Sopko, Miroslav, poslanec NR SR (2017-11-29):
Vážený pán predseda, vážená pani ministerka, vážené dámy, vážení páni, úplne krátko chcem vystúpiť k tomuto návrhu zákona aj ja. Osobne ma mrzí, že pani ministerka pred chvíľkou povedala, že sa momentálne cíti diskomfortne, možno naozaj mnohé z týchto vecí, ktoré sme si teraz povedali, sa dali povedať i skôr i možno v užších kruhoch, pretože sám zastávam názor, že častokrát je problémom práve komunikácia. Tento zákon aj súvisí s komunikáciou, konkrétne s komunikáciou v online priestore na internete, pretože teraz sa chcem vyjadriť najmä k tomu už niekoľkokrát spomínanému problému podmienky poskytnutia súhlasu v súvislosti so službami informačnej spoločnosti, tak ako je zadefinovaný v § 15. Sám som k tomu mal niekoľko diskusií s odborníkmi, ktorí so mnou diskutovali. Osobne môžem povedať, že vždy som bol podporovateľom najmä prevencie. Máme na Slovensku občianske združenie Preventista, ktoré sa vo veľkom v podstate za minimálne prostriedky venuje prevádzkovaniu a rozširovaniu digitálnej gramotnosti a gramotnosti práve k bezpečnosti správania sa na sociálnych sietiach. To je jedna z vecí, ktorá je u nás, nieže sa zabúda, ale nie, kladieme na ňu až taký prílišný dôraz. Každopádne ale platí to, že dnešná generácia tínedžerov, niekto dokonca používa výraz generácia Z, je v podstatne technologicky na tom inde ako my. Môžeme hovoriť a veľmi dlho diskutovať o tom, či aj mentálne, ale čo sa týka tých technologických záležitostí, a bolo to tu už aj spomínané, ja osobne sa obávam, že takéto nastavenie, hranica 16 rokov, bude viesť často, no, poviem to priamo, ako to cítim a tuším, že sa aj bude diať, ako k miernemu obchádzaniu až k obchádzaniu tohto ustanovenia. Najmä sa to bude týkať v tých rodinách, kde naozaj tí rodičia tak digitálne gramotní nie sú a tí tínedžeri s nimi budú vedieť vyjsť. Ale podľa mňa a ja to vnímam, to, že dávame tú výšku na tých 16 rokov a nejdeme nižšie napriek tomu, že v 14 rokoch máme trestnoprávnu zodpovednosť, a osobne sa nazdávam, že naozaj v rámci rovnováhy by sme mali, keď je to v trestnoprávnej rovine, malo by to byť aj v tejto rovine v súlade. Vnímam tu ešte iný negatívny dopad na tínedžerov a to je, že de facto ich chceme ukrátiť o dosť dôležité spoločenské aj vzdelávacie príležitosti. Nepozerajme na deti len tým spôsobom, že hľadajú tam len zábavu. Oni sa na tom internete aj vzdelávajú. A množstvo týchto práve služieb i vzdelávacích vyžaduje ten súhlas a ak deti nie sú práve z prostredia, ktoré je naklonené vzdelávaniu, a také príklady máme, tak to môže narážať potom na určité konflikty. Hovorím osobne za seba, som skôr zástancom toho, aby sme budovali prevenciu, prijímali opatrenia, ktoré spoločne deti i rodičov budú vzdelávať k tomu, že internet je súčasťou už dnešného života. Môžeme nad ním krútiť nosom a bojovať akýmkoľvek spôsobom, je to už dnes súčasnosťou. Tieto deti dnes sú vo veku, kedy tieto jednotlivé služby vznikali, nepoznajú iný svet. A táto doba, keďže sa takýmto spôsobom rozvíja, i my sa musíme jej prispôsobovať. Preto prijímam ako i výzvu, ktorá tu bola, a teda zaznela od pani ministerky, že chce to nejakú širšiu diskusiu, a verím, že tá diskusia aj príde, i keď to hlasovanie dopadne, ako dopadne. Pretože sme vlastne na začiatku. Sme na začiatku a musíme urobiť maximum pre to, aby sme sa i my dospelí od týchto tínedžerov začali učiť v tom, k čomu niekedy ten internet môže ešte slúžiť. Ja často sa veľa učím i od vlastných detí, i od; som sa v minulosti učil aj od svojich žiakov, ktorí mi ukazovali, čo všetko sa tam dá nájsť práve z toho pozitívneho hľadiska. A spoločne sa zamerajme na to, ako vytvárať bezpečné prostredie pre nich, aby sa v ňom cítili všetci komfortne a robme všetko preto, aby ten internet bol naozaj bezpečným miestom pre nás všetkých, nielen pre deti, ale pre všetkých. Každopádne sebakriticky priznávam, že mal som aj ja reagovať skôr, čo však neznamená, že je všetko stratené, a na túto naozaj čo najširšiu diskusiu sa veľmi teším. Ďakujem za pozornosť.