J. Mikuš, poslanec: (2004-09-23):
V súčasnosti rokujeme o zákonoch, ktoré dotvárajú proces decentralizácie. V prípade vyšších územných celkov sa v roku 2002 najskôr poskytovali účelové dotácie, v roku 2003 sa v rámci dotácie na kapitálové výdavky ich rozdelenie určilo len ako orientačný ukazovateľ. V roku 2004 sa vyšším územným celkom poskytla globálna dotácia v členení na bežné výdavky a kapitálové výdavky, ktorej rozdelenie podľa vlastných priorít je v pôsobnosti orgánov vyšších územných celkov. Od roku 2005 bude o rozdelení a použití finančných prostriedkov zo zdrojov z podielovej dane a z výnosu dane z motorových vozidiel rozhodovať regionálna samospráva samostatne. Podstatou procesu fiskálnej decentralizácie je prechod od poskytovania dotácií zo štátneho rozpočtu na financovanie kompetencií prostredníctvom daňových príjmov. Po prerokovaní v jednotlivých výboroch ide upravený návrh zákonov fiskálnej decentralizácie ešte ďalej. Navrhuje, aby sa daňové príjmy stali vlastnými príjmami rozpočtov samospráv. Presunom kompetencií spolu so zodpovedajúcimi zdrojmi sa vláda zbavuje právomoci a možnosti priamo vplývať z centra na dianie v regiónoch a obciach. Zbavuje sa riešenia tých úloh, na ktoré lepšie dovidia občania zo Žiliny, Liptovského Mikuláša či akejkoľvek inej obce ako z Bratislavy. Aby župy a obce dokázali riešiť denné problémy a zostavovať vlastné rozvojové programy, vláda na ne presúva primerané finančné prostriedky. Na plnenie fiskálnej decentralizácie sa sledujú ciele zakotvené v programovom vyhlásení. Nezanedbateľným faktom je, že vláda sa nezrieka úlohy, ktorú môže riešiť iba ona. Ide o vyrovnávanie rozdielov medzi regiónmi, zvyšovanie životnej úrovne aj v tých častiach krajiny, kam kapitál s ponukou nových pracovných miest hľadá cestu ťažšie. Zhrnuté v niekoľkým výstižných bodoch: Od decentralizácie si sľubujeme, že sa zvýši osobná zodpovednosť zvolených orgánov samosprávy, prispeje sa k zvýšeniu kvality riešení, zvýši sa miera informovanosti o používaní verejných financií, reforma prinesie výhodu o diferencovanom riešení problémov v prospech komunity, umožní lepšiu mobilizáciu zdrojov a umožní podstatne vyššiu občiansku participáciu. Základnou úlohou, ktorú riešilo ministerstvo financií a po ňom aj vláda, bolo jednoznačné stanovenie príjmov samospráv na vykonávanie prenesených kompetencií. Spravodlivým riešením by bolo definovanie takých nástrojov, ktoré by umožňovali získavať jednotlivým župám, mestám a dedinám vlastné zdroje. Tieto zdroje by potom vo svojej právomoci používali na potrebné výdavky. K tomu by sa potom pridal kus koláča, ktorý zo svojich centrálnych zdrojov vláda ukrajovala jednotlivým samosprávam, pričom veľkosť kusu koláča by závisela od potrieb ich obyvateľov. Tento princíp sa však nedá uplatniť. Buď by sme museli presunúť právo vyberať niektorú z dostatočne veľkých centralizovaných daní až na úroveň obcí, čo je ťažko si predstaviť, alebo by sme museli stanoviť nové dane a tým zvýšiť celkovú úroveň daňového zaťaženia. Keďže ani jeden z týchto scenárov sa nedá uplatniť, muselo sa siahnuť na existujúce dane a pouvažovať nad systémom ich prerozdeľovania. Z hľadiska výšky výberu i svojej povahy sa ministerstvu financií a neskôr aj vláde ukázala ako najschodnejšia cesta prerozdelenia takmer celej ročnej dane z príjmu fyzických osôb. Predmetom prerozdelenia nebude iba daň vyberaná zrážkou. Daň z príjmov fyzických osôb sa bude v tomto roku a v nasledujúcich rokoch pohybovať nad úrovňou 30 mld. Sk. To bude dostatočným základom na naplnenie príjmov obcí a vyšších územných celkov. Nezanedbateľnou výhodou tohto druhu dane z hľadiska potrieb samospráv je, že jej výber je v priebehu roka pomerne rovnomerný, čím sa zabezpečí plynulý príjem prostriedkov. Z hľadiska obcí a vyšších územných celkov môže byť príťažlivé, že ide o daň, ktorá je perspektívna. Na Slovensku postupne klesá nezamestnanosť a zvyšuje sa podiel občanov s príjmom zo zamestnania alebo s iným príjmom. Druhou pozitívnou správou je, že mzdy sa zvyšujú, a to už nielen nominálne, ale aj reálne. Znamená to, že príjem samospráv z tejto dane bude stúpať rýchlejším tempom ako miera inflácie. Prepočty ministerstva financií ukazujú, že kým v roku 2005 sa presunie do rozpočtu samospráv niečo cez 30 mld., v roku 2007 to už bude 35,2 mld. Ide v priemere o medziročný rast zhruba o 10 %. Tým chcem povedať, že aj samosprávy, samozrejme, aj na rokovaniach vo výboroch s týmto súhlasili. Samozrejme, že pri nepredvídaných okolnostiach môže byť aj vo výbere dane výkyv. Preto stojí pred Národnou radou návrh, ktorý podobne ako viacero ďalších vyšiel v ústrety Združeniu miest a obcí Slovenska. Výbory navrhli, aby sa v prípade poklesu zdrojov z daní z príjmov fyzických osôb výpadok obciam a vyšším územným celkom kompenzoval. Takýto stav by mohol nastať pri ďalšom znižovaní sadzieb daní. Z pohľadu človeka, ktorému ide o dôslednú decentralizáciu, by takáto poistka bola krokom späť a išlo by o akési podmienené naviazanie príjmov samosprávy na centrálny rozpočet. Avšak ten, kto reálne posudzuje situáciu, vidí, že hospodársky vývoj na Slovensku je zdravý, a preto sa nenačim obávať poklesov daňových príjmov. Z tohto pohľadu je požiadavka samospráv na záchrannú poistku prijateľná, pretože pravdepodobne ju nebude potrebné využiť. Zdroje samospráv sa budú daňami z príjmov fyzických osôb napĺňať približne 90 %, zvyšné zdroje budú z miestnych daní a poplatkov, ktoré takisto vo výboroch sa rozčlenili na viacero, ako bolo v pôvodnom vládnom návrhu. Vyššie územné celky budú môcť ukladať daň z motorových vozidiel, kým v prípade obecných daní bude výnos závislý najmä od sadzieb stanovených samosprávami. V prípade dane z motorových vozidiel možno očakávať podobný výnos ako v tomto roku. Pri dani z príjmov fyzických osôb je sadzba stanovená priamo zákonom, ktorý schválil tento parlament. Miestne dane však budú plne v kompetencii samospráv. Len od nich bude závisieť, či zvolia voči vlastným občanom a podnikateľom správnu politiku a nezabrzdia rozvoj regiónu, a teda aj perspektívy samosprávy príliš vysokými sadzbami. Varovné hlasy už dnes počuť zo strany podnikateľov, ktorí sa obávajú, že v snahe zvyšovať príjmy sa rozbehnú preteky vo zvyšovaní sadzieb daní z nehnuteľností. Toto upozornenie by citlivo mali vnímať samosprávy už dnes. Vyspelosť samospráv v jednotlivých obciach a regiónoch sa ukáže na ich prístupe, pretože nezodpovedným zvyšovaním sadzieb si môžu odohnať podnikateľov, zamestnávateľov i vlastných občanov. Hoci takéto riziko reálne existuje, pozitívom je, že ľudia v obciach a regiónoch sa na vlastnej koži môžu presvedčiť, čo znamená zodpovednosť. A o to ide, aby spolu s peniazmi niesli starostovia, primátori a župani zodpovednosť aj za vlastné konanie. Tretím zákonom, rámujúcim fiskálnu decentralizáciu, je zákon o rozpočtových pravidlách územnej samosprávy. Tvorcom zákona ide o to, aby sa presunom kompetencií z orgánov štátu na obce a vyššie územné celky spolu s prislúchajúcimi finančnými prostriedkami výrazne posilnilo postavenie týchto orgánov v štruktúre verejnej správy. Podobne ako v prípade štátneho rozpočtu či rozpočtov ďalších verejných inštitúcií, aj v prípade samospráv sa prejde na dlhodobé trojročné rozpočtovanie. Ministerstvo financií si kladie za cieľ zabezpečiť transparentnosť a jednotnosť v úprave rozpočtového procesu a pravidiel hospodárenia s prostriedkami rozpočtov územných samospráv ako jednej zo zložiek verejného rozpočtu. Tento krok je veľmi dôležitý, pretože rozpočty samospráv sú nezanedbateľným miestom prerozdeľovania verejných zdrojov. Nejde len o priame kompetencie obcí a vyšších územných celkov, ale aj o kompetencie preneseného výkonu štátnej správy, ktoré budú naďalej financované priamo zo štátneho rozpočtu. Stabilita verejných financií na Slovensku bude teda závisieť aj od hospodárenia samospráv. Platí to o to viac, že niektoré výbory Národnej rady odporúčajú, aby sa prostriedky z podielov na daniach zmenili na vlastné príjmy rozpočtov obcí a vyšších územných celkov. Predložené zákony sú vhodné a pripravené na to, aby sa fiskálna decentralizácia na Slovensku rozbehla od 1. januára 2005. Spolu s nariadením vlády o rozdeľovaní a poukazovaní výnosu dane z príjmov platenej fyzickými osobami územnej samospráve budú dostatočným základným materiálom potrebným na rozbehnutie celého procesu. Prenesením kompetencií z vlády na obce a vyššie územné celky budeme môcť konštatovať, že Slovensko úspešne zavŕšilo reformu verejnej správy a v tejto oblasti sa zaradilo medzi štandardné krajiny Európskej únie. Ďakujem za pozornosť.