B. Bugár, podpredseda NR SR: (2005-06-28):
I. Hopta, poslanec: Vážený pán podpredseda Národnej rady Slovenskej republiky, vážené kolegyne a kolegovia, vážený predseda vlády, vážení členovia vlády Slovenskej republiky, veľmi dobre chápem rozčarovanie priaznivcov Mikuláša Dzurindu z návrhu na jeho odvolanie z funkcie predsedu vlády Slovenskej republiky. Veď Mikuláš Dzurinda je nesporne najlepší rekreačný bežec spomedzi všetkých európskych premiérov. Nemá páru ani v našej novodobej histórii, prepáčte mi za výraz, ale taký pobehaj nám ešte nikdy nevládol. Jeho nadšený fanúšikovia iste žialia nad tým, že si s ním nezabehla trebárs aj nejaká kráľovná, ale inak má na triku, čo dúfam, že po budúcich parlamentných voľbách bývalý premiér, všetky významné osobnosti európskej a svetovej politiky. Tak ho pozná svet a história. Nesporne Mikuláš Dzurinda je lepší bežec ako Mečiar, Čarnogurský či Čič, ale je aj lepší predseda vlády Slovenskej republiky? Literáti a filozofi sa môžu vzhliadnuť k jeho dokonalosti, s akou dokáže použiť v každej situácii zo desať bonmotov, ktoré sa stali jeho zásluhou súčasťou zlatého pokladu slovenských fráz. Treba objektívne jeho školiteľom uznať, že z neho urobili majstra akcentov. Dokáže dať prízvuk na každé slovíčko, pri každej nepríjemnej otázke inam. Klobúk dolu, s čím premiér Dzurinda vystačil za desať rokov vo vrcholovej politike. Patrí k zanikajúcej slovenskej suverenite tento obrázok priemeru na čele našej exekutívy. Jeho príbeh je zaiste snom každého výpravcu malej železničnej stanice z východného Slovenska, o tom, ako sa v dnešnom kapitalizme dá uplatniť, ale jeho životný príbeh je najmä výrazom toho, že pre Slovensko je vhodný premiér bez výnimočného duchu, intelektu a možno aj vízie. V jeho mojsejovskej reality šou vyhral najmä preto, že je to bezpečný politik s hrošou kožou. Do ničoho sa nemieša, o ničom nerozhoduje. Zahraniční sponzori ho nominovali nielen preto, aby urazili slovenskú občiansku spoločnosť, ale najmä preto, že nimi draho vypiplaných reformátorov nechceli nasadiť do prvých ostreľovaných radov a ich časť plytvať behmi po petržalských hrádzach. Iste ich vyvolený prekvapil, prežil, čo sa prežiť vlastne pri trocha sebakritike ani nedá prežiť. Mikuláš Dzurinda prežil korupčné škandály kamaráta Palacku, vlastného brata, škandalózne podvody pri predaji plynu, elektrickej sústavy, podvodné konkurzy a krachy, neprehľadné hospodárenie jeho politickej strany, holokaust sociálnych a zdravotných reforiem, asi celý deň by sa dalo podrobne rozoberať desiatky ďalších a ďalších škandalóznych projektov, vďaka ktorým tučnie domáca oligarchia a bohatnú zahraniční investori. Iste by to bolo pre vás, pán premiér, poučné, lebo vy ako tvrdíte, o ničom neviete. Ozaj, skutočne o tom nič neviete? Bez obáv si na tomto základe dovolím povedať, že máte buď malé vedomosti, čím nechcem vôbec tvrdiť, že ste nejaký hlupák, alebo že sa nie vždy správate čestne, čím absolútne nechcem povedať, že ste nejaký podvodník. Aby som vás neurážal, vyberte si, prosím, sám, čím sa cítite byť. Slovensko sa počas vlády Mikuláša Dzurindu stalo pre zahraničie vzorom úspešného politického modelu, dokonca už ho aj sami vyvážame na objednávku sponzorom na Ukrajinu či do Bieloruska. Naši, Američanmi dobre platení Démešovci ako na bežiacom páse, škola farebných kontrarevolucionárov po celom svete. Keby však bolo Slovensko demokratickou krajinou, tak by sa pán premiér zodpovedal prostredníctvom parlamentu vlastnému ľudu, žiaľ, on sa zodpovedá jednej západnej ambasáde. Nedokážem si, vážené poslankyne, vážení poslanci z vládnej koalície predstaviť, že by ste pri odvolávaní Mikuláša Dzurindu tlmočili názor vlastných zbedačených voličov. Napríklad názor rodičov detí, ktoré po vysokej škole chodia utierať, prepáčte mi za výraz, zadky bohatým Američanom, tancovať do erotických klubov alebo umývať riady na zaoceánskych parníkoch. Zaujímalo by ma, čo by ste povedali v mene dôchodcov, invalidov a chorých, ktorým je odopieraná ľudská dôstojnosť. Áno, viem, budete argumentovať, že sú v našej spoločnosti aj ľudia spokojní, iste sú. Finanční špekulanti ocenili daňovú reformu, bratislavskí zamestnanci bánk a zahraniční investori o vašu podporu pri obhajovaní záujmov zahraničného kapitálu. Ani tak sa však nemôžeme domnievať, že týchto niekoľko desiatok tisíc spokojných ľudí vyjadruje vôľu všetkých občanov Slovenskej republiky. Sily, ktoré vládnu dnešnému svetu, však na vôľu občanov Slovenska zvysoka kašlú. Výsledok dnešného hlasovania je preto naprojektovaný inde než v tejto rokovacej sále. Na koaličnej rade ste zaiste už prebrali a vzájomne si potvrdili, aké je rozhodnutie tej ambasády, ktorá vás pri hlasovaní najviac zaujíma. Úloha dnešných vládnych poslancov a niektorých vraj nezávislých je teda jasná, nepopliesť si tlačidlá pri hlasovaní. Možnože v niektorých nezávislých poslancoch sa prebudí spomienka na vlastnú hrdosť a opustia rokovaciu miestnosť ešte pred hlasovaním. Aspoň trochu tak uľavia vlastnému ja, veď byť na záchode, keď sa rozhoduje, je vždy lepšie ako v ňom, keď sa hlasuje. Možnože raz príde doba, keď sa, vážené kolegyne a kolegovia, sami pozriete na vlastné ruky, zahľadíte sa do očí svojich blížnych a poviete si: Dosť. Až tak hlboko klesnúť už nechcem. Pýtam sa vás, prečo by sme nemohli mať na čele vlády niekoho, za koho sa netreba medzi vzdelanými a slušnými ľuďmi hanbiť. Nepochybne sa náš pán premiér za roky funkcionárčenia v americkej nomenklaltúre naučil jesť príborom na otváranie ustríc, decentnejšie mu pristrihávajú fúzy, ale, preboha, prečo nenájde vo vládnej koalícii človeka kvalít primeraných funkcii predsedu vlády. Veď na príklade pána prezidenta vidíte a iste by ste to mohli naznačiť aj na príslušnej ambasáde, že skrotiť je možné každého, dokonca aj vzdelaného a charizmatického politika. Nebolo by nám síce lepšie, ale aspoň by sme sa necítili takými hlupákmi. Humorne povedané, keby vládu napríklad riadila Katka Koščová, mali by sme istotu, že zodpovedá len za spev a nie za korupciu. Keby bol premiérom model, mohli by sme povedať, že sa náš premiér páči ľudu, aj keď politike nerozumie. Nemusíte ísť až do krajností, ale skutočne zvážte, či sa vo vládnej koalícii nenájde lepší nominant na túto funkciu. Pán premiér, prepáčte, že som málo hovoril málo o vašich pozitívnych činoch, pár nesplniteľných predvolebných sľubov, ktoré v Obchodnom zákonníku označujú sa ako podvod a majú za následok neplatnosť všetkých ďalších právnych krokov, by naozaj nestálo za reč. Verte, nebolo mojím cieľom vás urážať, myslím si však, že by ste niekde na železničnej stanici medzi Spišskou Novou Vsou a Košicami urobili pre Slovensko oveľa viac, užitočnejšieho, než robíte vo funkcii predsedu vlády. V ďalšom príklade, lebo ste sa dostali na program dňa, by som len chcel demonštrovať, ako hlboko klesáme vo vlastnej suverenite a cti, keď vás už sedem rokov nechávame vo funkcii predsedu vlády. Chcel som týmto svojím vystúpením aj verejne požiadať nemenovanú zahraničnú ambasádu, aby nás neponižovala nomináciami vášho typu a priznala našim domácim oligarchom možnosť rozhodovať o takých podružných veciach, ako je funkcia predsedu vlády relatívne nezávisle. Ubezpečujem ich, že aj napriek môjmu odporu voči celému tomuto režimu, ktorý vy, pán Mikuláš Dzurinda, reprezentujete, nebolo by to na úkor a cieľov a projektov, veď Slovensko už dávno nie je nezávislé a o nás sa už dávno nerozhoduje v Bratislave, ale niekde inde. Vážené dámy, vážení páni, bude mi cťou dnes hlasovať za odvolanie Mikuláša Dzurindu z funkcie predsedu vlády Slovenskej republiky, aj keď vopred viem, že pán premiér prežije toto hlasovanie, pretože žijeme v krajine, ktorá stratila nielen vlastnú suverenitu a hrdosť, ale už aj posledné zvyšky morálky. Ďakujem za pozornosť.