Poliačik, Martin, poslanec NR SR (2017-02-14):
Ďakujem veľmi pekne, pán predsedajúci. Je to trochu nešťastné, že v momente, keď väčšina ľudí v tejto miestnosti vie, že má zhruba 10 minút na to, aby sa naobedovali, a potom tu budú až do noci, máme rozprávať o zákone, ktorý bol odložený už minimálne trikrát na troch úrovniach, doznal podstatné zmeny a je výsledkom snaženia skupiny poslancov a politikov a takisto ľudí z mimovládneho sektora, ktorí začali tento proces už niekedy v roku 2010. Legislatíva, ktorá reguluje a upravuje ochranu zvierat, bola predmetom práce poslaneckej pracovnej skupiny, ktorá vznikla v roku 2010. Jej členmi ste boli aj vy, pán predsedajúci, pán Bugár, bol v nej pán poslanec Rafaj, bol v nej pán poslanec vtedy Pellegrini, pani poslankyňa Rosová, bol som tam ja, pán poslanec Viskupič, myslím. A prvým krokom, ktorým táto skupina mala vtedy možnosť úspešne dotiahnuť do konca, bolo zvýšenie trestov za týranie zvierat. A finálnym cieľom tejto pracovnej skupiny a všetkých ľudí, ktorí sa snažia niečo pre ochranu zvierat na Slovensku urobiť, má byť uzákonenie špeciálneho zákona alebo prijatie špeciálneho zákona o ochrane zvierat, ktorý by všetku legislatívu zhrnul na jedno miesto a dostal by Slovensko medzi rodinu krajín, ktoré majú ochranu zvierat ošetrenú samostatným zákonom. Popritom by bolo treba ratifikovať, samozrejme, medzinárodné dohody, ktoré sa tejto témy týkajú. Tam je potrebná aj zmena Občianskeho zákonníka, ktorú sme navrhovali, a teda redefinícia zvieraťa, a na tomto konkrétnom mieste nám ide o jeden jediný pálčivý problém, a to je nezákonné množenie zvierat a ich vývoz zo Slovenskej republiky. Nezákonné je nie kvôli tomu, že by to bolo množenie, nezákonné je kvôli podmienkam, v ktorých toto množenie prebieha. A Slovensko ako krajina, ktorá je už dnes známa ako najväčší ilegálny vývozca šteniat v Európe, nutne potrebuje niečo v tejto veci spraviť. Keď sa pozrieme na prostredie, v akom nám tieto šteniatka, šteňatá vznikajú, akým sú plodené a rodené, tak to nemá s humánnym prístupom absolútne nič spoločné a nemá to nič spoločné ani s klasickým legislatívnym prostredím. A ja úplne rozumiem, aj pán Antal, aj pán Simon, tým výčitkám, ktoré k tomu zákonu máte. Mali sme prvú verziu, kde ste povedali, že takýmto spôsobom to nejde. Mal byť zriadený systém registrovaných chovov, na základe ktorého by bolo jasné, ktorý chovateľ rozdá tie šteniatka, lebo sa stala nehoda a proste prišli na svet, ktorý chovateľ je regulovaný chovateľskými zväzmi, a tak ako vy hovoríte, tak v podstate podmienky chovu šteniat kontrolujú samotné chovateľské zväzy, ktoré si dohliadajú na štandardy svojich plemien, a ktorý chovateľ je bezškrupulózny, nehumánny človek, ktorý dokáže natrepať 15 fén do jednej garáže v krabiciach, kŕmiť ich vodou a chlebom a využívať ich iba na to, aby cisárskymi rezmi 4- alebo 5-krát vybral z nich šteniatka a tie potom nehumánnym spôsobom vyviezol niekde do zahraničia. Tento chovateľ nemôže byť kontrolovaný daňovou správou, pretože nelogicky predaj šteniat stále je vyňatý spod dane. Tento konateľ nemôže byť kontrolovaný veterinárnou správou, lebo ten veterinár o ňom nevie. Tam neexistuje žiadny záznam. Tento chovateľ nemôže byť kontrolovaný nikým. V prípade nahlásenia podozrenia z týrania zvierat dokonca polícia nemôže vstúpiť na jeho pozemok, pretože jednoducho ju tam ten chovateľ nevpustí. Všetko, čo sa my snažíme urobiť, je, zamedziť tomuto nehumánnemu správaniu. Spravili sme prvú vlnu, po pripomienkach parlamentnej legislatívy sme spravili druhú vlnu, po pripomienkach ministerstva sme spravili tretiu vlnu a tá je zmaterializovaná v tom pozmeňováku, a stále je to zle. Ja sa pýtam, čo s tým ideme, pán Antal, spraviť? Lebo každý deň, každý týždeň, každý mesiac ľudia píšu, zahraničné médiá to objavujú, dodávky šteniat, ktoré umierajú ešte na ceste do zahraničia, sa stávajú predmetom zlého renomé Slovenskej republiky, minimálne, ale hlavne obrovského utrpenia tých zvierat, ktoré sú tam. A ja sa pýtam – dokedy? Mali sme tu týždne a mesiace na to, aby sme sa o tom mohli rozprávať. Ten pozmeňovák sme všetci mali v rukách. Všetkým nám ide o to isté, napriek tomu stále nevieme dôjsť k zhode a ja sa pýtam teda, kde je problém? Je to naozaj tak, že nevieme nájsť technické riešenie? Alebo sa konečne ozvali ľudia, ktorým sa tým šáhne na biznis? Sú to tí, ktorí toto blokujú? Ja som si vedomý toho, že tá finálna méta, ktorú máme pred sebou, bude dosiahnutá až komplexnou legislatívnou úpravou. Som si vedomý toho, že možnože aj s tým daným pozmeňovákom budú potrebné kozmetické zmeny, ale tvrdím, že ak to teraz prijmeme, tak pri legisvakancii, pri tom, kým nabehne ten zákon do účinnosti, dokážeme upraviť veci tak, aby na konci možnože to nebolo o jednej fenke, ale o dvoch alebo o troch, aby bolo jasné, že to je množiteľská stanica, že stále vieme na tom pracovať. Ale, prosím, nevráťme sa teraz do toho istého marazmu, že si povieme, nedokázali sme. Zase pôjdeme my za úradníkmi na ministerstvo, ja osobne s pani Rosovou sme im odovzdali komplet vypracovaný zákon o ochrane zvierat v roku 2011. Odvtedy je v šuflíku. A stovky, tisíce a desaťtisíce nevinných zvieracích životov trpia kvôli tomu, že sa nedokážeme dohodnúť. Tak, prosím, urobme ten prvý krok, schváľme túto novelu, schváľme ju v podobe, ako sme boli schopní ju dopracovať doteraz, pozrime sa, koľko máme času na úpravu, a potom kľudne choďme do zákona o veterinárnej starostlivosti, poďme do zákona o držaní psov, poďme do Občianskeho zákonníka tam, kde je definícia zvieraťa, poďme do všetkých častí, ktoré sa tej definície majú zarátavať. Poďme sa pozrieť na to, koľko toho treba urobiť, aby sme sa dopracovali k nejakej jednotnej zákonnej úprave zákona o ochrane zvierat. Ja som plne k dispozícii a takisto kolegovia a kolegyne, takisto z OĽANO, takisto z SaS a možno aj z iných strán. Dokonca kotlebovci sa začínajú k tomu hlásiť. Všetci sme si vedomí toho, že situácia na Slovensku je katastrofálna. Dobrovoľníci za svoje vlastné peniaze chodia po Slovensku, kastrujú psov, fenky, len aby sa to nezhoršovalo. A organizovaná mafia množiteľov bez akéhokoľvek humánneho cítenia zneužíva túto situáciu. Poďme kľudne rokovať s ministerstvom financií, aby sa predaj šteniat vyňal spod výnimky na príjmy podnikateľov, a keď dokážu zabezpečiť, že peniaze, ktoré získame z daní z predaja šteniat, budú priamo targetované a používané na útulky, karanténne stanice, kastrovacie programy, kľudne aj čipovanie, tak aby nebolo drahé, tak poďme do toho. Len už, preboha, prestaňme prešľapovať z miesta na miesto, pretože zatiaľ čo my sa tu nevieme dohodnúť na tom, či jedna fenka, dve alebo tri, tak tam vonku zomierajú tie zvieratá. Takže vás prosím, ak sme boli schopní dôjsť k nejakej dohode na väčšine vecí a máme malé rozpory, skúsme ich teraz hodiť za hlavu. Odsúhlasme to v tej podobe, ako to skončí na konci rozpravy, a potom sa poďme baviť, ako sa odtiaľ vieme dohodnúť a posunúť ďalej. Takže prosím všetkých o podporu tohto zákona, jednotlivých poslancov, ktorí, viem, že lobujú aj vo svojich poslaneckých kluboch, aby tento zákon získal podporu, tá novela prešla. Prosím vás o to, aby sme dokázali možno spraviť nie úplne dokonalý krok, ale prvý, a poďme hneď na to nadviazať ďalšími, aby do konca tohto volebného obdobia sme mohli prísť komplet ako parlament s niečím, s čím pri pohľade do ľudí, ktorí sa starajú o zvieratá na Slovensku, ktorí sa starajú o útulky, o karanténne stanice, sme sa nemuseli hanbiť. Ďakujem veľmi pekne.