Beblavý, Miroslav, poslanec NR SR (2019-12-04):
Ďakujem za slovo, pán predsedajúci. Vážené dámy, vážení páni, dovoľte mi vystúpiť k skrátenému legislatívnemu konaniu o tomto návrhu zákona, ktorý má meniť zákon o príspevku poskytovanom z európskych štrukturálnych a investičných fondov. Je to vážna vec a tak sa pokúsim k nej aj pristupovať. Dovoľte mi začať veľmi krátko, ale predsa len sa pozrieť do histórie, aby sme pochopili, kde sa dnes nachádzame. Keď Slovensko vstupovalo do Európskej únie v roku 2004, čelilo v oblasti čerpania fondov veľkým výzvam. Tie výzvy spočívali najmä v tom, že sme vstupovali uprostred obdobia čerpania európskych fondov, mali sme len tri roky na ich čerpanie, 2004 až 2006 obdobie plus tie ďalšie dva potom, a zároveň sme to nikdy predtým nerobili, lebo predvstupové fondy boli nepomerne nižšie a zároveň aj inak organizované. To znamená, vláda čelila tomu, že robí niečo úplne nové a naskakuje do rozbehnutého vlaku uprostred programovacieho obdobia. Dalo sa teda predpokladať, že keď sa to raz naučíme a keď začne regulérne obdobie, budú vždy veci už len lepšie a jednoduchšie. Toto sa naozaj stalo vo viacerých okolitých krajinách. Napríklad v Poľsku tiež mali podobné problémy na začiatku s eurofondami, upratali si to, zorganizovali si to dobre, vytvorili konsenzus o tom, že z eurofondov sa nemôže kradnúť, pretože je to v podstate velezrada národných a štátnych záujmov a dnes sú schopní čerpať štrukturálne fondy v prospech krajiny a sú schopní ich aj vyčerpať. Dalo by sa takto pokračovať. Jediná výnimka, v ktorej to každé obdobie odvtedy ide horšie a horšie, je Slovensko. Ďalšie obdobie, 2000 – 2013, ktoré už malo byť to perfektne pripravené a poučené, malo obrovské problémy a nakoniec sa zúfalým spôsobom na konci dobiehalo čerpanie a boli s tým aj pomerne veľké problémy, napríklad v tom, že Európska komisia nám zastavila kvôli nefunkčným mechanizmom boja proti korupcii a podvodom čerpanie na niekoľko mesiacov všetkých eurofondov vtedy. Muselo sa to ťažko naprávať, museli sa robiť obrovské korekcie. Slovenská republika doplatila stovky miliónov eur na eurofondy za to, čo nám odmietla preplatiť Európska komisia, to bolo druhé obdobie. Potom nastalo tretie obdobie, ktoré trvá dodnes, a hoci sa nám to zdá až neuveriteľné, to čerpanie je ešte pomalšie ako v tom prvom a druhom období a sme dneska na jednej z posledných priečok Európskej únie v čerpaní. O kvalite toho čerpania už ani nehovorím. Sme jediná krajina, ktorá sa systematicky zhoršuje v kvantite aj kvalite čerpania štrukturálnych fondov, to znamená, ťažko argumentovať, že problémy sú v štrukturálnych fondoch ako takých, problém je v tých, ktorí za ich čerpanie zodpovedajú a ho manažujú. Ten problém nastáva v dvoch kategóriách, ktoré tento návrh nerieši. Prvý problém je v tom, že zodpovední sa zaujímajú len o kontrahovanie a oveľa menej sa zaujímajú o kvalitné čerpanie. Ako sme videli, minister školstva predchádzajúci bol schopný vyvinúť neuveriteľnú snahu a prácu, aby 600 mil. na výskum a inovácie zo štrukturálnych fondov dostali rôzne pofidérne firmy blízke SMER-u a SNS. Odkedy to padlo na odpore vedcov, opozície a Európskej komisie, nebol schopný tento minister, a najmä jeho nástupkyňa za viac ako dva roky vyriešiť, komu naozaj dať peniaze na výskum, ak ich nie sú schopní rozkradnúť, lebo to už nie je zaujímavé. Druhým problémom, ktorý tu máme, je obsadzovanie pozícií v oblasti štrukturálnych fondov ľuďmi, ktorí sú nástrojmi takéhoto rozkrádania fondov a ktorých teda hlavná kvalifikácia je v ich schopnosti to zmanažovať. Ako vidíme, často ani toho nie sú schopní, dovolím si povedať, že aj chvalabohu. V tomto prostredí dnes prichádza návrh na skrátené legislatívne konanie, kde máme zlúčiť dva operačné programy. Ja sa priznám, že netuším, prečo nám aj v odôvodnení, aj v tom samotnom materiáli pán podpredseda vlády nehovorí pravdu alebo zamlčiava pravdu v jednom prípade, a tú pravdu tu treba povedať. Tá prvá pravda je, že ak má zmysel zlučovať operačný program výskum a infraštruktúra, teda dva operačné programy, ktoré spolu nemajú nič spoločné, doprava, výskum a inovácie, tak to môže byť len preto, aby sa otvoril priestor pre premiestňovanie peňazí z jedného do druhého, pretože iný zmysel to nemá. To, že v tejto chvíli a v tento deň sa nebudú meniť tie alokácie priamo, je úplne nepodstatné, lebo práve zmyslom zlučovania je jedine to, aby sa to mohlo diať neskôr. Je dokonca možné, že to necháte na nasledujúcu vládu, možno to robíte už teraz, to ťažko povedať, ale bez toho ten krok nemá zmysel. To znamená, prvá vec, pán podpredseda vlády, ktorú v tom materiáli, neho; hovorím, keď to chcem povedať krajšie, zamlčiavate, keby som to mal povedať rovno, nehovoríte pravdu, keď tvrdíte, že nedochádza k zmenám alokácií na výskum a inovácie. Ono, v návrhu zákona k nim ani nemôže dochádzať, ale jediným zmyslom tohto kroku je, aby k nim došlo, inak ten krok nedáva žiadny, žiadny zmysel a to treba a myslím, že aj voči Komisii to otvorene hovoríte. A druhá vec, ktorú treba povedať a ktorú ste povedali aj vo svojom úvodnom prejave, pán minister, neviem, kto vám ju tam napísal, je, že je to potrebné robiť skráteným legislatívnym konaním aj kvôli tomu, aby sa to stihlo do konca roka, aby sa stihlo čerpať vo vzťahu k pravidlu N+3, aby neprepadli peniaze. Je pravda, že existuje pravidlo N+3, ktoré predpisuje, koľko musíme vyčerpať do konca každého roka, aby tie peniaze neprepadli, ale, pán minister, pravidlo N+3 nemá nič s tým, čo je zakontrahované. To znamená, vy rovno keď to teraz schválite a do konca roka nejaké zmluvy podpíšete, tak to nemá žiadny vplyv na čerpanie, pretože to sa môže udiať až, samozrejme, následne. To znamená, že peniaze pre Slovensko v tomto roku týmto zákonom zachraňovať nemôžete, môžete ich zachraňovať, samozrejme, v ďalších rokoch po, pri čerpaní takýchto nástrojov. Inými slovami, to, čo ste nám povedali v úvodnom slove, nemôžete urobiť a to, čo ste napísali v samotnej dôvodovej správe k návrhu, spraviť môžete, ale treba to otvorene povedať: že vezmete peniaze vedcom, inováciám a našej budúcnosti a, lebo ste tam tolerovali celé funkčné obdobie toto aj minulé ministrov, ktorí neboli schopní s tým nič poriadne urobiť, a dnes teda hovoríte, že už jediný spôsob je odtiaľ peniaze zobrať. Vzhľadom na mimoriadnosť tej situácie, ja síce súhlasím s kolegom Ondrejom Dostálom, že vláda to mohla a mala vedieť skôr, koniec koncov zlučovanie programov schválila 23. októbra, teda viac ako pred šiestimi týždňami, ale zároveň tu naozaj môžu hroziť škody. Pán podpredseda vlády, ale na to, aby sme mohli podporiť takéto skrátené legislatívne konanie, treba tiež plniť dve podmienky. Jedna tá podmienka je pravdovravnosť, to znamená, ja vás chcem požiadať, aby ste naozaj povedali, načo toto schvaľujeme, na čo to použijete, pretože ak tvrdíte, že nebudete presúvať peniaze z vedy do infraštruktúry, tak potom ten krok nemá zmysel. Ak to idete urobiť, dlhujete tomuto národu, dlhujete nám všetkým ako poslancom, dlhujete to vedcom, im to povedať. A druhá vec, ktorú chcem od vás počuť, je zodpovednosť. Pán podpredseda vlády, ak vláda Slovenskej republiky na konci svojho riadneho funkčného obdobia, na konci svojho riadneho funkčného obdobia po štyroch rokoch vlády tejto koalície a štyroch rokoch vlády vašej strany, ktorej ste boli popredným predstaviteľom, ak vláda po takýchto štyroch rokoch plného funkčného obdobia musí prísť so skráteným legislatívnym konaním, aby zabránila najhoršiemu, niekoľko dní pred Vianocami, tak niekto za to musí niesť zodpovednosť. A ja sa vás chcem spýtať, kto za to nesie zodpovednosť. Ak vy, ja viem, že je to pred voľbami symbolické, ale ak vy tu zodpovednosť prijmete a poviete, že ak Národná rada tento zákon schváli, tak vy sa vzdáte svojej funkcie, aby ste tú zodpovednosť aspoň politicky na seba vzali, ja som ochotný aj s mojimi kolegami za to hlasovať. Ale ak vy tú zodpovednosť na seba neprijímate, ak sa vy tvárite, že všetci sú divní, len vy ste lietadlo, tak potom nie je možné podporovať vašu nezodpovednosť, vašu neochotu tento problém naozaj vyriešiť. Takže toľko z mojej strany, povedzte pravdu o tom, čo urobíte po prijatí tohto zákona, a prijmite zodpovednosť. Ďakujem veľmi pekne.