P. Hrušovský, podpredseda NR SR: (2002-02-12):
Otváram rozpravu. Konštatujem, že písomne sa do rozpravy prihlásil pán podpredseda Národnej rady pán Presperín. Ďalej sa ústne do rozpravy hlásia pani poslankyňa Sabolová, páni poslanci Delinga a Hofbauer. Končím možnosť ďalších prihlášok do rozpravy. Pán podpredseda, máte slovo. I. Presperín, podpredseda NR SR: Vážený pán podpredseda, vážený pán minister, dovoľte mi, aby som vystúpil k tomuto veľmi dôležitému zákonu, ktorý je návrhom vlády a ktorý sme prerokovali v prvom čítaní, prešiel výborom gestorským, ktorý pripravil jednotlivé pozmeňujúce návrhy, tak ako hovoril aj pán spoločný spravodajca. Súhlasím v prvom rade s tým, aby v správe gestorského výboru napriek tomu, že novela zákona hovorí o zrušení daňových úradov podľa zoznamu, ktorý je uvedený v pôvodnom znení návrhu, bolo rešpektované stanovisko, ktoré prijal gestorský výbor, aby sme túto problematiku jednoducho neotvárali v tomto období, možno aj citlivom, nechcem zrovna povedať predvolebnom, ale aby sme jednoducho túto vec rešpektovali. A chcem za seba povedať, že ja budem hlasovať za tieto návrhy, ktoré sú v správe gestorského výboru. Chcem tiež povedať, že problematika je obzvlášť závažná z toho dôvodu, že na nedoplatkoch na daniach dnes eviduje Daňový úrad 68,6 mld. Sk a reálne vymožiteľných je 29 mld. Sk. Čiže myslím si, že by sme mali už uvádzať skutočne túto čiastku finančných prostriedkov, aby sme sa dostali k reálii. A myslím si, že podľa novej metodiky práve takéto číslo bude rozhodujúce aj pre ďalšie obdobie. To je, myslím si, jeden z hlavných dôvodov, prečo aj novela tohoto zákona je predkladaná. Ide v podstate o to, aby sme nenapĺňali slová o korupčnom prostredí, ale aby sme jednoducho plnili uznesenia, ktoré sú predovšetkým prijaté proti zamedzeniu samotnej korupcie, aby sme neboli negatívne hodnotení aj mimo územia Slovenskej republiky. Chcem povedať, že sa mi veľmi páčilo vystúpenie pána ministra Šimka, ktorý vystúpil  tu na hodine otázok, ktorý jednoznačne a jasne odpovedal aj na otázku pani poslankyne Sabolovej, ktorá práve hovorila v súvislosti s týmto pripraveným návrhom zákona a ktorá hovorila aj v súvislosti s finančnou políciou vtedy. Myslím si, že aj samotní prihlásení do rozpravy celkom jasne chápu túto potrebu. Chcem to zdokumentovať len jedným príkladom, pokiaľ pristúpim k predkladaniu pozmeňujúcich návrhov k tomu, že takýto návrh mohol byť predložený aj bez týchto pozmeňujúcich návrhov, ktoré prečítam už v samotnej novele zákona. A mrzí ma, že nebol takto posunutý už do jednotlivých výborov a že sa nedostal aj do prvého čítania na lavice samotných poslancov. Pritom viem, že aktivita pri príprave samotného zákona bola taká, že proste vytvorenie daňovej polície, keď to máme ľudovo povedať, bolo predmetom prípravy niekoľko mesiacov a potom jednoducho vypadlo zo samotnej prípravy alebo samotného textu zákona. To, že to nie je otázka, ktorá by súvisela len s okrajovými finančnými prostriedkami, dokumentujú skúsenosti z Maďarskej republiky, kde podobný zákon bol zavedený v roku 1998, potom, čo štát zistil, že 25 % čiernej ekonomiky sa objavuje na ekonomickom trhu v Maďarsku a v roku 1999, to znamená len v prvom roku fungovania takto prijatého zákona, priniesol výsledok 12 mil. forintov do štátneho rozpočtu a v ďalšom roku fungovanie tohto zákona prinieslo jednoducho zníženie alebo zlikvidovanie samotných daňových nedoplatkov voči daňovým správam. Samozrejme, sú aj iné skúsenosti, napr. aj tie, že takto to funguje v drvivej väčšine európskych krajín okrem Nemecka a Talianska, zatiaľ čo ja mám poznatok, kde to má v pôsobnosti ministerstvo financií. U nás, ako viete, sa to presúvalo ešte na ministerstvo vnútra. Dovoľte mi teda predložiť pozmeňujúce návrhy. Predkladám teda k tlači 1242 nasledovné pozmeňujúce návrhy. V čl. I navrhujem za bod 8 návrhu zaradiť nové znenie § 4 ods. 3 písm. c) a doterajšie body návrhu v čl. I sa prečíslujú. V § 4 ods. 3 písm. c) znie: „c) rozhoduje v daňovom konaní podľa osobitného predpisu, a to aj v prípadoch, keď sa naň vyrubuje na základe kontroly alebo zistení vykonaných iným daňovým orgánom“. Ak hovoríme o zdôvodnení, chcem povedať, že cieľom tejto predloženej novely zákona o daňových orgánoch v častiach týkajúcich sa Úradu daňového preverovania je urýchliť, zjednodušiť, zefektívniť odhaľovanie daňových trestných činov, ktoré doteraz vykonávajú rôzne útvary Policajného zboru, a prispôsobiť štruktúru daňovej správy európskemu štandardu v rámci predvstupových rokovaní a vytvoriť v rámci daňovej správy orgán činný v trestnom konaní, podobne ako má colná správa od roku 1994. Takými útvarmi v rámci daňovej správy disponujú mnohé európske krajiny, napr. Rakúsko, Dánsko, Francúzsko, Maďarsko, Holandsko, Ukrajina, Fínsko, pričom Fínsko a Francúzsko sa budú v prípade potreby podieľať aj na vyškolení pracovníkov novovznikajúceho úradu na základe twinningových projektov. Ďalší pozmeňujúci návrh, druhý, je v bode 13 návrhu – v § 4a ods. 3 písm. a) nahradiť text týmto textom: „preveruje oznámenia o skutočnostiach nasvedčujúcich tomu, že bol spáchaný trestný čin v súvislosti s porušením osobitných predpisov“. Dovoľte mi, aby som odôvodnil tento pozmeňujúci návrh tým, že Úrad daňového preverovania bude riešiť úlohy v oblasti odhaľovania daňových trestných činov, odbremení správcov dane od zdĺhavých, časovo nesmierne náročných úkonov, ktoré doteraz vykonávali pre orgány činné v trestnom konaní. Zaradenie odhaľovania daňových trestných činov medzi hlavné úlohy Úradu daňového preverovania má za cieľ nielen odkriminalizovanie daňovej správy, ale aj umožnenie správcovi dane viac času venovať podpore dobrovoľného plnenia daňových povinností u daňových subjektov. V prípade, že novela zákona č. 150/2001 Z. z. o daňových orgánoch nezverí Úradu daňového preverovania bežné právomoci, ktorými disponujú pracovníci daňových úradov, nepôjde o odbremenenie a odkriminalizovanie, ale zamestnanci daňových úradov budú naďalej tak ako doteraz zaťažení všetkými úkonmi, ktoré vykonávajú pre orgány činné v trestnom konaní. Tretí pozmeňujúci návrh sa týka bodu 13 návrhu. V § 4a ods. 3 navrhujem vložiť za písmeno a) nové písmeno b), následne súčasné písmená b) až d) označiť ako písmená c) až e). Paragraf 4a ods. 3 písm. b) teda znie: „vyhľadáva a odhaľuje prípady porušenia osobitných predpisov zakladajúcich podozrenie, že bol spáchaný trestný čin“. Dovoľte mi odôvodnenie. Na dosiahnutie hlavného cieľa úradu, to znamená efektívne odhaľovanie daňových trestných činov, je nevyhnutné, aby tento orgán disponoval právomocami orgánu činnými v trestnom konaní, t. j. mohol konať podľa Trestného poriadku, a zároveň právomocami daňového orgánu, t. j. mohol konať podľa zákona č. 511/1992 Zb. o správe daní a poplatkov. Nevyhnutnosť disponovať zvyčajnými právomocami, ktoré využívajú daňoví kontrolóri na daňových úradoch pri skúmaní záležitostí daňového subjektu v prípadoch podozrení, z daňových trestných činov potvrdzuje aj správa misie Medzinárodného menového fondu z decembra 2001. Táto správa zdôrazňuje, že funkcie vyplývajúce zo zákona o správe daní musia byť primárnym nástrojom pri odhaľovaní prípadov daňových trestných činov. Tieto úkony môžu robiť len odborne zdatní pracovníci, ktorí skúsenosti získali pri vykonaní daňových kontrol. Doterajšie skúsenosti pri odstupovaní podnetov orgánom činným v trestnom konaní potvrdzujú, že odhaľovanie daňových trestných činov nie je napriek značnému úsiliu pracovníkov daňovej správy na prijateľnej úrovni. O tejto skutočnosti svedčia aj tieto údaje za rok 2000: 1044 podaných podnetov na prokuratúru, 481 podaných podnetov orgánom činným v trestnom konaní, z toho bolo začatých trestných stíhaní 64, odložených prípadov bolo 252, v riešení je 460 prípadov a bez informácie o akomkoľvek stave riešenia je dnes 310 prípadov. Zároveň podávam posledný pozmeňujúci návrh. V bode 13 návrhu navrhujem v § 4a vložiť odsek 6, ktorý znie: „Zamestnanci Úradu daňového preverovania, ak je to nevyhnutné na dosiahnutie plnenia úloh podľa ods. 3 písm. b), sú oprávnení vykonávať úkony, ktoré inak patria do pôsobnosti daňového úradu s výnimkou tretej až deviatej časti osobitného predpisu.“ Zdôvodňujem to tým, že od 1.4.2002 nadobudne účinnosť zákon o štátnej službe, ktorý v § 2 ods. 2 písm. c) vymedzuje plnenie úloh štátneho zamestnanca v oblasti kontroly. Podľa tohto paragrafu bude možné zaradiť do štátnej služby všetkých daňových kontrolórov. V prípade, že ustanovenia zákona č. 150/2001 Z. z. o daňových orgánoch nevymedzia Úradu daňového preverovania bežné právomoci, ktorými disponujú daňoví kontrolóri na daňových úradoch, časť jeho zamestnancov nebude možné zaradiť do štátnej, ale len do verejnej služby, čo znamená diskrimináciu odborne najzdatnejších zamestnancov, ktorí by prešli do tohto úradu pracovať. Vážení páni poslanci, panie poslankyne, vážený pán minister, chcem vás poprosiť o podporu týchto pozmeňujúcich návrhov, ako aj o schválenie návrhu zákona ako celku. Zároveň odovzdávam v zmysle rokovacieho poriadku pozmeňujúce návrhy s príslušným počtom podpisov poslancov Národnej rady spravodajcovi, ktorý bol určený ako spoločný spravodajca. Ďakujem vám za pozornosť.