M. Sabolová, poslankyňa: (2007-10-25):
A prvá moja otázka v interpeláciách bola na pána ministra Valentoviča. Pýtala som sa, prečo neboli zaradené psychiatrické nemocnice, liečebne do minimálnej siete. Dnes pán minister odpovedá, lebo v tom čase to nebolo v nariadení vlády, že prehodnocuje zoznam poskytovateľov, tak ako stále odpovedá už poldruha roka. Stále len prehodnocujeme, ale nič neriešime. No v nariadení vlády, ktoré vláda včera prijala – a čudujem sa, že ho prijala bez jeho účasti na rokovaní vlády –, sa už časť týchto zariadení nachádza. Ale myslím si, že to celé riešenie nariadenia vlády, pán minister, nemalo byť vo vymenovaní nemocníc a ústavných zariadení, pretože to je veľmi ľahká cesta pre tieto zariadenia nestarať sa o to, ako budú hospodáriť, lebo však máme garantované zmluvy. Myslím si, že tá koncepcia mala ísť iným smerom, aby bolo jasné, aké typy nemocníc majú mať koľko lôžok, čo má byť garantované v minimálnej sieti, ale nie konkrétne zvýhodňovať a neznevýhodňovať nemocnice. Druhá otázka, interpelácia bola tiež na pána ministra Valentoviča. Týkala sa záchranných zdravotných služieb. Tu chcem len podotknúť, pretože pán minister odpovedá, že je medzirezortné pripomienkové konanie, ale ono vôbec nebude riešiť počty ambulantných záchranných zdravotných služieb, či ich rozloženie v rámci Slovenska. Pýtam sa, kde sú tie kritické slová z minulého volebného obdobia pána poslanca Pašku, súčasného predsedu Národnej rady, mnohých poslancov Národnej rady, ktorí kritizovali rozloženie a počet, tak ako aj ja v minulom volebnom období, počet záchranných zdravotných služieb, ale myslím, že dnes za poldruha roka opäť nič rezort nerieši. Napriek tomu, že pán minister hovorí, že nemám pravdu, že predsa prehodnotil poskytovanie poskytovateľov a finančné ohodnotenie, ale myslím si, že tu ani v číselných sumách nehovoríte, pretože to zníženie sumy je také nízke, že žiadnym spôsobom neovplyvní odčerpávanie zdrojov pri záchranných zdravotných službách. Skutočne s takou odpoveďou nie som spokojná, ale nežiadam hlasovať nijak výnimočne. Pán minister Maďarič mi na moju interpeláciu o koncesionárskych poplatkoch hovoril, že má zatiaľ vedomosť, že spoločnosť Lawyer Partners neuskutočnila ďalšie kroky voči platiteľom koncesionárskych poplatkov. Nebola by som taká veľmi spokojná po novele, ktorú sme prijali a po generálnom pardone, že to všetko zastalo. A bola by som rada, keby to mal v merku aj naďalej, pretože si myslím, že to nie je doriešená vec a bolo by dobré, aby ľudia tie úhrady, na ktoré už bolo vymáhanie, nemuseli zaplatiť. Zároveň hovoríte, veľmi zjednodušene, je tu návrh zákona, už je posunutý o nejaký ten mesiac, že je v parlamente. Je v parlamente zákon o koncesionárskych poplatkoch, ale ja môžem povedať za seba aj za mnohých občanov, ktorí sa na nás obracajú, že táto zjednodušená forma, tak ako by mali byť vymáhané poplatky, sa im nepáči a nie je dobrá. Môžem len konštatovať, veď čože by sme sa trápili, veď  jednoduchá forma je zavesiť poplatok na odberateľa. Posledná interpelácia bola na pani ministerku Tomanovú. Týkala sa zákona o službách zamestnanosti. Z tejto odpovede zjavne vyplýva, že za odvody, za neplnenie podielu zamestnávania občanov so zdravotným postihnutím sa vytvára celkom slušný balík v rozpočte a to je približne okolo 300 mil. korún v roku 2006. Je takáto čiastka podobne aj v tomto roku plánovaná alebo sa očakáva, že bude, mňa by bolo aj trošku zaujímalo to prerozdelenie, na ktoré som sa vás pýtala, pani ministerka, lebo úrady práce určite vedia aspoň percentuálne prehodnotiť, kto sú tí najväčší platitelia, kto nezamestnáva zdravotne postihnutých a kto radšej platí a vy ste tu vyhodnotili len pár inštitúcií. Sú to práve štátne inštitúcie a bolo by dobré do budúcnosti sa zamyslieť, ako budete ďalej postupovať, pretože na tie by ste mohli mať dosah. Tie, kde sú súdne spory za vymáhanie nedoplatkov za odvody, sú napríklad Ústav pre výkon väzby, Poliklinika pri Ústave na výkon väzby, Nemocnica pre obvinených a odsúdených, Ústav na výkon trestu odňatia slobody a podobne. Čiže bolo by veľmi dobré, pani ministerka, pozrieť sa, ako sa tieto úhrady vyplácajú, ale hlavne ani nie tak, aby sme získavali peniaze, ale aby sme dali šancu na tých pracovných miestach, kde sa môžu zamestnať zdravotne postihnutí, aby sa mohli uplatniť, a nie to, aby sme mali nejaké zdroje, ktoré ani veľmi dobre nie je jasné, a možno to bude moja najbližšia otázka, ale určite nie v hodine otázok, lebo tam sa nikdy nedozvieme to, čo chceme. Môže to byť v interpelácii, lebo čo je napísané, to je dané. Akým spôsobom boli využité zdroje, tých 300 miliónov korún, ktoré prídu do štátneho rozpočtu alebo do zdrojov ako do financií úradu práce, ako sa využili v jednotlivých rokoch? Čiže toľko. Sú to nedostatočne vyčerpávajúce odpovede, ale asi od týchto pánov ministrov neočakávam nič viacej. Ďakujem pekne.