Ľ. Vážny, minister dopravy, pôšt a telekomunikácií SR: (2009-09-09):
To znamená, kľúčom k efektivite regionálnej dopravy je takzvaná harmonizácia, to znamená, aby z Košíc o 16.00 hodine poobede nešiel do Čiernej nad Tisou prázdny vlak alebo s dvomi hlavami a zároveň súbežne s ním aby nešiel prázdny autobus alebo autobus s dvomi hlavami. To znamená, výsledok je ten, že samosprávny kraj si objedná, alebo bude platiť výkony vo verejnom záujme, samozrejme, objedná si ich aj SAD-kám, aj vlakom, keď ich bude mať pod kontrolou len také, ktoré nie sú súbežné a ktoré sa dopĺňajú, a nie si navzájom konkurujú, pretože potom štát platí za prázdne miesta vo vlakoch a SAD-ka platí prenesene. Štát to tiež financuje, lebo to idú dane, príslušná časť daní ide VÚC-kam na to a vyššie územné celky platia za prázdne miesta v autobusoch. Práve toto je kľúčom – tá harmonizácia k efektivite dopravy tak, aby sme nemuseli či už štát priamo železniciam, alebo VÚC-ka a priamo SAD-kám platiť za tie prázdne miesta, ktoré som už spomenul. Čiže tento zákon je určitým kľúčom k tomu, aby to tak bolo. Ten prechod je postupný na vyššie územné celky. Neznamená to, že sa to zajtra udeje. Máme to naplánované tak, že v roku 2010 to budeme  platiť my, rezort dopravy s tým, že komunikujeme s vyššími územnými celkami. V roku 2011 bude už určitý presun na vyššie územné celky a v roku 2012 definitívny presun na vyššie územné celky a vždy pôjde ten istý balík peňazí, ktorý teraz platíme železniciam. Presne ten istý balík, ktorý teraz platíme, pôjde aj na vyššie územné celky, aby to vedeli riešiť, ale zároveň budú mať motiváciu, aby to harmonizovali. Ja keď som prišiel do funkcie, snažil som sa to harmonizovať na báze dobrovoľnosti, ale nedosiahli sme konsenzus s vyššími územnými celkami, pretože jednoducho stále tam boli určité rozpory a vyššie územné celky, nie všetky, ale niektoré sa stále k tomu správali, že im je bližšia košeľa ako kabát, to znamená, preferovali SAD-ky a železnice si riešte sami. A nedosiahli sme harmonizáciu a len takto ju dosiahneme, ako to navrhujeme. Účelom zákona je tiež to, aby sme zabezpečili fixné platby zo strany štátu, respektíve uhradili zo strany štátu fixné náklady správcovi infraštruktúry, aby sa to nedialo tak živelne, ako sa to deje teraz, že sa dá určitá čiastka a potom sa dopláca alebo sa prehlbuje dlh. Čiže tu je už zadefinované, koľko sa ročne bude platiť, aby aj železničné podniky vedeli na tomto stavať a vedeli budovať svoju finančnú budúcnosť a zároveň by sme chceli dosiahnuť zlacnenie dopravnej cesty, pretože železničná dopravná cesta na Slovensku je jednou z najdrahších v Európe a jednoducho to musíme nejako takto riešiť, ako to navrhujeme. To je asi všetko, čo sa týka Carga a letiska, ja som to už opakoval veľakrát. Cargo po prvýkrát za rok 2008 dosiahlo zisk a dalo aj dividendy štátu. Žiaľbohu, kríza nám spôsobila to, že prudko poklesli výkony Carga, konkrétne z 50 miliónov ton tovaru ročne za rok 2008 na 31 miliónov plánovaných v roku 2009, a to je dôsledok toho, že jednoducho nevieme Cargo zastabilizovať, tak ako je. Na druhej strane, ak by bolo Cargo v súkromných rukách, dôjde k masívnemu prepúšťaniu a myslím si, že by Cargo muselo dnes prepustiť pod súkromnou taktovkou možno 5-tisíc zamestnancov a nám sú zatiaľ stále bližší tí ľudia na železnici ako niektoré finančné tabuľky, ktoré sa nám tu predkladajú. Zároveň pevne verím, že sa kríza skončí v určitej dobe, a keby došlo k takému masívnemu prepúšťaniu, Cargo nebude konkurencieschopné, pretože nie je jednoduché potom na trhu zohnať 800 rušňovodičov a rôznych iných funkcií, ktoré s tým súvisia. Letisko je obdoba toho istého. S takými istými problémami by zápasil aj súkromný vlastník a naopak si myslím, že takisto by došlo k masívnemu prepúšťaniu aj v tejto oblasti. A jednoducho si myslíme a sme presvedčení o tom, že stále privatizácia takýchto strategických podnikov by bol pre Slovensko nezmysel. Ďakujem.