Dostál, Ondrej, poslanec NR SR (2019-06-26):
Dobre. Takže pán poslanec Pčolinský tu už nie je, ale povedal, že, že teda nie je pravda, že to smeruje, smeruje na Kisku a že teda, keď sa dá členské 10-tisíc limit, tak však veď Kiska môže dať dar až do výšky 3,5 milióna. No, ale to nie je pravda. Už dnes je v zákone obmedzenie, § 23 ods. 1 zákona o politických stranách. „Strana môže prijať dary a iné bezodplatné plnenia, ak tento zákon neustanovuje inak. Strana môže prijať dar alebo iné bezodplatné plnenie, iba ak hodnota daru a iného bezodplatného plnenia od jedného darcu nepresiahne v kalendárnom roku 300-tisíc eur.“ Čiže žiadneho 3,5 milióna. Tri a pol milióna tam môže dať za 11 rokov, ale nie za rok ani za dva. Za rok tam môže dať 300-tisíc ako dar a 10-tisíc ako členský príspevok, ak schválite túto novelu. Je teda, je teda vtipné, že ja som tu obviňovaný, obviňovaný z klamania, ale pritom zákon neumožňuje nikomu, aby dal v priebehu volebného obdobia, teda v priebehu jedného roka 3,5 milióna eur. (Reakcia z pléna.) To je pôžička, pôžička nie je dar, pôžičku je potrebné vrátiť. Ja hovorím o možnosti, že niekto sa rozhodne financovať stranu formou daru alebo formou členského príspevku a tam je limitovaný. To isté, to isté hovoril aj pán poslanec Bernaťák, ktorý dokonca, teda neviem, či je medzi predkladateľmi alebo, alebo len, len je, len je predsedom poslaneckého klubu navrhovateľov, že každý môže dať dar 3,5 milióna. No nie je to pravda. Dar môže dať do 300-tisíc, to je dnes v zákone. A keď prejde vaša novela, tak bude môcť dať do 10-tisíc. Pán poslanec Zelník, ja som tu upozornil, že ak vám ide o transparentnosť, tak tým nič nedosiahnete, lebo povedal som vám prípad darcov pána kandidáta Harabina, darcov pána kandidáta Šefčoviča a s tým nerobíte nič, hoci teraz sme tu mali tiež prezidentské voľby. A povedali ste rozkošnú vetu, že však sme v prvom čítaní a môžeme sa o tom pobaviť. Toto by platilo, keby sme boli v normálnom legislatívnom procese. Teraz by sme, vy ste si to odhlasovali, v septembri, začiatkom septembra by boli výbory, dovtedy by sme mohli o tom diskutovať, uvažovať, ako to upravíme. Keby sme to chceli nejako doplniť alebo niečo tam zmeniť, tak by sme vám poslali pozmeňujúce návrhy, mohli by sme sa stretnúť. V septembri by o tom v druhom čítaní rokovalo plénum, mohlo by schváliť zmeny, doplňujúce návrhy. Ale keď hovoríte, že ak máte niečo a chcete tam ešte niečo doplniť alebo upraviť, však sme v prvom čítaní a prvé čítanie je o filozofii, s vedomím, že výbory budú dnes večer alebo zajtra ráno, ten návrh, k tomu návrhu sme sa dostali dnes. Dnes o dvanástej parlament rozhodol, že zaradí návrh na skrátené legislatívne konanie do rokovania tohto parlamentu. Čiže my sme ani nemali tušenia o tom, že takýto návrh príde. A vy poviete, no, však sme v prvom čítaní a môžme to doriešiť v druhom a treťom čítaní. Je to, ja teraz ani nemám, nemám slov, aby som povedal, čo to je, ale je to smiešne, lebo v skrátenom legislatívnom konaní sa nedá skoro nič doplniť. A teda ešte sa vrátim k pánovi predsedovi a podpredsedovi Národnej rady Bugárovi. Jasné, že každý sa môže pomýliť, ale teda je zvláštne, keď sa pomýlim a ešte pri tej príležitosti niekoho druhého obviním z klamstva. Aj ja sa môžem pomýliť, lebo som si pripravoval toto vystúpenie popri tom, že som sledoval, čo sa deje, čo sa deje v Národnej rade. Mohol som sa pomýliť, ale obviniť druhého z klamstva a pomýliť sa pritom je veľmi, veľmi zvláštne. Takže ešte raz. Mal som pravdu, keď som hovoril, že politické strany, ktoré dostávajú štátny príspevok, budú po prijatí tohto zákona zvýhodnené oproti mimoparlamentným politickým stranám a novým politickým stranám, ktoré štátny príspevok nedostávajú, lebo v priebehu volebného obdobia môže politická strana na všetky typy volieb, ktoré sa v priebehu toho volebného obdobia uskutočnia, vynaložiť 7,5 milióna, také sú zákonné limity, a strany bez štátneho príspevku, ktoré svoje financie čerpajú z darov, pôžičiek, členských príspevkov, môžu mať 3,5 milióna, lebo nesmie mať z darov a pôžičiek viac ako 3,5 milióna. A teraz aj tie členské obmedzujete na, na maximálne 10-tisíc, čiže keby niektorí solventnejší členovia chceli prispieť vyššou čiastkou, tak nemôžu. A celkovo to obmedzíme na 3,5 milióna. Vytvára tento zákon, a nielen pre tieto voľby, aj smerom do budúcnosti, nerovnaké postavenie politických strán. Tento zákon je v rozpore s politickou súťažou, neposilňuje ju, naopak, oslabuje ju. Betónuje politické strany, ktoré sú v parlamente a ktoré majú štátny príspevok, a zvýhodňuje ich oproti politickým stranám, ktoré štátny príspevok nemajú. A to veľmi očividným spôsobom. A rovnako je pravda aj to, čo som povedal, že sankciou za prekročenie toho obmedzenia, že strana môže mať za volebné obdobie maximálne 3,5 milióna príjmy z darov a z pôžičiek, je likvidácia strany, je automatická likvidácia strany. Čiže ak strany porušia niečo vo volebnej kampani, majú vyššie výdavky ako zákon pripúšťa, majú príjmy odniekadiaľ, odkiaľ ich nemajú mať, tak sankcia je finančná pokuta. Môžme sa baviť o tom, či sú pokuty primerané, privysoké, prinízke, dostatočné, nedostatočné, ale je to pokuta. Tuto ak by strana, ktorá novo vznikne, chcela mať porovnateľne peňazí na volebné kampane, ako ju majú strany, ktoré si to môžu dovoliť zo štátnych príspevkov, a prekročiť ten limit, tak automaticky ide do likvidácie. To som povedal a bol som za to pánom podpredsedom Bugárom obvinený z klamstva. Takže nie je to žiadny “lex peniaze", je to pokus účelovo zasiahnuť do najbližších parlamentných volieb a zvýhodniť samých seba oproti politickej konkurencii. Presne toto urobil v roku 1998 Vladimír Mečiar. Urobil to iným spôsobom, zmenil volebný systém, alebo zasiahol do volebného systému. Vy to idete urobiť cez pravidlá volebnej kampane, ale to, že to je účelové a že to nepredkladáte preto, aby ste zlepšili pravidlá pre volebnú kampaň, ale preto, aby ste zvýhodnili samých seba, je nad slnko jasné.