M. Kondrót, poslanec: (2004-06-29):
Dňa 24. 6. poslanci koalície SDKÚ, SMK, ANO, KDH s podporou Slobodného fóra v tichosti a bez pozornosti médií schválili vládou predložený materiál: zámery a postup privatizácie a doprivatizácie účasti Fondu národného majetku na podnikaní spoločnosti Západoslovenská energetika, akciová spoločnosť. Materiál predkladal predseda vlády Mikuláš Dzurinda. Jeho schválenie neznamená nič iné, len to, že vládne strany dokážu schváliť akúkoľvek nekoncepčnosť, neprofesionalitu, dokonca i s narážkami, že v súvislosti s privatizáciou došlo k porušeniu zákona. Pre predsedu vlády ako predkladateľa je totiž významným argumentom pre doprivatizáciu distribučných energetických spoločností, citujem zo strany 3 materiálu, „zosúladenie právneho a reálneho stavu v riadení týchto spoločností. Súkromným investorom bolo v minulom období predaných 49 % akcií distribučných spoločností. Súčasne však prostredníctvom transakčných dokumentov získali investori väčšinu hlasov v predstavenstve, a tým aj manažérsku kontrolu a reálne riadenie spoločnosti“. Vážené kolegyne a kolegovia, premiér vlády otvorene priznal, že skutočným vlastníkom je minoritný akcionár, a preto žiada o zosúladenie právneho a reálneho stavu. Okrem toho sa v materiáli uvádza, že vláda v distribučných podnikoch chce dosiahnuť vyššiu efektívnosť v dôsledku adresného súkromného vlastníka a priniesť manažérske skúsenosti. Ako to chce vláda urobiť, keď predá majetkovú účasť? A na druhej strane čo jej po predaji zostane z efektívnosti súkromnej firmy? A po tretie, vláda sama priznáva, že ju už riadi súkromný investor. Že by bol neefektívny? Po ďalšie, vláda chce formovať konkurenčné prostredie. Prosím vás, ako? Predajom? Veď nebude nič vlastniť. Vláda má zámer na efektívnom fungovaní distribúcie elektrickej energie. Teraz je distribúcia neefektívna? Potom nenašla správneho vlastníka. Treba vymeniť manažérov, a nie predávať. Ďalej sa dozvedáme, že vláda chce maximalizovať perspektívu ďalšieho rozvoja podnikov a ich ziskovosť. Ako, keď tieto podniky neriadi ani teraz, keď má majoritu? Vláda chce minimalizovať riziko politických zásahov do riadenia podnikov. Teraz do nich zasahuje? Veď tvrdí, že ju riadia manažéri zahraničného investora. Po ďalšie, vláda chce zabezpečiť rozvoj ďalších aktivít podnikov, zvýšiť technickú úroveň a prevádzkovú bezpečnosť. Ako a prečo to chce urobiť, keď po predaji nebude nič vlastniť? Vláda chce rozšíriť exportné možnosti. A predstavte si, riešením je predaj štátnej účasti. Okrem toho o aké exportné možnosti ide, keď Slovensku reálne hrozí nedostatok elektriny? A ako nulový vlastník, vážené kolegyne, kolegovia, chce vláda tieto zámery naplniť preto, aby podnik smeroval k efektívnemu fungovaniu a stabilite. V tomto materiáli vládou uvedené dôvody hovoria proti privatizácii prirodzených monopolov, lebo ani jeden zo zámerov nemožno bez majetkovej účasti štátu naplniť. Takže zámer vlády je jediný, predať za každú cenu a napriek všetkému. O čom svedčí ešte tento materiál? Nuž o tom, že vláde chýba hospodárska politika a v nej ako jej súčasť energetická koncepcia zabezpečenia budúcej spotreby, ale nechýba jej chuť predávať majetkové účasti štátu. Veď posúďte sami, na jednej strane z ministerstva hospodárstva konečne po rokoch zaznieva, čo politici Smeru tvrdia už niekoľko rokov, že Slovensko je na prahu energetickej krízy, a na druhej strane vláda i ministerstvo hospodárstva i privatizácie chce predávať majoritné podiely v distribučných spoločnostiach. Čo to znamená? Že na Slovensko sa bude dovážať elektrická energia, ale občan bude z profitu tohto strategického obchodu vylúčený i napriek tomu, že ide o jeho majetok postavený na území Slovenskej republiky. Vážené kolegyne, kolegovia, podľa odborných odhadov je o slovenskej elektroenergetike, teda o prevádzke jej výrobných kapacít rozhodnuté tak kvalifikovane, že okolo roku 2009 budeme dovážať 40 % elektrickej energie. Kto na tom zbohatne? Občania? To sotva keď už i pán minister Rusko vie, že nám hrozia regulačné stupne, a to z dvoch dôvodov. Po prvé v Európe bude nedostatok elektriny a po druhé, prenosová sústava nezvládne taký enormný dovoz zo zahraničia. Ako sa bude rozvíjať priemysel? Aká bude cena elektrickej energie? Dvojnásobná? Nehrozí nám hospodársky kolaps? Nie, vážené kolegyne, kolegovia, vláda Slovenskej republiky nekoná vo verejnom záujme. Je na to dostatok dôkazov. Pokútny predaj akcií VSŽ, privatizácia SPP, privatizácia Výskumného ústavu zváračského, predaj akcií RIF prostredníctvom Fondu národného majetku a nakoniec aj nedávny predaj PPC, keď o privatizácii rozhodlo Prezídium Fondu národného majetku i napriek námietkam ministerstva privatizácie a hospodárstva. Áno, táto vláda je zlý správca, zo svojho majetku profitujú nie občania, ale tretie osoby, a to i napriek tomu, že ich záujmy má zastupovať vláda. Privatizácia majetkových účastí bola len zásterkou na pokračujúce odsávanie likvidity v štátnych monopoloch prostredníctvom napr. predstieraného poradenstva. Koho zastupujú politickí nominanti z ministerstva hospodárstva a Fondu národného majetku? Záujem občanov? Neprivatizujú našu energetiku nakoniec cudzie štátne spoločnosti? Poslanci z KDH majú obavy zo straty suverenity v súvislosti so znením euroústavy. Bude ale štát bez majetku suverénny? Nebudú potom o našej budúcnosti rozhodovať predstavenstvá štátnych akcioviek cudzích štátov, resp. súkromných firiem? Naša vláda je však ochotná ísť ešte ďalej. Už dnes vyvlastňuje majetok našich občanov pre potreby cudzieho a súkromného kapitálu a tvrdí, že to je vo verejnom záujme. Kto je tá verejnosť? Občania, ktorí boli vyvlastnení? Je takýto prístup niečo iné ako znárodnenie? Samozrejme, je, je to niečo horšie. Vláda totiž odníme pôdu našim občanom a proti ich vôli ju odovzdá súkromnej firme. To však nie je všetko. Táto vláda, ktorá vytvorila skvelé investičné prostredie, si investorov kupuje. Samozrejme, keďže je to vo verejnom záujme, občania to aj financujú. Naši občania sú tak solidárni nielen navzájom, ale i so zahraničnou súkromnou firmou. Tak toto je globalizácia v poňatí našej vlády, a to všetko len preto, aby pomocou lacných peňazí mohli byť i lacnou pracovnou silou. No ani to nie je všetko. Naša vláda sa necíti viazaná ústavným sľubom či platnými zákonmi. Privatizačné zmluvy či zmluvy s veľkými investormi jednoducho odmieta zverejniť. To, že ide o záväzky, ktoré prejdú na bedrá všetkých občanov, resp. že ide o štátny majetok, nie je pre ňu dostatočný dôvod, dokonca ani zákon. Čo tak vláda protizákonne tají? Že by to, že konala v rozpore so zákonom? Vláda dnes tlačí napr. na Transpetrol kvôli dodávkam kaspickej ropy. No keby nepredala naše majetkové účasti, nemusela by tlačiť, mohla by rozhodovať. Nuž áno, vážené kolegyne, kolegovia, vláda Slovenskej republiky sama priznala, že porušuje zákon. Po tomto priznaní mala nasledovať demisia premiéra alebo jeho odvolanie Národnou radou vyslovením nedôvery. Táto vláda totiž už nemá žiaden mandát. Ďakujem za pozornosť. (Potlesk.)