodobne, ale to aj v prípade nemúdrej vlády, by som ani nechcel v tejto chvíli diskutovať. Ale tie škody materiálne sú v Košickom kraji za 150 mil. eur, v Nitrianskom za viac ako 73 mil. eur. Čiže v starej mene vláda odhaduje škody vo výške 8 mld. Sk. Musím povedať, že nemúdra vláda poškodila aj tých občanov, ktorých povodne ušetrili, a to oveľa väčšou sumou. A nechcem podrobne hovoriť, len napadajú ma také príklady ako diaľnice, mýtny tender, emisie, nástenky, sociálne podniky, ale teraz nie, dámy a páni. Chcem hovoriť pár slov aj k otázke pomoci poškodeným a k jej výške. Nemožno vynechať ani rezervu predsedu vlády. Aj o tom hovoril pár slov Pavol Hrušovský. Sme na začiatku júna a predseda vlády nieže vyčerpal rezervu, ktorá bola určená na celý rok, ale on vyčerpal dvakrát toľko prostriedkov, ako sme mu v rozpočte schválili na celý rok. No, dámy a páni, to tiež nie je výrazom rozumného hospodárenia. Vláda sa rozhodla po povodniach pomôcť a rozdeliť takmer 25 mil. eur. My teraz dodatočne ideme k tejto sume prihodiť časť alebo teda niekoľko miliónov eur. Chápem to, je to len symbol. Samozrejme, nedokážeme odvrátiť, resp. nahradiť občanom, ktorí boli postihnutí, všetky tie škody, a preto Kresťanskodemokratické hnutie bude hlasovať za tento návrh, ktorý predkladá vláda. A takisto navrhujeme aj pridať, navrhujeme aj pridať, lebo treba šetriť, naozaj keď sú ťažké časy, nakoniec, veď o tom dnes každý hovorí a všetci o tom hovoria, my budeme šetriť aj kvôli Grécku. A keďže môj kolega už naznačil, kde by sme mohli ušetriť a ktoré prostriedky by sme mohli ešte použiť na náhradu škôd, tak ja si myslím, že pre futbal sme urobili v tejto situácii alebo v tejto dobe asi dosť. Proti zabráneniu povodní sme urobili asi menej. O tom teda, čo sme urobili pre futbal a pre podporu futbalu, a o tej svojej rezerve by vedel možno viac hovoriť predseda vlády, ale ja vám poviem na záver jeden zaujímavý príbeh alebo príklad, ktorý ma napadol v súvislosti s futbalom, v súvislosti s tým naším návrhom, ktorý v druhom čítaní KDH predloží, aby sme peniaze, ktoré sú vyčlenené na budovanie Národného futbalového štadióna v rozpočte, jednoducho použili práve na túto udalosť. Čo sme urobili pre futbal? Dámy a páni, ja som od Trnavy, v Trnave máme známy futbalový klub a bývajú vážne futbalové duely. Naposledy to bol jeden duel, ktorý bol s naším rivalom, pričom 600 fanúšikov súpera prišlo do nášho mesta, bolo ich 600. A títo fanúšikovia mobilizovali 700 príslušníkov Policajného zboru, tých jazdcov, ťažkoodencov a ďalších. Tie náklady štátneho rozpočtu by vedel možno vyčísliť lepšie pán minister financií, ale boli niekoľko miliónov korún, pri jednom futbalovom zápase. Zhodou okolností sa v našom meste minulý víkend konalo iné podujatie, na ktoré neprišlo 600 fanúšikov, ale prišlo 15 000 mladých ľudí z celého Slovenska, dokonca aj z iných krajín Európy. Bol to festival Lumen, možno ste o tom počuli, kde bolo 15 000 mladých ľudí. A po jeho skončení pravidelne, keď zasadajú vedenie Policajného zboru s vedením mesta a príp. župy tak bolo zaujímavé zistenie, že po tomto podujatí v našom meste sa neudiala ani tá bežná kriminalita, na ktorú sme v takom veľkom krajskom meste zvyknutí. Dámy a páni aj táto epizóda, ktorá hovorí o tom, čo je podstatné a čo je dôležité, ma inšpirovala sa podeliť s vami o tento zážitok. Pre futbal v tejto chvíli, bohužiaľ, sme urobili dosť, teraz sa musíme venovať iným, podstatnejším veciam, preto Kresťanskodemokratické hnutie tento návrh, o ktorom rokujeme, podporí.