E. Kukan, poslanec: (2007-10-17):
Základný kameň, ktorý bol položený v Laekene na zasadnutí Európskej Rady v roku 2001, je nepochybne pevný aj dnes. Postupom času jeho štruktúra nebola narušená. Boli len obrúsené jeho hrany. A treba pripomenúť, že aj samotná Únia od rozšírenia v roku 2004 vyzrieva, postupne sa konsoliduje a postupne preberá na svoje plecia globálnu zodpovednosť. Musím konštatovať, že východiská definované počas Konventu o budúcnosti Európskej únie a predchádzajúcej medzivládnej konferencii boli správne. Ako politik som rád, že projekt Ústavnej zmluvy nebol zbytočný. Práca odvedená na národnej, vládnej, parlamentnej a európskej úrovni mala zmysel a prostredníctvom právnych expertov sa pretavila do podoby Reformnej zmluvy. Každá minca má však dve strany. Zdržanie procesu po negatívnych výsledkoch referend v Holandsku a Francúzsku určitým spôsobom bolo aj pozitívne, hoci nie vedome, keďže občania týchto dvoch zakladajúcich štátov rozhodovali viac o vnútorných záležitostiach ako o európanstve. Následné obdobie reflexie, dostatočne dlhé, však umožnilo hlavám a predstaviteľom členských štátov zamyslieť sa nad víziou Európy a jej ďalším smerovaním. Niektoré ustanovenia Ústavnej zmluvy sú v novom dokumente vymedzené presnejšie a zrozumiteľnejšie. Z pohľadu občana som tiež rád, že zmluva reaguje na množstvo udalostí z uplynulých rokov. Situácia v Európe a vo svete sa neustále vyhrocuje. Stačí si spomenúť na teroristické útoky v Madride a v Londýne, závislosť Európskej únie od dodávok energetických surovín z východu a rusko-bieloruský spor alebo situáciu v Libanone. Európski politici by možno, niekedy aj za cenu strát, mali ešte rozhodnejšie vziať váhu rozhodovania o spoločnej európskej budúcnosti na svoje plecia. Mali by vždy vážiť slová a vyhnúť sa populistickým krokom a taktiež neprenášať bezhlavo právo rozhodovať na občanov a zbavovať sa pritom vlastnej zodpovednosti. Kontroverzné vyhlásenia typu „Únia by sa nemala ďalej rozširovať“ alebo „zabráňme vstupu pracovníkov z tretích krajín do štátov Európskej únie“ síce môžu osloviť niektorú časť občanov príslušnej krajiny, ale v konečnom dôsledku idú proti ich záujmom a proti záujmu väčšiny. Nádejný politický mandát odsúhlasený 23. júla tohto roku reflektuje aktuálne potreby a anticipuje výzvy nadchádzajúcich desaťročí. Čo si Európa žiada dnes, to je flexibilný právny rámec. Právny rámec, ktorý nebude brzdou hospodárskeho rastu a zamestnanosti, umožní rozvíjať strategické partnerstvá, posilní transatlantické väzby aj vzťahy s ázijskými hráčmi. Taký, ktorý bude šíriť hodnoty demokracie a mieru v krajinách susediacich s Európskou úniou. Pokiaľ ide o rozširovanie Únie, nové primárne právo predstavuje nádej alebo víziu pre Balkán. Veď mnohí z nás by sme si už možno dnes želali Chorvátsko za člena Európskej únie. Krajiny Európy dnes čelia negatívne sa vyvíjajúcej demografickej krivke. Ubúda počet kvalifikovaných pracovníkov. Obmedzenie migrácie však tento problém nevyrieši. Pravdaže, chceme sa vyhnúť živelnej migrácii, ale za jasných právnych noriem sa však budeme vedieť dohodnúť na presných pravidlách kontrolovanej imigrácie. K samotnému dokumentu možno uviesť, že ide o evolúciu textu Ústavnej zmluvy. Dôležité je, že pri tvorbe Reformnej zmluvy bola zvolená tradičná a overená cesta aktualizácie práva. Myšlienka rozdeliť obsah Ústavnej zmluvy do dvoch častí rezonovala už na júnovom samite v roku 2005. V tej dobe však stále ešte existovala určitá nádej, že proces ratifikácie ešte bude možné napriek hlasovaniam vo Francúzsku a Holandsku dotiahnuť do úspešného konca. Rád by som v krátkosti vyzdvihol niektoré z inovácií a paralely s Ústavnou zmluvou, ktoré podľa môjho názoru posilnia akcieschopnosť Únie. Na jednej strane pripravované zmeny umožnia európskym inštitúciám operovať efektívnejšie a transparentnejšie. Na druhej strane ju pripravia čeliť globálnym výzvam. Proti Ústavnej zmluve sa výraznejšie posilní postavenie národných parlamentov, teda aj Národnej rady Slovenskej republiky. Rozhodovanie sa priblíži k občanom, tí získajú nové nástroje, ako napr. právo legislatívnej iniciatívy. Myslím si, že by bolo vhodné, aby sme sa v tejto súvislosti zamysleli aj my u nás na pôde Národnej rady, akým spôsobom teda využijeme tie nové možnosti, ktoré nám táto Reformná zmluva bude poskytovať. Určite na zasadnutiach európskeho výboru, zahraničného výboru alebo ústavnoprávneho výboru by sme takýto dokument alebo takúto analýzu mali vypracovať a myslím si, že to podobne platí aj pre vládu Slovenskej republiky. Výrazný posun od dnes platných zmlúv vidím v tom, že Zmluva o Európskych spoločenstvách bude zmenená a premenovaná na Zmluvu o fungovaní Európskej únie. Európske spoločenstvo zostane teda minulosťou. Jedinú právnu subjektivitu po vstupe Reformnej zmluvy do platnosti nadobudne Európska únia. Paralelu s Ústavnou zmluvou vidím aj pri zrušení prežitej trojpilierovej štruktúry Európskej únie. Prispeje to k zjednoteniu rozhodovacích procesov a právnych aktov pre všetky oblasti s výnimkou spoločnej zahraničnej a bezpečnostnej politiky, tá si zachová špecifické postavenie. Nebudem hovoriť o inštitučnom balíčku, ale myslím si, že sú v ňom niektoré veci, ktoré sú progresívne a budú pozitívne. Rozdelenie kompetencií medzi EÚ a členskými štátmi bude precizované, obdobne ako v Ústavnej zmluve však pôjde o kompetencie výlučné, spoločné alebo podporné. Reforma Únie na základe Reformnej zmluvy znamená podľa nášho hodnotenia prínos pre celú Európsku úniu. Je dobré, že si Slovenská republika nestanovila neakceptovateľné ciele a že sa Slovensko v procese negociácií chová konštruktívne a pragmaticky. Vážim si aj prácu, ktorú v danej oblasti odviedla Národná rada Slovenskej republiky v minulom volebnom období. Verím, že aj súčasný parlament zohrá v tomto procese pozitívnu úlohu. SDKÚ – DS chce k tomu konštruktívne prispieť. Oceňujem, že zástupcovia politických strán mali možnosť stretnúť sa s vami, pán minister, a vypočuť si informáciu o aktuálnom stave rokovaní medzivládnej konferencie. Aj keď jedna z nich to urobila s určitým oneskorením. Dúfam a verím, že Reformná zmluva dostane na zajtrajšom neformálnom samite EÚ v Lisabone politické požehnanie a už nebude nič stáť v ceste jej schváleniu na konci roka. Je však na predstaviteľoch slovenskej vlády, aby počas rokovaní v Lisabone, pán minister o tom hovoril, pomohli tým, ktorí nebudú chcieť pripustiť diskusiu o požiadavkách niektorých členských štátov, ktoré nekorešpondujú s mandátom prijatým na júnovom zasadnutí Európskej rady. Neotvárajme Pandorinu skrinku, nebolo by to dobré a nič by to ani neprinieslo. Na záver chcem vyjadriť nádej, že ratifikačný proces v Slovenskej republike bude úplne zavŕšený v súlade s predpokladaným termínom, teda pred voľbami do Európskeho parlamentu v roku 2009, a že si znovu zachováme ráz kredibilného proeurópskeho partnera, že nezostaneme visieť niekde na polceste. Verím aj v to, že charakter Reformnej zmluvy nevyvolá zbytočnú polemiku o zakladaní superštátu alebo o zbavovaní sa národnej suverenity. Myslím si dokonca, že naša Národná rada by mala zavŕšiť proces ratifikácie čo najskôr, netreba čakať ďalej. Hodno tiež spomenúť, že návrh Reformnej zmluvy má kladnú odozvu aj na pôde Európskeho parlamentu. Jedna taká kritická poznámka na okraj. Má to súvis s tým, o čom hovoríme, lebo ide o otázku, ktorá je nadčasová a významná pre Slovensko a jeho budúcnosť a jeho postavenie v medzinárodných vzťahoch. Nepáči sa mi, keď niekedy vedúci predstavitelia slovenskej vlády dnes majú vyhlásenia, ktoré sú zbytočne protieurópske, aby som bol zrozumiteľný. Mám na mysli niektoré vyhlásenia predsedu vlády Slovenskej republiky, keď hovorí o tom, že EÚ má iný prístup k presadzovaniu záujmov veľkých ekonomických a lobistických skupín ako k záujmom občanov. Alebo citát: „Znepokojuje ma doterajšia prax európskych inštitúcií. Doterajšia hospodárska a súťažná legislatíva vytvára oporu pre naplnenie potrieb prvých, blahobyt občanov už je o inom.“ Nebojme sa kritizovať, keď to treba, keď to niečo prináša, keď to pomáha Slovenskej republike. Vyhlásenia, ktoré som citoval, nič neriešia, v ničom nepomáhajú a sú podľa mňa absolútne zbytočné! Na záver, kolegyne a kolegovia, z toho, čo som povedal, vyplýva, že SDKÚ – DS v súlade so svojou konzistentnou proeurópskou politikou, ktorú v predchádzajúcich rokoch jasne demonštrovala a dosiahla výsledky, na ktorých dnes budujeme, podporuje úsilie o úspešné dokončenie rokovaní o prijatí dokumentu, ktorý podľa nášho názoru bude reflektovať súčasnú situáciu v rozšírenej Európskej únii a umožní jej efektívnejší a racionálnejší rozvoj v budúcnosti. Ďakujem za pozornosť. (Potlesk.)