Kaník, Ľudovít, poslanec NR SR (2013-10-22):
Vážený pán podpredseda, vážený pán minister, dámy a páni, nie prvýkrát debatujeme o tomto zákone v rôznych novelách. Prichádzal som s vlastnou novelou niekoľkokrát a opakovane do tohto pléna a dnes by som chcel poukázať na tú vec, že aj z tej diskusie, ktorá zatiaľ odznela, vôbec sa nikto nezameriava na filozofiu tohto návrhu zákona, na jeho konštrukciu, na to, ako je vlastne vystavaný a čo vlastne spôsobuje. Stále sa točíme okolo tých prapôvodných dôvodových správ, resp. zdôvodnení, ktoré viedli k vzniku vôbec takéhoto príspevku. A stále zatvárame oči pred reálnou skutočnosťou, pred skutočnosťou, ktorá je taká, že práve tento príspevok, táto dávka sociálna je jedna z hlavných motivačných zdrojov toho, že v sociálnom systéme bujnie úplne patologické správanie. Už som to hovoril viackrát. Toto je rozhodujúca dávka z hľadiska motivácie na chudobou postihnuté komunity, aby čo najrýchlejšie dospeli k vlastnému dieťaťu a aby pokračovali v tomto spôsobe života a aby prostredníctvom detí si zabezpečovali príjmy. Preto, lebo je vysoká, aj keď je jednorazová, a preto, že, žiaľbohu, to vnímanie a plánovanie práve v týchto komunitách je slabou stránkou. Ale vidina takej veľkej jednorazovej sumy je dostatočným motivačným činiteľom na to, aby sa pristupovalo k predčasnému materstvu, aby už 14-ročné deti začali rodiť. A tu napriek tomu, že o tom už aj vrabce čvirikajú na celom Slovensku, že to vie každý, že kdekoľvek sa pohnete, kde s týmto majú skúsenosti, každý vám to potvrdí, že vám to povedia učiteľky v školách, že vám to povedia starostovia alebo primátori v mestách, ktorých sa to týka, tak my sa tu stále tvárime ako veľkí pseudohumanisti a stále sa tvárime, že nevieme o tom, že táto vec tu je. A pritom stačí tak málo. Stačí jednoduché racionálne pozretie sa na tento problém a to racionálne nazeranie na tento problém znamená, keď už tento príspevok vznikol a táto dávka vznikla, tak ju orientujme voči zodpovedným rodičom a nastavme ju tak, aby motivovala k zodpovednosti a aby pribúdalo tých zodpovedných rodičov a ubúdalo tých nezodpovedných. A to je jedno jediné, ale veľmi racionálne, zrozumiteľné a pochopiteľné kritérium. Do každej takej, do každého typu takejto dávky treba vložiť pracovný test, aby sme jednoducho rozčleňovali ľudí, rodiny podľa ich zodpovednosti k životu. A zodpovednosť k životu sa prejavuje vzťahom k práci. Jednoducho pokiaľ nezačneme vnímať túto kategóriu, tak to patologické správanie, ku ktorému takýto sociálny systém motivuje, sa bude len a len rozmnožovať. A bude bujnieť, bujnieť ako rakovina a bude nám prerastať cez hlavu a dňom za dňom bude ťažšie zvládnuteľný a ťažšie napraviteľný. Preto ja tu opakovane som navrhoval a znova to len pripomeniem, že je naozaj jednoduché a je to vecou len dohody, aké kritérium z hľadiska dĺžky skúmania, z hľadiska časovej dĺžky skúmania pracovnej snahy, pracovnej aktivity sa vloží. Či to sú, či to je 270 dní, alebo je to menej, alebo je to viac, ale jednoducho dá sa jednoducho vložiť kritérium, že takáto dávka bude prináležať tej rodine, kde aspoň jeden z rodičov odpracuje – v mojom návrhu – aspoň 270 dní za predchádzajúce štyri roky. Keď je štyri roky veľa, voľakedy bolo kritérium tri roky, ešte za prvej Ficovej vlády, prvýkrát sa objavilo toto kritérium. Ja som to zjemnil, nastavil som to na štyri roky. Keby sa niekomu zdalo, že to je príliš tvrdé, dobre, poďme rozprávať o tom, že či viac, ale to sú len technické parametre, o ktorých sa dá debatovať, ale tá filozofia je podstatná, že sa bude skúmať, či rodičia sa správajú k sebe, k svojej rodine, k spoločnosti zodpovedne, alebo prešli na trvalý spôsob, že štát sa o mňa postará. Štát mi dá peniaze a ja nemusím preto urobiť nič. A napriek tomu, že naozaj, znova to zapakujem, aj vrabce o tom čvirikajú, že toto je základný chorý prvok v celom sociálnom systéme. Stále sa tvárime, že o tom nevieme. A pritom dám krk na to, stavím sa, že všetci poslanci strany SMER, keď idú do regiónov, keď idú do obcí a miest, z ktorých pochádzajú, keď sa stretávajú s voličmi, tak im prikyvujú, keď hovoria, že toto je neudržateľná situácia, že takto to predsa ďalej nemôže ísť, tak určite hovoria: „Áno, máte pravdu, máte pravdu!“ Ale nič proti tomu nerobia. Stále sa točíme okolo, okolo jedného bodu a nikam to neposúvame. Stále idú stámilióny ročne do systému, ktorý neprináša žiadne pozitíva, ale, naopak, zväčšuje negatíva a ešte za to draho platíme. Pritom tie peniaze sú veľmi vzácnou vecou dnes a my si za ne kupujeme rast chudoby, negatívne veci, nie pozitívne. Tieto peniaze nepomáhajú, ale škodia, pretože navádzajú na nezodpovednosť, navádzajú na predčasné materstvo, navádzajú na to, že nemusí človek byť zodpovedný k sebe, k svojej rodine, nemusí pracovať, dostane peniaze, stačí mať rodinu a stačí sa postarať o to, aby tá rodina mala stále čerstvé prírastky. Veď to je naozaj obludné, čo sme tu vytvorili. A vytvorili sme to tu v tejto Národnej rade zavieraním očí pred tým, aká je skutočnosť, aká je realita, a zavieraním očí pred patologickým správaním sa sociálnych skupín, ktoré sú na najnižšej príjmovej hladine v rámci spoločnosti. Vážené dámy, vážení páni, ja dnes nepredkladám pozmeňujúci návrh, pretože som to urobil viackrát cez novelu zákona, a, žiaľbohu, je to, pre vás je to, ako hádzať hrach na stenu. Viete, že je to problém, viete, že malo by sa to takto riešiť, viete, že to je dobré riešenie, ale vaše ideologické klapky na očiach a delenie na koalíciu a vládu a absolútne nepočúvanie sa navzájom, absenciu prieniku názorov má za následok, že pestujete za drahé peniaze tento problém naďalej a chránite ho ako v skleníku a on o to viac bujnie a naozaj ničí túto spoločnosť zvnútra. Je mi z toho veľmi zle a smutno a považujem to za veľké zlyhanie, pán minister, že nedokážete prevziať zodpovednosť za nápravu takto deformovaného systému, aj keď k tomu máte všetky možnosti. Máte väčšinový klub, ktorý to môže odhlasovať, máte zodpovednosť v rukách ako minister, viete veľmi dobre, že takáto negatívna situácia je spôsobená práve takýmito pokrivenými sociálnymi zákonmi, ktoré pôsobia antisociálne, a nie sociálne, napriek tomu nič nerobíte. A to je veľmi zlé. Ďakujem za pozornosť.