Gál, Gábor, minister spravodlivosti SR (2018-09-12):
Ďakujem pekne, pán podpredseda. Vážené dámy, vážení páni predkladám vládny návrh zákona zmeny ústavy, ústavného zákona, ktorým chceme dosiahnuť jednu zásadnú vec, a tým je, zmeniť spôsob voľby kandidátov na sudcov Ústavného súdu. Zmeniť, to znamená, zmeniť v ponímaní aj mojej, aj mojich kolegov k lepšiemu. Robíme to na základe programového vyhlásenia vlády, ale toto programové vyhlásenie vlády a tento bod programu sa tam dostal na základe nášho návrhu, na základe návrhu mojej predchodkyne pani Lucie Žitňanskej a veľmi sme dbali o to, aby ten návrh prišiel do Národnej rady, prišiel akurát tak, že stíhame, ale ledva. Návrh, ktorý, si myslíme, že je krokom dopredu, niektorí, predovšetkým musím podotknúť, že z politických dôvodov, ale výslovne z politických dôvodov, hovoria, že návrh nie je dosť ambiciózny alebo je podpriemerný. O. K., môžeme sa tomu politicky pobaviť, ale výsledný efekt je ten, že keď vezmeme, že na základe akých právnych predpisov, akých ustanovení volíme kandidátov na sudcov Ústavného súdu a na základe akých máme možnosť voliť, si myslím, že to je diametrálne odlišný stav veci a celý proces. Tu sa nehráme o to, že kto aký teoretický návrh vie predložiť. Je veľmi ľahké napísať nejaký teoretický traktát alebo hoci aj diplomovú prácu, dizertačnú prácu na túto vec, ale dôležité je to, na čom sa vie zhodnúť táto Národná rada, toto plénum. Základ musíte hľadať vždy vo väčšine a väčšina v Národnej rade, väčšinu vždy tvorí koaličná väčšina, že je logické, že najprv hľadáte podporu tam. Základné tézy, ako by sa mohla zmeniť voľba kandidátov na sudcov Ústavného súdu, nie je nová. Zaoberali sme sa s tou v predchádzajúcich národných radách aj teraz vo vláde, vo vládnej koalícii, vo vládnej väčšine s tým, že základné také črty, už verzie, konkrétne verzie boli navrhnuté v januári tohto roku terajšou pani ministerkou Luciou Žitňanskou. Až po vymenovaní novej vlády a ustaní tých turbulencií sme vedeli dospieť takému záveru, že na čom sa vie zhodnúť vládna koalícia. Keď sme to dali na papier, dali sme to na stôl, vyvolal som rokovanie aj s opozíciou, aj s odborníkmi, ktorí mali potrebu sa k tomu vyjadriť, prijal som každého. Výsledným efektom je to, že ešte do medzirezortného pripomienkového konania zákon ako návrh ústavného zákona išiel v dvoch verziách. Po absolútnej zhode, či na legislatívnej rade vlády, alebo pri stretnutí s najvyššími predstaviteľkami slovenskej justície, predsedkyňou Ústavného súdu, predsedkyňou Najvyššieho súdu, predsedkyňou Súdnej rady, každý preferoval tú alternatívu 1, ktorú teraz vy máte v laviciach. Ale keď niekto hovorí, že toto je podpriemerný návrh, tak asi je ten priemerný, ktorý máme teraz v rokovacom poriadku a v ústave. Keď niekto nevidí ten pozitívny krok, nechce vidieť potom nič. Tak tomu radím, že fakt potom nech zostane tento terajší stav, kde teoreticky môžme zvoliť kandidátov na sudcov Ústavného súdu 39 hlasmi. Debaty o tom, že by to malo byť až 90 hlasov, čiže ústavná väčšina poslancov Národnej rady, ktorí by, ktoré skôr by bolo potrebné na voľbu kandidáta, ako vyzerá veľmi dobre, a jej realita, prax je úplne iná. Nežijeme v nejakom sterilnom prostredí, ale keď si vezmem, že nehľadiac na tom, že tu bola nejaká jednoliata vládna väčšina, ale ani počas druhej Dzurindovej vlády sme sa nevedeli zhodnúť na kandidátov do tej miery, že tá druhá Dzurindova vláda už sa vzdala len tej možnosti, že by navrhla, tá väčšina by navrhla a zvolila sudcov Ústavného súdu, kandidátov na sudcov Ústavného súdu. Čiže nie je ľahké nájsť tých kandidátov. Boli návrhy, aby tá voľba bola neverejná alebo, ospravedlňujem sa, aby voľba bola verejná. Ale ja si myslím, keďže som dlhé roky pôsobil v Národnej rade, že práve tá voľba v tej zadnej miestnosti, tá tajnosť tých volieb nie raz zabezpečil to, aby každý poslanec Národnej rady si vedel zachovať tú svoju integritu, povzniesť sa nad nejakými straníckymi dohodami, dohodami v rámci koalície a absolútne slobodne odovzdať alebo neodovzdať svoj hlas tomu ktorému kandidátovi. Ale keď sa pozriete len na to, ako volíte svojich straníckych kolegov v stranách, prečo tam nemáte verejnú voľbu. No nemáte ju tam. Tú osobnú integritu predsa len musíte zachovať aj v tých sférach a ja mám pre to pochopenie. Preto som povedal, že pre mňa verejná voľba nie je dobrým riešením a taký návrh by som sem nedal. Ďalšie takou métou je cyklická voľba sudcov Ústavného súdu. Jednak, že ten návrh už prišiel, nebolo po dvanástej už návrh zákona... (nezrozumiteľne vyslovené), tam to meniť, to už bolo nereálne a vôbec uvažovať nad touto zmenou a na druhej strane my sme mali cyklické voľby, ale zas život nás dobehol v tom, že neviete zvoliť tých kandidátov, kandidáti neskončia všetci. Však mali sme aj precedens, že predseda Ústavného súdu sa vzdal svojho mandátu a nedokončil svoje volebné obdobie, čiže ani tie volebné obdobia nikdy nie sú vyplnené tak, že by sa skončilo tak, ako s tým niekto predtým v minulosti rátal. Pre mňa takým bodom, ktorý ideme meniť, je to, že aby sme zmenili, aby sme zmenili vekový cenzus zo 40 na 45 rokov. Ja poviem, že sú argumenty pre aj proti. Ja som sa nejedného potom opýtal oponenta tejto zmeny, že povedzte mi potom mená, o koho vám ide. Argument, že vylúčime porevolučných právnikov alebo študentov práv, ktorí študovali práva po revolúcii. Ja budem mať 44, čiže povedzme o rok by som to už spĺňal, takže a ja som nezačal hneď pred revolúciou, čiže všetci moji kolegovci, ktorí skončili predo mnou, tak už môžu tento vekový cenzus spĺňať. Ďalšia vec, o ktorej sme sa bavili, je bezúhonnosť. Tá integrita toho človeka, čo sa týka jeho morálnych kvalít, to tam máme. Máme tam aj možnosť disciplinárneho stíhania a zbavenia sa tých možno budúcich sudcov Ústavného súdu, ktorí túto integritu nebudú spĺňať po ujatí sa funkcie. Je tam vysoké cenzus, je tam vysoké kvórum, čiže takéto jednoduché zas to nebude, ale ja si myslím, že ten návrh vo všetkom základnom, čo by sme si mohli priať, ide smerom dopredu. Nevyhovieme nikdy každému, ale musíme nájsť riešenie, ktoré je prijateľné pre väčšinu v tejto sále, čiže pre 90 poslancov, a to sa hľadá veľmi ťažko. Ešte sa musím zmieniť o jednej zmene, ktorú navrhujeme v ústave, a to je odchod sudcov do sudcovského dôchodku. Samozrejme, každý sudca môže ísť na základe svojho zváženia do predčasného dôchodku, do starobného dôchodku, ústava teraz hovorí o tom, že keď dovŕšia 65 rokov, tak Súdna rada navrhne pánovi prezidentovi, aby sudcu odvolal, keď to Súdna rada nenavrhne, tak sudca zostáva na svojom mieste, alebo keď navrhne a pán prezident sa rozhodne, že toho sudcu neodvolá zo svojej funkcie, tak ten sudca naďalej zostáva byť sudcom. Pôvodný návrh bol, nech to je 68 rokov, to je taký priemer v krajinách Európskej únie, ale aj po konzultácii s odborníkmi zo Slovenska aj zo zahraničia sme dospeli k návrhu, že vieme pristúpiť aj na zvýšenie toho vekového cenzu povinného odchodu. Čiže sudca je menovaný doživotne, ale túto funkciu bude vykonávať len do 70 rokov. To nám umožní plánovať rozhodné sudcovské miesta a toto nám bude nápomocné vtedy, keď budeme dopĺňať sudcovské stavy, že vieme, že tento sudca v 70 určite pôjde do dôchodku, a nebude na tom, že či skončí v 65, či ho Súdna rada navrhne, alebo prezident dá odvolať, alebo nedá, a potom ten sudca má udelený nápad aj nemá udelený nápad, každý čaká, že kto ako rozhodne. Takto to bude na absolútne objektívnych kritériách. Každý sudca aj každý predseda súdu bude môcť plánovať odchody svojich sudcov do dôchodku, nie do starobného, ale tzv. funkčného dôchodku. Vážené pani poslankyne, vážení páni poslanci, je to prvé čítanie. Ja som už avizoval, že som stále otvorený k tomu, aby sme sa porozprávali o tom, čo ešte tam doladiť, ale jednu vec treba pochopiť. Nedá sa ísť týmto smerom, že tuto uberem, lebo tým pádom tuto aj stratím. Návrh musí vychádzať z toho, aby som mal podporu koaličných poslancov. Koalícia je tá, ktorá vie nájsť skorej väčšinu v tejto Národnej rade, ako sa to deje na základe programových bodov vlády. A k tomu, samozrejme, keďže ide o ústavný zákon, potrebujem podporu aj časti, alebo celej opozície. Budem sa o to usilovať. Preto dúfam, že budem vedieť zodpovedať vaše otázky, možno usmerniť tú kritiku podľa mňa, ktorá je podložená nie odbornými argumentmi, ale len politickými vyhláseniami. Beriem, že opozícia tu má za úlohu kritizovať vládnu koalíciu, ale predsa len ide o voľbu sudcov Ústavného súdu. Preto ešte raz zdôrazňujem, keď tu bu..., keď sa tu budeme hrať na hrdinov, že kto vie navrhnúť ešte väčšiu, ešte nejakú nesplniteľnú podmienku, nesplniteľnú v tom zmysle slova, že sa nenájde na to podpora v parlamente, tak zostáva voľba, ako bola doteraz, relatívne malá väčšina poslancov Národnej rady aktuálne prítomná vtedy na voľbe. Ďakujem pekne za pozornosť a som pripravený na rozpravu. Ďakujem pekne.