Šeliga, Juraj, poslanec NR SR (2022-12-06):
Ďakujem pekne. Dámy a páni, pán generálny prokurátor, dovoľte mi začať dvoma vetami. „Človek, ktorý by mal byť generálny prokurátor, má byť človek, ktorý je vnútorne a konzistentne presvedčený o potrebe zásadných zmien smerujúcich k otvoreniu činnosti prokuratúry verejnej kontrole, zmene kultúry na prokuratúre, jej očisty a zvýšeniu transparentnosti. Transparentnosť je totižto nástroj pre zvýšenie dôveryhodnosti, nie cieľ. A mal by to byť človek, ktorý je svojou prirodzenou autoritou a dokáže byť pre prokurátorov vzorom.“ Viete, kto toto povedal pred dvoma rokmi? Pán Žilinka, viete, kto to povedal? Toto povedal pán Žilinka a napísal vo svojom liste, vo svojej koncepcii rozvoja prokuratúry, ktorú predložil Ústavnoprávnemu výboru Národnej rady. A podľa mňa jeho doterajšie kroky sú v zásadnom rozpore s tým, čo hovoril o transparentnosti... (reakcia z pléna, zaznievanie gongu) a otvorenosti prokuratúry... Nech sa páči, do rozpravy, dobre? ... o transparentnosti a otvorenosti prokuratúry. Je tu debata a tá debata, prirodzene, vyvoláva aj emócie ohľadne § 363 a ohľadne ďalších rozhodnutí generálneho prokurátora. Ale tá kritika, ktorá znie na generálneho prokurátora, neznie, aspoň teda pre mňa, v prvom rade kvôli tomu, čo robí, ale najmä kvôli tomu, ako to robí. Právnici sú schopní sa sporiť o výklade rôznych paragrafov a ja som zástanca toho, že to, akým spôsobom sa vykladá a akým spôsobom používa generálny prokurátor § 363 a nasledovné, je nad rámec litery zákona. Ale ten najzásadnejší problém je to, že pán generálny prokurátor a jeho kolegovia nekomunikujú s verejnosťou a nekomunikujú s médiami. Pamätáme si tlačovú konferenciu, keď Generálna prokuratúra nechala sedieť na ulici dve novinárky. Aj teraz, keď pre verejnosť veľmi závažný prípad, lebo to sleduje, lebo ide o lídra opozície, bolo vyhovené Robertovi Ficovi a jeho podnetu na uplatnenie § 363, tak Generálna prokuratúra a pán Žilinka nepripustili žiadne novinárske otázky. Ak je si generálny prokurátor taký istý, že jeho postup je v súlade so zákonom a že jeho postup je správny, tak podľa mňa nemôže mať najmenší problém s tým, aby ho verejnosť prostredníctvom médií so svojimi rozhodnutiami konfrontovala. Tá kľúčová otázka je totižto nielen to, ako sa veci majú a ako sú, ale ako sa javia. A dnes, keď Generálna prokuratúra odmieta odpovedať verejnosti na otázky o tom, prečo napríklad pán Fico, prečo bolo vyhovené jeho podnetu, tak potom má úplne oprávnene pocit, že generálny prokurátor ako keby pomáha jednej strane. A môže mať ten pocit pri niekom úplne inom, možno aj neznámom, len ten kruh, ktorý sleduje tieto rozhodnutia, je podstatne menší ako okruh osôb, ktorá, okruh osôb, ktorí sledujú rozhodnutia, keď ide napríklad o pána Fica alebo ďalších. A to je úplne kľúčové – schopnosť postaviť a vysvetliť, prečo som rozhodol tak, ako som rozhodol, keď som si istý, že rozhodujem zákonne. Poslať 30 strán, ktorým verejnosť nerozumie, to nemá nič so snahou o otvorenosť prokuratúry. Práve naopak, je to formalizmus, ktorý iba zvyšuje pochybnosti. A najmä keď pri kandidatúre na funkciu generálneho prokurátora vo svojom liste, ktorý adresujete verejnosti, ktorý má presvedčiť poslancov, aby vás zvolili, napíšete, že chcete otvorenú a transparentnú prokuratúru. To je podľa mňa zásadný problém a je to niečo, čo je v príkrom rozpore s tým, čo hovoril pán Žilinka pred zvolením do funkcie generálneho prokurátora a po zvolení. Utekať pred novinármi je nie hodné toho, čo sa hovorí, že normálna a slušná komunikácia, hlavne keď ide o verejne činnú osobu. Pardon? (Reakcia generálneho prokurátora.) Čo máte na mysli konkrétne? Ja nemám žiadne médiá, ale vy máte. Potreba reformy prokuratúry nebola nikdy jasnejšia ako po týchto dvoch rokoch. Opakujem, z prokuratúry miesto toho, aby to bol otvorený orgán, ktorý nemá problém komunikovať s verejnosťou pri tých najväčších kauzách, tak z toho sa stala uzatvorená budova, uzatvorená slonovinová veža, ktorá nám oznamuje svoje rozhodnutia cez tlačové konferencie. Pomaly sa musíme prosiť na výbore, aby sme dostali odpoveď na niektoré otázky. Sme svedkami toho, že niekto, k niektorým veciam sa Generálna prokuratúra vyjadruje a niektoré veci úplne ignoruje. Podľa mňa toto je, toto je zásadný problém a je to rozpor s tým, čo bolo povedané na verejnom vypočutí, čo bolo sľúbené poslancom asi, ktorí verili tomu, že pán Žilinka bude dobrý generálny prokurátor, a čo sa deje dnes. Potom druhá vec, ktorá sa podľa mňa mylne interpretuje, je téza, že politici by sa vôbec nemali vyjadrovať ku generálnemu prokurátorovi alebo Generálnej prokuratúre a že by sa nemali vyjadrovať k veciam, o ktorých rozhoduje Generálna prokuratúra. Prečo potom máme túto správu tu v Národnej rade? Prečo potom prichádza generálny prokurátor alebo špeciálny prokurátor do Národnej rady, ak sa politici k tomu nemajú vyjadrovať? Podľa môjho názoru nie je žiadny problém v tom, ak politici, verejne činné osoby, médiá, občianska spoločnosť normálnym spôsobom komentujú to, čo považujú za vhodné. Koniec koncov sú slobodní a nie sú štátne orgány v tom pravom slova zmysle. Štátne orgány nemajú komentovať krížom-krážom veci. Ale ľudia a aj politici, ktorí sú volení ľudia, majú právo sa vyjadrovať a opakujem, práve preto aj zákon o prokuratúre, aj rokovací poriadok pozná to, že generálny prokurátor a špeciálny prokurátor prichádzajú do pléna Národnej rady, aby predstavili správu o činnosti prokuratúry a aby ju, logicky, aj politici mohli sledovať, aby to bol akýsi odpočet. No, súčasťou toho odpočtu a tak, ako bol prednesený dnes, je zmes pravdivých štatistík, rôznych opisov, a nie toho najdôležitejšieho, a to je podľa mňa dôvera v spravodlivosť a právny štát. Je zvláštne, že tu hodinu niečo vystupuje generálny prokurátor a nie je schopný sa dotknúť toho, čo sa verejnosť úplne logicky pýta, teraz sa môžme vykašľať na politikov, a to je napríklad už spomínaný § 363 a rozhodnutie o podnete pre lídra opozície. To je niečo podľa mňa, čo každý na Slovensku chce poznať niečo viac o tom. Je to úplne logické, zaujíma to tých ľudí a chcú vedieť, prečo sa generálny prokurátor rozhodol tak, ako sa rozhodol. Rovnako kauza uneseného vietnamského občana, ktorá rezonuje vo verejnosti, kde je úplne logické, že verejnosť sa zaujíma o to, že či bol, alebo nebol zneužitý vládny špeciál, či do toho boli, alebo neboli zapletení bývalý minister a ministri a akým spôsobom sa tento skutok stal, najmä v tom kontexte, že v Nemecku veľmi živo prebieha súdny proces a médiá majú právo normálne o ňom písať. Podľa mňa toto je kľúčové pre dôveru v právny štát a v dôveru v spravodlivosť na Slovensku. Dôveru od ľudí. To, že ja Marošovi Žilinkovi neverím, to nemusí trápiť nikoho, ale dôležité je to, že dôverujú ľudia na Slovensku v to, že Generálna prokuratúra nikomu nenadŕža. A kroky a tá otázka transparentnosti a otvorenej prokuratúry sú kľúčové k tomu, aby tomu ľudia verili. To je niečo, čo pán Žilinka píše vo svojom koncepte rozvoja prokuratúry a čo úplne veselo ignoruje. Ja neviem, aká bude ďalšia správa o činnosti prokuratúry a čo sa v nej dočítame, ale viem, že pre dôveru ľudí v právny štát a dôveru ľudí v to, že na Slovensku spravodlivosť naozaj platí pre všetkých rovnako, by bolo veľmi dobré, keby ste odišli z funkcie generálneho prokurátora, pán Žilinka, a možno sa mohli naplno venovať nejakej inej práci, pretože je zrejmé, že nielen na vypočutí ste klamali pred dvoma rokmi, ale klamali ste aj v liste, ktorý, a v koncepcii o rozvoji prokuratúry, ktorú ste poslali poslancom Národnej rady. Ďakujem pekne.