Viskupič, Jozef, poslanec NR SR (2014-10-21):
Ďakujem, pán predseda. Vážená pani podpredsedníčka, pani spravodajkyňa, kolegyne, kolegovia, dovolím si pár poznámok k predmetnému návrhu zákona. A to jednak z toho, že mám pedagogické vzdelanie a mám troj- a päťročné dieťa, ktoré navštevujú zatiaľ predškolské zariadenia. A s tým, že či už potraviny alebo deti sú predmetom celého spoločenského diskurzu veľmi často. A chcel by som možno zopár poznámok aj takto už pri konci rozpravy, ktorá nesporne vzbudila záujem verejnosti, záujem médií. A takisto ako kolegovia, kolegyne predrečníčky a kolegovia predrečníci spomínali, je to téma, ktorá naozaj potrebuje zásadné riešenie, a niečo by bolo potrebné robiť. Ja na začiatku vyjdem z dôvodovej správy, kde je písané, že vláda Slovenskej republiky schválila viacero koncepcií a programov súvisiacich so zdravím a životným štýlom mladých ľudí, Koncepcia štátnej politiky zdravia Slovenskej republiky, Národný program starostlivosti o detí a dorast na roky 2008 – 2015, Národný program zdravia, Národný program prevencie obezity a iné dokumenty. Tieto sú odrazom implementácie európskej stratégie v tejto oblasti a stanovujú úlohy štátu v nej, napríklad EÚ akčného plánu detskej obezity pre roky 2014 – 2020. Z tohto pohľadu by som si možno voľne dovolil pokračovať, že práve preto vládna strana SMER prišla s relevantným programom po oslovení predmetného eurokomisára, ktorý má na starosti či už jednotný trh alebo potravinovú agendu, a zabráni tomu, aby sa priestor nových členských štátov stal odbytišťom potravín, ktoré nevedia nájsť svojho odberateľa v starých členských krajinách. Po druhé, prišli s návrhom, že na potraviny bude 10-percentná dépeháčka. Po tretie, zariadenia stravovania v školách budú mať vyššiu dotáciu, napríklad pre stravné jednotky zo strany štátu, alebo prikročia k nejakým programom. Toto sa však v predmetnom návrhu nestalo a vládna strana alebo poslankyňa z vládnej strany prišla s návrhom, ktorý sa dotkol ako keby malého ohnivka v tomto potravinovom, alebo v boji za, v boji proti obezite a v boji za zdravé potraviny, a to tam, kde je to pre verejnosť najcitlivejšie, čiže tam, kde sa to dotýka malých detí a žiakov. Práve preto, že sa tu vyjadrovali, dokonca pani profesorka Horváthová ako pediater, lekári, tak mám pocit, že urobili tejto téme z hľadiska tej odbornosti aspoň aký-taký náčrt, že kde nastáva problém z hľadiska toho odborného lekárskeho. Druhá vec, že sa tu vyjadrovali aj právnici, keďže pani podpredsedníčka právničkou je, takisto asi pri tom legislatívnom texte bude tomu rozumieť viac ako ja, že vágnosť „doplnkové jedlá typu rýchleho občerstvenia“, vágnosť tohto pojmu pravdepodobne nebude zakladať právnu istotu. A dokonca je tu aj názor, že z hľadiska toho, ako k tomuto Ústavný súd pristupoval v minulosti, sa to môže javiť aj ako, z hľadiska nejasnosti, ako protiústavné. Toľko teda dva odborné posudky z hľadiska kritiky, napriek tomu, že asi tu bude veľmi málo poslankýň alebo poslancov, ktorí by boli ako keby proti úprave toho, aby nám deti sa stávali obézne, alebo aby jedli nekvalitné potraviny. Môj pohľad súvisí aj s jednou pochvalou, keďže to, čo som ja robil v komerčnom svete, bol marketing a mám ho aj vyštudovaný, že z hľadiska tohto je to marketingovo zvládnuté absolútne super, pretože ak príde niekto z postu podpredsedu parlamentu s témou, ktorá sa dotýka potravín, čiže toho, čo všetci, čo sa dotýka všetkých nás, keďže každý jesť musíme, a zároveň veľmi citlivej témy, aké potraviny jedia deti, tak je to veľmi dobre marketingovo zvládnutá téma. Ale to je z hľadiska návrhu asi tak všetko. Pretože ak naozaj je to právne, dokonca tá kritika bola aj z hľadiska právneho textu, aj z hľadiska mechanizmu sankcií, tu sa kolegyne pýtajú, kto bude zodpovedný, kto bude tie pokuty, ktoré z hľadiska sankcií prídu, teda kto ich bude nakoniec platiť. Dokonca iný vládny poslanec navrhuje, aby sa toto, tento sankčný mechanizmus riešil v úplne inom zákone, teda v tom, kde sa to pôvodne riešiť má. Mne teda z hľadiska nastolenia témy, ktorá naozaj vzbudila veľký záujem aj v poslaneckej snemovni, dávam jednotku s hviezdičkou, ale obávam sa, že toto nás, a dúfam teda a vyzývam kolegov, aby nás to nedonútilo teraz prijať to, čo leží na stole aj s pozmeňujúcimi návrhmi, pretože okrem toho, že riskujeme vágnosť, otvárame, viac problémov otvoríme, ako uzavrieme. Ja sa ich budem snažiť pomenovať. A to je, okrem vágnej definície mne napadá, že teda čo s riaditeľmi, čo so zriaďovateľmi, kde zostala školská rada. Myslím, že sa tu dopodrobna, sa pýtal aj pán poslanec Poliačik. A čo napríklad ak v tejto téme nepôjdeme teda iba v školských zariadeniach, ale ak zostaneme na pôde z Trnavy, odkiaľ s pani predkladateľkou sme, tak vieme, že niektoré školy majú vyučovanie aj mimo školských zariadení, čiže využívajú nejaké športoviská, chodia do plavární a podobne, telesná výchova sa nedeje v priestoroch školy. Budeme zakazovať automatový a bufetový predaj aj tam? Keďže ja chodím napríklad s malým na hokej, kde je rada týchto automatov. A čo s týmito? Pretože tá kritika potom, že je to naozaj nesystémové a nekoncepčné, zostáva. Som rodič presne tak a zostáva to len a len na tom rodičovi, čo je kritika skoro každého jedného, ktorého som tu počúval, nechajme to rodičovi, nechajme túto ponuku tam, kde zostane, pretože na športoviskách, v halách, alebo to teda ideme riešiť aj na plavárenské haly, športovú halu, ktorú máme, alebo k zriaďovateľom, ktorí sú, ktorí u nás alebo inde prevádzkujú zimné štadióny a podobne. Tuto v rámci pedagogického vzdelávacieho procesu prichádzajú deti do styku úplne s rovnakým problémom ,a to sú, že v ponukách tých bufetov alebo automatov sa nachádzajú potraviny, ktoré pre účely tohto zákona chceme obmedziť v nejakom type podnikania, a to sú bufety alebo automaty v školských zariadeniach. Ja sa možno rečnícky pýtam, že ten prevádzkovateľ, ktorý má vydané živnostenské povolenie, v tomto prípade si myslím, že to bude z voľnej živnosti nejaký maloobchodný predaj, a má teda a splnil všetky podmienky pri prenajímaní si tohto priestoru doteraz na predaj, ktorý mu ide z inej legislatívy a z noriem vyššej sily, čiže nemohol predávať doteraz cigarety do 16 rokov a musel umiestniť tabuľku, že sa nesmie predávať ani kusovo cigarety, zároveň alkohol nesmie podávať a podobne, čiže toto riešené je a teraz mu budeme dávať proste nejakým spôsobom iné povinnosti. A ja by som sa tak opýtal, že ak by som mal možnosť vidieť tie nájomné zmluvy a podobne týchto prevádzkovateľov, týchto bufetových zariadení, prípadne tých automatov, či sa nevzbúria a neriskujeme nejaký možno následný, následne súdne ťahanice a podobne, že im zasiahneme do podnikania tak, že s týmto oni nemohli rátať? Možno, že tam vznikli nejaké investície a podobne. Čiže súhlasím s tým, že je príliš veľký legislatívny valec, aby tu parlament sa zaoberal tým, akým spôsobom ideme zakázať doplnkové jedlá typu rýchleho občerstvenia. Okrem toho, čo tu bolo spomenuté, že nevieme presne, čo to je, zasahujeme do slobody podnikania. Ale keby sme to aj teda chceli urobiť, tak sa pýtam to, čo som sa pýtal vo faktickej, prečo to nenecháme na vyhlášky, či už ministerstva pôdohospodárstva alebo ministerstva zdravotníctva, ktoré sú vecne a gesčne k tomuto prístupné, a prečo do školského zákona, ktorý sa má zaoberať osnovami, vyučovacím a pedagogickým procesom, dávame, ad jedna, nový sankčný mechanizmus, ad dva, zaoberáme sa podnikaním v škole, kde to naozaj nepatrí. No, toto sú kritiky a teda môj postoj k tomu, prečo ja veľmi dobrú tému, ktorá okrem toho, že je dobre marketingovo uchopená, má aj svoje vecné ratio, že teda naozaj sa zamerajme na to, aké potraviny, a nielen deti, ale všeobecne obyvatelia Slovenskej republiky sú nútení, za akú cenu sú nútení ich nakupovať a či neexistujú iné mechanizmy, ak niekto ovláda osemdesiattri poslancov v rámci parlamentu, ako to, že príde s návrhom, poslaneckým návrhom zákona, ktorý, ako vieme, nemôže mať ani kvalitný medzirezortný, medzirezortné pripomienkové konanie, nemôžu sa pre účely tohto zákona vyjadriť všetky dotknuté, ani odborníci, ani pediatri. Ja by som si to rád prečítal a nechal sa poučiť, pretože naozaj musím súhlasiť, že potraviny s obsahom soli nad 1,5 g pri 100 gramoch hmotnosti vyvoláva otázky, ktoré tu hovorila pani kolegyňa Horváthová. Čo to je? Sú to syry, tavené syry? Je to potom už nezdravá potravina, Akým spôsobom zanechávame stopu aj do tej verejnosti, čo si myslím, že na začiatku celkom asi nebolo, ak pozriem aj do dôvodovej správy, účelom predkladania tohto návrhu zákona. Na záver by som chcel teda povedať, že musím sa, bohužiaľ, pri tomto návrhu zákona zdržať a bol by som veľmi rád, keby sa toho uchopili buď ministerstvá, ktoré sa tomuto venovať majú, a vyzývam možno na to, aby ste návrh zákona stiahli a poprosili kolegov, či už ministrov alebo štátnych tajomníkov, aby sme spoločnosti naozaj reálne dali aj v tejto otázke nielen marketingový ťah, ale reálne riešenie, ktoré nespôsobí alebo neotvorí viac otázok, ako uzatvorí. A že naozaj máme na mysli zdravie našich detí a kvalitu potravín pre všetkých obyvateľov Slovenska, či už sa budeme baviť o hlavách potravinových kódexov a podobne, keďže to nemusí byť proces, že to odkladáme na ad acta, na rok alebo dva, ale tuná sa môžeme veľmi efektívne cez iný typ právnej normy dostať k riešeniu vo veľmi skorom čase. To, čo som hovoril na začiatku, nechcel by som, aby táto téma skončila tak, ako viacerí ľudia sa tu odvolávali na komunizmus. Ako svojho času hovoril jeden český film ´Ako básnici prichádzajú o ilúzie´, keď na nástenkách vtedajších zariadení spoločného stravovania alebo ambulancií lekárov, tam to bolo tak vtipne zobrazené, keďže bolo pri zdravej strave nutné robenie násteniek, kde si z toho urobili až srandu a povedali alebo napísali ten nápis, možno si to viacero ľudí pamätá, že: Zdravou stravou k zdravej stolici. Čiže neskúšajme robiť z tejto témy iba marketingový nástroj pre účely rokovania pléna, ale skúsme sa nad, tým zaoberať naozaj vecne – nie ježišikriste, to je pravda – pretože to, čo sú doplnkové jedlá typu rýchleho občerstvenia, neviete rozkódovať, pani kolegyňa, ani vy sama. Ďakujem za pozornosť.