B. Bugár, podpredseda NR SR: (2005-06-24):
V. Ďaďo, poslanec: Ďakujem, pán podpredseda. Kolegyne, kolegovia, predovšetkým by som chcel poďakovať všetkým tým, ktorí v diskusii vystúpili, či to bol pán poslanec Šulaj, pán poslanec Mečiar, pán Muňko, respektíve pán Lintner, ako aj ostatným, ktorí svojimi krátkymi vystúpeniami doplnili tento návrh zákona. Skutočne, všetci ste potvrdili tie argumenty, respektíve tých trinásť dôvodov, ktoré som včera uviedol pre to, aby občania boli odškodnení, lebo na to majú právo. Veľmi si z faktickej poznámky cením i vystúpenie pána kolegu Šimka, pretože bol ministrom vnútra a jasne konštatoval dnes, dlhodobo, to je v zázname, dlhodobo táto situácia pretrvávala. Ja som spomínal jeden dátum. Dátum, rok 1999, kde pani Schmögnerová mala niečo konať, začala konať a kde to zaspalo. V podstate to isté potvrdil kolega Lintner. To sú fakty, ktoré sa nedajú vyvrátiť, lebo sú o tom záznamy, sú o tom protokoly určitých finančných kontrol, sú o tom protokoly Národnej banky Slovenska, sú o tom i uznesenia vlády Slovenskej republiky. Ten, kto moje vystúpenie chápal, že som povedal, že vláda nič nekonala, tak ho chápal zle. Ja som nepopieral žiadne konanie vlády v iných oblastiach, ja som konštatoval nekonanie vlády práve v tejto oblasti, alebo respektíve slabé konanie. Pán poslanec Mečiar tu citoval Trestný zákon. Áno, chce to niekto vyvrátiť? Že ten, kto nekoná, rovnako je zodpovedný ako niekto ďalší? Áno. Nekonalo sa a to je jednoznačne dnes preukázateľné. Preukázateľné je to, že nekonanie štátu je zrejmé. Je zrejmé v tom, čo bolo uvedené, je zrejmé z protokolov a z jednotlivých uznesení. Je zrejmé i to, že Slovenská republika, ktorú zastupuje vláda Slovenskej republiky ako kolektívny orgán exekutívy, brala z prostriedkov občanov, ktorí boli poškodení, finančné prostriedky. Je to zhruba suma medzi piatimi a šiestimi miliardami. Návrh zákona hovorí o odškodnení vo výške cca do 4 miliárd. Je teda zrejmé, že sme urobili chybu. Ak hovorím sme, tak nemyslím túto Národnú radu, ale myslím Národnú radu v predchádzajúcom období, pretože mnohí ste tu neboli, ktorí mali konať a mali možnosť prijať zákony k danému problému. Nikto nebránil legislatívnemu odboru vlády ako aj poslaneckej koalícii, respektíve iným poslancom, aby s legislatívnym návrhom prišli a aby sa konalo. Žiaľ, nestalo sa tak. Na záver chcem skonštatovať jednu záležitosť, čo som skonštatoval včera. Ak si niekto myslíte, že ide populizmus, ja som vás vyzval, podpíšte sa všetci 150 alebo predsedovia poslaneckých klubov a bude to vyrovnanie Národnej rady Slovenskej republiky v dlhoch voči občanovi tým, že konala tak, ako nekonala. Nespravili ste tak, ale ochotný som to rešpektovať i naďalej. Ide mi o jednu jedinú vec, aby sme my poslanci Národnej rady, aj keď máme tú dôveru takú, akú ju máme, slabú, nestratili dôveru ďalej, aby sme nestratili svoj kredit, svoje srdce a myslenie u občanov, ktorí nám dali vo voľbách dôveru. Bez rozdielu toho, ktorá politická strana to bola, pretože sme tu všetci zástupcovia nášho občana. A ten kredit môžeme stratiť jednoducho, a ťažko ho dostať naspäť. Ja vás chcem v mene skupiny poslancov a celej opozície požiadať, požiadať o to, aby sme sa skutočne s vážnosťou a plnou zodpovednosťou poslanca Národnej rady Slovenskej republiky postavili k predmetnému návrhu zákona, aby sme dokázali to, že nám na občanovi nezáleží len budúci rok vo voľbách 2006, ale že dokážeme tak konať všetci, a ak tento návrh zákona by bol prijatý, čo som už počul, aký je názor koalície, tak by to bol výsledok jednoznačne celej Národnej rady, nie výsledok skupiny poslancov. Obraciam sa zvlášť na vás, nezávislí poslanci, ktorí tu síce nie ste. Ale časť z nich počuje a časť z nich v kanceláriách pracuje. Preukáže aspoň tu svoje svedomie, preukážte to, že ste tí poslanci, ktorí aj keď odišli z kandidátok svojich strán, na ktorých kandidovali, majú aspoň svedomie voči občanovi. Ja vám veľmi pekne ďakujem za prípadnú podporu. To je všetko. (Potlesk.)