Mihál, Jozef, podpredseda vlády a minister práce, sociálnych vecí a rodiny SR (2011-05-26):
Ďakujem. Vážna téma, vážne zákony, vážne problémy. A to, že je to naozaj vážna téma, o tom svedčí aj dnešná diskusia tu v parlamente. Je to vážna téma, preto sme k nej pristupovali veľmi zodpovedne, preto bola aj diskusia na výbore pre sociálne veci pred desiatimi dňami taká rozsiahla, a preto sme aj pristúpili k spolupráci pri pomoci, pri tvorbe niektorých poslaneckých návrhov. To treba povedať, pretože sme chceli reagovať takisto na požiadavky, ktoré vzniesli príslušníci tých petičných výborov. Myslím si, že tie rozumné veci, ktoré nemajú nejaké vysoké nároky na zdroje v štátnom rozpočte, sa splniť dali, a myslím si, že to sa týmito pozmeňovacími návrhmi aj dá naozaj zrealizovať. Ale mal by som reagovať postupne na jednotlivých rečníkov. Na niektorých sa reagovať dá, na niektorých možno trošku menej. Takže nech sa nehnevá napr. pán poslanec Muňko, ale na jeho neustále opakovanie toho, ako je zlý druhý pilier, ja len zareagujem, nech si pozrie napr. akým spôsobom on riešil pohľadávky Sociálnej poisťovne, akým spôsobom to rieši nástupca a tak, tam nech sa hlavne nad sebou zamyslí. Ale poďme teda k veci. Kritika tu zaznela mnohokrát, prečo ide vlastne o komplex siedmich zákonov. No preto, pretože tie zákony sú navzájom skutočne previazané, sú tam väzby. Napríklad, pokiaľ ide o zmenu v zákone o sociálnoprávnej ochrane detí a sociálnej kuratele, tak tá je úzko naviazaná samozrejme na zmenu v zákone o orgánoch štátnej správy v oblasti sociálnych vecí, rodiny a služieb v zamestnanosti. To je myslím jasné, pokiaľ ide o tie organizačné zmeny. Napríklad chcem pripomenúť, že týmto komplexom zákonov riešime aj výkon nariadenia o koordinácii systémov sociálneho zabezpečenia v Európskej únii. Pripomínam, že nejde o články, ktoré boli pridané do novely teraz niekedy na poslednú chvíľu, ale vlastne šlo to takto celým legislatívnym procesom. Kto chcel, tak sa v týchto článkoch bez problémov nielen zorientoval, ale mal dostatok času na to, aby sa s nimi zoznámil, pripomienkoval ich v pripomienkovom konaní. Riešilo sa to na legislatívnej rade vlády, samozrejme, a tak ďalej. Zaznela tu kritika, prečo sa zrušila Rada vlády pre občanov so zdravotným postihnutím, tak znovu musím pripomenúť niektorým pánom poslancom, resp. paniam poslankyniam, že došlo k zefektívneniu fungovania rôznych poradných orgánov vlády a dotklo sa to aj organizačnej zmeny, pokiaľ ide o Radu vlády pre občanov so zdravotným postihnutím. Už existuje od 2. marca 2011 na základe rozhodnutia vlády Rada vlády pre ľudské práva, národnostné menšiny a rodovú rovnosť, ktorá má pod sebou niekoľko výborov. Jeden z týchto výborov je aj Výbor pre osoby so zdravotným postihnutím, to znamená títo občania, tieto osoby budú mať svojho zástancu, budú mať možnosť, budú mať priestor na to, aby svoje návrhy, pripomienky a tak ďalej cez tento výbor predkladali na vládu, resp. aj tu do tejto snemovne. Takže ten priestor tu je, ide o to, aby tieto poradné orgány fungovali efektívnejšie. A efektívnejšie bude určite, tento proces bude určite efektívnejší, pretože došlo aj k pozitívnym organizačným zmenám a istým úsporám, pokiaľ ide o napr. mzdové prostriedky za rôzne sekretariáty a podobne. Dobre, ďalej, pokiaľ ide o diskusiu k tomu, že kto, koľko financií, kedy, ako poskytol na kompenzácie pre ťažko zdravotne postihnuté osoby, tak dal som si tú námahu a nechal som mojim spolupracovníkom pripraviť taký prehľad toho, ako sa postupne vyvíjal rozpočet rezortu, pokiaľ ide o peňažné príspevky na kompenzáciu pre ťažko zdravotne postihnutých. Tak, aby som to trošku zrýchlil a zjednodušil, skúsim dve alebo tri čísla. Za predchádzajúcej vlády medzi rokmi 2006 až 2010, to znamená počas štvorročného pôsobenia Ficovej vlády, narástol rozpočet v oblasti kompenzácií o 32 mil. eur. Čiže za tie ostatné štyri roky za Ficovej vlády plus 32 mil. eur. Rozpočet na rok 2011, to znamená prvý rok vlády Ivety Radičovej zaznamenal nárast o 20 mil. eur za jeden rok. A teraz týmito zmenami, len týmito zmenami sa vlastne dáva požiadavka na rok 2012, len týmito zmenami, nehovorím o valorizáciách, o ďalších 7 mil.. To znamená, ak to zhrniem, za dva roky vlády Ivety Radičovej o 27 mil. naviac, za štyri roky vlády Roberta Fica o 32 mil. eur naviac. Pripomínam, že sme vo veľmi ťažkej finančnej situácii, riešime dopady následkov krízy, to znamená, financií je naozaj málo. Riešime problémy deficitu, ktorý máme v rozpočte, dedičstvo po našich predchodcoch, a napriek tomu sme za dva roky dali zvýšenie o 27 mil.. To znamená, ak to takýmto tempom pôjde ďalej, tak tých 32 mil. za predošlej sociálnej vlády zrejme prekonáme. Kto tomu neverí, sú to čísla verejne dostupné, prípadne ich rád záujemcom poskytnem, mám to tu pred sebou. Ďalej, pokiaľ ide o ťažkú, naozaj ťažkú tému detských domovov, pokiaľ ide o tie organizačné zmeny, no nie som celkom rád, že tu nastala takáto prestrelka a tu sa navzájom doberáme, v úvodzovkách, že kto je aký k, k prístupu k deťom, ktoré sú v detských domovoch. Ja poviem svoj postoj. Prešiel som si za desať mesiacov ako minister, mal som čas si to počas tejto niekedy miestami nudnej rozpravy overiť, koľko tých detských domovom bolo. Prešiel som si spolu trinásť detských domovov za tých desať mesiacov. Kremnica, Levice, Žitavce, Nitra, Svidník, Medzilaborce, Medzilaborce Svätý Nikolaj, Vranov, Košice Uralská, Košice Hurbanovo, Urbanová, Jesenské, Detské mestečko v Zlatovciach a napokon Brána do života v Petržalke. Nechcem sa tváriť ako odborník na túto tému. Odborníkov tu máme v tomto parlamente, ako sa zdá, celkom dosť. Ja len poviem toľko, veľmi si vážim prácu ľudí, ktorí sa v detských domovoch starajú o detičky, ale v každom prípade jednoznačne platí, rodina je rodina. Detský domov je fajn, že nám takto fungujú, ako fungujú, je dobré, že sa to prostredie v nich zlepšuje, materiálne problémy nie sú, sú tam teda tie skupiny, tzv. rodinky, to je naozaj pokrok oproti tomu, čo to bolo pred ešte zhruba desiatimi rokmi. To je všetko dobré, ale jednoducho rodinná starostlivosť je rodinná starostlivosť. To znamená, jednoznačne podporujem návrh pani poslankyne Natálie Blahovej, aby sme urobili všetko, čo sa dá, pre to, aby tieto detičky vyrastali v profesionálnych rodinách, resp. pomocou iných foriem náhradnej starostlivosti. To je, myslím, úplne jasné. Keď sa teda dotknem jednotlivých návrhov, tak, ako som práve povedal, podporujem návrh, ktorý predniesla pani poslankyňa Blahová, podporujem aj návrh pani poslankyne Kiššovej a pani poslankyne Jurinovej. A pre pána Čaploviča, tak, čo je lepším dôkazom spolupráce medzi ministrom a poslankyňami z toho vlastného klubu, ako to, že sme dokázali si pomôcť? Pretože nápady z praxe, tá empatia voči požiadavkám, ktoré z praxe prichádzajú a ktoré idú aj cez poslankyne ku mne na stôl, tak tá sa vlastne premietla do toho, že sa pripravili tri kvalitné poslanecké pozmeňovacie návrhy, ktoré podporujem. K ďalším návrhom. Nechcem, naozaj nechcem, nechápte ma tak, že chcem byť kritický k tomu, čo tu zaznelo z úst pána Ondruša napríklad, resp. z úst pani poslankyne Žitňanskej. Každý z tých návrhov má niečo do seba. Ako žiadny by som nejako paušálne neodsudzoval, to by nebolo dobré. Každý z tých návrhov má niečo do seba a o každom treba rozmýšľať a ďalej diskutovať. Ja som prístupný tejto diskusii, verím, že aj moji kolegovia na ministerstve práce sú prístupní tejto diskusii a tieto rozumné návrhy budeme ďalej prehodnocovať. Či už ide o osoby so sluchovým postihnutím a ten proces certifikácie a pod., či už sú to požiadavky na zmeny v systéme osobnej asistencie, tam si dokonca myslím, že by bolo možno vhodné sa zamyslieť na, nad osobitným zákonom o osobnej asistencii. Takisto pokiaľ ide o príspevky na opatrovanie, tak to zvýšenie o 18,5 eura, ktoré teraz vlastne sme navrhli, naozaj, keď to porovnáme so sumami, ktoré idú na osobnú asistenciu, dá sa, samozrejme, kriticky pozerať, že mohlo by to byť zvýšené aj viac. Tu to chcem ale pripomenúť, že štát okrem príspevku na opatrovanie prepláca aj odvody týmto osobám, ktoré opatrujú príbuzného, to znamená nejde len, netreba vidieť len priamo tú sumu, ktorú dostanú, ako sa hovorí, na drevo, ale treba tam vidieť aj príspevok na sociálne poistenie, zdravotné poistenie, ktorý nie je práve najnižšia suma, ale dobre, o tomto všetkom sa dá diskutovať. Len poprosím o trošku trpezlivosti, sme naozaj v ťažkej rozpočtovej situácii a aj tých plus sedem miliónov nebolo ľahké presadiť a nebude ľahké to ani ďalej potvrdiť, resp. ísť v ďalších rokoch ešte na ďalšie sumy. Uzavriem to tým, verím, že aj keď nie každý z vás je spokojný s predloženými návrhmi zákonov, v konečnom dôsledku u vás prevládne zdravý rozum a výsledok, ktorý bude aj s týmito pozmeňovacími návrhmi v konečnom dôsledku predsa podporíte. Vopred za to veľmi ďakujem v mene tých ľudí, ktorých sa tieto zákony týkajú. (Potlesk.)