Gaborčáková, Soňa, poslankyňa NR SR (2018-12-04):
Dobrý deň. Milí kolegovia, pán minister, pán predsedajúci, ja som už vystúpila v písomnej časti, ale teda chcela by som ešte viac upozorniť pozornosť práve na starostlivosť o tých, ktorí to najviac potrebujú, a teda o seniorov a odkázaných ľudí. Dnes tu už padlo mnohokrát porovnanie s Českou republikou a ja musím povedať, že práve Česká republika sa vysporiadala práve aj v starostlivosti o odkázaných ľudí s problémom starnutia tak, že finančné prostriedky viaže na konkrétneho človeka. To znamená, peniaze idú za človekom, nejdú za inštitúciou. A to navrhujem aj teda ja a hnutie OĽANO, aby človek sa rozhodol, či finančné prostriedky použije teda na starostlivosť v zariadení, alebo použije na starostlivosť v domácom prostredí. Posledných 10 rokov nám počet seniorov narástol o 143 900 ľudí. Avšak ak sa pozrieme na dotácie na sociálne služby, musíme si všimnúť jednu vec, že počet miest nám pribúda len posledné tri roky, a teda aj finančné prostriedky a navyšovanie peňazí práve do starostlivosti o odkázaných ľudí nám pribúda minulého roku a tohto roku. To znamená, že sme sa nepripravili na časy, kedy nám ľudia budú starnúť a kedy potrebovať starostlivosť. Naopak, čo sme spravili? Začali nám rásť, a teda poskytovať sa služby ambulantnou formou v tzv. denných stacionároch, a keďže sme videli, že sa nám navýšili o 9 mil., tak sme začali likvidovať práve ambulantný, ambulantnú formu starostlivosti o odkázaných a seniorov, pričom ten senior alebo zdravotne ťažko postihnuté dieťa sa nachádza v rodine. A čo sa nestalo? Opäť sa nám znižuje počet poskytovateľov práve v ambulantných službách, ktoré sú pre štát oveľa lacnejšie a humánnejšie voči starostlivosti odkázaného seniora alebo zdravotne ťažko postihnutého dieťaťa. Načas si tá rodina oddýchne a dokonca žije v bežnom, prirodzenom prostredí, to znamená, je to pre neho aj prirodzené prostredie, a nie chladné ako v kamenných domoch. Dnes máme pred sebou rozpočet, ktorý síce navyšuje finančné prostriedky pre zariadenia sociálnych služieb, ale zanedbalo sa to desať rokov, a čo sa stane. V podstate ambulantný sektor, pokiaľ sa nezmení návrh zákona na počet, počet zamestnancov na počet klientov, nám, sa nám bude naďalej likvidovať, to znamená, aj keď navýšia finančné prostriedky o 50 %, bude to znamenať, že tie stacionáre sa budú naďalej likvidovať, pretože nebudú mať peniaze na počet zamestnancov. Čiže ak sme chceli zmeniť nie likvidáciu ambulantného sektoru, aby ten človek ostával aj doma, aj bol načas v zariadení, mali sme vstúpiť do novely zákona o sociálnej služ..., o sociálnych službách, kde sme vstúpili už trikrát a budeme štvrtýkrát, ale napriek tomu, že to hovorím dookola, situácia sa nemení a tento sektor sa likviduje a ľudia sa nám presúdza..., presúvajú teda do pobytových služieb, ktoré sú drahé, určite aj menej citlivé k takej psychike človeka ako k človeku, ktorý ostáva v domácom prostredí. Najvyššiu časť finančných prostriedkov a zdrojov na financovanie sociálnych služieb, naopak, poskytuje poskytujú vyššie územné celky, a to je 146 mil. eur, čiže predstavuje to 33 %. Takmer 93 % všetkých príjmov pochádzalo z troch zdrojov, a to od zriaďovateľov, z príspevkov zo štátneho rozpočtu a tretí je poplatok klienta. Čo chcem zvýrazniť, je, že najvýraznejší rast z týchto troch podielov, kde ten poskytovateľ dostane peňazí, je práve z príjmu a z poplatku klienta. To znamená, tým, že my šetríme alebo nezracionalizujeme proces poskytovania služby odkázaným seniorom alebo deťom s ťažkým zdravotným postihnutím, presúvame poplatky na prijímateľa sociálnych služieb. Čo to robí v praxi? V praxi nám narastá počet seniorov, ktorí sa nachádzajú v zariadeniach sociálnych služieb, ktorí vytvárajú straty pre poskytovateľov, a preto sú ľudia, takíto ľudia neatraktívni pre poskytovateľov a dostávajú sa na posledné tri roky do útulkov, alebo teda do nocľahární. To môžte vidieť aj mediálne ako dôchodci sa nám nachádzajú práve v nedôstojných podmienkach na sklonku svojho života, kde by, naopak, mali byť oslávení za to, čo pre tento štát urobili. Riešením ministerstva je, že teda neposkytne mimoriadnu dotáciu, a ja som v písomnej časti, v písomnej časti k debate o rozpočte dávala pozmeňujúci návrh, ktorý hovorí o tom, aby sme naozaj zafinancovali tých 10 mil., lebo skutočnosť bude taká, že opäť za rok 2019 sa nám zriaďovatelia takýchto zariadení opäť zlikvidujú a už teraz máme na čakacích listinách 9 600 čakateľov, ktorí nemajú poriešené, kde sa nám objavia. To znamená, že naozaj ide o veľký problém Slovenska, ak zoberieme do úvahy, že počet starobných dôchodcov nám od roku 2018, teda od tohto roku do nasledujúcich rokov, čiže ďalších desať rokov do roku 2026 narastie o 233 959 ľudí, to znamená, takmer o 240-tisíc ľudí. O týchto ľudí sa postará do budúcnosti, ak zlikvidujeme formy ambulantné, a nezracionalizujeme pobytové služby a nezafinancujeme tento rok mimoriadnou dotáciou práve poskytovateľov sociálnych služieb, si pripravíme sekeru na krk. Jednoducho tí ľudia sa nám naozaj ocitnú v hrozných podmienkach, kde budú zomierať v dekubitoch, lebo počuli sme predtým aj, že zdravotníctvo nedostáva mimoriadne finančné prostriedky, čiže tam si ich ponechajú len nejaký čas. A čo s týmito ľuďmi? Ostanú nám umierať na uliciach, lebo rodina sa nebude vedieť o nich postarať, pretože musí platiť energie, ktoré pôjdu od januára hore? Ja si myslím, že ak, ak naozaj neprijmeme pozmeňovací návrh a nedáme mimoriadnu dotáciu 10 mil. z tej rezervy, ktorých máme pripravených 400 mil. v rozpočte štátu, privedieme práve tých ľudí, ktorí nám aj vybudovali to, čo máme, tak na mizinu, že sa to všetko obráti hore nohami na tom Slovensku. A naozaj aj vyplácanie dôchodkov bude problém. Už dnes dôchodok je priemerne 400 eur – to hovorím o priemernom, ja nehovorím o minimálnom, o priemernom – a platba v zariadení je od 600 do 1 100 eur. Kto si bude dovo..., kto si dovolí zabezpečiť takúto službu pre svojho, pre svoju mamu alebo otca? Len ľudia, ktorí majú peniaze, nie tí, čo žijú z ruky do úst a zvýšime im ešte energie! Naozaj je potrebné mimoriadna dotácia, lebo keď zlikvidujeme ďalšie služby v roku 2019 tým, že nedáme mimoriadnu dotáciu, tak jednoducho počet nebude 10-tisíc, ale ďalších 5-tisíc ľudí. Naozaj rozmyslime si, čo, čo robíme v tejto krajine a komu chceme pomáhať. Či len plošne púšťame verejné výdavky na, pre niekoho, ktorý to nutne nepotrebuje, a niekto nám pomaly zomiera pod mostom. Ďakujem za pozornosť.