V. Soboňa, poslanec: (2004-05-25):
Teraz by som sa vrátil k predkladanému zákonu, ktorý teraz prerokúvame. Budem hovoriť o tom, prečo z môjho hľadiska nemôžu byť zdravotné poisťovne vykonávajúce verejné povinné zdravotné poistenie akciovými spoločnosťami. Dotknem sa trochu aj systému poisťovníctva, ako sa vyvíjal v strednej Európe a de facto v krajinách, v ktorých aj v súčasnosti funguje. Každý štát pri svojom vývoji musí zachovávať aj istú historickú kontinuitu svojich právnych predpisov. Nie je možné dramatickým spôsobom meniť princípy zákonov v jednom štáte, ak len nejde o nejakú revolúciu alebo situáciu, ktorá je nevídaná alebo nie často sa opakujúca v histórii štátu. Slovensko žilo v prostredí, kde aj v minulosti poistný systém fungoval a fungoval veľmi dobrým spôsobom. Ale fungoval na základe princípov, ktoré platili jednak na území Slovenska, aj keď bolo súčasťou iných štátov a zoskupení a platil aj v tom danom zoskupení a vo väčšine štátov strednej Európy. Ak dovolíte, na úvod by som pripomenul, čo je vlastne poistenie. Myslím teraz na poistenie všeobecne. Poistenie je zabezpečenie finančného krytia istého rizika. Riziko predstavuje možnosť straty rôznych hodnôt. Nikto o tom nepochybuje, že zdravie sa považuje za najväčšiu ľudskú hodnotu. Ak teda vôbec chceme riziko poistiť, musíme ho vedieť identifikovať, vyčísliť, či je náhodné a či je ekonomicky únosné. Vo všeobecnosti poistenia sa rozdeľujú do niekoľkých skupín. Je to predovšetkým zákonné poistenie, tu je pre všetkých účastníkov uložená povinnosť poistiť sa; zmluvné poistenie, ktoré z nejakých dôvodov ukladá povinnosti, napríklad na výkon činnosti, ukladá povinnosti poistiť sa a dobrovoľné poistenia, to znamená tie, ktoré záležia na konkrétnej osobe, či sa rozhodne, alebo nerozhodne poistiť sa. Konkrétne zdravotné poistenie môže byť vykonávané ako zákonné a ako dobrovoľné. Zdravotné poistenie rozdeľujeme teda na povinné, ktoré sme povedali, že je zákonné, verejné a nepovinné, súkromné alebo individuálne, ale toto je dobrovoľné poistenie. Nepovinné zdravotné poistenie je možné ešte potom kategorizovať na doplnkové, dodatkové a náhradné. Poznanie tejto terminológie, ktorá je de facto medzinárodným štandardom, je nevyhnutnosťou vtedy, ak hovoríme a tvoríme zákon o poistení, zdravotnom. Ale pri posudzovaní predkladaných zákonov ministerstvom zdravotníctva sa mi zdá, že s takouto terminológiou nepočítajú, neberú ju do úvahy, ba dokonca by som povedal, že ju ignorujú. A v prípade, ak je takáto závažná vec, principiálna, ignorovaná, musíme potom vážne pochybovať o úmysle tejto reformy, či naozaj je v prospech veci, keďže základ, z ktorého vychádza a ktorý by mal byť pre dobro veci, je vlastne ignorovaný. Reformátori dokonca idú ešte ďalej a v týchto predkladaných zákonoch navrhujú zmenu verejnoprávnych zdravotných poisťovní na akciové spoločnosti, pričom zase musím podotknúť, neberú do úvahy základné a všeobecne akceptované princípy verejného, teda povinného verejného a súkromného nepovinného zdravotného poistenia. Tieto princípy sú približne nasledovné: verejné poistenie je legislatívne organizované ako povinné. Je založené na solidarite, je založené na neziskovosti, vykonávajú ho verejnoprávne inštitúcie. Výška poistného je určená zákonom. Súkromné je legislatívne organizované ako nepovinné, je založené na individuálnosti, funguje na ziskovom princípe. Vykonávajú ho obchodné spoločnosti. Výška poistného je určená zmluvou. A, samozrejme, vzniká dobrovoľným uzatvorením zmluvy, kým pri predchádzajúcom verejnom je jasné, že vzniká registráciou, ktorá je vzhľadom na povinnosť povinná. Tento systém zdravotného poistenia existuje vo svete už viacej ako sto rokov. Vykonávajú ho zdravotné a vzájomné poistenie na základe uvedených princípov. Aj v súčasnom období poisťovne, ktoré pôsobia na poli verejného zdravotného poistenia, absolútne zachovávajú princípy verejného zdravotného poistenia a na týchto princípoch je postavená aj súčasná legislatíva. Ako som už povedal, závažné je to, že novo navrhovaná legislatíva tieto všeobecne akceptované princípy poruší vážnym spôsobom. Skrýva to veľké riziká aj z toho, že dôjde k porušeniu medzinárodne akceptovaných princípov poisťovníctva. To nie je otázka Slovenska, to je otázka okolitých štátov, preto niektorí kritici veľmi často hovoria, že je to vec nevídaná pre vyspelé štáty Európy a ani nepoznám takýto systém, ktorý by niekde inde fungoval vo svete. Ako definuje podstatu zdravotného poistenia verejného povinného Medzinárodná asociácia zdravotných a vzájomných poisťovní, je to predovšetkým zabezpečenie zdravia, je to princíp solidarity, je to neziskovosť, je to istá autonómnosť a sociálna spravodlivosť. Zdravotné poistenie má, samozrejme, aj svoje ďalšie charakteristiky, je neživotným poistením, poisťuje čisté, teda nie špekulatívne riziká, poisťuje tak ovplyvniteľné ako aj neovplyvniteľné riziká, poisťuje riziká s kombinovanými provokujúcimi faktormi a poisťuje nepoistiteľné riziká, to je práve v súvislosti s tým, ako môže, akým spôsobom a ako vzniká riziko ochorenia. Touto svojou podstatou je takéto poistenie pochopiteľne a veľmi logicky z ekonomického hľadiska veľmi rizikovým poistením. To je veľmi dôležitý pojem, je mimoriadne rizikovým poistením. Je však vo verejnom záujme, aby takéto poistenie fungovalo, pretože sme povedali, že v hierarchii hodnôt patrí zdravie na najvyššie priečky. Z toho dôvodu, ak sledujeme principiálne naozaj poskytovanie zdravotnej starostlivosti, jej kvalitu, jej dostupnosti, jej sociálnu spravodlivosť, musíme prijať tézu, že musí byť takéto zdravotné poistenie povinné, solidárne a neziskové. Pretože akékoľvek porušenie napríklad ziskovosti, čo sa týka akciových spoločností, ešte nevídaným spôsobom riziko takéhoto postenia zvyšuje, neostáva len jedno riziko, to, že je to z ekonomického hľadiska samo osebe rizikové poistenie, ale ešte ďalším opatrením, ako chceme prijať, a je tu navrhované, neúmerne zvýšime riziko a ohrozujeme tým samotnú úroveň zdravotnej starostlivosti. Takže nemôže takýto poistný systém fungovať na základe súkromného práva v akcionárskom a neziskovom princípe. Ak je a podľa toho, ako sme povedali, malo by byť verejné zdravotné poistenie organizované ako povinné s rešpektovaním solidarity a rovnosti v poskytovaní zdravotnej starostlivosti a jej dostupnosti, tak nemôže byť princíp ako tvorba zisku. Výlučne z ekonomického hľadiska však treba povedať, že to neznamená, že zdravotná poisťovňa musí byť apriori stratová. Ak by však vytvorila zisk, je povinná ho použiť na zlepšenie služieb svojim klientom alebo na zníženie poistných sadzieb, príklad, hovorím, v žiadnom prípade nie je možné použiť prípadne vytvorený zisk na podnikanie, investovanie na kapitálovom trhu, na dividendy a podobne, čo je pre akciové spoločnosti prirodzene absolútne principiálnou podstatou. Skutočným poslaním týchto neziskových verejnoprávnych inštitúcii nie je tvoriť zisk, ich poslaním je služba klientom a to vo verejnom záujme. Takýto má byť skutočný záujem spoločnosti pre výkon verejného povinného zdravotného poistenia, totižto spoločnosť si ho preto vytvorila, spoločnosť ľudí, spoločnosť obyvateľov tejto planéty moderných štátov v histórii si preto vytvorila takéto poistenie, aby garantovala zdravotnú starostlivosť cez zdravie a ochranu života svojich klientov a svojich občanov. A teraz tu prichádzame do jednej ďalšej podstatnej závažnej veci, ktorá je z môjho hľadiska takisto principiálna. Je to otázka postavenia štátu, čo je to vlastne štát, čo je to vlastne štát, aké sú jeho poslania, aké sú jeho úlohy, kto vytvoril štát, štát vytvoril nejaký súkromný kapitál? Nie štát si vytvorili jednotlivé národné spoločnosti z toho dôvodu, aby existovala nejaká nadindividuálna inštitúcia, ktorá bude ochraňovať záujmy obyvateľov toho štátu, štát je službou občanom. A predstava, že by súkromný kapitál garantoval zdravotnú starostlivosť, je absolútne mylná, pretože akýkoľvek kapitál, je vylúčené, aby sa správal súcitne, aby bral ohľad na jednotlivé problémy indivídua, občana, človeka, dokonca môžeme úplne pokojne vyhlásiť, že súkromný kapitál nemá schopnosť vyrovnávať šance pre jednotlivcov, preto existuje štát, preto má zmysel, aby štát existoval, aby bol, ak budeme hovoriť o Európskej únii, to neznamená, že Európskou úniou zaniká štát, Európskou úniou sa dokonca posilňujú pozície štátu, len bude regionálne, geopoliticky inak usporiadaný ten štát, bude to veľký štát, až to štát bude, to všetci s tým súhlasíme. Takže starostlivosť, garanciu v zdravotnej starostlivosti o občanov nemôže nikto zabezpečiť, len štát v žiadnom prípade nie súkromný kapitál. V minulosti, už som povedal niekoľkokrát v tejto snemovni, že tu sedia kresťanské strany, s kresťanskými princípmi a je ich tu väčšina. SDKÚ, KDH, SMK, všetko sú kresťanské strany, aj Ľudová strana má kresťanský pilier evidentne v popredí a presadzujeme ho. Ale mne čo je známe o teórii kresťanského štátu, páni, sú tieto veci zakotvené ešte prísnejšie, ako je to len v ponímaní štátu iného typu. Predovšetkým kresťanský štát si vyžaduje a hovorí o tom, že sa rodíme na svet nie rovní, nemáme rovnaké šance a povinnosťou štátu, kresťanského, je tieto šance vyrovnávať. Akým spôsobom ich chcete vyrovnávať, keď chcete prijať zákony, ktoré sú proti všetkým týmto princípom, ja viem, že je tam jeden § 90 ods. 5, ktorý sľubuje, že sa budú fyzickým osobám rozdeľovať podiely, obchodné, v transformovaných spoločnostiach, ale to je všetko a všetkým vám takisto nemôžu sľúbiť, kde ostáva naše svedomie, kde ostáva náš záujem o občana tohto štátu, o nášho príbuzného, nemyslite si, že život je sám schopný vás ochrániť, ani majetok vás neochráni do budúcna a všetkých vašich a celé vaše okolie pred tým, aby ste sa náhodou nedostali do ťažkostí, ja vám to neprajem, ale zákony života sú nevyspytateľné, okamihom sa hierarchia hodnôt môže meniť, okamihom sa môže stať, že naozaj pochopíme, že zdravie je na tej prvej priečke, len, žiaľ, býva to už neskoro zvyčajne, takže prosím, aby ste rozmýšľali aj v týchto úrovniach. Že keď pristupujeme k hlasovaniu o takomto závažnom zoskupení zákonov, ktoré povznášajú tvorbu zisku nad akékoľvek princípy, dokonca nad princípy kresťanského štátu, nad princípy záujmu jednotlivca a spoločnosti, len v mene tvorby zisku, tak sa pýtam, načo tu sedíme, načo nás tu poslali, koho tu vlastne my obhajujeme. Ďakujem pekne. (Potlesk.)