Zemanová, Anna, poslankyňa NR SR (2016-04-28):
Aha, ďakujem, ďakujem pekne. Som nevedela, či vaše signály sú smerované na mňa, alebo nie. Takže prepáčte za drobné prerušenie. Takže sa vrátim len k tomu, že prečo si myslím, že dochádza k prekrúteniu paragrafov vlastného zákona. Lebo zákon ukladá, že má drobný stavebný odpad byť vážený, a nie odhadovaný na vedro či bajočko na objem. Takto vybraté poplatky či výmery podľa mňa budú protizákonné. Ďalšia vec, ktorá čaká samosprávy v najbližších dňoch, je ďalšia zmena všeobecne záväzného nariadenia, ktoré, ktorú musia obce urobiť teraz, v podstate do dvoch týždňov, ak majú zvládnuť proces schvaľovania VZN-iek s platnosťou od 1. júla 2016. Totižto okrem povinnosti vážiť drobný stavebný odpad musia mať jasné, ako budú od občanov zvážať biologický odpad najmenej v dvojtýždňových cykloch. Táto povinnosť síce začne platiť až od 1. januára 2017, ale legislatívne si ju musia upraviť už teraz, a to vôbec netušia ako. A to nehovorím len o veľkých mestách, ale aj o malých obciach bez výnimky. Povinnosť upraviť poplatok všeobecne záväzného nariadenia o drobnom stavebnom poplatku mali obce si upraviť k 1. januáru tohto roka s tým, že to váženie začne teraz od júla. Len tak námatkovo som si kontrolovala, ktoré obce majú a ktoré nemajú takéto všeobecne záväzné nariadenie. Tak napríklad zmenené všeobecne záväzné nariadenie doteraz nemá ani hlavné mesto, ani mesto Humenné a ďalšie menšie samosprávy. Na druhej strane treba aj pochváliť alebo skonštatovať, že nie všetky samosprávy sú nepripravené. Zmenené VZN-ko, upravené ceny drobného stavebného poplatku má napríklad mesto Trenčín, obec Šamorín či obec Terchová. Ďalším problémom je to, že zberné dvory musí prevádzkovať samotná obec, nemôže ich prevádzkovať nejaká zazmluvnená organizácia. Vyberať poplatok bude môcť len zamestnanec obce, nie zriadená organizácia. A tak sa vymýšľajú rôzne pracovno-právne piruety, ktoré si bude môcť vychutnať určite inšpektorát práce. Do konca marca prebehlo rozdelenie Slovenska medzi OZV-čkami a obce a mestá budú mať už vlastne odberateľov zberného odpadu na základe v podstate nového zákona. Prax ukáže, do akej miery bude fungovať samotný výkup s ohľadom na kvalitu vyseparovanej zložky, teda na mieru znečistenia a podiel samotného vyzbieraného odpadu. Ak objem zberu pokrytý zmluvami s obcami nedosiahne súhrnný zberový podiel OZV-čiek, tieto môžu prísť o autorizáciu. Na druhej strane nemôžu zobrať znečistený odpad. Ako a kto bude posudzovať, či ten vyseparovaný odpad je čistý, alebo na koľko percent znečistený? Ak obce majú predmetné VZN-ká, tie nulové, ktoré majú platiť teraz od 1. januára, tak musia ho mať pripravené približne do 12. mája, to znamená do dvoch týždňov a schválené musí byť najneskôr do 15. júna tohto roka s tým, aby mohli nadobudnúť účinnosť 1. júla 2016. No, poviem vám pravdu, obce ani nemajú šajnu, ako toto za tieto dva týždne zvládnu. Nemajú nápomocnú, v podstate nikoho a ani samotné ministerstvo im nevie dať rady, ako z tohto von. Čiže nie z ich viny nedodržiavajú svojím spôsobom zákon alebo ho nebudú vedieť dodržať, ale z viny ťažkopádneho zákona. To sú obce a mestá. Je to jeden zo závažných dôvodov, pre ktoré je správne lehotu posunúť a zjednotiť účinnosť zákona k dátumu 1. januára 2017, pretože to je predmetom návrhu zákona. Nie obsahové zmeny jednotlivých paragrafov, o čom by tu musela byť veľmi veľká dlhá odborná diskusia, ale práve je to vytvorenie toho časového priestoru, aby sa takéto veci, o ktorých hovorím, dali vyriešiť v zákone a v lehote, ktorá by im pomohla, pretože verím, že za tých šesť mesiacov, ktoré by získali aj samosprávy, by sa to snáď doriešilo. Čiže navrhovaným znením zákona sa predĺžia lehoty na splnenie povinnosti do konca roka 2016, okrem odstránenia účtovných ťažkostí sa vytvorí časový priestor na zvládnutie nového systému a na odbornú diskusiu k doriešeniu odborných nejasností a vykonávacích postupov. Teda týka sa to nielen samospráv, ale najmä podnikateľov a samotných OZV-čiek. Ďalším dôvodom, prečo je rozumné získať čas, sú povinnosti Slovenskej republiky vo vzťahu k povinným hláseniam pre Európsku komisiu. Hlásenia o odpadoch a hlásenia o plnení záväzných limitov sa vzťahujú vždy na kalendárny rok. Zmena, ktorá sa zavádza v polroku, vyvolá stratu informácií, ktoré sú dôležité pre vyplnenie hlásení pre Európsku komisiu, pritom správne vykazovanie vytriedených množstiev je veľmi dôležité. Od toho sa odvíjajú určené limity pre jednotlivé zberovky i samosprávy. Vlastnou chybou sa môžeme dostať do komplikácií vo vzťahu k Európskej komisii, a to úplne zbytočne. Načo treba čas? Veľmi v krátkosti uvediem len niektoré paragrafy, ktoré vidím ako problematické. Úmyselne nie sú predmetom tohto návrhu zákona, aby o nich debatovala odborná verejnosť, a nie politici. Osem dní pred uplynutím lehoty na podanie žiadosti o autorizáciu ministerstvo vydalo usmernenie, ktoré je v rozpore so samotným zákonom, i vyhláška, ktorá upravuje podmienky žiadosti. Pripomeniem, že riziko je v tom, že podľa zákona OZV-čka môže stratiť autorizáciu, ak objem zberu pokrytý zmluvami s obcami nedosiahne súhrnný zberový podiel. Ako sa to môže napríklad stať? Jednoducho tak, že vyseparovaný odpad bude znečistený a OZV-čka ho nebude môcť prevziať, a to, samozrejme, znamená, ani ho samospráve nepreplatí. Pozrime sa do nádob na separovaný zber, či v súčasnosti nie obce, ale obyvatelia, či dokážu vyseparovať všetko tak, že tá zložka bude spĺňať všetky kritériá. Likvidáciu znečisteného odpadu bude musieť vykonať obec na svoje vlastné náklady. Idealisticky nastavené rozpočty môžu dať riadne zabrať rozpočtom samospráv a OZV-čka môžu prísť o autorizáciu. Tu je problém v tom, že podľa usmernenia ministerstva životného prostredia sa tento podiel totižto počíta podľa počtu obyvateľov, a nie podľa počtu skutočne žijúcich ľudí, ktorí produkujú odpad v samotnej obci. Ďalší paragraf. Nezmyselné zaťažovanie podnikateľského prostredia. Už v rámci medzirezortného pripomienkovacieho konania veľmi veľa subjektov upozorňovalo na § 58 a jeho absurdné uplatňovanie do praxe ohľadom hlásení pôvodcov odpadu z obalov, ktorý nie je komunálny odpad. Tento paragraf treba minimálne upraviť tak, aby sa vzťahoval len na väčšie podnikateľské subjekty, a nie na prakticky každého jedného podnikateľa. Ten ich totiž podľa nového zákona môže odovzdávať iba osobe oprávnenej na zber odpadov z obalov alebo do zariadenia na zhodnocovanie odpadov z obalov. Zákon o odpadoch v jeho ťažiskových častiach neúmerne zvyšuje byrokratické zaťaženie výrobcov a organizácie zodpovednosti výrobcov, ktoré ich zastupujú. Dvojité až trojité výkazníctvo pre Recyklačný fond, okresné úrady, pre slovenskú inšpekciu či Národný register znečisťovania. Áno, Recyklačný fond sa síce ruší, avšak doteraz ešte funguje a výkazníctvo zostalo. Poďme zmeniť aj tento paragraf. Vážení poslanci koalície, dajte pozmeňovací návrh. Aspoň túto byrokratickú časť zmeňme v rámci tejto mojej novely. Budem prvá, ktorá bude za tento pozmeňovák tlieskať. Ďalší dôvod, pre ktorý je vhodné odsunúť účinnosť zákona, sú nedostatky v § 27. Tu sú definované základné povinnosti rozšírenej zodpovednosti výrobcov. Poukazujem na rozpor v samotnom zákone pri definovaní finančných nákladov ods. 5. Citujem: „Výrobca vyhradeného výrobku znáša všetky finančné náklady spojené so zberom, prepravou, prípravou na opätovné použitie, zhodnotením, recykláciou, spracovaním a zneškodnením oddelení vyzbieraného odpadu patriaceho do vyhradeného prúdu odpadu s výnimkou, ak tieto povinnosti plní osoba podľa § 37, 48, 56, 71, 73. Ak sa uvedená povinnosť realizuje formou úhrady nákladov osobe oprávnenej na zber odpadov alebo zhodnocovanie odpadov, rozsah tejto úhrady sa zníži o výnosy tejto osoby získané z uhrádzaného nakladania s vyhradeným prúdom odpadu. Za finančné náklady, ktoré podľa prvej vety znáša výrobca vyhradeného výrobku, sa nepovažujú výdavky na vybudovanie alebo výstavbu zariadenia na zber odpadov, zariadenia na zhodnocovanie odpadov, zariadenia na zneškodňovanie odpadov vrátane mobilného zariadenia, ako aj náklady na obstaranie techniky a technológie na vykonávanie uvedených činností.“ Ak ste ma pozorne počúvali, tak vám musí byť zrejmý rozpor v zákone, a to v rámci jedného odseku jedného paragrafu, a to v tom, že výrobca vyhradeného výrobku znáša všetky finančné náklady na jednej strane a za finančné náklady, ktoré podľa prvej vety znáša výrobca vyhradeného výrobku, sa ale nepovažujú výdavky na vybudovanie alebo výstavbu zariadenia na zber zariadenia a tak ďalej. Tak všetky, alebo nie všetky? Ako zodpovedne bude nastavená cena? Návrh obmedzuje podnikanie subjektov, ktoré predávajú vytriedený komunálny odpad. Túto činnosť budú musieť vykonávať bez možnosti tvorby zisku. Rizikom je aj fakt, že zberové spoločnosti nebudú mať motiváciu zabezpečovať zhodnocovanie najefektívnejšie, ale budú voliť najjednoduchšiu cestu, čo môže viesť až k zníženiu úrovne zhodnocovania odpadov. Treba pripomenúť a nezabúdať, že skupina poslancov dala podnet aj na Ústavný súd, ktorý zatiaľ nerozhodol, ale posunul podnet na ďalšie konanie. Návrh podpísal aj súčasný pán minister. Konkrétne ide o ustanovenie § 59 a § 81 cit. zákona, ktoré nie sú podľa podnetu v súlade s Ústavou Slovenskej republiky. Pripomeniem, o čo ide. Dňa 21. apríla 2015 bol publikovaný zákon o odpadoch, ktorý mal svojím obsahom okrem iného nahradiť aj zákon o obaloch. Pred účinnosťou nového zákona o odpadoch bol stav taký, že zákon o odpadoch vo vzťahu ku kolektívnemu nakladaniu so spoločným odpadom z obalov a separovaným komunálnym odpadom stanovil pravidlo, že oprávnené subjekty môžu uzatvárať zmluvy len s obcami, to znamená, že v zmysle nových zákonných pravidiel už nemôžu byť uzatvárané zmluvy s inými organizáciami, napríklad akými sú zberne odpadu. Má platiť zásada: jedna obec – jedna zmluva. Zhrniem hlavné námietky obsiahnuté v podnetu na Ústavný súd. Takže zavedenie zásady jedna obec – jedna zmluva, princíp uvedený v tomto zákone sa opiera o kombináciu troch významných elementov, a to menovite. Organizácie zodpovednosti výrobcov môžu vykonávať svoju činnosť iba na základe zmlúv uzavretých s obcami. V poriadku. Toto sa už aj stalo v termíne do konca marca, v podstate každá jedna obec, dobrovoľne či nedobrovoľne, má uzavretú zmluvu alebo teda zmluvu o budúcej zmluve. Každá obec môže uzatvoriť zmluvu iba s jednou organizáciou zodpovednosti výrobcov, a ak súhrnný zberový trhový podiel výrobcov obalov zastúpený organizáciou zodpovednosti výrobcov nedosiahne objem zberu pokrytých zmluvami s obcami, ktoré uzavrela táto organizácia, organizácia zodpovednosti výrobcov stratí svoju autorizáciu alebo jej dokonca nebude vôbec udelená autorizácia na to, aby sa stala organizáciou zodpovednosti výrobcu. Kombinácia uvedených elementov vytvára základ pre trvalé narušenie súťažného prostredia. Stále je otvorený rozpor s Ústavou Slovenskej republiky a jej čl. ústavy 55, kde podľa tohto článku ods. 2 platí, že Slovenská republika chráni a podporuje hospodársku súťaž, a podrobnosti má ustanoviť príslušný zákon. Touto novelou zákona, teda novým zákonom o odpade došlo k vytvoreniu takých vysokých bariér vstupu na trh, ktoré do budúcna prakticky vylučujú akúkoľvek možnosť, aby na predmetný relevantný trh vstúpil ďalší subjekt. Vyššie uvedené obmedzenia súťaže nie sú odôvodnené ani verejným záujmom. Vážení kolegovia, ďalším dôvodom, pre ktorý je dobré podporiť môj návrh a posunúť o odklad účinnosti, nielen obaly a neobalové výrobky, ale aj elektrozariadenia a prenosné batérie a akumulátory sú súčasťou komunálneho odpadu a výrobcovia, resp. organizácie zodpovednosti výrobcov sú povinní financovať ich zber v mestách a obciach. Ale pri nakladaní s elektrozariadeniami platí výrazne odlišný režim. Výrobca elektrozariadení zabezpečuje zber elektroodpadu na celom území Slovenska. V žiadnom v týchto prípadov sa nevyžaduje uzatvorenie zmluvy s obcou. Aj pri nakladaní s prenosnými batériami a akumulátormi sa nevyžaduje uzatvorenie zmluvy s obcou. Pri tvorbe zákona o odpadoch teda bol prijatý diskriminačný prístup, ktorý vo svojich dôsledkoch na jednej strane výrazne preferuje jednu existujúcu oprávnenú organizáciu a na strane druhej negatívne ovplyvňuje činnosť a potenciál splnenia podmienok pre udelenie autorizácie ostatných súčasných oprávnených organizácií. Aj neoprávnené priznanie výhod jednému subjektu má diskriminačný charakter, pričom ústavným príkazom čl. 12 Ústavy Slovenskej republiky sa vylučuje nielen negatívna diskriminácia, ale aj pozitívna diskriminácia oprávnených osôb z ktoréhokoľvek dôvodu ustanoveného článku 12. Je tu aj rozpor s právom Európskej únie. V čl. 3 Zmluvy o Európskej únii sa uvádza, že vnútorný trh obsahuje systém, ktorým sa zabezpečuje, že hospodárska súťaž nebude narušená. Taktiež aj smernica o obaloch v čl. 1 kladie dôraz na potrebu ochrany hospodárskej súťaže. Treba sprehľadniť a zjednodušiť zákon o odpadoch, znížiť byrokratické zaťaženie a eliminovať zbytočnú administratívu pre výrobcov a dovozcov a vyhnúť sa rizikám, ktoré môžu obmedziť trhové prostredie v oblasti rozšírenej zodpovednosti výrobcov. Pri tvorbe zákona sa naše ministerstvo životného prostredia vybralo svojou cestou, inou ako väčšina štátov Európskej únie. Je to škoda, ale to už v tejto chvíli ani asi v dohľadnej budúcnosti nezmeníme. Vysvetlím, ale prečo je to škoda. Problematika jednotlivých komodít je na úrovni Európskej únie riešená samostatnými smernicami. Nie všetky smernice definujú všetky pojmy rovnako, resp. niektoré vôbec tie pojmy nepoznajú. Napríklad pojem pôvodca alebo držiteľ odpadu je definovaný v rámcovej smernici o odpade, ale nie je definovaný v samostatných smerniciach, napr. v smernici o obaloch. My to máme všetko natlačené v jednom zákone. Ten spolu s vykonávacími predpismi má už stovky strán. Ministerstvo životného prostredia sa vydalo náročnejšou cestou, ktorá obmedzuje podnikanie napríklad aj povinnou autorizáciou, ktorá predstavuje riziko vzniku bariér pre vstup nových subjektov na trh. Áno, je to tak. Snažme sa aspoň upraviť zákon tak, aby sa Slovensko nedostalo po prvom júli do nezákonného stavu. Aj preto, aby ministerstvo nemuselo narýchlo písať kýblovú vyhlášku pre drobné stavebné odpady. Možno im to nevadí, ale my sme tu zákonodarný zbor a nám by to vadiť malo. Inak urobíme to, že budeme podporovať nezákonné konanie rôznych subjektov typu: „Vážení občania, vykupujem staré elektromotore, kožky, perie...“ Vážení kolegovia, je tu ozaj návrh zákona, ktorý má vytvoriť čas, čas na odbornú diskusiu. Prosím vás o to, aby ste podporili tento návrh zákona a umožnili túto odbornú diskusiu, aby sa také veci ako kýblový zákon nemuseli narýchlo schvaľovať. Ďakujem vám veľmi pekne za pozornosť.