Hlina, Alojz, poslanec NR SR (2015-05-06):
No. Ja hovorím o tom, zjednodušene, že v smernici, ktorou pán minister transponuje, sú ustanovenia o involvovaní verejnosti na piatich stranách a do nášho zákona, do tohto zákona, ktorý idete schvaľovať, sa dostali len odvolávky na existujúce zákony. Keď je niekto komfortný s existujúcimi zákonmi, to znamená, že ak mal nový zákon ambíciu v sebe ochrániť ľudí pred možným rizikom havárie a definuje ako a definuje, že čo by tá verejnosť mala robiť, tak nášmu ministerstvu aj vám poslancom, ktorí zahlasujete, úplne stačia existujúce zákony, ktoré o informovaní verejnosti už hovoria doteraz. Čiže nepotrebovali z tej smernice, ktorá definuje presne, že v akom rozsahu čo má, čomu, nepotrebovali preniesť nič do tela tohto zákona. Lebo paragraf, ktorý hovorí o verejnosti má, je paragraf, myslím, pätnástka a dokopy nehovorí nič. Hovorí o takých veciach, ktoré napríklad ani v transkripte, neviem, či hovorí, že môžete ustanovenie, ktoré bude pre vás úplne čarovné, že látka, ktorá by mohla byť predmetom obchodného tajomstva, tak vy môžete ju nezverejniť. To znamená, že ak niekto aj hovoril, že verejnosť má byť informovaná o tom, čo tam robia, s čím tam robia a či mi to rozožerie alebo nerozožerie pľúca, tak vy to môžete vyhlásiť za predmet obchodného tajomstva a nezverejníte to, čo v našom, znova, v tomto lumpen štáte bude podľa mňa pravidlom. Že sa to stane pravidlom. Ja neviem, kde tá transpozícia hovorí o ochrane toho, kde vy ste to tam, to je tiež také zaujímavé, to ustanovenie, že to vyhlásite za obchodné tajomstvo. Prísne vzaté, môžete vyhlásiť pomaly hociktorú látku za obchodné tajomstvo. A nemusíte ju zverejniť, nie? Fiľo povie, že čo tam, to už keď pukali merače, keď sa meralo, tak teraz tiež bude taká látka, čo to je obchodné tajomstvo chránené. To som tým chcel povedať, že toto je prístup nášho ministerstva životného prostredia v práci s verejnosťou, že takto sa s tým vysporiadalo, pán minister, to som chcel tým povedať. A ešte vám poviem, keď tomu tak nerozumiem, ja som sa nikdy nepasoval, ja som poľnohospodár, ja som jednoduchý chlapec, tu je géniov toľko, že ja; ja o tom viem. Ja len si sem-tam, keď mám čas večer, keď mám ťažké spanie, si pozriem a potom sa čudujem, že ako je to možné. Keď vám transpozícia povedala, že máte sa, máte pri územnoplánovacích informáciách, pri územnoplánovacom konaní majú sa zohľadňovať skutočnosti pri, v dotyku, alebo že by to mohlo byť citlivé na životné prostredie, ale preto aby ste, aby som, ja vám to zacitujem, dobre? Lebo to tak bude aj dokumentovať, že čo, o čom tu hovorím. (Zhľadúvanie rečníka v dokumentoch.) Bude to hovoriť o tom, že áno, transpozícia hovorila, že fabrika, ktorá by mohla byť potencionálnou hrozbou, by sa v zásade nemala umiestňovať do prostredia, kde to môže byť citlivé, samozrejme, s osobitnými útvarmi, neviem čo, ale z pohľadu životného prostredia, hej, že v nejakom citlivom kontakte s prírodou. A to bolo formulácia, že kde to môže byť. Ale naše ministerstvo životného prostredia sa znova vysporiadalo s tým v zmysle najlepšej vôle chrániť životné prostredie, že teda by nemali byť zjednodušené, nemalo by to byť umiestňované tam, kde sú územia chránené osobitným zákonom. To znamená, Európska komisia hovorila o území, ktoré je citlivé, a verím, že sa zhodneme, že viacej citlivého územia na možnú hrozbu, o miere citlivosti môžeme rozprávať. Naše ministerstvo sa s tým vysporiadalo, že iba keď je to chránené osobitným zákonom. Čo je osobitným chráneným, áno, čiže asi v TANAP-e nepostavíte spaľovňu, i keď v Liptovskom Hrádku to ste skúsili. Viete, to je, niekto to vyskúšal, že spraviť nejakú, ja neviem už ani..., niekto to vyskúšal, hej? Čiže znova, to je ten filozofický prístup, hej? Čiže Európska komisia chcela, aby ste, aby veľmi zodpovedne pri územnoplánovacej informácii niekto rozhodoval z pohľadu, že je tam kontakt s prírodou, je to prírodné nejaké územie, je rozdiel Ostravsko, my také Ostravsko teda v zásade nemáme, ale je rozdiel jeden typ územia. Iné je, že máte tam nejaký hájik alebo nejaké prírodné útvary, ktoré ergo ešte nie sú chránené podľa osobitných zákonov, ale vy ste sa s tým vysporiadali veľmi kulantne, iba keby tam bolo. Čiže v TANAP-e, v NAPANT-e a neviem kde asi nie, no však to by už asi tiež, to by už možno aj na Slovensku niekoho prekvapilo, keby ste postavili spaľovňu v TANAP-e, ale jeden nikdy nevie, čo sa môže v tejto krajine stať. To som si dovoľoval za potrebné teda ako človek, ktorý je truhlík a ktorý ničomu nerozumie, pre návrhy, pre tento zákon povedať. A verím teda, a neverím, lebo minister tu tiež hovoril, že mi to vysvetlí, nevysvetlil, teraz tiež len asi použije spŕšku urážok, že čo som, kto som a neviem čo. Naozaj tí, ktorí to počúvali, hovorím o filozofickom prístupe k zákonu. Niekto povedal päť strán, ako by ste mali s verejnosťou pracovať. Naši to šupli do jedného riadku, odvolávky na jeden zákon. To je celé. Ďakujem pekne.