D. Lipšic, poslanec: (2007-02-06):
Prečítam vám jeden e-mail, ktorý som dostal asi dva dni po podaní návrhu zákona, ešte to nebolo ani zverejnené: „Sme päťčlenná rodina. Máme dospelého syna a dve nezaopatrené deti. Minulý rok sme sa dostali do dočasnej platobnej neschopnosti platiť nájom za užívanie nášho družstevného bytu. Tento dlh na nájomnom som riešila tak, že som si od spoločnosti,“ a je tu jej názov, „zobrala pôžičku vo výške 60 000 korún. Spoločnosť si dala podmienku, že mi poskytnú pôžičku iba v tom prípade, keď dám môj byt prepísať na konateľa spoločnosti. V tejto zmluve vôbec nejde o vrátenie pôžičky aj s úrokmi, ale ide im iba o to, ako pripraviť našu rodinu o náš jediný byt. Do mája tohto roku som pravidelne platila splátky uvedené v zmluve. V máji tohto roku,“ zrejme roku 2006, „sa spoločnosť, v mene ktorej som získavala poistencov pre zdravotné poisťovne, omeškala s odmenou pre mňa za získanie poistencov. Z tohto dôvodu som nemohla splátku za máj a jún spoločnosti zaplatiť. Dňa 2. 10. 2006 som od spoločnosti,“ tu je názov, „dostala dopis, v ktorom ma vyzvali, aby som aj s rodinou vypratala náš byt. A tento je už nastálo v rukách konateľa spoločnosti.“ Ďalej tu píše o tom, ako informovala políciu, ktorá ale v tejto veci nekonala, ako jej v ranných hodinách niekto zazvonil, jej syn podišiel ku dverám, pred dverami však nikto nestál. Aby sa presvedčil, kto to zvoní, pootvoril dvere a v tom momente násilím vnikli do bytu konatelia spoločnosti. Následne bol byt vyprataný a oni boli vysťahovaní na ulicu. Pani píše v závere: „Táto a im podobné spoločnosti doslova okrádajú rodiny o ich byty a nezáleží im na tom, že rodina stratí strechu nad hlavou a rozpadne sa. Môj byt  má hodnotu 2 mil. a za 60 000 som oň prišla.“ A opakujem ešte raz, tu nejde o zabezpečenie pohľadávky záložným právom, pretože som zaregistroval vyjadrenie ministerstva spravodlivosti. A budem naň reagovať pomerne diplomaticky, pretože tam k žiadnej dražbe neprichádza, samozrejme. Tam už je byt na liste vlastníctva. To ide cez zabezpečovací prevod práva. Takže tam asi došlo k nedorozumeniu. Takisto bolo poukazované na návrh pána poslanca Ondriaša, ktorý tu mám, ktorý síce podobnú vec rieši, resp. mal riešiť, ale úplne inak. On navrhoval vypustiť zabezpečovací prevod práva z Občianskeho zákonníka. Navrhoval v Občianskom zákonníku, aby výška dohodnutých úrokov pri pôžičke peňazí bola najviac vo výške úrokovej sadzby pre príslušný druh úveru stanoveného Národnou bankou. Čiže išlo tam o obmedzenie aj zmluvnej slobody pomerne výrazné. Asi to nie je možné porovnávať. A predpokladám, že asi došlo k chybe, v tomto budem diplomatický. Návrh novely Občianskeho zákonníka vychádzal z právnych úprav BGB v Nemecku, ABGB v Rakúsku a švajčiarskeho Občianskeho zákonníka, ktorý práve takéto prípady umožňuje sankcionovať pod hrozbou relatívnej neplatnosti. Diskutoval som o návrhu zákona s kolegami, najmä z ústavnoprávneho výboru, a som si vedomý, že návrh zákona je na diskusiu zrelý. A som ochotný urobiť v ňom v rámci druhého čítania zmeny, najmä napr. zmeny, aby tento inštitút sa nedal ľahko obísť cez § 262 ods. 1 Obchodného zákonníka tým, že si strany dohodnú príslušnosť Obchodného zákonníka, a nie Občianskeho. To sú veci, ktoré bude potrebné v rámci druhého čítania vyriešiť. Ale poviem to, čo bolo povedané pri diskusiách o novele zákona, ktorý posunul reguláciu nájomného. Je to návrh, ktorý nie je ideálny, ale rieši veľmi vážnu sociálnu, ľudskú situáciu mnohých ľudí. A preto by som chcel požiadať poslancov či vládnej koalície alebo opozície o podporu návrhu. Nejde o politický návrh, ide o návrh, ktorého cieľom je pomôcť tým, ktorí sú v núdzi, ktorí sú v slabšej vyjednávacej pozícii. To je aj cieľom Občianskeho zákonníka na rozdiel od Obchodného zákonníka. A preto by som rád požiadal o podporu návrhu do druhého čítania s tým, že v druhom čítaní budem veľmi rád, keď návrh novely spoločným úsilím budeme vedieť vylepšiť. Ďakujem, pani predsedajúca.