B. Bugár, podpredseda NR SR: (2002-12-10):
K. Ondriaš, poslanec: Vážený pán predsedajúci, vážený pán minister, vážené kolegyne a kolegovia, v mojom príspevku by som sa sústredil na časť návrhu vládneho návrhu zákona o štátnom rozpočte, ktorá sa týka objemov záväzkov štátu na splátky istín štátneho dlhu a úrokov z dlhov v roku 2003. Návrh zákona uvádza, že celkové príjmy štátneho rozpočtu na rok 2003 budú 235 mld. Sk. Z tejto sumy má ísť na splátky istín štátneho dlhu v roku 2003 až 145,6 mld. Sk, to je 62 % z príjmu do štátneho rozpočtu. K tomu je potrebné ešte pripočítať splácanie úrokov a obsluhu tohto štátneho dlhu, ktorá nás bude stáť 34,9 mld. Sk. Len suma splácania úrokov a obsluha štátneho dlhu je vyššia ako plánovaný rozpočet na školstvo a zdravotníctvo dohromady. Táto suma je vyššia ako súčet všetkých iniciatív vlády na zníženie schodku štátneho rozpočtu, inými slovami, súbor reštrikčných opatrení vlády, ktoré boli prijaté v podobe zmien zákonov, nebudú stačiť ani na splácanie úrokov a obsluhu štátneho dlhu vlády. Keď som spočítal splácanie úrokov vlády od roku 1998 až 2003, tak je to suma okolo 128 mld. Sk. Keby sa uvedená suma investovala do školstva a zdravotníctva, tak ich máme určite na svetovej úrovni. Predstavme si, že vláda by v roku 2003 nevydala štátne cenné papiere na splátky istín štátneho dlhu, ale dlh vo výške 145,6 mld. by zaplatila a nepožičala by si ďalších 56,8 mld. Sk, ako plánuje. To by znamenalo, že vo výdavkovej časti rozpočtu by bolo o 202 mld. Sk menej, to znamená len 30,6 % súčasnej výdavkovej sumy. Keby sme si mali predstaviť, ako by fungovalo zdravotníctvo, školstvo, doprava a tak ďalej, verejná a štátna správa, keby dostali len 30 % sumy, ktorá je plánovaná. Určite by tieto odvetvia prestali fungovať a štát by pravdepodobne prestal plniť funkciu štátu. Pre informáciu uvediem údaje o náraste štátneho dlhu vlády za posledné tri roky. V roku 2000 to bolo 25 mld. Sk, v roku 2001 - 61 mld. korún, v roku 2002 - 96 mld. korún, v roku 2003 - 145 mld. Sk. Pritom ešte schodok štátneho rozpočtu na rok 2003 sa určuje sumou 56,8 mld., to znamená, že dlh vlády o rok opäť stúpne. Podobne stúpa aj výška splácania úrokov z dlhov, keď v roku 1992 vláda platila len 1,1 mld. Sk, v návrhu štátneho rozpočtu na rok 2003, ako som uviedol, je to až 34,9 mld. Sk. Návrh štátneho rozpočtu a nárast dlhov dokazuje neschopnosť vlády riešiť ekonomické problémy a tým aj životnú úroveň občanov Slovenska. Opäť sa ideme viac zadlžiť, to je asi jediné, čo naše kapitalistické vlády dokonale ovládajú. Pýtam sa, dokedy bude štátny dlh a splácanie úrokov stúpať? Kde je tá hranica, že už nebudeme schopní splácať naše dlhy a kde sú rozvojové programy vlády, ktoré by prispeli na zníženie schodku štátneho rozpočtu. Zadlžujeme sa na úkor našich detí a vnukov, preto nemôžem podporiť návrh štátneho rozpočtu. V druhej téme by som sa dotkol vzdelania, rozvoja vedy a techniky. Vzdelanie, rozvoj vedy a techniky patria medzi základné atribúty rastu životnej úrovne a celkového rozvoja spoločnosti. V návrhu vlády sa zvyšujú výdavky na vedu a techniku z 0,33 % HDP z roku 2002 na 0,36 % v roku 2003, to znamená o tri stotiny percenta HDP. Táto suma vyjadrená v percentách HDP je najnižšia zo štátov višegrádskej štvorky, je dvakrát a trikrát nižšia ako v Českej republike a v Maďarsku a pre porovnanie, v Európskej únii táto suma je 1,9 % z HDP, v Spojených štátoch 2,7, v Japonsku 3 % HDP. Budem citovať zo správy Ministerstva zahraničných vecí Slovenskej republiky z 20. novembra 2002 o stave prístupových rokovaní Slovenskej republiky s Európskou úniou a o nosných úlohách z hľadiska plnenia negociačných záväzkov Slovenskej republiky týkajúcej sa rozvoja vedy a techniky. Citujem: „Na rozdiel od členských štátov Európskej únie a ostatných kandidátskych krajín znižuje Slovenská republika podiel výdavkov na vedu a techniku ako zo štátneho rozpočtu, tak aj podiel celkových výdavkov vrátane súkromného sektora na túto oblasť, z HDP.“ Ďalej citujem zo správy: „Tento trend je v priamom rozpore so všeobecne prijatou skutočnosťou, že rozvoj vedy a techniky je základom rozvoja ekonomiky a sociálnej sféry a je v rozpore aj s uvedenými dokumentmi Slovenskej republiky, ako je napríklad koncepcia štátnej vednej a technickej politiky. A je v rozpore najmä so stratégiou Európskej únie, prijatou na lisabonskom a barcelonskom samite predsedov vlád.“ Myslím si, že keď sa tak všetci, a hlavne vláda, hlási za vstup do Európskej únie, mala by aj plniť citovanú stratégiu Európskej únie a výdavky zo štátneho rozpočtu na vedu a techniku by nemali byť v rozpore s prijatou stratégiou Európskej únie a s uvedenými dokumentmi vlády Slovenskej republiky. Myslím si, že našou úlohou je aj záchrana intelektuálneho potenciálu Slovenska, ohrozovaného globalizáciou vedy a výskumu. Našou úlohou je aj zabrániť zvýšenému úniku mozgov zo Slovenska po našom vstupe do Európskej únie. Preto je potrebné, aby štátne výdavky na vedu a techniku v roku 2004 dosiahli aspoň dolnú hranicu štátov Európskej únie, čo je okolo 0,9 % HDP. Preto navrhujem, aby sa vláda zaviazala, že bude zvyšovať výdavky na vedu a techniku aspoň o 0,1 % HDP ročne. V inom prípade nás vláda navrhovanými výdavkami na vedu a techniku stále tlačí do spoločenstva štátov lacnej pracovnej sily a nízkej životnej úrovne. Ďakujem za pozornosť.