Hlina, Alojz, poslanec NR SR (2014-01-28):
Vážená pani predsedajúca, vážený pán minister, vážené kolegyne, kolegovia, na úvod dovoľte jednu vec. Som dlžný ospravedlnenie pánovi Paškovi a nerobí mi to problém sa mu ospravedlniť, že som ho zahriakol z toho, že by hlasoval za seba. Pravdou je, že som nečakal, že dostaneme Bruta, že ten osemdesiaty tretí bude od nás. To som s tým fakt nerátal, takže ak môže, nech prijme moje ospravedlnenie. Teraz k tomuto, v zásade je tento návrh, je tak nepodstatný pre občanov tejto krajiny, že je k nemu škoda vystúpiť, ale kvôli niektorým okolnostiam, aj chcem sa tak rozbehnúť, lebo som dlho nerozprával, na pána Jahnátka, lebo to, čo donesie pán Jahnátek, je, sú skvosty, teda ako býva dobrým zvykom u pána Jahnátka, takže tam už by som chcel byť pripravený. K tomuto návrhu zákona, naozaj a s veľa vecami sa budem stotožňovať, že v čom je logika. Návrh hovorí o troch zmenách. Jedna je úplne nepodstatná. Tam definuje len, že vojská sa nebudú a podriadené vojská, to je nič, to je nič, to tam kľudne mohlo sto rokov byť ďalej. Ďalej je tam niečo o strážení, že môžu strážiť. Neviem, či doteraz nemohli, plus-mínus, hej, a tretia zmena je to zostrelenie civilného lietadla. Ľuďom vysvetlím prípadne, ktorí to pozerajú, že niekedy môže nastať tá situácia, že treba niekoho zostreliť. Však robme tak alebo, chvalabohu, dúfajme, že to u nás nebude, ale nedá sa to vylúčiť, čiže preto aj zákony na to pamätajú. A ja som si, ja som si urobil takú genézu toho a tam sa budem chcieť z toho odpichnúť, že ako sa to vyvíjalo v čase a v priestore. V 2005. na zostrelenie civilného lietadla mohol teda dať pokyn buď minister obrany, následne v tejto postupnosti: štátny tajomník, resp. člen vlády poverený premiérom. To bolo nariadenie vlády. Potom sa to menilo prvýkrát v 2005. novelou už tohto zákona o ozbrojených silách, kde sa doplnil, teda vynechal štátny tajomník a vynechalo sa aj poverenie, ale doplnilo sa, že minister obrany, minister vnútra, minister dopravy. To stačilo cca päť rokov. V 2009. za prvej vlády SMER-u sa tam doplnil minister spravodlivosti. Môžeme uvažovať smerom, že teda aj HZDS chcelo strieľať, tak vlastne, keď vtedy bol minister spravodlivosti pán Harabin, tak to bolo nejaká taká pozičná záležitosť, čiže aby aj HZDS bolo pri gombíku, tak vtedy sa tam doplnil ten minister spravodlivosti. V zásade tam tú logiku ťažko hľadať. Ale od 2009. až doteraz, to znamená, že do 2014 boli štyria, ktorí mohli o tom rozhodnúť. A povedzme si, že štyria ministri sú štatisticky vysoký predpoklad toho, že niekto z nich je tu alebo proste je pripravený ten rozkaz dať. Ak sme usúdili, a ja raz, keď bude mojou nijakou inou agendou, tak raz by som chcel dožiť toho, že raz budeme v tejto aj v parlamente, aj na ministerstvách komparačné oddelenie, kde budú komparovať, že ako to majú v iných krajinách. Nie v rovníkovej Afrike, ale v iných krajinách, plus-mínus tam, kde ako vedia, čo je parlamentná demokracia. Mňa by naozaj zaujímalo, že ako túto problematiku riešia v iných krajinách, že či v iných krajinách môže minister kultúry dať zostreliť lietadlo. Ja nevylučujem, že môže. Ja nevylučujem, ale uznáte sami, že má to taký zvláštnu, zvláštny zvuk, takú pachuť, z toho nejaká ide. No, čiže ak je teraz, sú štyria ministri, ktorí, tak je to vysoký predpoklad, že by to malo stačiť. A teraz že prečo je potrebné, lebo kvôli tým dvom veciam to nebolo potrebné, pán minister, kľudne mohlo tam ešte chvíľku možno to stráženie. Ale viete, že či to nebola taká len samoúčelná legislatívna iniciatíva alebo v čom bolo to, vy ste teda tu sa snažili povedať, že z aplikácie vám vyplynulo, že nastávajú tie situácie. To sa možno nastávajú, no život neni zbieranie borůvek. Keď ste raz ministrom obrany, tak ste ministrom obrany. To sú proste veci, ktoré nepustia. Takže to musíte aj svoj režim tomu nastavovať a to neni, že sa nič nezmení tým, že som minister obrany. To je také to, to nutné zlo prislúchajúce k tej funkcii. Čiže viete, že to nemôže byť, že toto dostatočný dôvod. Čiže mi, mi chýba, naozaj mi chýba logické a zásadné a dôvodné zdôvodnenie, že prečo je potrebné to rozšíriť. Toto by som nebral ako meritórnu skutočnosť, kvôli ktorej tu máme sedieť a o tom rozprávať a pomaly tu strašiť ľudí, že kto všetko bude strieľať. Viete, pri niektorých menách vášho ministerského zboru obchádza mráz. To je pravda, že keby, teda že to zrovna naňho padlo. Tak to treba ľuďom uznať, že kto môže mierne vystrašiť, a nebudem menovať, že u ktorých. Takže toto podľa mňa je problém, ak ministerstvo obrany pristúpilo k tomu, k okolnostiam, ktoré v zásade nemôže menovať, ale sú, tak potom premiérovi treba povedať, že má ináč vyberať ministrov. Lebo ja som písal taký jeden text, to je to, čo ste hovorili, kde som analyzoval, že v čom môže byť tá príčina, že ten návrh sem došiel, a naozaj jedna z tých príčin by mohla byť to, že tí existujúci štyria vzhľadom na existujúce nominácie môže byť problematické. Ak dovolíte, poviem. Trebárs vo vašom prípade by ste boli mimo, ale možno v niektorom prípade, viete, berú mu len krv na odber a odpadne. No tak od takého človeka nemôžete spravodlivo požadovať, neviete vylúčiť, že či to bude schopný. A teraz budem mierne protivný, no ale však to aj mierne tu aj hyperbolizovať my môžeme, opoziční poslanci, však čo iné. U niektorých môže nastať aj to, čoho sme tu svedkom v iných prípadoch, že keby si ten narušiteľ dal na krídla logo nejakej finančnej skupiny, tak z taktického hľadiska, tak niektorí z vašich by na také lietadlo nezostrelili ani náhodou. Ešte by ho odprevadili domov. To, to zase, žiaľ, tiež treba povedať mierne sarkasticky a mierne, keď preháňam. No čiže keď by ste z toho vychádzali, že títo existujúci štyria nepostačujú preto, že tam nejaké takéto prípady sú a aj tých prípadov môže byť viac, hej, že ktoré by, možno niekto je tam jehovista, hej, že nemôže strieľať, ja neviem, hej, čiže lebo ja hľadám logiku vo veci, že prečo ste s tým prišli. Nuž len potom to nie je záležitosť nás občanov a poslanca, aby sme sa tu mali trápiť s takouto, s takýmto, záležitosť toho, kto nominoval, hej, čiže mal by, teda pán premiér by mal nominovať do tých funkcií už aj s vedomím si tejto skutočnosti, že raz možno ten človek bude konfrontovaný s takouto, s takouto záležitosťou, no. Ak, ak to nebolo, lebo, povedzte mi, pomôžte mi prípadne, že čo iné by mohlo byť, hej, že hociktorý člen vlády môže, môže dať zostreliť na Slovensku lietadlo, keď títo štyria tu nebudú, a to je tá druhá moja ako kvázi úvaha, alebo že, že čo by teoreticky mohlo nastať, že prečo je to tak, a nevylučujem, že si chcete ísť spolu zalyžovať, no. (Povedané so smiechom.) Viete, že to... A však prečo nie, hej. Ale, ale tiež možno, keď po funkčnom období, kľudne, ale teraz prijmite tú zodpovednosť, ktorú aj občania vám, od vás očakávajú, že máte, že nemôžete byť tak úplne slobodní a že máte určité povinnosti, ktoré možno v nejakom treťom, desiatom, tridsiatom piatom rade znamenajú okrem iného aj to, že nemôžete ísť spolu lyžovať na Dolomity alebo si spolu zaplávať, ergo proste musí tu, musíte sa nejako rozdeliť. Takže verím, že to nebude to. Ale čo iné, čo iné, pomôžte mi, môže byť za týmto rozšírením? Viete, ale dobre, zase treba sa tešiť z mála, že možno dobre, že ste teraz prišli, keď to neni samoúčelná legislatívna iniciatíva, aby ste niečo vykázali, že teraz ste prišli so štyrmi a o rok by ste prišli s ďalšími štyrmi (povedané so smiechom), čiže máme to o jednom vrze. Dúfam, že na budúci rok neprídete, že aj šéfka marketingového od pána Pašku, že tiež by mohla. Viete, lebo to tiež môže, viete, jak je to, nevylučujem, aj u vás nejaká egovojna, že aj ja chcem, aj ja chcem, hej, že, teda že prečo by aj minister kultúry nemohol zostreliť, hej, že, teda že znie tak chlapsky pri nejakých diskusiách, aby sme sa nedopracovali k tomu, že, že aj parlament povie, aj pán Paška, že na mňa nezabúdajte, lebo na neho niekedy zabúdate, a vidíte, čo on tu potom vám stvára (povedané so smiechom), takže nezabúdajte aj naňho. Možno ste ho mohli teraz v tomto návrhu tam dať, lebo nevylučujem, že budete musieť to nejakým spôsobom opraviť ešte, aby aj teda že parlamentná moc v zastúpení pána Pašku, pánom Paškom doznala svojej vážnosti. Nuž ja viem, že nebolo to bohviečo, ale koniec koncov ani tento návrh zákona nie je bohviečo, a preto som si dovolil k nemu vystúpiť tak, ako som vystúpil, ale teším sa, naozaj sa teším a aj občanom chcem povedať, že po tomto nasledujú naozaj vážne veci, ktoré sa vás hlboko dotýkajú – toto berme a dúfajme, že sa nás nebude nikdy týkať reálne –, a to sú Jahnátkove skvosty, ktoré sem za chvíľku donesie. Ďakujem pekne.