T. Galbavý, poslanec: (2008-10-30):
Kto večer, ale často aj popoludní prechádza ulicami našich miest, vidí každú chvíľku potácajúceho sa človeka. Opilci obťažujú ľudí v dopravných prostriedkoch, polihávajúci na chodníkoch. S tým sa stretávame každodenne a pevne verím, že každý z nás. Preto úprimne vítam úmysel ministra zdravotníctva, aby sa zriadili alebo obnovili záchytky, miesta, do ktorých sa budú dať umiestniť „spoločensky unavené osoby“. Takéto zariadenia v súčasnosti veľmi chýbajú. To si nepochybne uvedomujú aj predstavitelia samospráv obcí. Záujem o obnovenie záchytky má napríklad Bratislava, ale aj iné krajské mestá. Teda na prvý pohľad by sa zdalo, že zákon, ktorý prerokúvame, im vychádza v ústrety. Lenže bolo to tu už viackrát spomenuté, ukazuje sa, že predstavy miest a obcí a ministerstva zdravotníctva sa vážne rozchádzajú. Problém je v tom, že ministerstvo zdravotníctva síce umožňuje mestám a obciam zriadiť záchytné izby, ale ono samo do slova a do písmena dáva od tejto činnosti a iniciatívy ruky preč. V prvom rade sa to prejavuje tým, že v záchytkách nebudú pracovať lekári. Pravda, pán minister zdravotníctva má pravdu, ak hovorí, že opitý človek nie je chorý. Teda jeho pobyt na záchytke nemožno považovať za zdravotný úkon a lekárska služba nie je opodstatnená. Lenže na druhej strane treba zvážiť, v akom stave sa klienti záchytiek budú často nachádzať. Značnú časť z nich zrejme zoberú niekde na ulici po tom, ako spadnú a udrú sa, prípadne utrpia odreniny a možno aj vážnejšie poranenia. Istú časť klientov možno dovezú v delíriu a to je vážny stav, kedy si môže človek veľmi ťažko ublížiť. Stačí si predstaviť, čo by sa stalo, keby niekto v záchytke umrel. Cesta k súdnemu sporu a prípadne vymáhaniu odškodného bude otvorená, pretože príbuzní môžu argumentovať tým, že nebohý skonal, takpovediac, v obecnej starostlivosti a že obec nezabezpečila nevyhnutné zdravotné ošetrenie. Preto som presvedčený, že prítomnosť lekára, alebo nazvime to, zdravotníka v záchytke bude veľmi často potrebná. Dokonca si neviem predstaviť, ako bude v mnohých prípadoch postupovať personál záchytiek, ak nebude mať zdravotnícke vzdelanie. Pravda, môžeme prijať argument, že každý človek pred jeho umiestnením do záchytky bude vyšetrený, či nemá zdravotné postihnutie. Ako v tom prípade bude vyzerať celý proces? Zamestnanci záchytky prídu, aby vyzdvihli opitého z chodníka. Najprv ho budú musieť odviezť do zdravotníckeho zariadenia a zariadiť jeho vyšetrenie. Ak bude opitý agresívny, čo sa stáva veľmi často, tak pri tomto vyšetrení budú musieť asistovať, aj lekár predsa musí mať ochranu. Až potom opitého zasa naložia do auta a odvezú na záchytku. To všetko, ctené kolegyne, kolegovia, len na náklady obce. Vážené kolegyne, kolegovia, áno, bude to na náklady miest a obcí, všetky prevádzkové náklady, vrátane platov personálu a dovozu opitých bude totiž znášať zriaďovateľ záchytky. Štát neprispeje ani korunou. Pravda, návrh predpokladá, že pobyt v izbe opilcov si klient zaplatí. Takže taxu určí obec, mestské zastupiteľstvo. Lenže vieme, z akých kruhov sa grupujú opilci, ktorých budú zbierať na ulici. Obvykle nejde o dobre oblečených pánov v sakách, ktorí nedopatrením prehnali počet drahých drinkov, koktailov. O tých sa totiž ich okolie postará. Objedná im taxík a v doprovode či už nejakých dám alebo zdatných mužov ho zavezú domov. Tí opilci, ktorí obťažujú okolie a polihujú na uliciach, spravidla nemajú na zaplatenie akejkoľvek čiastky za pobyt na záchytke. Obec ich bude zatvárať do záchytiek v podstate ako charita. V tom prípade je ale otázne, prečo by to obce mali robiť, ak im to bude robiť škrty v rozpočtoch, ktoré sú aj tak veľmi poddimenzované finančne. A ďalší okruh, ktorého by som sa chcel dotknúť, sa týka samotnej otázky dopravy opitých do záchytiek. Aj tú bude hradiť obec. To znamená, vytvorenie nejakej služby, ktorá príde na zavolanie a opitého odvezie, prípadne služby, ktorá bude prechádzať mestom a zbierať osoby, tackajúce sa po ulici alebo ležiace na chodníkoch. Lenže na základe akého zákona bude táto služba pôsobiť? Veď zobrať niekoho na ulici nemôže ani obecná polícia. Na to má právo len štátna polícia. Bude teda pri každom takomto úkone musieť byť štátny policajt. Tí predsa majú práce dosť pri ochrane majetkov a životov. Tu by opäť pomohlo, ak by záchytky boli aspoň nejakým spôsobom kryté zdravotníctvom. Osobu zranenú, chorú, prípadne v ohrození života možno vziať na ošetrenie aj bez asistencie štátneho policajta. S ohľadom na tieto skutočnosti by som rád ešte raz požiadal ministra zdravotníctva, aby tieto ustanovenia návrhu zákona zvážil. V opačnom prípade hrozí to, pred čím varujú predstavitelia miest a obcí, že záchytky naďalej nebudú. Síce v zákone áno, ale reálne fungovať nebudú môcť. A ešte mám niekoľko drobných poznámok. Týkajú sa novo vkladaného § 12a, teda priestupkov. Podľa tohto paragrafu sa priestupku dopustí ten, kto podá, predá alebo inak umožní požitie alkoholu osobe zjavne už podpitej, mladšej ako 18 rokov, alebo osobe, o ktorej vie, že bude vykonávať činnosť, pri ktorej môže dôjsť k ohrozeniu života alebo zdravia ľudí. Predpokladám, že pôjde predovšetkým o vodičov. To je v poriadku. Aj keď v niektorých prípadoch neviem, ako sa bude plnenie tohto článku vynucovať, či ten, ktorý predáva alkohol, bude posudzovať či po štyroch alebo po piatich pohárikoch je konečná, kde už mu potom nebude môcť naliať. To bude dosť komplikované. Ale čomu nerozumiem. Nerozumiem zneniu odseku b). Podľa neho priestupok spácha ten, kto neoprávnene predá, podá alebo umožní druhej osobe škodlivé užívanie omamných látok alebo psychotropných látok. Lenže predaj omamných a psychotropných látok je už postihovaný v Trestnom zákone. Je to trestný čin. Ide predsa o dílerstvo. Ďakujem pekne, ctené kolegyne, kolegovia, z mojej strany je to všetko.