Krajniak, Milan, poslanec NR SR (2017-04-05):
Vážené dámy, vážení páni, viacerí z vás ma poprosili, aby som k tým faktom, ktoré niektorých z vás prekvapili, ktoré som hovoril o islame a o islamskom terorizme v Európe, uviedol aj zdroje, aby ste si mohli pozrieť bližšie tieto fakty a posúdiť, nakoľko sú relevantné. Keď som hovoril o rozdiele medzi islamom a ostatnými náboženstvami a hovoril som o tom, že islam je nielen náboženstvo, ale aj ucelenou totalitnou predstavou o štáte, spoločnosti, náboženstve, sexuálnom živote a týka sa každej oblasti človeka a žiada, aby štát vynucoval dodržiavanie týchto pravidiel, odporúčam pozrieť si nielen Korán, ale aj tzv. súru a hadísy, ktoré ďalej upresňujú to, čo zakladateľ islamu Mohamed v Koráne povedal. Čo sa týka toho, aké majú moslimovia názory na zavedenia práva šaría, upozorňujem na Berlin Social Science Center, ktorý robil prieskum medzi moslimami prisťahovanými do Európy v Rakúsku, Belgicku, Nemecku, Holandsku, Švédsku a Francúzsku, kde 66 % moslimov sa vyjadrilo na, áno na otázku: „Je šaría pre vás dôležitejšia ako právo tej krajiny, v ktorej žijete?“ „More important to you.“ Tak znela otázka. To znamená, 66 % týchto ľudí považuje a uprednostňuje používanie pre, ako normu pre vlastné správanie právo šaría než legislatívu tých krajín, v ktorých žijú. Po tretie. Za posledných 30 dní spáchali islamskí atentátnici po celom svete, včera som hovoril, 123 teroristických útokov, pri ktorých bolo zabitých 998 ľudí a 1 173 ľudí zranených, tak upresňujem najčerstvejšiu štatistiku, 30 dní: 125 útokov, 957 zabitých a 1 202 zranených. Zdroj si môžete overiť na stránke thereligionofpeace.com, kde je tzv. jihad report, ktorý monitoruje všetky útoky, ktoré dokáže zmonitorovať z verejne prístupných zdrojov. To neznamená, že by ich nebolo viac, ale menej ich nie je. Po štvrté. Aké sú názory európskych moslimov na použitie násilia, koľko percent moslimov považuje bombové atentáty za oprávnené? Ako som povedal, vo Veľkej Británii je to 24 % moslimov, vo Francúzsku 35 % moslimov, ale 42 % ľudí medzi 18 až 29 rokov, v Nemecku 13 % moslimov, ale 18 až 29-ročných 22 % a v Španielsku je to 25 % moslimov a medzi 18 až 29-ročnými je to 29 % moslimov. Zdroj: Pew Research, overiť si to môžete, je to verejne prístupná stránka. Koľko potenciálnych islamských teroristov je v Európe? Znovu si to môžete overiť na pewresearch.com, prípadne to, čo ďalej poviem zo životopisov atentátnikov za, od roku 2001 v Európe, ktoré sú verejne prístupné. Berlín, Brusel, Paríž, Madrid, Londýn, aby som spomenul tie najhoršie atentáty, takmer všetko to boli atentátnici do 30 rokov, niekoľko z nich malo tesne nad 30. Veľmi tesne nad 30 rokov. Z toho vyplýva, keďže v Európe máme podľa štatistík približne 20 mil. moslimov, že približne keďže každý štvrtý moslim schvaľuje minimálne za istých okolností používanie bombových atentátov, máme 5 mil. potenciálne zverbovateľných ľudí, ktorí považujú bombové atentáty za oprávnené. Po šieste. Kde sú islamskí teroristi verbovaní? Prevláda názor, že sú to sociálne siete. Tam dochádza k prvému kontaktu, ale v skutočnosti k tomu naverbovaniu na teroristický útok a k tomu spracovaniu prichádza najmä v mešitách. Uvediem dva zdroje. Jednak článok z Guardian zo septembra 2014, názov: „Verbovanie pre ISIS sa presúva z online sietí do britských mešít“ alebo doporučujem na organizáciu, ktorá sa zaoberá politickými a bezpečnostnými analýzami, Rand.org. Je to organizácia, ktorá má viac ako tisíc analytikov po celom svete. Bola založená pred viac ako 50 rokmi U.S. Air Force a Douglas Aircraft Company. Je to renomovaná inštitúcia, ktorá robí bezpečnostné analýzy od roku 1946. Kto financuje radikálne mešity a radikálnych imámov v nich? V Európe je to rozdelené tak, že v Nemecku to nedokážem posúdiť, či je to turecká vláda alebo saudská vláda viac, vzhľadom na to, že je tam veľmi silná komunita tureckých moslimov. Faktom ale je, že sa považuje za overený fakt, ktorý sa dá overiť kdekoľvek v rôznych ix analýzach, že najmä Saudská Arábia, najmä Saudská Arábia. Tie radikálne mešity sú najmä salafistické a ten citát je, myslím, spred mesiaca bruselského starostu Yvana Mayeura. Každý vie, že všetky mešity v Bruseli sú v rukách salafistov. To je citát aktuálny, maximálne začiatok marca. Keď som hovoril o tom, akým spôsobom sú financované aktivity moslimských komunít na Slovensku, spomenul som jeho výsosť princa Mutaib bin Abdullaha Al Sauda, tretieho syna zosnulého kráľa Abdullaha a ministra národnej gardy, šéfa národnej gardy, čo je elitná jednotka Saudskej armády priamo podliehajúca kráľovi, a jeho konateľom je istý Khallid Alzahrani. Doporučujem, aby ste si pozreli firmy Surpass, s. r. o., Surpass Invest, s. r. o., Universal Spa, s. r. o., kde si môžete overiť moje tvrdenia. Aby som to teda zhrnul. Zmyslom tohto zákona je predísť bezpečnostnému riziku, ktoré je spojené s mešitami. Mešity nie sú niečo ako islamské kostoly. Kresťanské kostoly sú miesta vykonávania náboženského kultu, mešita je centrom spoločenského, politického ale aj spravodajského života moslimským komunít v Európe. Europoslanec Mikolášik, ktorého sme tu mali možnosť si v piatok vypočuť, tomu hovorí tak, že najskôr príde modlitebňa, potom mešita a potom celá infraštruktúra, ktorá je okolo nej vystavaná. Ako pristupujú západoeurópske a ruské bezpečnostné zložky k tomuto problému? Vo Francúzsku plánujú zavrieť v najbližšom roku a už zatvárajú viac ako 100 mešít. V Nemecku bola zavretá pred dvomi mesiacmi mešita, v ktorej, do ktorej chodil, kde bol zverbovaný, kde sa skrýval po atentáte berlínsky atentátnik Amri. Západoeurópske štáty mešity rušia. Pýtam sa, nie je lepšie tomuto bezpečnostnému riziku predísť, ako potom ho chytať, proste to nebezpečenstvo a to riziko až, až v druhom a treťom rade? Doporučujem, dajte si do Google „razia v mešite“ alebo „razie v mešitách“, kde najčastejšie bezpečnostné zložky – bohužiaľ, často až po teroristických atentátoch – robia bezpečnostné prehliadky. Sú to takmer výhradne nehnuteľnosti spojené s mešitami, či už priamo mešity, alebo nehnuteľnosti s nimi spojené. Znovu zacitujem Pew Research. V Nemecku a vo Francúzsku žije po 5 mil. moslimov, vo Veľkej Británii 3 mil. moslimov, v Taliansku 2 mil. moslimov, v Holandsku, Španielsku a Bulharsku 1 mil. moslimov, v Rakúsku a vo Švédsku približne pol milióna, po približne pol milióne moslimov. Vlády týchto krajín už nemajú veľmi na výber, ako k tomuto bezpečnostnému riziku pristupovať. Snažia sa ho minimalizovať tým, že niektoré mešity, tie, u ktorých sa preukázal nejaký radikálny prvok, zatvárajú, ale v zásade už musia tieto mešity iba monitorovať a čeliť reálnym bezpečnostným hrozbám. Chcem vás upozorniť, ak máte pocit, že je to ďaleko od nás, že keď si zoberiete ten sled atentátov v Európe od Madridu cez Londýn, cez Paríž, Brusel, Berlín, je to čoraz bližšie a bližšie k nám. A chcel by som upozorniť na fakt, ktorý nie je známy, že v januári tohto roku rakúska polícia zadržala atentátnika, ktorý plánoval bombový útok vo viedenskom metre, zadržala ho tesne pred vykonaním atentátu. Bol to radikálny salafista. Zhodou okolností pochádzal, bol to Albánec, nespomínam si teraz presne, či pochádzal z macedónskej časti alebo z Kosova, alebo priamo z Albánska. My ešte máme na výber, ako sa k tomuto problému môžeme postaviť. Môžeme sa snažiť tomuto bezpečnostnému riziku predísť. Preto sme predložili tento návrh zákona. A teraz by som chcel ešte krátko zareagovať na pána poslanca Kotlebu. Pán poslanec Kotleba vyjadril názor, že tento zákon môže postihnúť aj kostoly. Nuž, pán poslanec Kotleba, chcem vám oznámiť, že na Slovensku sú zaregistrované momentálne tieto cirkvi: Apoštolská cirkev, Bahájske spoločenstvo, Bratská jednota baptistov, Cirkev adventistov siedmeho dňa, Cirkev bratská, Československá cirkev husitská, Cirkev Ježiša Krista Svätých neskorších dní, Evanjelická cirkev augsburského vyznania, Evanjelická cirkev metodistická, Svedkovia Jehovovi, Novoapoštolská cirkev, Pravoslávna cirkev, Reformovaná kresťanská cirkev, Rímskokatolická cirkev, Starokatolícka cirkev a Ústredný zväz židovských náboženských obcí. Žiadnej z týchto registrovaných spoločností sa tento zákon netýka. Deklarujete, pán Kotleba, že ste kresťan. Akej ste denominácie? Ak ste v niektorej z týchto kresťanských denominácii, žiadnym spôsobom vaše právo ako občana alebo ako náboženského, nábožensky presvedčeného človeka nie je obmedzené, pretože tento zákon považuje za v poriadku všetky tradičné cirkvi, ktoré na Slovensku sú, ktoré historicky tu pôsobili, ale aj tie, ktoré sem prišli po roku 1989 a boli registrované štátom. Druhá vec, na ktorú by som chcel zareagovať, pán poslanec Kotleba, sú synagógy. Pýtali ste sa, a prečo mešity áno a prečo synagógy nie. Keby ste nemali krv v očiach, ale pozerali by ste sa na problém vecne a z bezpečnostného hľadiska, tak by vám boli zrejme niektoré fakty očividné. Porovnajme si bezpečnostné riziko spojené s mešitami a so synagógami, pán poslanec Kotleba. Vedel by som vám uviesť desiatky mešít v Európe, ktoré boli nejakým spôsobom spojené s teroristickými útokmi v Európe len od roku 2001. Vedeli by ste mi vy, pán Kotleba, uviesť aspoň jednu synagógu, ktorá bola zdrojom nejakého teroristického útoku židovských teroristov v Európe za posledných desať rokov, za posledných sto rokov, alebo za posledných tisíc rokov? Aspoň jeden príklad keby ste mi uviedli. Po ďalšie, synagógy, ako je zjavné aj v Európe, sú cieľmi a terčami teroristov, nie zdrojom terorizmu. Naposledy bola vypálená mešita (pozn. red.: správne „synagóga“) v Nemecku. Viete, ako rozhodli nemecké orgány? Že to bola forma protestu, že to nie je trestný čin. V takejto situácii sa nachádzame v Európe. Chcel by som vás tiež upozorniť na to, že pri útokoch na Charlie Hebdo súčasne bol napadnutý židovský obchod v Paríži, kde boli zabití ľudia. Obeťami týchto islamských atentátov boli Židia. O tom sa nehovorilo, hovorilo sa o humoristoch a satirikoch, ale o tom druhom útoku, ktorý išiel úplne paralelne, ten sa mediálne akosi stratil. A ešte na záver by som vám chcel povedať, pán Kotleba, jednu takú vec, že ja si veľmi vážim jedného človeka, ktorý, žiaľ, už je nebohý, ale dožil sa požehnaného veku, MUDr. Antona Neuwirtha. Tento človek, ktorý je Žid, alebo bol Žid, bol zakladateľom slovenskej lekárskej biochémie. To znamená, on bol ten, ktorý na Slovensko zaviedol všetky tie vyšetrenia, ktoré dnes už považujeme bežné, krv a tak ďalej, čo nám pomáhajú. Tento človek bol členom Kolakovičovej rodiny, pre mňa jedného z najdôležitejších fenoménov a hrdinov slovenských 20. storočia, ktorí si odsedeli stáročia spolu v komunistických žalároch. Pán doktor Neuwirth si odsedel sedem rokov, bol odsúdený na dvanásť. Pôsobil u nositeľa Nobelovej ceny za medicínu v Zürichu, napriek tomu sa po roku 1948 vrátil naspäť do Československa, napriek tomu, že vedel, že ho vzhľadom na jeho pôsobenie u Kolakoviča zavrú. A tento človek bol do konca svojho života veľkým obhajcom prezidenta Tisa, veľkým obhajcom prezidenta Tisa. Keď som sa ho na to pýtal, povedal mi ten dôvod osobný, že väčšina jeho ľudí skončila v koncentračných táboroch, väčšina jeho príbuzných, a nikdy sa nevrátili, ale on a jeho najbližšia rodina dostala od prezidenta Tisa prezidentskú výnimku, to mu zachránilo život, ale to dostal až neskôr. Rozprával mi takýto príbeh, ktorý ovplyvnil jeho postoj k Slovenskému štátu. Ešte ako študent medicíny býval na internáte Svoradov. Bývalo tam 400 študentov, veľká časť z nich boli ľudáci aj gardisti. Bolo to predtým, než mal akúkoľvek prezidentskú výnimku. Všetci vedeli, že spadá pod protižidovské zákony, všetci vedeli, že mal skončiť v transportoch, a on mi na to hovoril: „A predstav si, nikto z tých 400 ľudí – ani tí ľudáci, ani tí gardisti – ma neudali.“ Preto odmietal vidieť ten Slovenský štát čierno-bielo, a preto do konca života sa snažil hovoriť svoje osobné svedectvo. A teraz sa vrátim k tomu Svoradovu. Čiže pán doktor Neuwirth bol Žid a katolík súčasne. Jeho, väčšina jeho rodiny skončila v koncentračných táboroch. A na tom internáte Svoradov, kde teda boli aj radikálni gardisti, ho nikto neudal. Ja mám taký pocit z vás, že keby ste tam vtedy boli vy, tak vy by ste ho udali.