M. Pado, poslanec: (2008-05-14):
Chcel by som dať, dámy a páni, do pozornosti rokovanie o návrhu novely zákona v jedenástom mesiaci roku 2006, išlo o celodenné svietenie, a vyjadrenie pána ministra Kaliňáka v denníku Sme 24. 8. 2007 v článku Budeme jazdiť po novom. Píše sa tu: „Zmenou je aj celoročné svietenie.“ Keby platilo už vlani, nemusel podľa Kaliňáka zahynúť napr. šéf Ústavu pamäti národa Ján Langoš. Chcem dať do pozornosti, že toto je vyjadrenie pána ministra Kaliňáka z augusta roku 2007, rokovanie o novele zákona bolo roku 2006. Dnes máme máj roku 2008. A ja sa pýtam, koľko ľudí, ak mám zobrať do úvahy vyjadrenie pána ministra Kaliňáka, muselo kvôli tomu, že sa nesvietilo, zahynúť za posledný rok a pol. Ak teda dnes prerokovávame zákon v prvom čítaní a ak bude schválený, tak začne platiť v októbri roku 2008, teda minimálne o pol roka neskôr. V tom horšom prípade je to o viac o 12 mesiacov neskôr, ako mal platiť. Dámy a páni, ja si dovolím citovať z dôvodovej správy: „Prijatie nového zákona o cestnej premávke je predpokladom splnenia tých najprísnejších kritérií zvyšovania bezpečnosti na cestách Slovenskej republiky.“ Ak je toto skutočný dôvod, potom nijaké ospravedlnenie, nijaké slová nemôžu naozaj ospravedlniť oneskorené prijímanie tohto zákona. Treba sa zamyslieť nad personálnymi zmenami, ktoré v tejto oblasti urobil pán minister vnútra pán Kaliňák na začiatku pri svojom nástupe do funkcie. A tam treba hľadať v prvom rade dôvod zlyhania pri predkladaní tohto návrhu zákona. Ale s tým sa musí vysporiadať pán minister vnútra. Nemôžem sa ubrániť presvedčeniu, dámy a páni, že tento zákon je dôsledkom nielen snáh o zvýšenie bezpečnosti, ale je aj dôsledkom zlyhania ministerstva vnútra v realizácii dopravnej politiky na našich cestách od roku 2006. Ja viem, že s tým nemôžete, dámy a páni z koalície, súhlasiť a neprizná to ani pán minister, ale odcitujem vyjadrenie pána ministra vnútra pre médiá zo 17. 7. 2006. „Nebudem sa snažiť preventívnymi dopravnými akciami napĺňať štátny rozpočet,“ tvrdí pán Kaliňák. Alebo ďalšie vyjadrenie pána ministra a vyjadrenie pána viceprezidenta Policajného zboru pána Jankoviča, ktoré bolo uvedené 14. 9. 2006, je: „Ako uviedol Robert Kaliňák, doteraz poznala verejnosť akcie nazvané Jastrab, pričom išlo o dravca, ktorý sa špecializoval na výber pokút. Dopravná polícia pod novým vedením by sa mala venovať najmä plynulosti cestnej premávky a pomoci vodičom na cestách. Ak však dôjde k porušeniu pravidiel, polícia tvrdo zakročí.“ Znamená to, že represiu nahrádza prevenciou a Jastraba nahradil Anjel na cestách. Pán Jankovič doplnil, že táto akcia má mať hlavné ťažisko v regulácii dopravy a v sprejazdnení kritických dopravných uzlov, na ne je však naviazaná aj kontrola dodržiavania ustanovení zákona. Výsledkom tohto postupu, dámy a páni, bol rapídny nárast počtu usmrtených na našich cestách v druhej polovici roku 2006 a následne v celom roku 2007. To je výsledok takéhoto postupu, výsledok eliminácie preventívnych akcií, ktoré v predchádzajúcom období na našich cestách boli realizované. Dámy a páni, verejnosť netrpezlivo čakala na nový zákon, pretože bezpečnosť cestnej premávky sa dotýka všetkých občanov našej krajiny. Verejnosť a hlavne motoristická verejnosť čakala na zákon, ktorý bude nielen prísnejší a vo väčšej miere ochraňovať účastníkov cestnej premávky, ale aj na zákon, ktorý bude moderný a v zmysle súčasných trendov a proklamovaných tvrdení predstaviteľov tejto vlády. Nedočkali sa toho. Zákon, ktorý nielen neskutočne mešká a mnohé problémy nerieši alebo ktorým  sa vyhýba, je ešte aj zákonom zlým, zákonom, kde nedostatky prevyšujú pozitívne prvky. Tento zákon obsahuje mnohé ustanovenia, ktoré síce na prvý pohľad vyzerajú možno ako ústretové, no sú to ustanovenia, ktoré v konečnom dôsledku spôsobia chaos, nejednotnosť a poškodenie účastníkov cestnej premávky. V prvom rade, dámy a páni, ide o dve ustanovenia nového zákona, povinnosť používať zimné pneumatiky za podmienok, ako to ustanovuje zákon, a zákaz počas riadenia vozidla vykonávať vo vozidle činnosti nesúvisiace s riadením vozidla. Pneumatiky. Ako a kedy budeme používať zimné pneumatiky? Objavili sa návrhy, aby vodiči za sebou ťahali možno nejaké malé meteostanice alebo aby ich mali so sebou v aute, aby mohli teda presnejšie odhadnúť situáciu, ktorá na našich cestách nastane. Ak tvrdíte, že mal vodič predvídať, aké bude počasie, to je to isté ako ustanovenie paragrafu, že vodič musí prispôsobiť rýchlosť jazdy stavu a povahe vozovky. Je jasné, že v obidvoch týchto prípadoch bude vodič ťahať za kratší koniec. Pre všetkých tých, ktorí sa tešia, že nebudú musieť kupovať zimné pneumatiky, je jedno upozornenie. Ministerstvo vnútra Slovenskej republiky a Policajný zbor preniesol zodpovednosť za stanovenie podmienok pre účastníkov na cestách zo štátnych orgánov gumovým paragrafom na samotných vodičov, a to nie preto, že by pán minister Kaliňák nevedel, čo treba v zákone ustanoviť, ale preto, že táto vláda predsa nemôže na občanov zvaliť takúto povinnosť. Ale ako to dopadne pri určovaní zodpovednosti za dopravnú nehodu alebo ako rozhodne poisťovňa pri riešení plnenia poistného pri dopravnej nehode, to už dnes nikto nehovorí, to nikoho nezaujíma, bude to zaujímať v prvom rade tých, ktorých sa to v prípade dopravnej nehody dotkne. Ešte k pneumatikám. Píše sa tam o súvislej vrstve snehu, ľadu alebo o námraze. Nikde sa nehovorí o kašovitej vrstve snehu na vozovke. Predpokladám, že 99,99 % z nás, ako tu sedíme, aj z tých, ktorí tu nie sú, sú vodiči, ktorí najazdia ročne niekoľko tisíc, možno desaťtisíc kilometrov. Tak sa rozpamätajte na to, aká je situácia na ceste v prípade, že na letných pneumatikách vyjdete na kašovitú vrstvu snehu. Myslím, že k tomu netreba nijaké ďalšie slová. Druhá oblasť, o ktorej som hovoril. Ide o zákaz vykonávať počas riadenia činnosti nesúvisiace s riadením vozidla. V zákone sa neobjavilo to, čo bolo proklamované, teda zákaz jedenia, pitia a fajčenia počas riadenia. Ale pýtam sa. Sú to veci, ktoré priamo súvisia s riadením vozidla? Nie sú to tie veci. To znamená, že sme ich síce nedali priamo do ustanovení tohto zákona, ale nepriamo z daného paragrafu jasne vyplývajú. A čo tak navigačný systém a jeho sledovanie? Tí, ktorí máte v aute navigačný systém, viete, akým spôsobom odpútava pozornosť od riadenia. Ja viem, je to moderný výdobytok, všetkým nám pomáha pri cestách, najmä na územiach, ktoré nepoznáme, ale toto ustanovenie sa doslova a do písmena priamo vzťahuje aj na navigačný systém. A znova chcem pripomenúť otázku, ako to dopadne v prípade dopravnej nehody a pri riešení plnenia poistného pri dopravnej nehode. Zákon, dámy a páni, nerieši niektoré dôležité problémy, ktoré sa na našich cestách vyskytujú. Spomeniem z nich len dva. Po prvé, je to prevádzka vozidiel s pravostranným riadením na našich cestách. Teraz nemám na mysli tie vozidlá s pravostranným riadením, ktoré cez naše územie tranzitujú. Paradoxne treba povedať, že turisti z krajín, predovšetkým z Veľkej Británie, prechádzajúci naším územím vo väčšine prípadov majú k dispozícii z požičovne auto s riadením na ľavej strane. Mám na mysli autá dovezené zo zahraničia, predovšetkým z Veľkej Británie, ktoré sa u nás používajú pravidelne, no vzhľadom na technický problém nie sú prihlásené a používajú sa naďalej s evidenčným číslom z krajiny pôvodu. Treba hovoriť viac o bezpečnosti riadenia vozidla s pravostranným riadením na našich cestách? Druhý problém, ktorý zákon nerieši, je prevádzkovanie vozidiel s cudzími evidenčnými číslami na našich cestách, vozidiel s cudzími evidenčnými číslami, ktoré vlastnia evidentne obyvatelia Slovenskej republiky, ktorí z tohto titulu nemajú povinné zmluvné poistenie. Viem o nie jednom prípade, keď takého vozidlo bez povinného zmluvného poistenia spôsobilo dopravnú nehodu, pričom druhý účastník dopravnej nehody nemal havarijné poistenie. Zákon je jasným výsledkom neschopnosti reálne uvažovať a vnímať situáciu v cestnej premávke. Zákaz jazdy nákladných vozidiel nad 3,5 tony v piatok a v nedeľu je toho najlepším príkladom. Viceprezident Policajného zboru Slovenskej republiky sa vyjadrí, že nevadí, že to nemá ani jedna krajina v Európe, aspoň v niečom budeme prví. Ja odmietam, dámy a páni, aby Slovensko bolo pokusným králikom a laboratóriom Európy. Slovensko nie je ani prvou krajinou, ktorá sa o to pokúsila. Prvý pokus, ktorý v tom bol, dopadol fiaskom. Ak ministerstvo vnútra bolo schopné v uplynulom období odskúšať zákaz predbiehania kamiónov na diaľnici Trnava – Bratislava, dodnes nepristúpilo k uzákoneniu zákazu predbiehania na celom území Slovenska, prečo nie je schopné, ak už uvažuje o tejto myšlienke, toto vyskúšať, ale priamo to chce realizovať cestou ustanovenia v zákone od 1. 10. 2008? O prístupe a myslení pána viceprezidenta veľmi dobre svedčí aj jeho vyjadrenie na adresu oponentov z ČESMAD-u: „Možnože o kvalite a odbornosti aj týchto ľudí svedčí to, že vo svojom vyhlásení hovoria o novele zákona, zatiaľ čo my hovoríme o úplne novom zákone, čiže ani nevedia, o čom hovoria.“ No ja si myslím, že pokiaľ budeme rozprávať o Trabante, BMW a o ja neviem Rolls-Royce, vždy budeme vedieť, že rozprávame o motorovom vozidle. aj keď o tom Trabante niekedy pochybujem, ale má to motor a štyri kolesá. Druhá oblasť, ktorá hovorí o veľmi takom zvláštnom vnímaní reality na našich cestách, je návrh zavedenia psychotestov pre všetkých adeptov na vodičský preukaz a pravidelných psychotestov pre vodičov v staršom veku. Nie som, dámy a páni, ani lekár, ani odborník psychológ, no nie som presvedčený, že psychotesty nám odstránia množstvo dopravných nehôd a že znížia počty usmrtených. Pomôžem si vyjadrením odborníka v tejto oblasti. Dlhoročný motoristický odborník, majiteľ autoškoly a člen viacerých odborných organizácií Arpád Horváth je opatrný, psychotesty všetkých vodičov sa mu nezdajú: „Robím roky v tejto oblasti, ešte som sa nestretol s tým, že by psychologické vyšetrenie pomohlo k niečomu na cestách. Nijaká štatistika neuvádza, že nepriaznivú situáciu v bezpečnosti dopravy spôsobila zlá psychika vodičov. Ak vôbec sa majú robiť psychologické testy, tak skôr ich treba robiť ako informatívnu vec.“ Dámy a páni, o. i. príslušník Policajného zboru je tým najdôležitejším pri skúškach na vodičské oprávnenie. Chcete povedať, že príslušník Policajného zboru nie je schopný reagovať a vnímať adepta, aký je to vodič? Nepatrí to o. i. k premávke na pozemných komunikáciách. Chcem sa spýtať pána ministra Kaliňáka, ako zmenil systém psychotestov pre príslušníkov Policajného zboru, ako často robia psychologické testy príslušníci, ktorí majú v rukách nielen vozidlá, ale aj skutočnú strelnú zbraň. Najprv by bolo teda vhodné asi viac komunikovať s odborníkmi, jasne definovať celú problematiku, analyzovať skúsenosti z okolitých krajín, a nie len tak sa rozhodnúť, že skomplikujeme život občanom tejto krajiny v snahe čo najjednoduchším spôsobom pre Policajný zbor riešiť problém, ktorý nezvládame, tobôž keď súčasné vyšetrenia niektorých profesionálnych vodičov u psychológa pripomínajú IQ test a test motoriky. Stláčanie správnych tlačidiel počítača overuje schopnosť vodiča rozhodovať sa, ale test nesleduje agresivitu. Len tak mimochodom prečítal som si 6. 5. vcelku zaujímavý článok v denníku Pravda pod názvom Otestovaný. Citujem poslednú vetu z tohto článku: „Mimochodom, ak má test preukázať schopnosť riadiť motorové vozidlo, potom by stálo za úvahu, či by sa nemala vopred a preventívne testovať aj schopnosť riadiť štát.“ Ale to je citát z toho článku. A tretí bod, ktorý hovorí o azda zvláštnom vnímaní reality, je rozšírenie práva prednostnej jazdy o ďalšie subjekty, o. i. aj predsedov vyšších územných celkov, Ústavu pamäti národa, NKÚ a tak ďalej. Dámy a páni, prečo je potrebné takého rozšírenie? Pri vyšších územných celkoch sa tu spomínala nutnosť, keďže vyšší územný celok alebo župan riadi život v regióne v prípade mimoriadnych situácií. Tento dôvod neexistuje, dámy a páni. Veľmi dobre viete, minulý rok keď sme prijímali zákon o rušení krajských úradov, sme vás upozorňovali na to, že prednostovia krajských úradov sú predsedami bezpečnostných rád krajov, ktoré riadia život v regióne za mimoriadnych udalostí. Je to ústavný zákon, ktorý o tom hovorí. A nijakým ústavným zákonom ste tieto právomoci nedelegovali na predsedu vyššieho územného celku, takže takýto dôvod je nezmyslom. Ale objavil sa iný dôvod, vraj predsedovia vyšších územných celkov potrebujú mať takéto právo prednostnej jazdy, pretože často majú obchodné rokovania v prospech regiónu. Ja sa pýtam, či podnikateľ, ktorý ide na rokovanie alebo má pripravený projekt, ktorý prinesie regiónu možno desiatky miliárd korún, možno miliardy, možno stovky miliónov korún, bude v tomto zmysle mať takisto právo získať právo prednostnej jazdy. No ak to tak bude, potom na našich cestách budeme mať autá plné majákov. Právo prednostnej jazdy by v prvom rade a predovšetkým malo byť vyhradené pre ozbrojené zložky, políciu, sanitky, hasičov a iné zložky zasahujúce pri mimoriadnych udalostiach alebo haváriách či iných nešťastiach, pre zasahujúcu colnú správu a subjekty spadajúce pod Úrad pre ochranu ústavných činiteľov. Pán minister vnútra chce na jednej strane psychotestmi znižovať pravdepodobnosť riadenia vozidiel agresívnymi ľuďmi, aspoň si myslím, že toto bol cieľ, no na druhej strane je ochotný dať právo prednostnej jazdy komukoľvek, aj keď pravda aj na takéto prípady by sa vzťahovali psychotesty. Len okrajovo sa chcem dotknúť zníženia rýchlosti v obciach na 50 kilometrov za hodinu. Nie som proti tomu. Nie som proti tomu, no v návrhu zákona chýba odôvodnenie, prečo k tomu chceme pristúpiť. Chceme k tomu pristúpiť preto, že sme poslednou krajinou v rámci Európskej únie, kde päťdesiatka neplatí? No tak to povedzme, že to je dôvod, aj to sa dá prijať. Chceme k tomu pristúpiť preto, že výskumy hovoria o skracovaní brzdnej dráhy pri rýchlosti 50 na rozdiel od 60 kilometrov za hodinu? Dobre. Ale chýba mi tu štatistika, nielen výskum, ale aj štatistika dopravnej nehodovosti v našich obciach a koľko dopravných nehôd bolo spôsobených práve z dôvodu rýchlosti 60 kilometrov za hodinu. A ešte jedna vec, ktorú nemôžem považovať za premyslenú. Je to zákaz parkovania na chodníkoch. Existujú vždy dva spôsoby, ako pristupovať k problému, jeden je negativistický a jeden je pozitívny alebo pozitivistický. Na jednej strane povieme, že je dovolené všetko, čo nie je zakázané, alebo na druhej strane povieme, že všetko je zakázané okrem toho, čo je dovolené. Aj dnes platí ustanovenie v zákone, ktoré hovorí o tom, ako je možné na chodníku parkovať, že je potrebné nechať priestor pre prechod pre chodcov a takisto aj pre presun s detským kočíkom alebo s niečím podobným. Ak je problém s tým, že autá parkujú nesprávnym spôsobom, je tu na to polícia, či štátna alebo mestská, ktorá má kontrolovať dodržiavanie ustanovenia zákona. Ale kvôli tomu nie je podľa mojej mienky nutné ani potrebné prijímať ďalšie ustanovenia v zákone o premávke na pozemných komunikáciách. Nesnažme sa vlastnú neschopnosť a vlastnú benevolenciu k dodržiavaniu zákona riešiť ďalším ustanovením zákona. Na našich cestách platí veľmi veľa pravidiel, ktoré sa nedodržiavajú. Ale to ešte neznamená, že pretože sa nedodržiavajú jedny, treba prijímať iné. Treba len dbať na to, aby sa pravidlá, ktoré dneska existujú, rešpektovali a dodržiavali. Platí to pri predbiehaní kamiónov na diaľniciach, tam, kde je to zakázané. Platí to pri nedodržiavaní bezpečnostnej vzdialenosti a vzdialenosti medzi idúcimi vozidlami do tej miery, aby bolo možné, aby predbiehajúce vozidlo mohlo sa medzi tieto vozidlá zaradiť. A to isté platí aj pre parkovanie na chodníkoch. Vážený pán minister, dámy a páni, ja sa priznám, že som sa nemohol tejto novely alebo tohto nového zákona dočkať. A aj keď som mal výhrady k oneskorenému termínu, potešil som sa, keď sa dostal tento návrh do legislatívneho procesu. A viem, že na túto normu naozaj čaká celá motoristická, ale aj nemotoristická verejnosť. No musím povedať dnes, že som sklamaný. A napriek tomu, že návrh zákona obsahuje viacero dobrých prvkov, ktoré zlepšia situáciu, musím povedať, že obsahuje veľmi veľa negatívnych prvkov. A z môjho pohľadu negatíva presahujú pozitíva. Preto nemôžem až do odstránenia tých zlých deformujúcich prvkov, napriek tomu, že by som to veľmi chcel, za tento návrh zákona hlasovať. Dámy a páni, poslanecký klub SDKÚ – DS za tento návrh zákona v prvom čítaní hlasovať nebude. Ďakujem pekne za pozornosť.