Beblavý, Miroslav, poslanec NR SR (2016-09-22):
Ďakujem pekne obidvom poslancom, alebo teda poslankyni a poslancovi, ktorí vystúpili. Pani poslankyňa Dubačová ako spolupredkladateľka, ďakujem za podporu aj ten, povedal by som, aj konkrétny ľudsky rozmer, ktorý si do tej diskusie priniesla, možno k tým systémovým a číselným veciam, o ktorých som hovoril ja. Ale budem sa teda vo väčšine venovať, samozrejme, pánovi poslancovi Krajniakovi, keďže on polemizoval s tým návrhom, a tak, samozrejme, má význam aj k nemu sa vyjadriť. Chcem povedať, že na jednej strane oceňujem, pán poslanec, to, že ste vystúpili z toho dôvodu, že vždy je podľa mňa, prispieva ku kvalite debaty, ak sú opačné názory na tieto veci, sú dva opačné názory. A keďže pán poslanec Lipšic, ktorý je tiež predstaviteľom, pokiaľ viem, toho názoru, aký aj vy ste tu reprezentovali, dnes teda tu nie a myslím, že všetci chápeme prečo. Tým, že aj pán minister Kaliňák, ktorý je tiež zástancom tohto istého názoru, tu nie je z dôvodov, ktoré teda už sú na ňom, a pán exminister Palko, ktorý rovnaký názor mal, už je na politickom dôchodku, tak naozaj dneska to naozaj zostáva na vás, aby ste tento názor čo najpregnantnejšie vyjadrili, a ja to považuje za správe, aby sme z toho, z tej zrážky vyvodili, čo je naozaj správne. Jediné, voči čomu sa musím tak všeobecne trošku ohradiť, je, že vo vašom vystúpení zaznelo veľa vecí, ktoré v tomto zákone vôbec nie sú. A to nie je úplne korektná diskusná taktika povedať, že sú tu také nejaké návrhy, voči nim sa vymedzovať, keď možno je len polovica, možno tretina neprešla toho, čo ste vy tvrdili, že sú zlé návrhy, boli v tomto zákone. Lebo to je diskusná taktika tzv. ad absurdum, že proste pribalím do toho aj iné veci a voči tým sa vymedzím a potom ten návrh nevyzerá dobre. Takže to jediné sa chcem ohrdiť. Ale napriek tomu, napriek, hovorím, som vďačný, že ste vystúpili, a chcem mať možnosť sa aj k tomu vyjadriť, lebo podľa mňa to bolo veľmi užitočné. Keď som bol dieťa, to bolo ešte pred rokom ´89, tak poznal som viacej ľudí, ktorí naozaj verili v možnosť vybudovať socializmus, už ich vtedy bolo málo, ale boli aj takí, a oni boli často presvedčení, že ten systém nie je zlý, len tí ľudia sú problém. Že keby sme vedeli toho nového socialistického človeka nejak vybudovať, nejak zmeniť tú ľudskú podstatu, tak ten socializmus by aj mohol fungovať. Ja dokonca som aj pár takých nových ľudí poznal. Mám, poznám takých ľudí, že keby takých bolo 5 miliónov, tak možno by ten socializmus aj mohol fungovať, len, len ich je vždy tak možno 10-tisíc, ak vôbec, tí ostatní, my ostatní sme normálni. A tým pádom ja mám za sebou 25 rokov skúseností s tým, ako to tu funguje, tak ten argument, že vymeňme ľudí, po tom, čo ja som dokumentoval jednak, že sú po každých voľbách brutálne vymieňaní a možno vám tie číslo poslať, ale sú na webe, naozaj to bolo spočítané, ako po posledných štyroch voľbách sa vždy vymieňali dve úrovne policajných funkcionárov spôsobom, ktorý je nevídaný na západ od tejto krajiny. Nevídaný. Tak asi tá výmena nepomáha. Takisto mali sme už, dobre, pán Kaliňák to okupuje už pomerne dlho, ale predtým aj medzitým sme už mali iných ministrov a, hovorím, tie výsledky, pokiaľ hovoríme o veci, ako je kauza Bašternák, teda rozkrádanie štátu so silným politickým krytím a prepojením, nepamätám, že by sedeli za iných ministrov v base alebo čo len by išli silné obžaloby na súdy v nejakých veľkých počtoch. V tej súvislosti vy ste priniesli príklad Českej republiky. Hovorili ste, že tma, nastal chaos a zastavila sa policajná práca. No, priznám sa, že mám pocit, že ste jediný, kto to takto vníma, teda nemyslím to, že sú tam aj nejaké konflikty, ale tie sú koniec koncov aj u nás medzi rôznymi silovými zložkami, ale aj v Českej republike došlo v ostatných rokoch k rozhodujúcemu zlomu v boji s politickou korupciou a s rôznymi zneužívaniami úradov, a teda keby sme mali len tie české výsledky, tak táto snemovňa by nemusela byť vždy uznášaniaschopná. Takže preto si myslím, že odvolávať sa na český príklad ako príklad toho chaosu, ktorým by sme nemali smerovať, nie je úplne ani politicky správne, lebo Česká republika je v tejto oblasti, ktorú chceme riešiť, aj vo výsledkoch dnes už významne pred nami. Dokonca až natoľko, že vidíme teraz, že pod záštitou organizácie Policajného zboru je, sú vytláčaní z Policajného zboru niektorí ľudia v Českej republike, ktorí k tomu prispeli. Ale môj bývalý šéf, ešte keď som bol veľmi mladý, pán Eugen Jurzyca, ktorý tu dnes sedí, mi kedysi povedal pred dlhými rokmi, že sú oblasti, kde sa nemáme od koho veľmi poučiť, lebo sú veľmi špecifické pre našu krajinu. A potom sú oblasti, ktoré existujú všade na svete, a treba sa pozrieť, ako je to inde. No a polícia, vyšetrovanie zločinov, osobitne politickej korupcie, to je univerzálny fenomén. To existuje všade na svete. Preto v tom spore, ktorý teraz vedieme v tejto diskusii s pánom poslancom Krajniakom, je možné sa pozrieť na to, že ako je to inde. Samozrejme, ako je to inde, neznamená vždy a nutne, že je to super, ale, ako sa hovorí, keď si všetci ostatní, keď všetci ostatní idú nejakým smerom, tak ten, kto ide v protismere, asi nemá pravdu, ale, samozrejme, môže si povedať, že on je lietadlo. Keď sa pozrieme na tie štyri kľúčové veci, ktoré sú aj u nás debatované, tak je to otázka riadenia Policajného zboru, či minister má právo riadiť, a aj ďalej či má byť tá pyramída, hierarchia, ako povedal pán Krajniak, bez výnimky. Potom je otázka menovania a odvolávania, to znamená, to nie je otázka udeľovať, prikazovať, či je, za nejakých okolností je možné vymeniť tých ľudí. Tretia otázka je inšpekcie, teda kde je umiestnená konkrétne tá zložka, ktorá vyšetruje prehrešky tohto zboru. A štvrtá otázka je otázka nezávislého vstupu do vyšetrovania nejakých konkrétnych problémov a káuz. Teda že indipendent review. A my máme dneska na Slovensku systém, kde minister teda hierarchicky riadi Policajný zbor, ako nám bolo povedané, menuje a odvoláva policajných funkcionárov vo veľkom a bez udania dôvodu, inšpekcia je jemu tiež podriadená a zároveň neexistuje žiadny nezávislý revízny proces do toho. Pán Krajniak, poprosím vás, povedzte mi jednu západoeurópsku krajinu, ktorá má všetky tieto štyri prvky. Ja ju nepoznám. Ja poznám krajiny, kde dokonca nie je ani jeden z týchto, teda kde je to opačne, že všetky tie štyri sú opačne, než je to dnes na Slovensku, také sú. Sú krajiny, kde minister vôbec nemôže zasahovať do fungovania Policajného zboru, kde funguje nezávislá administratíva, ktorá má možno tie kľúčové systémové právomoci, ale políciu riadi policajný prezident nezávisle od ministra a minister má veľmi obmedzené právomoci. Sú to demokratické krajiny Veľká Británia, škandinávske krajiny. (Reakcia z pléna.) Napríklad. Tam je na desať rokov, pokiaľ sa nemýlim, ten riaditeľ menovaný. Takže, ale toto my nenavrhujeme, my napríklad vôbec nenavrhujeme zrušiť ministrovi vnútra poverenie riadiť Policajný zbor. Nenavrhujeme to. Len hovorím, že v mnohých krajinách to nemá, a nie sú to krajiny chaotické, nie sú to krajiny nefunkčné, naopak, sú to krajiny, kde ak niečo spáchate, tak šanca, že sa to vyšetrí, je teda nepomerne vyššia ako u nás, pokiaľ ste z politického biznisu a dobre prepojený človek. My to nenavrhujeme. Menovanie a odvolávanie. Neviem vám povedať všetkých 15 západoeurópskych členov, členských štátov EÚ, ale veľmi pochybujem, že je čo len jeden, a ak je jeden, tak je to už pomerne veľa, kde minister môže bez dôvodu menovať a odvolávať funkcionárov Policajného zboru na viacerých úrovniach. To znamená prezidujúci prezidenti, krajskí, okresní, tri úrovne Policajného zboru, kde si môže vymeniť manažment úplne, ako sa mu chce. A hovorím, nechcem, keďže nemám v hlave všetkých pätnásť, nechcem povedať, že nie je ani jedna, ale dúfam, že nie je ani jedna, ak je, tak je možno jedna. Ak máte iné, tak rád sa o tom s vami porozprávam. To, že inšpekcia je súčasťou podriadená tomu istému ministrovi, ktorý riadi hierarchicky Policajný zbor, je tiež špecifikum, ktoré už v západnej Európe takmer neexistuje. Nemusí byť ten spôsob, aký ste spomenuli v Čechách, kde je jeden zbor, ktorý má vyšetrovať všetky, sú rôzne. Ale to, že policajti vyšetrujú policajtov a riadi to všetko jeden minister, to znamená, že je to všetko doma v kuchyni. Také veľmi, takéto neexistuje na západ od nás, alebo len veľmi zriedka, keď. A, naopak, to, že neexistuje žiadny nezávislý vonkajší vstup do prešetrenia niektorých konkrétnych podozrení, to tiež veľmi často existuje, najmä na sever od nás, tam, myslím, severná Európa a severozápadná Európa. Na juhu je toho menej. Čo tým chcem povedať, je, že keby sme chceli sem priniesť skutočne radikálnu reformu Policajného zboru po vzore Švédska, Británie, niektorých amerických štátov, tak by sme priniesli reformu pre všetky štyri prvky. To znamená, že minister by stratil právomoc priamo riadiť políciu, policajný prezident by sa zaoberal iným procesom a minister by už nemohol do konkrétnych prípadov zasahovať, mal by na starosti veci, ako je všeobecná politika, rozpočty a podobne. Zmenili by sme menovanie a odvolávanie všetkých policajných funkcionárov, zmenili by sme totálne, komu patrí inšpekcia, a zároveň by sme teda zaviedli aj nezávislý revízny proces. To by bola radikálna reforma, hovorím, podľa švédskeho, amerického, britského vzoru. Vyberte si. My to nenavrhujeme. My sme navrhli z týchto štyroch prvkov jeden. Pričom opakujem, vo väčšine západoeurópskych krajín existujú tri až štyri z týchto prvkov. Za tých okolností tvrdiť, že toto je cesta k chaosu v Policajnom zbore, k jeho ochromeniu, k jeho nefunkčnosti, je podľa môjho názoru neodôvodnené a vôbec ťažko zdôvodniteľné. A, naopak, si dovolím povedať, že kým sa nezmení niekoľko vecí z tohto zoznamu, tak naše bezpečnostné zložky zostanú súčasťou východu bez ohľadu na to, kto bude funkcionárom a kto bude ministrom. Pretože v tom s pánom Krajniakom súhlasím, hovoríme o obrovskej armáde 20-tisíc ľudí a to vieme už aj zo socializmu, že zatiaľ čo ak máte zle nastavený systém, tak jednotlivci v ňom sú vymeniteľní. Systém je nezmeniteľný, pokiaľ nezmeníte pravidlá. To je presne to, na čom padol socializmus. V ňom sa tiež vymieňali figúrky, ale systém bol nezmeniteľný. A preto potrebujeme zmeniť systém fungovania Policajného zboru. My sme prišli z môjho pohľadu síce s významnou, ale, ako opakujem, umiernenou reformou v tom, keďže sme chceli mať aspoň nejakú šancu, ak nie teraz, tak o chvíľu, na schválenie, že sme vniesli do tohto ten prvok nezávislej kontroly. Chcem len zdôrazniť, že ten prvok nezávislej kontroly sa týka naozaj len možnosti odvolať sa voči konkrétnym aktom, voči konkrétnym policajtom. My teda neberieme žiadnu hierarchickú subordináciu nadriadeným. My nehovoríme, že nemôžu vydávať pokyny, že nemôžu riadiť, že nemôžu ukladať úlohy, že nemôžu aj vyhodiť niekoho. My len hovoríme, že v prípade, ak niekto má dostať disciplinárne opatrenie alebo ak má dostať vyhadzov, tak musí mať možnosť sa odvolať k niekomu inému, ako je jeho nadriadený a jeho nadriadený, čo je ten dnešný systém. Čiže to je systém, ktorý neexistuje opäť takmer nikde v západnom svete. A dokonca aj keď je vnútorný revízny systém polície, tak málokedy alebo takmer nikdy neni, že nadriadený, nadriadený a potom nejaké iné typy orgánov kolektívnych, ktoré do toho vstupujú, aj keď niekedy sú to vnútropolicajné, nemusia to byť externé. Čiže toľko k tomu sporu. A verím, že, a je mi ľúto a hovorím, ešte raz chcem poďakovať, lebo hoci sme v spore, poďakovať pánovi poslancovi Krajniakovi, že k tomuto dôležitému zákonu vystúpil, a dovoľte mi zároveň vyjadriť smútok, neviem, či je správne slovo, určité rozčarovanie z toho, že žiadny z poslancov vládnej koalície necítil potrebu diskutovať o tejto zmene, ktorá by v každom prípade priniesla do slovenského bezpečnostného zboru významné zmeny, a to naozaj v situácii, keď vás významným spôsobom kvári politická zodpovednosť za kauzu Bašternák, za to, čo sa deje. A myslím, že nás všetkých kvári strata dôvery v políciu. Ja preto ako posledný bod pripomeniem, že v prieskume verejnej mienky, ktorý bol vykonaný v júni, ak sa nemýlim, bolo zistené, že drvivá väčšina občanov Slovenskej republiky neverí, že polícia a prokuratúra dnes môžu nezávisle vyšetrovať politicky citlivé kauzy. To znamená, že nie my, zlí poslanci opozície, nie aktivisti, nie novinári a neviem kto všetko, ale občania tejto krajiny stratili dôveru, ak ju niekedy mali, v schopnosť súčasného systému vyšetriť to, čo túto krajinu najviac ničí, čo je v tejto chvíli politická korupcia. Pokiaľ to nezmeníme, budeme pomáhať len spoločenským a politickým silám, ktoré hovoria o nás všetkých, teraz tu nesedia, že sme všetci rovnakí, a pokiaľ nás nepošlú do pracovných táborov, tak sa tu nič nezmení. Každý, kto odmieta diskutovať o reformách súčasného stavu, im v tom napomáha. Ďakujem pekne.