Hlina, Alojz, poslanec NR SR (2014-09-24):
Vážená pani predsedajúca, vážené kolegyne, kolegovia, tento návrh, teda ako som spomínal, naozaj súvisí s komunálnymi voľbami. A avizujem, že na októbrovú schôdzu predložíme ešte jeden návrh, ktorý rovnako súvisí. Dovoľte mi povedať o ňom, že bude to o tom, že čoho sú schopní komunálni poslanci. A komunálni poslanci v niektorých lokalitách, žiaľ, sú schopní umiestniť vysielače mobilných operátorov nad hlavu detí. Ten mobilný vysielač im robí z hlavy praženicu, ale to tým poslancom vôbec nevadí, lebo veci majú byť tak, ako boli dohodnuté. Čiže aj tento návrh, i keď sa to možno, čiže dávam dopredu, keď budete sťahovať na októbrovej schôdzi návrhy, tak kľudne stiahnite, pani Laššáková, aj návrh o mobilných vysielačoch. My to dáme cez stavebný zákon, to bude také zvláštne, aby sa proste zamedzilo to, že v niektorých komunálnych lokalitách sú schopní dať deťom nad hlavu vysielač. Sú. Absurdná situácia je, že dokonca na Drotárskej tuná je škola pre sluchovo postihnutých, by ste neverili, aj tie deti, chúďatá, tam majú na tej budove vysielač. To je už proste, vždycky sa chodí dovtedy s tým krčahom, kým, kým nepraskne. Je to problém, s ktorým sa borí celý svet, celá Európa. Hľadajú na to riešenia. Na Slovensku sme to poňali typicky slovensky, že dohodneš si zopár poslancov, ktorí ti dajú súhlas, a majú školy, v ktorých sú zriaďovateľom, a dajú to tým deckám, nevadí, za pár korún to tam napchajú. Všimnite si bratislavské školy. Na skoro každej bratislavskej škole je umiestnený vysielač mobilných operátorov. To je naozaj čarovné. To je naozaj možné iba v niektorých krajinách, ja neviem ako kde v iných mestách, ale Bratislava je týmto úplne špecifická. Čiže avizujem, aj tento zákon, ktorý bude súvisieť s komunálnymi voľbami. Čo sa týka tohto návrhu, o čom hovorí? Zjednodušene, ja to poviem pre ľudí, aby tomu rozumeli. Obce ešte mali dakedy majetok, teraz už samozrejme toho veľa nemajú, lebo čo mohli, predali, a hospodárilo sa s tým tak ,jak sa hospodárilo, niekde lepšie, niekde horšie, ale poväčšine horšie. Špeciálny prípad je znova v tomto Bratislava, že urobiť z tak bohatého krásneho mesta takú ošarpanú krásavicu, vychudnutú, vyziabnutú, vyšklbanú, dokáže len niekto. Na to treba naozaj enormný talent. Môžme povedať: podarilo sa, po 25-ch rokoch sa podarilo z krásavice na Dunaji urobiť vychrtlú stopárku pri slovnafťáckej pumpe. Prosím vás, ako sa to podarilo? Tak, že neboli pravidlá, neboli pravidlá ako hospodáriť s majetkom, do určitého času neboli skoro žiadne. To znamená, ako sa dohodli, tak to urobili. Potom bol návrh pani Žitňanskej, ktorá to čiastočne vylepšila, tú situáciu v tom, že sa zaviedli okrem iných ustanovení aj prípady hodné osobitného zreteľa. Proste sa to sprísnilo. Chvalabohu. Ináč to bola, taký, treba oceniť, ona bola vtedy opozičná poslankyňa a prešlo to, hej, čiže vtedy ste sa tomu trošku postavili čelom ako poslanci SMER-u a prešlo to. V 2010. sa to cizelovalo, myslím, že cez návrh pána Dostála vo výbore, že sa to pritvrdilo v tom, že ten osobitný zreteľ bol nielenže trojpätinovou väčšinou prítomných poslancov, ale všetkých poslancov. To sa tam doplnilo. Plus sa tam dala 15 dňová lehota, plus sa tam dalo, že je nevyhnutné uviesť dôvod, zdôvodnenie toho osobitného zreteľa. Doteraz všetko dobre, to znamená, že to je legitímna, dobrá snaha proste upraviť to nakladanie s majetkom, pripustiť možnosť samospráve, že nemá sledovať len vždycky absolútny cieľ maximálneho výnosu, to s tým budem vždycky aj ja súhlasiť, že mala by byť kategória osobitného zreteľa. To znamená, áno, ideme predávať súťažou, najvyššou cenou, dražbou, tak proste, aby sem nagenerovali čo najvyššiu, ale stále zákon pozná osobitný zreteľ. To znamená situáciu, skutočnosť, ktorá je hodná osobitného zreteľa. Nuž, ale ja vám poviem, ako to dopadlo. Zase typicky slovensky. Zas typicky našsky. Ono hodné osobitného zreteľa je už v tejto krajine všetko. Ja teda neviem, ako na iných malých zastupiteľstvách. Ja vám poviem zastupiteľstvo, napríklad zajtra majú zastupiteľstvo Bratislava-mesto. To chudobné, vyskubané, vydrancované, vykradnuté mesto, tá úbožiačka na Dunaji, má zajtra zastupiteľstvo. Majú tam, som si poznačil, 60 bodov, 61 bodov, ktoré sa týkajú predaja, respektíve nájmu mestského majetku. A teraz počúvajte dobre, z toho 43 je hodné osobitného zreteľa, 5 vyhlásenie súťaže na nejaké objekty nájmu a 13 sú majetkoprávne vysporiadania. To znamená, že není inej voľby, len to urobiť tak, to znamená, pozemky pod existujúcimi budovami. Čiže v zásade všetko, okrem tých štyroch či piatich súťaží, je hodné osobitného zreteľa. Všetko, komplet všetko. Nejaký Muhammad, neviem aký, v Petržalke stánok, hodné osobitného zreteľa. Hentaká firma si kupuje pozemok, všetko je, je to na smiech. Zákonodarca dá v kategórii hodné osobitého zreteľa, aby mali možnosť, trebárs tá samospráva posúdiť cez niečo, hej, aby nesledovali primárne len záujem urobiť čo najvyšší výnos, to znamená, chce si prenajať nejaká neziskovka. A tak, áno, majú, a ja som za, má právo poslanec, poslanci toho mesta, obce určiť, že sú teda ochotní im to predať alebo prenajať za inú cenu, ako by generovala súťaž. To je v poriadku. Lebo je tam nejaký dôvod, je to fakt charita alebo niečo, na to to bolo robené. Lenže dopadlo to presne tak, jak som vám to prečítal. Čiže zo všetkých bodov, zo všetkých bodov, skoro všetky sú hodné osobitného zreteľa. To je Bratislava, to je zajtra. No ale, chvalabohu, tam majú aj Karla Gotta. Viete, to je, to vám dopoviem, 43 hodné osobitného zreteľa a budú aj udeľovať čestné občianstvo Karlovi Gottovi. Oni, zase treba uznať, že títo politici niektorí sú dobrí. Tesne pred voľbami dostane Kája Gott čestné občianstvo mesta Bratislavy, predpokladám, že ešte pred voľbami si ho príde prevziať a budú nadšené ovácie. To je rimanské chlieb a hry. Proste to krásne funguje. Mesto vydrancované, v noci sa už nesvieti, normálne v tých hlavných sa už nesvieti, to, lebo není za čo. Viete, bordel jak v tanku. Ja som to minule počítal, 800 000 – počkajte, jak to bolo? – 800 000 korún, ešte v korunách, denne stojí to, čo je podpísaná zmluva, upratovanie mesta Bratislavy, 800-tisíc korún denne. A bordel, bordel jak v tanku. Normálne bordel jak tanku. Nevidíte nikoho, hej, ale toľko to stojí, zimná údržba. To bývalí, čo tam boli, tuná, žiaľ, toto, SDKÚ je v tom, noštek ma tak za... To sú najväčší obchodníci, to sú najväčší a najbrutálnejší obchodníci s mestským majetkom. Ľudia, ktorí sa nerozpakujú podpísať, ľudia, ktorí ani auto, ktoré rozmetá soľ, ani nevidel, ale je poskytovateľ tej služby pre mesto Bratislava za neviem koľko miliónov eur. Viete, to sú bez kúska hanby, bez kúska akejkoľvek hanby. Čiže táto, toto je funkčný model: chlieb a hry, čo sa dá učmajzneme, čo sa dá, zničíme. To mesto, prosím vás, Kežmarok je krajší, hociktoré mesto na Slovensku má krajšie námestie jak Bratislava. To je, jak úbohá Bratislava, to by jeden nepovedal, že čo sa dá s tým mestom urobiť. Ale hlavne, že Karla Gotta budú mať. Čiže budú mať čestné občianstvo Karla Gotta. Už som len zvedavý, že kde bude prebiehať to odovzdávanie toho čestného občianstva a kto na tom si bude prihrievať polievočku. Či tam bude aj Nesrovnal, či tam bude Ftáčnik. Všetci tam budú, všetci budú: Kája, Kája došiel. Jak by povedal Bolek Polívka: „Kájo, ty mne neznáš?!“ (Vyslovené s pobavením.) Viete, to je čarovné, toto. Takto si my tu žijeme a všetci sme sa, tu tešíme, ale ja vám poviem, že ja to vnímam aj z hlbšia. A tak zničiť Bratislavu, jak to niekto dokázal, to, na to je basa málo. Na to je basa málo. Prosím vás, ak by sme my tento návrh prijali, ak by sme my návrh, ktorý teraz vám chcem predstaviť, že v čom je ten návrh, keby sme ho my prijali, tak ja vám poviem, že 30 % ľudí by stiahlo svoju kandidatúru do obecných zastupiteľstiev. Lebo by to stratilo pre nich zmysel. Lebo niekde na úrovni 30 %, je môj odhad, ľudí kandiduje preto, lebo to má pre nich zmysel. To neni, že verejná služba, že chcú. Má to pre nich zmysel, lebo v rámci toho dohadovania pri tom stole niečo spadne. Keby sme prijali tento návrh zákona, tak 30 % ľudí si povie: mňa to tam nebaví, nemá to zmysel, nemá to cenu, načo by som tam šiel, však už o nič nejde, cena sa generuje, ako-tak sa to upravilo, že mňa tam už netreba a nič mi, nič zo stola nespadne. Ale to by sme ten zákon museli prijať. A ja vám ho teraz predstavím, že v čom je, v čom je ten návrh. Existujúci návrh, teda to, čo teraz hovorím, že trojpätinová väčšina všetkých poslancov dokázala to, čo sa aj tu niekto, že čuduje. Ja sa nečudujem, že vznikajú niekde čarovné kombinácie. Prosím vás, v Bratislave funguje úplne, úplne elegantne, to možno tak poslanecký klub SMER-u nefunguje vo vnútri, oni to ale vedia, ako funguje koalícia v bratislavskom meste medzi SKDÚ, žiaľ, aj SaS a SMER-om. Tam to ide, tam to ide, vážení, to je, nožík do masla sa nezaborí tak, ako keď sa povie, že ideme niečo robiť s majetkom mesta, a aká jednota sa vytvorí. Tam nie je problém s ničím. (Reakcie z pléna.) Pripúšťam, že sa tam zjavuje možno, ale kto má v tom držať prehľad, lebo tam sa delíte, odčlenili sa, začlenili sa. Jeden nikdy nevie, že kto je vlastne už v SaS, alebo neni v SaS, takže, takže tam bude možno problém. Lebo viem, že niektorí ľudia boli v SaS, možno už teraz nie sú v SaS a krájajú to maslo tak, že to ide. Hovorím, nie je problém. V bratislavskom zastupiteľstve nie je problém predať hodný osobitným zreteľom nič. Tam panuje úplne fantastická zhoda. Človek, ináč, mimochodom, ktorý to celé riadil štyri roky, zabezpečoval tú, tú ľahkosť, tak teraz sa pred voľbami otriasol, lebo kandiduje za primátora, a povedal, že on s tým nič nemá, on už ani, dokonca ani straník není, viete. A ja normálne verím, že, že niekto to, dokonca tomu aj uverí. To ma mrzí. Lebo, ľudia, prosím vás, buďte kritickejší k tomu. Niekto, keď sa tri mesiace pred voľbami zbadá, že to, čo robil 4 roky, vlastne nerobil on, ale to robil ten Jekyll, a on je Hyde. Ja tomu nerozumiem, že to vôbec niekto vypustí z úst. Ale vypustil a kandiduje vám. Všetko tu, to je normálne sen, v tejto krajine je to sen! Dá sa tomu, dá sa to nejakým spôsobom riešiť, dá sa to zastaviť. Návrh je v tom, že ak by sa niečo vyhlásilo za hodné osobitného zreteľa, v poriadku, rešpektujme, predĺžme lehotu z 15 na 30, že je potrebné to zverejniť. A my navrhujeme, že v čase od zverejnenia do 15. dňa, keď sa niekto iný prihlási o ten istý majetok a povie, že dá o 20 % a viac – nie o euro viac, hej, aby to teda, lebo vždycky tu budeme mať takých motákov, konkurzných podvodníkov, všelijakých dražobných podvodníkov, toto vyeliminuje tento návrh –  my hovoríme, kto dá o 20 % viac a viac, hej, tak o tomto jeho návrhu sa bude hlasovať pred tým návrhom, ktorý bol zverejnený. Návrh nehovorí o tom, že, že je povinné to predať tomu, kto dal viac. Nie, návrh hovorí, že pred tým, ako vy dáte hlasovať o tom hodné osobit..., dáte hlasovať o tom návrhu, ktorý dal vyššiu ponuku. A my čo dosiahneme? Dosiahneme tým to, že preberú zodpovednosť, konečne preberú poslanci zodpovednosť. Lebo poslanci povedia: okej, tento chlapík síce dal o 20 % alebo 35 % viac, ale my sme to dali Ferovi, lebo Fero robí charitu a mesto chce charitu, a preto sme mu to dali. V poriadku, nech sa páči. Musíte prebrať zodpovednosť. Ale ja si myslím, že sa bude, dosť ťažko bude dôvodiť, že prečo ste to dali inej firme ako tej firme, ktorá dávala viac. Viete, to je to, tam by sme sa už konečne, konečne, konečne mali dopracovať, že niekto preberie zodpovednosť a povie: áno, ja som im to dal, ja som im to dal, lebo ja som presvedčený, že to tak má byť. Nech sa páči, ktorí ste poslancami v obecných zastupiteľstvách, nikto vám neberie možnosť usúdiť, že to dáte niekomu inému za menej. Nikto to, tá možnosť zostáva zachovaná, ale vaša zodpovednosť v morálno-etickej, nie v právnej rovine je v tom, že predtým zmaríte hlasovanie alebo nezahlasujete za návrh, ktorý dal viac. A dokonca vám poviem, že my sme to cizelovali aj cez ustanovenia, že presne, aby sa nestali všelijakí špekulanti, vydierači, že teraz budú, že dražobní podvodníci a neviem čo. Tam sú tie ďalšie ustanovenia. Hovoria, jednak my hovoríme o zvýšenej tej cene o 20 % a viac a hovoríme aj o tom, že ten, kto túto ponuku učiní, tak musí zložiť 30-percentnú zálohu. Lebo to je večný problém v týchto, že nedajú peniaze, potom ani, zistíte, že ani neexistujú, len vám domotali, sparalizovali ten proces. Nech sa páči, dáte ponuku, zložíte 30 % z ceny, ktorú ste navrhli. Ak by váš návrh neprešiel, mesto vám bez odkladu peniaze vráti. Ak by váš návrh prešiel, do 30 dní ste povinný, od uzavretia zmluvy ste povinný doplatiť zostatok. Všetko vyriešené. To znamená, vyeliminujete všelijakých dražobných podvodníkov, nagenerujete zrýchlenú súťaž, zjednodušene povedané, a stále zostáva tá možnosť poslancom rozhodnúť: okej, ale my to dáme neziskovej organizácii Society of Jesus, alebo ja neviem čo, lebo my to chceme. To je v poriadku, nikto nespochybňuje. Vážení, keby sa náhodou táto, tento parlament pristúpil k tomu, že tento návrh zákona by prešiel, okrem toho efektu, že 30 % obchodníkov, ktorí sa motajú po zastupiteľstvách, by stratilo zmysel svojej existencie, tak by ste urobili kus dobrej roboty aj v tom, že by sa okrem toho, že sa generuje viac peniazi pre, pre to zastupiteľstvo, by ste posilnili aj pocit spravodlivosti. To, čo tu enormným spôsobom chýba, že posilnili pocit spravodlivosti, že v tejto krajine má zmysel byť v niečom dobrý, má zmysel byť v niečom najlepší, lebo táto krajina vám dovoľuje proste podmienky, relatívne spravodlivé podmienky, ako sa k nejakému projektu dostať. O tom by tu vedeli hovoriť špeciálne niektorí. Bratislavské mesto je v tomto úplne čarovné. Oni vám najkrajšiu budovu v meste, najkrajšiu budovu v meste, Starej tržnice, za 1 euro bez akejkoľvek súťaže na 15 rokov s opciou na ďalšie roky prenajali bez kúska hanby, ani sa nikto nad tým nerozpakoval. Ešte aj s ukradnutým, vykuchaným projektom niekoho iného. Nikto sa nad tým nepozastavil, je to proste tak. Viete, to je tá schopnosť alebo neschopnosť mesta, že najcennejšiu budovu v meste, akú má, budovu Starej tržnice nevie sfunkčniť ináč, len tak, že ju dá niekomu bez súťaže, bez akejkoľvek súťaže na 15 rokov za 1 euro mesačne. To je malebné a čarovné. Táto chuť prenajímať za euro bez súťaže v meste, špeciálne bratislavskom, pokračuje ďalej. Oni vám, tu už teraz mám pocit, že sa to stalo módou. Už neviem čo, nebudem to spomínať, viete, to nie je až také dôležité. Neviem, či som to povedal dostatočne zreteľne, že v čom je podstata toho návrhu. Viete, tam máte nuansy, lebo my hovoríme o predaji. Potom aj hovoríme o nájme. To je všetko, tam vyriešené. Ja teraz hovorím o zákone o majetku vyšších samosprávnych celkov, ale hneď potom bude nasledovať zákon o majetku obci. To je v zásade identické, lebo aj keď sa zavádzali tie zmeny o hodnom osobitného zreteľa, rovnako sa novelizovali obidva zákony naraz, lebo ony spolu organicky súvisia. Čiže sľubujem, že už nebudem vystupovať pri tom druhom zákone, lebo je to v zásade to isté, hej. Je to ošetrené, je to dobre ošetrené, že dovoľte tým ľuďom proste vám ponúknuť viac. Nechajte si to právo rozhodnúť, že aj keď vám niekto núka viac, napriek tomu je to hodné, skutočne hodné osobitného zreteľa. Lebo teraz je to smiešne. Lebo všetko je v dnešných zastupiteľstvách hodné osobitného zreteľa. Tak potom novelizujte ten zákon a dajte osobitnejšieho zreteľa. Viete, že toto je hodné osobitného a potom hodné osobitnejšieho. Viete, absurdné. Čiže riešením nie je absurdné osobitnejší zreteľ, ale riešením bude to, že tento návrh zákona, o čom som presvedčený. Budem rád, keď by sme sa časom postupne o tom presvedčili viacerí. Tento návrh zákona súvisí s komunálnymi voľbami a bol by darčekom pre komunál a bol by darčekom hlavne pre občanov obcí a miest, lebo by sa dopracovali k stavu, že by nezistili len, že niečo je vhodné osobitného zreteľa, čo v zásade nie je hodné osobitného zreteľa, ale tri pätiny poslancov sa na tom dohodli, lebo ja už, viete, môžeme tu konšpirovať prečo, lebo. No preto, lebo, lebo však niekde sa vedia čarovne dohodnúť aj voda a oheň, keď ide o peniaze. No a toho, by sme tých príkladov, svedectiev by som vám vedel asi povedať, povedať veľa. Ďakujem pekne zatiaľ.