Hajko, Jozef, poslanec NR SR (2024-01-16):
Vážený pán predsedajúci, vážení členovia vlády, milé kolegyne, kolegovia, po takmer dvadsiatich rokoch od prijatia Trestného zákona a Trestného poriadku je pochopiteľné, že časy sa zmenili a v trestnej politike je potrebné prijať viaceré zmeny. Niečo opraviť, niečo pridať, niečo vynechať. Ak by tu bol pán minister, povedal by som mu, že tú istú snahu mali aj jeho predchodcovia. A mali snahu komunikovať pri zmene s celým politickým spektrom. Podľa toho, ako vyzerá doterajšia rozprava k predloženému návrhu zákona, a ak sa v nej bude takto ďalej pokračovať až do záveru, sa obávam, že minister Susko sa zapíše do histórie ako človek, ktorý veľkú zmenu v trestnej politike prijímal katastrofálnym spôsobom, zrýchlene, nátlakom, bez odbornej diskusie a s ešte horším a škodlivejším obsahom zmien. V programovom vyhlásení vlády je nadpis Bezpečnejšie žiť ale kto si po týchto vašich návrhoch bude bezpečnejšie žiť? Občan? Vládny protežant či dokonca zločinec? V návrhu zákona prinášate revolučné zmeny bez medzirezortného pripomienkového konania, štandardného konania. Pretláčate ich v skrátenom legislatívnom konaní. Ako sa však vaše diskusia rozvíja, ako sa však diskusia rozvíja, lebo sa jej poctivo venujeme, aspoň v tejto časti strany, na tejto strane našej sály, postupne mizne vidina neplnenia, naplnenia zámeru, aby si rozsah zmien málokto všimol. Ba naopak, ľudia si čoraz viac uvedomujú nebezpečenstvo, aké hrozí tejto spoločnosti. Na protestoch tisícov zapĺňajú námestia slovenských miest. Vy sami ste s týmito zmenami nikoho neoboznámili, pritom sa týkajú ľudí v celej republike, kde sa očakáva, že každý by mal mať, každý by mal byť oboznámený so zákonom. Ako to chcete robiť, keď nevidíte, nevidíme žiadnu informačnú kampaň na tému novej trestnej politiky, žiadne tematické diskusie, odborné konferencie. A navyše sa k tomu pridal aj klam. Nedávno sa predseda HLAS-u Peter Pellegrini pokúsil legitimizovať kontroverznú vládnu reformu Trestného poriadku a Trestného zákona cez osobu bývalého ministra spravodlivosti a experta Kresťanskodemokratického hnutia Viliama Karasa. Vraj pripravený dokument našiel minister spravodlivosti Susko na stole po exministrovi Karasovi. Aká je pravda? Diskusia o zmene trestného práva skutočne intenzívne bežala už od roku 2022, keď Viliam Karas nastupoval do funkcie ministra. Okrem toho, aby neskolabovala koncepcia súdnej mapy, prišla na pretras aj otázka reformy trestných kódexov. Vtedajší minister presviedčal poslancov parlamentu, zúčastnil sa aj na rokovaniach klubov opozičných strán, opakujem, opozičných strán. Komunikoval v tom čase aj s predstaviteľmi vtedajších opozičných strán, opakujem, opozičných strán, osobne napríklad s Petrom Pellegrinim i predstaviteľmi SMER-u. Vysvetľoval im, aké sú ciele reformy a jej obsah. Toto treba pripomenúť, aký to je rozdiel v súčasnej situácii. Pripomeniem, že v prvom čítaní v minulom roku získal Karasov návrh 127 hlasov, teda hlasovali zaň aj poslanci zo SMER-u a HLAS-u. Keby takto išiel vývoj ďalej, tak veci sa už mohli dávno vyriešiť a dnes by sme tu nad týmto zákonom nedumali. Minister Susko vo svojich ústnych zdôvodneniach zámerov predstavuje ciele, v ktorých sa s exministrom Karasom zhoduje, prinajmenšom sú si podobné. Takéto hodnotenie má priamo od Viliama Karasa. Ale tam sa prienik medzi ich prístupom končí. Exminister Karas sa zásadne ohradzuje voči tomu, že by súčasný vládny návrh bol pokračovaním jeho pripravovanej novely. A oprávnene. Ciele definované koalíciou sú síce zhodné, ale nástroje, ktoré si zvolila súčasná vláda, k nim nevedú. Uvediem pár príkladov. Novela vytiahla z pôvodného návrhu len otázku sadzieb. V zásade sa sústredila len na to. Sú tam potom ešte aj isté úpravy smerujúce ku kajúcnikom, teda k spolupracujúcim osobám. Vo vláde reagujú len na niekoľko čiastkových problémov, na ktoré ostali citliví pri svojich kauzách, kauzách, ktoré boli pertraktované. Samo o sebe by v tom nebolo nič negatívne, ale neriešilo by to celkové problémy, ktoré s justíciou a s trestným procesom na Slovensku máme. Dokonca to môže mať skôr negatívne dosahy. Samoznižovanie trestných sadzieb je správna cesta a je to niečo, po čom tu skoro všetci významní odborníci hlasno volajú už roky. Poďme však do dôsledkov. Ak niekto povie, že mu ide o štandardizovanie s európskou úrovňou, nemôžeme to vnímať ako cel... nevnímať ako celok. Znižovanie sadzieb treba vnímať aj s ohľadom na dĺžku konaní. Na Slovensku trvá dlho, kým sa proces uzavrie. Jednoznačne to treba skrátiť, ale riešením nie je, že skrátime premlčacie lehoty, naviažeme veci na právoplatné odsúdenie, kde v drvivej väčšine prípadov to budú tri roky premlčania. Ak do troch rokov nevznesiete obvinenie konkrétnej osobe, už ju nebude možné stíhať. Ale návrh zároveň nijakým spôsobom nezefektívňuje spôsob vedenia trestného procesu. Pritom by to malo ísť ruka v ruke. Premlčacie lehoty môžeme skracovať až vtedy, keď zefektívnime trestný proces, čo však nesmie ísť na úkor práv obvinených. Obrovské množstvo trestných činov, ktoré sa stali a udiali, už nebude možné vyšetriť pre kombináciu znižovania trestných sadzieb a premlčacích lehôt. Dôležité je, že sa to deje aj vo vzťahu ku korupčnej kriminalite. Táto novela, tak sa to ukazuje, niekomu veľmi vyhovuje. Predkladateľ akoby pretláčal na rysovanie hrubé čiary za minulosťou. Ide v podstate o snahu o generálnu amnestiu na obrovské množstvo nevyšetrených vecí z minulosti. De facto zanikne trestnosť mnohých trestných činov. Problematickým je aj rozširovanie účinnej ľútosti na daňové trestné činy spáchané formou organizovanej skupiny. Účinná ľútosť má opodstatnenie pri daňových deliktoch, napríklad v oblasti daní z príjmu. Veď nemá zmysel zatvárať podnikateľa len preto, že si inak vyložil, čo môže dať do nákladov alebo urobil nejakú inú menšiu chybu. Lenže po novom, po novom má ísť aj o organizované skupiny pri krátení dane a poistného. Čo toto je? Vy vlastne predkladáte nebezpečné návody, ako efektívne zarábať na štáte. Vláda mieni zákon nechať schváliť v skrátenom legislatívnom konaní. Popri tom, že nediskutuje s odborníkmi, pri takejto vážne navrhovanej zmene ignoruje nevyhnutnosť širšej spoločenskej diskusie. Čo sa stane, ak bude takýto, takýmto spôsobom zákon schválený? Bude mať podporu sotva, sotva miernej väčšiny v parlamente. Trestné právo tak nadobro ostane témou ďalšieho politického boja, čo je neúnosné. Zanevretím na širokospektrálnu dohodu budú vznikať tlaky na ďalšie úpravy a slovenská spoločnosť sa dostane do ešte väčšieho zmätku. Plytvá sa obrovským ľudským, finančným a odborným potenciálom. Veď len exminister Karas pri svojom návrhu spolupracoval so 120 odborníkmi. Teraz je návrh pripravený od stola s rizikom neistej budúcnosti, ak ho parlament takto schváli. Uvedomme si, čo sa stane. Keď systém neustále kalibrujete a robíte zmeny, ste v neustálom chaose a ten nepodporuje stabilitu ani právnu istotu. Čo s tým? Kým je ešte čas, vyzývame vládu a vládnych poslancov na prehodnotenie doterajšieho postoja. Stále sa to dá. Poďme o takomto dôležitom zákone riadne diskutovať. Nechajme priestor na širšiu dohodu. Kresťanskodemokratické hnutie je pripravené prinášať odborné argumenty, aby Slovensko malo predpisy, ktoré budú občanom pomáhať a nie škodiť. (Potlesk.)