Hatráková, Katarína, poslankyňa NR SR (2021-05-04):
Ďakujem pekne, pán predsedajúci. Vážené dámy, vážení páni, dovoľte mi, aby som za náš klub OĽANO vystúpila k vládnemu návrhu zákona. Na úvod chcem poďakovať vláde a ministerstvu spravodlivosti, že pripravili novelu dvoch zákonov, ktoré znamenajú obrovský posun v oblasti úrovne ochrany detí a obetí trestných činov a osobitne domáceho násilia. Ako psychologička vidím, že v súvislosti s aktuálnou mimoriadnou epidemiologickou situáciou dochádza k zhoršeniu situácie viacerých zraniteľných a vylúčených skupín obyvateľstva. Súčasná karanténa a odporúčania týkajúce sa izolácie v bezpečí domova však nie sú bezpečím pre všetkých. Jednou z ohrozených skupín sú aj ženy a deti zažívajúce násilie, ktoré v súvislosti s aktuálnymi obmedzeniami izolácie v domácnosti s páchateľom násilia častokrát bez možnosti odísť alebo vyhľadať pomoc, pomoc akéhosi núdzového zariadenia. Zvýšená miera kontroly v mnohých prípadoch obmedzuje ich možnosť odísť k rodine, známym alebo priateľom, alebo aj vyhľadať pomoc u pomáhajúcich organizácií, ktoré v súčasnosti pracujú v krízovom režime zahŕňajúcom poskytovanie dištančného, telefonického alebo e-mailového poradenstva. Organizácie, ktoré sa touto problematikou zaoberajú už od začiatku korona-krízy, bijú na poplach a označujú súčasný stav za alarmujúci. Stupňuje sa nielen intenzita domáceho násilia, ale aj jeho brutalita. A práve korona-kríza podčiarkuje význam predloženej novely. Ešte sa k tomu vrátim, ale osobitne vyzdvihujem to, že návrh zákona zavádza možnosť rozšírenia pôsobnosti akreditovaného subjektu ako tzv. intervenčného centra pre obete domáceho násilia. Tento model poznáme z Rakúska, kde rakúska právna úprava na pomoc obetiam násilia patrí práve k tým nasledovaniahodným. Aj preto som sa inšpirovala v prípade pozmeňujúceho a doplňujúceho návrhu poslankýň, mňa, Janky Žitňanskej a Petry Hajšelovej a Anny Zemanovej práve touto rakúskou úpravou. Tento pozmeňujúci a doplňujúci návrh bol doručený Národnej rade 18. marca a nájdete ho na webstránke, bližšie sa potom ešte k nemu dostanem. Teraz by som sa rada venovala zmenám, ktoré sú obsiahnuté v návrhu zákona, a neskôr otázke práce s násilníckou osobou. To je téma, ktorá síce nie je obsiahnutá v návrhu zákona, ale na tomto mieste by som možno vyzvala alebo poprosila ctené plénum a príslušné ministerstvá k diskusii nad týmto aspektom domáceho násilia. Na Slovensku intervencia v jednotlivých prípadoch domáceho násilia nebola založená na multiinštitucionalizovanom prístupe, nedochádza ku koordinácii alebo ku koordinovanej spolupráci, alebo stretávaniu sa zainteresovaných inštitúcií a aktérov, na ktorom by sa spoločne navrhovali a určovali riešenia, opatrenia, ktoré sa jednotlivo podniknú za účelom predovšetkým zvýšenia bezpečia ohrozenej osoby a riešenia jej situácie. Z pohľadu pomoci je kľúčovým aktérom pre zabezpečenie bezprostrednej ochrany tej obete práve polícia. Polícia je najčastejšie kontaktovanou pomáhajúcou profesiou. Pôvodne zákon o obetiach a zákon o Policajnom zbore zaviedli povinnosť polície poučiť obete trestných činov o ich právach. Mali ich poučiť aj o nároku na odbornú pomoc poskytovanú subjektami na pomoc obetiam a poučiť ich v prípade vykázania o možnosti podať na príslušný súd návrh na vydanie neodkladného opatrenia. Prostriedky ochrany a podpory obete ale využívajú len v nižšej miere. Svedčia o tom aj aktuálne štatistiky, kedy napríklad ohrozená osoba, povedzme v roku 2019, využila možnosť podať príslušnému súdu návrh na vydanie neodkladného opatrenia po vykázaní zo spoločného obydlia len v troch percentách. Počet návrhov na vydanie neodkladných opatrení v roku 2019 navyše oproti roku 2018 klesol o polovicu. Súčasne sa významne znížila aj úspešnosť tých navrhovateľov. Kým v roku 2018 napríklad súdy rozhodli o nariadení neodkladného opatrenia v 81 %, v roku 2019 to bola len polovica. Nepatrný počet z tých podaných návrhov na vydanie neodkladného opatrenia poukazuje na fakt, že doba vykázania sama o sebe nestačí ohrozeným osobám premyslieť si a podniknúť dostupné kroky, ktoré by účinne predĺžili ich ochranu pred agresorom. A tu práve prichádza vhod tento predložený vládny návrh zákona, ktorý zavádza model, ktorý umožňuje prepojenie policajnej intervencie s krízovou intervenciou a zároveň vytvára koordinovaný postup pri zabezpečení ochrany obete. Podľa návrhu zákona intervenčné centrum na základe informácií poskytnutých Policajným zborom pro aktívne kontaktuje obeť domáceho násilia bezprostredne po výskyte domáceho násilia a ponúkne jej odbornú pomoc, pričom obeti vysvetlí (zaznievanie gongu) jej možnosť, ako aj rozsah pomoci, ktorú jej vie intervenčné centrum poskytnúť, prípadne sprostredkovať. Táto forma spolupráce a včasného zachytenia prípadov domáceho násilia umožňuje obeti okamžité získanie odbornej pomoci a vytvára aj mechanizmus prevencie pred opakovaním domáceho násilia. A tu práve návrh zákona vychádza z toho rakúskeho modelu, ktorý teda je aj v Európe preberaný ako vzorový. Ja som sa s ním podrobne stretla počas môjho pobytu v Berlíne, kde rakúske, teda kde tie intervenčné centrá, to sú také, že Interventionsstelle gegen Gewalt, pôsobia v každej spolkovej krajine. Aj podľa návrhu slovenského zákona by malo intervenčné centrum získať akreditáciu na území kraja. Napríklad v Rakúsku sú tie intervenčné centrá legislatívnou zárukou práve tej multiinštitucionalizovanej spolupráce v podobe povinnosti polície informovať intervenčné centrum o vykázaní násilníka a následná povinnosť centra kontaktovať obeť práve s tou multidisciplinárnou ponukou služieb. Polícia teda informuje lokálne intervenčné centrum o vykázaní, a to následne nečaká, že sa tá obeť prihlási sama, ale kontaktuje písomne alebo telefonicky tú obeť s ponukou pomoci. Jednou z prvých úloh je vyhodnotenie rizika a plánovanie opatrení na zabezpečenie bezpečnosti tej obeti, teda tvorba tzv. bezpečnostného alebo sociálneho plánu. To spočíva najmä vo vyhodnotení efektívnosti samotného vykázania v danom prípade a stanovenia, či je účelné aspoň krátkodobo presunúť obete do bezpečia nejakého povedzme že ženského domu. V rámci právnych konzultácií centrá napríklad ženy sprevádzajú aj na výsluch alebo na súdne pojednávanie. Základnou úlohou intervenčného centra je asistencia ženám po vykázaní páchateľa zo spoločného obydlia políciou. Centrum následne môže buď samo poskytovať ďalšie špecializované služby krízovej intervencie, ako napríklad služby toho bezpečného ženského domu, alebo mať nadviazanú spoluprácu s lokálnymi akreditovanými subjektami, ktoré túto formu pomoci poskytujú. Preto verím, že aj na Slovensku dôjde ešte k dobudovaniu tejto siete. A môžeme sa teda inšpirovať aj v tom, že ten rakúsky zákon ustanovuje minimálny rozsah služieb intervenčného centra, a to sú napríklad činnosti, ako je stanovenie bezpečnostného plánu a pomoci pri zvýšení ochrany a bezpečnosti žien a ich detí, ďalej tiež poskytnutie informácie a podpory, najmä po zásahu polície, tiež pomoc pri formulácii a predkladaní podaní na súd, ako aj pomoc kontaktovaním iných štátnych orgánov, sprievod na policajné výsluchy alebo pojednávania, psychosociálne a právne poradenstvo, a ak je to potrebné, tak aj postúpenie iným inštitúciám v prípade potreby, napríklad aj poradenstvo v rodnom jazyku alebo zabezpečenie účasti tlmočníka. A toto sleduje aj slovenský návrh zákona, kde do 24 hodín od vykázania zašle policajt v elektronickej podobe kópiu záznamu príslušnému intervenčnému centru. To na základe tejto informácie ponúkne obeti trestného činu domáceho násilia krízovú intervenciu a odbornú pomoc do 72 hodín od doručenia kópie úradného záznamu. Obeti má intervenčné centrum poskytnúť krízovú intervenciu a odbornú pomoc. Slovenský návrh zákona po vzore rakúskeho špecifikuje rozsah právnej pomoci pre obeť. Právnou pomocou sa rozumie poskytnutie právnych informácií a právne zastupovanie obete v trestnom konaní a v civilných súdnych konaniach, ktoré súvisia so zabezpečením ochrany a uplatnením práv obete. Osobitne civilné súdne konania sú konania, ktoré sú pre finančné nároky právneho zastúpenia pre tie obete často úplne nedostupné. Preto je dobré, že v zákone sa vytvára aj priestor pre toto, a teda právny základ pre civilnoprávnu ochranu obetí domáceho násilia. Po účinnosti návrhu zákona preto možno očakávať, že dôjde k zvýšenému počtu návrhov na vydanie neodkladného opatrenia v civilnom konaní. Ako som už na začiatku uviedla, štatistické dáta ukazovali stály pokles počtu podaní návrhov na vydanie neodkladného opatrenia a čo je veľmi dôležité, teda vysoko oceňujem tú, tú možnosť poskytnutia sociálnych služieb. Vítam aj prínos zákona, pokiaľ ide o ochranu práv detí, pretože intervenčné centrum je pri poskytovaní odbornej pomoci oprávnené spolupracovať s orgánmi sociálno-právnej ochrany detí a sociálnej kurately. Ďakujem za pozornosť.