S. Becík, minister pôdohospodárstva SR: (2008-11-06):
Po neúspešnom rokovaní minulý týždeň v Luxemburgu, kde Európska únia jednoznačne striktne sa postavila za 700 000 ton intervenčný nákup kukurice, ktorý zatiaľ nemienia prekročiť a vieme dobre, že táto nadúroda nie je len u nás, je v Maďarskej republike, kde sa očakáva úroda okolo 4 mil. ton, na Ukrajine je situácia taká, že kukurica, ktorú ukrajinskí pestovatelia s dotáciou dopravy od vlastného rezortu poľnohospodárstva alebo od vlády vozia do prístavov za 2 600 korún za tonu, sme museli nájsť riešenie, aby sme oživili cash-flow u domácich farmárov, aby domáci farmári nepredávali svoju produkciu za podprahovú cenu, ktorá kolísala už niekde na úrovni 2 500 a menej, boli takí, že aj za 2 200 boli tlačení od dodávateľov vstupov, to znamená, osív, sadív, hnojív, ktorí žiadali, aby im boli uhradené vstupy a, samozrejme, boli aj takí, ktorí sa vyhrážali exekúciou a, samozrejme, farmári by boli prišli o majetok, ktorý bol aj za pomoci štátu nakúpený, tak sa hľadalo riešenie ako týmto farmárom pomôcť. Slovenská republika z prístupových krajín mala najviac prepracovaný systém financovania skladových zásob. V roku 1998 bol schválený zákon o verejných skladoch, ktorý pomohol riešiť krízovú situáciu v nadprodukcii a cez tento systém sa doteraz alebo do roku 2006 prefinancovalo viac ako 22 mld. Sk za realizovanú produkciu. V roku 2006, žiaľbohu, ministerstvo pôdohospodárstva, neber to, pán poslanec Simon, ako výčitku, pretože ja sa do minulosti nikdy nevraciam, nevyužilo prechodné obdobie na uplatňovanie tejto normy vynegociovať platnosť aj na ďalšie obdobie a o tento veľmi dobre prepracovaný systém sme došli. Problém je v tom, že v súčasnej dobe nie je možné tento účinný systém využívať pri riešení krízovej situácie v nadprodukcii obilovín, vrátane štátnej podpory. Na Slovensku máme k dnešnému dňu okolo 100 certifikovaných skladov na uskladnenie obilovín. Do konca budúceho týždňa sa urobí inventarizácia voľných kapacít a v prípade nedostatku skladových kapacít sa uvažuje s osobitným režimom využitia súkromných skladov v poľnohospodárstve za prísne stanovených podmienok bezpečnosti skladu, kvality skladu a poistenia skladu pod kontrolou ÚKSÚP-u. Kŕmne obilie sa bude nakupovať zásadne od pestovateľov, ktorí štatisticky vykázali osiate plochy a ktorí čestným vyhlásením vykážu, že ide o ponuku produkcie z vlastnej produkcie. Po zbilancovaní ponúk sa stanoví koeficient nakúpeného objemu z ponúkaného množstva. Ak tento objem prevýši možnosť finančných zdrojov rezortu, a to je 1,5 mld. Sk schválené vládou 29. októbra v tomto roku, ponúknuté množstvo sa bude stanoveným koeficientom úmerne krátiť. Uvedenú čiastku 1,5 mld. Sk na nákup prebytku kŕmneho obilia už má ministerstvo pôdohospodárstva k dispozícii a rokuje sa o možnosti návratnej finančnej výpomoci zo Slovenského pozemkového fondu a zároveň sa pripravuje legislatívny návrh, ktorý by umožnil realizovať tento postup prostredníctvom Pôdohospodárskej platobnej agentúry a Štátnych hmotných rezerv. Samozrejme, aj keď minulý týždeň rokovanie v Luxembursku bolo neúspešné, ja na rokovaní Rady ministrov 19. a 20. novembra znovu tento problém otvorím a budem trvať na tom, aby Brusel nadprodukciu v každom prípade riešil. Samozrejme, je to výhodnejšie, využijeme aj my túto možnosť len pri objeme 700 000 ton. Predpokladám, že pre Slovensko, ak sa ujde nejakých 50 000 ton za  101,31 eura za tonu, tak je to skutočne ozaj málo. Preto vláda prijala uznesenie 29., ktorým chce pomôcť farmárom spôsobom oživenia cash-flow cez nákup prebytočného kŕmneho obilia, tak ako si to, pán poslanec, nazval v tejto krízovej situácii s obilím. Tak znova podotýkam, že otvorím túto tému v Bruseli. Verím, že získam podporu aj ministrov zo susedných štátov, ktorých sa to týka, najmä Maďarskej republiky a že budeme váhou argumentov apelovať na to, aby táto situácia na úrovni bola riešená. Pani podpredsedníčka, skončil som.