D. Lipšic, poslanec: (2007-09-20):
Jedna odpoveď na interpeláciu, ktorú som dal ministrovi Maďaričovi a ktorá nie je v tom zborníku, ktorý bol uvedený a ktorý bol nám daný. A prečo tam nie je? Lebo minister Maďarič doručil odpoveď dnes, dávno po 30-dňovej lehote. Ja by som chcel, pán predsedajúci, požiadať vedenie Národnej rady, aby upozornila ministrov, že lehota v čl. 80 ústavy je 30 dní a bodka. Ja som interpeláciu podával 8. augusta, tu je prezenčná pečiatka Národnej rady, a keď som sa dnes začal zháňať po tom, kde je odpoveď, dnes 20. septembra, viac ako 11 dní po uplynutí lehoty,  prišla dnes odpoveď 20. 9. a je podpísaná ministrom dnes. To nie je poriadková lehota v ústave. To je lehota, ktorou je člen vlády viazaný, 30-dňovou lehotou. Čiže, žiadam aj eventuálne ako o uznesení hlasovať v rámci tohto bodu, aby boli znovu upozornení členovia vlády, aby v lehote, ktorú stanovuje ústava, poskytovali poslancom odpovede na interpelácie. To je prvá poznámka. Druhá je k meritu veci. Nesúhlasím. Ja som sa pána ministra pýtal, kvôli čomu ministerstvo spravodlivosti odmeňuje osoby, ktoré spôsobili problémy s koncesionárskymi poplatkami. Z akého dôvodu bývalý šéf Slovenského rozhlasu pán Rezník sa stal na návrh pána ministra kultúry šéfom Tlačovej agentúry? Z akého dôvodu jeho námestníčka Gajdošová, ktorá tiež podpisovala ďalšie zmluvy o prevode pohľadávky, sa stala sekčnou šéfkou na ministerstve  kultúry? Z akého dôvodu firma, ktorá je personálne spojená, ktorá vymáhala pohľadávky od koncesionárov, dostáva zákazky na ministerstve kultúry na vypracovanie nového návrhu zákona o koncesionárskych poplatkoch? Pán minister dosiaľ reagoval, že platí prezumpcia neviny. Ale prezumpcia neviny je trestnoprávny inštitút, ktorý platí v trestnom práve. A to nie je odpoveď na to, prečo ľudia, ktorí zodpovedajú za to, že boli šikanované desiatky tisíc našich občanov, boli odmenené ministrom kultúry vysokými štátnymi funkciami a v prípade súkromnej právnickej firmy aj zákazkou na vypracovanie legislatívy, ktorú by malo tvoriť ministerstvo kultúry. A dokonca novej legislatívy o koncesionárskych poplatkoch. Pán minister neodpovedal na to, prečo to tak urobil. V zásade len odpovedal, že tieto akty sa opierali o splnenie zákonných kritérií a o odborné hľadisko. Aké je odborné hľadisko na povyšovanie ľudí, ktorí spôsobili problém, ktorí aj tento parlament následne riešil? Myslím si, že aj prípad, ktorý som popísal, je pomerne zjavnou dokumentáciou toho, že tejto vláde síce ide o ľudí, ale len o svojich vybraných ľudí, ktorým dáva lukratívne funkcie. Bolo ale toho diskusie, keď sme sa snažili riešiť problém desiatok tisíc koncesionárov podľa mojej mienky nie dobrým spôsobom, ale v poriadku, bol to legitímny záujem. Ale prečo boli ľudia, ktorí zodpovedali za tento stav, dosadení do významných štátnych funkcií? Prečo nám ľudia, ktorí tento stav spôsobili, dnes hovoria, ako ho máme liečiť? Čiže, pán predsedajúci, nesúhlasím s odpoveďou. Vy ju zrejme tiež nemáte. Ja som ju dostal až dnes od ministra kultúry. A ja by som teda vás požiadal, ak je to možné, aby buď vedenie parlamentu oslovilo predsedu vlády alebo členov vlády, alebo sme prijali uznesenie, ktorým upozorníme vládu, že 30-dňová lehota v čl. 80 ods. 1 nie je lehotou, ktorá sa dá v zásade všeobecne posúvať. A musím povedať, že by sa aspoň patrilo od pána ministra minimálne zdôvodniť, z akého dôvodu nevedel dodržať lehotu. Či došlo k administratívnej chybe? Lebo tváriť sa, že nič, asi nie je riešenie. Toľko k odpovedi na interpeláciu, ktorú som dal ministrovi kultúry. Druhá interpelácia sa týkala, ktorú som dal ministrovi spravodlivosti, ktorý 22. júna počas návštevy v Bánovciach nad Bebravou uviedol, že za zrušením niektorých okresných súdov mohla byť snaha o získanie niektorých lukratívnych budov súdov, ktoré zvyčajne sídlia v centre mesta. Ja som sa chcel teda opýtať, ktoré budovy sa mali lukratívne prevádzať, konkrétne. Odpoveď bola, že jediná budova, ktorá sa vrátila mestu, bola budova v Skalici, ostatné budovy sa nikomu nevracali, nikomu nepredávali – zostali v správe rezortu spravodlivosti. A k tej svojej vete uviedol: „K tomuto záveru som dospel po rozhovore so zástupcami mesta Bánovce nad Bebravou, ktorí ma upozornili na kroky a aktivity niektorých vašich podriadených pri návšteve tohto mesta.“ Ja neobviňujem vás, že viem, že ako minister ste nemohli ustriehnuť všetky nákupy a zmluvy. No, povedať, že k tomuto záveru som dospel po rozhovore s neidentifikovanými zástupcami mesta Bánovce nad Bebravou, ktorí ma upozornili na kroky a aktivity niektorých vašich podriadených, neidentifikovaných, je strašne slabé. A treba povedať, kto tam bol v Bánovciach nad Bebravou? S kým rokoval a o čom rokoval? Toto je zdrap papiera. Ak sa takto vyjadruje minister spravodlivosti, že nevie nič ani preukázať a ventiluje svoje domnienky, tak je to veľmi zlé. Počas môjho pôsobenia v rezorte zostali všetky budovy v správe ministerstva. A využili sa, či na sídlo Justičnej akadémie, školiace centrum pre informatikov alebo archív. Takže, môžeme o optimalizácii dlho hovoriť, ale argumentovať takýmto spôsobom a ešte zo strany osoby, ktorá pôsobila ako trestný sudca, sa mi zdá, že je absolútne neadekvátne. A bolo by fajn, keby, pokiaľ minister niečo povie, vedel to aj zdokumentovať, nielen povedať. Inak sa to míňa absolútne účinkom. Takže, pán predsedajúci, nesúhlasím ani s touto odpoveďou na interpeláciu, ktorá, ale, musím uznať, bola doručená v ústavou predpokladanej lehote. Ďakujem.