Hlina, Alojz, poslanec NR SR (2024-02-09):
Vážený pán predsedajúci, vážený pán minister, vážené kolegyne, kolegovia, pôvodne som nemal v úmysle k tomuto zákonu vystúpiť, ale aktuálne okolnosti ma k tomu primäli a nejdem sa venovať tomu, trojjedinosti pána, alebo len čiastočne, vôbec sa nejdem venovať tomu, že mi venoval dvanásť minút osobného skríningu, kto som, čo som, je to veľká pocta pre mňa ako obyčajného poslanca, že sa mi minister venuje v záverečnej reči. Čo ma primälo k tomu, aby som vystúpil? Nepáči sa mi to. Nepáči sa mi to, že, a ešte to pomaly máme brať ako pokus o žart, že pán minister predkladateľ sa zmenil z pani Sakovej na pani Dolinkovú, ale on nie je taký pekný a mal zaznieť asi smiech. To bolo tak neskutočne trápne, že nič trápnejšie som dávno nepočul, ale stále si uvedomme jednu vec, že toto je parlament, Národná rada Slovenskej republiky. Včera sme tu mali takú menšiu disproporciu, že či pri treťom čítaní má byť prítomný minister, alebo nemá. Neviem, kto robí z parlamentu cirkus. Ja to kľudným, pokojným hlasom teraz hovorím, že máte tu trojjediného ministra, ktorý predstaví svoj zákon, predstaví zákon pani Sakovej a teraz predstavuje zákon pani Dolinkovej, neviem ešte, na koho sa teda metamorfózujete teraz za chvíľku. Nie je to, podľa mňa to nie je parlamentná kultúra, podľa mňa to nie je fér, podľa mňa to nie je správne, či mýlim sa? Či ako to idete robiť vlastne? Pani ministerka má predkladať svoj zákon o tých cigaretách, o tom označovaní, však nech predkladá. Pani ministerku poznáme len z fotiek, tak to si odrazu môžeme kúpiť Elle, hej, však treba sa fotiť do takých časopisov. Očakávania od ministerky sú iné. Pre mňa za mňa nemusí byť ministerka pekná, nie, vôbec, ja len potrebujem, aby bola ministerka výkonná, aby robila si svoju robotu a koniec koncov máte desaťtisícové platy. Máte desaťtisícové platy. Tak by ste niečo za to mohli robiť, nie? Kde je pani Dolinková? Kde je pani Saková? Keď nemala, sme tu dneska prekladali sme tu nejaké body kvôli neprítomnosti, nie? Prekladali sme body pána ministra financií, lebo je na služobke, tak sme ich prekladali na utorok doobeda. Okej, zahlasovali ste si, my sme sa zdržali, prísne vzaté, keby ste nás potrebovali, možno by sme za to zahlasovali. To je taký, by som povedal, že regulérny postup nejakej štábnej parlamentnej kultúry. A nieže tu prídete sa, ešte jak nejaký Ander z Košíc sa tu postavíte, že teda že jak sa máme smiať, že ste sa, nie ste taký pekný. Čo my tu máme hodnotiť, kto je pekný, preboha, nebláznite, my tu máme rozprávať o zákonoch, pani ministerka mala predstaviť svoj zákon. Čo si, čo si to dovoľujete vôbec? Týždeň dozadu ste si schválili platy, mám pocit, že, ak sa nemýlim, niekde na úrovni 10-tisíc euro. Ja vám ich nezávidím ani trošku. Kľudne. Ale robte za tie peniaze. Robte. Ak je povinnosťou ministra predkladať v parlamente zákon, tak nech je tu. Je to aj výrazom určitej úcty, rešpektu k tým parlamentným pravidlám. Či čo to, už nebudeme rešpektovať nič? Mal som tu malú disproporciu s pánom Kmecom, kde tu ste ho posielali sedieť, ja neviem, ja vravím, že mu spravte, že bude minister pre sedenie v parlamente a vy budete minister pre predkladanie zákonov? Pán minister, však by ste mali mať nejakú hrdosť, nie? Veď ja tam nebudem chodiť sa tam nechať okiadzať Hlinom (povedané so smiechom), áno, budem. Hovorím, dopredu upozorňujem, budete to musieť so mnou vydržať, volič rozhodol, hej, že budem to namietať. Mne sa to nepáči procesne, že tu máme trojjediného pána Erika Tomáša, máme to zobrať akože tak s úsmevom, a že v pohode. Nie je to v pohode. Je to zlé. To som chcel povedať. Nehovoriac o tom, že čo iné tu stvárate, ale tá procesná stránka je dôležitá. Čiže, pán minister, ak budete tu niekde, niekde sa rád nechať počúvať o tom, aký je tu cirkus, ako tu niekto tu robí, ja neviem, ja som, niekedy mi ubehne, to je pravda, som emočnejší, ale teraz pokojným hlasom hovorím, že toto nie je to, čo si zaslúži parlament. Nerobte to, prosím vás.