Žitňanská, Lucia, ministerka spravodlivosti SR (2011-03-22):
Ďakujem veľmi pekne za slovo, pán predseda. Vážené dámy, vážení páni, neprišla som do parlamentu dnes kvôli tomuto bodu, ale vzhľadom na to, čo tu odznelo, niektoré tie informácie sa dotýkajú aj pôsobnosti ministerstva spravodlivosti, pretože ministerstvo spravodlivosti má aj právomoc zastupovať prostredníctvom agenta Slovenskú republiku pred Európskym súdnym dvorom, preto, pochopiteľne, pokiaľ ide o predovšetkým tú časť vystúpenia pani poslankyne Sabolovej, ktorá sa týka rozhodnutí Komisie a rozhodnutí Európskeho súdneho dvora, cítim za potrebné uviesť niektoré veci na pravú mieru. V prvom rade chcem povedať, že za ministerstvo spravodlivosti, že zástupca Slovenskej republiky pred Európskym súdnym dvorom dôsledne háji záujmy Slovenskej republiky a Slovenská republika dnes nemá žiaden priestor obhajovať Fruconu v tom zmysle, že nebola poskytnutá štátna pomoc. V tomto zmysle už existuje totiž rozhodnutie Európskej komisie, ktorá konštatovala porušenie primárneho práva Európskej únie, konštatovala, že benefity, ktoré boli priznané Frucone v zmysle primárneho európskeho práva, boli porušením pravidiel štátnej pomoci platnými v Európskej únii. Ja naschvál zdôrazňujem slová porušením primárneho práva Európskej únie, pretože primárne právo Európskej únie je priamo platným právom v rámci všetkých členských štátov Európskej únie a má prednosť pred zákonmi Slovenskej republiky. Čiže máme tu rozhodnutie Komisie, ktorá konštatovala porušenie primárneho práva a, áno, máme tu rozsudok Európskeho súdneho dvora z 22. decembra predchádzajúceho roku, ktorým Európsky súdny dvor odsúdil Slovenskú republiku, že nevykonala toto rozhodnutie Komisie, to znamená, že nevymohla neoprávnene poskytnutú štátnu pomoc. Áno, pani poslankyňa Sabolová má pravdu, toto rozhodnutie samo o sebe nemá finančné dopady pre Slovenskú republiku, áno, vyplýva z neho len to, že Slovenská republika je povinná platiť trovy konania, ale zároveň treba povedať, čo sa deje ďalej. Pretože keď je rozsudok Európskeho súdneho dvora, ktorým bola takýmto spôsobom „odsúdená“ Slovenská republika, znamená to ďalej, že Slovenská republika podľa čl. 260 Zmlúv je povinná vykonať tento rozsudok. A Komisia dozoruje to, či Slovenská republika vykoná tento rozsudok, tak sa aj deje, pretože komisia sa začína pýtať a už sa obrátila listom aj na ministerstvo financií, čo urobila Slovenská republika na vykonanie tohto rozhodnutia, a v prípade, že nedokáže Slovenská republika vykonať tento rozsudok, tak potom jej hrozí tá sankcia, o ktorej bola reč aj v predkladacej správe, a síce paušálna pokuta od 896-tisíc eur, ako aj denné penále od 1 037 do 62 220 eur až do vymoženia neoprávnenej štátnej pomoci. To znamená, proces zo strany Komisie voči Slovenskej republike stále pokračuje, pretože Slovenská republika stále nesplnila rozhodnutie Európskeho súdneho dvora. Toto musím uviesť na pravú mieru, pretože toto povedané v plnom rozsahu nebolo. Možno jednu malú poznámku, pretože padla aj otázka – prečo Malacky? Ja som tú otázku očakávala už v druhom čítaní, keď bol prerokovávaný tento návrh, preto, pretože takýchto vecí nie je veľa, v ktorých by sa malo rozhodovať podľa tohto zákona, a je dobré, aby sa na to špecializoval jeden súd. Môže to byť, samozrejme, ktorýkoľvek súd Slovenskej republiky. Zvolili sme Malacky preto, pretože Malacky majú už špecializáciu na príbuznú agendu, pretože Malacky sú dnes špecializovaným súdom na konanie vo veciach určenia neplatnosti zmluvy, koncesnej zmluvy na práce alebo rámcovej dohody podľa osobitného predpisu, teda zákona o verejnom obstarávaní. V týchto veciach sú Malacky súdom, pre ktorého obvodom je celé územie Slovenskej republiky, tak sa nám zdalo logické aj štátnu pomoc zveriť Malackám, keď by to bolo ktorémukoľvek inému súdu, je to rovnako v poriadku, ale myslím si, že je dobré túto agendu špecializovať na jednom súde, pretože je špecifická. Ďakujem veľmi pekne.