S. Kahanec, poslanec: (2009-10-28):
Hovorilo sa tu o zmluve podpísanej konzorciom, medzi konzorciom a ministerstvom výstavby a regionálneho rozvoja. Táto zmluva bola tu už podrobne popísaná pri prvom odvolávaní pána ministra Januška. Ja z toho iba pripomeniem, že bolo veľmi zaujímavé, že za všetkých, za všetkých túto zmluvu podpísala firma Zamedia, štyrikrát za všetkých, nielen za Slovákov, ale aj za Belgičanov. Stanovisko vlády, ktoré sme dnes dostali, v začiatku opäť konštatuje, že všetky tie skutočnosti a argumenty, ktoré sú uvádzané skupinou poslancov z dôvodu vysloviť nedôveru pánu ministrovi Štefanovovi, že sú tendenčné a neodborné. No neviem, či ťažko chápu tento text, ktorý je v tomto návrhu poslancov, ale možnože už len to, že vzhľadom na všetky tie problémy, ktoré sa okolo toho udiali, a je to veľmi dlhé obdobie, sa rozhodla konať Európska komisia tak, že nepreplatí tieto služby z predmetného verejného obstarávania. Tak už len to by ich malo zastaviť, že prečo to asi urobila. Prečo sa asi o tento tender začína zaujímať OLAF? A prečo na jednej strane zo strany rezortu hovoríme, že toto konanie sa má zastaviť, a pritom aj dnes v médiách a správach zaznelo zo strany tohto úradu, myslím si, že to bol hovorca, že nič nie je uzavreté, takže všetko beží a beží zároveň čas. Považujem za úplne trápnu argumentáciu v tomto stanovisku, keď sa odvolávajú na to, že kto podpisoval faktúry uvádzané v stanovisku poslancov. No pripadá mi to podobne, ako keď sa chytili za slovo, keď tu pred krátkym časom bola odvolávaná pani ministerka spravodlivosti, keď sa odvolávali na to, že nekonala zo dňa na deň, ale až o niekoľko dní. Toto sú tie podstatné argumenty? Alebo sú tie podstatné argumenty niekde inde? Že Slovenská republika nedostane preplatené ani cent z 360 mil. Sk a na rozdiel od toho, čo hovorí pán minister, resp. možno aj ďalší vládni predstavitelia, že Slovensko o nič nepríde, tak príde. Príde nielen Slovensko, ale prídu aj ľudia na týchto predražených tendroch, lebo tie peniaze sa musia zaplatiť odniekiaľ a to miesto, odkiaľ sa zaplatia, bude štátny rozpočet. A štátny rozpočet tvoria všetci, ktorí sa na neho skladajú, teda daňoví poplatníci. Takže príde a príde predovšetkým preto, lebo tie služby boli predražené. Ak by neboli predražené, neprišli by ani občania o tieto financie, ktoré by určite radšej privítali niekde v rezortoch zdravotníctva pre zabezpečenie služieb, dobrých služieb, či sociálnych služieb, či študenti na vysokých školách a pod. Slovensko príde o čiastky, ktoré boli predražené, a pri týchto predražených čiastkach dokonca sa tieto veci zhadzujú zo strany vedúcich predstaviteľov a dokonca sa hádžu na médiá, veď tie reklamy, reklamné šoty a podobne odvysielali médiá, tak ony vlastne zarobili. No nehnevajte sa, ale kto dohadoval túto zmluvu? Kto dohadoval výšku za služby, ceny za služby? Dohadovali to oni alebo niekto cudzí, alebo niekto z Európskej komisie? Dohadovali to priamo pracovníci rezortu, ktorí boli pod zodpovednosťou pána ministra. Kto obhajoval tender ešte za ministra Januška? Nebol to náhodu práve súčasný minister? Kto pripravoval všetky veci zo svojej pozície generálneho riaditeľa? Teraz sa tu uvádza dokonca, že v niektorých článkoch, že boli tam zodpovední pracovníci a títo zodpovední pracovníci pripravovali a, samozrejme, na konci tieto objednávky podpisoval pán minister. Ale tak neprehadzujme si horúci zemiak! V konečnom dôsledku bol zodpovedný vždy minister a pán minister Štefanov bol aj dokonca tým, ktorý tieto veci pripravoval ešte pre ministra Januška. Bolo vtedy nepochopiteľné, že pán premiér Fico ho vymenuje za nasledujúceho ministra. A dokonca ho vehementne obhajuje až doteraz. Napriek tomu, že kroky Európskej komisie či OLAF-u dávajú úplné iné signály. Európska komisia – úplne jasný signál – nepreplatí. Nepreplatí nič. A nie je to vec ani cukríkov, ani keksíkov. Lebo to nejde o to, že Slovensko si tieto veci nahradí pri iných súťažiach a pri iných službách, ktoré budú zabezpečované vo financiách zo strany fondov Európskej únie. Je to o tom, že tieto služby, ktoré sa našťastie zastavili ešte pri výške 360 mil., boli predražené a že tieto služby a to predraženie musí niekto znášať. Znáša to štátny rozpočet. A môžeme byť len radi, že sme nedospeli do záverečného vyčerpania tohto tendra, do výšky 3,6 mld. Už tu boli spomínané ďalšie známe tendre, či už sú to emisie, alebo ďalšie tendre pri výstavbe diaľnic a podobne, kde lietajú takisto miliardy slovenských korún, dokonca pri PPP projektoch sa to dá rátať na desiatky. To, že pán minister nebol celkom jasný, už na začiatku, zo strany svojich argumentov, to premiérovi vtedy nestačilo, a pritom niekoľkokrát už úplne na začiatku po nástupe do svojej funkcie sa odvolával na veci, ktoré sa nakoniec ukázali, že sú nepravdivé a boli popreté z dotknutej strany. Či už to bolo o tom, že tvrdil, že úrad nemal, teda Úrad pre verejné obstarávanie nemal ani v iných prípadoch problém s tým, ak je oznámenie tendra vypísané a zverejnené len na úradnej tabuli, ešte raz opakujem, tá úradná tabuľa bola tá korková nástenka. Hovorkyňa úradu povedala, že minister zavádzal. Či už to bolo pri Národnej banke, keď sa odvolával, že aj Národná banka zaplatila milión za dizajn manuál a Národná banka to ku podivu sveta poprela a dokonca povedala, že v roku 1992 zaplatila za tento dizajn manuál iba 200-tisíc slovenských korún. Dokonca, pardon, československých, lebo to bolo v roku 1992. A pán minister sa vtedy dokonca aj ospravedlnil. Takisto obhajoval, že dokonca rezort financií má dizajn manuál v hodnote jeden a pol milióna korún. A opäť to rezort financií poprel, že to nie je pravda. To bol iba začiatok, pri jeho nástupe. Premiérovi to, samozrejme, nestačilo. Nestačilo mu ani to, že už mnohé veci boli po kontrolách, že kontrola Úradu pre verejné obstarávanie, ktorý najprv mal vykonať kontrolu do konca roka 2008, túto natiahol až na niekoľko mesiacov dlhšie, ale nakoniec ju uzavrel s konštatovaniami, a vážnymi konštatovaniami, že tam boli porušené veci, že bola uskutočnená kontrola NKÚ, ktorý takisto skonštatoval závažné porušenia, a že asi na základe toho pán premiér sa rozhodol a dal ultimátum bývalému ministrovi, že do Veľkej noci musí odstúpiť, ináč ho odvolá. A bývalý minister sa rozhodol, že odstúpi z funkcie. No prečo teda tlačil na bývalého ministra, keď všetko bolo v poriadku? A prečo netlačí na súčasného ministra, ktorý bol autorom tohto tendra, odborným garantom, ktorý to odôvodňoval nielen teraz, keď je minister, ale už dávno predtým, keď obhajoval tento tender ešte za šéfovania bývalého pána ministra Januška? Neboli to vážne porušenia, keď túto verejnú súťaž zverejnil len na nástenke ministerstva, na tej známej korkovej nástenke? Keď ho čírou náhodou vyhralo konzorcium firiem, z ktorých dve sú blízke Slovenskej národnej strane? Dokonca, že šéf Slovenskej národnej strany sám hovoril o vplyve v jednej z týchto firiem? A najmä, že mnohé ceny boli výrazne, výrazne premrštené. A napriek tomu všetkému súčasný pán minister, hoci najprv tvrdil, že s ním nemal nič spoločné, tento tender veľmi silno obhajoval. A dokonca v niektorých chvíľach pripustil, že pripravoval podklady do súťaže. Ale to by bolo všetko na veľmi dlhú debatu a škoda, škoda tu už ďalej pridávať. Zaznelo tu veľmi veľa argumentov, termínov, konkrétnych vecí, ktoré boli porušené, chronologických udalostí, ktoré s týmto tendrom súviseli. Ja nechápem, či je pánu premiérovi úplne jedno, že nekoná. Možnože jedno vysvetlenie mi poskytol politológ a možno toto vysvetlenie môže využiť aj niektorý z predrečníkov, ktorý sa tiež čudoval, že premiér stále nekoná, myslím, že to bol pán poslanec Janiš. A jeden z politológov povedal: „Aj keď neskoro“, teda na margo toho, že pán premiér neskoro odvolal pána ministra Štefanova, citujem: „Aj keď neskoro, ale predsa je to lepšie ako nič.“ Koniec citátu. A ďalší citát: „Bol to priestor na vyjednávanie s Jánom Slotom. Keď sa konečne dohodli, Janušek môže odísť.“ Koniec citátu. No asi, asi to stojí teraz na tom aj súčasné odvolanie pána ministra. Možno keď sa dohodnú, zasa uplynie nejaký čas, lebo na tú dohodu potrebujú čas, a snáď na Veľkú noc budúceho roku budeme mať opäť nového ministra. I keď sa to zdá, že je to komédia, nie je to komédia, je to tragédia. Je to tragédia pre ľudí, je to tragédia pre Slovensko, pre jeho kredit, pre jeho dôveryhodnosť a je to tragédia, keď vehementne obhajujeme to, čo neakceptuje Európska komisia, a nie preto, že sa jej nepáči slovenský prístup. Nie preto. Preto, že tento tender bol netransparentný, a preto, že posúdilo celú túto verejnú súťaž ako nekorektnú. A nebola to súťaž na 200-tisíc, ale na 3,6 mld. Strácame kredit, keď sa o tento tender zaujíma OLAF, strácame kredit, keď ho zbytočne predlžujeme. Nechápem, prečo pán premiér nekoná, keď na začiatku svojho účinkovania mal silné slová a vyhlásil, že bude konať do troch dní, do troch sekúnd, už ani neviem do čoho. A keď ma chytí za slovo a ešte spochybní aj toto moje tvrdenie, ale každopádne potvrdil už na začiatku, že bude konať už pri podozrení. Myslím si, že tu sme vo vyššom štádiu ako pri podozrení a že už mal dávno konať. A preto chcem podporiť tento návrh, ktorý predložila skupina poslancov. Ďakujem pekne.