Drobný, Stanislav, poslanec NR SR (2016-10-20):
Ďakujem za slovo. Vážený pán predsedajúci, vážená pani ministerka, vážené kolegyne, vážení kolegovia, v prvom rade by som chcel uviesť, že takýto návrh zákona považujem za snahu o kriminalizáciu spoločnosti. Zavádzanie ďalších nových skutkových podstát trestných činov je účelový luxus, ktorý si môže dovoliť len tí, čo nevidia iné vážnejšie praktické problémy bežných ľudí. Zameriame sa na § 424a, kde sa zavádza do paragrafového znenia pojem apartheid. Uvádzam definíciu apartheidu podľa Stručného politologického slovníka, podľa ktorého: „Apartheid je antihumánna doktrína založená na rasovej diskriminácií časti obyvateľstva v mnohorasovom štáte. Menejcennosť rasy je daná aj zákonmi, ktoré ju diskvalifikujú z politického, kultúrneho a vedeckého života. Prax zaručuje aj jej nerovnoprávne ekonomické a sociálne postavenie. OSN v roku 1966 označila apartheid za zločin proti ľudskosti a v roku 1973 prijala medzinárodnú dohodu o zákaze a postihu apartheidu.“ Otázka smerom k predkladateľovi zákona. Je, naozaj už v Slovenskej republike tak efektívne fungujú súdy, prokuratúra a polícia, aby sme riešili problémy v minulosti typické pre Juhoafrickú republiku a dnes pre multikulturárne krajiny? Zaujíma toto naozaj občanov Slovenska? Nie je skôr úlohou ministerstva spravodlivosti podieľať sa na tvorbe zákonov zvyšujúcich vymožiteľnosť práva v Slovenskej republike, ako sústrediť na problémy iných kontinentov? Má vláda Slovenskej republiky pocit, že by jednotlivé rasy boli na našom území diskriminované v politike, kultúre, vedeckom živote, dokonca aj inými zákonmi v takej miere, aby sme zavádzali nové skutkové podstaty trestných činov na tomto základe? V Slovenskej republike pomaly, Slovenská republika sa pomaly, v Slovenskej republike sa pomaly dostávame do stavu, že ľudia začínajú mať obavy realizovať svoje ľudské a občianske práva v strachu, či sa tak nedopustia trestného činu. Je to spôsobené neistotou v interpretácii trestného práva a neustále sa meniacou legislatívou, ktorá až nadbytočne reguluje takmer každý detail života občanov cez represie. Vrátim sa k samotnému § 424a Apartheid a diskriminácia skupiny osôb. Už z názvu paragrafu neviem, čo si mám myslieť o stave legislatívneho procesu v Slovenskej republike. Či sme už ozaj ako Juhoafrická republika, aby sme zákonmi riešili apartheid? Obsah tohto paragrafu je tiež na pováženie. Uvediem na príklade: „Kto uplatňuje etnickú segregáciu, potrestá sa ako verejný činiteľ sadzbou od 8 do 15 rokov.“ Teraz sa v Košiciach pripravuje zámer rozsiahlej výstavby jednopodlažných bytov na Luníku IX. Je veľký predpoklad, že tam budú bývať čisto naši cigánski spoluobčania z vybývaných a zbúraných bytoviek z Luníka IX. Preto sa pýtam, dopustí sa touto investičnou akciou primátor mesta segregácie podľa tohto paragrafu? V súčasnosti platný Trestný zákon pojem segregácia nepozná. V tomto predloženom návrhu sa do zákona zavádza, ale nikde sa presne nedefinuje. Presne takéto návrhy zákonov robia právo nejasným a nepredvídateľným. Tento návrh je súčasťou snahy vládnych a časti opozičných strán akýmsi spôsobujú spútať a zošnurovať verejnú diskusiu. Niečo podobné sme tu mali za socializmu. Socialistické zriadenie to nezachránilo, rovnako ako to v dlhodobom horizonte nepomôže ani súčasnému systému. Nedá sa dlhodobo úspešne fungovať za stavu, že občania nemôžu alebo sa boja povedať svoj názor zo strachu pred trestným stíhaním. Možno občania na chvíľu vystrašene stíchli tým, že nepôjdu hlavou proti múru. Ale s tým presvedčením, že pri prvej reálnej príležitosti to poriadne osladia tým, ktorých sa po celý čas báli. Dejiny sú plné takýchto príbehov. Situácia v celej Európe nie je dobrá. Nik z nás nevie, čo prinesie najbližší deň, týždeň, mesiac. Preto na Slovensku potrebujeme v dnešnej dobe širokú diskusiu na aktuálne témy. Aj tie nepríjemné. A nie ticho spojené zo strachom z represálií. Ďakujem za pozornosť.