Hlina, Alojz, poslanec NR SR (2014-05-28):
Vážená pani predsedajúca, vážená pani ministerka, vážení kolegovia, vážená kolegyňa, dovoľte mi v tejto komornej atmosfére, ja len podám stručnú informáciu aj ľudu tejto krajiny, že koľkých poslancov zaujíma zdravie. Keď už by sme išli na vašu lajnu, zdraviu zamestnancov a opatrenia s tým, prípadne ochrana verejných zdrojov, sme tu štyria, piati, šiesti. Čiže spravte si svoj názor. Šesť poslancov sa ráno zúčastňuje zasadnutia, rokovania parlamentu. Tuná kolega, ktorý sa včera rozčuľoval, že to presne sedí, ako som hovoril, o 18.40 h, 8.40 h, to je úplne jedno kedy, niektorí sú tu vôbec nie. Prosím vás ešte takto. Tam, kde sme včera skončili, aby som sa tam k tomu nejako prepojil, a na začiatok ešte poviem, lebo znova sa bojím tej hrubej demagógie, toho, že niekto povie a nedajbože, že niekto na mňa povie, že mi nezáleží na zdraví zamestnancov a úplne teda možno až horšie, expresívnejšie výrazy, že ako mi nezáleží a čo tým všetko tým pádom som. Nuž ináč ešte to poviem. Takto ešte na začiatok treba povedať. Ak by niekomu záležalo na zdraví zamestnancov, ale už ani nielenže zamestnancov, aj detí, tak by napríklad nedovolil to, že vysielače mobilných operátorov sú umiestňované na strechy škôl. Vysielače mobilných operátorov sú umiestňované na strechy škôl. Viete prečo? Lebo keď sa niekto dohodne, a poväčšine sa dohodne ten, kto montuje tie vysielače s tou samosprávou, ktorá ich spravuje za výhodných podmienok, poväčšine tie školy sú na strategicky dobrých miestach. Ale už nikoho hlava z toho nebolí, že čo je to vlastne, že keď umiestnite vysielač nad deti? Len susedná krajina Rakúsko mala skrz to obrovský spor, sa sporili, že aká intenzita žiarenia? Kde môže byť? Kde nemôže byť? Ja som si vtedy, keď sme sa my, tým problémom analyzovali, robili taký listing iných krajín a by ste neverili, Rusko je ďalej, Čína je ďalej. To už nehovorím, kde sú západné krajiny. A už nikoho by nenapadlo to montovať nad hlavy detí. Preto to hovorím, pani ministerka. Čiže keď si náhodou, by ste v záverečnej reči ma spomenuli, že ja som ten, komu nezáleží na zdraví zamestnancov, prípadne detí, tak ja vám poviem, že pred dvoma rokmi som robil poriadny cirkus, lebo nad hlavy mojich detí chceli dať antény. Tuná na Mudroňovej, lebo to je strategicky umiestnená škola. Výborná škola. Z tej strechy vidíte celú Bratislavu, dosah výborný. Tam mali tú drzosť to napchať. A urobili sme, čo sme mohli. Lenže to bolo vzopätie rodičov, ktorí sa tomu postavili. To nemali sme oporu v zákone. A ten zákon predložím, aby sme upravili tú normu, že či budeme škvariť tie deti v tých školách alebo nie. Som zvedavý, vážení kolegovia, som zvedavý, pani ministerka, som zvedavý, ako zareaguje váš odborný stav. Lebo to nebude výmysel. To bude len tam, kde už dávno moderný svet je. U nás nie. U nás tým deťom tie mozgy škvaríte. U nás to robíte. Takže ak by sme si mali zodpovedať otázku, komu na čom záleží, som zvedavý, keď toto sem príde. Lebo ja vám poviem, čo to spôsobí, keď upravíte tie normy. Že tí chlapci, ktorí to našúpali všade na tie strechy, pozrite si strechu, každú strechu bratislavskej školy, všade je tá anténa. Skoro na každej streche bratislavskej školy je tá anténa. To je tá zodpovednosť, tam chráňte, prosím vás. Tam je, tam vaši nech chránia. Dobre? Tie deti nech chránia, čo sú tam, prosím vás. Toto, čo ste doniesli, zrekapitulujem k tomu, kde sme včera skončili, je útok na verejné financie. Je útok na verejné financie. Vy zavádzate niečo, čo sa zakrývate, že je podmienkou Európskej únie. Nie je. Vy to viete, že to nie je. Súkromný sektor sa s týmto vaším návrhom nejakým spôsobom vysporiada. Vysporiada sa teda v tom, aspoň v tom, že to bude sa snažiť vyriešiť efektívne, vybalansovať podľa ceny, dopytu, trhu, neviem čo, proste bude mať snahu nájsť cenu, ktorú už keď to musí, tak nech je čo najnižšia. Ale to neplatí pre verejný sektor. Pre verejný sektor to absolútne neplatí. Pre verejný sektor a pre ľudí, ktorým na tom záleží, pre ktorých to robíte, je to priepustka na to, že legálne vytiahnu z verejného sektoru obrovské peniaze. Ja sa pýtam, Kažimír o tom vie? Vie o tom Kažimír, že sa mu chystáte na 350-tisíc zamestnancov vo verejnom sektore otvoriť znova brány pre záujmy? Vie o tom? A ešte by nestačilo, vážení, ešte by nestačilo, ešte ste do tohto zákonu napchali aj školy. Školy, ale nie z pohľadu zamestnanec – zamestnávateľ, lebo každá škola je aj zamestnávateľ z pohľadu toho, že má svojich učiteľov v pracovnom, ale ste tam to doplnili a vycizelovali, že aj ten študent strednej odbornej školy prakticky, ale aj študent vysokej školy pri odborných činnostiach spadá pod ten zákon. No, by jeden nepovedal. Koľko je to ľudí? Čiže rozširujete okruh. Čiže ak teraz rozširujete okruh, z ktorých je možné vydrieť nejaké peniaze, to znamená, ak je to 350-tisíc verejných zamestnancov vo verejnej správe, „ungefér“, približne, tak tam ešte vložíte, ja neviem koľko je, 40, 60-tisíc študentov, ktorí tiež určitým, každý svojím spôsobom na každej vysokej škole robíte nejakú odbornú činnosť. Čiže aj tam ešte bude musieť Univerzita Komenského, pán Mičieta, prípadne vám odkazujem, ak ste doteraz mali pezédesku iba pre svojich zamestnancov, tak to budete musieť rozšíriť pre svojich študentov. Nebojte sa, príde za vami správna firma, ktorá vám povie, že má pre vás kompletný balík a nejakú zvýhodnenú cenu pre študentov. Čiže aj o to to rozširujete. Pani ministerka, teda aby sme sa pohli, lebo vy sem za mesiac chcete prísť znova. Za mesiac sem chcete prísť znova. Ja mám šancu interpelovať zajtra. V čom budem interpelovať? Budem interpelovať napríklad v tom, že pozrite sa, toto sú tri návrhy ustanovení paragrafu 30. Jeden hovorí, že je povinný zabezpečiť pracovnú službu podľa § 30a pre všetkých zamestnancov. Druhý hovorí, je povinný zabezpečiť pracovnú zdravotnú službu podľa § 30, ktorí pracujú v trojke a štvorke. A tretí hovorí, že je povinný zabezpečiť pre zamestnancov zdravotný dohľad. No kto by tomu rozumel? Tri isté, to isté v troch variantoch. Ak ste sem minulý rok vo februári boli s návrhom, týmto návrhom, ktorý hovorí, vo februári do parlamentu prišiel návrh, ktorý hovoril, že pracovnú zdravotnú službu je povinný zabezpečiť pre prácu zaradenej do tretej alebo štvrtej kategórie. To sem prišlo do parlamentu. A zároveň tu bolo, že zamestnávateľ môže zabezpečiť pracovnú zdravotnú službu aj pre zamestnancov, ktorí vykonávajú jednotku, dvojku. Prípadne pre ľudí, ktorí to pozeráte, celý problém je v tom, o čom sa tu sporíme, že je približne dva milióny zamestnancov, teda v nejakom zamestnaneckom vzťahu. A na koľkých z nich, do koľkých z nich pustíme hladných ľudí, ktorí, niektorým možno aj záleží trošku na tom zdraví zamestnanca, ale poväčšine ide o peniaze tak, ako koniec koncov vždy. Špeciálne určitým ľuďom, ktorí vydreli, už len z Pošty koľko vydreli. Teraz sa tieto ustanovenia, a to má svoju logiku, týkajú trojky, štvorky. To znamená, rizikových zamestnancov. Tých je cca 100-tisíc. Ostáva vám milión deväťstotisíc ľudí, ktorí sú v určitom vzťahu a o tých ide. O tých ide, ako ich dostať pod tento zákon a z tých milión deväťsto je tých cca 350-tisíc štátnych, o ktorých ide špeciálne, lebo 1 milión 900 mínus 350, to je súkromný sektor, ktorý si to nejakým spôsobom prizrie, ale bude ho to stáť. Tam Asociácia zamestnávateľských zväzov vyčíslila, že koľko to ten sektor bude stáť. Ale špeciálne ide o ten verejný, lebo tam otvoríte ohrady a tam sa bude súťažiť v úvodzovkách. Tak mi, pani ministerka, potom odpoviete v tej interpelácii, ako je možné, že tento návrh sem prišiel. A dôvodom, prečo ho stiahli, dôvodom, prečo ho stiahli, bolo aj na vláde, aj u vás, že sa stala administratívna chyba. No nech sa na mňa nikto nehnevá, v čom je administratívna chyba? Mne sa sem-tam stane v nejakej chybe, v čiarke, v mäkčeni, alebo v čom bola administratívna chyba? Zaujímavé, ja som to sledoval, že na NPK v tom 2013 bol iný návrh. Čiže v NPK prešiel iný návrh, kde sa hovorilo, že je povinný zabezpečiť zdravotnú pre všetkých. Do parlamentu sa dostal, že môže, ale to nie je administratívna, to sú dva, dve, to je úplne iná kostra celého zákona. To znamená, čo to znamená? To znamená, že Úrad pre verejné zdravotníctvo, predpokladám, že mal vypracovaný ten variant, kde môže, len teda zabudol prekopírovať ten, kde teda nemôže, lebo údajne je to tak. No ja som zvedavý, potom však budeme sa o tom rozprávať. Už tak či onak, vážení. Tak či onak v parlamente bol návrh, že môže, NPK prešiel, že je povinný pre pracovnú zdravotnú službu, ale dneska máme tuná názov, kde nám hovorí, že je povinný zabezpečiť zdravotný dohľad. Kebyže to, nechcem to preceniť tieto zmeny v dikcii, ale môže to byť aj to, lebo si niekto uvedomil, že nikto od nás nechcel a možno by sa niekto našiel, ktorý by povedal, avšak nikto od nás nechce, aby ste zabezpečili pracovnú zdravotnú službu pre všetkých zamestnancov. Lebo pokiaľ ja viem, tá smernica hovorí len o tom, že majú, opravte ma, ale nejako, majú mať prístup zamestnanci k zdravotnej starostlivosti. Čiže niekto vám opraví, už keby náhodou, že to nie je, to nie je a určite nie je smernica v tom, že ste povinní zabezpečiť pracovnú zdravotnú službu, no tak ste to zjemnili, sa to volá zdravotný dohľad. Ale zdravotný dohľad znamená, že musia zabezpečiť pracovnú zdravotnú službu v tých ďalších. Čiže ako, ja neviem, mám si z toho usudzovať, že ste to akože vyriešili? Celé to zjednoduším pre ľudí. Celé je to o tom, to, čo som tu už ukazoval včera. Povinná zdravotná služba, a že to je podmienka Európskej únie, je mýtus, ktorý preukazuje Írsko, Francúzsko, tu už ste Rakúsko pre istotu ani nedali. Už len z tohto zle urobeného listingu krajín, kde sa, ako sa s tým kto vysporiadal, jednoznačne vyplýva, že to nie je zamerané na všetkých, že sú tam určité variácie na tú tému. Dobre? Už keď nič iné, tak vedia, sú krajiny, ktoré rozlišujú podľa počtu zamestnancov, ktorých vynímajú spod nejakého, a teraz hovorme o čom. Dohľadu? Pracovnej zdravotnej služby? Sú, a však vy to dobre viete. Pre ľudí, ktorí to nevedia, sú. Sú v modernej Európe krajiny, ktoré nerešpektujú smernicu Európskej únie? Majú „infringement“? Platia? Alebo čo? Alebo oni sú iní členovia? Alebo my sme iní? My sme viac hlboko v predklone, alebo o čo tu ide? Nejde o to. Ide o to, že potrebujete dostať minimálne štátnych zamestnancov do zákona tak, aby niekto mohol súťažiť, ponuky robiť, súťažiť. Prosím vás, súťažiť. Aby mohol vydrieť peniaze. To sa dozvieme, že koľko sa podarilo vydrieť doteraz skupinám v okolí firmy Penty, keď len z Pošty vydreli 240 miliónov korún. Neviem, či to má vôbec zmysel hovoriť o tom, že čo s tým spôsobíte, keď zavediete nejakú ďalšiu administratívnu povinnosť, ktorá, ale viete, keby to tým ľuďom pomohlo. A teraz prípadne skúsim povedať, že ak niekto povie, že teda, ak by sme toto neschválili, že čo sa stane, že tí zamestnanci sú vydaní napospas. To, čo tu aj niekto hovoril, napospas žiareniu. Viete, to je proste, my máme zákon o BOZP, my máme zákon. Toto zjednodušene, teraz trošku improvizujem, toto je len duálne, toto je dualita k nejakému existujúcemu za účelom nie čistým, nejakým fakt dobrým, za účelom, znova vám to poviem, tú Poštu 240 miliónov korún a poštárky nie sú zdravšie. To je duálny systém. Čiže ak by ste mali, ak ste cítili, že je tam, tak ste sa mali vysporiadať s tou smernicou cez BOZP nejakými, nejakými doplnenými. Ale nie tak, že z toho urobíte trh, že z toho urobíte biznis, špeciálne biznis pre niekoho. Viete tie, koho by to tu však zaujímalo, ale ja som to už aj v iných príkladoch, už to sú aj pomaly, už aj rok aj dva dozadu, len si to skúste namodelovať, že sedíte niekde v Hongkongu na 30. poschodí a Chicagu na 20. poschodí, rozmýšľate, že máte nejakých pár korún voľných a že kde prípadne by ste s nimi šli. A niekto vám ponúkne biedny región Michaloviec. Už keď im tam nedajú značku, že tam auto nesmie ísť, to myslím u kolegyni sa stalo, keď im tam nepovypínajú prúd, čo tuná sa tiež stane, to je ináč tiež nonsens, tak ten človek si dá urobiť listing toho, že čo je povinné. To už nehovorím, že zákonník šiel v protismere, ale potom si dá urobiť listing a zistí, že tu sú pápežskejší od pápeža, že tu sú pápežskejší od pápeža. To znamená, ak niekto vydá nejakú smernicu, že sa má vytvoriť systém, ktorý by zabezpečil ochranu zdravia, tak tá malá krajina z toho urobí „deal“ pre niekoho a nedbá na škody, ktoré to môže spôsobiť. Nedbá na škody v tom, že si niekto povie, no nehnevajte sa, toto čo je za hlúposť? Dajte ďalšiu krajinu. Dajte ďalšiu krajinu a to chcem teda aj apelovať na tých chlapcov, ktorí sa kŕmia. Viete, ja mám úctu k ľuďom, ktorí niečo vytvorili. Ja som posledný boľševik v tomto parlamente. Ja mám úctu k ľuďom, ktorí niečo dokázali vytvoriť, vážení. Mám úctu k ľuďom, nebudem menovať z nášho teritória, aby som im neublížil, ale trebárs ľuďom ako je Jobs, alebo niekto, kto dokázali niečo vytvoriť. Ale odo mňa nechcite, vážení, nechcite ani troška, aby som prejavil úcty, ktorých jedinou, jedinou schopnosťou je vydrieť peniaze zo štátneho rozpočtu. Týmto ľuďom ja sa klaňať, tak ako vy, nebudem. Týmto ľuďom sa ja klaňať nebudem, tak ako ste vy v hlbokom predklone a čo ste vy tu schopní doniesť. To už nehovorím o tom, že za chvíľku si zmyslia, že či by sa náhodou nedali sem zvoliť, aby to mali kratšiu cestu sem a tu niektorí povedia, však to nie je až taký zlý nápad, ale ja hovorím, je to zlý nápad. Pokiaľ je niekoho schopnosťou len to vydrieť, vydrieť a vydrieť peniaze z verejných zdrojov, vážení, lebo tie peniaze z pošty, to neboli peniaze pošty v zásade. To boli verejné zdroje. To boli zdroje tohto štátu. Však pošta ich mohla odovzdať buď tým poštárkam, poštárky ich mohli minúť v potravinách, na DPH by to Kažimír mal, alebo to mohli odviesť štátu ako zisk. Prečo to skončilo v Pente? Načo je dôležité, aby to skončilo v Pente? Načo je dôležité, aby to pokračovalo? Pokračovalo ďalej, ďalej a ďalej a ešte ste k tomu pribalili študentov. V Amerike je také voľné zoskupenie, ktoré hovorí, že dá sa podnikať aj tak, aby ste neboli sviňa. Ja viem, že to sem ešte neprišlo. Minule som to pánovi Lajčákovi hovoril, že či by prípadne nejaký ten materiál na nástenku u neho na ministerstve nevyvesil, prípadne na úrad vlády, lebo keď sa tam možno po nociach niekde chodí, že by si to niekto pozrel. Lebo dá sa podnikať tak, aby ste neboli sviňa, aby ste nemuseli parazitovať na verejných zdrojoch, lebo tie niekde chýbajú, to nie sú peniaze, to sú peniaze, ja viem, že to znie, my čo máme skúsenosť s komunizmom, trošku zle a že to sú peniaze občanov tejto krajiny. A vy vytvárate legislatívne predpoklady na to, aby peniaze ľudí tejto krajiny, ktoré sú pripravené na niečo, sa presunuli legálne do súkromných zdrojov a doplňujem – za nič. Pani ministerka, dávam návrh, aby teda ste, aby sa ten materiál stiahol a skončím s tým, že ak ho nestiahnete, čiže ho nestiahnete, samozrejme, však by ste dostali po ušiach, pardon, ale skúsim ešte jednu vec povedať, ktorá je podľa mňa dosť dôležitá a to si podľa mňa ani nikto, málokto uvedomil. Vážení, podľa, a teraz neviem, akého zákonu, ale máte nárok na to, aby ste raz za dva roky mohli ísť na preventívku. Raz za dva roky máte nárok ísť na preventívnu zdravotnú prehliadku. Tá preventívna zdravotná prehliadka je 500-bodová, ak sa nemýlim, to je nejakých 100 euro. To znamená, že zdravotná poisťovňa preplatí tomu lekárovi, kto ju vykonal, 100 euro. Na to má každý človek nárok, avšak aj zavedením tohto, vašich, týchto vašich ustanovení a to bude tiež predmetom tej interpelácie, koľkí boli na preventívnej zdravotnej prehliadke za peniaze zamestnávateľa? Teda, že „cui bono“, ako my hovoríme zase, že „cui prodest“. To je v zásade to isté. Komu by na tom záležalo poslať niekoho na preventívku za peniaze zamestnávateľa? Pozrite sa, ak niekto má nárok ísť na preventívku a je poistencom, dajme tomu Dôvery, tak keď je, chráni si svoje zdravie, ide na preventívku, tak Dôvera musí tomu lekárovi, ktorý je, tú preventívku, mu zaplatiť 100 euro. Za minulý rok Dôvera zaplatila cez 2 milióny eur za preventívky, avšak vy chcete dostať do zákona, či priamo, či nepriamo, či podsúvaním to, aby sa preventívky vykonávali na účet zamestnávateľa. Čiže zamestnávateľ bude platiť to, na čo má človek, občan, pomlčka, lebo nie každý občan je aj zamestnanec, ale každý človek, občan, pomlčka, aj zamestnanec má nárok na bezplatnú. Čo sa stane? Keď tak je úspešná firma Penta v našom zdravotníckom biznise, tak ona, poväčšine tie preventívky vykonávajú cez nich, u nich a platí to zamestnávateľ. U štátu to ide geniálne. Myslím, že ministerstvo práce, sociálnych vecí dokonca neviem, či nie 300 euro za človeka im neúčtovali. Čiže tuná tie peniaze zarobí, ale čo je ešte dôležité, a to mi ani napríklad nevedeli odpovedať vaši, keď som bol na konzultácii u vás na ministerstve, že keď ja pôjdem v marci na zdravotnú prehliadku, na ktorú ma poslal, alebo idem v zmysle tohto zákona, zamestnávateľ, aj to platí zamestnávateľ a v auguste pôjdem na preventívku, na ktorú mám nárok, čo mi povie môj lekár? Ťukne do počítača a povie: pán kolega, ale však vy ste boli v marci na preventívke. Áno, presne, ani vy neviete. My sa k tomu dostaneme, že to bude tak prepojené, že to v tom počítači uvidí. Vyjde metodický pokyn, ktorý povie, metodický, a viete, čím bude krytý? Ochranou prostriedkov verejného zdravotníckeho systému, alebo ako sa to volá vlastne v tých poisťovniach, aby sa zamedzilo duálnemu, duálnemu využívaniu tohto parametru, že môžete ísť zadarmo na bezplatnú zdravotnú prehliadku, takže mu povie, že tieto výkony, ktoré ste už, ktoré boli, ja viem, že čo mi poviete, že skúmali iné. Prosím vás, čo skúmate u sekretárky? A odber krvi od zamestnávateľa, ktorý platí a odber krvi, ktorý platí cez zdravotnú, to je to isté. Prosím vás, k tomu to dospeje, že sa vyeliminuje to, aby to bolo duálne. To znamená, to čo mala platiť poisťovňa, bude platiť zamestnávateľ a keby aj náhodou ste na tú chvíľku nemali tú drzosť, tak ja vám poviem psychologicky: ak ja som bol na preventívke v marci od zamestnávateľa, ktorú mi platil zamestnávateľ, no tak nepôjdem v auguste na preventívku, na ktorú mám nárok, lebo si poviem, však som, bol som v marci. To znamená, ak by sme chceli hľadať, že komu na tom ale hrozným spôsobom záleží, tak záleží na tom hrozným spôsobom aj zdravotným poisťovniam, špeciálne zdravotnej poisťovni Dôvera, lebo tuná ušetrí a keď bude šikovná, a bude šikovná v štátnom sektore, tak tu zarobí dvakrát. Toto nie je, toto nie sú lúpežníci, toto nie sú vreckári v MHD, to treba uznať. Toto nie sú vreckári v MHD, to nie sú, čo kradnú jogurty v potravinách. Toto je sofistikovaná vec a to je komplot, určitým spôsobom komplot a už robíte presne to, na čo som upozorňoval pred iks rokmi. Už vám nestačia verejné zdroje, už vám nestačí majetok, ktorý sa tu nejakým spôsobom vytuneloval, ten už je rozdelený. Už idete po peňaženkách, po peňaženkách ľudí, konkrétnych ľudí, v tomto prípade aj súkromného sektoru. Bez kúska hanby, len aby ste naplnili apetít niekoho, ktorý sa transferuje do výstavby niečoho, čo neviem, či my tu potrebujeme alebo nepotrebujeme. O absurdných výstavných projektoch niektorých skupín, ktoré tu sú, sa zmieňovať nebudem. Vážená pani ministerka, skončím s tým, aby som bol konštruktívny, a to bude aj kľúčový moment a v interpelácii mi prípadne odpovedzte. Ak, a ja som za, ak chceme aj Európskej únii riportovať, že ako sme sa postarali, tak urobme jednu vec. Ja vám navrhnem jednu vec. Viete, čo urobme? Navrhnime to, že zamestnávateľ, aj to premietnime do Zákonníka práce, je povinný, povinný u zamestnanca kontrolovať, či sa zúčastnil povinnej tej bezplatnej zdravotnej prehliadky. V prípade, že nie, tak to môže byť rozväzujúca podmienka na pomer pracovný. Prečo nie? Prečo by sa, áno, však nech sa zamestnanec stará o zdravie svojich, a áno, lebo nemáte dohľad. Záujem o preventívky, špeciálne možno nie určité možno aj vzdelanostné aj sociálnych vrstiev nie sú vysoké, sú tretinové a keď nám skutočne, sama ste to povedali, na prevencii, prevencia je základ. Tak dostaňme to, že aspoň tých 2 milióny ľudí, ktorí sú v určitom vzťahu zamestnaneckom, tak ich, majme na to páku a dajme tú páku cez to a riportujte Európskej únii. Povedzte, prosím vás, my sme to vyriešili kulantne. U nás zamestnávateľ okrem BOZP, posilnite BOZP, ešte kontroluje, či v našom verejnom zdravotnom systéme je, že každé dva roky, ešte má právo kontrolovať, že či chodí na tie preventívky. Lenže vážení, a to bude tá, toto sa nebude páčiť chlapcom z Penty, lebo keby sa im zrazu všetci rozbehli, že si tú bezplatnú, že si tú preventívku urobia, tak to im spadne úsmev, však? Ale vyriešite to, čo je. Však naplňte to, čo máme teraz v zákone, že máme nárok raz za dva roky. Urobte to. Toto je riešením, pani ministerka. Som zvedavý, skúsim naformulovať potom tú interpeláciu, že, ja možno to skúsim pripraviť vo forme pozmeňovacieho návrhu alebo možno v ďalšom kole, počkáme, ako toto vlastne schválite. Ak chcete skutočne, ale ak skutočne chcete riešiť zdravie zamestnancov, tak potom je riešením to, že nájsť páku, ako zamestnávateľom dať určitým spôsobom dohľad, lebo hovoríme stále o dohľade, čiže zamestnávateľ bude mať dohľad nad zdravím zamestnanca takým spôsobom, že Jano, bol si už na preventívke? Musíš mi doniesť papier a ja to musím kontrolovať a keď nepôjdeš na preventívku, tak nehnevaj sa, ja ti môžem dať výpoveď. A Jano pôjde na preventívku. Ale Penta ju bude musieť zaplatiť, vážení, to je ten problém. To je celý ten problém. A to, zdá sa, je v týchto krajinách už nepriestrelné, však? No som naozaj mimoriadne zvedavý, akým spôsobom toto, tento sofistikovaný útok na verejné financie dopadne a už nielen na verejné financie, ale na financie súkromného sektoru. To som naozaj mimoriadne zvedavý. Ďakujem všetkým, ktorí si ma prípadne vypočuli. Ďakujem.