V. Novotný, poslanec: (2007-06-20):
V prvom čítaní som hovoril o tom, o čom sa patrí hovoriť v prvom čítaní, o spoločenskej závažnosti problematiky a o potrebnosti danej legislatívnej úpravy pre zdravotníctvo. Treba povedať, že návrh zákona reálne ruší doterajšiu právnu úpravu, teda dnes platný zákon č. 126/2006 Z. z. o verejnom zdravotníctve. Ako hlavný dôvod, ktorý je uvedený aj v predkladacej správe, sa píše, že aplikácia zákona č. 126/2006 Z. z. v každodennej praxi priniesla potrebu jeho nahradenia novým zákonom, najmä v súvislosti s naplnením cieľa, ktorý si tento zákon vytýčil, a to je zvýšenie osobnej zodpovednosti každého jednotlivca za ochranu, podporu a rozvoj verejného zdravia najmä precíznejším vyšpecifikovaním povinností súvisiacich s vytváraním a ochranou zdravých životných podmienok, zdravých pracovných podmienok a následne možnou dôslednejšou aplikáciou všetkých prostriedkov verejného zdravotníctva v praxi slúžiacich na ochranu, podporu a rozvoj verejného zdravia. Platná právna úprava, ktorou v súčasnosti stále ešte je zákon o verejnom zdravotníctve, však platí len od 1. júna 2006, čo nie je možné považovať za dostatočne dlhý čas na to, aby mohol predkladateľ skonštatovať uvedený fakt. Len tak pre ilustráciu poviem, predchádzajúce právne normy, ktoré upravovali problematiku verejného zdravotníctva, platili pätnásť rokov, dvadsaťosem rokov a dvanásť rokov, posledný zákon platí rok. V predkladanej novele sú určité problémy. Problémy sú v oblasti vymedzenia pojmov, ktoré som už kritizoval aj na výbore pre zdravotníctvo. Niektoré vymedzenie pojmov je nepresné a nezodpovedá všeobecne platným definíciám, napr. definícii hodnotenia dopadov na verejné zdravie. Som veľmi rád, že kolegovia z vládnej koalície podporili môj pozmeňujúci návrh vo výbore pre zdravotníctvo a je teda v spoločnej správe s odporúčaním schváliť ho, ktorý vylepšuje túto problematiku. Naopak ale, návrh zákona neobsahuje niektoré zásadné pojmy, ako je podpora zdravia alebo rozvoj zdravia, o ktorých hovoríme už priamo v názve tohto zákona. Systém verejného zdravotníctva, tak ako je definovaný v prvých častiach tohto zákona, nemôže byť v praxi reálne vykonateľný. A s najväčšou pravdepodobnosťou aj dôjde k určitým aplikačným problémom. Napr. úrad verejného zdravotníctva nemôže na seba prebrať takú závažnú kompetenciu, aká je uvedená a aká sa mu určuje v tomto zákone, nakoľko nie je ústredným orgánom štátnej správy. V zákone sa mu totižto určuje, že úrad verejného zdravotníctva informuje ústredné orgány štátnej správy, je to uvedené v ods. 1 písm. d) až f), a Slovenskú informačnú službu o nariadených opatreniach a vydaných odborných usmerneniach na úseku verejného zdravotníctva. Podľa môjho názoru úrad verejného zdravotníctva nie je ústredným orgánom štátnej správy, a preto takáto kompetencia zo zákona mu neprináleží. Kto môže takúto funkciu na seba prevziať, teda jediným ústredným orgánom štátnej správy podľa zákona č. 575/2001 Z. z. o organizácii činnosti vlády a organizácii ústrednej štátnej správy je Ministerstvo zdravotníctva Slovenskej republiky. Ako jeden z významných krokov späť, ktorý prináša tento zákon a o ktorom som hovoril aj vo svojom vystúpení, v prvom čítaní dokonca som sa dôvodne a, myslím si, stále dôvodne domnieval, že to je aj príčina, prečo je predložený nový vládny návrh zákona o verejnom zdravotníctve, ktorý podľa mňa veľmi dostatočne upravuje dnes platná norma, je snaha o zavedenie funkcie hlavného hygienika a regionálneho hygienika, ktorý nemá žiadne logické ani funkčné opodstatnenie. Najzávažnejšou chybou, ktorú vyčítam tomuto zákonu, a nedostatkom, ktorý zákon má, je skutočnosť, že zákon, ktorého názov hovorí o podpore a rozvoji verejného zdravia, je v oblasti podpory zdravia absolútne insuficientný. Návrh zákona vytláča najdôležitejšiu časť moderného verejného zdravotníctva, ktorou je podpora zdravia a prevencia chronických ochorení, na absolútny okraj záujmu. Tejto problematike je venovaný až celý jeden paragraf v tomto zákone, a to § 11, ktorý sa ešte aj, myslím si, veľmi nesprávne volá alebo je nazvaný Špecializované úlohy. Podľa môjho názoru, v zákone, ktorý mal v názve podporu a rozvoj verejného zdravia, nemôže byť podpora a rozvoj verejného zdravia špecializovaná úloha úradu verejného zdravotníctva. Som o tom presvedčený, že úlohou verejného zdravotníctva a zákona nie je len ukladať fyzickým a právnickým osobám povinnosti pri ochrane zdravia a kontrolovať ich dodržiavanie. Verejné zdravotníctvo sa takto formulovaným textom vzdáva svojej najdôležitejšej úlohy, teda výkonu podpory zdravia, ktorá musí byť vykonaná najmenej v rovnakom rozsahu, ako je tomu pri výkone ochrany zdravia, teda štátneho zdravotného dozoru. Dámy a páni, dovoľte mi, aby som teda podal pozmeňujúce a doplňujúce návrhy k predmetnému vládnemu návrhu zákona o ochrane, podpore a rozvoji verejného zdravia. Pozmeňujúci návrh 1. V § 5 ods. 2 navrhujem zmeniť text ustanovenia nasledovne: „Úrad verejného zdravotníctva riadi a za jeho činnosť zodpovedá riaditeľ, ktorého vymenúva a odvoláva minister zdravotníctva Slovenskej republiky.“ Odôvodnenie. Zavedenie funkcie hlavného hygienika a regionálneho hygienika v systéme, ktorý sa má podľa predkladateľa orientovať na zmenu najvýznamnejších determinantov zdravia, nemá žiadne logické ani funkčné opodstatnenie. Opätovné zavedenie tejto funkcie môže predstavovať aj legislatívnotechnické problémy. Prechodné ustanovenia v zákone č. 126/2006 Z. z. v § 45 ods. 4 a 5 riešia terminologicky dopad v iných všeobecne záväzných predpisoch v súvislosti so zmenami v sústave štátnych orgánov v oblasti verejného zdravotníctva. Návrhom zákona sa opätovne zavádza funkcia hlavného hygienika, avšak s iným postavením a vymedzením jeho pôsobnosti, ako tomu bolo v právnom režime podľa zákona č. 272/1994 Z. z. o ochrane zdravia. Návrh zákona zrušuje zákon č. 126/2006 Z. z., čím dôjde k zrušeniu aj prechodného ustanovenia, v dôsledku čoho v iných právnych predpisoch uvedené pojmy „hlavný hygienik“, „hygienik“ bude problematické aplikovať z dôvodu, že uvedené funkcie podľa návrhu zákona označujú štatutárnych zástupcov úradu verejného zdravotníctva, a nie aj výlučné kompetencie ako kompetencie orgánov verejného zdravotníctva. Pozmeňujúci návrh 2. V § 6 ods. 2 navrhujem zmeniť text ustanovenia nasledovne: „Regionálny úrad verejného zdravotníctva riadi a za jeho činnosť zodpovedá riaditeľ regionálneho úradu verejného zdravotníctva, ktorého vymenúva a odvoláva so súhlasom ministra zdravotníctva riaditeľ úradu verejného zdravotníctva. Riaditeľ regionálneho úradu verejného zdravotníctva je vedúcim služobného úradu pre štátnych zamestnancov, ktorí vykonávajú štátnu službu na regionálnom úrade verejného zdravotníctva.“ Odôvodnenie. Zavedenie funkcie hlavného hygienika a regionálneho hygienika v systéme, ktorý sa má podľa predkladateľa orientovať na zmenu najvýznamnejších determinantov zdravia, nemá žiadne logické ani funkčné opodstatnenie. Opätovné zavedenie tejto funkcie môže predstavovať aj legislatívnotechnické problémy. Pozmeňujúci návrh 3. V § 16 ods. 4 písmeno a) znie: „a) ukončené vysokoškolské vzdelanie v odbore verejné zdravotníctvo, v lekárskom odbore, v technickom odbore alebo v prírodovednom odbore a najmenej tri roky odbornej praxe alebo úplné stredné odborné vzdelanie technického smeru alebo zdravotníckeho smeru a najmenej päť rokov odbornej praxe“. S tým úzko súvisí pozmeňujúci návrh 4. V § 16 ods. 6 písm. a) sa vypúšťajú slová „druhého stupňa“. Odôvodnenie. Ide o rozšírenie okruhov osôb, ktoré môžu získať osvedčenie o odbornej spôsobilosti podľa § 15 ods. 1 písm. a). Merania kvalitatívnych a kvantitatívnych faktorov životného prostredia sú technicky jednoduché, merajú sa podľa návodov a metodík. V súčasnosti tieto merania vykonávajú aj osoby so stredoškolským vzdelaním. Nie je dôvod, aby to nemohli vykonávať aj v budúcnosti. Takisto tieto merania môžu vykonávať aj osoby s vysokoškolským vzdelaním v lekárskom odbore, resp. s prvostupňovým vysokoškolským vzdelaním v uvedených odboroch. S tým úzko súvisí aj to, že som v gestorskom výbore vyňal bod 21 na samostatné hlasovanie. A chcel by som poprosiť snemovňu, aby neschválila tento bod 21. O čo ide. Pokúsim sa to vysvetliť trošku ľudskejšou rečou ako odôvodnením k paragrafovému zneniu. Ide o to, že v navrhovanom vládnom návrhu zákona sa v § 16 ods. 4 písm. b) píše: „b) osvedčenie o akreditácii laboratórneho skúšania, to neplatí, ak ide o zisťovanie fyzikálnych faktorov“. Dneska je taká skutočnosť, že zisťovanie fyzikálnych faktorov, ktoré sa robí podľa jednoduchých návodov a metodík a je technicky veľmi jednoduché, robia stredoškolsky, ale aj vysokoškolsky licencovaní odborníci. Mnohí z nich roky pracovali na regionálnych úradoch verejného zdravotníctva. Majú osvedčenie na to, aby mohli tento proces kvalitatívneho alebo kvantitatívneho merania fyzikálnych faktorov vykonávať. Teraz sa im týmto pozmeňujúcim návrhom pod bodom 21 v spoločnej správe sprísňujú podmienky tak, aby získali aj osvedčenie o akreditácii laboratórneho skúšania. Čiže ide sa nad rámec vládneho návrhu zákona, ktorý prešiel pripomienkovým konaním. Podľa mňa je to neopodstatnené. Pri takých jednoduchých meraniach, ako sú merania fyzikálne jednoduchým hlukomerom, ktorý má certifikát na to, že je kalibrovaný, pričom máte na to školenie a osvedčenie, nachádzate sa na stránke regionálneho úradu verejného zdravotníctva ako expert na to, viete vykonať toto jednoduché meranie, roky ho vykonávate, nie je dôvod, aby sme sprísňovali podmienky na získanie týchto akreditácií. Nechcem nič iné, len aby platil vládny návrh zákona, nič viac nechcem. A čo sa týka mojich pozmeňujúcich návrhov pod bodmi 3 a 4, ktoré som podal, ide o to, že by som rád rozšíril znenie § 16 ods. 4 písm. a) a podobne upravil aj § 16 ods. 6 písm. a). Ide o to, že vo vládnom návrhu zákona sa píše, že na vykonanie činnosti uvedenej v § 15 ods. 1, a táto činnosť je kvalitatívne a kvantitatívne zisťovanie faktorov životného a pracovného prostredia, sa požaduje ukončené vysokoškolské vzdelanie druhého stupňa v odbore verejné zdravotníctvo, v technickom odbore alebo v prírodovednom odbore a najmenej tri roky odbornej praxe. Podľa môjho názoru by sme mohli rozšíriť spektrum tých, ktorí môžu takéto merania robiť. Chcel by som ho rozšíriť aj o odborníkov, ktorí majú lekárske vzdelanie. Pripadá mi dosť nelogické, keď tento zákon hovorí o tom, že vo verejnom zdravotníctve vo výkone by malo byť stále viacej lekárov, že práve lekár hygienik by mal byť zodpovedný za verejné zdravotníctvo. Tak lekár hygienik má byť zodpovedný za verejné zdravotníctvo, ale lekár nemôže merať fyzikálne faktory, veterinárny lekár nemôže merať fyzikálne faktory, doktor matematiky ich merať môže, ale lekár ich merať nemôže, keď si vybaví osvedčenie, keď prejde školením, keď bude mať odbornú prax, keď, povedzme, pracoval na regionálnom úrade verejného zdravotníctva. Takisto si myslím, že je úplne nelogické, aby sme žiadali druhostupňové vzdelanie na to, aby niekto pomeral hluk alebo niekto pomeral luxmetrom osvetlenie. Úplne stačí aj bakalárske vzdelanie na to. A takisto chcem povedať, že v súčasnosti tieto merania, ktoré sú pomerne jednoduché, robia aj stredoškoláci. Robia ich tak, že ich oni pomerajú, lebo pracujú na regionálnom úrade verejného zdravotníctva. Vedia to robiť, ale podpísaný na tom samotnom materiáli alebo podpísaný na tom meraní musí byť vysokoškolák zo zákona. Podľa môjho názoru je to neodôvodnené. Môže to podľa mňa robiť aj stredoškolák s piatimi rokmi odbornej praxe. O to mi ide, rozšíriť spektrum tých, ktorí môžu tieto merania robiť, na jednej strane a na druhej strane mi ide o to, aby sme nediskriminovali tých, ktorí to už dneska robia, majú vydané osvedčenie, majú vydaný certifikát z regionálneho úradu verejného zdravotníctva. A práve pozmeňujúcim návrhom pod bodom 21 by sme ich do určitej miery vytlačili. Sú to väčšinou malí živnostníci, ľudia, ktorí celý život robili predtým na štátnych úradoch hygieny, ktorí teraz robia na regionálnych úradoch verejného zdravotníctva. Mohli by sme ohroziť samotnú existenciu a výkon ich živnosti práve tým, že by sme im sprísnili podmienky. Dámy a páni, chcem vás poprosiť, aby ste podporili moje pozmeňujúce a doplňujúce návrhy. Som o tom presvedčený, že ničím sa tak nezhorší výkon verejného zdravotníctva. Som o tom presvedčený, že prestaneme tým pádom diskriminovať absolventov Trnavskej univerzity, odboru verejného zdravotníctva, ktorí budú mať rovnaké možnosti sa uplatniť ako lekári, ktorí absolvovali Fakultu hygieny Karlovej univerzity alebo majú atestáciu z hygieny. Nechcem znevýhodniť hygienikov. Považujem ich za renomovaných odborníkov. Ale nechcem, aby boli diskriminovaní ani verejní zdravotníci. Preto navrhujem, aby sme o pozmeňujúcich návrhoch 1 a 2 hlasovali spoločne. A takisto keďže pozmeňujúce návrhy 3 a 4 spolu úzko súvisia, navrhujem, aby sme o nich hlasovali spoločne. Chcem vás ďalej poprosiť, aby ste neschválili bod 21 spoločnej správy, ktorý som vybral na samostatné hlasovanie. Dámy a páni, ďakujem za pozornosť.