T. Cabaj, poslanec: (2008-11-06):
Treba povedať, že tá diskusia je zaujímavá, pretože do riešenia praktických vecí sa opäť vniesla politika a každý politický tábor si obhajuje pozíciu z jednej či z druhej strany, ale zrejme parlament už je o tom, na to som si zvykol za tie roky, takže ani ma to celkom neprekvapuje. Nemením svoj názor na riešenie tejto problematiky, pretože zastávam názor, že je dobrá vec a je to právomoc aj podľa zákona o rokovacom poriadku, že poslanec Národnej rady predkladá pozmeňujúce návrhy a novely zákonov, ale myslím si, že ak za obdobie, a ja už som dosť dlho v tomto parlamente, sa nevedia kompetentní v Bratislave dohodnúť a stále prebieha diskusia o tom, ako by ten zákon mal vyzerať, čo všetko by v tom zákone malo byť. Predkladatelia si zobrali veľké jarmo na seba, lebo chceli zasuplovať vládu, ktorá má úplne iné podmienky na prípravu návrhov zákona na prerokovanie v tomto parlamente, pretože vláda, ministerstvo so svojím tímom legislatívcov, odborníkov pripraví návrh, otvorí potom medzirezortné pripomienkové konanie, prejde to komplet celou oponentúrou, až následne sa to dostane do parlamentu. Pri poslaneckom návrhu zákona všetko toto rokovanie odpadá a zoberú si to vlastne poslanci na seba a v tomto prípade, keďže Národná rada väčšinovým hlasovaním rozhodla, že bude sa touto otázkou zaoberať, tak túto trochu povinnosť sme si zobrali na seba vo výbore a pokúsili sme si aspoň vypočuť stanoviská jednej i druhej strany. Treba povedať, že zákon o obecnom zriadení č. 369/1990 Zb. a následné novely rieši postavenie samosprávy, rieši postavenie orgánov. A stále zastávam názor, tak nás to učili v škole a tak by to aj malo fungovať, úmyselne hovorím, tak by to malo fungovať, že starosta a poslanci zastupiteľstva sú to dve koľaje, ktoré idú súbežne vedľa seba a občas sa stane, že v niektorých veciach do seba len vstupujú a nie je dobré posilniť ani jednu pozíciu, ani druhú. Ak sa posilňuje jedna na úkor druhej, vyvoláva to problém. A tu narážame na ten problém, že stretajú sa niektoré problémy, ktoré už v minulosti sme tu otvárali. Nikdy som nezmenil názor, keď som povedal, že poslanec Národnej rady by nemal byť zároveň aj funkcionárom v orgánoch samosprávy, pretože pri prerokovaní týchto návrhov, keď bude mať čo najlepší a čistejší úmysel riešiť tieto problémy, minimálne keď už argumentácia tých, ktorí sú proti tomuto návrhu nebude žiadna, tak použijú to, no, robíš to preto, lebo si do toho zaangažovaný, pretože ty pôsobíš, z toho je problém. Aj nášho predkladateľa, že je zároveň aj starostom mestskej časti. Tak už minimálne, keď nič iné, tak sa mu hodí toto, že to je problém, lebo predkladá to zároveň aj ako starosta tejto mestskej časti. Preto hovorím, že tá diskusia je v tom zložitá, že tí, ktorí sa mali dávno dohodnúť sa nedohodli a predkladatelia si zobrali na seba túto záležitosť hľadať riešenie aspoň niektorých častí, ktoré by sa v rámci tohto zákona mali navrhovať. Nie je to žiadna novota. Tí, ktorí ste boli na sneme ZMOS-u, viete, že tam už bolo prijaté aj svojho času uznesenie, že sa prijme úplne nový zákon o obecnom zriadení a takisto sa k tomu nedopracovalo. Posledný záver je, že aj tam  bude robiť len novela a takisto vždy pokus tých, ktorí do toho vstupujú a v rámci ZMOS-u teda vstupuje do toho právna sekcia, ten návrh, ktorý som mal možnosť momentálne vidieť, viac hovorí o tom, že sa posilňuje pozícia starostov, pretože za tých poslancov nemá kto tam vlastne hovoriť. To je ten problém, v ktorom sa nachádzame a v ktorom si budeme musieť hľadať pozíciu, ako teda ísť s tým ďalej. Toto je aj problém tohto zákona o Bratislave a hovorím, väčšinovým hlasovaním Národná rada rozhodla, že sa ním bude zaoberať. Vytvorili sme priestor vo výbore, aby mohlo k tomu zaujať stanovisko aj mesto, pretože vážim si primátora mesta Bratislavy, ale sú tam aj poslanci mestského zastupiteľstva, a preto sme aj odsunuli termín prerokovania na záver tejto schôdze, aby sme mohli mať aj oficiálne stanovisko mestského zastupiteľstva. Ja neviem, niektorí hovoria, že tým, že hlasovalo z osemdesiat 41 za je málo. Beriem, je to právoplatné uznesenie. Otázka, či je to dohody, nedohody, alebo kompromisu, to nech si každý vysvetlí po svojom, ale toto stanovisko oficiálne je tu, je tu aj list primátora mesta, ktorý rozšíril toto pôvodné stanovisko, ktoré bolo doručené do Národnej rady a s ktorým sa mali možnosť poslanci oboznámiť. Mimochodom, na toto stanovisko reaguje pozmeňujúci návrh kolegu Braňa Bačíka, spravodajcu tohto návrhu, ktorý premietol do svojho pozmeňujúceho návrhu tie pripomienky, ktoré boli prijaté v mestskom zastupiteľstve v Bratislave. Viete, ale keď už hovoríme o tej politickej časti, treba si povedať aj otázku, ako postupovať v rámci znižovania počtu poslancov. Ak sme prijali novelu zákona o obecnom zriadení a tam došlo k zníženiu počtu v takmer 2 900 mestách a obciach, a teda 137 miest v rámci Slovenska, prijali sa určité pravidlá v tomto zákone. Analogicky si neviem predstaviť, prečo Bratislava by mala byť výnimka, aj keď má špeciálny zákon o Bratislave, ale základné princípy samosprávy vyplývajú a sú odvodené od zákona o obecnom zriadení, a teda platné pre celé Slovensko. Samozrejme, diskusie sú, koľko tých poslancov má byť, koľko nemá byť, či je to veľa, málo, alebo niečo podobné. Trochu ma prekvapuje, keď najmä z opozičnej časti zaznieva ten názor, že znížením počtu poslancov sa obmedzí kontrola v rámci mesta, lebo že úradníci si budú robiť, čo chcú. Ja neviem, dosť ma to prekvapuje, keď to povie poslanec Národnej rady, ktorý by minimálne mal poznať pozíciu, aj aká je v zákone o obecnom zriadení, ale aj aká je z pozície, ktorá vyplýva z ústavy, že úrad zabezpečuje vlastne výkon rozhodnutí mestského zastupiteľstva, respektíve rozhodnutí primátora. Tak neviem, ako môže inak postupovať, tak ako keby sme si tu vysvetľovali, že úradníci v rámci štátnej správy si budú robiť, čo chcú a nebudú rešpektovať zákony, ktoré sú prijaté. Ak je prijatý zákon, je im daný mantinel, odkiaľ pokiaľ sa môžu pohybovať a oni môžu len to robiť, čo im zákon ukladá a umožňuje, nič iné. Takže pochybovať o tom, že poslanci sú tí spásonosní, ktorí zachránia to, že úradníci nebudú riešiť nejako inak problematiku, ako im to umožňuje zákon, je trochu pochybné. Samozrejme, veľa sa dá diskutovať, či ten počet je adekvátny, nie je adekvátny. Treba ale povedať jednu podstatnú vec. Keď sme prijímali zákon o meste Košice, a to trochu odbočím v tejto problematike, pretože takisto som tam zastával názor, že malo by sa všetko toto meniť s účinnosťou od nového funkčného obdobia. Pri prerokovaní vo výbore bol prítomný primátor mesta Košice a ten nás požiadal práve o podporu tohto návrhu, ktorý bol poslanecký predložený vtedy od poslancov koalície, aby sme ho podporili, pretože riešil aj problematiku možnosti čerpania mestských častí prostriedkov z fondov Európskej únie. A tam som aj zmenil svoj názor v tomto prípade, ak som videl, že teda predkladatelia to dávajú a obhajuje to primátor, ktorý je úplne iného politického zafarbenia, obhajuje pozícia a on nás požiadal o to, aby sme tento návrh podporili, nevidel som dôvod, prečo nepodporiť, keď teda je ten záujem tých, ktorých sa to bezprostredne dotýka, aby sa ten zákon riešil. Preto aj ten zákon o Košiciach bol prijatý. Samozrejme, toto je tá istá pozícia. Ak mestské zastupiteľstvo prijalo stanovisko a my ho vieme teraz premietnuť do novely tohto zákona a hovorím, polemizovať o tom, či je to malá novela, alebo dostatočná, nedostatočná. Viete, ak sa nevie dohodnúť na veľkom riešení, tak jednoducho aj malé riešenia sú aspoň nejaké kroky dopredu, aj keď celkom maličké. Ale stále zostať na mieste a čakať, že však sa dohodneme. No ešte dve, ešte tri, možno štyri rokovania a nedohodneme sa na ničom, pretože to už sme v tomto parlamente zažili, že tých rokovaní bolo a obyčajne, ak sa niečo nevedelo riešiť, tak sa vymyslela komisia a tá potom vytvárala podklady, návrhy, riešenia a stále sme sa nepohli z miesta. Takže toto je tá pozícia znižovania počtu poslancov a treba povedať to, čo je rozdiel od Slovenska, to znamená tých 137 miest Slovenska a 2 950 obcí, že mesto Bratislava a mesto Košice má tých poslancov trochu viacej, ako majú tieto mestá. Okrem toho, že sú to poslanci mestských častí, ktoré by akože boli v pozícii aj tých jednotlivých miest, ktoré máme v rámci Slovenska, my tu máme aj v Bratislave, aj v Košiciach ešte aj poslancov mesta. To znamená, že ak niekto má obavu, že dôjde k zníženiu kontroly, pretože nebude 80 poslancov mesta Bratislavy alebo iba 45, alebo 36, ja neviem, ktorý návrh si poslanci osvoja a ktorý tento návrh prejde, tak potom zabúda na to, že každá mestská časť má svojich poslancov a nech ma nikto nepresvedčuje, celý život sa v tej komunálnej politike pohybujem, že tí poslanci mesta Bratislavy, tí takzvaní „mestskí“ vedia oveľa viacej o tej činnosti, ako je to v tých jednotlivých mestských častiach, ako o tom vedia tí, ktorí bezprostredne v tých svojich volebných obvodoch v tých mestských častiach žijú a ktorí sa tam dennodenne s tými ľuďmi stretajú. Takže trochu si tak nahovárame niečo, čo celkom nie je realita. Samozrejme, ak to posunieme do tejto roviny a meníme počet, musíme sa dotknúť jednej veci. Ak nemeníme systém, tak ťažko predpokladať, že títo poslanci by nejako menili pozíciu. Pamätáte si, svojho času som tu predkladal návrh, bolo to síce v minulom funkčnom období, kde bol návrh, aby Slovensko bolo rozdelené na 150 jednomandátových obvodov do Národnej rady, z toho dva obvody potom vyššieho územného celku by boli totožné s tým obvodom do Národnej rady a následne tak by sa to rozkúskovalo všetko, aby sme mohli mať konkrétnych poslancov a konkrétnych voličov, ktorých by  v tom príslušnom volebnom obvode volili a potom aj tá konkrétna zodpovednosť. Vôľa na to nebola riešiť to v parlamente, aby sme takto ďalej pokračovali a neobjavíme nič nové. Toto svojho času fungovalo, keď boli konkrétne volebné obvody a konkrétni poslanci za tú časť zodpovední, teraz sa to vytvorilo skôr aj v rámci VÚC-iek na úrovni bývalých okresov, respektíve teraz obvodov. Takže pokiaľ nedôjde zrejme asi k zmene systému alebo zosúladeniu nejako volebných zákonov, tak zrejme nebude ani šanca riešiť túto pozíciu. A ja si myslím, že zákon rieši aj tú pozíciu, o ktorej tu hovorila pani poslankyňa Žitňanská, že by sa stalo, že niektorá časť  nebude mať svojho zástupcu, nebude mať svojho poslanca. Pri rozhodovaní v termíne, pred termínom konania volieb rozhoduje zastupiteľstvo, koľko tých poslancov bude a kde ako tie volebné obvody a okrsky budú vytvorené. Takže celkom mi to nie je jasné, ako sa to môže stať, že by niektoré časti nemali poslancov. Preto hovorím, že to špecifikum, keď sa to v Bratislave nevie dohodnúť, tak potom vyvstáva problém, ktorý možno by bolo treba riešiť niekde inde, ale toho sa nechcem bezprostredne dotýkať. Samozrejme, veľa sa dá diskutovať o tom, padli tu dokonca dva návrhy, otázka, či vytvoriť ten rozpočet, nevytvoriť samostatnú kapitolu pre mesto Bratislava. Ja osobne nie som zástanca tohto názoru, aby sme kúskovali, ale budem rešpektovať rozhodnutie parlamentu. Ak parlament rozhodne, že bude tá kapitola vytvorená a rešpektujem ako ktorékoľvek iné rozhodnutie a budeme musieť potom v rámci rozpočtu aj hľadať túto pozíciu. V tomto prípade súhlasím s názorom, ktorý tu už odznel, že trochu by to bolo vytváranie určitého tlaku, aby v rámci schvaľovania rozpočtu každý rok sa hľadala pozícia, ako posilniť alebo vytvoriť ten priestor pre mesto Bratislava, keby bola samostatná kapitola. Takže tento návrh, hovorím, osobne nepodporujem, aj keď viem si ho predstaviť, že by sme ho takýmto spôsobom mali zabezpečený. A, samozrejme, tak, ako bolo doteraz zvykom, vytvárame priestor v rámci výboru pre verejnú správu, aby vo všetkých týchto veciach samosprávy na takzvaných otvorených sedeniach za účasti zástupcov ZMOS-u a všetkých inštitúcií, ktoré majú čo do tejto oblasti hovoriť, aby sme si tie veci vydiskutovali. Ja sa nebránim tomu, aby sa vytvoril priestor, aby sme hľadali aj pozíciu, aby Bratislava skutočne mala zákon ten, ktorý je hodný, aby to bolo o hlavnom meste Slovenskej republiky, ale nie o tých politických súbojoch, že kto má momentálne navrch, že ten rieši svoju pozíciu, ten druhý mu to vytýka a jednoducho nevieme sa nejakým spôsobom dopracovať k záverom, ktoré by boli v prospech občanov... Trochu mi to tak pripomína, že je to viac súboj politikov ako riešenia problémov tých ľudí, ktorých sa to bezprostredne dotýka a ktorí teda budú hľadať svoje uplatnenie tu v rámci hlavného mesta. A na záver chcem povedať ešte jednu vec. Kolega Kubovič, keď tu hovoril, že názor, ktorý som tu vyjadril, že pravidlá počas hry by sa nemali meniť. Ja som nikdy tento názor nezmenil, ani ho nezmením. Jednoducho rešpektujem, že takýmto väčšinových rozhodnutím Národná rada rozhodla, že bude sa tým zaoberať, že sa prijalo aj uznesenie mestského zastupiteľstva, aj to sa premietlo do návrhu. Tieto všetky veci rešpektujem, ale hovorím, názor som nezmenil, pretože pravidlá by mali byť jasné pred začiatkom nastúpenia na zápas. A to je vždy voľbami, ktoré sú o výbere jednotlivých starostov, poslancov či primátora, v tomto prípade mesta Bratislavy. Takže ak rešpektujem tie názory, ktoré boli prijaté a ktoré teda nám boli oficiálne doručené jednak od primátora mesta aj od mestského zastupiteľstva, respektíve tie stanoviská, ktoré sme si mali možnosť vypočuť na zasadnutí výboru pre verejnú správu a regionálny rozvoj, na ktorom boli prítomní, je teraz na poslancoch, aby k tomuto návrhu zákona, respektíve pozmeňujúcim návrhom zaujali svoje stanovisko a aby sa minimálne urobil ten malý krôčik, keď už nevieme urobiť veľkú novelu. Ďakujem pekne.