I. Štefanec, poslanec: (2007-06-22):
Podľa môjho názoru skutočne tento deň znamenal významný krok, významný vplyv do života našich občanov a naši občania to tak aj cítia. Cítili to aj predtým. Pripomínam referendum, ktoré sa odohralo v máji 2003 na Slovensku a v ktorom 92,5 % občanov sa vyjadrilo za vstup Slovenska do Európskej únie. Mimochodom, z tých 10 krajín, ktoré vstupovali do Únie v roku 2004, to bol najvyšší počet. Najvyšší počet občanov v tej ktorej krajine, ktoré sa prihlásili k Európskej únii, tak bol práve na Slovensku. Ďalší pozitívny fakt v tom období sme zaznamenali aj v Európskom parlamente, kedy sa hlasovalo, či jednotlivé krajiny môžu vstúpiť do Únie a, mimochodom, pri hlasovaní o Slovensku najmenej poslancov Európskeho parlamentu bolo proti. To bolo takisto zaujímavé. Čiže európske tradície a vôbec európska problematika na Slovensku je vnímaná veľmi pozitívne aj zo strany Slovenska, aj zo strany európskych inštitúcií. Je to logické aj preto, lebo tento vstup Slovenska do Únie významne zasiahol do života občanov a významne pozitívne ovplyvnil ich život. Predovšetkým rúcal bariéry, veď máme ešte v živej pamäti väčšiny z nás pohľad z tejto budovy spred 17 a pol roka, kedy sme videli železnú oponu, ktorá, našťastie, už teraz neexistuje. Ten vývoj sme zaznamenali celkom turbulentný. Pani kolegyňa Kramplová hovorila o tom, kto podal prihlášku do Únie. Je to pravda, ale pani kolegyňa, nespomenuli ste tiež, že tá istá vláda, bohužiaľ, svojím konaním zapríčinila, že Slovensko bolo z politických dôvodov vylúčené z rokovania o vstupe do Únie. Tá istá vláda to zabezpečila alebo spôsobila. Bohužiaľ, až po roku 1998 sa otočil náš eurointegračný proces a museli sme dobiehať. Museli sme dobiehať ostatné krajiny našich susedov v Česku, Maďarsku, Poľsku. Našťastie sa podarilo a v decembri roku 2002 v Kodani sa rozhodlo o tom, že Slovensko bude súčasťou balíka 10 krajín, ktoré vstúpia do Únie. Dovolím si poznamenať, že Európska únia vznikla ako ekonomický projekt. Je to tiež skutočnosť. Najskôr vznikla medzi podnikateľmi a až neskôr sa z toho stal politický projekt. Hovorím to zámerne preto, lebo si myslím, že by sme mali stále počúvať viac a viac občanov, viac a viac podnikateľov a viac im pomáhať zlepšiť ich pohyb po Európskej únii. Odbúravať bariéry. Stále ešte existujú, veď vieme, že vstupom do Únie sme odbúrali colnice, ale ešte stále sú tu pasové kontroly, ktoré veríme, že sa nám podarí odbúrať vstupom do Schengenu, že sa nám podarí zaviesť spoločnú európsku menu v roku 2009 a tak ďalej a tak ďalej. Európska únia a európska integrácia má svoj význam a občania to pozitívne cítia. Mali by sme im k tomu ďalej napomáhať a som presvedčený, že musia byť pre to určené aj pravidlá, podľa ktorých by sa mala Európa ďalej riadiť. Mimochodom, nedá mi nespomenúť, že práve dnes na summite v Bruseli sa o takýchto pravidlách hovorí. Hovorí sa o novej či ústavnej zmluve, alebo o dodatkovej zmluve. Názov nie je dôležitý. Dôležité sú pravidlá, podľa ktorých sa bude Európa riadiť. V tejto súvislosti musím, bohužiaľ, spomenúť aj jednu negatívnu skúsenosť. Predseda vlády Slovenskej republiky odišiel na summit prvýkrát v histórii Slovenska, čo sme členmi Európskej únie, prvýkrát bez mandátu Národnej rady. Vo výbore pre európske záležitosti minister zahraničných vecí nedostal mandát a premiér si potom po tento mandát ani neprišiel. Stalo sa to prvýkrát a, bohužiaľ, premiér Slovenskej republiky bude presadzovať stanovisko vlády, ale nie Národnej rady Slovenskej republiky. Teda podľa môjho názoru premiér nerešpektuje a obchádza Národnú radu, čo určite tiež nie je dobrý signál. Ale späť ešte k európskej integrácii. Som presvedčený, že ešte stále v Európe môžeme viac a viac spolupracovať v oblasti zahraničnej politiky, v oblasti bezpečnosti, v oblasti migrácie, ale na druhej strane sú tu záležitosti, ktoré by mali stále zostať na národnej úrovni. Je to otázka daní, o ktorej sme debatovali aj na minulej schôdzi Národnej rady, sociálne veci, otázky kultúry a tak ďalej a tak ďalej. Ale je dobré, že o tom hovoríme. Je dobré, že Slovensko sa stalo plnohodnotným členom tohto unikátneho zoskupenia a stalo sa to preto, lebo sme 1. mája 2004 vstúpili do tohto unikátneho zoskupenia, ktoré nám dáva šancu, ktoré nám dáva príležitosť na ďalší rozvoj. História sa nedá meniť. Nevstúpili sme 9., vstúpili sme 1. mája, a preto sa dovolím pripojiť k tomu návrhu, ktorý predložila pani poslankyňa Rosová a dovolím si podporiť, aby sme si 1. máj  pripomínali ako pamätný deň pristúpenia Slovenska k Európskej únii. Ďakujem veľmi pekne. (Potlesk.)