Kollár, Jozef, poslanec NR SR (2012-12-06):
Ďakujem veľmi pekne za slovo. Vážená pani predsedajúca, vážený pán minister, dámy a páni, dovoľte mi na úvod začať politické hodnotenie predloženého návrhu štátneho rozpočtu na rok 2013 trošku z iného uhla. Odznelo tu dnes od rána množstvo čísel, faktov, argumentov. Vypočul som si pozorne, aj keď som nebol v sále, vystúpenie kolegu Štefanca, kolegu Solymosa, ale aj veľmi emotívne vystúpenie podpredsedu vlády a ministra financií Petra Kažimíra. Nechcel by som byť, priznám sa celkom objektívne, v jeho koži a ten nával jeho negatívnych emócií celkom chápem. Ja byť na jeho mieste by som tiež nemal pokojné noci a sny, pretože slovenská ekonomika naozaj ide do veľmi zlých časov. A čo je veľmi zlé, zlou správou pre Slovensko, že tiet o zlé ekonomické časy nebudú otázkou jedného, dvoch alebo troch rokov. Mám vážne obavy, že to bude jedna celá dekáda potápania sa v hospodárskom úpadku a v problémoch. A teraz si, prosím vás pekne, všimnite, že v túto chvíľu nerobím jednoznačne vinníkom za to, čo nás čaká nasledujúcu dekádu, ani dopyt vo Francúzsku a Nemecku po našich výrobkoch, ani túto vládu, ani predchádzajúce vlády. Konštatujem holý fakt, že celá Európa a celý svet sa rúti do jednej obrovskej hospodárskej krízy, ale i krízy a predovšetkým krízy morálky. Chcem povedať na úvod, že pripravili ste rozpočet tak, aby Slovensko dodržalo medzinárodno-právne záväzky, ku ktorým sme sa zaviazali. Zaviazali hneď v dvoch významných dokumentoch. Tým prvým bol revidovaný Pakt stability a rastu, kde máme úplne jasný záväzok, keďže Slovenská republika, to málokedy zaznieva, sa stále nachádza v tzv. procedúre nadmerného deficitu. A v zmysle revidovaného Paktu stability a rastu máme záväzok do roku 2013 znížiť deficit štátneho rozpočtu pod 3 percentá. Druhý, ešte významnejší dokument, ktorý aj z pohľadu práva stojí nad revidovaným Paktom stability a rastu, je to, čomu sa ľudovo hovorí fiškálny kompakt, alebo, ak chcete, európska fiškálna zmluva, alebo zmluva o spolupráci, riadení a koordinácii, ktorú budeme zhodou okolností práve na tejto schôdzi, niekde myslím medzi bodmi 30 a 40, tiež prerokovávať, ratifikáciu tejto medzinárodnej fiškálnej zmluvy. V nej sa takisto jednoznačne konštatuje, že je tu jasný medzinárodno-právny záväzok dodržať deficit v roku 2013 pod 3 percentá a do roku 2016 dosiahnuť vyrovnaný alebo dokonca prebytkový štátny rozpočet. Stalo by sa tak po prvýkrát v doterajšej histórii samostatného Slovenska. Takže konštatujem, že prihlásenie sa socialistickej strany SMER-u k týmto dvom vážnym medzinárodno-právnym záväzkom skutočne vítam. Ale súčasne musím konštatovať, že ak ste predložili rozpočet, ktorého deficit na budúci rok má dosiahnuť 2,94 %, tak konštatujem, že aj vaše úsilie v tom roku 2015, a ešte aj za týmto horizontom, ktorý bude stále ešte vnútri tohto volebného obdobia, keďže voľby, ak sa nič mimoriadne nestane, budú v roku 2016, tak tam máte jasný záväzok sa dopracovať k vyrovnanému alebo dokonca prebytkovému štátnemu rozpočtu. A konštatujem, že vyrovnaný štátny rozpočet nedosiahnete nikdy. A robíte tak len a len preto, že to robíte z donútenia, lebo to robiť musíte. Vrátim sa do minulého roku, keď bol počas vládnutia ešte vlády Ivety Radičovej prijatý ústavný zákon o rozpočtovej zodpovednosti, ľudovo povedané, zákon o ústavnej dlhovej brzde. A pre objektivitu musím dodať, že vtedy ten zákon získal podporu aj vtedajšej opozičnej strany SMER – sociálna demokracia. Ak si dobre pamätám, zo stoštyridsaťtri vtedy prítomných poslancov v sále dvihlo ruku za tento zákon stoštyridsaťtri poslancov. To znamená, do nohy a do písmena všetky dámy a páni, ktorí sedeli v sále. No ale skúsme trošku demaskovať tú politickú podporu SMER-u pre ústavnú dlhovú brzdu. Ekonómovia socialistického SMER-u totižto správne a vo veľmi správny čas vycítili, že ak raz pôjdu do vlády, to vtedy ešte netušili, že sa to stane čo nevidieť, tak vycítili, že spomínaný zákon im uľahčí odolávať tlaku vlastných ideológov, ktorých majú v strane. A ten tlak vlastných ideológov strany SMER je na rozdávanie verejných, rozumej cudzích peňazí. A preto som chápal vehemenciu, s ktorou sa vtedy opoziční poslanci, či už to bol Jano Počiatek, Peter Kažimír, ktorí sa zúčastňovali pracovnej skupiny, ktorá bola vytvorená na výbore pre financie a rozpočet, prečo sa s takouto vehemenciou prihlásili k ústavnej dlhovej brzde. Pretože si vytvárali dopredu predpolie k tomu, aby až raz sa dostanú do vlády, mohli odolávať, opakujem, tlaku vlastných ideológov v strane SMER. Než už je to tak alebo onak, slúži im ku cti, že de jure je to holý fakt, že tento zákon o ústavnej dlhovej brzde podporili. Chcem podotknúť, že podľa vládou schváleného návrhu rozpočtu verejnej správy na roky 2013 až 2015 štátny dlh – pre tých z vás, ktorí nepoznajú definíciu pojmu štátny dlh, to nie je hrubý verejný dlh Slovenskej republiky, štátny dlh je bez príspevkov do eurovalu a bez ostatných zložiek verejnej správy, Fond národného majetku a ďalšie a ďalšie zložky, vrátane miest a obcí, vyšších územných celkov – tak tento štátny dlh porastie. Nieže ja to prognózujem čiernymi okuliarmi, ale tak je to zapísané v návrhu rozpočtu verejnej správy na roky 2013 až 2015, ktorý schválila vláda, tak tento štátny dlh porastie zo 48,4 % HDP, čo je očakávaná skutočnosť na sklonku tohto roka, na 51,4 % v roku 2015. To je nárast štátneho dlhu o tri percentuálne body. O chvíľočku uvidíme pointu, prečo to hovorím. Platby do oboch eurovalov, do dočasného a trvalého eurovalu však budú na konci roka 2015 tvoriť príspevok k hrubému dlhu Slovenskej republiky 3,2 percentuálneho boda. Z toho, aby som bol úplne presný, 2,4 % HDP pôjde na vrub dočasného a 0,8 % na vrub trvalého eurovalu, spolu 3,2 percentuálneho boda narastie hrubý verejný dlh. A teraz si skúsme dať do pomeru tieto dve spomínané kľúčové čísla. Nárast hrubého zadlženia Slovenskej republiky vygenerovaný čistým príspevkom vnútorného, vnútroštátneho, ak to tak môžem zjednodušiť, deficitného hospodárenia, to je preto, že stále viacej spotrebovávame, ako vyrábame, ako sú príjmy v rozpočte, tak čistými domácimi deficitnými príspevkami do roku 2015 narastie hrubý verejný dlh Slovenskej republiky o tri percentuálne body. A nárast hrubého verejného dlhu Slovenskej republiky vďaka príspevkom do dočasného a trvalého eurovalu je 3,2 percentuálneho boda HDP. Inými slovami, príspevky do oboch eurovalov dnes je jasné, že vytvoria v horizonte nasledujúcich troch rokov do roku 2015 vyšší prírastok hrubého dlhu Slovenska ako domáce deficitné hospodárenie, ako výdavky v jednotlivých rozpočtových kapitolách, výdavky na obsluhu verejného dlhu, výdavky na platy učiteľov a ďalších tristopäťdesiat tisíc ľudí vo verejnej správe. Toto, táto inverzia, alebo tieto nožnice, ktoré sa takto preklopili, že naše záväzky k eurovalom sa budú podieľať väčšou mierou na náraste verejného dlhu ako domáce deficitné hospodárenie, tak to sa stáva po prvýkrát v novodobej histórii Slovenskej republiky. A keby aj išlo všetko podľa predstáv autorov návrhu štátneho rozpočtu, ale aj rozpočtu verejnej verejnej správy na roky 2013 až 2015, tak potom hrubý dlh Slovenska v roku 2015 dosiahne, a teraz dobre počúvajme, spolu 56 percent HDP. Sedia tu v laviciach mnohí noví poslanci, ktorí v uplynulom volebnom období neboli v parlamente, tak celkom pokorne len chcem pripomenúť, že ešte ja pri vstupe do politiky v roku 2010 si pamätám, že náš hrubý verejný dlh bol 28 percent HDP. Viete, aký bude v roku 2015? Päťdesiatštyri percent HDP. Prognózujete ho dokonca po započítaní práve príspevkov do eurovalu na úroveň 57 % HDP. Zadlženosť Slovenska vzrastie za štyri roky, to znamená, od začiatku tohto roka 2012 do konca roka 2015, zadlženosť Slovenska vzrastie, a teraz poviem absolútne čísla, kde je to ľahšie predstaviteľné, ako vyjadrené len v percentách HDP, tak hrubý verejných dlh Slovenska vzrastie z 29,9 mld. eur, pre ľahkosť si to zaokrúhlime na 30 mld. eur k 1. 1. 2012, na 46,5 mld. eur k 31. 12. 2015. Z tridsať miliárd eur na štyridsaťšesť a pol miliardy eur. Dámy a páni, to je viac ako 50-percentný nárast hrubého verejného dlhu Slovenskej republiky. Viac ako 50-percentný nárast. A to, ešte podotýkam, všetko za predpokladu, že sa reálna ekonomika v rokoch 2013 až 2015 bude vyvíjať tak, a na tie predpoklady, na ktorých je postavený rozpočet verejnej správy, že sa to všetko bude vyvíjať tak, ako si to autori rozpočtu nalinkovali v uvedenom dokumente. Možno všetci tušíme a cítime bez ohľadu na to, či sme z ľavého, pravého, stredového spektra politickej mapy Slovenska, že s pravdepodobnosťou hraničiacou s istotou, vývoj reálnej ekonomiky bude výrazne horší, ako sú predpoklady, na ktorých je postavený rozpočet. Takže zadlžujete generácie na Slovensku, ktoré prídu po nás, a dvíhate dlh Slovenska z 30 na 46,5 mld. eur. Viete, čo je, dámy a páni zo SMER-u, veľmi nebezpečné na tom, čo robíte? Že toto jasne dokumentuje, ako rýchlo sa dá dostať z relatívne dobrých čísiel, váš premiér Robert Fico často opakuje, veľmi marketingovo zdatne, vo všetkých reláciách, že Slovenská republika, včera to naposledy hovoril ráno minister Peter Kažimír, že Slovenská republika v úrovni hrubého verejného dlhu je na tom celkom dobre, že porovnávajúc nejaký priemer eurozóny, porovnávajúc na priemer dvadsaťsedmičky Európskej únie, sú to čísla veľmi dobré, že sme druhí od konca. V tom dobrom zmysle slova. Že lepšie od nás je už len Estónsko a podobne. Ale tieto čísla, ktoré som teraz uviedol, nárast hrubého dlhu za štyri roky o 50, viac ako 50 percent, alebo v absolútnom vyjadrení, ak chcete, o 16 mld. eur, čo sú ročné príjmy štátneho rozpočtu, tak tu vidíte jasne, že ako rýchlo sa môže ekonomika, výkon ekonomiky a jej záväzky voči veriteľom v priebehu troch, štyroch rokov, v priebehu veľmi krátkeho obdobia dostať z tých relatívne pozitívnych konštatovaní do úrovní, ktoré už sú naozaj tou nastavenou výhybkou, a nech to neznie, prosím vás pekne, ako floskula, na grécku cestu. Toto je holý fakt. A bolo by veľmi dobré, keby si to čo najskôr začali uvedomovať aj ideológovia strany SMER. Ekonómovia zo SMER-u, aj Peter Kažimír, aj Jano Počiatek, aj ďalší si to určite, určite veľmi dobre uvedomujú. Sú, bohužiaľ, uzatvorení v akejsi kazajke, že keď sa vypnú kamery a odídete z relácie, tak vám títo páni vedia potvrdiť, že áno, sú si všetkých týchto nebezpečenstiev a hrozieb, ktoré pred Slovenskou republikou stoja a ktoré povedú Slovensko do hospodárskeho úpadku a do brutálneho nárastu nezamestnanosti, toto všetko si uvedomujú. Ale okrem medzinárodno-právnych záväzkov, o ktorých som hovoril v úvode, je tu aj nejaká potreba ideologickej integrity. A je mi ľúto, že takou tou úplne klasickou paradigmou, najzákladnejšou paradigmou vašej ekonomickej politiky a nad tým stojacích vašich ideológov, je rozdávať verejné peniaze. Verejné, podčiarkujem, znamená alebo rozumej cudzie peniaze. Rozdávate peniaze, ktoré ste nezarobili vy, ktoré nepatria vám, ktoré sú peniazmi všetkých platcov daní v Slovenskej republike. A robíte veľmi nebezpečnú hru, keď organizujete jedno výjazdové zasadnutie vlády za druhým. Raz ste na východe Slovenska, raz ste v Dolnom Kubíne, alebo kde ste boli tento týždeň. A rozdávate aj tam na týchto výjazdových zasadnutiach mikulášske balíčky. Tam sľúbite 200 000 eur, tam sľúbite milión eur, tam sľúbite 5 mil. eur. Rozdávate cudzie peniaze. Ja tomu rozumiem, že z rezervy vlády, alebo z rezervy predsedu vlády, to je všetko fajn, ale tým niekoľko málo desiatkam ľudí na takomto výjazdovom zasadnutí zalepíte oči a zabudnete dodať a povedať čestne a korektne sa postaviť pred kamery a povedať občanom Slovenska, že do roku 2015 zvýšite zadlženie Slovenskej republiky o 16,5 mld. eur. To sú ročné príjmy štátneho rozpočtu. Ako keby táto ekonomika rok nič neprodukovala a nič nevyrábala. Takto zvýšite záväzky Slovenskej republiky. A preto chcem teraz objektívne povedať, že to eurovalové kasíno skôr či neskôr dobehne všetkých eurovalových nadšencov. Všetkých. A teraz dúfam, že cítite medzi riadkami, že sa neprihováram touto vetou len k politikom SMER-u. Je to holý fakt. Poznámka č. 2. Chcem skonštatovať, že socializmus ešte žiadnu krajinu na svete nepriviedol k prosperite. To sú také tie prestrelky, ktoré sme tu zažívali v uplynulých dňoch, keď Richard Sulík k môjmu potešeniu v pozitívnom zmysle slova vyprovokoval poslanca Blahu, aby nevykrikoval trištvrte roka tam zhora zo svojej lavice a nehádzal v dvojminútových faktických poznámkach jeden citát za druhým. Raz cituje Stiglitza, potom Kruegera, potom takého, onakého nositeľa Nobelovej ceny za ekonómiu, ale aby mal odvahu sa postaviť k tomuto pultu a v normálnom dvadsať-, tridsaťminútovom vystúpení povedal súbor konzistentných vlastných úvah a vlastných myšlienok na ľubovoľnú tému. Veď ja tomu rozumiem, že niekto je odborník na jadrovú fyziku, niekto je odborník na lesníctvo. To je úplne normálne. Veď teda žijeme v takej komplikovanej dobe, že sa nemôže nikto z nás profilovať na univerzálneho politika, ktorý sa vyzná vo všetkých témach od jadrovej energetiky až po, ja neviem, silové zložky a zahraničnú politiku a Líbyu a Irán a Sudán a neviem čo podobné. Takže toto celkom akceptujem a tak je to správne, pretože žijeme v takom návale informácií, že aj keď sa orientujete na jednu jedinú tému, tak máte problém si tie informácie stráviť, prefiltrovať a štrukturovať tak, aby ste naozaj prenikli do podstaty témy, ktorej sa venujete. A preto hovorím, že to nemusí byť oblasť ekonómie, ale nech príde pán poslanec Blaha tu za tento rečnícky pult a nech prednesie poslancom súbor, podotýkam, vlastných myšlienok. Bohužiaľ, to, čo predviedol, a veľa z vás, ktorí tu teraz sedíte, ste boli svedkami jeho príhovoru, to bol opäť, to bola znôška nesúrodých dvoj-, trojvetných definícií všetkých filozofických smerov od Aristotela po súčasnosť, všetkých smerov ekonómie, neoklasicizmus, monetarizmus, taký, onaký, a všetko takto krásne v dvoch, troch vetách skombinoval až po súčasnosť, skončil a odišiel. Ja sa pýtam, kedy začnete nosiť vlastnú hlavu na vlastnom krku? Kedy začnete v tej hlave používať aj ten mozog? V dobrom zmysle slova, ja skutočne nepatrím medzi ľudí, ktorí zvyknú používať osobné invektívy a urážky, ale verte mi, že jedného dňa musí prestať nadvláda ideológie, ľavicovej ideológie SMER-u nad ekonomickým ratiom, nad, nad ignoranciou základných, prirodzených zákonov ekonómie, pretože 16,5 mld. eur bude vždy 16,5 mld. eur. To bude vždy tá istá suma, o ktorú zvýšite zadlženie Slovenskej republiky do roku 2015. A to ešte stále musím podotknúť, druhýkrát, za predpokladu, že vývoj pôjde nasledujúce tri roky podľa vašich predpokladov. (Prerušenie vystúpenia predsedajúcou.)