J. Paška, poslanec: (2001-10-25):
Vojenská stratégia Slovenskej republiky tlač 116 je po Bez-pečnostnej stratégii Slovenskej republiky a Obrannej stratégii Slovenskej republiky ďalším významným dokumentom, ktorý sa zaoberá otázkou zaistenia obrany a bezpečnosti Slovenskej republiky. Jeho význam spočíva v tom, že má bližšie špecifikovať poslanie, postavenie a zásady rozvoja ozbrojených síl Slovenskej republiky v kontexte schválenej zahraničnopolitickej, bezpečnostnej a obrannej politiky Slovenskej repub-liky. Ako všetci vieme, dokument mal byť pôvodne zaradený do progra-mu septembrovej schôdze Národnej rady. Pre zásadné nedostatky gestorský výbor Národnej rady pre obranu a bezpečnosť vrátil návrh vojenskej stratégie predkladateľovi ministerstvu obrany na dopracovanie a následne po opätovnom prerokovaní ho odporučil Národnej rade Slovenskej republiky schváliť. Aj napriek dopracovaniu dokumentu je však obsah dokumentu aj naďalej nekvalitný, málo profesionálny a navyše nerešpektujúci existujúci stav vojensko-obrannej situácie a bezpečnostného prostredia, v ktorých sa Slovenská republika nachádza. Predložený návrh vojenskej stratégie mal jasne rozpracovať poslanie, ciele a úlohy ozbrojených síl pri zabezpečení obrany štátu, ochrany obyvateľstva a majetku. Hneď na úvod svojho vystúpenia musím konštatovať, že predkla-dateľovi sa nepodarilo naplniť zámer, ktorý sa sledoval pri vypracovaní vojenskej stratégie. Týmto svojím konštatovaním nepopieram snahu a úsilie veľkého kolektívu ľudí, ktorí tento dokument pripravovali na dnešné rokovanie Národnej rady Slovenskej republiky. K predloženému návrhu vojenskej stratégie mám nasledujúce pri-pomienky. Celý dokument je všeobecne vágny, málo konkrétny. Výrazne sa nesie v ilúzii riadneho členstva Slovenskej republiky v NATO, prí-padne doručenia pozvánky na vstup Slovenskej republiky do aliancie, čo zatiaľ nie je skutočnosťou, ale iba zavádzaním poslancov Národnej rady a predovšetkým slovenskej verejnosti. Takýto prístup treba rozhodne odmietnuť, pretože vojenská stratégia má konkrétne odrážať aktuálne potreby štátu na zaistenie svojej bezpečnosti a obrany, ochrany obyva-teľov a majetku, ako aj poslanie, ciele a úlohy rozvoja ozbrojených síl, ktoré plnia tieto existenčné zámery štátu pri rešpektovaní dostupných zdrojov, opierajúc sa o osvedčené národno-vojenské tradície. Vojenská stratégia sa nemá zaoberať priamo otázkami, ktoré sú v nedohľadne, ako napríklad členstvo Slovenskej republiky v NATO a z toho vyplývajúcich záväzkov a povinností pre jej ozbrojené sily. V predloženom návrhu vojenskej stratégie sa zbytočne zaväzujeme k niečomu, o čo nás zatiaľ nikto oficiálne nežiada a vzťahuje sa to výlučne na prizvaného kandidáta na členstvo v aliancii, resp. na krajinu s krátkym členstvom v NATO. Na druhej strane sa mala v dokumente výrazne prezentovať pod-pora Slovenskej republiky na budovaní systému bezpečnosti, stability a dôvery na európskom kontinente, to znamená, široká medzinárodná vojenská spolupráca Slovenskej republiky stabilizujúca stredoeurópsky región, účasť na rôznych medzinárodných vojenských cvičeniach a misiách, prispievanie do rozvoja obrany a bezpečnosti identity Európskej únie, prípadne účasť v programe Partnerstvo za mier a tak ďalej. Ďalej, ak prihliadnem k uplatňovaniu zásad civilného a demokra-tického riadenia ozbrojených síl a Národnú radu Slovenskej republiky považujeme za najvyšší ústavný orgán plniaci túto úlohu, potom predloženú vojenskú stratégiu musím pokladať za málo transparentnú a nekontrolovateľnú a teda aj za podceňovanie zodpovednosti a politickej spôsobilosti poslancov Národnej rady. V predkladacej správe v prvom odseku vyznieva dosť komicky tvrdenie, že náčelník Generálneho štábu Armády Slovenskej republiky definuje strategické smerovanie ozbrojených síl, z ďalšieho textu vyplýva, že do aliancie. Táto vec neprislúcha náčelníkovi generálneho štábu, ale iným vyšším orgánom štátu. Ten spolu s ministrom obrany, Radou obrany štátu a prezidentom Slovenskej republiky pripravuje adaptáciu poslania, vývoja a výstavby ozbrojených síl v kontexte strategického zahraničnopolitického smerovania Slovenskej republiky. V druhom odseku v predkladanej správe v druhom riadku treba vypustiť slovo „návrh“, nakoľko Obranná stratégia Slovenskej republiky bola schválená v Národnej rade Slovenskej republiky v máji 2001. Na tomto rokovaní parlamentu budeme pravdepodobne schvaľovať jej malú kozmetickú úpravu. Považujem za zbytočné, aby vojenská stratégia opätovne odpovedala na otázku, aké sú potenciálne ohrozenia Slovenskej republiky - tieto uvedené štyri odseky  predkladacej správy -, o ktorých sa už hovorí v schválenej bezpečnostnej a obrannej stratégii. Je však potrebné dať jasnejšiu odpoveď, akým konkrétnym spôsobom budú ozbrojené sily reagovať na prípadný vznik týchto hrozieb a nebezpečenstiev. Piaty odsek predkladacej správy potvrdzuje, že rezort Ministerstva obrany Slovenskej republiky sa nevie chovať suverénne v jemu zverenej oblasti. Nerozumiem, prečo si potrebujeme dávať pripomienkovať vlastný návrh svojej vojenskej doktríny v členských krajinách NATO ako mimoaliančná a zároveň do tohto bloku neprizvaná krajina. Participácia zahraničných poradcov na príprave vojenskej stratégie, ktorá má byť vnútornou záležitosťou štátu, sa môže javiť ako odraz neschopnosti súčasného vedenia rezortu obrany a Generálneho štábu Armády Sloven-skej republiky pripraviť vlastný dokument, reprezentujúci národnoštátne záujmy suverénnej Slovenskej republiky vo vojensko-obrannej oblasti. Takýto postup sa môže zvoliť iba v prípade aktualizácie vojenskej stratégie, vyplývajúcej z pozvania Slovenska do NATO, čo však v súčasnosti nie je aktuálne. V zmysle uvedeného navrhujem uskutočniť v predloženom doku-mente tieto zmeny. Na strane 3 podkapitola 1 úvodnú vetu navrhujem upraviť takto: „Účelom dokumentu je poskytnúť informácie o smerovaní ozbrojených síl a stanovení strategických vojenských cieľov“. V poradí druhá veta je nadbytočná a navrhujem ju vypustiť. V riadku 11 navrhujem nahradiť, hovorím o prvej kapitole o v úvode. V riadku 11 navrhujem nahradiť „aliančné kompatibilné sily“ textom „medzinárodne kooperujúce interoperabilné a kompatibilné sily“. O aliančne kompatibilných silách môžeme hovoriť až potom, keď budeme pozvaní za člena aliancie. V riadku 18, 19  navrhujem vypustiť text: „V rámci koaličnej obrany štruktúry Severoatlantickej aliancie a v iných“. V odseku 2 navrhujem nahradiť „metóda kolektívneho systému obrany“ textom „aktívna účasť na budovaní a implementácii spoločného európskeho bezpečnostného systému a v medzinárodnej vojenskej spolupráci“. Nasledujúcu vetu „za najlepší, atď. až NATO“ navrhujem vyškrtnúť, vypustiť. Na strane 3 - 4 bod 2.4 navrhujem upraviť takto: V poslednom riadku nahradiť text „s NATO v pokračovaní Severoatlantickej aliancie“ textom „so spoločným systémom európskej bezpečnosti s cieľom prispievať k celému spektru jeho poslania“. Na strane 4 bod 2.6 navrhujem upraviť text: „Zásada civilného riadenia ozbrojených síl“ na „zásada civilného a demokratického riadenia ozbrojených síl“. Ďalej v kapitole 2 Bezpečnostné ohrozenia Slovenskej republiky navrhujem urobiť tieto zmeny. V odseku 2 prvá veta - doplniť vetu takto alebo upraviť vetu takto: „Pravdepodobnosť vzniku rozsiahleho ozbrojeného konfliktu na európ-skom kontinente“. V tomto kontexte je na mieste otázka, čo sa myslí pod pojmom rozsiahly konflikt. Či to je kontinentálny konflikt, alebo aký má rozsah ten rozsiahly konflikt. Ďalej v odseku 2 siedmy riadok rozšíriť text „v súčasnosti nízka“ na „v súčasnosti relatívne nízka“. Na strane 4 bod 11.1 prvý riadok doplniť text „typu konfliktu“ na „typu konfliktu v Európe“. Na strane 5 bod 1.2 druhý riadok upraviť, „že bude postihnutá“ na tvar, „že môže byť postihnutá“. Na strane 5 navrhujem vypustiť celú podkapitolu 2, pretože nepatrí do vojenskej stratégie, ale do bezpečnostnej, prípadne obrannej straté-gie. Na strane 6 bod 3 navrhujem vypustiť, bod 3 navrhujem vypustiť, pretože je príliš všeobecný, má nízku vypovedaciu hodnotu a patrí do bezpečnostnej alebo obrannej stratégie. Na strane 6 bod 4.1 štvrtý riadok navrhujem upraviť text „na splnenie všetkých poslaní do tvaru“ na „splnenie všetkých aspektov svojho poslania“. Na strane 7 bod 4.2, 1.1 siedmy a ôsmy riadok navrhujem zmeniť text „vojenského príspevku k organizáciám kolektívnej obrany“ na tvar „vojenského príspevku k organizáciám systému európskej bezpečnosti a obrany“. Ďalej na strane 7 bod 4.2.2 navrhujem tento bod vypustiť, pretože tiež si myslím, že nepatrí do vojenskej stratégie, ale skôr do bezpeč-nostnej, prípadne obrannej stratégie. V kapitole 3 stratégia navrhujem urobiť tieto zmeny: Na strane 7 bod 1.1 šiesty riadok nahradiť „ku všetkým poslaniam aliancie“ textom „k posilneniu mieru a stability na kontinente a v stredoeurópskom regióne“. Strana 7 bod 1.1 deviaty riadok navrhujem vypustiť „pripravovať na prijatie do NATO“ a nahradiť textom „pripravovať na budúce pôsobenie v systéme európskej bezpečnosti a stability“. Na strane 8 bod 1.3 druhý riadok navrhujem zmeniť text z „NATO“ na „v rámci medzinárodnej mierovej spolupráce s EÚ a NATO“. Na strane 8 bod 1.4 druhý riadok navrhujem upraviť text „k prijatiu do NATO“ do tvaru „k úzkej spolupráci s medzinárodnými bezpeč-nostnými a obrannými organizáciami“. Na strane 8 bod 1.4 piaty riadok navrhujem upraviť text „budú pokračovať v účasti na operáciách NATO“ do tvaru „sa budú zúčastňovať na vybraných mierových operáciách NATO“. Na strane 8 bod 1.5 ôsmy riadok navrhujem zmeniť text „so silami NATO“ na „so silami európskeho bezpečnostného systému“. V kapitole 4 určenie poslania a úlohy ozbrojených síl navrhujem urobiť tieto zmeny. Na strane 8 prvá podkapitola tretí riadok zmeniť slovo „aliancie“ na text „spoločného európskeho bezpečnostného systému“. Na strane 9 bod 2.2.1 tretí riadok vynechať nadbytočný text „musia byť udržiavané vo vysokom stupni pripravenosti“. Na strane 9 bod 2.2.1 piaty a šiesty riadok navrhujem vypustiť text „ako aj na prispievaní k celému spektru operácií NATO“. Tento text podľa môjho názoru je nadbytočný. Na strane 9 bod 2.2.1 šiesty riadok navrhujem upraviť text „prispievať ku kolektívnej obrane NATO“ na „prispievať k európskej bezpečnosti a obrane“. Na strane 9 bod 2.2.2 štvrtý riadok navrhujem zrušiť „NATO v rámci článku Washingtonskej zmluvy“ a nahradiť textom „Spoločného európskeho bezpečnostného systému“. Ďalej na strane 9 bod 2.2.5 druhý riadok nahradiť „po prijatí do aliancie aj ochranu integrovaného vzdušného priestoru NATO“ novým textom „ochranu príslušného vzdušného priestoru v integrovanom systéme európskej bezpečnosti a obrany“. V kapitole 5 Spôsobilosti, zloženie a pripravenosť ozbrojených síl navrhujem urobiť tieto zmeny. Na strane 10 v prvej kapitole sa uvádza, že „strategickým cieľom je vybudovanie relatívne malých ozbrojených síl“. Ide o číre politické tvrdenie. Tento široký pojem je ľubovoľne vysvetliteľný a vo svojej pod-state nič neznamená pri stanovení kritérií pre ozbrojené sily. Vo väčšine dokumentov vojenského charakteru, kde sa uvádza početnosť ozbro-jených síl, sa používajú konkrétne počty, alebo sa ich početnosť uvádza v percentách k celkovému počtu obyvateľov daného štátu. Oveľa výhodnejšie by sa mohlo použiť vyjadrenie napríklad maximálne 0,4; 0,5 alebo 0,6 % z celkového počtu obyvateľov, čo predstavuje určitú početnú hranicu a je pre vyhodnocovanie plnenia úloh rezortu kontrolovateľné. Na strane 10 navrhujem v prvej podkapitole druhý a tretí riadok nahradiť text „schopných integrovať sa do kolektívnych obranných me-chanizmov NATO“ textom „schopných integrovane pôsobiť v systéme európskej bezpečnosti a obrany“. Na strane 10 prvá podkapitola štvrtý riadok navrhujem upraviť text „silami NATO“ na tvar „spojeneckými silami“. Na strane 10 druhá podkapitola piaty riadok navrhujem upraviť slovo „civilné“ na „civilné a demokratické“. Na strane 10 tretia podkapitola druhý riadok navrhujem vypustiť „ako člen koaličných síl“ a nahradiť novým textom „a v prípade potreby aj ako člen spojeneckých síl“. Ďalej na strane 10 tretia podkapitola druhý až štvrtý riadok skrátiť druhú vetu v odseku „plánovanie bude klásť“ potom „sa ohrozeniam ako člen koaličných síl“ a skončiť ju slovom „ohrozeniam“. To znamená, vypustiť záverečnú časť vety „ako člen koaličných síl“. Ďalej na strane 11 tretia podkapitola tretí riadok zmeniť text „s ozbrojenými silami krajín NATO“ na tvar „s ozbrojenými silami spojencov“. Ďalej na strane 11 štvrtá podkapitola v bode 4.2 Vzdelanie a rozvoj  profesionalizmu som získal dojem, že predkladateľ sa v jednej časti nachádza ešte v armáde socialistického typu a na druhej strane sa snaží naznačiť systém prípravy profesionála budúcich moderných ozbrojených síl Slovenskej republiky, ale nemá jasno v pojmovom aparáte. Z celého materiálu v oblasti ľudských zdrojov sa dá predpokladať, že ide o ozbrojené sily prevažne založené na profesionálnych vojakoch, ktorí budú v ozbrojených silách pôsobiť po určitý čas a len malé percento bude pôsobiť až do penzijného veku, čiže bude vykonávať vojenskú profesiu ako celoživotné povolanie. Toto potvrdzuje aj bod 4.2.2., čo znamená, že ide o kariérneho vojaka na určitý čas. Tento fakt, že ide o kariérneho vojaka a teda aj systém vzdelávania, či prípravy, ktorý musí zodpovedať tomuto cieľu, vyvracia hneď úvodný odsek, v ktorom sa uvádza, že je potrebné zaviesť systém celoživotného vzdelávania. Vôbec však nechápem dodatok v tejto časti, kde sa hovorí: „Nový systém celoživotného vzdelávania a plánovania postupu vo funkciách so zvyšujúcou sa mierou zodpoved-nosti a právomoci“. Ak mal autor na mysli, aby zodpovednosť zodpove-dala právomociam a, naopak, tak mal použiť vhodnejšie a jednoznač-nejšie vyjadrenie, pretože takto sformulované to vyvoláva dojem, že v súčasnosti právomoc a povinnosti napríklad veliteľa čaty sú väčšie ako veliteľa roty, čo nie je pravda. Takže vo vzťahu k súčasnému stavu sa spochybňuje, povedal by som, tento hodnotový systém. Ďalej na strane 11 bod 4.2.1 piaty riadok navrhujem zmeniť „západných štátov“ na text „vyspelých demokratických štátov“. Na strane 12 bod 4.2.3 prvý riadok navrhujem upraviť úvodnú časť odseku „rozvoj veliteľov, vodcov v západnom štýle“ na text „výchova veliteľov a rozvoj ich vodcovských schopností“. Tu sa na chvíľku pozastavím. Pôvodná formulácia, ale aj obsah tohto odseku potvrdzuje fakt, že predkladateľ nemá náležité znalosti z oblasti psychológie, pedagogiky, vojenskej psychológie a pojem „úloha vodcovskej osobnosti v kolektíve či vojenskej jednotke“ sú pre neho veľkou neznámou. Vlastnosti, ktoré charakterizujú postavenie osobnosti ako vodcu určitej skupiny sa nedajú naučiť, s tou sa osobnosť rodí. Takéto vlastnosti sa v systéme výchovy a praxe dajú len usmerňovať, zdokonaľovať a rozvíjať. Požiadavka - rozvoj veliteľov, vodcov v západnom štýle je podľa môjho názoru neadekvátna, pretože ide o neznalosť základov z oblasti vojenstva. Uvedená formulácia by zožala potlesk na niektorom možno z bývalých zjazdov KSČ, ale v tom prípade by bolo potrebné nahradiť slovo „západnom“ slovom „sovietskom“. Takéto formulácie by sa nemali vo vojenskej stratégii objavovať. Ďalej strana 12 piata podkapitola štvrtý riadok navrhujem nahradiť „ostatných krajín NATO“ novým textom „spojeneckých krajín“. Ďalej v kapitole 6 Zdroje obranného plánovania na strane 12, 13 prvá podkapitola. Podobne ako pri nestanovení početnosti ozbrojených síl, na čo som upozornil v predchádzajúcom texte v podklapitole 5, ten istý problém sa objavuje aj pri požiadavke na profesionalizáciu ozbro-jených síl, kde sa len konštatuje o potrebe a neuvádza sa cieľový stav profesionalizácie, napríklad 70, 85 alebo 100 %. Taktiež pri úlohe redukcie počtu vyšších dôstojníckych a práporčíckych hodností k nižším sa neuvádza, či už vo forme percent alebo pomeru žiadny cieľový údaj, čo považujem za vážny nedostatok, ak sa neuvádza ani pomer počtu dôstojníkov k počtu práporčíckych poddôstojníckych a vojenských funk-cií. Tento údaj je potrebný preto, lebo ide o významnú hodnotu, ktorá bude ovplyvňovať celé obranné plánovanie, spôsobilosť, zloženie, výcvik a udržiavanie pripravenosti ozbrojených síl. Bude to ovplyvňovať veľkú časť rozpočtu rezortu ministerstva obrany a klásť značné nároky aj do personálnej politiky, čo potvrdzuje skutočnosť, že stanovený cieľ v oblasti profesionalizácie armády náborom z radov občanov na rok 2001 sa nesplní pravdepodobne ani na 40 %. Na strane 12 prvá podkapitola, druhý riadok navrhujem nahradiť slovo „západný“ výrazom „moderný, efektívny“. Na strane 13 druhá podkapitola štvrtý riadok, v štvrtom riadku navrhujem vypustiť slovo „NATO“. Na strane 13 druhá podkapitola štrnásty riadok navrhujem zmeniť formuláciu „požiadavkami na interoperabilitu s NATO“ novým textom „normami pre kompatibilitu a interoperabilitu stanovenými v štruktúre NATO“. Na strane 14 ods. 3.1.2 druhý riadok žiadam upresniť výraz „stredná etapa reformy“. Mala by sa tam použiť nejaká špecifikácia, upresnenie. Na strane 14 ods. 3.1.3 tretí riadok navrhujem upraviť formuláciu „kompatibilnej s NATO“ na tvar „kompatibilnej s normami NATO“. V kapitole 7 záver navrhujem urobiť tieto zmeny. Strana 15 šiesty riadok upraviť text „plne kompatibilné s NATO“ do tvaru „plne vyhovujúce štandardom spoločného európskeho bezpečnost-ného systému a normám NATO“. Na strane 15 posledná veta navrhujem vypustiť vetu „Vojenská stratégia bude upravená“, atď. a nahradiť ju novým textom „Vojenská stratégia sa bude priebežne vyhodnocovať a aktualizovať v závislosti a nadväznosti na aktualizáciu obrannej a bezpečnostnej stratégie a v závislosti od vývoja vojenských aspektov v bezpečnostnom prostredí Slovenskej republiky“. Poslednú vetu v záverečnej kapitole môžeme považovať za zasahovanie do ústavných práv občanov, kde sa predkladateľ snaží o posunutie neopodstatnených dôvodov pre zmeny vo vojenskej stratégii. Takto zvažované dôvody sú neodôvodnené a neobjavili sa ani v bez-pečnostnej, ani v obrannej stratégii. Dá sa to chápať aj ako pokus súčasnej politickej moci o nedôveru smerom k budúcej vláde vo vzťahu k ústavným právam definovaným v prvej hlave článku 2 Ústavy Slovenskej republiky. K tomu dodávam, že zmluva so Severoatlantickou alianciou nie je zmluvou podľa článku 7 prvej hlavy Ústavy Slovenskej republiky ako medzinárodná zmluva vojenského charakteru. Za veľmi neujasnené pri tvorbe vojenskej stratégie možno považovať, ako som v predchádzajúcich bodoch uviedol, formuláciu i obsah k samotnému NATO. Bezpečnostná obranná stratégia stanovila dlhodobé smerovanie Slovenskej republiky s ohľadom na zaistenie vlastnej bezpečnosti. Predložený návrh vojenskej stratégie v niektorých svojich častiach nerešpektuje tieto dokumenty a stanovuje pred ozbrojené sily úlohy, ktoré podľa súčasného zákonného stavu nemožno splniť. Napríklad na strane 9 v častiach 2.2.1 a 2.2.2  alebo na strane 10 v prvej podkapitole. Tu je potrebné si uvedomiť, že Washingtonská zmluva a jej plnenie vo všetkých jej článkoch je záväzné, a to aj v článku 5 pre signatárov. V článku 5 sa konštatuje, že ide o poskytnutie pomoci pri napadnutí jedného alebo viacerých členov aliancie. Obsah uvedeného článku neumožňuje sa odvolávať na seba a teda Slovenská republika by nemala preberať záväzky, ktoré nemá zaručené medzi-národnými zmluvami. Vážnym nedostatkom návrhu vojenskej stratégie je, že sa jednoznačne nepridŕža schválenej bezpečnostnej a obrannej stratégie predovšetkým v tom, že v niektorých požiadavkách alebo cieľoch predbieha realitu uvedenú v článku 10 a 11 spomínanej Washingtonskej zmluvy. Vojenská stratégia môže z dlhodobého hľadiska obsahovať urči-té smerovanie napríklad v oblasti personálnej, technickej, kvalifikačnej alebo aj v iných finančne náročných oblastiach. Nemôže však predbiehať skutočnosť, že Slovenská republika nie je členom NATO a že sa ani nezačal proces jej prijímania. Sám predkladateľ sa na strane 13 v poslednej vete odvoláva na zmeny v bezpečnostnom prostredí, pritom však popiera fakt, že reálna zmena v bezpečnostnom prostredí pre Slovenskú republiku môže nastať až po jej prijatí do aliancie. Za ďalší nedostatok považujem prílišné prepojenie navrhovanej vojenskej stratégie len na NATO, pričom je známe, že v Európe dochádza k procesom smerujúcim k integrácii európskych  štátov, a to aj v oblasti zaistenia vlastnej bezpečnosti, predchádzania konfliktom alebo riešenia krízových situácií na kontinente. Tento proces treba chápať ako proces dlhodobejší, ktorý môže priniesť zmeny v poslaní a štruktúre NATO, ale hlavne vedie k vytvoreniu spoločného európskeho bezpeč-nostného systému. Z toho dôvodu má vojenská stratégia ako dokument dlhodobej hodnoty zohľadňovať tieto významné vývojové tendencie na európskom kontinente. Na základe uvedených pripomienok k predloženej vojenskej stratégii môžem konštatovať, že jej tvorcovia pravdepodobne nemali dostatok času na jej precízne spracovanie, vychádzajúc pritom z podrobnej analýzy a dôsledného posúdenia širokého spektra s ňou súvisiacich závažných problémov. Nestačí sa odvolávať iba na dosiaľ málo známy, nie dostatočne rozpracovaný hmlistý model ozbrojených síl 2010 alebo používať všeobecné frázy a heslá. Niektoré časti stratégie sú zbytočne redundantné, prípadne nepatria do nej, miestami neprehľadné, až zmätené je aj číslovanie niektorých podkapitol a menších častí textu. Predkladateľ za cenu dodržania stanoveného plánu vlády alebo naplnenia časti vládneho programu za každú cenu predkladá materiál, ktorý svojím obsahom a kvalitou nezodpovedá aktuálnemu stavu, poslaniu či významu pre budúci vývoj smerovania ozbrojených síl. Preto je potrebné, aby parlament posúdil veľkosť miery rizika dosahov takto spracovaného materiálu pre budúcnosť ozbrojených síl a zvážil vrátenie uvedeného materiálu predkladateľovi na dopracovanie. Od predkladateľa požadujem aj podkladový materiál na posúdenie vojenskej stratégie, aby bol doplnený o návrh Modelu 2000 ozbrojených síl 2010,  a preto na záver odporúčam, aby na opätovné prerokovanie v Národnej rade bola predložená nová kvalitnejšia verzia vojenskej stratégie spoločne s návrhmi zákonov o ozbrojených silách a obrane Slovenskej republiky. Ďakujem za pozornosť.