J. Kužma, poslanec: (2001-10-24):
Ešte jednu vec. Na jedného stavebného robotníka je približne 12 pracovných profesií ďalších naviazaných vo výstavbe. Ďakujem. M. Andel, podpredseda NR SR: Ďakujem, pán poslanec. Na svojich predrečníkov chce reagovať pán poslanec Hofbauer. Nech sa páči, pán kolega, máte slovo. R. Hofbauer, poslanec: Čudujem sa pánovi poslancovi Maňkovi, ktorý je primátorom mesta Zvolen, a teda o ktorom by sa dalo predpokladať, že ovláda a pozná problematiku bytovej výstavby. Ale ako sa zdá, skôr ovláda problematiku predaja plechov z VSŽ, ale bytovej výstavby asi nie. Počúvajte trošku aj, páni poslanci, hlasy, ktoré sa ozývajú od profesijne zdatných ľudí. To, čo povedal pred chvíľočkou poslanec Kužma, má obrovskú váhu. Ak na každého sporiteľa v rámci stavebného sporenia ministerstvo financií bude pozerať ako na potenciálneho podvodníka, ktorý vliezol do toho len preto, lebo je to úžasne výhodné, a ktorý sa rozhodol na 6 rokov sa zaviazať ukladať peniaze preto, aby ošmekol ministerstvo financií, no tak to je, nech sa na mňa nikto nehnevá, ale patologický a paranoický pohľad na stav spoločnosti, pretože ešte aj ten, kto nepoužije peniaze na výstavbu nového bytu, tak určite ich nepoužije na to, aby cestoval na Floridu a tam sa čvachtal v mori. Ale zas tie peniaze len investuje do cyklu bývania a zveľadenia buď toho, čo má, alebo modernizácie, alebo vytvorenia nového. Takže tento krok, ktorý predkladá navrhovaný legislatívny materiál, o ktorom teraz rokujeme, je krok zlý. Nevedie smerom k pozitívu, nevedie vôbec k žiadnym pozitívam, okrem utkvelej predstavy všetkých ministrov financií, ktorí chcú sedieť na stále väčšej a plnšej truhlici peňazí a chcú rozhodovať o každej korune. To je chorá predstava, ale je to predstava všetkých ministrov financií. Ja tým nechcem zhadzovať pani ministerku Schmögnerovú, pretože ja som mal presne rovnaké problémy s vlastným ministrom financií vo vláde, keď som v nej sedel. M. Andel, podpredseda NR SR: Ďakujem. Dámy a páni, vyhlasujem všeobecnú rozpravu o tomto bode nášho rokovania za skončenú. Pýtam sa, pani ministerka: Chcete sa vyjadriť k rozprave? Nech sa páči, máte slovo. B. Schmögnerová, ministerka financií SR: Ďakujem pekne. Škoda, že mnohí z tých, ktorí vystupovali, alebo niektorí z tých, ktorí vystupovali, tu už nie sú prítomní, ale ak dovolíte, vážená poslanecká snemovňa, rozdelila by som svoju reakciu na rozpravu do dvoch častí. Časť tejto rozpravy mala politický charakter, časť mala odborný. Ja celkom, už mám nejaké skúsenosti, tak jednoducho beriem, že kritika opozície je povinná, je to celkom v poriadku, ale chcela by som pripomenúť, napokon, pán poslanec Hofbauer to v tejto svojej poslednej faktickej poznámke aj povedal, pamäť, aj poslancom opozície – skutočne, zalistujte si v pamäti. A viete veľmi dobre, že bolo to za vášho vládnutia, keď sa znižovala stavebná prémia, naozaj to predkladal minister Kozlík, ktorý bol tiež ministrom financií. Čiže za vášho vládnutia sa rovnako znižovala stavebná prémia. A pritom chcem ale povedať, že ak pani poslankyňa Keltošová hovorila, že som sa kriticky k tomu vyjadrila, pani poslankyňa, situácia vtedy bola značne odlišná. Ja by som len odporučila, nalistujte si, ako vyzerali úrokové sadzby vtedy, ako vyzerajú úrokové sadzby dneska. A skutočne, ja sa k tomu vrátim, keď budem sa trošku v tej odbornej rovine pohybovať, kľúč všetkého, aj tohto zákona treba vidieť v pohybe úrokových sadzieb. Za minulého vládnutia sa zrušil priateľský sporiteľ. Teraz pán poslanec Benčat sa veľmi prihováral za priateľského sporiteľa. Aj k tomu sa bude treba ešte na chvíľočku vrátiť. Chcela by som zároveň povedať, že, pán poslanec Hofbauer, možno len vám trošku oprášim pamäť, hypotekárne bankovníctvo sa zaviedlo až veľmi v rozsiahlej novele zákona v roku 1996. A neviem, keď ste hovorili, že som údajne študovala, neviem, čo som to mala študovať, ale v poriadku. A rozbiehanie hypotekárneho bankovníctva, nábeh na hypotekárne bankovníctvo celkom prirodzene musel nejaký čas trvať, pretože skutočne pokiaľ boli úrokové sadzby komerčné, niekde na úrovni 26 ja neviem koľko percent, tak tá podpora hypotekárneho úverovania by musela byť tak masívna, aby sa to masovo rozbehlo, že by si to naozaj štátny rozpočet nebol mohol dovoliť. Takže ono sa nemohlo rozbehnúť na začiatku vo veľkom rozsahu. Takže to len na oživenie pamäti. A ešte z tej roviny politickej. Chcela by som informovať poslaneckú snemovňu, že ja, naopak, v rozpore možno s mnohými vami som presvedčená, že táto novela zákona plní, napĺňa programové vyhlásenie vlády, a ja to za chvíľočku budem chcieť aj vysvetliť. A keďže tu zaznela z úst pani poslankyne, dokonca dvakrát, Keltošovej otázka zvyšovania nájomného, tak chcela by som informovať aj o tom, že vláda Slovenskej republiky dneska rozhodovala o zvyšovaní cien plynu a v tomto návrhu bol aj návrh na zvyšovanie nájomného. Tento návrh na zvyšovanie nájomného neprešiel. Takže nebude sa zvyšovať od 1. 1. 2002 nájomné, žiadne, ani v nájomných bytoch, ani v reštituovaných domoch. Takže to, aby sme zbytočne nestrašili. Ešte možno jedno, lebo má to svoj politický charakter, aj keď skôr by som to dala do roviny etickej. Pán poslanec Šepták, každý človek si chce nejako pomôcť, ale na úkor ostatných a často najhoršie situovaných ľudí? S tým jednoducho nemôžem súhlasiť. A dovoľte, aby som sa teraz dotkla odbornej roviny. Ja myslím, že tá diskusia asi sa pohybovala v nejakých takých troch rovinách – podnikateľské prostredie a meniace sa podnikateľské prostredie, pán poslanec Kužma pritom vystúpil asi zo 2- alebo 3-krát, a ďalej, otázka efektívnosti stavebného sporenia a foriem podpory rozvoja bývania a potom dopady zákona. Takže začala by som s podnikateľským prostredím. Pozrite sa, iste snahou aj vlády a snahou aj podnikateľa je, aby podnikateľské prostredie bolo podľa možností čo najstabilnejšie, aby sa čo najmenej menilo. Ale aká je realita? Keďže už žijeme v podmienkach trhového hospodárstva, menia sa ceny, menia sa úrokové sadzby, mení sa kurz koruny, mení sa externý dopyt a tak ďalej. Takže jedna vec je, že je snaha a chceli by sme, aby to prostredie bolo najstabilnejšie. Ono sa, prirodzene, mení, my tomu nemôžeme jednoducho zamedziť. A práve ten najvýznamnejší faktor zmeny, ktorý sme dosiahli, je zmena úrokových sadzieb. Veď nás to stálo skutočne ťažké prostriedky. Pani poslankyňa Podhradská, ale teraz je to zase už v rovine politickej, čo ma mrzí, že preskakujem sem, povedala, koľko sme mohli za 11 mld. Sk postaviť. Skutočne, máte pravdu, koľko by sa mohlo postaviť, ale pani poslankyňa, keby som rovnako uvažovala ako vy, tak vám položím otázku: A čo sme mohli postaviť za 127 mld., ktoré sme museli dať do troch bánk, ktoré ste mali sanovať už dávno vy a sanovali sme ich my. Takže ale znovu sa vrátim do odbornej roviny. Skutočne, dochádza k výraznému poklesu úrokových sadzieb. Viete, že priemerná sadzba v roku 1998 sa pohybovala niekde na úrovni 25 %, dneska aj z nových úverov sa pohybuje pod 9 %. Pohybuje sa na úrovni 8 % a neviem čo, nemám presne tie čísla pri sebe. Ale, prirodzene, tomu sa musíte prispôsobiť. A prispôsobujete sa. A znovu chcem povedať: Aj Česká republika sa prispôsobovala. Všade, kde máte nastavené tie parametre takým spôsobom, že závisia od úrokových sadzieb, a ktoré sa diametrálne menia, tak musíte tomu aj tie parametre tomu prispôsobiť. Ja viem, no možno máte pravdu. Keby sme boli vymysleli mechanizmus možno hneď na začiatku, keď sa prišlo so zákonom o stavebnom sporení, že by sa stavebná prémia nejakým vzorčekom bola previazala na úrokové sadzby, tak bolo by to viac predvídateľné, aj keď v roku 1998 určite nikto nevedel predvídať, ako rýchlo sa nám podarí znižovať úrokové sadzby. Pravdu povediac, aj my sme boli veľmi radi, že sa to tak rýchlo podarilo. Ale keby sme taký mechanizmus mali, tak, prirodzene, neznamenalo by to, že to bude stále rovnaké, ale že by sa dalo asi dopredu odhadovať, asi v akom rozsahu by sa tá prémia menila. A možnože v tomto smere by nebolo zle, ak sa nám tu ešte podarí niečo vymyslieť spoločne, že by sme to tam aj dali. Ale, jednoducho, zakonzervovať v meniacom sa podnikateľskom prostredí takýto významný parameter podpory rozvoja bývania, ako je stavebná prémia, nie je možné. To nie je možné. Jednoducho je to tak. Vrátim sa teraz k efektívnosti stavebného sporenia. Pozrite sa, máme nejaký balík prostriedkov na podporu rozvoja bývania.  A skúsme uvažovať o tomto. A teraz hľadáme najefektívnejšie spôsoby využitia toho balíka, týchto prostriedkov. A ja sa prikláňam ku všetkým tým, ktorí ste povedali, že áno, hľadajme, čo je najefektívnejšie. Ale tu už sa musím dotknúť toho, že ak sa nazdávate, že efektívnosť stavebného sporenia z hľadiska výstavby bytov je najvyššia, tak to nie je pravda jednoducho. Priemerne úspory, ktoré tam ten vkladateľ dáva, dosahujú asi 145 tisíc korún. A ak ste niekto hovorili, že za 600 tisíc sa nedá postaviť byt, no tak za 145 tisíc sa ešte menej dá postaviť byt. Inými slovami, stavebné sporenie, samozrejme, že zohráva svoju významnú rolu, ale predovšetkým zohralo aj historicky, keď sa na to pozrieme, významnú rolu práve pri rekonštrukcii bytov. Ja nie som minister výstavby a regionálneho rozvoja, ale keďže bývam v Petržalke a vidím, ako tam chátrajú domy, tak ja si skutočne uvedomujem vážnosť toho, že nás budú čakať opravy a masové opravy, ale tie sa asi nebudú financovať z tohto zdroja, pretože to je pre jednotlivcov, a tu sa bude musieť tá vec riešiť iným spôsobom. Možnože by sme sa mohli poučiť, ako sa to aj čo ja viem v Českej republike rozbehlo. Takže z toho balíka, ktorý máme, máme niekoľko foriem podpory rozvoja bývania. To sú rozpočtové zdroje formou programov. A skutočne ja sa nazdávam, že pokiaľ hovoríme o najnižších príjmových skupinách, tak podpora rozvoja bývania cez nájomné byty je z tohto hľadiska najlepšia. Tieto príjmové skupiny, ktoré ja neviem zarábajú v priemere, ak nie 11 tisíc, 12 tisíc korún, si ani cez stavebné sporenia, ani cez hypotekárne úverovanie byt nezaobstarajú. Takže pre nich je najvhodnejšia forma nájomné byty. A ja sa nazdávam, že práve táto vláda výrazne podporila práve výstavbu nájomných bytov, napokon však ste o tom rozhodovali aj v Národnej rade. Ďalšia forma je stavebné sporenie, k tomu som sa už vyjadrila, potom máte Štátny fond na podporu rozvoja bývania, tiež sú tam tie isté programy, a hypotekárne úverovanie. A historicky keď sa na to pozeráme, tak u nás historicky na začiatku teda ako prvé vzniklo stavebné sporenie. Ale musím vám povedať, že je to dosť unikum. Keď to porovnávame z hľadiska západoeurópskeho, ale aj inde, skutočne, stavebné sporenie nikde nepredstavovalo, nemalo takú dominantnú pozíciu na podporu rozvoja bývania, ako to bolo u nás. A zvyčajne u nás sa rozvinulo len v strednej Európe, resp. Spolkovej republike Nemecko. A aj tam už má dnes formu tú, ktorá mu aj patrí, doplnkovú formu, ale nie ústrednú formu. Takže nemôžeme jednoducho my si myslieť, že stavebné sporenie plní nejaké iné úlohy, ako ono aj skutočne plní. Dotkla by som sa toho, znovu to zaznelo, pán poslanec Kužma, aj vy idete zrušiť fond na podporu rozvoja bývania, áno aj nie. Škoda, že tu nie je, pretože od 1. 1. 2003 aj v zákone, ktorý je v Národnej rade, sa má zrušiť fond na podporu rozvoja bývania, ale vôbec sa nebude meniť jeho funkcia a ani prostriedky, to znamená, akurát fond na podporu rozvoja bývania, tieto funkcie, prostriedky formou programu bude realizovať ministerstvo za pomoci Slovenskej záručnej a rozvojovej banky, o ktorej, myslím, som vás už informovala, že ju chceme transformovať zo štátneho peňažného ústavu na 100-percentnú akciovú spoločnosť, to znamená, bude to riadna banková inštitúcia, ktorá bude vytvárať túto úverovú podporu  vládnych programov, tak ako je napr. známa Creditanstalt für Wiederbau v Spolkovej republike Nemecko. Napokon by som sa chcela dotknúť dopadov zákona.  Zazneli mi tu rôzne také vyhliadky, čo všetko tento zákon urobí. Hovorí sa, že rapídne zníži počet stavebných sporiteľov, zníži počet rozostavaných bytov, nabalí to ja neviem kopu nezamestnaných a tak ďalej. Všetci dobre vieme, že existujú teda nejaké vyvolané efekty pri výstavbe, nič nového toho pravdaže nie je. Ale, prosím, o čo opierame tieto tvrdenia. Neopierame ich o fakty jednoducho, pretože fakty hovoria niečo úplne iné. Vlani sme znížili stavebnú prémiu. A škoda, ešte raz poviem, že sme nevymysleli vlani nejaký vzorček, aby nemusel každým rokom minister financií znova, budúci rok to bude možno iný minister financií, predkladať ten istý zákon. Znovu bude predkladať ten istý zákon, to mi verte, pretože ak sa podarí, samozrejme, znižovať úrokové sadzby, ak by došlo v ňom k nárastu, tak tá situácia bude iná. Ale vráťme sa k tomu, vlani sa znížila stavebná prémia. Čo sa stalo? No, naopak, vzrástol počet sporiteľov. Vzrástol počet sporiteľov, či chcete alebo nechcete, jednoducho preto, že je to pre nich naozaj výhodnejšie. To, čo tu zaznelo z úst poslanca Maňku alebo Ben-kovského, je jednoducho tak. Však tie čísla hovoria jednoznačne, má dvojnásobnú úrokovú sadzbu a neplatí ani zrážkovú daň. No tak prečo by to neurobil? Ale kto to môže urobiť? Iste, ak sa pozriete na tých, o ktorých ste možno vy hovorili, tých, ktorí majú 10 000 – 11 000 korún, tak tí nemajú možnosť ešte z toho aj odkladať do stavebnej sporiteľne. Takže práve tí, by som povedala, zo silnejšej strednej vrstvy, ktorí majú na to, aby si to do tej stavebnej sporiteľne dali, a ktorí si to  už zvážia, lebo už ja neviem sú troška zbehlejší, tak oni to využívajú. Ale my ostatní daňoví poplatníci máme toto podporovať? Veď je to druh krížovej dotácie, ktorá vôbec nespĺňa účel, ktorý to aj spĺňať má. Keď sa opýtate stavebných sporiteľní,  samozrejme, že oni presadzujú záujem, aby sa to neurobilo, to je prirodzené, pretože to je otázka aj ich zisku. A pozrite sa len na výkazy ziskov, aké zisky tu nadobudli, v poriadku, nadobudli. Takže ja to nespochybňujem, že zrejme tu opäť budú sa snažiť presvedčiť poslancov, aby neschválili tento zákon. Ale vrátim sa k tomu. Takže znížili sme vlani stavebnú prémiu a zrazu nám narástol počet stavebných sporiteľov, takže musíme tento rok vyplatiť viac o 600 mil. korún, ako sme pôvodne predpokladali. Takže nie je pravda, že tým naštrbíte dôveru stavebnej sporiteľne. Nič sme nenaštrbili, naopak, počet stavebných sporiteľov vzrástol. A, prirodzene, otázka je: No a čo teda, povedali ste – sprísnite podmienky. No jediné sprísnenie podmienok je zrušenie inštitút stavebného sporiteľa. A keď sa opýtate stavebnej sporiteľne, tak čo chcete, ísť dole s prémiou, alebo zrušiť inštitút stavebného sporiteľa, tak zalamujú rukami, povedia – preboha, len nezrušte inštitút stavebného sporiteľa. Žiadne iné sprís-nenie podmienok tam neprichádza do úvahy. Takže ja myslím, že keď racionálne uvažujeme, tak nám z toho veľa možností nevychádza, aké kroky môžeme skutočne aj uskutočniť. Ja by som na záver teda chcela povedať, nepozerám sa na to len čisto z fiškálskeho  hľadiska, ak to niektorí páni poslanci povedali. Pozerám sa na to aj z hľadiska, aby sme vytvárali skutočne najefektívnejšie formy podpory rozvoja bývania. V dnešnej situácii je to tak, že skutočne treba všetky tieto formy, ktoré tu existujú, udržať, ale ten vývoj je taký, že niektoré z nich, ktoré historicky ako prvé vznikali, budú postupne mať iba podpornú úlohu a možnože historicky niekedy aj zaniknú. To sú, ja myslím, aj racionálne dôvody, s ktorými som sa chcela s vami podeliť, a aj preto by som vás chcela poprosiť, aby ste posunuli tento zákon do druhého čítania. Ak by sme v druhom čítaní našli niektoré lepšie riešenia, ktoré by plnili tieto ciele, o ktorých som tuná hovorila, naozaj sa nebránime tomu, ale ak ho neposuniem do druhého čítania, nemôžeme také lepšie riešenia ani hľadať. Ďakujem za pozornosť. M. Andel, podpredseda NR SR: Ďakujem vám, pani ministerka, za vaše vystúpenie. Pýtam sa spoločného spravodajcu, či chce sa vyjadriť k rozprave. Nech sa páči, pán kolega, máte slovo. M. Kujan, poslanec: Ďakujem. To, že prerokúvame v rámci novelizácie zákona o stavebnom sporení naozaj háklivú problematiku, svedčí aj búrlivá diskusia, ktorá prebehla pri prerokovaní tohto návrhu zákona. Ja chápem a vnímam, že prerokovanie tohto zákona má naozaj dve dimenzie. Jedna je politická a druhá je odborná, ale netreba pritom zabudnúť na tých, pre ktorých tento zákon by mal slúžiť, čiže pre občanov a hlavne pre mladých ľudí, pretože gro sporiteľov sú mladí ľudia, mladí ľudia, ktorí si chcú zakladať rodiny a ktorí sa chcú aj takouto formou dostať po čase minimálne k bytu. Vieme veľmi dobre, že  mladí ľudia šporia na celé svoje rodiny, aby sa mohli po ukončení 6-ročného obdobia dostať z nasporených prostriedkov aspoň, aspoň hovorím ešte raz, zdôrazňujem, k bytu. Keď hovoríme že stavia sa v priemere aj keď necelých 17 000 bytov, väčšinou tieto byty sa stavajú vo veľkých mestách, ale príďte sa pozrieť na vidiek, príďte sa pozrieť na južné Slovensko alebo na stredné Slovensko, kde nie je odovzdaný za posledných 10 rokov ani jeden byt. Mladí ľudia takisto chcú bývať, chcú si zakladať  rodiny. A veľakrát jediná forma je cez stavebné sporenie alebo cez hypotekárne sporenie, hypotekárne úvery prísť nejakým spôsobom aspoň k bytu. Mnohí mladí ľudia môžu naozaj snívať o nejakých domoch. Ja, samozrejme, takisto som bol oslovený ako poslanec ešte pred rokom, keď sme prvýkrát novelizovali tento zákon a keď sme skrátili štátnu prémiu z 30 % na 25 %, kde množstvo mladých ľudí ma oslovilo a apelovalo na mňa, aby som nepodporil tento návrh. To, že som ho podporil, bolo len preto, lebo bolo to podmienené novelizáciou zákona o hypotekárnych úveroch, ktorý zjednodušil celý postup. Ja, samozrejme, nemám oficiálne štatistiky, ale v rámci druhého čítania, samozrejme, vystúpim a budem tie štatistiky mať, o koľko vzrástol počet hypote-kárnych úverov od toho roka, ako sme novelizovali tento zákon. Ja si osobne myslím, že najoptimálnejšie riešenie, hlavne pre malých ľudí, z hľadiska   dostupnosti aj z hľadiska, by som povedal, tech-nického je práve stavebné sporenie. A takisto teraz v rámci návštevných hodín v mojej poslaneckej kancelárii prevažnú časť tvorili práve mladí ľudia, ktorí opätovne otvorili tento problém, ktorý možno pred rokom z hľadiska toho, že bolo prisľúbené, čo sa, samozrejme, aj stalo, že bude vyriešený zákon o hypotekárnych úveroch, tak bol daný aj prísľubom, že sa už nebude znižovať štátna prémia. Pravda je taká, že nie je to moc seriózne pre tých, ktorí sú klientmi a ktorí podpísali 6-ročnú zmluvu v rámci stavebného sporenia, keď sa menia podmienky a pravidlá počas tohto obdobia. Ja som jeden tiež z tých, ktorí si myslia, že je tam istý stupeň možno retroaktivity. Možno by sa tieto podmienky naozaj nemali meniť, aby mladí ľudia, o ktorých hovorím, ich gro v rámci teda sporiteľov, mohli kalkulovať s tou štátnou prémiou, ktorá, samozrejme, je výhodná. A práve preto, že je výhodná, tak myslím, že má stavebné sporenie ako také toľko klientov. Ja, samozrejme, ako spravodajca budem hľadať, a predpokladám, že aj s vami, páni poslanci a pani poslankyne, také  optimálne riešenia, ktoré by istým spôsobom vylepšili tento vládny návrh. Čiže ja ako spravodajca by som si dovolil úplne na záver svojho krátkeho vystúpenia povedať, že ja ho podporujem a aby sme ho podporili, aby prešiel do druhého čítania, kde v rámci rozpravy by sme naozaj mohli hľadať ešte lepšie riešenia. Ďakujem. M. Andel, podpredseda NR SR: Ďakujem pekne, pán spravo-dajca. Teraz pristúpime k ďalšiemu bodu nášho programu a to je prvé čítanie o vládnom návrhu zákona o dohľade nad finančným trhom a o zmene a doplnení niektorých zákonov . Vládny návrh zákona ste dostali ako tlač č. 1180, návrh na pridelenie vládneho návrhu zákona na prerokovanie výborom Národnej rady máte v rozhodnutí predsedu Národnej rady č. 1316. Z poverenia vlády Slovenskej republiky návrh zákona uvedie ministerka financií Slovenskej republiky pani Brigita Schmögnerová. Prosím pani ministerku, aby sa ujala slova. B. Schmögnerová, ministerka financií SR: Ďakujem pekne. Vážený pán predsedajúci, poslanecká snemovňa, návrh zákona o dohľade nad finančným trhom a o zmene a doplnení niektorých zákonov sa predkladá na základe plánu legislatívnych úloh vlády Slovenskej republiky na rok 2001. Cieľom vypracovania tohto zákona je vytvorenie lepších podmienok pre výkon dohľadu nad kapitálovým trhom a poisťovníctvom a postupné priblíženie sa k úrovni výkonu bankového dohľadu vykonávaného Národnou bankou Slovenska. Uvedený návrh zákona je aj v súlade so správou Európskej komisie zo dňa 8. novembra 2000, ktorá odporúča Slovenskej republike zaručiť finančnú a prevádzkovú nezávislosť Úradu pre finančný trh. V tejto súvislosti sa navrhuje zriadenie Úradu pre finančný trh ako samostatného orgánu dohľadu nad finančným trhom, ktorému sa zveruje dohľad nad kapitálovým trhom a komerčným poisťovníctvom tak, aby bol zabezpečený taký režim činnosti úradu, ktorý by spĺňal ciele a princípy regulácie požadované Európskou komisiou, medzinárodnými organizá-ciami združujúcimi regulačné úrady, ako sú IOSCO – International Organization of Securities Commission – a FESCO. Ministerstvo financií sa pri formulovaní funkcie úradu ako orgánu dohľadu nad finančným trhom inšpirovalo taktiež právnymi aktmi Európskej únie a Bazilejskými princípmi pre výkon bankového dohľadu. Samostatné postavenie úradu sa zabezpečí tým, že úrad sa zriaďuje ako neštátna inštitúcia sui generis vyčlenená zo sústavy orgánov štátnej správy, bude orgánom verejnej správy a nebude vykonávať podnikateľskú činnosť, úrad nebude závisieť od štátneho rozpočtu, pretože bude prevažne financovaný z príspevkov účastníkov finančného trhu a bude disponovať dostatočnými právomocami, ako sú kontrolné postupy, povoľovanie činnosti účastníkov finančného trhu, ukladanie sankcií, zahraničná spolupráca. Z hľadiska svojho postavenia a pôsobnosti bude úrad porovnateľný so zahraničnými nezávislými regulačnými inštitúciami. Ako orgány úradu sa navrhujú: rada úradu, generálny riaditeľ úradu a dozorný výbor úradu. Najvyšším orgánom úradu je rada, ktorá je  štatutárnym orgánom úradu a do ktorej pôsobnosti patrí aj rozhodovanie o zákonným koncepčných otázkach činnosti úradu. Členov rady úradu menuje a odvoláva vláda. Navrhuje sa 5-ročné funkčné obdobie člena rady úradu. Vymedzujú sa tiež spôsoby zániku funkcie člena rady úradu, a to na základe právneho úkonu, ako sú vzdanie sa funkcie, odvolanie z funkcie len z dôvodov ustanovených v zákone alebo objektívne udalosti, uplynutie funkčného obdobia, úmrtie či vyhlásenie za mŕtveho. Ďalším orgánom úradu je generálny riaditeľ, ako výkonná zložka riadenia, ktorý je príslušný na konanie v prvom stupni. Generálny riaditeľ je pri konaní a rozhodovaní v prvom stupni nezávislý od ďalších orgánov úradu, čím sa zabezpečuje oddelenie konania v prvom stupni od konania v druhom stupni, na ktoré je príslušná rada úradu. Dozorný výbor úradu bude kontrolným orgánom. V jeho kompetencii bude o. i. schvaľovanie rozpočtu úradu, výšky príspevku a podmienok tvorby fondov úradu, ich výšky a spôsobu použitia. Účinnosť zákona sa navrhuje dňom 1. januára 2002. Vážená poslanecká snemovňa, dovoľte, aby som vás požiadala o podporu tohto zákona. Ďakujem za pozornosť. M. Andel, podpredseda NR SR: Ďakujem vám, pani ministerka, za uvedenie vládneho návrhu zákona. Teraz dávam slovo spoločnému spravodajcovi, ktorého určil gestorský Výbor Národnej rady Slovenskej republiky pre financie, rozpočet a menu, poslancovi pánovi Vladimírovi Maňkovi.  Pán kolega, nech sa páči, máte slovo. V. Maňka, poslanec: Vážený pán predsedajúci, vážená pani ministerka, vážené kolegyne poslankyne, vážení kolegovia poslanci, dovoľte mi, aby som v zmysle zákona Národnej rady Slovenskej republiky č. 350/1996 Z. z. o rokovacom poriadku vystúpil k vládnemu návrhu zákona o dohľade nad finančným trhom a o zmene a doplnení niektorých zákonov (tlač 1180) ako spravodajca výboru pre financie, rozpočet a menu. Uvedený návrh bol doručený poslancom Národnej rady v stanovenej lehote, čím boli splnené podmienky určené § 72 ods. 1 zákona o rokovacom poriadku, t. j. doručenie návrhu najmenej 15 dní pred schôdzou Národnej rady, na ktorej sa uskutoční jej prvé čítanie. Predseda Národnej rady Slovenskej republiky posúdil uvedený návrh podľa § 70 ods. 1 zákona o rokovacom poriadku a podľa legislatívnych pravidiel zaradil ho na rokovanie 52. schôdze Národnej rady. Ako spravodajca v prvom čítaní si osvojujem stanovisko, že predmetný návrh spĺňa z formálnoprávnej stránky všetky náležitosti návrhu zákona uvedené v § 67 a v § 68 zákona o rokovacom poriadku, ako i náležitosti určené v legislatívnych pravidlách. Z hľadiska vecného zastávam názor, že predložený vládny návrh zákona rieši závažnú problematiku, ktorú je potrebné upraviť spôsobom, ako navrhuje predmetný návrh. Vážený pán predsedajúci, môžete otvoriť rozpravu k tomuto návrhu. M. Andel, podpredseda NR SR: Ďakujem vám, pán spravodajca. Nech sa páči, zoberte si miesto určené pre spravodajcu. Keďže som nedostal žiadnu písomnú prihlášku do rozpravy, pýtam sa, kto sa hlási ústne. Pán poslanec Delinga. Uzatváram možnosť prihlásenia sa do rozpravy. Pán poslanec Delinga, nech sa páči, máte slovo. P. Delinga, poslanec: Vážený pán predsedajúci, pani ministerka, panie poslankyne, páni poslanci, dovoľte, aby som sa týmto spôsobom vyjadril v prvom čítaní k veľmi dôležitému návrhu zákona, ktorý musí zrejme každý štát vo svojej náplni riadenia kapitálového a finančného trhu mať. Pani ministerka vysvetlila, prečo takýto zákon vstupuje do platnosti. Treba zdôrazniť to, že vlastne ani necelý rok po platnosti zákona, ktorý kontroluje finančný trh, tu máme nový zákon, ktorý hovorí o dohľade nad finančným trhom a v podstate zriaďuje jednu veľmi dôležitú inštitúciu a to je Úrad pre finančný trh. Dá sa jasne s týmto návrhom súhlasiť, ale treba si, myslím si, v prvom čítaní z hľadiska filozofie a podstaty výkonu tohto úradu nad činnosťou a nad dohľadom, ktorý má uskutočňovať v týchto dvoch oblastiach, či už kapitálového trhu alebo nad poisťovňami, vysvetliť, ako sa stane tento úrad nezávislý od štátnej moci. Ja som si dosť podrobne preštudoval inštitucionálne parametre, ktorými sa tento Úrad pre finančný trh zriaďuje, a prečítal som si alebo v kontexte z toho som si študoval aj dôvodovú správu, ktorou ministerstvo financií vlastne napĺňa základnú podstatu direktívy 93/22/EEC a článku 22. Ale z toho celého predsa len vznikajú dosť vážne obavy, pretože zriadenie tohto Úradu pre finančný trh a menovanie jeho inštitúcií, ktoré budú vykonávať či už riadenia a pôsobnosť úradu alebo dozor nad tým, podľa tohto zákona spadá do kompetencie vlády. To znamená, že by pani ministerka ráznejšie alebo zodpovednejšie mala vysvetliť, akým spôsobom sa zabráni  prípadným politickým tlakom, kde menovanie funkcionárov, ktorí budú riadiť výkon nad finančným trhom a ktorí budú zabezpečovať aj dozor, nebude podliehať politickej nominácii a ako sa vytvoria v  praktickej menovacej mašinérii bariéry, aby o tom nerozho-dovala koaličná rada, aby to nebolo predmetom koaličných dohovorov politických strán a podobne. Obyčajne sa tento spôsob v doterajšej praxi rieši tým, že sa menovanie dáva do právomoci buď Národnej rady, alebo prezidenta príslušného štátu. V tomto prípade menovacie kompetencie dostáva do vienka vláda a hlavne v tom úrade, ktorý bude vykonávať činnosť prostredníctvom svojej rady. Vlastne vláda  dostáva majoritné postavenie, pretože menuje predsedu rady, podpredsedu rady a ešte ďalších členov rady a jedine jeden člen z tých  5 členov sa dostáva ako nestranný, nepolitický nominant, ktorého má menovať Národná banka Slovenska. To sa mi zdá pritiahnuté za vlasy a sa mi to zdá aj určitým spôsobom v rozpore s tým, čo direktíva Európskej komisie v článku 22 stanovuje, že tento orgán má byť verejným orgánom uznaným národným právom a tento orgán musí mať potrebné právomoci na výkon svojej činnosti s účinnou bariérou voči prípadným politickým tlakom. Čiže to je zásadný moment, ktorý pre výkon minimálne 5-ročnej činnosti menovania tejto rady a potom aj 6-ročnej činnosti menovania revíznej komisie by sa mal zabezpečiť. V § 4 je ustanovené, že úrad predkladá vláde Slovenskej republiky všetky správy o svojej činnosti, o svojom hospodárení a o tom, ako sa hospodári na kapitálovom trhu a v poisťovníctve, teda komerčnom poisťovníctve, a to polročne. Vysvetľuje sa to v dôvodovej správe tak, že ide o informačné záležitosti, teda že vláda bude dostávať tieto veci ako ad informandum. Ale na druhej strane už v odseku 2 sa hovorí, že správy podľa odseku 1 úrad zverejňuje vo vestníku do 30 dní po ich prerokovaní vo vláde. To teda vznáša pocit, že správy bude vláda prerokovávať a schvaľovať, to znamená, že bude sa k nim vyjadrovať a môže ich dávať na prepracovanie. Ako bude brať zásadný dohľad nad tým, či tento úrad funguje nestranne? Posudzuje to predsa vláda ako politický nominant. To sa mi zdá v rozpore s tým, čo sa hovorí v dôvodovej správe, že tento úrad bude politicky nestranný a bude oddelený od štátnej moci. Takisto si myslím, že je na zváženie a v druhom čítaní na zamyslenie, ako sú zainteresovaní jednotliví funkcionári alebo členovia či už výkonnej rady alebo revízneho orgánu, ktorým je dozorný výbor. Najmä z pohľadu finančnej a hmotnej zainteresovanosti práve všetci títo ľudia a tieto osoby majú byť odlúčené od doterajšieho svojho výkonu zamestnania, majú byť mimo pracovného a podnikateľského priestoru. To znamená, že to majú byť ľudia plne zainteresovaní na výkone tejto činnosti. Ale ak budú  odmeňovaní najmä tým spôsobom členovia dozorného výboru, ako hovorí zákon v paragrafe o tom, ako sú odmeňovaní, že predsedovi dozorného výboru za výkon jeho funkcie patrí mesačná odmena vo výške dvojnásobku priemernej mesačnej mzdy v Slovenskej republike, čo zhruba teraz by bolo asi 24 tisíc korún, nepíše sa tu, či táto mzda bude zdanená alebo nezdanená, po zdanení teda je to ani nie 20 tisíc korún, a ak podpredseda bude mať len jeden a polnásobok tejto priemernej mesačnej mzdy, tak si predsa len musíme domyslieť, že sú to nie celkom výrazné hmotné zabezpečenia, a že práve tieto osoby ľahko môžu potom podľahnúť pokušeniu, aby výkon svojej práce a svojej činnosti nebol závislý len od ich príjmu, ale aby bol závislý aj od niektorých iných príjmov, nad ktorými bude brať dohľad tento úrad a ktoré sa mu  dostanú vo výkone činnosti. Ďalej ma zarazila skutočnosť, ktorá hovorí v tom paragrafe o výsledku hospodárenia, že výsledok hospodárenia úradu za účtovné obdobie je zisk alebo strata. Ale predtým, to je, myslím, § 51, ale v § 50 ods. 3 sa hovorí, že úrad nesmie vykonávať podnikateľskú činnosť. Tak je to v rozpore. Nie je to presne terminologicky ohraničené, pretože ak niekto bude vykazovať vo svojej činnosti stratu alebo zisk, tak je jasne zainteresovaný na výsledku svojho hospodárenia. A teda je to spojené s podnikateľskou činnosťou, čiže nie je do litery splnené to, čo sa predpokladá od tohto úradu, že by to vlastne mala byť nezisková organizácia, ktorá nebude štátnou organizáciou, ktorá by mala síce hospodáriť s finančnými zdrojmi, ktoré nebudú plynúť zo štátneho rozpočtu, ale budú z príspevkov. Na druhej strane nevyčerpané prostriedky by mali prejsť do budúceho roku a mali by sa použiť v nasledujúcom roku znovu na finančné hospodárenie. Zrejme sa bude potrebné nad tým zamyslieť, aby nevznikli problémy, ktoré môžu viesť k dvojakému vysvetľovaniu a v konkrétnej činnosti narazia na úskalia, kde práve audítor bude overovať účtovnú uzávierku a dostane sa do pomykova. Ďalej by som chcel vo svojom vystúpení od pani ministerky, keď by sa zamyslela nad spôsobom, či je možné, aby sme, keď aj nie vo všetkých výboroch, v druhom čítaní v pléne, niektoré nejasnosti určitým spôsobom aj napravili a odstránili. Ďakujem pekne. (Potlesk.) M. Andel, podpredseda NR SR: Ďakujem, pán kolega, za vaše vystúpenie. Dámy a páni, vyhlasujem rozpravu o tomto bode nášho rokovania za skončenú. Pýtam sa pani ministerky, či chce reagovať na vystúpenie pána Delingu v rozprave. Nech sa páči, máte slovo pani ministerka. B. Schmögnerová, ministerka financií SR: Ďakujem pekne. Ďakujem aj za vystúpenie pána poslanca. Chcela by som reagovať na jeho poznámky, ktoré smerujú k dvom-trom okruhom – nezávislosť od štátu alebo od politickej pomoci, odmeňovanie a hospodárenie. Chcela by som povedať, a zrejme aj nielen pre pána poslanca Delingu, že nepozeráme sa zúžene na otázku nezávislosti od politickej moci, pretože dôležité je, či zákon hovorí o tom, za akých podmienok je po prvé odvolateľný ten, ktorý je menovaný vládou. To znamená, generálneho riaditeľa menuje minister, ale mám tu na mysli aj členov rady, aj členov dozorného orgánu, dozornej rady. To je jedna stránka veci. Ďalej je dôležité, akým spôsobom zákon vymedzuje nielen teda menovanie, odvolanie, ale aj pravidlá výkonu a konania príslušného úradu. Znamená to, prirodzene, že každý, či to bude člen dozornej rady alebo generálny riaditeľ, musí konať v zhode s týmto zákonom. A jeho nezávislosť vlastne vymedzuje zákon práve v tomto smere, pretože presne popisuje, aké sú pravidlá výkonu, aké sú pravidlá konania. Takže z tohto hľadiska takto komplexnejšie by sme mali posudzovať otázku závislosti alebo nezávislosti. Ďalej, k odmeňovaniu. Ja myslím, že vždy je možné diskutovať aj o výške odmeny, takže ja sa nebránim, diskutujeme o výške odmeny, takže nechcem to teraz uzatvoriť. Chcela by som sa vyjadriť ešte teda k tomu poslednému, k hospodáreniu úradu. No nie je to kontroverzné s tým, čo som v úvodnom slove uviedla, pretože chcem len upozorniť, že tento úrad bude hospodáriť s prostriedkami, ktoré získava ako príspevok, pretože budú povinní prispievatelia, ktorí budú uhrádzať ročný príspevok, ale ďalej získava aj poplatky za úkony. To sú rôzne pokuty a tak ďalej. Takže, samozrejme, že bude hospodáriť. A výsledok toho hospodárenia môže byť plusový alebo mínusový. No mal by byť asi plusový, ale nevidela by som v tom nejaké veľké prekážky, pán poslanec. Takže, len toľko som chcela povedať. Samozrejme, ak v priebehu ďalšieho čítania budú niektoré konkrétne návrhy, ktoré vylepšia zákon, nebudeme sa, prirodzene, brániť žiadnemu vylepšeniu zákona. Ďakujem. M. Andel, podpredseda NR SR: Ďakujem, pani ministerka. Pýtam sa pána spoločného spravodajcu či chce zaujať svoje stanovisko k rozprave. Nie. Pani ministerka, pán spravodajca, ďakujem vám za spoluprácu. Dámy a páni, prerušujem rokovanie o tomto našom bode rokovania. vládneho návrhu zákona, ktorým mení a dopĺňa zákon Národnej rady Slovenskej republiky č. 1/1993 Z. z. o Zbierke zákonov Slovenskej republiky v znení neskorších predpisov . Vládny návrh zákona ste dostali ako tlač 1193. Návrh na pridelenie vládneho návrhu zákona na prerokovanie výborom Národnej rady máte v rozhodnutí predsedu Národnej rady Slovenskej republiky č. 1313. Z poverenia vlády Slovenskej republiky zákon uvedie minister spravodlivosti Slovenskej republiky pán Ján Čarnogurský. Prosím pána ministra, aby sa ujal slova. J. Čarnogurský, minister spravodlivosti SR: Vážený pán predsedajúci, vážená Národná rada, poslednou zmenou ústavy došlo k novému vymedzeniu medzinárodných zmlúv, ktoré majú prednosť pred zákonom. Taktiež podľa čl. 7 ods. 2 ústavy majú mať pred zákonmi prednosť právne záväzné akty Európskych spoločenstiev a Európskej únie. V tejto súvislosti bol spracovaný predložený návrh zákona, ktorý upravuje najmä tieto skutočnosti: 1. V úprave, ktoré medzinárodné zmluvy sa vyhlasujú v Zbierke zákonov, nedochádza k žiadnej zmene. K zmene dochádza ohľadom uverejňovania úplného znenia medzinárodnej zmluvy, ktoré sa bude obligatórne vyhlasovať len pri medzinárodných zmluvách, ktoré majú prednosť pred zákonom (čl. 7 ods. 5 ústavy) a pri ktorých sa pred ratifikáciou vyžaduje súhlas Národnej rady (čl. 7 ods. 4 ústavy). 2. Upravuje sa spôsob odovzdania medzinárodnej zmluvy na uverejnenie do Zbierky zákonov, a to v dôsledku skutočnosti, že určitá časť medzinárodných zmlúv má mať prednosť pred zákonom, pričom podľa zmeneného čl. 144 ods. 1 ústavy sú sudcovia pri rozhodovaní viazaní takýmito medzinárodnými zmluvami. 3. Ďalej sa návrhom zákona podrobnejšie upravuje, v akom jazyku sa uverejňuje úplné znenie medzinárodnej zmluvy. 4. Do zákona sa dopĺňa ustanovenie, v zmysle ktorého budú odo dňa vstupu Slovenska do Európskych spoločenstiev, resp. Európskej únie súčasťou právneho poriadku Slovenskej republiky aj právne akty prijaté Európskymi spoločenstvami, Európskou úniou, ktoré sú uverejňované v úradnom vestníku Európskych spoločenstiev (Official General of European Communities), keďže publikácia v ňom je podmienkou formálnej platnosti právnych aktov Európskych spoločenstiev, Európskej únie v členských štátoch. 5. Návrh zákona sa dopĺňa o možnosť uverejňovania rozhodnutí medzinárodných orgánov a medzinárodných organizácií, keďže tieto dosahujú v určitých prípadoch význam medzinárodných zmlúv. 6. Do § 1 zákona sa dopĺňajú ďalšie právne akty, ktorých potreba uverejnenia v Zbierke zákonov vyplýva z ústavy. 7. Návrh zákona tiež upravuje časovú otázku predkladania nariadení vlády, vyhlášok, výnosov a opatrení na uverejnenie do Zbierky zákonov tak, aby mohli byť tieto podzákonné právne predpisy vyhlásené v Zbierke zákonov včas, pred nadobudnutím ich účinnosti. Vzhľadom na tieto skutočnosti prosím o podporenie predloženého návrhu zákona. Ďakujem. M. Andel, podpredseda NR SR: Ďakujem vám, pán minister, za predloženie vládneho návrhu zákona. Teraz dávam slovo spoločnému spravodajcovi, ktorého určil gestorský Výbor Národnej rady Slovenskej republiky, predsedovi ústavnoprávneho výboru pánu poslancovi Ladislavovi Oroszovi. Pán kolega, nech sa páči, máte slovo. L. Orosz, poslanec: Ďakujem za slovo, pán podpredseda. Vážený pán minister, vážené dámy, vážení páni, dovoľte, aby som v súlade s § 63 zákona o rokovacom poriadku Národnej rady vystúpil na rokovaní parlamentu v prvom čítaní o vládnom návrhu zákona, ktorým mení a dopĺňa zákon Národnej rady Slovenskej republiky č. 1/1993 Z. z. o Zbierke zákonov Slovenskej republiky v znení neskorších predpisov (tlač 1193). Je to vlastne prvý zákon, ktorý sa prijal v podmienkach samostatnej Slovenskej republiky. Konštatujem, že tento návrh zákona spĺňa z formálnoprávnej stránky všetky náležitosti, ktoré sú uvedené v § 67 a § 68 zákona Národnej rady Slovenskej republiky o rokovacom poriadku v znení neskorších predpisov, ako aj náležitosti, ktoré sú určené v legislatívnych pravidlách. Z vecného hľadiska nebudem veľa o tomto návrhu hovoriť. Myslím si, že novela je veľmi potrebná. Je reakciou jednak na posledné legislatívne aktivity Národnej rady Slovenskej republiky, na návrhy normatívnych aktov, ktoré sme schválili, či už ide o novelu Ústavy Slovenskej republiky, či ide o zákon o Národnej banke Slovenska alebo napr. zákon o voľbách do orgánov samosprávy vyššieho územného celku. Je aj reakciou na problémy, ktoré sa objavovali v praxi, najmä v súvislosti s publikovaním medzinárodných zmlúv. Reaguje aj na viaceré ďalšie otázky, ktoré sú aktuálne. Pán minister o tom v úvodnom slove aj hovoril. Myslím si, že sú tu všetky predpoklady na to, aby sme podporili tento návrh. Návrh je spracovaný z legislatívnotechnickej stránky kvalitne. Možno budeme diskutovať o niektorých otázkach, napr. o tej otázke bodu 20, kde sa hovorí o publikácii právnych aktov Európskej únie, ale to je vec druhého čítania. Vychádzajúc z toho, čo som povedal, a vychádzajúc aj z toho, aké mám oprávnenie ako spoločný spravodajca výborov, v zmysle § 73 ods. 3 písm. c) rokovacieho poriadku Národnej rady Slovenskej republiky budem navrhovať, aby sa Národná rada uzniesla na tom, že odporučí tento návrh zákona do druhého čítania. A v zmysle § 74 ods. 1 zákona o rokovacom poriadku Národnej rady, ako aj v súlade s rozhodnutím predsedu Národnej rady č. 1313 z 1. októbra 2001 odporúčam, aby sa tento návrh zákona pridelil na prerokovanie Ústavnoprávnemu výboru Národnej rady Slovenskej republiky a Zahraničnému výboru Národnej rady. V súlade s týmto návrhom predsedu Národnej rady navrhujem, aby úlohu gestorského výboru plnil Ústavnoprávny výbor Národnej rady Slovenskej republiky. Vzhľadom na posun, ktorý nastal od vydania tohto rozhodnutia predsedu Národnej rady Slovenskej republiky, navrhujem, aby tento vládny návrh zákona bol prerokovaný v lehote do 26. novembra 2001 v Zahraničnom výbore Národnej rady Slovenskej republiky a v gestorskom, teda v ústavnoprávnom najneskôr do 27. novembra 2001. To je všetko, pán podpredseda, z mojej strany, môžete otvoriť rozpravu. M. Andel, podpredseda NR SR: Ďakujem vám, pán spravodajca, za stanovisko gestorského výboru. Zaujmite miesto určené pre spravodajcov. Otváram všeobecnú rozpravu k tomuto bodu nášho rokovania. Keďže som nedostal žiadnu písomnú prihlášku do rozpravy, pýtam sa vás, či sa niekto hlási ústne. Ak to tak nie je, vyhlasujem všeobecnú rozpravu o tomto bode za skončenú. Keďže sa nemáme k čomu vyjadriť, prerušujem rokovanie o tomto bode nášho programu. Nasleduje prvé čítanie o vládnom návrhu zákona o nadáciách a o zmene Občianskeho zákonníka v znení neskorších predpisov . Vládny návrh zákona ste dostali ako tlač 1197. Návrh na pridelenie vládneho návrhu zákona na prerokovanie výborom Národnej rady Slovenskej republiky máte v rozhodnutí predsedu Národnej rady č. 1323. Z poverenia vlády Slovenskej republiky návrh zákona uvedie minister spravodlivosti Slovenskej republiky pán Ján Čarnogurský. Prosím pána ministra, aby sa ujal slova. J. Čarnogurský, minister spravodlivosti SR: Vážený pán pred-sedajúci, vážená Národná rada, predložený návrh zákona má nahradiť existujúcu právnu úpravu nadácií, ktorá je obsiahnutá v Občianskom zákonníku a v zákone Národnej rady Slovenskej republiky č. 207/1996 Z. z. o nadáciách v znení zákona č. 147/1997 Z. z. V súčasnosti platný právny stav pre oblasť neziskového sektora pokrývajú dva zákony: zákon č. 207/1996 Z. z. o nadáciách a zákon č. 147/1997 Z. z. o neinvestičných fondoch. Praktické skúsenosti s používaním a uplatňovaním týchto zákonov a najmä zákona o nadáciách viedli k diskusii o smerovaní legislatívy v treťom sektore a o smerovaní subjektov neziskového sektora založených na majetkovom substráte. Výsledkom je predložený návrh zákona o nadáciách a o zmene Občianskeho zákonníka, ktorý má nahradiť existujúcu právnu úpravu. A bude taktiež ďalší zákon, ktorý nasleduje. Cieľom nového zákona je sprehľadniť postavenie nadácií v rámci právneho systému Slovenskej republiky a súčasne posilniť dôvery-hodnosť nadačnej činnosti. Predmetom návrhu zákona je úprava založenia, vzniku, zrušenia, zániku a hospodárenia nadácií, vytváranie nadačných fondov, snaha umožniť fyzickým a právnickým osobám prostredníctvom nadačných fondov vytvorených pri nadáciách kumulovať finančné prostriedky na vopred určený, spravidla naliehavý účel bez osobitných výdavkov na správu právnickej osoby a zabezpečiť transparentnosť použitia takto zhromaždených peňažných prostriedkov, ďalej, zrušenie percentuálneho obmedzenia výdavkov, nákladov na správu nadácií, ďalej zjednodušiť proces vzniku nadácií, predovšetkým tým, že sa zrušila povinnosť predkladať štatút ako podmienku na registráciu nadácie, ďalej, úprava spôsobu zániku nadácie bez likvidácie a s likvidáciou, ktorá je odchylná od právnej úpravy obsiahnutej v Obchodnom zákonníku, ďalej, zefektívniť hospodárenie nadácií s ich majetkom. Na základe navr-hovaného zákona sa zároveň sprehľadní a zefektívni vzťah medzi darcami a nadáciou a posilní sa vonkajšia kontrola nadácií verejnosťou. Tie nadácie, ktoré nebudú spočiatku spĺňať podmienky zákona o nadáciách, budú mať možnosť preregistrovať sa na inú právnu formu a prostredníctvom nej realizovať svoje aktivity. V podstate ide o takú predstavu o pôsobení nevládneho sektora v tejto oblasti, že budú na jednej strane nadácie, na ktoré sa kladú relatívne prísnejšie nároky, o. i. aj vo finančnom majetku, 0,5 mil. korún, ktoré musia po celý čas svojej existencie mať. A tieto nadácie budú vlastne spravovať majetok a nasadzovať ho na rôzne aktivity tohto tretieho sektora. Medziiným tieto nadácie si môžu zriaďovať alebo pri nadáciách sa môžu zriaďovať nadačné fondy, ktoré budú zhromažďovať peniaze na určitý konkrétny účel. Napr. iste všetci poznáme, povedzme, z poštových úradov ap., kde sú plagáty, že sa zbierajú peniaze na nejakú operáciu dieťaťa chorého a podobne. Nadácia bude takýmto spôsobom zárukou serióznosti, povedzme, aj takejto zbierky. Nadácia bude podliehať pomerne relatívne prísnej štátnej kontrole, taktiež preto, aby sa charakter serióznosti nadácie posilnil a takýmto spôsobom aby nadácia bola schopná čo najviacej aktivizovať vlastne nevládnu činnosť a, povedzme, aj zbierky občanov na rôzne huma-nitárne ciele. Na druhej strane ale zase aby sme neobmedzovali schopnosť ľudí pre dobrovoľnú aktivitu, povedzme, takýmito relatívne prísnymi kritériami, je potom ďalší zákon o spoločenských organizáciách určených na verejnoprospešné ciele, na ktoré sa nekladú takéto prísne nároky ako na nadácie, to znamená, že nemusia mať financie, myslím, nejaký základný majetok, nemusia svoje hospodárenie riadiť podľa takých relatívne prísnych požiadaviek ako nadácie, v ktorých sa môžu občania združovať na uskutočnenie, no, povedzme, skôr jednorazového humanitárneho cieľa, ale príp. nie iba jednorazového. Jednoducho aby taká spontánna aktivita ľudí taktiež mala svoju zákonnú podporu, nechcem povedať, že zákonné obmedzenie, ale zákonnú podporu, na to je určený druhý zákon,  o ktorom budeme hovoriť za chvíľu po tomto zákone. To je predstava vlády, ale aj tretieho sektora, pretože oba tieto zákony, ako aj ešte ďalší transformačný zákon boli vypracované v úzkej súčinnosti s organizáciami tretieho sektora. Čiže táto predstava chce na jednej strane stanovením zákonných kritérií všemožne poskytnúť záruky občanom aj nadáciám, na druhej strane vytvoriť čo najširšie a najvoľnejšie podmienky pre dobrovoľnú aktivitu občanov v tých ďalších sférach tretieho sektora. Z týchto dôvodov predkladáme teda tieto dva zákony a potom ďalší transformačný a prosím, aby ste ich postúpili do ďalšieho čítania. Ďakujem. M. Andel, podpredseda NR SR: Ďakujem vám, pán minister, za uvedenie vládneho návrhu zákona. Teraz dávam slovo spoločnému spravodajcovi, ktorého navrhol gestorský ústavnoprávny výbor, poslancovi Alexejovi Ivankovi. Pán kolega, nech sa páči, máte slovo. A. Ivanko, poslanec: Ďakujem za slovo. Vážený pán pred-sedajúci, vážená pani ministerka, vážený pán minister, vážené kolegyne poslankyne, vážení kolegovia poslanci, dovoľte mi, aby som v súlade s § 73 ods. 1 zákona Národnej rady o rokovacom poriadku č. 350/1996 Z. z. v znení neskorších predpisov vystúpi na rokovaní Národnej rady v prvom čítaní o vládnom návrhu zákona o nadáciách a o zmene Občianskeho zákonníka v znení neskorších predpisov (tlač 1197). Konštatujem, že predmetný návrh zákona z formálnoprávnej stránky spĺňa všetky náležitosti uvedené v § 67 a v § 68 zákona Národnej rady o rokovacom poriadku v znení neskorších predpisov, ako aj náležitosti určené v legislatívnych pravidlách. Stotožňujem sa z názorom, ktorý je uvedený v dôvodovej správe k zákonu, že vládny návrh zákona vychádza z toho, že nadácia je združením majetku a tomu majú zodpovedať aj novo zavedené inštitúty. Je dobré, ak po skoro 11 rokoch vývoja právnych noriem pôsobiacich v treťom sektore dochádza k stavu, keď je potrebné zmeniť, príp. nanovo upraviť tie právne normy, ktorých fungovanie si to vyžaduje, ale na druhej strane ponechať to dobré, čo sa doteraz podarilo vybudovať. Vzhľadom na oprávnenia, ktoré pre mňa ako spravodajcu vyplývajú s § 73 zákona Národnej rady o rokovacom poriadku v znení neskorších predpisov, odporúčam, aby sa Národná rada Slovenskej republiky uzniesla v zmysle § 73 ods. 3 písm. c) rokovacieho poriadku v znení neskorších predpisov na tom, že po rozprave odporučí predmetný návrh zákona prerokovať v druhom čítaní. Predpokladám, že prípadné doplňujúce a pozmeňujúce návrhy, ktoré budú predložené v  rozprave v rámci druhého čítania, sa potom doplnia. V zmysle § 74 ods. 1 zákona Národnej rady o rokovacom poriadku v znení neskorších predpisov a v súlade s rozhodnutím predsedu Národnej rady č. 1323 z 2. októbra 2001 odporúčam prideliť vládny návrh zákona o nadáciách a o zmene Občianskeho zákonníka v znení neskorších predpisov nasledovným výborom: Ústavnoprávnemu výboru Národnej rady, Výboru Národnej rady pre financie, rozpočet a menu, Výboru Národnej rady pre verejnú správu, Výboru Národnej rady pre sociálne veci a bývanie, Výboru Národnej rady pre zdravotníctvo, Výboru Národnej rady pre vzdelanie, vedu, mládež a šport, Výboru Národnej rady pre kultúru a médiá a Výboru Národnej rady pre ľudské práva a národnosti. V súlade s návrhom predsedu Národnej rady navrhujem, aby úlohy gestorského výboru plnil ústavnoprávny výbor Národnej rady. Vzhľadom na posun odporúčam, aby výbory, ktorým bol vládny návrh zákona pridelený, ho prerokovali v lehote do 26. novembra 2001 a gestorský výbor, ktorým je ústavnoprávny, ho prerokoval v termíne do 27. novembra 2001. Pán predsedajúci, skončil som, otvorte rozpravu k tomuto bodu rokovania. M. Andel, podpredseda NR SR: Ďakujem vám, pán kolega, za vaše vystúpenie. Zoberte  si miesto určené pre spravodajcu výborov. Dámy a páni, otváram všeobecnú rozpravu o tomto bode roko-vania. Keďže som nedostal žiadne písomné prihlášky do rozpravy, pýtam sa, kto sa hlási ústne. Pán poslanec Brňák, všetko. Uzatváram možnosť ďalšieho sa prihlásenia do rozpravy. Pán poslanec Brňák, nech sa páči máte, slovo. P. Brňák, poslanec: Vážený pán predsedajúci, vážený pán minister, ctená snemovňa, dovoľte, aby som v rámci prvého čítania, aj keď sme v neskoršom čase, zareagoval na uvedenú predlohu návrhu zákona o nadáciách a zároveň aj formuloval postoj a názor klubu Hnutia za demokratické Slovensko k tomuto návrhu. Myslím si, že nemusíme ísť moc do histórie. Pán minister do istej miery vo svojom úvodnom slove ozrejmil situáciu, ktorá viedla vládu Slovenskej republiky k predloženiu tohto návrhu. Chcem povedať, že ten právny stav, ktorý tu pôsobil predovšetkým pred rokom 1996, keď bol schválený vlastne prvý ucelený predpis zákona o nadáciách, nebol dobrý. Iste len kvôli oživeniu vašej pamäti treba uviesť, že v tom dovtedajšom období celá právna úprava nadácií bola riešená veľmi liberálnym spôsobom v podstate v pár paragrafoch Občianskeho zákonníka v zmysle všeobecných znení zákona o združovaní občanov. Po pomerne rozsiahlej a veľakrát, by som povedal, aj kontroverznej rozprave nakoniec predchádzajúca vláda prikročila k predloženiu tak zákona o nadáciách, ako aj zákona o neinvestičných fondoch. Pokiaľ ide o súčasný priebeh predkladania a iniciovania týchto snáh v súvislosti s novou predlohou návrhu zákona o nadáciách, chcem poukázať na tú skutočnosť, že podľa nášho názoru takým hlavným motorom všetkých týchto snáh v súčasnosti zo strany vládnej koalície bol predovšetkým tretí sektor. Myslím si, že vláda Slovenskej republiky pána Dzurindu vlastne od času, keď sa dostala k moci, mala vo vienku akýsi silný motív a silné smerovanie k tomu, aby takýto návrh zákona predložila, chcem povedať podľa môjho názoru, ani nie tak z pohľadu a záujmu občana Slovenskej republiky ako skôr lobistického záujmu reprezentovaného tretím sektorom. Myslím si, že aj tá hlavná požiadavka, ktorá viedla alebo ktorá bola formulovaná tretím sektorom, prečo sa má novelizovať alebo prijať nový zákon o nadáciách, spočívala, by som povedal, v dosť takej typicky lobistickej záležitosti, keď tretiemu sektoru vadilo, že môže na vlastnú réžiu a vlastnú činnosť používať iba 15 % finančných prostriedkov tvoriacich v podstate nadáciu, čiže chceli mať uvoľnený priestor. Aj to svedčí o niečom, že vlastne tento postoj je postojom do istej miery zištným a postojom takým, že pre tretí sektor alebo niektoré nadácie je významnejšie, aby väčšiu časť finančných prostriedkov absorbovali vlastne pre svojich zamestnancov a svojich ľudí, ktorí pôsobia v rámci týchto nadácií, a menej na tie verejnoprospešné účely, na ktoré by nadácie mali jednoducho fungovať. Tým chcem vlastne len dokresliť tú skutočnosť, že skutočne tým hnacím motorom týchto snáh bol tretí sektor. Pokiaľ sa nemýlim, tak aj keď to nie je na internete z hľadiska rokovaní samotnej vlády Slovenskej republiky, toto je vcelku asi tretí pokus zo strany pána ministra spravodlivosti a tohto návrhu, ktorý bol predkladaný či už v rámci riadneho behu alebo ako nezaradený materiál. Čiže domnievam sa iba, že tie prvé dva razy boli takéto materiály predložené akoby nad rámec schváleného programu vlády Slovenskej republiky. Viem o tom zo všeobecnej diskusie, že pôvodne sa uvažovalo, že tá výška základného imania pre nadácie mala byť v čiastke 1 mil. korún, následne bola zmenená na 500 tisíc korún. Čiže zrejme táto tretia verzia, ktorá bola predložená do vlády Slovenskej republiky a ktorá bola nakoniec schválená, vlastne reprezentuje akýsi konsens alebo súhlas medzi zrejme vládou Slovenskej republiky a reprezentáciou tretieho sektora. Čiže v tomto smere chcem trocha namietnuť tú skutočnosť, že návrhy zákonov, a hovoril som to už viackrát v inej súvislosti, by sa menej mali schvaľovať a predkladať Národnej rade Slovenskej republiky iba pod dojmom nejakých úzko lokálnych alebo úzko lobistických skupín, medzi ktoré jednoducho aj tretí sektor patrí, ktorý si do istej miery šil pomery aj tohto návrhu na svoje proporcie. Myslím si, že aj tento návrh zákona o nadáciách treba vidieť aj v širších, treba povedať, keď sme v prvom čítaní, kde sa má rokovať o akejsi koncepčnej a filozofickej stránke, politických súvislostiach. Myslím si, že aj návrh tohto zákona o nadáciách treba vidieť v kontexte súčasných snáh predovšetkým tretieho sektora získať čiastku 1,5 mld. zo strany privatizovaných podnikov pre svoju ďalšiu vlastnú činnosť a v kontexte zrejme zrušenia veľkého počtu nadácií, ktoré nenaplnia charakter predpokladaný týmto návrhom záklonov. Myslím si, že možno táto špekulácia subjektívneho charakteru nemusí byť vzdialená od pravdy, pretože v takom prípade ten balík 1,5 mld. Sk ak je poskytnutý zo strany vlády tretiemu sektoru, sa určite lepšie a vhodnejšie rozdelí medzi istý selektívny, vyselektovaný a užší počet nadácií spĺňajúcich pomerne prísne podmienky na ďalšiu vlastnú existenciu ako nadácií. Domnievame sa v klube Hnutia za demokratické Slovensko, že stanovená suma 500 tisíc korún ako istého základného nadačného imania je suma, ktorá je nesprávna. Myslíme si, že vlastne tie nadácie, ktoré dnes v celosti predovšetkým plnia ten verejnoprospešný cieľ, ktorý by nadácie vlastne plniť mali predovšetkým v oblasti ja neviem tej sociálnej pomoci, charity a ja neviem vlastne tej oblasti takej typickej, a nie tej, ktorá, povedzme, aj v blízkej minulosti do istej miery aj dominovala z hľadiska tretieho sektora a, poviem zase možno subjektívny názor, väčšmi sa orientovala na politiku ako na pomoc práve v tých oblastiach, o ktorých som hovoril. Takže jednoducho tie nadácie, ktoré vznikali v minulosti nezištným spôsobom a ktoré v skutočnosti pomáhali ľuďom po celom území Slovenska, tak všetky tieto nadácie pod vplyvom týchto podmienok, ktoré sa dnes stanovujú v tomto návrhu zákona padnú. Padnú so všetkým, čo z toho vyplýva, to znamená, že padnú aj s tými výhodami, ktoré jednoducho nadácie v budúcnosti, ak bude schválený tento zákon, budú mať, pretože ak sa budú musieť zaradiť ďalej z hľadiska svojej pôsobnosti ako organizácie pôsobiace na princípe neinvestičnej činnosti, a už teraz teda ten presný názov toho ďalšieho druhu neviem presne formulovať v túto chvíľu, tak jednoducho stratia tie výhody, ktoré nadácie ako také v budúcnosti budú mať. Spomeniem napr. časť dôvodovej správy tohto návrhu zákona, kde sa hovorí, že v budúcnosti sa ráta s tým, že budú ďalšie úľavy pre nadácie predovšetkým v oblasti daňového zákonodarstva, v oblasti istých úspor, finančných úspor v súvislosti s prenájmom nehnuteľností, s prenájmom priestorov a pod., aby tieto neboli nejakým spôsobom úrokovateľné, aby neboli zdaňované a podobne. Čiže môj osobný názor je, že dnes splniť podmienku na Slovensku, aby nadácia dosiahla základné imanie 500 tisíc korún, či už formou peňažných prostriedkov alebo nehnuteľností, pretože aj tu je akýsi posun a už bude môcť tvoriť základné nadačné imanie aj nehnuteľnosť, teda nejaká budova alebo podobne, toto si budú môcť dovoliť niektoré, povedzme, etablované, niektoré silnejšie nadácie. A, ja si dovolím povedať, aj keď dosť ťažko možno uviesť, že je to nejaký objektívny údaj, je to skôr pocit, mám dojem, že zase na tom budú navrch v podstate tie nadácie s akýmsi politickým podtextom alebo politickým podtónom. Toto je podľa nášho názoru taký hlavný dôvod, pre ktorý nie sme ochotní podporiť tento návrh zákona o nadáciách, pretože táto čiastka bude v skutočnosti likvidačná a pôjde proti tým nadáciám, ktoré ešte, raz to poviem, vznikali nezištne a vznikali skutočne na napĺňanie základného poslania nadácií v oblasti verejnoprospešnej činnosti. Ďalej by som spomenul niektoré problémy, ktoré sa viažu na tento návrh zákona. Je to otázka, povedzme, veľmi voľného definovania činnosti nadácií v tom, že vlastne ony môžu vykonávať podľa jedného navrhovaného ustanovenia aj činnosť, ktorá priamo a taxatívne nie je vypočítaná ako verejnoprospešná činnosť, v rámci samotnej nahlaso-vacej povinnosti a samotného úkonu nadácií ale budú môcť vykonávať, ak sa nemýlim, aj činnosť akúsi príkladnú a spojenú a veľmi voľnú z hľadiska pôsobenia nadácií v tom, že čo je to vlastne to verejnoprospešnou činnosťou. Čiže mne v tomto smere chýba akýsi jasnejší a taxatívnejší výpočet práve tejto verejnoprospešnej činnosti. Ona je stanovená len deklaratórne v zákone a naviac sa umožňuje postupovať nadáciám aj nad rámec tejto verejnoprospešnej činnosti podľa toho ako, ony uznajú za vhodné, že čo je takouto verejnoprospešnou činnosťou. Takže toto nepovažujem za správne a myslím si, že to nie je dobré. Tiež sa mi celkom nezdá ten postup v súvislosti s navrhovanou zákonnou úpravou, keď napr. z hľadiska istej transparentnosti majú ostať v anonymite tí darcovia pre nadácie, ktorí poskytnú čiastku nad 10 tisíc Sk. Myslím si, že ak ideme hovoriť o nadáciách, ak budú mať oveľa lepšie a výhodnejšie postavenie, ako mali v minulosti, predovšetkým z hľadiska pôsobenia nadačného fondu, ako ňom hovoril aj pán minister, myslím si, že niet sa za čo skrývať a ťažko povedať alebo ťažko akceptovať tú skutočnosť, že jednoducho darca niektorý nebude chcieť byť niekde uvedený nad rozsah 10 tisíc korún a my ho neuvedieme, aj keď treba povedať to B, že, samozrejme, aj v takýchto prípadoch na účely trestného konania alebo účely kontrolných orgánov takíto darcovia celkom anonymní nie sú. To je v podstate asi tak všetko, čo v túto chvíľu k tomuto návrhu chcem povedať. Myslím si, že niektoré mechanizmy, ktoré sú tu dané z hľadiska väčšej transparentnosti a väčšej kontroly  a väčšieho postihu, sú dobré. Aj v tomto návrhu, ktoré sú tu uvedené, sú posunom oproti doterajšiemu právnemu stavu. Ale jednoducho pre ten celkový dojem práve a predovšetkým vo väzbe k istému likvidačnému charakteru niektorých nadácií a práve aj pre možné prelínanie sa akéhosi politického podtónu a vo väzbe, nazvime to, možno niektorých spriaznených nadácií viac politickej ako humánnej povahy, práve z týchto hlavných dôvodov Hnutie za demokratické Slovensko v prvom čítaní tento návrh zákona nepodporí. Ďakujem za vašu pozornosť. (Potlesk.) M. Andel, podpredseda NR SR: Ďakujem. Vyhlasujem všeobecnú rozpravu o tomto bode za skončenú. Pýtam sa pána ministra, či chce reagovať na svojho predrečníka  v rozprave. Nech sa páči, pán minister, máte slovo. J. Čarnogurský, minister spravodlivosti SR: Rád by som reagoval, pretože nebolo by dobré, keby okolo tohto zákona vznikol dojem, že nie je dostatočne transparentný v uvedení motívov, prečo je práve taký, aký je, v diskusii o tom, prečo niektoré ustanovenia sú také, aké sú a či sú dobré alebo zlé a k čomu smerujú. Pán poslanec Brňák, áno, chcel by som potvrdiť to, čo ste povedali, že tento zákon sa rodil v takej úzkej komunikácii práve s tretím sektorom. A, áno, práve preto, že boli dosť dlho rozdiely a značné rozdiely medzi návrhmi tretieho sektora a aj niektorými ministerstvami, tak ten zákon prišiel až teraz do parlamentu, a nie, povedzme, už pred dvoma rokmi, hoci, samozrejme, návrhy a žiadosti o skoršie prijatie tohto zákona boli ďaleko skôr. A, áno, naozaj bol pôvodný návrh na to základné imanie 1 mil. korún. Potom proste sme to znížili na 0,5 mil. korún, práve z tých dôvodov, ktoré ste vy povedali, aby nezostali iba nadácie prakticky, ktoré by boli zo zahraničných zdrojov finančných, povedzme, udržiavané, ale aby boli nadácie ako-tak prístupné predsa aj domácim zakladateľom. Ale tuná ide o základnú filozofiu teda úpravy tretieho sektora. A, áno, na základe tohto zákona tým, že sa zvyšuje tá majetková hranica na 0,5 mil. korún, tak je veľmi pravdepodobné a vieme o tom, že viacero nadácií v dôsledku toho zanikne, ale nezanikne alebo nemusí zaniknúť tak, že by nadácie jednoducho museli ukončiť svoju činnosť v tejto dobrovoľníckej práci, skrátka v treťom sektore, pretože jednoducho sa premenia, pretransformujú na neziskové organizácie pre verejnoprospešnú činnosť a budú pokračovať vo svojej činnosti takmer bez akýchkoľvek obmedzení alebo s minimálnymi obmedzeniami ďalej. Čiže potom je tuná len diskusia a tá zásadná, či toto základné delenie organizácií tretieho sektora na nadácie viac-menej s takým charakterom, aký je v tomto zákone, a na dobrovoľné organizácie pre verejnoprospešnú činnosť s ďaleko voľnejšou úpravou je správne alebo nie je správne, aké má výhody a aké nemá výhody. O tom som hovoril čiastočne teda vo svojom úvodnom slove, že proste k tejto základnej filozofii úpravy tretieho sektora sme sa dopracovali a sme pripravení viesť otvorenú diskusiu s kýmkoľvek o tom, či je táto koncepcia správna alebo nie. Predpokladám, že v rámci výborov k takejto diskusii taktiež príde. Pán poslanec, dosť ste zdôrazňovali teda vlastne lobizmus tretieho sektora a že to budú politicky, povedzme, jednostranne orientované nadácie a podobne. Pán poslanec, chcem povedať toľko, že keby sme si zobrali štatistiku, povedzme, koľko nadácie vyslali slovenských študentov do zahraničia na rôzne študijné pobyty, koľko sem dopravili rôznej literatúry, takmer by sa dalo povedať akejkoľvek, ale predovšetkým odbornej, no dôjdeme k číslam, ktoré jednoducho štát neposkytoval a ktoré bez činnosti nadácií, aj zahraničných nadácií, ba možno prevažne zahraničných nadácií, jednoducho naši občania, predovšetkým mladí ľudia, nemohli dosiahnuť. Je samozrejmé, že v tom množstve nadácií sú nadácie, ktoré politicky, povedal by som, nekonvenujú jednému zoskupeniu alebo inému. A pripúšťam aj to, čo z vášho diskusného príspevku nejako vyplývalo, že zrejme bude, no aby som to tak blbo povedal, proste väčšina nadácií takých, ktorá, povedzme, vám nebude konvenovať, ani mne mnohé nebudú konvenovať, ale budú také, ktoré budú konvenovať. A tieto, ktoré budú konvenovať, budú rovnakým spôsobom môcť vyvíjať svoju činnosť, svoju prospešnú činnosť opäť pre ľudí, ktorí sú prevažne ideovo alebo možno aj politicky založení proste tým alebo oným smerom, akým budú orientované tieto nadácie. To je proste taká charakteristická črta súčasného verejného aj politického života, ktorej sa jednoducho nevyhneme. A ak si dobre spomínam, a teraz to nemyslím len ako zlomyseľnosť, ale skôr ako ilustráciu toho, že proste taký rôznorodý je predovšetkým tretí sektor,  tak keď denník Slovenská Republika začal vychádzať, tak ho vydávala nadácia, v ktorej predstavenstve, alebo čo to bolo, bol pán Slobodník a niektorí ďalší. A proste nejaký čas, áno, zabezpečoval vydávanie týchto novín. A nikto sa nad tým nepozastavoval, pretože, áno, bola to proste nadácia taká ako ktorákoľvek iná. Tomuto sa nevyhneme ani do budúcnosti. A teraz ide o to, aby pri tejto úprave verejnoprospešnej činnosti nadácie, ktoré sú nám milé a ktoré nám ideovo zodpovedajú,  dokázali tak zmobilizovať ľudí a túto dobrovoľnú činnosť, nezávislú od štátu, aby sa stali dominujúcimi. A povedal by som – hor sa do toho. Ďakujem. M. Andel, podpredseda NR SR: Ďakujem, pán minister. Pán spoločný spravodajca, nie, nemieni vystúpiť. Ďakujem veľmi pekne. Prerušujem rokovanie o tomto bode nášho programu. Pristúpime k prvému čítaniu o vládnom návrhu zákona, ktorým sa mení a dopĺňa zákon č. 213/1997 Z. z. o neziskových organizáciách poskytujúcich všeobec-né prospešné služby . Vládny návrh zákona ste dostali ako tlač 1196. Návrh na pridelenie vládneho návrhu zákona na prerokovanie výborom Národnej rady Slovenskej republiky máte v rozhodnutí predsedu Národnej rady č. 1322. Z poverenia vlády Slovenskej republiky návrh zákona uvedie minister spravodlivosti Slovenskej republiky pán Ján Čarnogurský. Pro-sím pána ministra, aby sa ujal slova. J. Čarnogurský, minister spravodlivosti SR: Vážený pán predsedajúci, vážená Národná rada, predkladám návrh zákona s veľmi komplikovaným názvom. A s určitým zadosťučinením som konštatoval, že pán poslanec Brňák si nevedel spomenúť na názov týchto organizácií. Aj mne to robí vždy problémy. A keby som to nemal pred sebou tak asi ešte aj teraz by som nevedel presne pomenovať, o čo vlastne ide, ale, dúfajme, o to životaschopnejšie tieto neziskové organizácie poskytujúce všeobecne prospešné služby budú a že tých všeobecne prospešných služieb budú poskytovať čo najviacej. Nutnosť navrhovaných zmien vychádza z praktických potrieb. Niektoré ustanovenia platného zákona spôsobujú v praxi značné problémy, dôsledkom ktorých je relatívne nízky počet neziskových organizácií a malá popularita tejto právnej formy v rámci tretieho sektora. Predmetom navrhovanej novely zákona je predovšetkým nová definícia neziskových organizácií poskytujúcich všeobecne prospešné služby, ktorá lepšie vystihuje základné znaky tejto právnej formy. Demonštratívnym výpočtom všeobecne prospešných služieb sa rozširuje oblasť týchto služieb. Zjednodušuje sa proces vzniku právnej subjektivity neziskových organizácií. Ruší sa percentuálne obmedzenie výdavkov na správu neziskových organizácií. V súvislosti s vypustením ustanovení týkajúcich sa percentuálneho obmedzenia výdavkov na správu sa dopĺňa nový dôvod na zamietnutie registrácie neziskovej organizácie registrovým úradom. A zároveň sa zavádza nový dôvod na zrušenie neziskovej organizácie súdom v prípade, že nezisková organizácia spotrebuje svoj majetok na svoju prevádzku a rozsah poskytovaných všeobecne prospešných služieb nebude adekvátny výdavkom. Posilňujú sa právomoci registrových úradov voči tým neziskovým organizáciám, ktoré porušujú ustanovenia tohto zákona. V novele sa mimo iného definuje aj tzv. prioritný majetok čiže majetok vlastne poskytnutý štátom takejto organizácii a spôsob jeho ochrany v súvislosti s procesom transformácie štátnych rozpočtových a štátnych príspevkových organizácií na neziskové organizácie poskytujúce všeobecne prospešné služby. Definovanie prioritného ma-jetku je potrebné z dôvodu, aby sa tento majetok špekulatívne alebo náhodne nevymkol verejnej kontrole bez dôkladného zváženia. Toto je druhá forma organizácií tretieho sektora. Chcel by som povedať aj trochu vzhľadom na ustanovenia tohto zákona, že dosť veľká diskusia sa viedla v rámci prípravy tohto zákona k ustanoveniu § 2 ods. 2, ktoré príkladným spôsobom vymenúva tie všeobecne prospešné služby, ktoré by tieto organizácie mali vykonávať. A tá diskusia bola intenzívna preto, že plno ďalších rezortov a, takmer by som povedal, kdekto sa snažil tam dostať aj ešte nejakú ďalšiu službu. Preto teraz zdôrazňujem, že ide o príkladný výpočet, to znamená, že, samozrejme, podľa tohto znenia zákona je možné pod túto právnu formu dať aj organizácie, ktoré budú poskytovať ešte ďalšie služby než tie, ktoré sú uvedené v § 2 ods. 2. A v súvislosti s prioritným majetkom chcel by som zdôrazniť, že ani týmto zákonom, ani predchádzajúcim o nadáciách naozaj to nie je o požiadavke tretieho sektora na tých 1,5 mld. korún z privatizácie. To je samostatný problém, ktorý žiadnym spôsobom nesúvisí s týmito návrhmi zákona. Ja osobne mám k nemu skôr negatívny postoj, a preto by som bol veľmi nerád, keby sa posudzovanie týchto návrhov zákonov dialo pod zorným uhlom požiadaviek na 1,5 mld. korún z privatizácie. Ďakujem. M. Andel, podpredseda NR SR: Ďakujem, pán minister, za uve-denie vládneho návrhu zákona. Teraz dávam slovo spravodajcovi, ktorého určil gestorský výbor Národnej rady Slovenskej republiky a to ústavnoprávny výbor, poslancovi pánovi Petrovi Kresánkovi. Pán kolega, nech sa páči, máte slovo. P. Kresánek, poslanec: Ďakujem. Vážený pán predsedajúci, vážená pani ministerka, vážený pán minister, pani poslankyne, páni poslanci, dovoľte mi, aby som v súlade s § 73 ods. 1 zákona Národnej rady Slovenskej republiky o rokovacom poriadku Národnej rady Slovenskej republiky v znení neskorších predpisov vystúpil na rokovaní Národnej rady Slovenskej republiky v prvom čítaní o vládnom návrhu zákona, ktorým sa mení a dopĺňa zákon č. 213/1997 Z. z. o neziskových organizáciách poskytujúcich všeobecne prospešné služby (tlač 1196). Konštatujem, že predmetný návrh spĺňa z formálnoprávnej stránky všetky náležitosti uvedené v § 67 a v § 68 zákona Národnej rady Slovenskej republiky o rokovacom poriadku Národnej rady Slovenskej republiky v znení neskorších predpisov, ako i náležitosti určené v legislatívnych pravidlách. Som toho názoru, že predložený vládny návrh novely zákona odstraňuje po 3-ročnej skúsenosti problémy, ktoré spôsobili relatívne nízky počet tohto typu neziskových organizácií a malú popularitu tejto právnej formy. Novela upravuje vznik právnej subjektivity, ruší obme-dzenie výdavkov na správu, posilňuje kontrolu a ochranu tzv. prioritného majetku. Vážený pán predsedajúci, môžete otvoriť rozpravu k tomuto návrhu zákona. M. Andel, podpredseda NR SR: Ďakujem vám, pán spravodajca, za stanovisko gestorského výboru. Dámy a páni, otváram všeobecnú rozpravu o tomto bode nášho rokovania. Keďže som nedostal žiadnu písomnú prihlášku, pýtam sa, či sa niekto hlási ústne. Ak to tak nie je, vyhlasujem všeobecnú rozpravu o tomto bode nášho rokovania za skončenú. Prerušujem rokovanie o tomto bode nášho programu. Pán minister, ďakujem vám za spoluprácu. vládnom návrhu zákona o podmienkach premeny niektorých rozpočtových organizácií a príspevkových organizácií na neziskové organizácie poskytujúce všeobecne prospešné služby (tzv. transformačný zákon) . Vládny návrh zákona ste dostali ako tlač č. 1195. Návrh na pridelenie vládneho návrhu zákona na prerokovanie výborom Národnej rady máte v rozhodnutí predsedu Národnej rady Slovenskej republiky pod č. 1321. Z poverenia vlády Slovenskej republiky návrh zákona uvedie ministerka pre správu a privatizáciu národného majetku Slovenskej republiky pani ministerka Mária Machová. Prosím pani ministerku, aby sa ujala slova. M. Machová, ministerka pre správu a privatizáciu národného majetku SR: Ďakujem veľmi pekne za slovo. Vážený pán predsedajúci, dámy poslankyne, páni poslanci, na základe poverenia vlády Slovenskej republiky vám predkladám do prvého čítania vládny návrh zákona o podmienkach premeny niektorých rozpočtových a príspevkových organizácií na neziskové organizácie poskytujúce všeobecne prospešné služby (tzv. transformačný zákon). Transformácia je komplexný proces, ktorý nezahŕňa iba premenu vlastníckych vzťahov typických hospodárskych organizácií, ale aj transformáciu rozpočtových a príspevkových organizácií na nové formy organizácie vlastníckych vzťahov a spôsobov poskytovania ich pro-duktov. Pred chvíľočkou ste si vypočuli vládny návrh novely zákona o neziskových organizáciách, ktorý vlastne upravuje právne podmienky vzniku a existencie takýchto neziskových organizácií, ktoré ale vznikajú, ak by som si dovolila použiť taký termín, na zelenej lúke. Ale v súčasnom období na Slovensku pôsobí veľké množstvo rozpočtových a príspev-kových organizácií, kde sú objektívne dôvody na to, aby tieto rozpočtové a príspevkové organizácie sa premenili na neziskové organizácie. Keďže doteraz neexistujú právne podmienky tohto prechodu alebo tohto mostíka premeny rozpočtových a príspevkových organizácií na neziskové organizácie, predkladáme práve tento vládny návrh zákona (tzv. transformačný zákon). Návrh transformačného zákona vytvára právny rámec na zabez-pečenie zmeny vlastníckych vzťahov, rozpočtových a príspevkových organizácií a upravuje plynulý prechod rozpočtových a príspevkových organizácií na nové neziskové organizácie poskytujúce všeobecne prospešné služby. Ten proces transformácie, teda prechodu z roz-počtovej, resp. príspevkovej organizácie na neziskovú bude zahŕňať niekoľko krokov. A tie kroky sú: vypracovanie návrhu transformačného projektu, transformačného návrhu, rozhodnutie o transformácii, založenie novej neziskovej organizácie, vklad majetku štátu a záujemcu do novej neziskovej organizácie, jej registráciu a zrušenie rozpočtovej organizácie a príspevkovej organizácie. Vymedzenie rozpočtových organizácií a príspevkových, na ktoré sa bude tento zákon vzťahovať, je v zákone upravené tak, že sa nevzťahuje na tie rozpočtové organizácie a príspevkové organizácie, ktoré boli zriadené zákonom, napr. Matica slovenská, zriadené na plnenie úloh obranyschopnosti a bezpečnosti štátu, a tie, ktoré boli zriadené obcou alebo samosprávnym krajom. Záujemcom o transformáciu rozpočtovej alebo príspevkovej orga-nizácie môže byť právnická alebo fyzická osoba, ktorá preukáže, že pôsobí v oblasti poskytovania verejnoprospešných služieb minimálne 3 roky. Zákon taktiež umožňuje, aby záujemcom boli aj zamestnanci rozpočtovej a príspevkovej organizácie, ktorí v súlade s Občianskym zákonníkom uzatvoria zmluvy o združení. Touto podmienkou sa vytvá-rajú predpoklady na to, aby naozaj pri produkcii tovarov a služieb, ktoré poskytujú príspevkové a rozpočtové organizácie, tu bola zachovaná určitá úroveň kvality, zodpovednosti za poskytované služby. A preto je tam tá hranica minimálne 3-ročné pôsobenie v oblasti poskytovania verejnoprospešných služieb. V rámci celého procesu bude za kľúčové rozhodnutia o transformácii zodpovedná vláda Slovenskej republiky ako celok a za konkrétny priebeh transformačného procesu bude zodpovedať príslušný minister alebo vedúci iného ústredného orgánu. Znamená to v praxi, že bez návrhu príslušného ministra nebude môcť prebehnúť transformácia rozpočtovej a príspevkovej organizácie na neziskovú organizáciu poskytujúcu verejnoprospešné služby. Úloha štátu novovzniknutých neziskových organizácií bude zabezpečená príslušnými ustanoveniami štatútu neziskovej organizácie, a to v tom zmysle, že ústredné orgány alebo iné verejné inštitúcie budú trvalo obsadzovať určitý počet miest v orgánoch novovzniknutej neziskovej organizácie, a to buď v správnej, alebo v dozornej rade. Vážená poslanecká snemovňa, predkladaný návrh transformač-ného zákona prešiel všetkými stupňami schvaľovacieho procesu, bol predmetom rokovania tripartity, orgánov vlády a bol predložený do záverečného rokovania do vlády bez rozporov. Na tomto základe si dovoľujem požiadať plénum Národnej rady, aby si návrh zákona osvojilo a aby bol posunutý do prerokovania v druhom čítaní. Ďakujem vám veľmi pekne za pozornosť. M. Andel, podpredseda NR SR: Ďakujem vám, pani ministerka, za uvedenie vládneho návrhu zákona. Teraz dávam slovo spoločnému spravodajcovi, ktorého určil navrhnutý gestorský Výbor Národnej rady Slovenskej republiky pre hospodárstvo, privatizáciu a podnikanie, pánovi poslancovi Hókovi. Pán kolega, nech sa páči, máte slovo. L. Hóka, poslanec: Ďakujem. Vážená pani ministerka, vážený pán predsedajúci, vážené dámy a páni, dovoľte mi, aby som v súlade s § 73 ods. 1 zákona Národnej rady Slovenskej republiky č. 350/1996 Z. z. o rokovacom poriadku Národnej rady Slovenskej republiky vystúpil pri rokovaní Národnej rady Slovenskej republiky v prvom čítaní k vládnemu návrhu zákona o podmienkach premeny niektorých rozpočtových organizácií a príspevkových organizácií na neziskové organizácie poskytujúce všeobecne prospešné služby, je to tzv. transformačný zákon (tlač 1195), ako spravodajca určený navrhnutým gestorským výborom Národnej rady Slovenskej republiky. Predložený návrh bol doručený poslancom Národnej rady Slovenskej republiky dňa 28. septembra 2001, čím boli splnené podmienky určené v § 72 ods. 1 rokovacieho poriadku Národnej rady Slovenskej republiky. Predseda Národnej rady Slovenskej republiky posúdil, že predložený návrh spĺňa náležitosti podľa § 70 ods. 1 rokovacieho poriadku Národnej rady Slovenskej republiky a náležitosti podľa legislatívnych pravidiel a zaradil ho na rokovanie 52. schôdze Národnej rady Slovenskej republiky na prvé čítanie. Ako spravodajca navrhnutého gestorského výboru Národnej rady Slovenskej republiky v prvom čítaní predkladám stanovisko gestorského výboru, že návrh spĺňa všetky náležitosti návrhu zákona, ktoré sú uvedené v § 67 a § 68 rokovacieho poriadku Národnej rady Slovenskej republiky a náležitosti určené v legislatívnych pravidlách. Z vecného hľadiska zastávam stanovisko, že predložený návrh zákona jednak posilňuje neziskové organizácie a zmena právneho štatútu v rámci transformácie má, samozrejme, priniesť aj zrovno-právnenie a spoluzodpovednosť štátnych a neštátnych inštitúcií, vytvorenie zdravého konkurenčného prostredia, ako aj posilnenie demokratického spôsobu rozhodovania  v organizáciách. V súlade s § 73 ods. 3 písm. c) rokovacieho poriadku Národnej rady Slovenskej republiky budem odporúčať prijať uznesenie, aby Národná rada Slovenskej republiky po všeobecnej rozprave prerokovala návrh zákona v druhom čítaní. Prosím, vážený pán predsedajúci, aby ste otvorili všeobecnú rozpravu o návrhu zákona. M. Andel, podpredseda NR SR: Ďakujem vám, pán kolega, za prezentovanie názoru gestorského výboru. Otváram všeobecnú rozpravu o tomto bode nášho programu. Keďže sa mi písomne neprihlásil nikto, pýtam sa kto sa hlási ústne. Pán poslanec Finďo. Uzatváram možnosti ďalšieho prihlásenia sa do rozpravy. Pán poslanec Finďo, nech sa páči, máte slovo. P. Finďo, poslanec: Ďakujem za slovo, pán predsedajúci. Vážená pani ministerka, vážené kolegyne, vážení kolegovia, dovolil som si pripraviť nejaké argumenty, ktoré trochu osvetlia celý problém, do ktorého sme sa dostali pri schvaľovaní jednotlivých právnych noriem v priebehu 51. a 52. schôdze Národnej rady. V prvom rade by som chcel povedať, že tento predložený návrh zákona dopĺňa mozaiku všetkých právnych noriem, ktoré keby sme zrekapitulovali ani nie podľa názvu, ale skôr podľa funkcie alebo podľa toho, čo, ako naložili so štátnym majetkom, tak by sme mohli povedať, že časť štátneho majetku sme previedli na vyššie územné celky, časť sme previedli na obce, časť plánujeme transformovať na neziskové organizácie a časť plánujeme sprivatizovať. Pri predkladaní uvedených vládnych návrhov zákonov vzniklo niekoľko problémov. Niektoré štátne rozpočtové a najmä príspevkové organizácie spĺňajú kritériá všetkých bodov, ktoré som spomenul. Môžu sa sprivatizovať, môžu prejsť na VÚC alebo obec alebo sa môžu transformovať na neziskové organizácie. Pre mňa je však zarážajúce, že  ak sa majetok štátnych príspevkových organizácii prevedie na obce alebo vyššie územné celky a nesprivatizuje sa, hoci je na privatizáciu ponúknutý, podľa nami schválených zákonov ich nemôžu spravovať neziskové organizácie, ale iba obecné alebo krajské rozpočtové alebo príspevkové organizácie. To sme schválili a pani ministerka financií povedala, že stiahne návrh zákona z rokovania v prípade, že odhlasujeme, že to budú môcť byť aj iné organizácie, či už komerčné alebo neziskové organizácie. Nejasnosť nie je len v oblasti správy bývalého štátneho, teraz obecného a krajového majetku, ale aj v oblasti jeho využívania na získavanie finančných zdrojov pre neziskové organizácie. Majetok, ktorý je podľa vládou navrhovanej novely zákona č. 213/1997 Z. z. o neziskových organizáciách označený ako prioritný, nemôže zmeniť svoj účel, nesmie sa použiť ako záruka voči bankám pri získavaní úverov a nesmie sa predať. Tu sa muzika ešte oproti zákonu o majetku obcí a zákonu o majetku vyšších územných celkov pritvrdila, pretože chýba akékoľvek ustanovenie, ktoré by odpredaj umožnilo. V menovaných zákonoch sa tak môže stať za určitých zákonom stanovených okolností, tuná nie. Vládny návrh transformačného zákona sa nevzťahuje na transformáciu rozpočtových a príspevkových organizácii zriadených obcou. Po prevode štátneho majetku na obce a vyššie územné celky bude štátny majetok v správe obecných a krajových rozpočtových alebo príspevkových organizácií. A ak sa tieto nemôžu transformovať na neziskové organizácie, opäť sa staneme svedkami schizofrenickej situácie: Quod licet Iovi, non licet bovi, čo je dovolené Bohovi, nie je dovolené volovi. Transformačný zákon explicitne tvrdí, že s vlastníckym právom k majetku štátu, ktorý prechádza do vlastníctva neziskovej organizácie, prechádzajú aj práva a záväzky súvisiace s týmto majetkom. Takýto majetok teda nebude predmetom zbavenia záväzkov, ktoré vznikli nákupom tovarov a služieb, ako sa to stalo pri majetku obcí a vyšších územných celkov. Ďalej, ako veľmi zvláštna mi pripadá povinnosť uchádzača v rámci transformačného návrhu špecifikovať majetok vrátane jeho ocenenia znaleckým posudkom, ktorý záujemca vkladá do neziskovej organizácie, to je § 3 ods. 2 písm. i). Ďalej, návrh zmluvy o budúcej zmluve záujemcu, že poskytne majetok ako svoj vklad do neziskovej organizácie. Takýto koncept potichu anticipuje stav po prebehnutí transformácie, ktorý by som označil za tunelovanie neziskovej organizácie. Veď aký motív môže mať nadobúdateľ, keď vloží do neziskovej organizácie majetok, ak ho nebude môcť využívať na podnikanie. Nemá návratnosť, je to v podstate dar. Podivná je aj požiadavka na podanie informácii o doterajšej verejnoprospešnej činnosti záujemcu, ktorý podáva transformačný návrh. Je verejnoprospešnou činnosťou poskytovanie zdravotnej starostlivosti v neštátnom zdravotníckom zariadení na základe povolenia krajského úradu alebo ministerstva? Takáto osoba spĺňa teda to kritérium, že aspoň 3 roky dozadu poskytuje verejnoprospešnú činnosť v tejto oblasti? Veď celý zákon č. 213/1997 Z. z. bol prvý raz prijatý v roku 1997, to znamená pred 4 rokmi. To znamená, že ako nejaká osoba mohla podľa tohto zákona aspoň nejakú inú verejnoprospešnú činnosť aspoň 3 roky poskytovať, aby splnila kritériá na to, aby mohla byť záujemcom o transformáciu. Takisto je otázne, či taká osoba, ktorá robí napr. v pracovnoprávnom vzťahu v štátnom zdravotníckom zariadení, vie preukázať to, že robila verejnoprospešnú činnosť. Ona ju nerobila, ona robila poskytovanie zdravotnej starostlivosti v pracovnoprávnom vzťahu a tým sa živila. Čiže nerobila verejnoprospešnú činnosť, aj keď ide o totožnú oblasť činnosti. Zákon č. 213/1997 Z. z. bol teda prijatý pred 4 rokmi a už som spomenul, že je tam teda to ustanovenie, v tomto transformačnom zákone, že záujemca musí pôsobiť v oblasti poskytovania všeobecne prospešných služieb, v ktorej pôsobí rozpočtová organizácia a príspevková organizácia zaradená do transformačného procesu minimálne 3 roky. Nie je mi to celkom jasné, ako sa to dá splniť. Určite nie som jediný, kto si všimol vysoký stupeň voľnosti pri narábaní s určitými termínmi. Ak vláda prijala za štandardné formu transformácie rozpočtových a príspevkových organizácií na neziskové, potom mala tieto organizácie v rámci svojej kompetencie transformovať, kým ich má v pôsobnosti ústredných orgánov štátnej správy. Napr. v rezorte zdravotníctva sa už historicky nikdy nevyskytne taká šanca na systémovú transformáciu malých a stredných nemocníc a časti polikliník ako dnes. Po ich prevode na vyššie územné celky a obce sa výrazne prejaví nedostatok podzákonných právnych noriem v podobe štandardov a noriem, pomocou ktorých sa bude môcť dať usmerňovať vývin zdravotníctva. Na konci procesu, o ktorom prebieha rozprava, by mali byť bývalé štátne rozpočtové a príspevkové organizácie transformované na neziskové organizácie. Rozsah ich činností sa mal optimalizovať podľa koncepcie danej pre jednotlivé činnosti. Mali by byť oddlžené a mali by byť samosprávne, teda zodpovedné za svoju existenciu, plnenie poslania, ekonomickú a odbornú prosperitu a podobne. Nie som si istý, či nami schválené právne normy, teraz nehovorím o len o transformačnom zákone, pretože ten sa sem dostal ako Pilát do kréda, do tejto mozaiky, mozaika týchto zákonov, ktoré sme teraz prerokúvali a schvaľujeme, zaručí, že dosiahneme ten cieľ, ktorý sme si dali. Ďakujem za pozornosť. M. Andel, podpredseda NR SR: Ďakujem. Vyhlasujem všeobecnú rozpravu o tomto bode rokovania za skončenú. Chcem sa spýtať: Pani ministerka, chcete reagovať na vystúpenie? Nie. Ďakujem veľmi pekne. Pán spravodajca, chcete reagovať na vystúpenie? Takisto nie. Dámy a páni, prerušujem rokovanie o tomto našom bode programu, takisto prerušujem rokovanie 52. schôdze Národnej rady Slovenskej republiky. Pokračovať budeme zajtra, t. j. vo štvrtok 25. októbra 2001 o 9.00 hodine. Želám príjemnú dobrú noc. (Prerušenie rokovania o 21.08 hodine.)