Zajac, Pavol, poslanec NR SR (2013-09-13):
Vážený pán predsedajúci, vážené dámy a páni, dovoľte mi, aby som sa aj ja vyjadril k navrhovanému zákonu. Myslel som si, že nebudem vystupovať, ale vidím, že je potrebné ešte vysvetľovať, aj podľa vyjadrení pána Cicoňa. Povedal to tu kolega Hlina, vysvetlím to ešte raz. Áno, tento zákon je o podomovom predaji, o tých šmejdoch, ktoré predkladatelia chcú určitým spôsobom vylepšiť, ale naozaj má to súvis s tými nebankovkami. Naozaj tí ľudia dostanú tam tie úverové zmluvy, kde sú stovky až tisícky percent RPMN. Som rád, že už druhýkrát ste to povedali správne: ročná percentuálna miera nákladov. To znamená, že koľko ten človek zaplatí za ten poskytnutý úver ročne. Nielen úver, ale aj všetky poplatky okolo toho a že to ľudia nečítajú a že sú vysoké, sám ste povedali. Ale o to išlo, keď som predkladal návrh o spotrebiteľských úveroch, o ten strop, aby sme to zadefinovali ten strop, aby tí ľudia nemohli vôbec v takej zmluve, kde sú stovky, tisícky percent, podpísať a kto by dal podpísať takúto zmluvu, stala by sa nulovou. Ako ste sa k tomu vtedy postavili? Ako ste sa k tomu vtedy postavili, poslanci za SMER? Do roku 2010 platil taký zákon, kde ministerstvo financií raz ročne určovalo maximálny strop tohto RPMN. Do roku 2010, v marci roku 2010 to poslanci SMERU, vláda SMERU, zrušili a povedali: Hocikoľko môžte chcieť. Tak sa k tomu konečne priznajte! Aj od predkladateľov by som veľmi rád počul, ako sa k tomu postavia. Možnože sa to nedá priamo v tomto zákone, ale keby sa tu postavili a povedali, že dobre, ten tvoj návrh zákona, vylepšíme ho, určíme iný spôsob, lebo ja som tam zadefinoval určitý spôsob, ktorý vychádzal zo základnej úrokovej miery Európskej centrálnej banky. Môžme sa vrátiť, a to som hovoril pri prvom čítaní, môžme sa v pohode vrátiť k tomu, čo tu fungovalo niekoľko rokov, do roku 2010. Ministerstvo financií, pochopte ma, že ako opozičnému poslancovi zle sa mi dával taký návrh, kde by som povedal, že ministerstvo financií to má navrhnúť, keď to ministerstvo financií, poslanci za SMER to v roku 2010 zrušili. Tak som navrhol iný spôsob, ale pri prvom čítaní som povedal, som ochotný v druhom čítaní to otočiť a povedať, ministerstvo financií bude raz ročne, raz polročne vydávať tabuľku, kde podľa dĺžky úveru a výšky úveru bude táto ročná percentuálna miera nákladov zadefinovaná. Toto je to DNA, o ktorom Alojz Hlina hovorí, tam by ste vyťali ten strom, košatý strom nebankoviek, pôžičkární a šmejdov, tam by ste to uťali. Ale aj z informácií, ktoré mám z médií, aj po nejakých diskusiách tu s ministrom spravodlivosti, ktorý pripravuje nejaké licencovanie, nejaké opatrenia, aby nebankovky boli nejako kontrolované aj Národnou bankou Slovenska, ktorá; mimochodom, pán Cicoň, dneska nebankovky nie sú pod Národnou bankou Slovenska pod kontrolou; toto všetko minister spravodlivosti a jeho štátna tajomníčka pripúšťajú, že pripravia, ale ročnej percentuálnej miery nákladov sa boja. Nechcú to. Ja vám poviem, mám informácie z nebankoviek, oni sú ochotní tieto niektoré opatrenia prijať, aj oni chápu, že medzi nimi sú zodpovednejšie firmy a menej zodpovedné firmy. Ja tomu rozumiem. Aj oni pripúšťajú, že môžu byť licencovaní a bude určitá kontrola Národnej banky Slovenska, ale ročnej percentuálnej miery nákladov sa boja všetci. V susednom Česku, toľkokrát ste to spomínali, susedné Česko. V susednom Česku je pôžička, ktorá presahuje ročnú úrokovú mieru 70 %, môže byť už považovaná za protizákonnú a neplatnú tým pádom. Na Slovensku tisíce percent! Videl som pôžičku 8-tisíc percent ročne, 16-tisíc percent. To súvisí s tým podomovým predajom, pretože tí ľudia dostanú tú zmluvu a, samozrejme, pán Cicoň, že ju nečítajú. Nemajú čas, sú v strese, ktorý je tam vyvolaný. Ale ak by existoval tento návrh zákona, tak by sa toho báli. Dovoľte mi, aby som vám v tejto súvislosti, som vám prečítal, nikdy som si nemyslel, že tu budem citovať pána Jaroslava Pašku, europoslanca za SNS, vášho koaličného partnera v prvej vláde. SNS bol váš koaličný partner. Prečítam vám, čo v tejto súvislosti napísal v týchto dňoch. „Európska komisia nám vyčíta, že štát udržiava deravé právne prostredie, v ktorom môžu skupiny špekulantov a podvodníkov zneužívať ťažkú situáciu starších a chudobných ľudí, beztrestne ich okrádať, pripraviť aj o bývanie či o všetok majetok. Sme asi jediným štátom Únie, ktorý dlhé roky umožňuje takéto okrádanie svojich občanov. Výhovorky vládnej moci, že problém je zložitý, že na jeho riešení pracujú, ale nedá sa rýchlo vyriešiť, neobstoja. Veď keď chcela vláda viac peňazí pre seba, nemala problém v priebehu niekoľkých mesiacov zvýšiť dane, zaviesť vyššie odvody živnostníkom či uložiť ľuďom nové povinnosti spojené s poplatkami. Aj napriek stále vyšším poplatkom od občanov sa však služby štátu pre ľudí ustavične zhoršujú. Zdravotníctvo upadá. Kvalita vzdelávania klesá a sociálna starostlivosť o dôchodcov sa zhoršuje. Veľkí podvodníci behajú po slobode a sudcovia formálnymi aj procesnými chybami oslobodzujú zločincov. Európska komisia už tretí rok tlačí na slovenskú vládu, aby zlepšila ochranu obyvateľov pred úžerníckymi praktikami nebankových poskytovateľov pôžičiek. Uprostred prázdnin nám podpredsedníčka komisie Vivien Redingová, zodpovedná za agendu spravodlivosti, základných práv a občianstva, pohrozila pokutou za nečinnosť vlády pri elementárnej ochrane spotrebiteľov pred mafiánskymi praktikami nebankoviek.“ Toto píše váš koaličný partner z prvej vlády. Dámy a páni, chcel by som počuť od navrhovateľov, ako sa staviate k ročnej percentuálnej miere nákladov, ktorá je tým DNA, ktorá je tou podstatou, ktorá by mohla všetkých šmejdov, podvodníkov, úžerníkov vyťať raz na Slovensku, lebo sme už pomaly posledná krajina, tak ako o tom píše pán europoslanec. Ďakujem za pozornosť.