Lipšic, Daniel, poslanec NR SR (2013-09-06):
Ďakujem veľmi pekne. Vážený pán predseda, vážený pán minister, milé kolegyne, vážení kolegovia, budem hovoriť aj k forme predloženia tohto návrhu, ale potom aj k niektorým veciam, ktoré považujem za zlé, nesprávne a dokonca neprijateľné, dokonca možno aj protiústavné v návrhu zákona. Toto nie je obyčajný zákon. On formálne obyčajný je. Nie je to ústavný zákon. Ale tým, že nastavuje parametre hry, nastavuje parametre volebnej súťaže, budem k tomuto jednému hovoriť a dotknem sa len chvíľku kampane, tak je vždy veľmi citlivé ich pretlačiť cez parlamentnú väčšinu. Preto aj mnohé krajiny, ktoré majú napríklad väčšinový volebný systém, tvorbu volebných obvodov zverujú súdnej moci, lebo inak by väčšina mohla si robiť také volebné obvody, aby sa zabetónovala tam na dlhé obdobie do budúcnosti, čo je príklad koniec koncov toho, čo v nejakej obmene robí premiér v Maďarsku. Preto si myslím, že ambícia štandardnej strany, nemyslím tým HZDS v roku 1997, by mala byť prijať po najväčšom konsenze pravidlá volebnej súťaže v parlamente, nielen cez jednoduchú väčšinu. Preto si myslím, že postup, ktorý bol zvolený vládou, je nesprávny. Bolo tu spomenuté viacerými poslancami strany SMER, že aj bývalá vláda pripravovala volebný kódex. Pripravovala ho. Pripravovala ho tak, že ja som do komisie na ministerstve vnútra, ktorá ho pripravovala, zavolal už vtedy zástupcov všetkých parlamentných strán vrátane opozičnej strany SMER, vrátane opozičnej SNS, aby sa mohli zúčastňovať tvorby volebných pravidiel, lebo som to považoval a považujem pre demokraciu za kľúčový zákon, ktorý nastavuje pravidlá hry. A pravidlá hry by nemala prijímať len parlamentná väčšina, lebo to je hra, ktorá ide do budúcnosti, teda volebná súťaž, nielen do minulosti. To je moja prvá poznámka. Áno, je pravdou, že sa asi ťažko bude nachádzať konsenzus na závažnejších zmenách možno volebného systému, možno viacerých volebných obvodov, ale nie je pravda, čo hovorí celkom pán minister vnútra, že veď načo nám je viacej volebných obvodov, veď stačí jeden volebný obvod, lebo každý môže kandidovať aj v tých Košiciach, aj v tej Banskej Bystrici, aj v tej Bratislave. To je pravda, ale nikto nemôže kandidovať aj v Bratislave, aj v Nitre, aj v Banskej Bystrici, aj v Košiciach. To je pomerne veľký rozdiel, musím povedať. A teraz sa dotknem troch vecí, ktoré považujem za predbežne pomerne dôležité. Zatiaľ to tu nikto nespomenul, ale považujem za neprijateľné alebo málo prijateľné, aby sa cez parlament znovu napriek upozorneniam pretláčal zákon, ktorý dáva aktívne volebné právo odsúdeným za najzávažnejšie zločiny v tejto krajine. Nevidím žiaden dôvod, aby brutálni vrahovia odsúdení právoplatne za najzávažnejšie zločiny dostávali aktívne volebné právo. Je to facka obetiam a pozostalým po ich trestnej činnosti. A nerozumiem, kvôli čomu to do parlamentu znovu prišlo, lebo takýto pokus tu už bol za prvej Ficovej vlády. Keď som na to upozornil, tak sa potom urobilo riešenie, že teda tí, ktorí sú odsúdení za obzvlášť závažné zločiny, volebné právo nemajú, ani by ho mať nemali. Argumentácia, že to vyžaduje judikatúra štrasburského súdu, je nesprávna a pomýlená. Rozhodnutie Štrasburgu vo veci Hirst proti Spojenému kráľovstvu sa týka len jednej veci, že krajiny, členské štáty, nemôžu paušálne vylúčiť z volebného práva všetkých odsúdených za akékoľvek trestné činy, napríklad nedbanlivostné alebo prečiny. Ale Hirst proti Spojenému kráľovstvu, inak rozhodnutie, ktoré Británia dodnes neaplikovala, nie je a nestanovuje povinnosť členským štátom dať volebné právo všetkým odsúdeným. To je nezmysel. A je to zlé, že takýto návrh sem prišiel. To je prvá poznámka. Druhá poznámka, už to spomenul pán minister, je to tvorba volebných komisií, najmä okrskových, ktorých cieľom je dohliadať nad férovosťou, spravodlivosťou volieb, nad férovosťou, spravodlivosťou sčítavania volebných hlasov. Vy ste spomenuli, že došlo teda k zmene a že už členmi budú môcť byť v okrskovej volebnej komisii zástupcovia všetkých kandidujúcich strán, ale odmeňovaní budú len tí... (Reakcia z pléna.) Ale ja mám text, ktorý hovorí niečo iné, teda aj to druhé je zlé. Tak to prečítam a porovnajme si, čo máme rovnaké. Paragrafy 44 a 46, to je § 44 Okresná volebná komisia pre parlamentné voľby a § 46 Okrsková volebná komisia. Takže prečítam to: „Do okrskovej volebnej komisie môže delegovať politická strana alebo koalícia, ktorej kandidátna listina bola zaregistrovaná a v ostatných voľbách do Národnej rady získala aspoň 3 % platných hlasov jedného člena a jedného náhradníka." Žiadne iné strany nominovať nikam nemôžu. Bezplatne alebo... (Reakcia z pléna.) To nie je v inej časti, toto je zloženie volebnej komisie. A v spoločných ustanoveniach nie je nič o volebných komisiách. Čiže sú to § 44 a § 46. (Reakcia navrhovateľa.) Ja to považujem za absurdné. Volebné komisie sú zriaďované z kandidujúcich strán, aby sa navzájom takpovediac strážili. Ak by tento systém platil v minulosti, tak by to znamenalo, že nie je vo volebných komisiách v roku 1990 VPN, v roku 1992 HZDS, v roku 1998 SDK a v roku 2002 SMER. Je to absurdné, absurdné. Ak hovoríte o tom, že dôvodom alebo cieľom toho ustanovenia je, aby sa zabránilo kandidovaniu zo špekulatívnych príčin, tak na to je iné ustanovenie vo volebnom zákone a volá sa volebná kaucia, ktorú musia zložiť strany preto, aby nešli do parlamentných volieb len z nejakých dôvodov, frivolných. A tá na úrovni pol milióna bola v korunách. Čiže teraz to je niečo pod 20 tisíc asi eur, 16 tisíc. To je zábezpeka proti zneužívaniu účasti z dôvodov špekulatívnych. A o nej povedal Ústavný súd v rozhodnutí, keď to podržal, že je tesne na hrane. Už keby bola vyššia, už to je veľmi na hrane. Vy hovoríte, že idete šetriť 1,5 mil. eur. Čiže aby sme si rozumeli, v komunálnych voľbách, tam ich môžu dávať do komisií všetci, ktorí kandidujú. V regionálnych voľbách, v prezidentských voľbách je to tak tiež. V parlamentných voľbách to tak nie je. Považujem to za nevysvetliteľné, arbitrárne, zlé. Podľa mojej mienky je to protiústavné, lebo tá volebná komisia sa zriaďuje pre existujúce alebo tie, ktoré sú, parlamentné voľby, nie pre tie minulé. Je to absurdné a nechcem domýšľať zatiaľ motiváciu tohto ustanovenia. Ak máte záujem znížiť náklady volieb, tak znížte odmeny tým členom komisií, všetkým členom komisií. Nie je s tým problém. Alebo ich zrušte. Nie je s tým problém. Ale povedať, že niektoré strany podľa výsledku spred štyroch rokov, pričom dneska môžu byť v prieskumoch už úplne niekde inde, majú automaticky zastúpenie a plné odmeny a iné, ktoré môžu mať tiež úplne iné preferencie, nemajú zastúpenie, podľa mňa ho nemajú, vy hovoríte, že ho majú, ale nebudú platení, ale ten text podľa mňa je jednoznačný, že ho ani nemajú, to je podľa mňa protiústavné úplne evidentne. Čiže to považujem za neprijateľné podľa mojej mienky. Tretia poznámka, už to bolo spomenuté viackrát, sa týka druhého návrhu zákona, ku ktorému zatiaľ nemám ambíciu vystupovať. A to je teda zákon, ktorý sa týka aj volebnej kampane. Aj tam považujem ustanovenia, ktoré sa týkajú obmedzenia volebnej kampane len na kandidujúce strany, za protiústavné z pohľadu práva na slobodu prejavu. Ja si myslím... (Reakcia navrhovateľa.) Komerčná reklama tiež podlieha slobode prejavu, samozrejme, pán minister, to by bolo dobré vedieť, lebo komerčný prejav je tiež chránený slobodou prejavu, ale aj obsah je chránený, môže byť obmedzený, ale je chránený samozrejme, nemôžete zakázať paušálne komerčný prejav. Ale myslím si, že je to absurdné, aby rôzne organizácie, neziskové, akékoľvek, samozrejme, pokiaľ sa pod to podpíšu, pre mňa dôležité je, aby som vedel, kto hovorí, aby som vedel, kto tie bilbordy platí, či na to sa zozbierajú ľudia Shootymu na tie bilbordy alebo to platia nejaké finančné skupiny, to treba vedieť, a zákon legitímne by mal požadovať, aby, ak sa niekto zapojí do kampane, dá do nej peniaze, investuje do nej peniaze, aj povedal, kto to je, nikto nemá právo na anonymný prejav v zásade pre účely volebnej kampane, podľa mojej mienky, ale paušálne zakázať komukoľvek okrem kandidujúcich strán, učiteľom, lekárom, baníkom, komukoľvek, odborárom pre ten účel, keď hovoríme, sa vyjadrovať, považujem za úplne zjavne protiústavné... (Reakcia z pléna.) Ale vyjadrovať sa? Mať aj míting, vaši odborári, keď boli rôzne voľby, tak to vehementne využívali. Proste, myslím si, že je to nad rámec našej ústavy, obmedzenie slobody prejavu. A vám sa ten prejav môže zdať byť, ako boli bilbordy známeho karikaturistu, pre vás nezaujímavé, nepekné. Proste to beriem. A každému sa niekedy v politike zdá byť prejav, ktorý je namierený voči nemu, ako nefér a zlý. Sloboda prejavuje to podľa mňa vyžaduje, aby sme takéto prejavy strpeli. A dokonca ten prejav môže byť aj hlúpy. Winston Churchill kedysi povedal, že krajina, ktorá má slobodu prejavu, znamená, že bude mať aj dosť hlúpeho prejavu. Žiaľ, vykonávanie nejakého ústavného práva, napríklad na slobodu prejavu, neznamená, že to je niečo, čo si zaslúži vždy nejaký veľký obdiv. To nie je, že keď niekto využíva svoje právo, tak ako v posilňovni, keď posilňuje, že mu vždy rastú svaly. Nie, to niekedy môže byť aj dosť zlé. Napriek tomu to chráni ústava a je to ústavné právo, ktoré je potrebné rešpektovať. Čiže v tomto sa pripájam, tých zmien je tam toľko, pomerne viac, ale idú, to ma zas až tak neprekvapuje, tie zmeny zlým smerom. A preto si myslím, ako to povedala pani poslankyňa Žitňanská, že ten návrh by mal byť vrátený navrhovateľovi na dopracovanie. Sú tam otázky ústavnosti otvorené, otázky férovosti volieb otvorené. A ak nechce dnešná vládna väčšina vyznieť tak, ako vyznel Mečiar v roku 1997, keď prelomil cez parlament novelu volebného zákona, ktorá bola sčasti protiústavná tiež, sčasti bola neférová, prijatá len vládnou väčšinou, tak si myslím, že by bolo rozumnejšie, lebo, hovorím, ide o unikátny návrh, ktorý formuje volebnú súťaž, aby sme o tom ešte hovorili predtým, ako do parlamentu príde. Ďakujem veľmi pekne.