Mičovský, Ján, poslanec NR SR (2014-10-28):
Ďakujem vám za slovo. Vážený pán predseda. Vážené kolegyne, kolegovia, vážený pán prvý námestník generálneho prokurátora, vážení hostia, veľmi stručne a tak trocha ad hoc zareagujem na situáciu, ktorá ma inšpirovala k tomu, aby som skúsil povedať taký pocit, ktorý možno nebude úplne náležitý, ale napriek tomu patrí do tejto diskusie. Skúsim ho priblížiť v troch stručných obrazoch. Ten prvý obraz je vystúpenie pána poslanca Lipšica. Spomenul, že ho prekvapuje, že skutočne veľké prípady korupcie sa v tejto krajine nedostávajú do správ generálneho prokurátora a ani sa neriešia. To ale nie je toto podstatné, čo ma zaujalo na jeho vystúpení. A budem teraz osobný, ale pri všetkej slušnosti a úcte k vám, vážený pán prvý námestník. Dôležitejšie je to, že vás spomenul ako človeka, ktorý, tak som to vycítil, a myslím, že pán poslanec Lipšic má možnosť hodnotiť ľudí z hľadiska toho, že roky už je v tejto politickej branži a pozná tých, ktorí sa pohybujú v oblasti zastávania zákonnosti v tejto krajine, vás zaradil medzi ľudí, ktorí aj patria medzi tých, ktorí bojujú za lepšie Slovensko. A ešte to aj vtipne doplnil tým, že vám vari tým neuškodil. Ja myslím, že sa veľmi rád chcem stotožniť práve s takýmto pohľadom, že vo vysokých funkciách sú takí ľudia, ktorí majú dôveru aj zbehlého a rozhľadeného predstaviteľa súčasnej opozície. Je to pre mňa dôležitý signál. Ten druhý obraz bude úplne niekde inde. Zablúdim do 6. júna 1944 na pláž Omaha. Vieme, že v tento deň, bolo tomu 70 rokov, nedávno sme si to pripomínali, spojenecké vojská sa pustili do dobíjania silne opevnených pevností Nemcov v severnom Francúzsku. Všetci dobre vieme, že sa pripomínajú tie člny, ktoré sa použili špeciálne pre tú plytkú vodu, aby sa vojaci z mnohých spojeneckých krajín mohli dostať čo najbližšie k opevneným nepriateľským pozíciám fašistickým. A vieme, čo sa tam dialo, vieme to aj z dokumentov, vieme to aj zo spracovaných filmov v umeleckom podaní. Tam sledy za sledom padali. Ten prvý z nich sa ani nedostal na breh, iba akurát stihol sfarbiť more dočervena. Z toho druhé sledu už niektorí sa uchytili. A možno z toho piateho tí, ktorí prebehli po mŕtvolách svojich kamarátov, došli už aj k tomu bunkru tak blízko, že mohli tam hodiť granát a nemecký guľomet zneškodniť. A výsledok toho je známy, úspešne zdolaná dôsledne a starostlivo pripravovaná obrana Nemcov, nemeckej armády v tejto časti sveta. A teraz vysvetlím toto prekvapivé radenie obrazov. Tak predstavme si, že na tej pláži nie sú Nemci, ale korupcia, s ktorou chceme zabojovať, a naozaj opevnená v tejto krajine veľmi, veľmi dobre a v tých vyloďovacích člnoch nie sú armády spojeneckých vojsk, desiatky tisíc chlapov, ale tí ľudia, ktorí v tejto krajine majú bojovať voči korupcii. A teraz v jednom z týchto člnov sú aj predstavitelia Generálnej prokuratúry. A možnože je tam aj prvý námestník generálneho prokurátora. A ja teraz chcem dať do súvislosti tie dva obrazy. Ak by som sa vrátil na tú pláž Omaha a ak by tí vojaci v tej chvíli, a viem, že to sú porovnania neporovnateľné, ale napriek tomu myslím, že majú svoju vypovedaciu hodnotu, začali rozmýšľať o tom, prečo práve čln pána prvého námestníka by mal zbrzdiť, nech idú padnúť tam tí ďalší, veď je tam kopa strachu, kopa odvahy, kopa zúfalstva, kopa výkrikov, mal by právo ten čln cúvnuť? Mohol by povedať si, nech si idú položiť tie svoje telá a urobia predmostie jeho kamaráti a prebehne až potom, keď už bude pozícia dobitá? Ja si uvedomujem, že to porovnanie je naozaj ťažké. Ale pre mňa má svoju vypovedaciu hodnotu. Ja tým chcem povedať len jedno, a práve tým naviažem na to, čo tu bolo povedané, že vy, pán prvý námestník, patríte medzi slušných chlapov slovenskej prokuratúry, teda tých, ktorí sú v tom prvom slede boja proti korupcii, ktorých voľajako nevieme rozvinúť, a nevieme tie zabetónované pláže, korupčné pláže dobiť. A v tomto mi napadá, a to už nechcem, aby ste to brali osobne, to som len použil ten príklad, ktorý mi vlastne prihral pán poslanec Lipšic, môže to byť ktokoľvek z nás, pretože voči korupcii musia bojovať práve tak aj poslanci a kopa ďalších ústavných činiteľov. A ja sa chcem tu spýtať, či existuje tu nejaká šanca, aby sme mohli si povedať, že tento boj má vybojovať niekto miesto nás, že máme právo počkať, lebo taká je doba, lebo sa bojíme, lebo máme prácu. Aj vaša práca je len prácou, pán prvý námestník. Aj vy máte právo žiť v istom rozpore s tým, že na jednej strane na stôl vám príde ohromne veľa vecí, ktoré možno by bolo treba uchopiť inak, a na druhej strane tam zostane tá myšlienka, ale veď ste len zamestnanec, kde sú tie ostatné člny. A to tým chcem povedať do radov nás všetkých, nielen vám, ozaj sa ospravedlňujem, že používam práve vašu funkciu a vaše meno na túto súvislosť, že ak sa budeme spytovať, že tento boj má vybojovať niekto za nás, tak v tom prípade opevnenia korupcie na tej pomyselnej pláži Omaha budú ešte dlho nedobité. Chce to obrovský kus odvahy, ale aj naivity a viery, že nemôžeme čakať, že to majú urobiť tie ostatné člny, že je potrebné, aby každý v rámci tej svojej miery váhy funkcie, ktorú zastáva, vložil do toho veľký kus odvahy. Ja som presvedčený, pán prvý námestník, že vaša funkcia je v tomto boji veľmi vysoko, váš čln je v tomto boji veľmi dôležitý a že určite o tom, že sa raz do správ dostanú také závery o boji s vysokou korupciou, aké boli spomenuté z Čiech (štátna zástupkyňa Bradáčová a ľudia okolo toho), že raz sa to stane aj u nás. A verím tomu, čo povedal pán poslanec Lipšic, že to je otázka času, že toto sa musí stať. Len o tom, kedy sa tak stane a čo o tom rozhodne, možno nerozhodnú zákonodarné zbory ani čítanie správ, ale osobná odvaha veliteľov tých jednotlivých člnov, ktoré sa blížia k tomu opevneniu menom korupcia a ktoré nám je potrebné dobiť. Príklady sú to nenáležité, ale nehovoril som dlho, napadla ma asi táto súvislosť. Ďakujem vám úprimne za pozornosť.