K. Tóthová, poslankyňa: (2009-02-18):
Pán poslanec Bauer tu uviedol viaceré prípady nešťastných rodín gamblerov a tak ďalej, pokiaľ by sme chceli, tu by sme do večera mohli uvádzať množstvo prípadov zo svojho okolia. Poznám tiež rodiny, ba dokonca nekončili prípady tak prijateľne, ako uviedol pán poslanec. Dokonca mladý muž spáchal samovraždu, pretože nevedel sa tejto závislosti zriecť. Ja sa skutočne tejto otázke venujem a sledujem ju, dokonca sledujem, aká je úprava najmä v Českej republike. Ešte v júli minulého roku ministerka pre ľudské práva Stehlíková vystúpila s návrhom, aby boli sprísnené pravidlá na povoľovanie týchto herní, pre ich kontrolu, pre ich existenciu. Uviedla, že v Čechách štyri pätiny obcí si želajú takú právnu úpravu, aby mohli vo svojich obciach oni rozhodovať, oni usmerniť a aj oni zakázať prípadné herne, ktoré sa vyskytujú na ich území. Pokiaľ sledujem situáciu na Slovensku, viem, že aj na Slovensku viaceré obce chcú mať toto oprávnenie, chcú riešiť tento problém. Dovoľte, aby som uviedla jednu obec, teda mesto. Ide o Sninu. Tu je veľmi zaujímavá, teda bola veľmi zaujímavá situácia. Občania v Snine boli takí nespokojní s počtom prevádzok, kde sa mohli realizovať gambleri, že na ich požiadavku poslanci Mestskej rady v Snine prijali uznesenie o úplnom zákaze výherných automatov od 1. 1. 1998. Toto uznesenie nadobudlo právoplatnosť, účinnosť a začalo sa podľa neho postupovať. Čo sa však stalo? Asociácia firiem výherných hracích prístrojov sa obrátila na Ministerstvo financií Slovenskej republiky a z ministerstva financií, v tom čase bol ministrom pán poslanec Palko, predkladateľ, spolupredkladateľ tohto legislatívneho návrhu, z ministerstva financií dostali odpoveď, že takto obmedzovať nemožno, pretože podľa platného práva, ak príslušný záujemca splní podmienky, tak treba mu licenciu vydať. Ja nehovorím, že stanovisko ministerstva financií bolo v rozpore so zákonom. Nehovorím, že toto stanovisko bolo horšie, ako pripúšťajú niektoré ustanovenia nemajúce striktný charakter, ale hovorím o tom, že už v tom čase boli signály na ministerstvo vnútra, že tu je tento spoločenský problém a že je záujem zo strany samosprávy tieto problémy riešiť a žiadajú, aby mali možnosť. A tuná nadväzujem na pána poslanca Jasaňa, nesúhlasím s tým, že keď nemáme argumenty, tak hovoríme, že ste to mohli spraviť. Ja ten argument mám, pretože potom som následne, keď som si toto prečítala vo verejnej správe, kde bola o tom situácia, následne som interpelovala a zase som dostala obdobnú odpoveď, že teda správna situácia je taká a taká a podobne a podobne. Čiže už sme nielen z obcí, ale aj z tohto miesta mali signály, že niečo sa s touto otázkou má robiť. Žiaľ, keď ste boli u vlády, neurobili ste nič. Čo spravila Snina? Snina sa nedala a urobila aspoň to, čo mohla. Prijala všeobecne záväzné nariadenie, že sa zriadiť herne môžu len bez alkoholu a povolená prevádzka je od osemnásť do dvadsaťdva hodín. Opakovali to, čo je v zákone, že do herní nemôžu ísť osoby mladistvé pod 18 rokov. Ako sa toto všeobecne záväzné nariadenie, ktoré bolo prijaté, realizuje, už spätnú väzbu nemám, ale dozaista, keď takto silno bojovala samospráva, tak dozaista je dodržiavané. Ja som spomenula, jedna otázka ma mrzí a tú chcem teraz spomenúť. Účasť v herniach mládeže pod 18 rokov. Vážení, podľa zákona platného č. 171/2005 Z. z., podľa § 35 ods. 6 je takýto právny stav: „Účasť na hazardných hrách je zakázaná osobám mladším ako 18 rokov. Prevádzkovateľ herne je povinný“, opakujem, „povinný vykonávať opatrenia, aby sa takéto osoby nemohli zúčastňovať hazardných hier. Prevádzkovateľ hazardnej hry a orgán dozoru má právo na tieto účely požadovať predloženie preukazu totožnosti. Ak sa hazardné hry prevádzkujú v herni, prevádzkovateľ takýchto hazardných hier je povinný vykonať v herni stály“, opakujem, „stály dozor prevádzky a riadi sa prevádzkovým poriadkom.“ To hovorí zákon. Aká je situácia? Nuž ja som si doniesla, pretože som povedala, že túto otázku sledujem, je to z bulvárneho denníka, ale je to veľmi poučné a prínosné. Denník Plus jeden deň ešte 11. septembra 2007 poukázal, aká je šokujúca situácia v hraní detí pod 18 rokov. Vzali si dvoch mladíkov, 12- a 14-ročných chlapcov, a v Bratislave v nemenovanom podniku v Novom meste a v nemenovanom podniku na Kramároch išli redaktori s týmito chlapcami. Zistili, že kľudne im premenili peniaze, čašníčku, ktorú požiadali, aby na drobné premenila. Bez problémov premenené, mohli hrať a podobne. Kontrola, čo robí kontrola? Nuž nič. Kontrolu v Bratislave má Magistrát hlavného mesta a podľa toho, čo tu je, teda mimo iných, mimo daňových úradov, magistrát mesta a podľa informácií urobí kontrolu len dvakrát ročne a tu sú informácie, že žiadne pokuty nie sú uložené. Ale fakt je iný. Lekári z Banskej Bystrice, nemenovaný lekár potvrdil, že majú závislých už viacero pacientov pod 18 rokov. Prosím vás pekne, kde mohli získať závislosť? Nuž len v podnikoch s hracími automatmi. Čiže je neodškriepiteľné, že nám deti pod 18 rokov v hracích automatoch sa realizujú napriek tomu, že je zákonný zákaz, napriek tomu, že sú zákonné povinnosti kontroly, napriek tomu, že sú zákonné povinnosti kontrolných orgánov ukladať pokuty. Vítam predložený legislatívny návrh. Ja ho určite podporím do druhého čítania. Len znovu budem tlmočiť to, čo som tlmočila pri legislatívnom návrhu zákazu pitia alkoholických nápojov. Vážení, a prijatie zákona je len prvý krok. Pokiaľ sa nevykonáva, nevyriešime nič. Ja si myslím, že sme v situácii, keď musíme tlačiť na to, aby príslušné orgány, ktoré majú kompetenciu, aby ju vykonávali, aby uskutočňovali kontroly, aby uskutočňovali proste realizáciu sankcií. Toto nie je len slovenská záležitosť. Tento problém je problémom mnohých štátov Európske únie, a nielen Európskej únie. V zahraničí hľadajú prostriedky na riešenie tohto problému. Švajčiarsko, Francúzsko a niektoré štáty USA prijali predpisy, kde len v určitých zónach môžu byť prevádzkované hracie automaty. Viaceré štáty prijali právne predpisy, že hracie automaty nemôžu byť v reštauráciách, v pohostinstvách, môžu byť len na to špecializovaných predajniach, nie, v špecializovaných prevádzkach. Áno, len tam môžu byť. V herniach, špecializovaných herniach. (Reakcia z pléna.) Áno, ja viem, čo je v návrhu, ale ďakujem za pripomenutie. Vážení, v roku 2007 bol urobený prieskum hracích automatov a bolo zistené, že na Slovensku v roku 2007 bolo 18 000 hracích automatov. Odvtedy sa ich počet zvýšil. Tak si predstavme, keď je rentabilné toľkoto hracích automatov prevádzkovať, koľko ľudí nám na týchto automatoch míňa svoje peniaze. Ale, prosím, sloboda je, lenže mňa najviac mrzí, že tieto peniaze míňajú deti pod 18 rokov a my sa na to nečinne pozeráme. Ja si dovolím povedať, že tento problém má aj celoeurópsky charakter, pretože Európsky parlament a Európska rada prijali odporúčanie Európskeho parlamentu a Rady z 20. decembra ešte v roku 2006, kde sa v odseku 3 uvádza: „Na úrovni Únie je potrebné prijať legislatívne opatrenie na ochranu telesného, duševného a morálneho vývoja neplnoletých detí v súvislosti so všetkými audiovizuálnymi a informačnými službami a na zabránenie prístupu neplnoletých osôb k nevhodným programom alebo službám pre dospelých.“ Toto sa týka aj hracích automatov. Čiže sú tu dokumenty na úrovni Európskej únie, sú tu niektoré zákonné ustanovenia, podľa môjho názoru treba ich sprísniť. Predložený legislatívny návrh sprísňuje, dáva samosprávam určitú kompetenciu, aby mohli eliminovať tieto negatívne javy na svojom území. Osobne sa domnievam, že tento legislatívny návrh je dobrý. Samosprávy ho chcú, samosprávy ho očakávajú. Nie je to len fikcia, nejaká špeciálna situácia, ako som prezentovala v Čechách, takisto 4/5 samosprávy požadujú takýto legislatívny návrh, takže si myslím, že tento parlament urobí správny krok správnym smerom, keď predložený legislatívny návrh prejde do druhého čítania. Ďakujem za pozornosť.