Mezenská, Helena, poslankyňa NR SR (2014-07-03):
Vážená pani predsedajúca, prítomní poslanci, no ja žasnem, v akých podmienkach a pod akým tlakom vlastne prijímame tak vážne zákony, k akým patrí aj tento zákon, zákon o ochrane spotrebiteľa. Pán poslanec Chren, ja vám ďakujem za tú informáciu, ktorá nám bola doručená vlastne v priebehu vášho vystúpenia o tom, s čím bol spustený proces skráteného legislatívneho konania. Od začiatku, ako som v parlamente, som prezentovala svoju veľkú nespokojnosť s tým, akým nesystémovým, s akým nesystémovým a nekoncepčným prístupom sa v tejto Národnej rade ja stretávam. Naozaj žasnem nad tým, ako v inštitúcii, ktorá by mala byť príkladom systémového, nelajdáckeho a koncepčného správania sa, práce, som svedkom pravého opaku. A nie je to len tento príklad prípravy zákona do skráteného legislatívneho konania, ale to, čo ma výrazne poburuje a k čomu vyjadrím aj dnes svoju nespokojnosť, sú ustavičné prešmyčky, zmeny programu rokovania, prípravy jednotlivých návrhov zákonov, ako aj to, čo ma poburuje, je prenášanie zásadných ustanovení do spoločných správ, kde naozaj človek, či už poslanec, alebo občan, ak sa má vlastne nejakým spôsobom orientovať, tak snáď až vtedy, keď vidí v komplexnej podobe vytlačený zákon, ktorý je produktom našej neprehľadnej, chaotickej a dezorientovanej práce. Naozaj toto je prístup, s ktorým som sa ja nestretla, a to som už bola na rôznych úrovniach riadenia a administrácie rôznych vecí. Takto lajdácky prístup, nekoncepčný prístup, ktorý dezorientuje nielen a znemožňuje, komplikuje prácu poslancov, o to viac dezorientuje samotnú verejnosť, ktorá sa podľa týchto zákonných pravidiel má orientovať, je absolútne pre mňa neakceptovateľný, neprípustný. Takto to potom vyzerá, že prijímame ustanovenia, ktoré potom o mesiac alebo o dva musíme znova negovať. Veď zákon o ochrane spotrebiteľa, ak sa nemýlim, bol predkladaný prostredníctvom návrhov vládnych poslancov niekedy koncom roka, v decembri 2013 a k nepriamej novele došlo prostredníctvom Občianskeho zákonníka v apríli tohto roka. Takéto parciálne vstupy do zákona vôbec nesvedčia o profesionálnom prístupe k práci a nedá mi, aby som takýto prístup nevystavila svojej kritike a prezentovaniu svojho veľkého pobúrenia a nespokojnosti. Už aj keď je vlastne tento vstup do zákona, príprava zákonov tak chaotická, okrem nej ma zaráža aj formálny vstup do zákonov, pretože v konkrétnych ustanoveniach, pod zámienkou ktorých takto vstupujete v skrátenom legislatívnom konaní do zákona, konkrétne v určení zoznamu nekalých obchodných praktík, ja nevidím žiaden, žiaden zásadný posun. S aplikáciou vyhodnotenia jednotlivých nekalých praktík je už teraz na základe prílohy k zákonu o ochrane spotrebiteľa veľmi veľký problém, a tak ako je nastavený zákon dnes, ktorý budeme prerokovávať a schvaľovať v skrátenom konaní, neprináša žiaden zásadný posun, čo sa týka vymedzenia a konkrétneho určenia nekalých marketingových praktík. Z tých podrobnejších a špecifickejších vecí, čo ma zaráža, je tiež vypustenie § 5 v tomto zákone, ktorý doteraz, pokiaľ mám dostatok informácií a skúseností z aplikačnej praxe, bol zásadným pre ochranu spotrebiteľa. Je to konkrétne paragrafové ustanovenie, zákaz klamania spotrebiteľa, v ktorom sa konkrétne uvádza, že predávajúci, výrobca, zástupca alebo jeho dodávateľ nesmú klamať spotrebiteľa, najmä uvádzať nepravdivé, nedoložené, neúplné, nepresné, nejasné alebo dvojzmyselné údaje alebo zamlčať údaje o vlastnostiach výrobku alebo služby, alebo o nákupných podmienkach. Bolo to a je to vlastne stále zásadné ustanovenie, ktoré mohli v praxi používať aj zástupcovia, poradcovia jednotlivých spotrebiteľských organizácií. Verím, že skúsenosť s uplatnením tohto ustanovenia, má aj dobrú skúsenosť, pozitívnu skúsenosť mala aj obchodná inšpekcia. (Prerušenie vystúpenia predsedajúcim.)