Figeľ, Ján, 1. podpredseda vlády a minister dopravy, výstavby a regionálneho rozvoja SR (2011-10-11):
Ďakujem pekne. Vážený pán podpredseda, ctená snemovňa, Excelencie, milí hostia, témou, ktorá tieto roky charakterizuje alebo sprevádza, je termín dlhová kríza. Aj jedno, aj druhé slovo je veľmi dôležité, pretože kríza nie je ani prvá, ani posledná, či v národných alebo medzinárodných dejinách. Otázka skôr stojí, či ideme z nej smerom nahor, von, alebo do hlbšej krízy. A to, že je dlhová, hovorí o tom, že žijeme alebo naučili sme sa žiť na dlh, na účet budúcnosti, budúcich vlád, našich detí, niekoho potom, potom, potom. Na úver, na pôžičku, na borg, všelijako sa tomu hovorí aj na Slovensku. Zvykli si na to v Amerike. Ten termín, že demokracia potrebuje vlastníkov, zaviedol veľmi umelé a etatistické pravidlá, že štát dotoval aj to, čo nebolo potrebné, a nakoniec privodil ešte hlbšiu krízu, než možnože musela byť, respektíve samotná ekonomika preukázala. Som presvedčený, že východiskom z krízy sú základné dva faktory, atribúty alebo prejavy človeka, národa alebo spoločnosti – svedomie a rozum. Živé, aktívne, akčné svedomie, ktoré nie je ľahostajné, ktoré rezonuje, ktoré sa ozýva, a rozum, ktorý dáva dokopy viac poznania, viac hláv, hľadá inovácie, lepšie riešenia, efektívnosť. Je to úloha pre Slovensko, je to úloha pre Európu, isteže aj pre mnohých ďalších. Ale som presvedčený, že dnešné hlasovanie bude o Európe, o Slovensku a o súčasnej koalícii. Aj jedno, aj druhé, aj tretie má v rukách táto snemovňa a každý jednotlivo. My máme dnes v Európe toľko slobody, koľko naši otcovia ani netušili alebo nemohli možno ani snívať, pretože je to vytvorenie priestoru pre základné slobody alebo mobilitu a aj s tým oneskorením. Som zvedavý, ako by niektorí poslanci argumentovali na otvorenie hraníc na slovenskom východe, že pracovný trh pri ďalšom rozširovaní sa hneď otvorí. Isté usporiadanie a postupnosť pri integrácii bola na prospech konsenzu a celého procesu, ktorý bol úspešný ako taký. Takže ho nespochybňujme, lebo to bol častý populizmus. My sme získavali, oni sa nás báli, nie naopak, ale tá sloboda vždy volá po druhej strane jednej mince, a to je zodpovednosť. Lebo ak nebude zodpovednosť, nebude ani viac slobody. Sú to témy samozrejme aj bezpečnostné, ale aj finančné. Euro sa stalo integračnou menou ako výraz úsilia od dávnych čias, ktoré začínali síce pri uhlí a oceli, ale pokračovali cez témy viac ekonomické, ako je colná únia alebo poľnohospodárstvo, jednotný trh. A spoločná mena vytvorila v Európe novú dynamiku. Samozrejme za predpokladu, že budú dodržiavané pravidlá. Ale ak neboli, tak neutekajme z ihriska, ale svojou disciplínou, možno príkladom, ale hlavne účasťou na tých procesoch ich vylepšujme. A ono sa to dá. Malí, menší, slabší nedoplatili na európsky integračný proces, pretože tam, kde platí právo, tak sa darí aj menším. A ukazujú to aj mnohé, mnohé výsledky. To, že je najbohatšia krajina v únii Luxembursko, ktoré je menšie ako Bratislava, je len jeden z nich. Ale darí sa aj iným a nechcem teraz hovoriť o iných príkladoch. Ale bolo to aj preto, lebo fungovala nielen sloboda, ale aj solidarita. Hovorím to cielene, lebo mierim tým na kolegov z koaličnej strany Sloboda a Solidarita. Môžeme stratiť aj jedno, aj druhé, alebo obmedziť, alebo oslabiť, a to nie je na prospech ani politiky, ani národa alebo spoločnosti. Solidarita nemôže byť jednosmerka, cudzie nechceme, svoje si nedáme. Poznáte takéto heslo? Čo je v Európe cudzie a čo je naše? Keď sme v strede Európy, keď sme krajina, ktorá sa vlastne cez integračný proces emancipovala k hviezdičke, stoličke pri jednom veľkom stole, a považujem to za napĺňanie ambícií mnohých, mnohých z meruôsmych rokov z 20. storočia a doslova aj z našej generácie. Otcovia by nám závideli. Riešiť tému, komu požičať, komu nie. Koľko slobody v Európe. My sme v kuchyni, kde sa servíruje alebo dokonca pripravuje to, čo eurozóna alebo Európska únia následne ponúka svetu navôkol, lebo je stále menší, stále globálnejší. Keď je solidarita dobre nastavená, oplatí sa, dokonca prináša, vynáša. Tak to bolo päťdesiat rokov, tak to môže byť aj ďalej. Len teraz to už závisí aj od nás. Viete, aké boli správy dnes v Holandsku? Mám len dva titulky od jednej Slovenky, ktorá žije v Holandsku, z dnešného dňa. Záchranný fond je v nebezpečenstve kvôli Slovensku. Druhá, Slovenská blokáda európskeho záchranného fondu stojí na mŕtvom bode. My máme v rukách odpoveď: Európu. To generácia pred nami nemala ani šancu diskutovať, nieže rozhodovať. A nemusíme. Neviem, kto tu hovoril o tom, či musíme, či nemusíme. Ale je to v záujme Slovenskej republiky. Nie blokovať Európu alebo Úniu alebo eurozónu, ale ju formovať, vylepšovať. Vy ste kolegovia neponúkli lepšiu odpoveď, pretože by ju každý bol chytil, každý rozumný. A nikto to neurobil. A chodili ste aj po televíziách a brožúrky prekladali. Nepomôžu také brožúrky, nepomôžu, aj keď ich budú šíriť všetky médiá. Je to aj politická otázka, samozrejme, nielen finančná, nielen ekonomická. A aj geopolitická. Celé dejiny sú o geopolitike. Celé dejiny sú o geopolitike. Povedz mi, s kým sa priatelíš a ja ti poviem, aký si. Alebo, aký budeš. Koho máte za priateľov? Viete, kto kolektívne ako strany, lebo jednotlivcov nechcem vypočítavať, hlasoval tak, ako vy ohlasujete? Čo hovorím preto, lebo ešte je čas, ešte je čas. Až v hlasovaní sa rozhodne. Die Linke z Nemecka, krajná ľavica, Front National, Le Pen, Jean-Marie Le Pen, Geert Wilders z Holandska, krajná pravica, heiderovci z Rakúska. Toto je partia, ktorá hlasuje tak, ako ste sa odhodlali. Chcete patriť medzi takýchto? Naozaj? Naozaj?! Prečo to spomínam? Preto, žiak to má byť téma podnikateľská, ekonomická, finančná, tak počúvajte, čo hovoria podnikatelia. Stabilita a dôveryhodnosť eura. Perspektíva našej meny, našej slovenskej meny, toto je v ohrození. A naozaj to veľmi veľa znamená, pre pracovné miesta, pre všetky aspekty ďalšieho vývoja či sociálneho, či ekonomického, či regionálneho. Neohrozujme samých seba. Čo mne vychádza z tejto témy ako predsedovi jednej zo strán, ktorá je tu od novembra 1989, je, že Európa, Európska únia a európska integrácia sa stala, a už vtedy a už vtedy, ale teraz definitívne a naplno, jednou rozhodujúcou politickou otázkou aj pre vnútorný vývoj Slovenska. Podľa nej budú vznikať vzťahy. Už to nie je vzdialená téma. Bolo jednoduché, možno, nájsť konsenzus, že EÚ áno, NATO áno. Jediné úspešné referendum. Vy máte radi referendá. Aj dnes bude Slovensko úspešné, ak európska otázka bude konsenzuálnou. To neznamená, že čierno-bielou, to neznamená bianko šek, ale aktívny, vedomý, kultivovaný, kultúrny, rozumný, účinný prístup. Aj malí môžu byť úspešní, no len musia vidieť aj na horizont. Nerátať len drobné. Stále hovoríte o centoch. Skúste porátať aj miliardy! A nie všetko je zase spočítateľné. Chvalabohu, že v živote to nie je len o matematike, ale aj o vzťahoch, aj o medzinárodných vzťahoch, ak tomu niekto ešte chce venovať pozornosť. Helmut Kohl, ešte žijúci kancelár, hovorí, že Európa, európska integrácia je otázka vojny a mieru. Aj dnes. A to nie je strašenie. Stačí sa spýtať na juhovýchode od nás, pätnásť rokov dozadu, masové hroby, krvavé hranice. Nedávno a neďaleko. Ale to nie je strašenie, len tam to začínalo. A o tom to je, či tu bude stabilita alebo nestabilita, prosperita alebo chaos. Dá sa to ľahko dosiahnuť. Nedohodnúť sa môžeme každý deň. Čím viac štátov, a to je ďalší dôležitý odkaz, čím viac štátov, tým väčšia potreba zrelosti. Lebo ak nebudeme vedieť fungovať v jednomyseľnosti, v zhode, vo využívaní práva veta, keď sa budeme blokovať po každých voľbách alebo pri každom novom nejakom mechanizme, tak bude prevládať buď centralizácia, že potom nejaké direktórium alebo partia to bude chcieť brať do rúk, lebo je príliš veľa ľudí okolo stola, alebo sa Únia bude členiť. Sever – Juh, jadro – periféria, akokoľvek. Naša Európa, naša Únia. To nie je strašenie, to je logika vývoja, pretože dnes máme väčšinu mechanizmov postavených na jednomyseľnosti. Ale to nie je o vydieraní, to musí fungovať práve preto, že sme pri tom od začiatku aktívne, rozumne a náš záujem sa pretavuje do spoločného. Ja som rád, že som vo vláde, ktorá toto robí, ktorá to realizuje, a mrzí ma, že je táto vláda svojím spôsobom v stávke. Chcem kolegom povedať, že to je hlasovanie o Európe, o Slovensku, o koalícii a aj o vás samých. Už preto, lebo som povedal, ktoré strany takto hlasovali, a chcem vám pre istotu, pre istotu pred hlasovaním odcitovať, že je dôležité plniť koaličnú zmluvu. Pán Sulík hovoril, že keď sa potom spojíme s opozíciou, takže to bude porušenie koaličnej zmluvy. Už budúca hrozba, budúce porušenie. My sa nechceme spájať s opozíciou, pán Sulík, pán predseda. My chceme dodržiavať aj dohodu, aj programové vyhlásenie vlády. Preto to odcitujem, aby som mal svedomie, že som to povedal ešte teraz, pred hlasovaním. Koaličná dohoda, dve vety. Jedna bola citovaná, druhá nie. Zásadná téma, bod číslo jedna: „Prioritnou úlohou koalície je zabezpečiť vláde počas jej funkčného obdobia potrebnú podporu osobitne pri prijímaní zákonov a uznesení v Národnej rade.“ Toto je ten moment. A tá druhá veta znie: „Koalícia napomáha vláde pri výkone jej ústavných kompetencií.“ Ak táto vláda chce byť zodpovedná voči eurozóne, čo je náš aj mandát, aj to právo, ale aj povinnosť, tak vás požiadala o podporu, o dôveru. Ak uprednostníte niečo iné, nepodporujete vládu, porušujete koaličnú zmluvu. (Potlesk.) A chcem vám odcitovať aj programové vyhlásenie vlády, lebo ho šírite po celej Európe, ale nie tú pasáž, ktorá hovorí o európskej politike: „Vláda Slovenskej republiky chce viesť aktívnu európsku politiku odrážajúcu skutočnosť, že Slovensko nielen patrí do EÚ, ale ju aj spoluvytvára. Bude presadzovať zásadné posilnenie mechanizmu na úrovni EÚ, najmä Paktu stability a rastu, vrátane sankcií s cieľom dlhodobo stabilizovať verejné financie krajín eurozóny.“ Ak táto veta nie je o tom, že potrebujeme spoločné mechanizmy, disciplínu, sankcie, tak o čom to potom je? Nie je to o nejakých marketingoch, nie je to o ľúbivosti podobnej, ako sú tie strany, ako som citoval, z iných krajín? Je mi to ľúto, že musím s takýmto nádychom tu hovoriť, ale do poslednej chvíle KDH bolo pripravené na kompromis. Tá chvíľa ešte neuplynula, až hlasovaním. Keď tu bolo hlasovanie o premiérke Radičovej v septembri, milí kolegovia, mali ste také farebné, zelené letáky, že podporujete premiérku. Ak ich máte v stole, tak ich pekne vytiahnite a skúste podľa toho zvažovať aj pri hlasovaní. KDH podporuje premiérku, vládu, koaličnú zmluvu aj program našej koalície. Ďakujem pekne. (Potlesk.)