Tomáš, Erik, poslanec NR SR (2017-12-05):
Ďakujem pekne. Vážený pán predsedajúci, vážené kolegyne, vážení kolegovia, síce dosť neskoro, ale predsa dovoľte mi vyjadriť sa za poslanecký klub strany SMER – sociálna demokracia. Ešte predtým sa chcem spýtať, pani Nicholsonová, my sme hrali spolu piškvorky ako novinári? To si neviem predstaviť, aby som s vami piškvorky nikdy nehral. Vy ste nikdy neboli baba do partie. Naopak, mali ste povesť arogantnej novinárky a túto svoju aroganciu, ako dnes ukazujete, ste si preniesli aj do politiky. Ale poďme k veci. Keďže sa vyjadrujem za poslanecký klub strany SMER – sociálna demokracia, chcem hneď na úvod povedať, aby neboli žiadne pochyby, že strana SMER – sociálna demokracia, resp. jej poslanecký klub, nepodporí návrh na odvolanie ministra vnútra Roberta Kaliňáka, pretože ho považuje za neodôvodnený, nepodstatný a nekvalifikovaný. Myslím si, že najlepšie o tomto návrhu vypovedá aj výkon navrhovateľa pána Rajtára, ktorý asi radšej od hanby zmizol ako gáfor v chodbách parlamentu. Keby pokračoval v tomto výkone, asi by ho tento výkon mohol diskvalifikovať aj v politike ako takej, tak preto radšej ušiel, ale to je jeho problém. O jeho výkone najlepšie svedčí aj atmosféra v Denníku N, ktorý asi veľmi nás rád nemá, kde aj v tejto redakcii sa vyjadrili, aký bol pán Rajtár slabý, ale to si musí riešiť strana Sloboda a Solidarita. Keďže tu už bolo veľa negativizmu počas tejto rozpravy, ja by som si dovolil začať trošku pozitívnejšie, a to o Robertovi Kaliňákovi ako ministrovi vnútra. Keďže som mal možnosť spolupracovať s ním v rokoch 2006 až 2010, musím povedať, že minister vnútra urobil veľa dobrého pre Slovensko. Len niekoľko príkladov, ktoré už tu boli spomenuté, ale je potrebné ich zopakovať. Všetci si pamätáme, v akom stave sme prevzali prípravný proces vstupu Slovenska do schengenského priestoru v roku 2006. Hrozilo nám vylúčenie z tohto prístupového procesu. A bol to práve Robert Kaliňák a jeho kolektív, ktorí zvrátili celý proces počas niekoľkých mesiacov, a napokon Slovensko úspešne vstúpilo do Schengenu len vďaka Robertovi Kaliňákovi. Len vďaka nemu a jeho ľuďom môžme teraz všetci slobodne cestovať po Európskej únii a nemusíme v radoch čakať na hraniciach. Bol som súčasťou procesu, keď Slovensko alebo Slovensku bola zrušená vízová povinnosť so Spojenými štátmi americkými. Aj tento proces mal na starosti Robert Kaliňák a všetci si dobre pamätáme, ako americký prezident George Bush a vtedajší slovenský prezident Ivan Gašparovič oznámili túto radostnú novinu Slovensku, že od 17. novembra 2008 môžeme cestovať bez víz do Spojených štátov. Rovnako ministerstvo vnútra pod vedením Roberta Kaliňáka pripravilo aj prelomový zákon o cestnej premávke. Keď som v roku 2006 nastupoval na ministerstvo vnútra, počet obetí na slovenských cestách bol vyšší ako 600, v súčasnosti už je to okolo 250 a k tomu významnou mierou prispel práve spomínaný prelomový zákon. O niekoľko stoviek ľudí sa každý rok vráti šťastne k svojim rodinám, napríklad aj k vianočným stolom, ako to budeme o chvíľu prežívať. Veľa sa urobilo pod vedením ministra vnútra aj v oblasti korupcie. Opatrenia, ktoré prijalo ministerstvo vnútra, zlepšili postavenie Slovenska v rebríčku Transparenty International, a už ako bolo viackrát spomínané, skupina GRECO pri Rade Európy vyradila Slovensko z monitoringu problémových krajín. Nechcem už ani hovoriť o tom, že Robert Kaliňák je známy svojím zápalom pre technické vybavenie policajného, hasičského zboru a najmä dobrovoľníckych zborov. Ale poďme k mimoriadnej schôdzi. Napriek tomu, že Robert Kaliňák preukázal schopnosti ako minister vnútra, musí čeliť teraz neustále kritike v princípe za jednu jedinú kauzu. Pretože tie ostatné, tak ako boli vyargumentované, sú nedostačujúce. Chcem na úvod povedať, že kauza Bašternák je naozaj veľký problém. A ja ani na sekundu nemienim túto kauzu spochybňovať. Otázna je ale úloha Roberta Kaliňáka v nej, pretože je tak komplikovaná, že ju niekedy nedokážu vysvetliť ani opoziční politici, nedokážu ju pochopiť ani radoví občania, ako sme videli, nedokážu ju vysvetliť ani organizátori veľkých protikorupčných protestov. Ak som správne pochopil, pôvodný problém Roberta Kaliňáka spočíval v tom, že sa pozná, že sa pozná s Ladislavom Bašternákom, a preto by mohol ovplyvňovať vyšetrovanie jeho prípadu. Medzitým sa stali ale dve veci. Prvá vec je, že Robert Kaliňák vysvetlil niekoľkokrát, aj na tejto schôdzi, svoj legálny obchodný vzťah s Ladislavom Bašternákom. Ale čo je dôležitejšie, medzitým bolo vznesené obvinenie z trestného činu Ladislavovi Bašternákovi. Takže úplne nerozumiem, prečo ešte pokračujú dôvody na jeho odvolanie v tejto chvíli. Preto si myslím, že síce je dôležité to, prečo sme sa tu zišli, kvôli čomu sme sa tu zišli, ale ešte dôležitejšie je, kto túto schôdzu zvolal. Už tu bolo povedané veľa negatívneho na adresu Roberta Kaliňáka, Roberta Fica ako premiéra, koaličných poslancov, ale aj na druhú stranu smerom k opozičným predstaviteľom, predstaviteľom opozície. A ja sa preto sústredím a vyberiem z tých všetkých opozičných poslancov alebo predstaviteľov, ktorých morálny kredit už v minulosti utrpel, len jedného. A som rád, že sedí v tejto sále, a to Igora Matoviča. Som rád, že je Igor Matovič tu v tejto sále, pretože v piatok sa po mne zháňal. Zháňal sa po mne opäť veľmi necivilizovaným, vulgárnym spôsobom. Hľadal ma ako Goebbelsa SMER-u. Opäť zopakoval tento výraz a chcel mi hľadieť do očí. Tak som rád, že je tu, lebo ja mám rád, keď sa veci riešia po chlapsky a argumentačne. Najprv vám chcem, Igor Matovič, povedať jednu vec. Naštudujte si dejiny druhej svetovej vojny, aby ste pochopili, kto bol minister propagandy Goebbels, nacistický zločinec, aby ste pochopili, čo svojimi vyjadreniami spôsobujete. Myslel som, že keď už ste raz boli vybučaný a vypískaný touto Národnou radou za túto prezývku, že s tým prestanete. Ale vy nie. Chcem vám teda niečo povedať. Mám učiteľa angličtiny židovského pôvodu. Je to rešpektovaná osoba v Bratislavskej kaviarni. Uráža ho to. Uráža to jeho. Neurážate len moju rodinu, mňa osobne, ale urážate aj predstaviteľov židovskej obce. A tento rešpektovaný človek povedal peknú myšlienku: „Nikoho nemôžete prezývať Goebbelsom, pretože nikto nie je ako Hitler a nikto nie je ako Goebbels.“ A ešte vám chcem povedať, pán Matovič, pozerajte sa mi, prosím vás, do očí, keď ste sa mi chceli pozerať do očí, že minule som zažil veľmi nepríjemnú situáciu. Vy tak rád vyplakávate, že ako sa vám proste niečo stále deje, či už v parlamente, alebo na ulici, slza proste stále vyronená, tak vám chcem niečo povedať. Kráčal som po Vysokých Tatrách so svojou manželkou a so svojím trojročným synom. Pristavil sa pri nás, predpokladám váš priaznivec, a začal mi nadávať do Goebbelsa pred mojím synom... (Reakcia z pléna) A to je super, hej? To je super. To svedčí o vašom charaktere. To je super. Čiže pred mojím trojročným synom a pred mojou manželkou. Takže mi teraz povedzte, ako ja mám synovi vysvetľovať, že som prirovnávaný k človeku, ktorý zavraždil svoje vlastné deti? Povedzte, ako to mám ja vysvetľovať?! Len, len vďaka vám. Len vďaka vám. Pretože ja prežijem všetko. Môžme si argumentačne vynadať, vyfackovať sa, ale toto je too much, ako hovoria Angličania. Toto ste fakt prehnali. Ja nie som typ politika, ktorý bude hneď plakať alebo sa vyhrážať trestnými oznámeniami, pretože tieto vaše vyjadrenia sú na hrane zákona. Ja nie som ten typ politika. Ale tu vám hovorím, že sa budem fakt brániť. Toto ste prehnali. Hovorte si, čo chcete, kedy chcete, ale nenazývajte ma, prosím vás, Goebbelsom. Pán Matovič, ste pre mňa atrapou politika. Ste šašo, ktorý sa aj za búrky usmieva v presvedčení, že ho fotografujú. To ste vy. Toto povedal klasik. Ale čo je horšie... (Reakcia z pléna. Prerušenie vystúpenia predsedajúcim.)