B. Bugár, podpredseda NR SR: (2001-09-17):
Nech sa páči, máte možnosť. B. Schmögnerová, ministerka financií SR: Ďakujem pekne. K dvom bodom, ku ktorým sa tu otvorila, pardon, diskusia. Najskôr by som povedala, že tento zákon bol pripravovaný podľa legislatívneho plánu ministerstva financií a, samozrejme, aj vlády Slovenskej republiky, a bol pripravovaný preto, že postupne chceme dosiahnuť takú ochranu vkladov, ako je bežná v štátoch Európskej únie, ktorá je uvedená aj v smernici, ktorú som citovala. Tá postupnosť spočíva v tom, že doposiaľ sa ochraňujú vklady len fyzických osôb, ktoré vkladajú svoje prostriedky neanonymne, to znamená, musia mať tie prostriedky zložené buď na vkladnej knižke na meno, alebo bude to účet vystavený na ich meno. Rozširuje sa to aj na fyzické osoby - podnikateľov. To je prvý spôsob rozšírenia a ďalej na právnické osoby, ktoré sú neziskového charakteru, to znamená, nepodnikateľské. Po vstupe do Európskej únie by sme sa mali dostať až na úroveň, že sa bude zabezpečovať ochrana vkladov aj právnických osôb. Okrem rozširovania okruhov osôb, na ktoré sa bude vzťahovať ochrana vkladov, zvyšuje sa aj hranica ochrany vkladov. Ak by sme si to zopakovali, teraz je 30 % priemernej mesačnej mzdy, 30-násobok, pardon, ďakujem pekne, 30-násobok priemernej mesačnej mzdy, po polovici budúceho roka sa to zvýši na 50-násobok priemernej mzdy. To znamená, že celková suma ochraňovaných vkladov pripadajúca na osobu, na ktorú sa vzťahuje ochrana vkladov, bude 40, som povedala zle, áno, ďakujem, bude výrazne vyššia. To, že sme tu uplatnili 90 %, je v nádeji, že možno to prispeje k tomu, že vkladatelia budú opatrnejší pri vkladaní svojich prostriedkov, ale musím povedať, že skutočnosť a naše skúsenosti sú veľmi odlišné. Napokon nie je asi najvhodnejší príklad, ktorý uviedol pán poslanec, ale pozrime sa, ako vkladajú fyzické osoby svoje prostriedky do nebankových finančných inštitúcií, kde nemajú zabezpečenú žiadnu ochranu vkladov. A napriek tomu, že sme viedli dokonca aj cielenú kampaň, že sme vysvetľovali, aby to nerobili, napriek tomu sme svedkami toho, že dochádza k pádom týchto nebankových finančných inštitúcií, kde strácajú svoje celoživotné úspory stovky, možno aj tisícky ľudí. A aj v tomto smere chcem povedať, že sme v rámci možností zdokonaľovali legislatívu, ale legislatíva, pokiaľ vyslovene nezakáže, čo je asi trošku zložitejšie, existenciu nebankových finančných inštitúcií, tak nie je všemocná. Práve preto ja ani nepredpokladám, že 90 % bude, bude ten najvýznamnejšie zdvihnutý prst. To, čo je ale dôležitejšie, je, že dnešný bankový sektor je v úplne inej situácii, diametrálne inej situácii, ako bol pred dvoma, troma rokmi. A preto aj na námet, ktorý predniesol pán poslanec Brocka, musím si položiť otázku, akým spôsobom chcete dnes medzi bankami, ktoré už dnes spĺňajú všetky tie základné kritériá, ktoré sú formulované Národnou bankou Slovenska a jej bankovým dohľadom, ako chceme diferencovať odvodové percento alebo ten odvod do Fondu na ochranu vkladov. Evidentne tu nevidím dôvod, prečo by jedna banka, ktorá spĺňa, čo ja viem, na 15 % kapitálovú primeranosť, druhá na 16 % a obidve prekračujú tú minimálnu 8-percentnú, aby sme to diferencovali. Samozrejme, banky sú nespokojné a je to evidentné, prečo sú nespokojné, pretože v situácii, keď Fond na ochranu vkladov je v dlžníckej pozícii, bude sa uplatňovať horná hranica tohto odvodového percenta, a to skutočne znamená zvýšenú záťaž pre bankový sektor. A môžem vám povedať, že nie som z toho vôbec nadšená, pretože sme vložili dostatok prostriedkov na reštrukturalizáciu finančného sektora. Zdá sa, ako keby sme zabudli, pretože si uvedomujem, že práve na tri banky sme dali len 105 mld. korún len na istinu, nehovoriac na zvýšenie základného imania na obsluhu dlhu, ale jednoducho situácia je taká, že Fond na ochranu vkladov, ktorý si požičia dodatočné zdroje nato, aby mohol vyplatiť vklady vkladateľov, nato sa bude treba poskladať a banky sa poskladajú a napokon to ale nezaplatia banky, ale zaplatí to, prirodzene, podnikateľ alebo zaplatí to každý, ktorý si z tej banky požičia. Inými slovami to, s čím nemôžeme byť spokojní, je, že v dôsledku reštrukturalizácie finančného sektora, dôslednej fiškálnej politiky sa nám výrazne podarilo znížiť úrokové sadzby a tento proces, ktorý napokon prebehol v troch plus jeden, čiže v štyroch bankách, nám bude mať negatívny dôsledok na zvýšenie marže, ktorá sa odrazí vo zvýšení úrokovej sadzby. Či to bude o jeden percentuálny bod alebo o dva, to si ešte počkáme. Ale v danej situácii nie je možné iné riešenie, ako sa navrhuje, aj keď, ešte raz opakujem, ani ministerstvo financií nie je nadšené, že bankový sektor bude nútený zvýšením odvodov do Fondu na ochranu vkladov zrejme aj na toto reagovať spôsobom, ktorý bude znamenať vlastne zaťaženie podnikateľskej sféry a zaťaženie všetkých, ktorí sú budú požičiavať v bankách. Ďakujem.