V. Veteška, podpredseda NR SR: (2005-05-12):
M. Majdová, poslankyňa: Vážený pán premiér, vážený pán predseda Národnej rady, ctená snemovňa, so záujmom som si prečítala dôvodovú správu k návrhu na vyslovenie nedôvery ministra školstva Martina Fronca. Ak je pravda, že toto odôvodnenie písal niekto, kto je členom parlamentného výboru pre vzdelanie, tak potom si musím položiť otázku, trpí snáď autor tohto odôvodnenia krátkodobou stratou pamäti, alebo zámerne klame. Pretože čo iné sa mám spýtať, ak si prečítam v odôvodnení, že minister školstva za posledné tri roky nevenoval dostatočnú pozornosť verejným školám, že neurobil nič v oblasti obsahovej reformy školstva či v oblasti športu, prípadne že neurobil nič pre zlepšenie podmienok vedy a výskumu. Pýtam sa autorov odôvodnenia, či už skutočne zabudli na to, že ani nie pred dvoma mesiacmi táto snemovňa schválila zákon o vede 142 hlasmi zo 144 prítomných. Skutočne ste už zabudli, že práve pred rokom to nebol nikto iný ako minister Fronc, kto sa na vláde aj na koaličných rokovaniach veľmi tvrdo zasadzoval o to, aby sa prostriedky v štátnom rozpočte na školstvo zvýšili o 2,4 miliardy korún? A skutočne ste už zabudli aj na to, že len pred niekoľkými týždňami táto snemovňa schválila novelu zákona o odmeňovaní niektorých zamestnancov pri výkone práce vo verejnom záujme? Do tohto zákona alebo do tohto návrhu zákona presadil minister Fronc nový systém odmeňovania učiteľov základných a stredných škôl. Tento návrh si v čase svojho prijatia tiež našiel svojich kritikov, ale pretože vyčítali ministrovi, že výrazne zvyšuje platy mladým učiteľom, a na tých, v úvodzovkách, „starých a skúsených“ zabúda, ale napriek tomu, že ja si vážim prácu všetkých učiteľov bez ohľadu na vek a skúsenosti, všetci vieme o tom, že problémom regionálneho školstva nie je to, že by nám z neho odchádzali starí a skúsení učitelia, ale problémom je, že nám doňho neprichádzajú noví, talentovaní, tí ktorí majú chuť do praxe uviesť obsahovú reformu školstva a celkovú modernizáciu školstva. Je pekné chcieť urobiť obsahovú reformu školstva alebo prijať zákon, ktorý túto obsahovú reformu umožní, ale na druhej strane takáto reforma je nám nanič alebo zákon o obsahovej reforme je nám nanič, ak v praxi nemáme mladých, šikovných ľudí, ktorí sú ochotní túto reformu a túto obsahovú reformu zrealizovať. Ja sa teda pýtam, páni poslanci a dámy poslankyne, chcete umožniť predloženie takéhoto zákona do parlamentu? Alebo nie. Navrhovatelia ďalej ministrovi vyčítajú zavedenie normatívov do financovania regionálneho školstva. No, dámy a páni, dnes predstavitelia samosprávy volajú po tom, aby sa takýto systém financovania zaviedol aj do iných oblastí prenesenej štátnej správy, pretože zistili, že takýto systém je oveľa spravodlivejší a prehľadnejší. Posledná vec, ktorej sa chcem vo svojom vystúpení venovať, je v týchto dňoch prerokúvaný alebo ešte len bude prerokúvaný návrh zákona o študentských pôžičkách. Predkladatelia návrhu na vyslovenie nedôvery kritizujú ministra Fronca za to, že k návrhu zákona bolo podaných okolo sto pozmeňujúcich návrhov. Prepáčte, dámy a páni, ale koľkože to pozmeňujúcich návrhov bolo podaných pri prerokúvaní zdravotníckych zákonov? Bolo ich 400 alebo viac. A koľko ich bolo podaných pri prerokúvaní iných zákonov. Veď právo podať pozmeňujúci návrh k akémukoľvek návrhu zákona je základným právom poslanca Národnej rady, podľa môjho názoru. A teda sa pýtam, dámy a páni, to si chcete obmedziť svoje základné právo? Alebo toto má byť argument, že zákon je zlý, pretože k nemu bolo podané množstvo pozmeňujúcich návrhov. Veď to mi pripadá tak, že chcete do tejto snemovne zaviesť nejaký nový mechanizmus schvaľovania zákonov, keď vám predstaviteľ vlády nadiktuje, ako má zákon vyzerať, a vy to už len bez pripomienok schválite. To, dúfam, nie je zámerom. Všimla som si, že predkladatelia návrhu na vyslovenie nedôvery prestali argumentovať v súvislosti so zákonom o študentských pôžičkách tým, respektíve stále argumentujú tým, že zákon o študentských pôžičkách znevýhodní strednú vrstvu obyvateľstva. Takže po prvé, som rada, že sa prestalo používať to, že zákon má znevýhodniť sociálne slabšiu vrstvu, pretože odporcovia reformy zrejme pochopili, že tadeto cesta nevedie, pretože systém, ktorý zavádza maximálne sociálne štipendiá, vyššie zhruba o 4 000 korún, ako sú tie dnešné, jednoducho nemôže byť pre sociálne odkázaných občanov nevýhodný. Po druhé, vo svojom vystúpení k prvému čítaniu zákona o študentských pôžičkách som hovorila o tom, že za strednú vrstvu pokladám tých ľudí, ktorých čistý mesačný príjem na rodinu sa pohybuje niekde medzi 17 000 až 30 000 korún mesačne. A poukázala som aj na to, že študenti z takýchto rodín, samozrejme, v závislosti od počtu členov rodiny, v závislosti od počtu vysokoškolských študentov v rodine a aj v závislosti od vzdialenosti miesta bydliska od školy, môžu získať sociálne štipendium. Pred pár dňami som sa však dozvedela jednu novú skutočnosť, ktorá je podľa mňa veľmi zaujímavá. Niektorý z kolegov v tejto snemovni si pozorne preštudoval tabuľku sociálnych štipendií a zistil, že on ako poslanec Národnej rady so svojím platom, s tým, že má nezamestnanú manželku a tri deti na vysokej škole, bude mať nárok, respektíve jeho deti budú mať nárok na sociálne štipendium vo výške 250 korún. Tak toto ja naozaj nepovažujem za znevýhodnenie strednej triedy. Okrem toho, možno mi poviete, že dobre, ale rodičia, ktorých príjem je 17 000 korún mesačne, majú jedno jediné dieťa, nebudú mať nárok na sociálne štipendium. No, možno nie, ale v každom prípade takéto dieťa bude mať šancu získať motivačné štipendium alebo prospechové štipendium a sami viete, že dnes takýto študent nemá nárok na sociálne štipendium, ale zároveň nemá ani len teoretickú možnosť získať akékoľvek iné štipendium, pretože iný systém štipendií, ako sú tie sociálne, vo výške 2 000 korún, neexistuje. Pre osvieženie vašej pamäti, dámy a páni, vám si dovolím pripomenúť kroky, ktoré minister Fronc počas troch rokov pôsobenia v rezorte presadil. Minister školstva zaviedol spravodlivejšie financovanie regionálneho školstva cez normatívy. Presadil nový, motivujúcejší systém odmeňovania učiteľov základných a stredných škôl. Presadil nový zákon o financovaní vedy a výskumu. Podarilo sa mu tiež spustiť systém nových a spravodlivejších maturít, pripravil a predložil do parlamentu zákon o študentských pôžičkách. Takto pred rokom presadil navýšenie rozpočtových prostriedkov pre regionálne školstvo o 2,4 miliardy korún. A pripravil aj návrh zákona o športe a tiež návrh zákona o vzdelávaní, ktoré je pripravený predložiť do tohto parlamentu. Všetky tieto návrhy a všetky tieto kroky majú podľa môjho názoru jednu úprimnú snahu, zaviesť do oblasti školstva, aj športu, aj vedy spravodlivosť a poriadok. Ako včera poznamenal autor jedného článku v jedných nemenovaných novinách, Martin Fronc sa podujal na dokončenie nežnej revolúcie v školstve. A táto snaha o dokončenie nežnej revolúcie narazila na odpor aj v tomto parlamente, ale našla aj svojich priaznivcov v radoch množstva ľudí. Médiá dennodenne prinášajú veľkými titulkami správu o tom, koľko odporcov má táto reforma a už menej pompézne a menej nahlas informujú o tom, že prichádza dennodenne ministrovi aj množstvo povzbudivých pripomienok a teda stanovísk, ktoré ho podporujú. Preto si dovolím mierne nahradiť úlohu médií a chcem vám oznámiť alebo chcem vás oboznámiť s tým, že v posledných dňoch podporu ministrovi Fronca a jeho reforme, vysokoškolskej, vyjadrili študentské časti akademických senátov Fakulty farmácie, Fakulty manažmentu, Fakulty matematiky a fyziky Univerzity Komenského, tiež študenti z ružomberskej univerzity a mnoho, mnoho ďalších. Jedno stanovisko, ktoré ja pokladám za veľmi výpovedné a veľmi dôležité, z toho vám chcem odcitovať, je to stanovisko výkonného výboru Slovenskej rady rodičovských združení. Výkonný výbor Slovenskej rady rodičovských združení ako zástupca rodičovských združení v počte 1,5 milióna rodičov, opakujem, 1,5 milióna rodičov, ktorému záleží, aby deti boli vychovávané a vzdelávané v intenciách Národného programu výchovy a vzdelávania, na základe získaných informácií vyjadruje svoje presvedčenie, že minister školstva Martin Fronc má zotrvať vo svojej funkcii, lebo nesie morálnu zodpovednosť za doriešenie reformy školstva Slovenskej republiky, za predloženie nového školského zákona a za využívanie i rozvoj vzťahov s inštitúciami, ktoré zastupujú rodičov, pedagógov a študentov. Výkonný výbor Slovenskej rady rodičovských združení ďalej hovorí o tom, že vidia veľké riziko v zmene na poste ministra školstva, pretože podľa nich - a ja s nimi súhlasím -, každý človek, ktorý by sa stal v tejto chvíli novým ministrom, potrebuje na svoju tvorivú prácu čas, aby ju úspešne v praxi realizoval, a podľa nich by niečo takéto mohlo ohroziť všetky reformy v školstve. Dámy a páni, nebudem vás ďalej zdržiavať, ale chcem sa vás opýtať, povedzte mi, kedy, povedzte mi jediný príklad kedy 1,5 milióna občanov vyjadrilo podporné stanovisko ktorémukoľvek ministrovi ktorejkoľvek slovenskej vlády. (Ruch v rokovacej sále.) Ja myslím, že takýto príklad v slovenskej histórii neexistuje. Dámy a páni, ja vás vyzývam, aby ste dnes nezostali hluchí k hlasu 1,5 milióna obyvateľov a aby ste ministrovi školstva vyslovili dôveru. Ďakujem za pozornosť.