Szalay, Tomáš, poslanec NR SR (2024-05-02):
Vážený pán predsedajúci, vážená pani ministerka, kolegovia, kolegyne, budem stručný, pretože v zásade moji predrečníci povedali všetko podstatné. Najväčší problém tohto zákona je ten proces, čo sa hovorilo aj v skrátenom legislatívnom konaní, ale tu to treba zopakovať, rovnako ako treba vždy zopakovať, že Kartágo musí byť zničené. Ten proces je zlý a otázka znie, prečo sme sa dostali do toho, že ideme v skrátenom konaní diskutovať o zmenách, rôznorodých zmenách v zdravotníctve. Je to taká všehochuť, ako cítim, aj tie pozmeňováky, ktoré prichádzajú a ktoré ešte prídu, tak je to všehochuť, ktorá mala prejsť diskusiou. No, treba povedať, že pred dvoma týždňami mal pán premiér kontrolný deň na ministerstve zdravotníctva. Dúfam, že ste sa mu venovali chvíľku, že ste to počúvali, videli a podľa môjho názoru reakcia pani ministerky bola: juj, treba niečo rýchlo robiť, lebo v zásade za pol roka nemáme výsledky. A to je podľa mňa najväčší problém rezortu zdravotníctva, ktorý pani ministerke vyčítam, že za pol roka sme sa nikdy nikde veľmi nepohli. Ak premietam predchádzajúcich ministrov, ja neviem, za pána ministra Druckera po pol roku sme už videli hmatateľné výsledky. Boli projektové komisie, bola k tomu búrlivá komunikácia, niečo sa hýbalo. V tejto chvíli mám pocit, že v zdravotníctve sú stojaté vody. A toto je prvá zmena legislatívna, ktorá má nejakú hlavu a pätu a nespočíva len v odkladaní termínov alebo len v nejakej bezduchej transpozícii technických smerníc, ktoré máme, ja neviem, vo verejnom zdraví. A preto je tu aj táto debata o obsahu tohto zákona, lebo konečne sa o nejakej zmene v zdravotníctve bavíme po pol roku. No tak chápem, že ten kontrolný deň pre, u pána premiéra nebol, nebol úplne dobrý a tak bolo treba rýchlo priniesť nejakú, niečo. No tak sa urobilo skrátené legislatívne konanie ku všetkému, čo sa tak rýchlo podarilo na tom ministerstve nahrabať na kôpku, a potom to tak aj možno vyzerá. Ale tie zmeny sú v mnohom, opakujem, v mnohom zmysluplné. Sú to technické veci, ktoré tam možno kvasili v šuflíkoch, však rok nebolo normálne pripomienkové konanie, rok tu tento parlament nezasadal, tak, tak naozaj obsahovo s nimi nemám až taký veľký problém, skôr sa bojím tých vecí, ktoré teda prídu v druhom čítaní, lebo na to budeme mať naozaj len možno pár hodín, aby sme si zistili, že čo vlastne sa tam ide meniť. A to, čo nám teraz povedzme napríklad lekárnická komora dala ako spätnú väzbu, na to mali pár dní. My budeme mať pár hodín na veci, ktoré prídu na poslednú chvíľu, ktoré budú mať omnoho technickejší charakter ako všetko ostatné, čo tu, čo tu v tom zákone je napísané. Pán premiér Fico na tom kontrolnom dni povedal, že dôležitý je sociálny zmier, ale ešte väčšmi zdôraznil slovo že dialóg. A musím povedať, že ten Ficov prejav sa mi veľmi páčil a možno 80 % z neho by som podpísal že kedykoľvek. Dialóg, dialóg so sektorom, ku ktorému veľmi nedochádza a potom vznikajú také reakcie, že sú tí ľudia trošku, nazvem to, urazení, ješitní, podráždení, že sa s nimi nikto nerozpráva, že s nimi nikto o tých, o tých zmenách detailne nediskutuje a potom sa musia obracať na poslancov a riešiť to potom cez zadné dvierka v druhom čítaní. Ak mám ešte k tomu Ficovi niečo povedať, veľmi ma potešil audit vo všeobecke nad tým, ako predchádzajúci manažment uzatváral nevýhodné zmluvy napríklad s Medirexom. Páčilo sa mi aj to, že sa pomenovalo, kto je zodpovedný za nastavenie plánu obnovy, prezamestnanosť na ministerstve a tak ďalej. Rezidentský program. To je téma, ktorej by som si dovolil venovať pár minút. Lebo rezidentský program vznikol pred, koľko to je, dvanásť rokov, dvanástimi rokmi a stal sa z neho trhací kalendár doslova, do písmena trhací kalendár. Nieže každá vláda, ale počas každej vlády niekoľko rôznych ľudí ten rezidentský program menilo, trhalo, prepisovalo, upravovalo až nakoniec Najvyšší kontrolný úrad, a dovolím si teraz citovať so správy Najvyššieho kontrolného úradu, konštatoval, že „výsledky poukázali na to, že realizácia rezidentského štúdia nepatrí k príkladom dobrej praxe. Už pri jeho spustení nemalo ministerstvo vyriešené všetky otázky spojené s jeho aplikáciou v praxi. Vznikajúce problémy sa riešili ad hoc za pochodu,“ to je toto, teraz, presne takýmto spôsobom, ako to riešime teraz, „ad hoc za pochodu, často na základe tlaku a presadzovania čiastkových záujmov bez jasnej koncepcie a bez ohľadu na ich dopad na rezidentské štúdium ako celok. Zásadné zmeny podmienok a pravidiel rezidentského štúdia boli prijímané v krátkom čase za sebou, čo viedlo k jeho pomernej zložitosti a neprehľadnosti.“ Opakujem, je to to isté, čo sa deje teraz. „To potom odrádzalo potenciálnych záujemcov o takúto formu špecializačného štúdia. S výnimkou rozšírenia rezidentského štúdia o ďalšie špecializačné odbory nepredchádzala žiadnej jeho zmene analýza.“ Opäť tento istý príbeh teda zisťovanie potrieb praxe. „Analýza rizík a dopadov nebola urobená ani pri jednej zrealizovanej zmene rezidentského štúdia a zároveň chýbalo presvedčivé zdôvodnenie väčšiny zmien rezidentského štúdia.“ Prosím vás pekne, toto je déja vu a o tomto písal, prosím pekne, Najvyšší kontrolný úrad pred troma rokmi. A keď bude robiť ďalšiu správu o rezidentskom štúdiu zahrnie tam aj túto debatu z parlamentu. „V systéme rezidentského štúdia“, ešte jeden odsek mi dovoľte, „v systéme rezidentského štúdia chýbala potrebná stabilita. Viacero zmien odklonilo rezidentské štúdium od jeho pôvodnej myšlienky zabrániť kolapsu všeobecnej ambulantnej starostlivosti, udržať a skvalitniť poskytovanie primárnej starostlivosti na Slovensku. Tento zámer nebol pretavený do podoby konkrétnych cieľov. S výnimkou verejne prezentovaných cieľov nemalo rezidentské štúdium žiadne záväzné ciele a k nim logicky prislúchajúce merateľné ukazovatele, podľa ktorých by ministerstvo sledovalo a hodnotilo jeho úspešnosť. Po šiestich rokoch realizácie rezidentského štúdia ministerstvo verejnosti nevie zodpovedne a preukázateľne povedať a zdokladovať, či finančné prostriedky vyčlenené na jeho realizáciu boli použité efektívne a účinne a aké sú vlastne výsledky rezidentského štúdia. Úspešnosť rezidentského štúdia ministerstvo zdravotníctva totižto vôbec nesledovalo a nehodnotilo.“ Koniec citátu správy Najvyššieho kontrolného úroku, ktorý toto písal v 2019., vydal v 2021. A čo sa stalo ešte v 2022.? Táto snemovňa, väčšina tých, ktorí ste boli aj v predchádzajúcom parlamente, ste za to hlasovali, ste vymäkli pri hlasovaní pri štrajku lekárov a vykastrovali ste ten rezidentský program ešte raz, keď ste zabránili, aby sa mohli rezidenti vzdelávať v ambulanciách, aby mohli byť zamestnávateľom rezidenta, aby mohla byť ambulancia. Toto bola ďalšia, nehovorím že klinček do rakvy, lebo však snáď ho ešte budeme nejakým spôsobom resuscitovať tohto pacienta, ale to bola ďalšia rana, ktorú sme zasadili rezidentskému štúdiu, a keď sa fakt bude písať pokračovanie tej správy NKÚ, tak to tam určite bude. Preto takáto zmena parciálna zboku, ešte prípadne ďalším pozmeňovákom bude len viesť k tomu, k tej roztrieštenosti a apelujem na to, že takéto veci majú byť vyriešené systémom. Má byť komisia, máme, majú si všetci sadnúť do jednej miestnosti, konkláve, kým nevyjde biely dym, nevyjdú z tej miestnosti a napísať, čo chceme od toho rezidentského programu, ako to má vyzerať, čo sú ciele, čo sú merateľné ukazovatele, aký je záver, a potom sa toho minimálne päť rokov nechytať a nechať to bežať svojím životom. A to nie je len rezidentské štúdium. To sú tie APS-ky, teda ambulantné pohotovostné služby, ktoré sa tu opäť idú plánovať meniť pozmeňovákmi. Hej, to je to kontinuálne vzdelávanie, to je to ďalšie vzdelávanie. Nemôžme to robiť takýmto ad hoc spôsobom, kde zboku prichádzajú zmeny, ktoré, ktoré nevieme vyhodnotiť. No a ešte by som, mám ešte minútku, by som spomenul pána kolegu Krajčího, ktorý vlastne tu už odbehol, lebo som nemohol už reagovať na faktickú poznámku faktickou poznámkou. Tri veľké reformy sa tu schválili, no neviem, azda len tá lieková má nejaké hmatateľné výsledky. OSN-ka je v tak neskutočných problémoch, tak neskutočných problémoch, že sa obávam, že jeden z tých pozmeňovákov sa bude týkať zmeny v OSN-ke, teda optimalizácii siete nemocníc, lebo tá reforma paralyzovala slovenské zdravotníctvo. Dobrý nápad, ale stratila smer, stratila obsah, stratila vôbec nejakú logiku a teraz je to už nejaký obušok, ktorý bije poskytovateľov po hlave, ale neprináša pridanú hodnotu slovenským pacientom. Tie reformy neboli dobré, boli, bola mizerne riadená pandémia, to sme videli. Nezvládnutá ukrajinská kríza, v zdravotníctve určite, a to všetko len preto, že sa tu v skrátených konaniach prílepkami a rôznymi zmenami upravovala legislatíva, až bola nakoniec nevykonateľná. Prosím a apelujem na pani ministerku, aby sme sa nedostali opäť do tejto istej, do tejto istej situácie, že prijmeme zlú legislatívu, ktorú budete potom v následných mesiacoch opravovať. Ďakujem.