Hlina, Alojz, poslanec NR SR (2015-07-02):
Vážený pán predseda, vážený pán minister, vážené kolegyne, kolegovia, k trom veciam, sa budem venovať. Prvej sa chcem, tým procesným náležitostiam, ktoré spomenul aj kolega Beblavý. Ja to teda aj takto ukážem, že toto je ten vládny návrh, takto hrubý, a toto je spoločná správa, je takto hrubá, hej? Vládny návrh má 9 strán a 32 strán má spoločná správa. Naozaj, my sme sa tu už o tom bavili, kľudne pošlite, pán minister, viete čo, nech sa vaši netrápia, kľudne pošlite do parlamentu návrh zákona, že Kaliňák je syn Nejvyššího a Elvis Presley žije. Vám garantujem, že si to nikto nevšimne. Zo SMER-u nikto, absolútne nikto si to nevšimne. Kľudne to dostaňte sem a v druhom čítaní urobíte, čo treba a cez spoločnú správu, hej. Že proste to je naozaj, nám tu bude niekto niečo vyčítať, hej? Tu pre jednoduchosť, hej, spoločná správa je hrubšia ako samotný návrh zákona. Nech sa páči. K druhej veci, ktorej sa chcem venovať. Je aj to, čo tu kolega spomínal, že vlastne už právnici nemusia súťažiť. Viete, my sme dokázali vytvoriť priemysel, my sme dokázali vytvoriť priemysel z právnických služieb, zo súdov. Počkajte, v Silicon Valley sa hovorí, že ženy, šampanské a miliardy, hej? Proste to je také, že ženy, šampanské a miliardy. Ale to sú chlapci, ktorí so svojimi peniazmi, prípadne so svojimi, peniazmi investorov niečo vymysleli, áno, žijú si svoj svet: ženy, šampanské a miliardy. Ale aj u nás je tento systém – ženy, šampanské a miliardy, ale z verejných zdrojov. Naozaj z ničoho, čo nikto nič nevytvoril, nikto nič, my sme vytvorili z právnických služieb, zo súdov, z exekútorov, my sme vytvorili priemysel. To ja neviem, ako sa to vlastne meria, že sa prípadne pána Kažimíra spýtam. A podľa mňa už to dobieha možno aj automobilový. Že naozaj my sme z tohto urobili priemysel. My sme aj z biedaka, ktorý ešte ráno sa zobudí a chytí lopatu, sme urobili terorizovanú obeť, kto na neho môže, ten sa na neho sápne, že s nejakým tým poplatkom, s nejakou tou povinnosťou. A právnici, my sme vytvorili z právnych služieb, z právneho zastupovania priemysel. Ženy, šampanské a miliardy – to je Slovak Valley. To je slovenské údolie. Toto je slovenské údolie, ktoré vytvoril SMER. Čiže právnici už nemusia súťažiť, hej? To je, toto niekto hovoril, že kto kde ako zastupuje. Kto sa v tom má babrať? Čiže všetci títo elegáni v najlepších, najkvalitnejších oblekoch budú zastupovať našu úbohú republiku za desiatky miliónov eur, predpokladám. Vyhrajú, neprehrajú, prehrajú, vyhrajú, to je furt jedno, ide o to len, že koľko môžeš vytiahnuť tak, aby to neklalo oči. To je celý princíp, celý princíp. Vy ste vytvorili priemysel z právnických služieb. Priemysel na úrovni metalurgického priemyslu. Prisám, fakt. Prosím vás, aby som to dokončil, túto druhú časť, toho vášho priemyslu. Vytvorili ste ho, idete mu po ruke, idete mu po ruke, aby teda mu nestálo nič v ceste, a na to, aby ste nejaký, niekoho keby to napadlo, alebo by sa niekto nad tým začudoval, že prečo ženy a miliardy pre slovenských právnikov, tak pošlete sem pána Richtera s 12 euro za rok pre dôchodcov. A to ma mrzí, že veľa tých dôchodcov na túto vašu hru pristúpi. To ma mrzí. To ma naozaj mrzí. Ženy, šampanské a miliardy, v Silicon Valley chlapci žijú tento život. Žijú tento život, ale za svoje. U nás tento život žijú za naše vaši chlapci. A poslednú vec, ktorú, sa chcem venovať, je, tu to nezaznelo, že Váhostav je mŕtva kauza. A nie je Váhostav mŕtva kauza a urobím, čo sa bude dať, aby nebol mŕtvou kauzou. Urobím, čo sa bude dať, aby nebol mŕtvou kauzou. Ak som tu nehovoril, ak som to tu hovoril, tak sa ospravedlňujem, ale ak som tu, mám pocit, že nehovoril, tak to poviem ešte teraz. Ak ste prijali nejaké úzusy, že čo sa má stať a ako teda ste to vyriešili, ako to občania zaplatia cez štátnu banku, ako to všetko bude fungovať, tak ja si počkám, ja mám času dosť, neponáhľam sa nikam. A ak to bude pravda, že Váhostav vráti tie peniaze, ktoré teraz zaňho zaplatí štát, ak to bude pravda, že Váhostav vráti peniaze ľuďom tejto krajiny, ktorú ste vy povedali – vy ste zaviazali ľudí našej krajiny, aby tieto peniaze, aby zaplatili dlhy Váhostavu – ak to bude pravda, čo teoreticky môže byť pravda, tak postavím pánovi premiérovi sochu v životnej veľkosti na jednom z najkrajších pozemkov Bratislavy. Postavím. Dvadsať rokov garantujem, že tam bude stáť, ak to bude pravda. Lebo to pravda nebude. To pravda naozaj nebude. To ste len urobili preto, aby ste pozapchávali, čo ste mali, a spoliehate sa na to, že za päť rokov, keď to začne byť aktuálne, že by mali vracať, si už nikto na to nespomenie, že to už je mŕtva vec. To je hnusný, toto, čo tu bolo včera, hnusný, cynický kalkul. Vy ste stroj na peniaze, stroj na volebné preferencie, proste nerozpakujete sa robiť takéto psie kusy. Ten Váhostav, vážení, čo treba povedať, prečo ešte je mŕtva kauza, a ja to len hovorím preto, aby si to ľudia vedeli uvedomiť, že o akú symbiózu sa jednalo v prípade Váhostavu aj s týmto novovytvoreným priemyslom, novovytvoreným priemyslom právnických a neviem akých služieb. My máme, od polky roka 2013 platilo ustanovenie, že ten, kto, čo spomínal aj kolega Zajac, ten, kto nezaplatil svojmu subdodávateľovi za službu, ktorá bola predmetom toho zákona o verejnom obstarávaní, a je to vo výkone rozhodnutia, sa nemôže zúčastniť ďalšieho verejného obstarávania, bude musieť zaplatiť nejakú pokutu, prísne vzaté. Viete, tie procesy reštrukturalizácie u Váhostavu a Doprastavu sa zrýchlili. Viete aj prečo? Preto, lebo za ten, od polky roka 2013 bol už čas, že by teoreticky v slušnej krajine dávno, v slušnej krajine by dávno súd rozhodol, že je potrebné zaplatiť faktúry, a vtedy by sa Váhostav nemohol zúčastniť už ďalšieho verejného obstarávania. Čiže tá koordinácia, tá symbióza toho, že tento štát, sudcovia videli jednoznačne, ja som rozprával s ľuďmi, ktorí mali platobný rozkaz, nerozporovateľný platobný rozkaz, Váhostav sa účelovo odvolal, účelovo odvolal, lebo potrebovali natiahnuť čas. Za normálnych okolností, tak ako súdy cvičia ľudí, ktorí idú načierno v dopravnom podniku, tak mi tu niekto, kolega hovoril, že 30 rozhodnutí dajú za deň. Prečo súdy v prípade Váhostavu nevydávali rozhodnutia v takomto rytme? Dlho, dlho sa nikto nevedel ani k vytýčeniu pojednávania, proste jednalo sa o koordinovaný postup, o koordinovaný postup ako neuplatňovať tieto ustanovenia. A už keď bolo, už naozaj, že na hrane, že už budú musieť, lebo tam nemohli nevydať rozhodnutie, že to musí zaplatiť, nemohli nevydať rozhodnutie, že to musí zaplatiť. Tam išlo len o ten čas, ktorý potreboval. Potom už keď vedeli, že je zle, tak sa dali do reštrukturalizácie. To chcem povedať, že Váhostav bol jeden súbor organizovanej zločineckej skupiny na poškodenie biednych živnostníkov. A v druhej fáze aj poškodenie občanov tejto krajiny, lebo to, čo vytvorili, ten dlh sa zaplatil z peňazí našich ľudí. To som tu nespomínal. Ja som rozmýšľal, či dám pozmeňovací. Len ja, pán minister, aký dáte pozmeňovací návrh, prísne vzaté: ak niekto má niekomu zaplatiť, ten si tú pohľadávku uplatní na súde, príde mu jednoznačný platobný rozkaz , že to má, ten má právo sa odvolať, tak sa odvolá, čo u nás znamená, že koľko? Rok, dva, tri, štyri? Viete, ako chcete toto riešiť? A pritom je to jednoznačné, nerozporovateľné. Váhostav v odôvodnení pri tom jednom prípade, že prečo proste sa odvolal proti platobnému rozkazu, uvádzal totálne hlúposti. A prečo súd nereagoval okamžite? Prečo súd nepovedal: čo, čo, z nás si srandu Široký robiť nebude! Takže keď je to takáto, on to len účelovo rozporoval, lebo kvôli tomu, že potrebovali natiahnuť čas. Potrebovali, aby bolo jedno rozhodnutie, kraj a neviem čo, potrebovali čas. Prečo súd nepovedal: vážení, s týmto na mňa nechoďte, vytýčim pojednávanie na pondelok a rozhodnem hneď?!. Viete, naozaj my sme v tejto krajine vytvorili priemysel. Pán minister, my tu nerobíme priemysel, že sa niekto ráno zobudí a povie: idem niečo vytvoriť. My sme vytvorili priemysel ľudí v najdrahších oblekoch, v najkrajších kravatách, pijú najdrahšie šampanské, ale nežijú zo svojho. Nežijú z tohto (rečník ukazuje na hlavu). Žijú z tohto, čo im tu v treťom čítaní či pozmeňovacími návrhmi v spoločnej správe, v tej účelovej nedokonalosti, ktorú potrebujete pripraviť. A oni z toho žijú. A dokedy? Čiže keď sme, keby som, že čo s tým? Ja neviem čo s tým, nedá sa to upraviť, to ustanovenie. To znamená áno, aj do budúcna budú tí, ktorí nezaplatia svojim subdodávateľom, budú robiť to, že teda budú účelovo vyhadzovať, rozporovať tie jednoznačné platobné, nezaplatia. On vie, že proste kým sa dopracuje k tomu súdu, tak ešte štyri verejné obstarávania stihne a potom mu to môže byť už jedno. Čo máte? Máte na to nejaké riešenie? Čiže nedal som pozmeňovací návrh, som rozmýšľal, že či ho dať, ten pozmeňovací návrh, že len vydaním platobného. Asi sa to nedá, asi fakt treba čakať na výkon toho súdneho rozhodnutia. Len to je to, viete, že výkon súdneho rozhodnutia v prípade Váhostavu ešte ani jeden nebol, už teraz ani nebude. Ináč, mimochodom, Váhostav rozporoval pohľadávku účelovo, lebo chcel natiahnuť, a potom ju v reštrukturalizácii akceptoval, uznal. Čiže čo to je? Viete, že to je znova, ja neviem, dávam prípadne do pozornosti, ak to ešte vôbec niekto vyšetruje, prosím vás, lebo tu ste ostentatívne išli pre kartóny, pre šanóny, podľa mňa to už je dávno vymaľované. Ale ak to niekto vyšetruje, čiže je to, podľa mňa je to zahlcovanie. Existuje údajne v Anglicku taký paragraf, že marenie času polície, hej, že proste keď vy nejako proste robíte, otravujete ich s blbosťami, zjednodušene, tak môžu uplatniť pokutu, že maríte čas polícii, lebo polícia sa má venovať veciam. Tak proste keď takto účelovo niekto marí čas súdu, marí čas tohto, tak tiež aspoň to, aspoň mu dajte tisíc euro pokuty. Podľa mňa on nie je schopný ani tých tisíc euro, mu nikto nedá ani pokutu. Dávam to do pozornosti, že prípadne sa nad tým zamyslieť. Viete, k výkonu súdneho rozhodnutia, to znamená, k exekučnému titulu sa, alebo v prípade Váhostavu, nedopracoval ani jeden živnostník. Ani jeden. Ale pani Madejová, prosím vás, to bol expres asi, čo? To bol Orient Expres. To som zvedavý, teda budem držať to, čo sa hovorí, že treba byť opatrný, že zistíme, že čo je toto za ďalší priemysel v rámci, alebo že subpriemysel toho priemyslu, ktorý ste vytvorili. To znamená, tá úžernícko-exekútorská klika, kde to ide. Kde proste z 1000 euro urobíte 8000 euro. Za koľko? Za mesiac, za dva? To bude zaujímavé porovnať pre ľudí tejto krajiny. Si porovnajte, biednu pani zo Spišskej Belej, ktorá si požičala 1000 euro, dostala súdne rozhodnutie, exekútora, všetko, na čo si spomeniete. Zistíme, za aké dlhé obdobie, hej. Ale u Váhostavu, on s tým účelovo rátal a vedel, sa nikto nedopracoval podľa mňa ani po vytýčenie prvého pojednávania. To je zaujímavé, ani po vytýčenie prvého pojednávania, pritom existovali platobné rozkazy. To bude zaujímavé zistiť, pre koho slúži tento štát, komu slúži tento štát. Pre koho ste ešte vytvorili podmienky, že už ani súťažiť nebudú musieť, stačí, keď sa dohodnú s vami, s Kaliňákom. ´Kali, ahoj, poď hore do Park Cafe, poď, dohodneme to tam.´ Tam sa to dohodne. Načo by sa tu už niekto trápil? Len budú vedieť, že koľko sa bude dať vytiahnuť z tohto štátu, koľko ešte sa bude dať vytiahnuť. Ale kto tu vyrobí tie peniaze, kto to vyrobí? Ja už neviem kto. Tí Oraváci? Tí Kysučania? Tí východniari, čo ešte idú do roboty v tých montérkach? Kto to vyrobí? To sa nedá do nekonečna. Toto bude najzaujímavejšie pre tých, ktorých by to prípadne zaujímalo, to porovnanie. Že ako dokážu rýchlo súdy pracovať v prípade biednej pani zo Spišskej Belej a ako dokázali súdy rýchlo pracovať, aby vydali jednoznačný, jednoznačný výkon rozhodnutia v prípade Váhostavu. Ďakujem pekne.