Osuský, Peter, poslanec NR SR (2023-06-20):
Ďakujem za slovo, pán predsedajúci. Milý Tomáš, chcem ti poďakovať za tvoj prierez smutnými dejinami zločineckého režimu Sovietskeho zväzu, na ktorý, žiaľbohu, nadviazal stále vo väčšom rozsahu nacista sediaci v Kremli. Tie tri zástavy, ktoré vejú v Peterburgu, ktoré si zmienil, sú skutočne nehoráznosťou a tá nehoráznosť vznikne vtedy, keby pred Reichstagom v Berlíne, teda pred sídlom dnešného Bundestagu, viala zástava cisárskeho Nemecka, potom zástava s hakenkreuzom, ktorá bola oficiálnou zástavou Tretej ríše, a zástava Spolkovej republiky Nemecko. Pravda je, že sa tie režimy od seba učili. Pravda ale je, že keď sa nad tým zamyslíme, tak tá neuveriteľná perverznosť boľševického stalinistického režimu, ale i Leninovho režimu, i toho poststalinistického je v tom, že on ten režim v zásade nosne škodil a genocidoval vlastných občanov. Toto sa o Hitlerovi povedať nedá. Ten vraždil, kade chodil. Ale tak ako boľševický režim vraždil v Estónsku, Litve, Lotyšsku, ako vraždil všade, kam prišiel, tak tak vraždil aj Hitlerov režim. Ale to, čo robil boľševický režim s vlastnými občanmi, je donebavolajúce. My si môžme vyvolať, ktorí sa tomu venujeme, z vlastnej pamäti, tí, ktorí by si to chceli prečítať, tak stačí dnes v Googli naklepkať meno Pavlik Morozov. Legenda, ktorý udal vlastného otca, ktorý zachránil trochu pšenice. Vtedy existoval v boľševickom Sovietskom zväze hrozný kláskový zákon. Za zbieranie vypadnutých kláskov na požatom poli boli neuveriteľné desaťročia trvajúce tresty. Ešte tá perfídnosť vynikne v tom, a to sa zopakovalo i v Československu vo februári, že jedna z takých hlavných sľubových, sľubotechnických prísľubov boľševického Leninovho režimu bol Dikrét o zemlje , tak ako Dikrét o míre sľuboval mier, tak tento sľuboval roľníkom pôdu, veľkostatkársku pôdu. Trvalo necelé desaťročie a ten režim kolektivizoval a zabíjal tých, ktorých lákal na prísľub pôdy. A my keď si spomenieme na Ďurišovu pozemkovú reformu, ktorá, nedali si komunisti v Československu toľko času na čakanie, za päť rokov, za štyri prerástla do teroru, ktorým sa vstupovalo do jednotlivých, jednotných roľníckych družstiev. Teda najprv vlákame: dostaneš pôdu, a potom ťa násilím zlikvidujeme a zjednotíme. Samozrejme, s perfídnosťou jemu vlastnou Stalin sa ako Pontský Pilát dištancoval od obrovských zločinov tým, že ich okomentoval v nosnom článku, všetko sa dá nájsť na webe, ktorý bol nazvaný Závrat z úspechu. Hovoril o obrovskom úspechu kolektivizácie, ktorý stál na mŕtvolách miliónov ľudí, ktorý stál, to si predstavme a akokoľvek nie je svet plný blahobytu, na kanibalizme. Tie zúfalé rodiny jedli svojich príslušníkov na Ukrajine. Predstavme si toto. To znamená, k tomuto sa dopracoval režim, ktorý začal Dikrétom o zemlje . A v tom je celá tá hanebnosť a perfídnosť a repríza historická. Nedá mi nespomenúť si na Jána Langoša a jeho obľúbený citát o tých, ktorí nepoznajú svoju históriu a budú ju nútení opakovať. My by sme mali poznať históriu, v akej boli dedovia dnešných občanov, pradedovia hnaní do družstiev. Mali by sme poznať všetko to, čo sa napáchalo i v našej réžii, i keď inšpirované boľševickým režimom. Preto si myslím, že prijatie takéhoto uznesenia je prihlásením sa k historickej pravde a k tomu, že ju musíme poznať, aby sa neopakovalo to, že niekto mocný bude rozhodovať o tom, čo smieme a čo nesmieme, kam smieme patriť a kam patriť nesmieme, s kým sa máme združovať a s kým sa nesmieme, proste všetko to, čo dnes aplikuje zločinecký nacistický ruský režim na Ukrajincov, mohol a tiež sa pokúšal aplikovať i na nás. A je našou povinnosťou stáť na strane slabšieho, je našou povinnosťou pomáhať mu, aby konečné víťazstvo bolo v súlade s vôľou ľudu Ukrajiny, ktorý prežil holodomor, ktorý prežil hrozné veci od boľševikov i od nacistov a ktorý dnes prežíva, žiaľ, ich reprízu. Sláva Ukrajine! Prosím o vašu podporu a ďakujem signatárom i všetkým tým, ktorí toto uznesenie podporia.