V. Veteška, podpredseda NR SR: (2004-01-21):
J. Heriban, poslanec: Vážený pán predsedajúci, vážený pán predseda, vážené kolegyne, vážení kolegovia. Rád by som povedal niekoľko poznámok k návrhu ústavného zákona a rád by som krátko zareagoval na niektoré témy, ktoré sa tu v rozprave otvorili. Tvorba legislatívy v Európskej únii je veľmi komplikovaná. Tí, ktorí chodia do orgánov v Bruseli a v Štrasburgu, vedia, aké zložité procedúry sú, kým sa vôbec pripraví takýto návrh zákona, ktorý sa potom povedzme dostane po dlhom rokovaní k nám do pléna Národnej rady. Všetci dobre vedia, že tá tvorba prebieha v zložitých vzťahoch medzi Európskou komisiou, Európskym parlamentom a Radou. Rôzne procedúry presne určujú, ako jednotlivé zákony sa musia prijímať v hlasovaní, či je to kvalifikovaná väčšina, ale v mnohých prípadoch, hlavne politiky, ktoré sú v druhom a v treťom pilieri, musia byť prijaté jednomyseľným stanoviskom a ja si myslím, že toto je veľmi dôležité a o tom sa tu nejako málo rozpráva. Keď hovoríme o tom, že Slovensko bude mať len 7 hlasov a preto nebude môcť zasahovať do legislatívneho procesu, pretože bude také slabé, že nebude môcť reálne ovplyvniť legislatívne európsky proces. Ja si myslím, že práve v oblastiach, kde musí byť jednomyseľné hlasovanie, tak tých 7 hlasov je strašne dôležitých a potom stanovisko Národnej rady a stanovisko vlády Slovenskej republiky bude v týchto oblastiach veľmi dôležité. Takže za seba chcem povedať, že si nemyslím, že stanovisko európskeho výboru alebo výboru pre európske záležitosti nebude vyslyšané v Bruseli a v Štrasburgu, pretože veľmi dobre vieme, že veľmi veľa týchto európskych zákonov potrebuje takéto jednomyseľné hlasovanie. Na druhej strane je veľmi dôležité, ako bude prebiehať legislatívny proces u nás a ako Národná rada môže zasiahnuť v budúcnosti do tohto procesu. Ten proces prebieha v rokovaniach pracovných skupín aj v Bruseli, ktoré potom pripravujú pozície do Coreperu jednotky a dvojky a keď sa v Coreperi dohodnú jednohlasne, tak automaticky prechádzajú do agendy A. Ak sa nedohodnú, prechádzajú do agendy B, kde sa znovu opakuje proces. Musia to ísť do komisie, komisia musí zapracovať pripomienky a tak ďalej a tak ďalej. Nie je to podľa mňa dôležité, ale dôležité je určite to, že rovnako, tak ako sú štruktúrované procedúry v európskych štruktúrach a teda v Európskom parlamente, v Európskej komisii a v Rade, rovnako aj u nás bude ten proces postupovať podobným spôsobom. Na tej najnižšej úrovni to budú pracovné skupiny, potom vyššie budú to komisie pre európske záležitosti jeden, dva a tieto komisie budú pripravovať stanoviská pre našich zástupcov v Coreperi v jednotke a v dvojke. Myslím si, že z toho je úplne jasné, ak chceme do toho vstúpiť, musí Národná rada a musí výbor, ktorý sa tomu bude venovať od samého začiatku, sledovať legislatívny proces. To znamená, že nemôžeme sa pýtať, kedy má Národná rada vstupovať do tohto procesu, pretože je jednoznačné, ak nevstúpi Národná rada so svojimi pripomienkami hneď od samého začiatku do toho procesu, tak potom, už keď bude všetko dohodnuté, nemôže Národná rada povedať Nie. Tak ako Jozef Banáš povedal veľmi presne, proti všetkým tam budeme stáť a budeme hovoriť: „Celý čas sme s vami súhlasili, len teraz sme sa rozhodli, že máme iné stanovisko, alebo že si myslíme niečo iné“. Tak potom nebudeme dôveryhodní. Ale ak spochybníme, alebo ak pripomienkujeme návrhy na začiatku, tak nikto nebude mať s tým problém, že budeme mať iný názor alebo že sa budeme snažiť svoj názor presadzovať, vytvárať skupiny, lobovať, ovplyvňovať. Z toho hľadiska chcem teda navrhnúť, pretože tí, ktorí vystúpili a hovorili, že tam je povedzme 200 zákonov. Kým sa tieto návrhy schválili, tak veľakrát aj 4, 5, 6, 7-krát sa vrátili v tom zložitom systéme, na ktorý som už upozornil. To znamená, je pravda, že naši zástupcovia povedzme v roku 2003 by sa museli povedzme 800-krát venovať zákonom, ktoré sa prerokúvajú v rámci európskej legislatívy. V roku 2004 je v pláne 112 zákonov. Chcem však upozorniť na to, že, samozrejme, z týchto 112 zákonov nie všetky sa budú nás zásadne týkať. Predpokladám, že nie ku všetkým 112 zákonom budeme mať pripomienky, pretože veľa z týchto zákonov rieši technicko-odborné problémy, ktoré sa v jednotlivých politikách a v jednotlivých legislatívnych oblastiach pripravujú na širokom konsenze európskej integrácie a európskeho záujmu. Chcem teda povedať jednu vec. Nemyslím si, že tento výbor bude totálne preťažený. Myslím si, že ak výbor bude dobre fungovať a dokáže identifikovať hneď na začiatku, ktoré zákony sú pre nás také zaujímavé, že budeme im venovať zvýšenú starostlivosť, tak potom to nie je 112 zákonov, ale možno je to 10, možno je to 5, ja neviem to odhadnúť, ale určite si nemyslím, že keď tento výbor dokáže hneď na začiatku presne identifikovať dôležité legislatívne zákony, že by to nedokázal ustrážiť a že by nedokázal zaujať správne stanovisko. Na druhej strane chcem len krátko poznamenať, že tento výbor bude mať asi celkom iný charakter, ako mal doteraz zahraničný výbor a výbor pre európsku integráciu, lebo doteraz aj koalícia, aj opozícia v súlade skoro jednomyseľne a skoro jednohlasne prijímala všetky návrhy, lebo skoro všetci sme chceli ísť do Európskej únie a rovnako sme všetci privítali - okrem kolegov z Komunistickej strany – náš vstup do NATO. To znamená, tie výbory mali celkom inú atmosféru, ale výbor, o ktorom sa teraz rozprávame, si myslím, že bude celkom iný. Tam sa bude jednoznačne rozlišovať už pozícia koalície a pozícia opozície. To už nebude také krásne, že všetci zdvihneme ruky a všetci si budeme rovnako myslieť to, čo sa predpokladá. Myslím si, že v tom výbore budú veľmi ťažké boje, politické aj odborné, aj iné, práve už medzi určitými pozíciami strán, ktoré ten výbor budú reprezentovať. Myslím si, že ten výbor bude veľmi dôležitý, myslím si, že parlament by mal určite tomuto výboru vytvoriť všetky podmienky, aby mohol pracovať profesionálne a na veľmi dobrej úrovni, ale na druhej strane možno by sme mohli aj v druhom čítaní nájsť spôsob, aby bolo jasné, kedy výbor bude dávať záväzné stanovisko, to sa týka aj zákona o rokovacom poriadku, aby to nebola formálna záležitosť, aby neprechádzali tie návrhy formálnym spôsobom, ale aby sme vedeli, čo je pre nás dôležité, čo je dôležité pre Slovensko, čo je dôležité pre túto krajinu a aby sme si na tých dôležitých bodoch dali záležať, aby sa nestalo, že budeme potom plakať nad rozliatym mliekom. Ďakujem. (Potlesk.)