M. Dzurinda, predseda vlády SR: (2002-02-05):
Druhým ťažiskovým problémom, popri ohrození právnej suverenity krajiny je problém potenciálnej diskriminácie občanov na etnickom princípe. Napríklad zákon predpokladá, že občania Slovenskej republiky za istých podmienok, vrátane tej, že svoje deti dajú do školy s vyučovacím jazykom maďarským, môžu poberať zo strany Maďarskej republiky isté finančné prostriedky. Táto možnosť v sebe zjavne obsahuje prvok porušenia princípu nediskriminácie občanov alebo naopak, obsahuje v sebe prvok diskriminácie občanov na etnickom princípe. V tejto súvislosti si celkom zjavne pamätám alebo spomínam na 25. apríl minulého roku, lebo 23. som vykonal oficiálnu štátnu návštevu v Budapešti. Mali sme výjazdové zasadanie vlády v Košiciach a po ňom ma oslovila skupina občanov z Kráľovského Chlmca. Vysvetlili mi, že majú obavy z tohoto zákona, pretože môže ísť nielen o diskrimináciu medzi občanmi slovenskej národnosti a občanmi maďarskej národnosti, ale aj o diskrimináciu v rámci jedného etnika. Uvedení ľudia mi napríklad hovorili, že sú maďarskej národnosti, no ich deti chcú chodiť do slovenských škôl a tým pádom, aj keď by spĺňali ostatné kritériá, takúto finančnú dávku by nemohli dostávať. Iste nie je mojou úlohou vo svojom vystúpení vykonať exaktný, vyčerpávajúci právny rozbor uvedeného zákona, ale je evidentné, že zákon o Maďaroch žijúcich v susedných krajinách zasahuje, alebo, ak by nadobudol plnú účinnosť a bol by aj vykonávaný, zasahoval by do zvrchovanosti Slovenskej republiky a do jej právneho poriadku a obsahuje v sebe potenciálne porušenie zákazu diskriminácie občanov na etnickom princípe. A to sú, dámy a páni, jeho najväčšie slabiny. To sú oblasti, ktoré nie sú a nikdy nebudú pre Slovenskú republiku prijateľné. A to je vlastne prvý záver a prvé jasné stanovisko, ktoré by som vám rád dnes večer tlmočil. Vláda Slovenskej republiky nedovolí, aby bola porušená suverenita Slovenskej republiky v akejkoľvek oblasti, vrátane jurisdikcie nášho štátu. Vláda Slovenskej republiky nikdy nedovolí, aby dochádzalo k diskriminácii občanov na etnickom princípe. Samozrejme, legitímne sa natíska otázka, aké sú možnosti dosiahnutia nášho cieľa alebo zamedzenia toho, aby zákon s uvedenými účinkami na Slovensku alebo voči občanom Slovenskej republiky mohol platiť. Je evidentné, že jestvujú dve cesty riešenia tejto otázky. Tá prvá, po ktorej doposiaľ Slovenská republika kráča, ktorou kráča naša diplomacia vôbec, je cesta politických a diplomatických rokovaní. Tá druhá, iba ak by sa vyčerpali možnosti prvej cesty, je prijatie jednostranných opatrení vládou Slovenskej republiky. Chcem informovať Národnú radu Slovenskej republiky, že v prípade, ak to bude nevyhnutné, ak by sa, nebodaj, vyčerpali možnosti politického riešenia a vláda by k tomu bola nútená, bude schopná prijať včas, podčiarkujem včas, opatrenia, aby nedochádzalo k narušeniu zvrchovanosti Slovenskej republiky a k diskriminácii občanov na etnickom princípe. Ale jedným dychom chcem dodať, že som presvedčený o tom, že je veľa dobrých dôvodov, aby sme dosiahli, tak Slovenská republika ako aj Maďarská republika, obojstranne prijateľné východisko z tohoto problému politickými a diplomatickými rokovaniami. A tu sa otvára priestor na to, aby som vás v prvom rade informoval o tom, čo doposiaľ vláda Slovenskej republiky vykonala, aby došlo k eliminovaniu uvedených potenciálnych porušení zásad medzinárodného práva, Ústavy Slovenskej republiky, zvrchovanosti nášho štátu v oblasti jurisdikcie, aby došlo k eliminovaniu potenciálnej diskriminácie občanov na etnickom princípe. Následne v ďalšej časti uvediem, ako mienime postupovať v najbližšom čase, v najbližšej budúcnosti. V prvom rade chcem teda zopakovať, čo som pred chvíľou už vlastne povedal, a to, že uvedenú tému som osobne, na svojej úrovni, otvoril prvýkrát už 23. apríla 2001 počas mojej oficiálnej návštevy Maďarskej republiky, teda dlho, dlho, niekoľko mesiacov pred schválením príslušného zákona v budapeštianskom parlamente. Moje vyjadrenie aj na tlačovej konferencii našlo veľmi živú odozvu aj v maďarskej tlači. Väčšina médií kládla veľký dôraz na vyjadrenie mojich obáv kvôli zákonu o Maďaroch žijúcich v susedných krajinách. Uvediem vám niekoľko príkladov. Tak napríklad Magyar Nemzet napísal: „Slovenský premiér vyjadril obavy z pripravovaného zákona o Maďaroch žijúcich v susedných krajinách. Podľa jeho názoru táto právna norma môže narušiť ovzdušie dobrého spolunažívania občanov v južnej časti Slovenskej republiky.“ Koniec citátu. Denník Népszabadság napísal článok s názvom „Dzurindove obavy zo zákona o štatúte.“ Népszabad v článku „Dzurinda má obavy kvôli zákonu o štatúte,“ uvádza, že podľa slovenského premiéra môže zavedenie niektorých pasáží uvedeného zákona nepriaznivo ovplyvniť slovensko-maďarské vzťahy. A napokon Magyar Hírlap uverejnil článok pod názvom „Dzurindu trápi zákon o štatúte“ a ďalší pod názvom „Frázy,“ kde doslova napísal nasledovné: „Východo-stredoeurópskych etnických napätí sa hroziaci Západ bude určite radšej počúvať ozvenu slov slovenského premiéra ako maďarského. Navyše aj v Európskej únii sa už vynorila otázka: Nie je táto právna norma skutočne diskriminatívna?“ Koniec citátu. Uvedený stručný prehľad maďarskej tlače z 24. apríla minulého roku vám ponúkam iba preto, lebo je evidentné, že túto tému som jasne pomenoval a patrične otvoril už ja sám 23. apríla minulého roku v Budapešti. Slovenské médiá tejto téme v tom čase ešte náležitú pozornosť nevenovali. Odvtedy sme konali po viacerých relevantných líniách. Tak ako nie je mojou úlohou vykonať komplexný právny rozbor, iste nie je mojou úlohou podrobne vás informovať o všetkých týchto rokovaniach. Len pripomeniem alebo oznámim, že minister zahraničných vecí už 7. júna minulého roku, stále teda ešte pred schválením uvedeného roka v budapeštianskom parlamente, odovzdal maďarskej strane aide memoire . Vyjadril v ňom znepokojenie nad plánovaným prijatím zákona a upozornil na jeho nesúlad s medzinárodným právom. Neskôr, 19. októbra, bolo stanovisko Slovenskej republiky potvrdené Benátskou komisiou, poradným orgánom Rady Európy, ktorá stanovila jasné kritériá legitímnosti tohto druhu právnych noriem, respektíve jednostranných právnych aktov. Maďarský zákon im nevyhovel. Takže kým tento zákon nebude zosúladený so závermi Benátskej komisie, treba ho vnímať ako nelegitímny, pretože sa vymkol zo štandardného rámca medzinárodného práva v oblasti ochrany ľudských práv vrátane práv osôb patriacich k národnostným menšinám. Dámy a páni, na tejto skutočnosti založilo svoj prístup k riešeniu problému vyvolaného zákonom aj Ministerstvo zahraničných vecí Slovenskej republiky. Pán minister Eduard Kukan vám nepochybne ozrejmí ďalší postup rokovaní na expertnej úrovni, na úrovni štátnych tajomníkov, ministerstiev zahraničných vecí, na jeho vlastnej úrovni. Aby sme všetci naozaj dobre rozumeli uvedenému problému, treba, domnievam sa, v prvom rade poznať východiská rokujúcich strán. Treba si pokojne, ale jasne uvedomiť, že jednou z programových čŕt rozhodujúcej súčasnej vládnej strany v Maďarskej republike je starostlivosť o občanov maďarskej národnosti v okolitých krajinách. Je na uváženie a triezve posúdenie, do akej miery táto starostlivosť spĺňa medzinárodné štandardné normy a v ktorých oblastiach môže dôjsť či už dochádza k ich prekročeniu tak, ako som sa už o tom zmienil. Je absolútne legitímnou otázkou pri skúmaní tohoto programového východiska Maďarskej republiky klásť si otázku, do akej miery môže táto strana korigovať svoj politický program alebo politické postoje dva mesiace pred parlamentnými voľbami. Pán predseda výboru, myslím, to tiež veľmi presne postrehol. To je také základné politické, podľa môjho názoru, východisko maďarskej strany. Rokovacie východiská Slovenskej republiky reflektujú nasledujúce priority alebo ciele. Sú štyri. Po prvé, naďalej rozvíjať duch dobrého spolunažívania obyvateľov Slovenskej republiky bez ohľadu na národnosť alebo etnickú príslušnosť. Myslím, že jestvuje veľa dôvodov na to, aby som povedal, že práve v uplynulých troch rokoch vláda Slovenskej republiky urobila veľa pozitívnych krokov, aby spolunažívanie slovenského národa a občanov maďarskej národnosti a ostatných národností žijúcich na Slovensku bolo dobré, pokojné. Nebudem opäť robiť celý výpočet. Spomeniem aspoň, možno tri rozhodujúce udalosti. Prijatie zákona o používaní jazykov národných menšín v oficiálnom styku, ratifikáciu charty regionálnych a menšinových jazykov alebo, ak chcete, napríklad obnovenie posledného mosta zbúraného počas 2. svetovej vojny, mosta Márie Valérie medzi Štúrovom a Ostrihomom. Iste, mohol by som hovoriť celkom dlho o ďalších pozitívnych krokoch zo strany vlády Slovenskej republiky voči národnostným menšinám, ale, ako obyčajne, najdôležitejší je vždy výsledok. A myslím, že výsledkom je dobré, pokojné spolunažívanie Slovákov a Maďarov v našej vlasti. Je eminentným záujmom a povinnosťou vlády Slovenskej republiky tento pozitívny duch spolunažívania udržiavať a naďalej pozitívne rozvíjať. Toto je, dámy a páni, základné politické a programové východisko vlády Slovenskej republiky. Druhým politickým východiskom je zabezpečiť zvrchovanosť a suverenitu Slovenskej republiky vo všetkých oblastiach vrátane jurisdikcie nášho štátu a zamedziť diskrimináciu občanov na akomkoľvek, či už na etnickom alebo inom princípe. J. Migaš, predseda NR SR: Pán predseda vlády, ja sa ospravedlňujem, preruším vás, lebo je 19.00 hodín. Navrhujem, panie poslankyne, páni poslanci, aby pán predseda vlády dokončil, aby sme potom aj faktické poznámky, aby sa realizovali faktické poznámky na vystúpenie predsedu vlády a týmto by sme dnes schôdzu prerušili. Je všeobecná zhoda na tomto, áno? (Hlasy v pléne). Čiže dokončíme vystúpenie predsedu vlády. Faktické poznámky budú na vystúpenie predsedu vlády a potom by sme schôdzu prerušili. (Hlasy v pléne.) Nech sa páči. (Hlasy v pléne.) Panie poslankyne, páni poslanci, v takom prípade, v súlade s rokovacím poriadkom, dám hlasovať o tom, aby sme rokovali po 19.00 hodine s tým, že dokončí predseda vlády, faktické poznámky a schôdzu prerušíme. Panie poslankyne, páni poslanci, budeme hlasovať, pretože nie je všeobecná zhoda v Národnej rade. V súlade s rokovacím poriadkom musím dať odhlasovať rokovanie po 19.00 hodine s tým, že odporúčam, aby dokončil predseda vlády, faktické poznámky a potom hneď by sme schôdzu prerušili do zajtra do 9.00. Žiadam poslancov a poslankyne, aby prišli do rokovacej miestnosti. Budeme hlasovať o procedurálnom návrhu, ktorý som predniesol ja. (Hlasy v pléne.)