V. Tomanová, ministerka práce, sociálnych vecí a rodiny SR: (2007-02-01):
Pokiaľ ide o výšku finančného príspevku, táto sa poskytuje v súlade so zákonom č. 195/1998 Z. z. § 85 až § 87 tohto zákona, § 85 a § 86 hovorí o možnosti, § 85 o možnosti, § 86 o poskytnutí a § 87 hovorí o jednorazovom finančnom príspevku fyzickým, právnickým osobám, ktoré sú oprávnené poskytovať sociálne služby v súlade práve s týmto zákonom o sociálnej pomoci. Pokiaľ ide o tento príspevok, treba jednoznačne povedať, že zákon o sociálnej pomoci garantuje neverejnému poskytovateľovi, teda tej fyzickej a právnickej osobe, ktorá má so samosprávnym krajom uzatvorenú písomnú zmluvu o poskytovaní finančného príspevku na dohodnutý rozsah poskytovanej sociálnej služby, sociálnej prevencie alebo sociálneho poradenstva finančný príspevok, takzvané finančné minimum. To znamená, že na príslušnú sociálnu službu, sociálnu prevenciu, vybrané činnosti sociálnoprávnej ochrany, sociálne poradenstvo mu musí byť poskytnutý finančný príspevok minimálne vo výške určenej v prílohe č. 14 k zákonu č. 195 o sociálnej pomoci, pričom tá minimálna výška príspevku, finančného príspevku závisí predovšetkým od druhu poskytovanej služby, od jednotky výkonu, teda napríklad pri prepravnej službe od množstva najazdených kilometrov, pri opatrovateľskej službe od množstva poskytnutých hodín opatrovateľskej služby, alebo je stanovená priamo, trebárs, na sociálneho poradcu, kde je jednoznačne na celý rok stanovená suma, ale, samozrejme, aj od spôsobu vykonávania sociálnej pomoci, čiže od spôsobu, či ide o poskytovanie starostlivosti denne, týždenne, prechodne, celoročne. Spôsob výpočtu tohto finančného príspevku je upravený v § 86 citovaného zákona v ods. 2 a to v závislosti od toho, o aký druh služby ide, či je to prepravná služba, opatrovateľská služba, starostlivosť v zariadeniach sociálnych služieb a podobne. A odvíja sa, samozrejme, aj od toho napríklad prepravná služba, na aký počet kilometrov bola poskytnutá. Príloha č. 14 je pomerne sporná príloha, parlament ju schvaľoval a bola účinná príloha v prvom momente od 1. marca 2004, kedy vlastne z tejto prílohy vypadlo niekoľko druhov zariadení sociálnych služieb a následne bola upravená s účinnosťou od 1. 4. 2004 a myslím si, či domnievam sa a zastávam názor, že sumy, ktoré sú v tejto prílohe stanovené na poskytovanie sociálnych služieb, nie sú stanovené na základe vykonanej analýzy a skutočne rozboru finančných výdavkov, ktoré takouto službou sú, pretože už neodvíjajú sa tieto sumy a výška minimálneho finančného príspevku od náročnosti služby a rozsahu poskytovanej starostlivosti. Je to možné vidieť napríklad na zariadení opatrovateľskej služby, kde na rok na občana sa poskytuje príspevok vo výške 125 000 Sk, kým v domove dôchodcov, kde je oveľa väčší rozsah starostlivosti, je to len 110 000 Sk na občana a na rok. Takže treba povedať, že treba aj túto prílohu novelizovať. V prípade, že samosprávny kraj poskytuje finančný príspevok obci, pretože aj obci môže byť poskytnutý finančný príspevok, je ten systém trochu iný, pretože zákon v § 86 hovorí, že vyšší územný celok, teda samosprávny kraj môže poskytnúť príspevok, ale najviac vo výške určenej práve v prílohe č. 14 a mala by to byť dohoda medzi obcou a vyšším územným celkom a to, samozrejme, zase podľa jednotlivých druhov sociálnych služieb a podľa výkonu. Z uvedeného teda vyplýva, že obec v porovnaní s neverejným poskytovateľom, teda fyzickou a právnickou osobou, ktorá má podľa zákona 195 oprávnenie poskytovať sociálnu službu, nemá automaticky nárok na výšku príspevku určenú v prílohe 14 a môže mu byť poskytnutý tento príspevok aj v nižšej sume, teda obci môže byť poskytnutý príspevok aj v nižšej sume. V súlade s § 86 zákona o sociálnej pomoci samosprávny kraj môže tým neverejným poskytovateľom, teda fyzickým a právnickým osobám poskytnúť finančný príspevok aj v sume vyššej, ako je určená v prílohe č. 14, a to, samozrejme, v prípade splnenia podmienok, ktoré sú zákonom na tento účel určené. To je všetko. Ďakujem.