Žitňanská, Lucia, poslankyňa NR SR (2019-04-03):
Ďakujem veľmi pekne za slovo, pani predsedajúca. Vážené dámy, vážení páni, keď sa pred rokmi na Súdnej rade volil Štefan Harabín za predsedu Najvyššieho súdu, keď išiel do tejto pozície z pozície ministra spravodlivosti, tak samozrejme padala tá otázka, jak je to možné vlastne. A ja som vtedy odpovedala, je to možné preto, pretože okrem zopár právnikov, naozaj zopár novinárov, ale len zopár novinárov a tých zopár desiatok ľudí, ktorí prišli pred Súdnu radu protestovať, to reálne nebola téma, ktorá by hýbala Slovensko alebo zaujímala masy. A ja si dovolím povedať aj teraz, keď masy zaplnili námestia a volajú po spravodlivosti, konkrétne kroky ku spravodlivosti ako keby až tak veľa ľudí nezaujímalo. Poviem to inak, nebude na Slovensku právny štát, pokiaľ tu v tejto snemovni nás to bude zaujímať len zopár a stále tých istých. Nebude na Slovensku právny štát, keď táto snemovňa bude plná vtedy a len vtedy, keď bude kandidovať na Ústavný súd Robert Fico. Nebude na Slovensku právny štát, pokiaľ taká téma, ako je voľba sudcov Ústavného súdu, sa nestane politickou témou prvého rangu pre každého jedného politického lídra v tejto sále aj v tejto krajine a urobí pre to všetko, aby to bola top politická téma a bol vyvolaný tlak, áno, aj na túto koalíciu, aby jednoducho sa muselo voliť inak a hlavne muselo voliť verejne. A ja musím, žiaľ, konštatovať, že zatiaľ čo pri prvej voľbe to bola politická téma, lebo kandidoval Robert Fico, tak teraz to jednoducho politická téma nie je. To vidíme aj podľa toho, kto dnes sedí od rána od deviatej v tejto sále. A som rada, že je nás trošku viac. Ale opakujem, pri týchto témach stále, stále tí istí. A jednoducho bez verejného tlaku, bez politického tlaku to nejde. Toto je dôležitejšia téma ako odvolávanie ktoréhokoľvek ministra, ktorého sme počas tohto volebného obdobia v tejto parlamentnej sále odvolávali. Význam Ústavného súdu je zrejmý, ale zopakujme si to. Povedal to aj pán poslanec Dostál. Je to možno mesiac – jeden a pol mesiaca? – čo Ústavný súd tejto snemovni zrušil novelu ústavy. Novelu ústavy, s ktorou sa nestotožňuje nikto, ani tí, ktorí sa hlásia k tomu, že existuje niečo také ako materiálne jadro. A zrušili ju s tým, že piati sudcovia neohlásili svoj osobný konflikt záujmov napriek tomu, že rozhodovali aj sami o sebe, pretože sú zároveň sudcami všeobecných súdov. Preto je dôležité, kto bude sedieť na Ústavnom súde bez ohľadu na to, či Robert Fico kandiduje alebo nekandiduje. A ten druhý zásadný význam Ústavného súdu a celého procesu voľby spočíva v tom, že ak má byť raz justícia ako taká dôveryhodná, tak musí byť dôveryhodný Ústavný súd. A dôveryhodnosť je proste základ vzťahu občana a štátu, základ vzťahu občana k inštitúciám, ktoré majú chrániť práva a slobody občanov. Pretože keď nie je dôvera, tak potom sa neverí a spochybňuje ešte aj rozhodnutie Ústavného súdu alebo ktoréhokoľvek súdu, ktoré je v poriadku. Lebo potom neveríme a priori. A keď neveríme a priori inštitúciám ochrany práva, no tak jednoducho právny štát tu nebude. Je absolútna zvrátenosť uvažovať politickým kalkulom dnes navolíme šesť kandidátov na sudcov Ústavného súdu s tým, že budú nejaké ďalšie kolá, ale sfunkčníme Ústavný súd. Nesfunkčníme Ústavný súd, plénum Ústavného súdu bude môcť zasadať, pretože bude mať sedem členov a keď budú všetci do nohy zdraví, tak aj prídu si na to plénum sadnúť, ale je zásadný rozdiel, či má plénum trinásť ľudí alebo či má plénum sedem ľudí. Pretože keď má plénum sedem ľudí, tak stačí jeden jediný hlas jedného, jedného sudcu, ktorý má iný názor, a vec plenárna bude zmätená zo stola bez toho, aby o tom Ústavný súd meritórne rozhodol. To znamená, nedostane sa spravodlivosti. A to je strašne vážna vec. Preto nie, sedem sudcov Ústavného súdu nie je funkčný Ústavný súd. Dnes máme menej kandidátov, ako sme mali v prvom kole a niektorí, ktorí získali v prvom kole veľa hlasov, a myslím, že išlo naozaj o kvalitných kandidátov, do tohto kola voľby kandidátov sudcov Ústavného súdu sa neprihlásili. Ale aj tak si dovolím tvrdiť, že je tam dosť kandidátov na to, aby parlament mohol vybrať 18 kandidátov, z ktorých môže prezident vybrať takých sudcov Ústavného súdu, ktorí budú garantami nezávislosti fungovanie Ústavného súdu a nestrannosti jeho rozhodovania. Som o tom presvedčená. Ja tam takých vidím a určite môj hlas aj dostanú. Dôveryhodnosť inštitúcie je aj o procese, akým spôsobom budú vyberaní a volení kandidáti na sudcu Ústavného súdu. Ondrej Dostál to hovoril. Hearing naozaj mal zásadne iný charakter, ako to bolo v minulosti a tento proces výrazne prispieva k transparentnosti procesu a dôveryhodnosti procesu a môže prispieť k vyššej miere dôvery v Ústavný súd. Ale keď bude hearing ignorovaný a, navyše, dohoda bude za zatvorenými dverami a nie verejná o tom, kto bude zvolený za kandidátov na Ústavný súd, tak tá dôveryhodnosť procesu bude zmarená. A o to viac je to dnes dôležité, pretože minulý týždeň tu v tomto pléne sme na vlastné oči videli, že áno, parlamentné strany vládnej koalície sú schopné rokovať a sú schopné verejne, niektorí, sa poďakovať Kotlebovej strane za to, ako hlasovala. Aký máme dôvod veriť tomu, že v akejkoľvek tajnej voľbe tieto dohody neprebiehajú? Bez ohľadu na to, či MOST o tom vie, alebo nevie. Možno nevie, nemusí o tom vedieť. Ale jediná garancia je naozaj verejná voľba. Dnes už pre dôveryhodnosť procesu a dôveryhodnosť inštitúcie v budúcnosti. Zakončím tým, čo som začala. Nebude na Slovensku právny štát, kým témy, ktoré sú krok za krokom, jednotlivými krôčikmi k tomu, aby právny štát na Slovensku existoval, alebo sa zvýšila jeho úroveň, aby som bola presná, nebude na Slovensku právny štát dovtedy, kým to nebude pri každom jednom kroku top téma politického súboja a top téma politického záujmu politických špičiek naprieč politickým spektrom vrátane opozície, či už parlamentnej alebo mimoparlamentnej. Ďakujem veľmi pekne.