Krajňák, Ondrej, predseda Správnej rady Ústavu pamäti národa (2017-06-21):
Vážený pán predsedajúci, vážené panie poslankyne, vážení páni poslanci, sme presvedčení, že výsledky činnosti Ústavu pamäti národa vrátane aktivít na medzinárodnej úrovni sú dôkazom zodpovedného plnenia úloh ústavu spojených so zverejňovaním zločinov spáchaných v dobe totalitných režimov. Snaha prepisovať dejiny, a to najmä členmi bývalej totalitnej polície, je typická pre všetky postkomunistické krajiny. Odolávanie týmto snahám si nepochybne vyžaduje občiansku odvahu. Preto vyzývame predstaviteľov politických strán na Slovensku, aby sa zasadili o zodpovedné hodnotenie obdobia neslobody a aby pre Ústav pamäti národa vytvorili priaznivé pracovné prostredie, ktoré mu umožní riadne fungovať. Takto netradične – citáciou podporného listu zástupcov Európskej siete úradov spravujúcich písomnosti tajnej polície z novembra 2016 na adresu slovenského Ústavu pamäti národa – uvádzam výročnú správu o činnosti Ústavu pamäti národa za rok 2016. Včera totiž bez jedinej otázky, bez jediného slova kritiky výbor pre ľudské práva odmietol zobrať na vedomie výročnú správu za rok 2016. Medzi hlavné úlohy ústavu patrí úplné a nestranné hodnotenie obdobia neslobody, sprístupňovanie dokumentov bezpečnostných zložiek štátu z toho obdobia, zverejňovanie informácií a údajov svedčiacich o zločinoch nacizmu a komunizmu a ich vykonávateľoch a obetiach, ako aj poskytovanie informácií orgánom verejnej moci. Pre súčasnosť aj budúcnosť je nemenej dôležitá aj úloha šíriť myšlienky slobody a obrany demokracie pred režimami podobnými nacizmu a komunizmu. Rastúci záujem – najmä zo strany mladej generácie – prikláňať sa k nedemokratickým myšlienkovým prúdom či politickým snahám vyžaduje aj na strane Ústavu pamäti národa zvýšené úsilie o spoluprácu so vzdelávacími inštitúciami, ktoré sa zaoberajú jednak formovaním historického povedomia a výchovou k demokratickým hodnotám. Takéto iniciatívy sú najlepšou odpoveďou voči prejavom rasizmu, xenofóbie, antisemitizmu, extrémizmu a inými formami intolerancie. Predkladaná výročná správa bola prerokovaná v správnej a dozornej rade ústavu v dňoch 5. a 20. apríla 2017, ako aj včera vo výbore pre ľudské práva. Správu predkladám za štvrtý rok môjho pôsobenia vo funkcii predsedu správnej rady ústavu. Rád konštatujem, že ústav aj v uplynulom roku si splnil všetky zákonné povinnosti voči verejnosti, ako aj štátnym orgánom a inštitúciám. V októbri minulého roku na základe uznesenia výboru pre ľudské práva požiadala Dozorná rada Ústavu pamäti národa o kontrolu Najvyššieho kontrolného úradu v súvislosti s predloženými obvineniami na moju adresu. Následne NKÚ vyzval Ústav pamäti národa, aby predložil stanovisko. V reakcii na poskytnuté informácie ústavu Národný kontrolný úrad oznámil, že v roku 2017 neplánuje v Ústave pamäti národa vykonať kontrolu. V októbri minulého roku, bezprostredne po obvinení Dozornej rady Ústavu pamäti národa, bola v ústave vykonaná kontrola Inšpektorátu práce, ktorá následne vydala potvrdenie, v ktorom je uvedené, že v Ústave pamäti národa nebolo zistené porušenie zákazu nelegálneho zamestnávania ani päť rokov dozadu. Ďalej na základe potvrdenia daňového úradu, Sociálnej poisťovne, Všeobecnej zdravotnej poisťovne a poisťovní Union či Dôvera v roku 2016 si Ústav pamäti národa splnil všetky povinnosti a nemá nijaké nedoplatky. Na základe potvrdenia Centrálneho registra exekúcií nie je voči Ústavu pamäti národa vedená nijaká pohľadávka. Vážení páni poslanci, ústav svoju činnosť opiera o tri piliere. Archív, vedecké bádanie a živú pamäť spojenú s výchovnovzdelávacími aktivitami inštitúcie. Špecializovaný archív ústavu si aj v tomto roku splnil všetky úlohy týkajúce sa sprístupňovania dokumentov bývalej komunistickej Štátnej bezpečnosti tak pre verejnosť, ako i pre orgány štátnej moci. V súvislosti s vykonávaním bezpečnostných previerok ústav vstupoval ako partner bezpečnostných orgánov štátu a v súlade so zákonmi týkajúcimi sa tejto oblasti vybavil požiadavky Národného bezpečnostného úradu v 790 prípadoch, v 363 prípadoch požiadavky Vojenského spravodajstva a v 16 prípadoch Ministerstva obrany Českej republiky. V oblasti archívneho bádania žiadateľom sprístupnil a pripravil spolu 451 373 strán dokumentov. Od roku 2016 ministerstvo školstva zaradilo Ústav pamäti národa medzi odporúčané inštitúcie, ktoré by mali študenti navštevovať. Preto v oblasti budovania živej pamäte sme pre študentov, ale aj pre ich pedagógov pripravili viaceré osvetové a vzdelávacie projekty, ako napr. dni otvorených dverí, školenia pre učiteľov, prednáškové aktivity, každoročne konaný Festival slobody sme okrem Bratislavy preniesli aj do iných regiónov Slovenska. Súčasťou festivalu sa stali jeho populárne aktivity, ako napr. filmová prehliadka, medzinárodné diskusie o dobe neslobody, víkend zatvorených hraníc, rekonštrukcia politického procesu z 50. rokov realizovaná študentmi Karlovej univerzity, divadelné predstavenia a inscenácie, slávnostný program oceňovania osobností, udeľovanie ceny Ústavu pamäti národa, slávnostná bohoslužba na úmysel obetí zločineckých režimov. Pracovníci ústavu uskutočnili na školách viac ako 60 prednášok. V spolupráci na projekte Zabudnuté Slovensko sa historik Ústavu pamäti národa zúčastňoval verejných diskusií s názvom Otvorene o extrémizme. Diskusie sa zúčastnili v Brezne, vo Veľkom Krtíši, v Dolnom Kubíne a v Revúcej. Pokračovali sme v nakrúcaní pamätníkov z obdobia neslobody, ich digitalizácie prepisov a v ďalšom mediálnom spracovaní. V roku 2016 sme nakrútili 30 svedeckých výpovedí, film Stopy v snehu bol vysielaný v poľskej verejnoprávnej televízii. Pracovníci sekcie vedeckého výskumu sa aktívne podieľali na historickom výskume podľa zadaných vedeckých okruhov a v súlade s plánom činnosti ústavu. Spoločne s ďalšími odbornými pracovníkmi predniesli 13 príspevkov na deviatich domácich aj zahraničných konferenciách a zúčastnili sa 15 diskusných večerov v Bratislave a v Košiciach. Taktiež publikovali viac ako 30 prác vo vedeckých a odborných časopisoch, zborníkoch a iných publikáciách. Ústav pamäti národa pokračoval vo vydávaní štvrťročníka Pamäť národa. Vydali sme zborník z konferencie, ktorá sa konala v deň 30. výročia černobyľskej jadrovej katastrofy, pod názvom Černobyľ ´86, minulosť, dôsledky a východiská. S vydavateľstvom Perfekt sme spolupracovali na vydaní publikácie Slovenská armáda v druhej svetovej vojne slovom a obrazom. V spolupráci s občianskym združením Krásny Spiš sme spolupracovali na vydaní publikácie Udavačstvo. Ústav pamäti národa aj v uplynulom roku pokračoval vo zverejňovaní citlivých dokumentov. Po prvýkrát od pádu železnej opony sprístupnil mená 158 prokurátorov, 228 sudcov a 86 vyšetrovateľov Štátnej bezpečnosti, ktorí sa podieľali na sankcionovaní občanov pre trestný čin nedovolené opustenie republiky. Ústav pamäti národa zverejnil podrobnú rekonštrukciu personálneho obsadenia a organizačnej štruktúry Krajskej správy ŠtB Bratislava a tým ako prvý z krajín bývalého východného bloku zverejnil a uzavrel kompletnú štruktúru ŠtB na území Slovenska od roku 1966. Rok 2016 bol úspešným rokom z pohľadu zahraničnej spolupráce. Ústav pokračoval v spolupráci s partnerským Ústavom pre štúdium totalitných režimov Českej republiky tak na spoločných projektoch v oblasti výskumu aktivít bývalej ŠtB, ako aj na poskytovaní kópií dokumentov týkajúcich sa občanov Slovenskej republiky, ktoré nám neboli doteraz odovzdané. Rovnako pokračovala spolupráca aj s Etickou komisiou Českej republiky. Úspešná spolupráca pokračovala s európskou sieťou Pamäť a solidarita, v ktorej Slovenskú republiku zastupuje predseda Správnej rady ÚPN, poverený ministrom kultúry Slovenskej republiky. V novembri sa v Bratislave uskutočnilo spoločné rokovanie riadiaceho výboru ENRS, vedeckej rady a poradného výboru, následne vedenie ENRS ďakovným listom ocenilo profesionálnu prípravu a organizačné zabezpečenie stretnutia a tiež vyjadrilo mimoriadnu spokojnosť s doterajšou spoluprácou s Ústavom pamäti národa. V rámci spolupráce s ENRS sme v uplynulom roku čerpali prostriedky v objeme 50-tisíc eur, vďaka ktorým sme realizovali multižánrový Festival slobody. Pokračovali sme vo vydávaní informačno-edukačných letákov určených pre študentov a pedagógov našich škôl. Spolupracovali sme na medzinárodnom projekte Hi Story Lessons, určený pre študentov a učiteľov dejepisu či náuky o spoločnosti. Ústav pamäti národa v spolupráci s ENRS vyprodukoval dokumentárny film Tóny v tichu, ktorý očami mladých Európanov reflektoval na udalosti holokaustu v prostredí koncentračného tábora Auschwitz. Film mal premiéru na Festivale slobody. V auguste v rámci slovenského predsedníctva v EÚ pri príležitosti európskeho dňa pamiatky obetí totalitných režimov sa konala v Bratislave medzinárodná konferencia za účasti 20 ministrov spravodlivosti z krajín Európskej únie. Ústav pamäti národa bol organizátorom druhého bloku konferencie pod názvom Spravodlivosť a trestnoprávne vyrovnávanie sa so zločinmi totalitných režimov. Na konferencii vystúpilo 17 zástupcov národných aj medzinárodných pamäťových inštitúcií. V novembri v Kyjeve bol Ústav pamäti národa prijatý za riadneho člena medzinárodnej pamäťovej siete s názvom Platforma európskej pamäti a svedomia. Platforma združuje 51 inštitúcií a organizácií z 18 krajín Európy, Kanady a Spojených štátov amerických. Jedným z cieľov tejto živej a dynamickej platformy je prispieť k vytvoreniu medzinárodného súdneho tribunálu, ktorý by mohol súdiť zločiny spáchané predstaviteľmi komunistického režimu. Koncom novembra 2016 sme sa zúčastnili rokovania Európskej siete úradov spravujúcich písomnosti tajnej polície v Krakove. V rokovaní sa zúčastnili aj zástupcovia pamäťových inštitúcií z Poľska, Nemecka, Maďarska, Česka, Rumunska, Lotyšska, Slovinska, Bulharska, Estónska a Slovenska. A práve na tomto stretnutí vzišiel podporný list pre Ústav pamäti národa, z ktorého som na začiatku môjho vystúpenia citoval. Pozitívny mediálny ohlas o činnosti ÚPN vyvolalo odhalenie pamätnej tabule jednej z obetí železnej opony, iba osemnásťročnému Harmutovi Tautzovi z bývalej NDR, ktorého pred tridsiatimi rokmi na hranici v Petržalke smrteľne zranili psy Pohraničnej stráže. Podujatie sme zorganizovali v spolupráci s Bratislavským samosprávnym krajom a s platformou Európskej pamäti a svedomia. Ústav pokračoval aj v intenzívnej spolupráci na spoločných projektoch so zastupiteľskými úradmi Českej republiky, Rakúska, Poľska, Maďarska a Bulharska. Aj na domácej scéne sme rozvíjali spoluprácu s mnohými inštitúciami, ako napr. s Konfederáciou politických väzňov Slovenska, Nadáciou Konrada Adenauera, so Svetovým združením bývalých politických väzňov, s Dokumentačným strediskom holokaustu, s Fórom kresťanských inštitúcií, s Múzeom SNP, so Slovenským národným múzeom a podobne. Ústav v uplynulom roku bol zastúpený na početných pietnych spomienkach organizovaných bývalými politickými väzňami či štátnymi alebo samosprávnymi inštitúciami. Ústav podľa zákona č. 219/2006 o protikomunistickom odboji priznal v roku 2016 postavenie účastníka protikomunistického odboja 27 osobám a postavenie veterána protikomunistického odboja 31 osobám. Dekréty žiadateľom sme odovzdali v spolupráci s miestnou samosprávou a s vyššími územnými celkami na slávnostných stretnutiach v Košiciach, Michalovciach a v Trnave. Pre ocenených to bol silný moment morálneho zadosťučinenia. Ústav v roku 2016 s členmi Dozornej rady a Správnej rady ÚPN bol kritizovaný pre vysoké náklady na právnu agendu. V priebehu roku 2016 bol Ústav pamäti národa účastníkom konania v 16 súdnych sporoch a iba dva z nich boli začaté v roku 2016. Z celkového počtu sporov sa deväť týkalo ochrany osobnosti. Ústav pamäti národa bol účastníkov štyroch pracovnoprávnych sporov. Spomedzi sporov na ochranu osobnosti je najmarkantnejší prípad pána Hudzoviča. V dôsledku súdneho rozhodnutia, že nebol vedomým agentom Štátnej bezpečnosti, si uplatnil od Ústavu pamäti národa náhradu ujmy vo výške viac ako milión 200-tisíc eur. Okresný súd v Leviciach pánovi Hudzovičovi priznal náhradu nemajetkovej ujmy vo výške 150-tisíc eur, ktorú má Ústav pamäti národa zaplatiť. Proti tomuto rozhodnutiu súdu sme sa ihneď odvolali. Čo sa týka náhrady majetkovej ujmy, súd na základe aktívnej obrany žalobu voči ÚPN zamietol. Čiže zatiaľ Ústav pamäti národa nemusí žalobcovi zaplatiť nič. Súčasne povinnosť uhradiť majetkovú ujmu vo výške viac ako 300-tisíc eur súd uložil Slovenskej republike v zastúpení Ministerstva vnútra Slovenskej republiky. Aktuálny výsledok týchto dvoch súdnych sporov pre Ústav pamäti národa znamená záchranu finančných prostriedkov, teda ich ušetrenie, vo výške takmer 1 mil. 100-tisíc eur oproti pôvodne žalovanej sume. Spolu s ďalšími vyhratými spormi s Marcinkom a Kubovčákom Ústav pamäti národa zachránil štátu viac ako 1 mil. 150-tisíc eur. Aktívna obrana Ústavu pamäti národa na súdoch tak prináša svoje ovocie, deväť konaní bolo ukončených v prospech ústavu, kedy došlo buď k výhre v spore, k späťvzatiu žaloby zo strany žalobcu, alebo k priaznivej mimosúdnej dohode. Oproti pasívnemu postoju z minulosti Ústav pamäti národa v zmysle jeho poslania, ktoré mu prikazuje zákon, zaujíma aktívny postoj. Pasívnym postojom v tejto oblasti by sme spochybnili hodnovernosť nielen archívu bývalej Štátnej bezpečnosti, ale aj existenciu jej zločinov či existenciu celého komunistického režimu ako zla, ktoré tu pôsobilo 40 rokov a ako nepriateľov prenasledovalo tisícky svojich nevinných občanov a spôsobovalo im najrôznejšie utrpenie. Vážené panie poslankyne, vážení páni poslanci, napriek napätiu medzi predsedom správnej rady a správnou radou či dozornou radou pre Ústav pamäti národa bol rok 2016 z hľadiska činnosti ústavu úspešným rokom. Zatiaľ čo v minulosti odborná verejnosť vyčítala ústavu jeho smerovanie, v uplynulom roku široká verejnosť ocenila snahu ústavu o jeho úplné a nestranné hodnotenie obdobia neslobody. Národná rada Slovenskej republiky v roku 2016 schválila rozpočet ústavu na rok 2017 v takej výške, aby umožnila realizáciu základných úloh, národných aj medzinárodných projektov. Aj vďaka tomu zamestnanosť v ústave v roku 2016 mohla byť zachovaná, respektíve zvýšená o dvoch zamestnancov. Väčšine zamestnancom Ústavu pamäti národa mohli byť udelené odmeny. Dokonca mzda pre zamestnancov podľa platového výmeru bola za posledné štyri roky zvýšená priemerne o 40 eur na osobu. Aj v roku 2016 sme pokračovali v obnove výpočtovej techniky a technického zabezpečenia. Žiaľ, ani po 14 rokoch od svojho založenia Ústav pamäti národa nemá vlastnú budovu. Archív sídli v inej budove na inom mieste a pravidelné sťahovanie inštitúcie zbytočne komplikuje činnosť ústavu a predražuje jeho prevádzku. Naše partnerské inštitúcie v krajinách strednej a východnej Európy majú dôstojné štátne budovy, ktoré svedčia o vnímaní ich dôležitosti a o dôstojnom vzťahu spoločnosti voči nim. Bol by som rád, kedy sa nám v spolupráci s vami, členmi zákonodarného zboru, ako i s vládou Slovenskej republiky konečne podarilo zabezpečiť trvalé sídlo pre ústav, v ktorom by našiel svoje miesto aj archív Ústavu pamäti národa a tiež aj zamýšľané Múzeum zločinov komunizmu. Vážené panie poslankyne, vážení páni poslanci, Ústav pamäti národa nemá byť sudcom minulosti, ale rozhodne má byť advokátom nespravodlivo prenasledovaných. V roku 2016 sa Ústavu pamäti národa podarilo zodpovedne zhostiť tejto úlohy. V roku 2015 ministri spravodlivosti členských krajín Európy, teda aj zo Slovenska, prijali v Tallinne vyhlásenie, v ktorom sa uvádza: „Základom pre uzmierenie a budovanie budúcnosti je spravodlivosť.“ Zatiaľ čo prenasledovaní nahlas vyriekli slová „odpustili sme“, ich prenasledovateľom aj naďalej odhaľujú pamätníky. Na Slovensku za spôsobené zločiny nebol nikto odsúdený. Príslušníci Štátnej bezpečnosti aj 30 rokov od pádu železnej opony aj naďalej poberajú výsluhové dôchodky za obdobie, kedy preukázateľne škodili. Ich svedectvá v súdnych sporoch s Ústavom pamäti národa majú väčšiu váhu ako listinné dôkazy, ktoré sami vytvorili. Za poškodenie ich dobrého mena žiadajú od Ústavu pamäti národa odškodné v astronomických číslach, zatiaľ čo ich obete častokrát žijú na hranici chudoby. Vážené panie poslankyne, vážení páni poslanci, vieme, že nestačí o extrémizme iba hovoriť, ale je nevyhnutné mu aktívne aj predchádzať. Z hľadiska vyrovnania sa s minulosťou som urobil to, čo bolo v mojich silách. Teraz je čas aj na vás, aby ste v úsilí o vyrovnanie sa s minulosťou pokračovali. Ďakujem vám za pozornosť. (Potlesk.)