Ľ. Mušková, poslankyňa: (2003-11-06):
Pri návrhu zákona sa pristupuje k zmene financovania základných a stredných škôl necelé dva roky po prijatí zákona o financovaní základných a stredných škôl. Nie sú ešte ani výsledky z jeho aplikácie v praxi. Azda jediný overený výstup je ten, že zákon nebol v praxi naplnený práve v tom, čo je obsiahnuté už i v jeho záhlaví, a to vo financovaní. Ani jedna základná škola a stredná škola nedostala tie financie, ktoré jej podľa zákona mali patriť. Dnes chýbajú školám financie na prevádzku, teda na teplo, vodu, telefóny a tak ďalej, o skrytých dlhoch ani nehovorím. My však prerokúvame ďalší, akože nový zákon, ktorý navyše neobsahuje to najhlavnejšie – vyčíslený normatív, od ktorého sa v zákone bude všetko odvíjať. Môžeme si iba domýšľať jeho výšku a podľa vzťahu doterajších vlád k školstvu si môžeme myslieť, že nebude vysoký. Podľa informácií o údajnej výške normatívu sa dá predpokladať, že školy, ktoré majú pod 300 žiakov, budú postupne rušené. Rušené budú aj plnoorganizované školy, zrejme aj málotriedky, s ktorých existenciou sa na 100 %, teda so všetkými, nepočíta. A teda bez škôl zostanú celé doliny a odľahlé horské oblasti. Deti budú musieť dochádzať za základným vzdelaním do väčších obcí. Neviem si predstaviť takéto dochádzanie v zime, keď často cez zasnežené cesty nedokáže prejsť ani autobus. Prečo sa musí dedinským deťom sťažiť prístup k základnému vzdelaniu? Neprihliada sa ani na únavu a stresovanie detí spôsobené každodenným cestovaním do školy. Život v týchto malých dedinách je i tak ťažký, a preto ho netreba zbytočne zhoršovať. A nazdávam sa, že tu skutočne ide o porušovanie práv dieťaťa. Dochádzanie detí do škôl finančne zaťaží rodičov, z ktorých už dnes má väčšina problémy, ako z malých platov a na tom chudobnejšom severe a juhu zo sociálnych dávok a podpôr vyžiť. Zabúda sa tu na fakt, že na vidieku je vysoká nezamestnanosť, keďže pracovných príležitostí je poskromne. Najlacnejší žiacky mesačný lístok dnes stojí 80 Sk, vieme, že od januára sa zvýši. Rodiny na dedinách sú obyčajne viacdetné, a teda tých cestovných lístkov bude treba viac. Je to tiež zaujímavá populačná politika vlády. V § 9 ods. 5 sa síce hovorí, že v tej obci, v ktorej bude škola, teda tá centrálna, táto bude mať povinnosť z prostriedkov štátneho rozpočtu uhradiť zákonnému zástupcovi žiaka cestovné náklady. Avšak vzhľadom na niekoľkoročné podfinancovanie školstva a financovanie obecných samospráv sa tomu ťažko dá uveriť. Likvidácia škôl v malých obciach je vlastne i likvidáciou jediných kultúrnych ustanovizní v týchto obciach. Škola, čo i len málotriedna, je v malých horských obciach jediným šíriteľom kultúry, ak do toho nepočítame médiá. Veď v malých obciach sú už zrušené knižnice, kiná a jediným kultúrnym programom, ktorý môžu občania aspoň dva-, trikrát do roka vidieť naživo, je kultúrny program, ktorý pripraví škola. A aj o toto kultúrne mini minimum majú obyvatelia obcí prísť. Presunutím žiakov z menších škôl do vzdialenejších centier problémy tiež nebudú vyriešené. Mnohé školy v centrách sú už dnes tak preplnené, že po príchode ďalších žiakov bude hroziť dvojzmenná prevádzka. Ale to sa zrejme začne riešiť až vtedy, keď bude neskoro a mnohé budovy zrušených škôl budú popredané, ako to bolo s budovami jaslí, ktoré teraz v mnohých mestách chýbajú, sú v nich rôzni podnikatelia a tak ďalej a mestá si bijú hlavu, že nemajú kde umiestniť deti do jaslí, nemajú budovy. Zákon zakladá problémy aj pri zabezpečení predškolskej výchovy, školského stravovania, vzdelávania v základných umeleckých školách, aj keď sme sa to ako-tak snažili v gesčnom výbore vyriešiť, ale, myslím si, že nedostatočne. Je však tiež ohrozená aj existencia centier voľného času. Tu je potrebné uvedomiť si, že v záujme štátu by malo byť ponechanie zariadení, ktoré sa starajú o správne využívanie voľného času detí, čo tento zákon nezaručuje. Príkladov, kam môžu skĺznuť deti a mladí ľudia, ktorým nie je venovaná dostatočná pozornosť i mimo školy, je, myslím si, dosť v sanatóriách pri odvykacích kúrach, ale stačí si zájsť aj do ulíc Bratislavy. Štatistiky sú v tejto oblasti neúprosné. Opäť sa musím vrátiť k normatívu, ktorého výšku nepoznáme a od ktorého sa bude celé financovanie školstva odvíjať. Mal byť garantovaný, teda jeho výška, priamo v zákone. Mali sme, myslím si, aj náš výbor, stáť na tom. Pretože takto je jeho výška závislá od blahovôle tej-ktorej vlády a doteraz bolo zvykom, že vždy ten zvyšok, ktorý zostal v rozpočte, sa hodil školstvu, rozpočítal sa a potom sa napasoval na hlavu žiaka. Potom je samozrejmé, že financie, ktoré sú takto dané školstvu, nepokrývajú tie náklady, ktoré skutočne na vzdelávanie školy potrebujú. Vláda by sa už konečne mala poučiť z iných krajín, trebárs z Írska, kde vláda vsadila na vzdelanie mladých ľudí a dnes je Írsko jednou z prvých krajín, popredných krajín štátov Európskej únie. Celá reforma sa vraj deje, aby sa odovzdávali kompetencie štátu na samosprávu. V tomto návrhu zákona však dochádza ku kontradikcii s týmto tvrdením. Financovanie škôl v zriaďovateľskej pôsobnosti samosprávnych krajov sa má diať ako zbytočný medzičlánok cez krajský školský úrad. Myslím si, že samosprávny kraj je dostatočne vybavený a spôsobilý, preto sme asi aj prijali zákon o samosprávnych krajoch. Školy, ktoré sú v jeho zriaďovateľskej pôsobnosti, treba financovať priamo z ministerstva školstva, a preto som si dovolila pripraviť pozmeňujúci návrh, ktorý predložili aj predstavitelia samosprávnych krajov. Myslím si, že sa obrátili na viacerých poslancov. Môj pozmeňujúci návrh znie: V § 3 ods. 4 na konci vety pred bodkou vsunúť text „s výnimkou vyšších územných celkov, ktorým sa poskytujú z kapitoly ministerstva“. Druhý bod. V § 4 ods. 9 a 10 vypustiť 15-dňovú lehotu na rozpis finančných prostriedkov na jednotlivé školy, pretože nezohľadňuje skutočnosť, že akákoľvek úprava rozpočtu vyššieho územného celku musí byť schválená v zmysle § 11 ods. 2 písm. d) zákona č. 302/2001 Z. z. zastupiteľstvom. Tretí môj pozmeňujúci sa týka § 4 ods. 15, na konci vety pred bodkou vsunúť text „s výnimkou vyšších územných celkov, ktorým sa poskytuje vo výške 10 % priamo do rozpočtu“. Bod 4. V § 4 ods. 17 na konci vety pred bodkou vsunúť text „s výnimkou vyšších územných celkov, ktorým sa poskytujú z kapitoly ministerstva“. Posledný, piaty pozmeňujúci návrh. V § 4 ods. 20 na konci vety pred bodkou vsunúť text „s výnimkou vyšších územných celkov“. Odôvodnenie som síce povedala, ale môžem ho zopakovať. Pri odovzdávaní kompetencií na samosprávu je ideálne financovať školy v zriaďovateľskej pôsobnosti VÚC priamo z ministerstva, nebude sa predlžovať čas cez medzičlánok. Ďakujem vám pekne za pozornosť. Verím, že môj pozmeňujúci návrh schválite, hoci nie som si istá, že tento zákon treba podporiť. Ďakujem veľmi pekne. (Potlesk.) Z. Martináková, podpredsedníčka NR SR: Ďakujem, pani poslankyňa. Pani poslankyňa Gabániová, chcem sa vás spýtať, či máte vystúpenie kratšie, tak, aby sme nemuseli prerušovať vaše vystúpenie, prípadne prekladanie pozmeňujúcich návrhov. Stihnete to do 12.00 hodiny alebo radšej až popoludní? (Reakcia poslankyne.) Dobre, dobre, nech sa páči, pani poslankyňa, takže do 12.00 hodiny to bude. Nech sa páči.