Kadúc, Miroslav, poslanec NR SR (2014-09-09):
Ďakujem pekne, pani predsedajúca. Vážený pán minister, vážený pán spravodajca, vážené kolegyne, vážení kolegovia, vážení občania na balkóne. Dnešný deň by som nazval ako súmrak slovenského parlamentarizmu. Z troch dôvodov. Už dnešný ústavnoprávny výbor pred začiatkom tejto schôdze predznačil, ako to vládni poslanci myslia s našou krajinou, že reforma justície, ktorú s veľkou pompou ohlasovali, je vlastne deforma. Odvolaním sudcu Čima zo Súdnej rady dali jasne najavo, že tam nechcú slušných ľudí, slušných odborníkov, ktorí tam patria. Dnešné vyradenie 11-ch bodov z tejto schôdze, dámy a páni, to je cynizmus najhrubšieho zrna, ak niekto povie, že je to kvôli komunálnym voľbám. Reforma justície tu bola kvôli prezidentským voľbám. Kvôli ničomu inému. Cynizmus najhrubšieho zrna, dámy a páni a hlavne pani podpredsedníčka. Je mi to úprimne ľúto, ste pani doktorka práva. A tretím dôvodom je aj toto skrátené legislatívne konanie, na ktoré podľa môjho názoru nie je dôvod. Pán minister je taktiež doktor práva a ja mu veľmi rád vysvetlím, čo je napísané v § 89 rokovacieho poriadku. A dúfam, že mi vysvetlí, kde sú tie mimoriadne okolnosti. Začnem krátko, vecne k tomu, čo je dôvodom pre skrátené legislatívne konanie. Dámy a páni z vládnej strany, opäť raz robíte populistické rozhodnutia. Záplaty namiesto riešení. Chlieb a hry namiesto systémovej pomoci tým, ktorí to skutočne potrebujú. A aj preto sa Slovensko nachádza tam, kde sa nachádza, že mladí ľudia len ťažko nachádzajú svetlú budúcnosť v tejto krajine. Som presvedčený, že poskytovanie sociálnych istôt musí byť zodpovedné. Inými slovami, to, čo robíte vy, je nezodpovedné, aj keď tentokrát pri tomto návrhu s náznakom spravodlivosti. Vianočný príspevok je len špičkou ľadovca, ktorá sa síce môže javiť sociálne, no z dlhodobého pohľadu majú podobné riešenia efekt takmer žiadny, ak nie negatívny. Beriete peniaze tým, ktorí môžu byť produktívni, a to je stredná vrstva, to sú mladí, šikovní ľudia, ktorí tiež by si zaslúžili nejaké príspevky predsa. Ja nieže by som nedoprial dôchodcom. Doprial by som. Mám dve babky, jedna babka to naozaj potrebuje, ale o tom to nie je. Myslím, že by sme mali poskytnúť trvalé riešenia. O to viac, ak Štatistický úrad aj Eurostat hovorí o tom, že ohrození chudobou nie sú dôchodcovia, najviac ohrozené chudobou sú mladé rodiny, slobodné mamičky a v prvom rade, pán minister, nezamestnaní. Armáda 14 % nezamestnaných. Takmer 400 000 ľudí. Aj tým dáte príspevky? Toto, čo robíte zavedením v roku 2006 za vašej vlády, je síce pekné, ale je to nesystémové. A toto je ten problém. Ako som predznačil, uznávam jednu vec, že váš návrh sa javí spravodlivý v tom, že nedávate už príspevky úplne všetkým dôchodcom, ale bez ohľadu na to, že sa to môže javiť ako diskriminačné, toto riešenie v tejto chvíli je naozaj potrebné. Ale apelujem na vás, poďme riešiť náš štát tak, aby sme nemuseli poskytovať jednorazové príspevky, ale aby sme mali dravú ekonomiku, ktorá tie príspevky vygeneruje sama, vyššie dôchodky, vyššie platy. Teraz k tomu samotnému skrátenému konaniu. Dovolím si prečítať § 89 zákona rokovacieho poriadku. Skrátené legislatívne konanie: „Za mimoriadnych okolností,“ to je veľmi dôležité, nie inokedy, iba „za mimoriadnych okolností, keď môže dôjsť k ohrozeniu základných ľudských práv alebo slobôd alebo bezpečnosti alebo ak hrozia štátu značné hospodárske škody, Národná rada sa môže na návrh vlády uzniesť na skrátenom legislatívnom konaní o návrhu zákona.“ Odsek 2: „O skrátenom legislatívnom konaní môže Národná rada rozhodnúť aj vtedy, ak si rozhodnutie Rady bezpečnosti Organizácie Spojených národov o akciách na zabezpečenie medzinárodného mieru a bezpečnosti vydané podľa čl. 41 Charty Organizácie Spojených národov...“ V dôvodovej správe sa dočítame, že tento návrh zákona na skrátené legislatívne konanie je z dôvodu ods. 1 a to sú tie mimoriadne okolnosti. Boli tieto podmienky splnené, pán minister? Pretože ak nie, ide o neoprávnené a teda nezákonné skrátené legislatívne konanie so všetkými príslušnými dôsledkami. A to nehovorím o tom, čo už hovorili aj kolegovia, že ministerstvo so svojím aparátom malo dostatok času na to, aby tento zákon pripravilo. Áno, Vianoce chodia každý rok. Tento návrh zákona tu mal byť omnoho skôr, ak to teda chceli dať. Mám tu jednu pikošku. Dovoľte mi prečítať jedno vystúpenie z roku 1998, ktoré sa týkalo veľmi podobnej situácie skrátených konaní pri troch zákonoch. Pôvodne som nechcel hovoriť o tom, kto mal toto vystúpenie, ale bol to pán súčasný premiér, pán Robert Fico, ktorý slovami, ktoré prečítam, reagoval na skrátené konanie, veľmi podobné, ako tu teraz prejednávame. Prvý deň rokovanie 47. schôdze Národnej rady Slovenskej republiky z 12. mája 1998. Poslanec Robert Fico okrem iného povedal a zároveň položil predsedovi parlamentu a ministrovi niekoľko otázok, na ktoré, ktoré si inak prekvapivo osvojujem a dúfam, že mi ich pán minister, prípadne pani predsedajúca vysvetlia. Citujem pána Roberta Fica: „Prvá otázka, ktorú mám pre pána ministra, je, prečo vláda Slovenskej republiky predkladá návrhy na skrátené legislatívne konanie, ak má k dispozícii celý aparát legislatívy a dostatok času na to, aby zákony mohli prechádzať normálnym legislatívnym spôsobom? Druhá otázka, chcem sa opýtať pána predsedu, pán predseda Národnej rady, ako môžeme rokovať o niečom, čo je v príkrom rozpore s rokovacím poriadkom Národnej rady?“ Pán Robert Fico ´98: „Zastávam názor, že všetky návrhy na skrátené legislatívne konanie sú v príkrom rozpore s § 89.“ Ak nie sú splnené podmienky, to dodávam ja. Pokračujem v citácii pána Roberta Fica: „Tento paragraf rokovacieho poriadku je celkom jasný. Uvádza iba tri dôvody, kedy môže Národná rada hlasovaním povoliť skrátené legislatívne konanie. Prvý dôvod je ohrozenie základných ľudských práv a slobôd alebo bezpečnosti. Druhý dôvod je hrozba značných hospodárskych škôd. Tretí dôvod – rozhodnutie Rady bezpečnosti Organizácie Spojených národov. Tieto dôvody nie je možné rozširovať.“ Pokračujem v slovách Roberta Fica: „Ale ani jeden z predložených návrhov na skrátené legislatívne konanie nespĺňa jedno z troch uvedených kritérií v § 89.“ S týmto sa plne stotožňujem s pánom premiérom, ktorý tieto slová povedal, treba si to dohľadať. „Čo ma mrzí,“ to hovorí stále Robert Fico, „je, že vláda si nedala ani toľko práce, aby sa na návrhoch na skrátené legislatívne konanie pokúsila vysvetliť, riadne vysvetliť existenciu jedného z troch dôvodov predkladaných v § 89 zákona o rokovacom poriadku.“ Je to úplne totožná situácia. „Tieto návrhy považujem za nekvalifikovane pripravené a v žiadnom prípade nemali byť predložené na rokovanie Národnej rady Slovenskej republiky. Národná rada Slovenskej republiky nemôže hlasovaním nahrádzať nezákonnosť,“ povedal Robert Fico a pokračuje ďalej: „Postup je celkom zrejmý podľa zákona o rokovacom poriadku. Najskôr musí existovať dôvod na skrátené legislatívne konanie, ktoré nikto nespochybňuje. Tieto dôvody som uviedol. Potom môže Národná rada hlasovaním rozhodnúť, či súhlasí alebo nesúhlasí s tým, aby prebehlo skrátené legislatívne konanie. Opačný postup znamená, že si hlasovaním zavádzame štvrtý dôvod, neexistujúci zákonný dôvod, čo jednoducho nie je možné. Preto prosím, aby predkladajúci vysvetlili, v čom je ohrozenie základných ľudských práv a slobôd alebo bezpečnosti a v čom je hrozba značných hospodárskych škôd.“ Áno, v tej dôvodovej správe, teraz pokračujem vlastnými slovami, je naznačené, že ide o ohrozenie dôstojnosti, s čím úplne súhlasím. Ale ako hovorím, mali sme postupovať rovnako aj k ostatným viac ohrozeným, ako sú dôchodcovia. Ale jeden dôvod tu chýba, a to je – mimoriadne okolnosti. Pán minister, je to právna hypotéza tejto normy. Bez tejto hypotézy nemôže nastať dispozícia. Vy nemôžte predložiť takýto návrh zákona. Pán Robert Fico ešte pokračoval: „Domnievam sa, že hrubo porušujeme rokovací poriadok Národnej rady Slovenskej republiky. Vláda má dostatok síl aj dostatok času, aby predkladala návrhy zákonov v normálnom čase a normálnym spôsobom. Nevidím dôvod, prečo by sme mali akceptovať takéto značné porušovanie rokovacieho poriadku." Koniec citácie pána súčasného premiéra. Ja teraz nechcem polemizovať o tom, či pán premiér bol neúprimný alebo vtedy klamal. Dôležité je to, ako zahlasujete vy, páni kolegovia, najmä z vládnej strany. Či zahlasujete podľa svojho svedomia a presvedčenia, ako vám káže imperatív ústavy, alebo podľa toho, či sa zachováte ako hlasovacie stroje, a to len preto, že to dostanete príkazom. Alebo preto, že je to ľúbivé a že vám to zabezpečí politické body. Musím povedať, že je to populizmus, či to chcete, alebo nechcete, a týmto spôsobom si vlastne kupujete vašich voličov. Neponúkate im reálne riešenia ich problémov a svojím hlasovaním dáte zároveň najavo, že pre vás buď neplatí zákon, alebo slová vášho predsedu.