Matovič, Igor, podpredseda vlády a minister financií SR (2021-12-09):
Ďakujem pekne. Chcem vám teda ešte niektoré dáta presnejšie povedať. Keď porovnáme si finančnú krízu 2008 – 2009 a pandémiu, tak tí páni, čo pred nami vládli, vtedy v podstate vybičovali dlh z 28,6 – koncový stav v roku 2008 – následne na 54,8. To je nárazovo viac ako 90 %. Čiže hrubý dlh zvýšili o viac ako 90 % v priebehu pár rokov. Plán podľa aj tohto materiálu, ktorý vám predkladám, je, že napriek najväčšej kríze, akú zažívame od druhej svetovej vojny, si trúfame my navýšiť dlh – a potom postupne nám bude klesať – o nie... ani nie o 30 % voči východziemu stavu, rok 2019. Čiže vtedy finančná kríza, ktorú ostatné krajiny zvládli úplne bravúrne, relatívne s malým nárastom dlhu, naši predchodcovia navýšili dlh o viac ako 90 %, my si trúfame ísť, momentálne teda sme o niečo viac ako 24 % je, maximálne že navýšime dlh o 30 % voči, voči tomu východziemu stavu roku 2019. Čiže aj tento parameter ukazuje, že si trúfame spravovať verejné financie trikrát lepšie ako tí pred nami, a to sami vieme, že pomoc, ktorú sme venovali ekonomike alebo poskytli na pomoc ekonomike kvôli covidu, bola drasticky väčšia. Počas ich finančnej krízy to bolo okolo nejakých 80 mil. eur a my sme dali ekonomike dokopy viac ako 5,6 mld. eur, takže to sa nedá ani len porovnávať, ale hovorím, však tam je najdôležitejšie to, že aké sú úmysly, aké sú motivácie, či to končí v tých trezoroch v zlatých tehlách, alebo naozaj peniaze sa používajú na verejné statky. Pod nárast dlhu v roku 2020 sa najviac podpísala, samozrejme, teda pandémia koronavírusu, ktorej vplyv predstavoval približne 4 percentuálne body HDP, ale teda hrubý dlh v priebehu roka 2020 medziročne vzrástol o 11,6 %. Tu ešte si dovolím upozorniť na, na jeden, jednu tiež ako účtovnú operáciu, účtovnú operáciu. Je to v podstate normálny výpočet, ale akože je to taký zvláštny efekt, že sa vám zvyšuje dlh bez toho, aby ste akokoľvek ho nejako zvýšili, a teda to je, že hlavný faktor tak výrazného vlastne navýšenia bolo to, že nám klesol samotný HDP. Čiže hrubý domáci produkt keď vám klesne, a vy počítate dlh v pomere k HDP, tak logicky, že keď HDP klesne, a dlh, aj keď by sa nezvýšil, tak automaticky percentuálne voči poklesu HDP je väčší bez toho, aby akýmkoľvek spôsobom narástol. Čiže tento, tento efekt bol veľmi výrazný. Čiže ide o tzv. efekt menovateľa, ktorý v dôsledku HDP prispel k zvýšeniu zadlženia o 1 percentuálny bod. Ďalšími faktormi nárastu zadlženia boli výdavkové opatrenia vlády súvisiace s pandémiou a vplyvom na deficit, to bolo 1,8 % HDP, približne 2 mld. eur teda v minulom roku, a výpadok daňovo-odvodových príjmov a vybraných nedaňových príjmov štátu v dôsledku poklesu ekonomiky, čo bolo približne 1,3 mld. eur. Čiže logicky, keď firmám sa nedarilo kvôli, kvôli koronakríze, tak poklesli aj ich preddavky, poklesli odvody za zamestnancov, takže tu bol výpadok voči, voči rozpočtu viac, a to 1,2 percentuálneho bodu, alebo teda približne 1,3 mld. eur. Výpadok príjmov, výdavkové opatrenia a vplyv koronakrízy na dlh prostredníctvom poklesu HDP tak v roku 2020 celkovo predstavovali približne 4 %. Špecifickým faktorom, ktorý ovplyvnil výšku zadlženia mimo priamych vplyvov pandémie, bolo navýšenie hotovosti, čiže to, čo som hovoril predtým, rozdiel medzi hrubým a čistým dlhom, čiže navýšenie hotovosti verejnej správy o 5,2 percentuálneho bodu HDP, približne 5 mld. eur. Čiže my sme navýšili, áno, to sú presne tie sýpky. Do tých sýpok sme dali 5 mld. eur, lebo sme boli schopní lacno tie peniaze nakúpiť na trhu, čiže požičať si ich lacno, odložiť na budúce výdavky, na budúce splátky úverov a toto bola vlastne operácia ku koncu roku 2020 alebo priebežne v roku 2020, aby sme, nikto nevedel, v akom, aký priebeh pandémia nebude mať, aby sme sýpky mali plné, aby sme sa nedostali do tej situácie, akú sme, keď sme preberali vládu, že neboli v sýpkach peniaze na, na dôchodky. Na jar 2020 po prepuknutí pandémie výrazne klesol záujem o štátne dlhopisy na finančných trhoch. Tlak na rast objemu emisií a potreby hotovosti vlády navyše v polovici roka ovplyvnil pôvodne vysoký očakávaný deficit verejnej správy až na úrovni 9,7 % HDP, ktorý súvisel s vysokou mierou neistoty a výhľadom nástupu druhej vlny pandémie. S rastúcou neistoty počas roka preto Agentúra pre riadenie dlhu (tzv. ARDAL) a likvidity zvolila stratégiu predzásobenia sa hotovosťou priebežne tak, aby nebola nútená realizovať emisie dlhopisov ku koncu roku 2020. Deficit verejnej správy nakoniec dosiahol úroveň... (rečník si odkašľal), pardon, 5,5 % HDP a zdroje získané emisiami v podobe likvidných finančných aktív štátu, tých 5,2 % HDP, približne tých 5 mld. v sýpkach, ktoré sa v plnej miere nepoužili na financovanie očakávaného schodku, sú súčasťou hrubého dlhu a znížia tlak na financovanie potrieb štátu v nasledujúcich rokoch, čiže v tomto, v tomto roku. Všetko toto máte aj napísané vlastne v tom materiáli, ale myslím si, že je to dôležité si povedať, lebo naozaj veľmi dôležité pozerať najmä na rast čistého zadlženia štátu, nie na rast hrubého, v ktorom sa skrýva tých odložených 5 mld. navyše na účtoch v štátnych, v štátnych aktívach. Treťou skupinou príspevkov k nárastu dlhu boli ostatné vplyvy, tie boli 2,5 percentuálneho bodu HDP. Rozpočet na rok 2020 pripravený na jeseň 2019 predošlou vládou mal ambíciu dosiahnuť deficit 0,5 % HDP. V priebehu roka 2020 sa však materializovali riziká schváleného rozpočtu. Poznámka. Rada pre rozpočtovú zodpovednosť v hodnotení hospodárenia rozpočtu verejnej správy kvantifikovala objem rizík pre rok 2020 vyplývajúci z hospodárskej politiky pred voľbami, z hospodárskej politiky pred voľbami vo výške 2,5 % HDP, čiže Rada pre rozpočtovú zodpovednosť ako nezávislá inštitúcia povedala, že SMER nám odovzdal vládu alebo rozpočet v takom stave, že tam neboli kryté dokopy výdavky okrem tých, čo som ja povedal, že tých 1,7 mld., čo prijali opatrenia, tie rôzne sľuby a medové motúze voličom, že dokopy tam nebolo krytie za 2,5 % HDP. To znamená za 2,5 mld. eur, že narobili účty dopredu, čo všade kam jako pôjde, aby si ľudí nakúpili, ale príjmy na to v rozpočte nemali. Predložil predošlý minister financií fiktívny rozpočet, ktorý sa tváril, že na to máme. V skutočnosti jednoducho sme na to nemali a potom toto boli, potom toto boli tie prekvapenia. Ďalej by som sa opakoval, hovorím, v tom predloženom materiáli máte, máte podrobnosti. Možno ešte dnes tu bude o tom, o tom viacej reči. Samozrejme, že najdôležitejšie z pohľadu verejných financií je teraz, poviem tak, že využiť ústavnú väčšinu, ktorú k dispozícii zatiaľ v tejto sále máme, na to, aby sme splnili to, čo sme ľuďom sľubovali pred voľbami, že spravíme také zmeny zákonom na ochranu verejných financií na, o daňovej brzde, o výdavkových stropoch, o dôchodkoch, aby do budúcna sme nemali najhoršie, najhoršiu udržateľnosť verejných financií z pohľadu dlhodobého, ako, ako nám odovzdala predošlá vláda, ale, aby sme sa posunuli práve medzi tie lepšie krajiny v rámci EÚ, keďže vieme, že sme zase zároveň krajina v rámci celej EÚ s najväčšou... -ším demografickým problémom, ktorý nás v budúcich desaťročiach čaká. Bohužiaľ, stovky tisíc detí sa nám nenarodilo v porovnaní s tým, ak by sme mali pôrodnosť z roku ’89 aj predošlých 30 rokov. Tieto deti nám chýbať veľmi budú na pracovnom trhu, inak povedané, výrazným spôsobom narastie počet dôchodcov a výrazným spôsobom klesne počet ich detí a vnúčat, ktorí budú robiť na ich dôchodky. To nám bude spôsobovať extrémny tlak na udržateľnosť verejných financií, preto nevyhnutne potrebujeme zmeny či už zákona o dlhovej brzde, ale najmä prijať zákon o výdavkových stropoch, ktorý nedovolí také nezodpovedné správanie sa, ako tu predvádzala vláda SMER-u počas 12 rokov, a práve zabezpečí to biblické pravidlo, že počas siedmich hojných rokov sa budú prebytky odkladať do sýpok a v čase krízy sa z tých sýpok vyberú na to, aby sme práve ekonomike pomohli. Čiže pre mňa osobne výdavkové stropy najdôležitejšie, potom teda dlhová brzda a, samozrejme, udržateľné zmeny v dôchodkových pravidlách, lebo tak ako to urobil SMER za poslednej doby, platí to, čo som už povedal, už trikrát dnes, odovzdali nám financie alebo spravili zo slovenských financií najmenej udržateľné financie z dlhodobého hľadiska v celej EÚ, s dlhom v horizonte 50 rokov viac jako 400 % HDP. To je tak asi trikrát krach. Takže keď nechceme našim deťom nachystať do vienka republiku, ktorá bude v krachu a ktorej krach len bude otázkou času, využime, prosím vás, ústavnú väčšinu na to, aby sme tie dôležité ústavné zmeny prijali a ochránili verejné financie pred prípadnými budúcimi zlodejmi, ktorí by sa, pevne verím, že nie, ale ak by sa náhodou k moci ešte raz dostali, aby znova tie verejné financie nerozhumplovali, nezlikvidovali, neznížili ich dlhodobú udržateľnosť a neplnili si svoje trezory zlatými tehličkami ako ich verný druh to Kajetán Kičura.