V. Tomanová, ministerka práce, sociálnych vecí a rodiny SR: (2008-10-22):
Pokiaľ však ide o skutočnosť, a tu zohľadňujme aj tú skutočnosť, že starý rodič má právo, má povinnosť, vyživovaciu povinnosť nielen voči svojim deťom, ale aj voči svojim rodičom v zmysle zákona o rodine, je stanovená suma podpory bez akéhokoľvek skúmania, či je starostlivosť celodenná alebo len na kratšiu dobu, do dvoch hodín, pre starých rodičov 1 190 korún. V tejto súvislosti ja pripomeniem, že sme si dali urobiť prieskum. A bol urobený prieskum zo strany rodičov, aby sa vyjadrili. A v prvom rade preferovali starostlivosť v predškolských zariadeniach. Na druhom mieste bola preferovaná starostlivosť zo strany rodičov. Čiže tam ponechávame rodičovský príspevok, ktorý s účinnosťou od 1. 10. hodláme razantne zvýšiť tak, aby sa aspoň približoval k minimálnej mzde, samozrejme, po zohľadnení odvodov, ktoré platíme za rodičov do sociálneho poistenia. Na treťom mieste je vlastne opatrovateľka, kvalifikovaná opatrovateľka o dieťa, až na štvrtom mieste sú starí rodičia, ktorí by ich mali podporovať. Ak by vás zaujímalo percento, v akom percente sa vyjadrili rodičia,  aký majú záujem, aby sa tu starali starí rodičia, poviem, bolo to zhruba v 5 %. Čiže dá sa povedať, na prvom mieste sú predškolské zariadenia, na druhom mieste, ešte raz zopakujem, starostlivosť rodičov, teda matky, na treťom mieste kvalifikovaná opatrovateľka a až na štvrtom mieste starostlivosť zo strany starých rodičov. Na základe toho sme vlastne volili aj systém, o ktorom hovorím. Pripomínam, v súčasnosti rodič, ktorý pracuje a ktorý má dieťa v predškolskom zariadení, na ktoré poberá obec dotáciu, nemá nárok na žiadny príspevok. Tu má nárok každý rodič na príspevok. Rodič sa z tohto systému príspevku pri starostlivosti o dieťa v prípade, že by prišiel o prácu, môže kedykoľvek vrátiť, vrátiť sa do prvého systému, teda do toho pôvodného, ktorým je poberanie rodičovského príspevku. Nedá mi nezareagovať na tú motiváciu, ktorá sa týkala predchádzajúceho zákona. Aj ja, samozrejme, svoje deti motivujem a motivovala som, aby dosahovali čo možno najlepšie výsledky, ale určite nie cez finančný príspevok rodine, ktorá je v hmotnej núdzi, pani poslankyňa. A budem pre túto rodinu poskytovať 200, 300 alebo 500 korún na základe toho, tá rodina je v hmotnej núdze. Pripomínam, jej príjem je nižší, je nižší, ako je suma životného minima. A budem ho poskytovať na dieťa, ktoré musí sústavne vykazovať každého pol roka, lepšie výsledky v škole. A berme do úvahy, že nie každé dieťa to dokáže. A budem poskytovať podľa toho, ako si vylepší prospech, 200, 300 alebo 500 korún. Ak je tá rodina v hmotnej núdzi, jej príjem je ďaleko nižší, ako je suma životného minima uznaná touto spoločnosťou na zabezpečenie základných životných podmienok. Myslím si, že tých 500 korún je namieste bez skúmania akýchkoľvek podmienok, ak to dieťa skutočne navštevuje povinnú školskú dochádzku. Je to pomoc deťom v rodinách, ktoré sú v hmotnej núdzi. Nedá mi nepripomenúť jeden príklad. Je mi ľúto, že tu nie je pán poslanec Horváth, ktorý hovoril o tom, ako pravica dávala. (Reakcia z pléna.) A prepáčte, prosím, ospravedlňujem sa. Pán poslanec, ja pripomeniem jednu vec. K 1. 1. 2004 ste schválili pomoc v hmotnej núdzi. A ja poviem, aká bola situácia. Matka na rodičovskom príspevku, výška rodičovského príspevku bola 3 790 korún, keď mala tri deti napr., nemala nárok na žiadnu pomoc v hmotnej núdzi a musela vyžiť z 3 790 korún. Ja by som bola veľmi zvedavá, ktorá matka dokázala s tromi deťmi vyžiť z 3 790 korún. Áno, je pravdou, že mala ešte rodinný prídavok na tie tri deti. Ale ak nepracovala, nemala nárok ani na daňový bonus. Čiže, pán poslanec, nehovorme o tom, čo ste spravili. (Hlas z pléna.) To nebola Magvašiho vec, to bolo k 1. 1. 2004. Pán Magvaši nebol na ministerstve práce, bol tam pán minister Kaník. Ďakujem za pozornosť, to je všetko.