Hlina, Alojz, poslanec NR SR (2015-06-30):
Ďakujem veľmi pekne, vážená pani predsedajúca, vážené kolegyne, kolegovia, ďakujem veľmi pekne a v zásade, ak sa nemýlim, tak, a poviem aj, som aj milo prekvapený, že tento návrh zákona má elitného spravodajcu, pána Mikloša. (Povedané so smiechom.) Ja som prípadne zvedavý, aký by on k tomu vyjadril svoj názor, to by ma prípadne zaujímalo, lebo ja priznávam, priznávam, že tento návrh zákona je, je mierne neštandardný, ale povedzme si pravdu, my sme neštandardní úplne. Čiže jeden mierne neštandardný návrh zákona to kľudne znesie. To kľudne znesie. Tento návrh zákona hovorí o tom, že štát svojou neschopnosťou, niekedy vedomou, niekedy nevedomou, spôsobil to, že sa z našej krajiny stalo eldorádo, eldorádo na pôsobenie rôznych úžerníckych, úžerníckych skupín, ktoré vytvorili, dá sa povedať, že produkt, ktorý, ktorý by ste nevytvorili z pohľadu zhodnotenia, keby ste išli ťažiť ropu do Kuvajtu, naozaj. Ak by ste išli ťažiť ropu do Kuvajtu, že by vám to povolili, je predpoklad, že by ste na tom zarobili, ale nezarobili by ste v zásade asi na tom toľko alebo nezarobíte na tom toľko, koľko zarobíte alebo zarobili by ste v zmysle platných právnych predpisov na Slovensku, keď požičiate dôchodcovi tisíc eur. Úlohou je požičať dôchodcovi tisíc eur. Ak mu požičiate tisíc eur, necháte ho spadnúť, necháte ho dať do omeškania, nagenerujete mu z tisíc tri tisíc a dáte exekučný titul, nemusíte sa trápiť s tým, že či dôchodca vám to vráti, či má niečo v chladničke, alebo nemá v chladničke, či sa mu deti poskladajú, nemusíte sa vôbec trápiť. Pošlete prípis generálnemu riaditeľovi na Sociálnu poisťovňu a peniaze vám chodia so železnou pravidelnosťou, až kým sa nezrúti systém Sociálnej poisťovne. Naozaj z pohľadu toho, že ako vytvoriť stroj na peniaze, tak diamantová baňa v Juhoafrickej republike je šuvix! Ťažba ropy v Kuvajte je šuvix! Naozaj to je šuvix oproti tomu, ako zarobíte, keď požičiate dôchodcovi tisíc eur na Slovensku! To je proste ten systém, my sme to dovolili, tento štát to umožnil, u nás to funguje, je ich, myslím, 40-tisíc alebo 50-tisíc dôchodcov, ktorí, chudáci, platia, ale ani nevedia, kde je toho koniec. My sme tu minulý týždeň riešili pri pánovi Richterovi pani, pani z Spišskej Belej, ktorá si, chúďa, požičala v Pohotovosti – ergo smeráckej nebankovke – tisíc eur. Koľko sa jej to nagenerovalo? Osem a pol. 8,5-tisíc eur musí vrátiť! Rozumiete tomu, z tisíc eur 8,5-tisíc?! Toto tento štát umožnil, toto zákony tejto republiky dovoľujú. Proste ja som tu to už hovoril a poviem to, však niekedy opakovanie je matka múdrosti. V Amerike je jeden vplyvný think tank, volá sa, zjednodušene to ich heslo je v preklade: „Zarobiť sa peniaze dajú aj tak, že nie si sviňa“, hej, a sú tam naozaj vplyvní ľudia a, prosím vás, vy ste o tom ešte tu ani nepočuli. Prosím vás, skúste sa inšpirovať takýmito príbehmi, príbehmi niekoho, že niekto niečo vytvoril, z toho, čo vytvoril, niečo poslal štátu a ostatné si nechal, buď minul, alebo investoval. A dokázal to bez toho, bez toho, aby bol sviňa. To je dosť dôležité, lebo tuná, Octavianus bol tiež amatér, on povedal, či ktorý to povedal, že peniaze nesmrdia, keď začal vyberať zo záchodov. Našim nesmrdia absolútne žiadne peniaze. Proste hviezdou večierkov, hviezdou smotánok sú ľudia z Pohotovosti, ľudia, ktorí sa živia takým spôsobom, že požičajú dôchodkyni tisíc eur a nechajú ju spadnúť na osem a pol. Nech sa páči, tí ľudia ináč tu zvyknú sedieť aj po balkóne, keď predstavuje zákon pán Richter, tak ako členovia exekutívy sedia na balkóne. Ja sa na to neviem pozerať a reagujem možno o niečo impulzívnejšie, ako by sa niekomu páčilo. Keď sme toto dovolili, keď sme toto umožnili, tak ten návrh zákona hovorí, že si to uvedomujeme, že to bola chyba, a chceme to riešiť. Chceme to riešiť aj do budúcna, to tu deklarujete už neviem koľkýkrát. Prosím vás, po veľkej novele protišmejdového zákona, ktorá bola ohlásená ako neviem aký ťah na bránku, nebankovky z ich produktov upravili iba dva. Zjednodušene, ono to svedčí o tej účinnosti toho, alebo že čo sa vlastne schválilo. Čiže to niekde bola tá komparácia. Mali nejakých 20 produktov, požičiavajú, ale v zmysle novely toho zákona od 1. júna 2014 upravili iba dva. Čiže dosah, tu si predstavte ten dosah vašej veľkej a účinnej novely na to, aby už toto ľudom nerobili. To je, pre jednoduchosť som to takýmto spôsobom sa snažil povedať. Z niekoľkých dvadsiatich dva. Ak sme to dovolili, ak to funguje, ak sa to stalo, priznajme si a poďme sa to pokúsiť nejakým spôsobom riešiť. Jeden z návrhov, ktorým by sa to dalo riešiť, je návrh, ktorý tu je. My ho ten zákon voláme o jednorazovom mimoriadnom oddlžení obyvateľstva a to chcem zdôrazniť, ono je to aj v názve zákona, jednorazovom a mimoriadnom. Jednorazovom a mimoriadnom. To znamená, to nebude, že budeme každých päť rokov to robiť. Jednorazovom a mimoriadnom, lebo si uvedomujeme, že čo sa stalo za tých 25 rokov. Uvedomujeme si. Keď tento štát dokázal oddlžiť banky, banky dokázal oddlžiť, nemocnice, neviem koľkokrát ich dokázal oddlžiť. Tento štát dokázal oddlžiť dokonca Váhostav, súkromnú stavebnú firmu dokonca dokázal oddlžiť. Potom je legitímna otázka, či nenastal čas pomôcť našim ľudom, ktorí sa stali obeťou úžerníckych, organizovaných úžerníckych skupín. Obzvlášť keď si povieme, že čo už štát dokázal. Dokázali oddlžiť Váhostav bez toho, aby sa niekomu skrivil vlások na hlave, jednu vilu predá, druhú si kúpi, nech sa páči. Nastal čas, tento návrh o tom hovorí, o technickom riešení toho, prípadne môžem hovoriť v rozprave. Ja predpokladám, že pán kolega spolupredkladateľ sa k tomu vyjadrí, akým spôsobom sme sa to snažili uchopiť, lebo áno, priznávam, že je to náročné, je to, aj téma je to náročná, je to na hrane. Vidím prísnu tvár pani Žitňanskej, je to na hrane, ale niekedy je čas sa proste neschovávať a povedať, že, a priznať si chybu, že stala sa chyba a poďme tým našim ľudom pomôcť. Poďme pomôcť tej pani. Z tisíc eur 8-tisíc. Pána Horvátha som tu spomenul. Viete, koľko je tých príbehov, že si požičal, všetko vrátil, jak mal, chudák, napriek tomu mu prišlo toľko, čo si požičal, mu prišlo platiť na penále. A pritom všetko vrátil tak, ako mal. Mal v priebehu 24 mesiacov vrátiť tie peniaze. On ich v priebehu 24 mesiacov vrátil. Začal, kedy mal, skončil, kedy mal, v priebehu splácania sa omeškal s jednou platbou o mesiac, s jednou o tri dni a s jednou, myslím, o dva dni. Premiér Fico ani ja tak neplatím účty za telefón tak poctivo, ako tento chudák platil tieto podlžnosti. A napriek tomu dostal invalidný dôchodca z Nižnej Olšavy, nemá nohu, má 240, či koľko má invalidný dôchodok, napriek tomu dostal osem, to znamená, sumu, ktorú si požičal, dostal na úrokoch, dostal na úrokoch. Toto je to, čo sme chceli, toto sme chceli, toto, toto sme chceli, za toto ľudia niekde bojovali? Toto sme schopní urobiť svojim ľudom? Našim ľudom? Keď si požičiaš, vráť, áno, svet je taký, my tu nie sme arabský svet, že to sa, hrať sa, že bez úrokov. Keď si požičiaš, vráť a treba vrátiť aj primeraný benefit, to je klasický model, tak funguje európska civilizácia, je to v poriadku. Ale nemôžeme ju zničiť tak, že tuto dovolíme, že v zásade tým ľudom, ktorí požičiavajú, nejde o to, aby vrátili tak, ako majú. Tým ľudom ide o to, aby sa omeškali, a vtedy nastane peklo. Zmyslom je celé to nastaviť tak, aby sa omeškali, a vtedy sa spustia procesy, z ktorých sa nevyhrabú, a z tisíc eur sa stane 8-tisíc. A my sme to dovolili, tento parlament to dovolil, toto vláda toleruje, prokuratúra toleruje, súdnictvo to toleruje, tým ľudom nemá kto pomôcť. Na Slovensku neexistuje rušňovodič, ktorý ešte niekoho nezrazil, neexistuje, lebo tí ľudia už nevedia, ako sa z tejto situácie domôcť, nevedia sa domôcť práva, nevedia sa domôcť pomoci, empatie, že niekto, tak to riešia takýmto spôsobom. To, že vlaky meškajú, je aj preto, že tento parlament umožnil to, čo umožnil. My navrhujeme aj s kolegom pánom Zajacom, ktorý je spolupredkladateľ tohto návrhu, aby sme pomohli ľudom. Aby zaplatili to, čo si požičali, nikto nikdy nebude rozporovať, aby zaplatili primerané príslušenstvo, to primerané je definované, v určitých časových intervaloch, ale to je všetko. Aby sme rozhodnutie niekoho, že bol donútený si požičať tisíc eur preňho neznamenalo, že jediné riešenie tejto situácie je hodiť sa pod ícečko. Toto navrhujeme a znova, nevymýšľame koleso, nerobíme niečo, čo sa nestalo. Chorvátsko je toho skvelým príkladom a relatívne čerstvým. Chorvátsko teraz, myslím, minulý rok alebo v nejakej krátkej dobe dozadu prijalo niečo podobné z pohľadu oddlženia svojho obyvateľstva, kde aj oni priznali a pristúpili na to, že je potrebné pomôcť. Jedna vec je vrátiť peniaze, primerané príslušenstvo, to je úplne v poriadku. Nikto nikdy toto rozporovať nebude ani z mojich úst to nikdy nezaznie, ale nechať tých ľudí takto im zničiť životy, ako je to teraz, je našou povinnosťou to riešiť a jeden z návrhov, ktorý sa to snaží riešiť a pokúša riešiť je tento. Očakávam jeho podporu.