Mičovský, Ján, poslanec NR SR (2014-07-03):
Dobrý deň, ďakujem za slovo. Vážená pani podpredsedníčka Národnej rady, vážené kolegyne, kolegovia, vážení členovia vlády Slovenskej republiky, mám niekoľko interpelácií. Pokúsim sa ich predniesť tak, aby som využil prítomnosť členov vlády, ktorí sú poverení zastupovaním, resp. ktorým je táto interpelácia adresovaná. Moje prvé tri interpelácie sú adresované ministrovi pôdohospodárstva a rozvoja vidieka Ľubomírovi Jahnátkovi. Pán minister spravodlivosti, vy ho tu zastupujete teraz však, takže tieto interpelácie si dovolím adresovať vaším prostredníctvom na pána ministra pôdohospodárstva. Vážený pán minister... Nie, pardon, toto je na pána Kažimíra. To som, takže takto. Vážený pán minister, štátny podnik Lesy Slovenskej republiky vyhlásil v jeseni 2013 verejné obstarávanie na odvoz dreva. Tento odvoz sa už vykonáva, a to od 1. mája, a má trvať štyri roky. Nerozumiem, prečo rolu obstarávateľa prebrala súkromná bratislavská firma. Myslím, že podnik by ju zvládol aj sám. Ak bolo snahou zabezpečiť maximálnu transparentnosť a efektívnosť neobvykle rozsiahleho verejného obstarávania, tak to bude teda treba poriadne objasniť, pretože víťazné spoločnosti vykonávajú odvoz vo viacerých prípadoch za podmienok, kde víťazná cena práce za meter kubický výrazne presahuje ceny, za ktoré vykonávali odvoz doterajší drobní dodávatelia, a ceny za odvoz dreva sú dokonca vyššie, ako keď si podnik odvoz dreva vykonával sám. Keďže informácie, ktoré som o tejto súťaži získal, umožňujú vysloviť vážne podozrenie, že súťaž bola zmanipulovaná v neprospech štátu, interpelujem vás s nasledovnými otázkami. Prvá otázka: „Lesy Slovenskej republiky majú zriadený svoj vlastný samostatný odbor verejného obstarávania, ktorý v minulosti zastrešoval verejné obstarávanie pestovateľských a ťažbových činností, a napriek tomu verejné obstarávanie odvozu dreva bolo vykonávané prostredníctvom externej firmy PP&P Co., Bratislava. Prečo neprebehlo uvedené verejné obstarávanie na úrovni podniku? Kto a prečo vybral uvedenú súkromnú firmu? Koľko za to podnik súkromnej firme zaplatil?“ Druhá otázka: „Víťazné firmy realizujú odvoz ešte iba jeden, resp. dva mesiace, no už sa tu hovorí o dodatkoch v súťaži. Boli takéto dodatky skutočne podpísané? Ak áno, koľko ich je a čo je ich predmetom? Zároveň prosím vysvetlenie, prečo vôbec bolo takmer okamžite po nástupe vybraných dodávateľov k dodatkom pristúpené.“ Tretia otázka: „Je pravda, že jednou z podmienok súťaže bolo to, aby používané vozidlá spĺňali emisnú normu Euro 4, no skutočne nasadené vozidlá túto normu vo viacerých prípadoch nespĺňajú?“ Štvrtá: „Aká bola na jednotlivých odštepných závodoch podniku vysúťažená jednotková cena za odvoz dreva a aká bola na týchto závodoch pre rovnaké obdobie cena plánovaná?“ Piata otázka: „Aká bola dosiahnutá skutočná priemerná cena odvezeného dreva na jednotlivých závodoch v roku 2013?“ Šiesta otázka: „Aká bola dosiahnutá skutočná priemerná cena za kubík odvezeného dreva na jednotlivých závodoch v období január až apríl, resp. máj 2014?“ Siedma otázka: „Koľkými vlastnými autami na odvoz dreva disponuje štátny podnik a aká je ich jednotková cena za odvoz dreva podľa prepravných vzdialeností v porovnaní s víťaznými firmami?“ Posledná otázka: „Kto a prečo nastavil podmienky verejného obstarávania tak, aby sa doterajší drobní prepravcovia do verejného obstarávania nemohli zapojiť?“ Ďakujem, s úctou, podpis. Druhá interpelácia na pána ministra pôdohospodárstva a rozvoja vidieka je nasledovná: „Vážený pán minister, do poslednej novely zákona o poľovníctve bol zaradený § 13a, ktorým sa určuje postup pri prenajímaní štátnych pozemkov v poľovnom revíri vtedy, ak ich podiel predstavuje viac ako dve tretiny výmery revíru. V takomto prípade sa vyžaduje verejná obchodná súťaž, ergo ak má štát pozemkov menej ako dve tretiny, súťaž sa nevyžaduje a štátny podnik môže pozemky na poľovné účely prenajímať z voľnej ruky. Priehľadná prvoplánovosť tohto zvláštneho paragrafu je neuveriteľná. Má umožniť, aby sa štát mohol správať nehospodárne a nebol nútený snažiť sa vysúťažiť čo najvyššiu cenu. Za týmto poznaním sa vnucuje klasická otázka, v čí prospech. Samozrejme, že nie v prospech štátu alebo v prospech tých, ktorých si revír chcú lacno prenajať. Nedochádza k tým len k poškodzovaniu finančných záujmov Slovenskej republiky, ale aj k zákonnému odobreniu klientelizmu, lebo je nepochybné, že za podmienok, keď cena nie je dôležitá, nedostane revír len tak hocikto. Viem, vážený pán minister, že tieto fakty sú vám známe. Napokon je známy aj váš výrok pri prerokovávaní tejto novely, že to vašim ministerským právnikom akosi ušlo, a ak je to tak, dajte chybu opraviť. No naozaj je to tak, no napriek vášmu prísľubu, i napriek opakovanej snahe viacerých poslancov túto anomáliu zo zákona odstrániť, sa doposiaľ nič nezmenilo. To vedie k podozreniu, že vám tento stav z nejakých dôvodov vyhovuje. To by však bolo veľmi zlé, lebo je to presný opak toho, čo sa od držiteľa vašej funkcie očakáva. Neobstojí ani vaša pseudoromantická poznámka na moju adresu, keď som vás na túto situáciu upozorňoval, keď ste vyjadrili údiv, že práve poslanec z klubu Obyčajných nechce dopriať ľudovým poľovníkom, aby si za cenovo výhodných podmienok mohli zapoľovať, ohriať sa pri ohníčku, slaninku koštovať. Dobre viete, že o ľudových poľovníkov v tejto súvislosti nikdy nešlo a nejde ani dnes. Naopak, vplyvným záujmovým skupinám ide drzo o to, aby revíry, ktoré si za zlomok trhovej ceny prenajali v časoch demoralizujúceho mečiarizmu, mohli rovnako pre štát v nevýhodných podmienkach prenajímať aj dnes. Zdá sa teda, že chuť bohatých ľudí poľovať pretrváva rovnako ako ich nechuť za možnosť poľovať primerane platiť. Vážený pán minister, znepokojuje ma, že svojím postojom nielenže popierate vlastné odsúdenie obdobia úpadku, keď rezort pôdohospodárstva v rokoch 2006 až 2010 riadili či, lepšie povedané, doriadili mečiarovci, ale dôsledky tohto obdobia sa snažíte zakonzervovať aj do súčasnosti. Vtedajšia vláda pripustila v oblasti prenájmu štátnych revírov mnohomiliónové škody, ktoré poškodili Slovensko a okradli jeho občanov. Tieto škody sa dodnes vyšetrujú, pričom paradoxne práve § 13a umožňuje v týchto škodách pokračovať. Je to veru trpké poznanie, pán minister, že politické záujmy a ľudia, ktorým to vyhovuje, vám velia zotrvávať na takomto nešťastnom paragrafe. Súc si ale vedomý vlastnej slabosti, nežiadam vás už o nápravu zákona, to je zjavne márne. Namiesto toho vás interpelujem so žiadosťou o predloženie nasledovných zoznamov. Prvý zoznam: Zoznam revírov, ktorých užívanie bolo po 1. júli 2013 postúpené zmluvou, a podiel podobných pozemkov v majetku Slovenskej republiky bol v rozmedzí 50 až 66,6 %. Tu prosím uviesť názov štátnej organizácie, ktorá tieto pozemky zastupovala, s uvedením výmery len poľovných pozemkov v majetku Slovenska, a to v hektároch, a podiel z výmery poľovného revíru, ako aj výšku náhrady za užívanie poľovného revíru pre tieto organizácie. Druhý zoznam, prosím, aby bol zoznamom revírov, ktorých užívanie bolo po 1. júli 2013 postúpené zmluvou, a podiel poľovných pozemkov, ktoré boli na zhromaždení vlastníkov poľovných pozemkov zastupované štátnymi organizáciami, jedná sa o pozemky v správe a o pozemky v nakladaní, bolo v rozmedzí od 50 do tých 60,6 %. Tu prosím uviesť názov štátnej organizácie, ktorá tieto pozemky zastupovala s uvedením výmery zastupovaných poľovných pozemkov, a to osobitne pozemkov, ktoré sú v správe, a osobitne pozemkov v nakladaní štátnej organizácie, a to v hektároch, ako aj v percentách z výmeru poľovného revíru, ako aj výšku náhrady za užívanie poľovného revíru pre tieto organizácie.“ Ďakujem, s úctou, podpísaný Mičovský. Tretia interpelácia je takisto na pána ministra Jahnátka, dovolím si využiť prítomnosť pána ministra Boreca: „Vážený pán minister, v období devastačného mečiarizmu dochádzalo v štátnom podniku Lesy Slovenskej republiky k mnohým nečestným odpredajom lesných chát a horární, ktoré buď mali zostať slúžiť lesnému hospodárstvu, alebo mali byť predané za oveľa výhodnejších podmienok pre štát. Ako jeden z mnohých príkladov uvediem nostalgickú spomienku na klasickú lesnícku chatu, ktorá uspokojovala vysoký dopyt verejnosti po ubytovaní v jednej z najkrajších dolín na Slovensku. Túto štátnu chatu predal podnik v čase predaja vlády Roberta Fica súkromníkovi ako prebytočnú za 55-tisíc eur, pričom sa tá istá chata bez akejkoľvek zmeny následne objavila v ponuke realitnej kancelárie na predaj za 150-tisíc eur. To je minulosť. V tejto súvislosti si vás dovolím požiadať o vysvetlenie skutočnosti, prečo aj dnes prichádza v oblasti lesníckych chát k manipulácii s majetkom štátu, keď sa napríklad štátny podnik Lesy Slovenskej republiky nájmom zbaví chaty, ktorá je v jeho vlastnom poľovnom revíri jediným ubytovacím zariadením, pričom ročný nájom za túto chatu je stanovený na neuveriteľných 150 eur, slovom stopäťdesiat eur. Ako účel prenájmu je v zmluve absurdne uvedené, že sa bude využívať na skladovacie účely, čo, samozrejme, vôbec nezodpovedá vybaveniu chaty, na ktorú je k dispozícii ubytovací cenník. Takáto zmluva bola podpísaná 12. septembra 2013 a je uvedená v Centrálnom registri zmlúv pod číslo 6583/2013/LSR. Vážený pán minister, dovolím si vysloviť názor, že ide o hrubú necitlivosť k majetku štátu, ktorá zároveň navádza nesociálny dojem, že v našej spoločnosti sa aj po smutných skúsenostiach s drancovaním štátneho majetku stále vyskytujú subjekty, ktoré disponujú amorálnym právom dostávať pre seba nezaslúžene viac ako ostatní, čím drzo okrádajú ostatných občanov Slovenska. Zároveň si vás dovolím upozorniť, že k uvedenému hanebnému prenájmu došlo napriek tomu, že lesnícka prevádzka s ním vyslovila jednoznačný nesúhlas, a to písomne. Predpokladám, že vás tento prípad bude inšpirovať nielen k stanovisku ku konkrétnemu prenájmu, o ktoré vás touto interpeláciou prosím, ale aj k návrhu téz protikorupčného boja vo vašom rezorte, ktorý je zjavne nevyhnutný. O nič iné ako o korupciu totiž ani v tomto prípade nejde.“ To bola tretia interpelácia na pána ministra Jahnátka. Teraz by som si dovolil predniesť interpeláciu na pána ministra financií a podpredsedu vlády pána Kažimíra. Pán minister, dovoľte ten text, prednesiem ho tak, ako vám ho odošlem: „Vážený pán minister, ako občan, ktorý má prirodzený záujem na tom, aby jeho krajina nebola chudobná, oceňujem reálne kroky, ktoré vykonávate s cieľom znížiť daňové úniky, a ako poslanec takéto kroky vždy podporím. Pri výkone svojho mandátu sa stretávam s prípadmi, ktoré ukazujú, že nielen nečestný daňovník sa môže podieľať na ochudobnení svojho štátu, ale rovnako aj štát reprezentovaný nehodnými zástupcami sa môže podieľať na ochudobňovaní svojho daňovníka. Do takto postihnutej kategórie patrí aj podnikateľ Štefan Duč z Trebišova, ktorý sa mňa obrátil v súvislosti s vážnym podozrením, že daňové kontroly dlhodobo vykonávané v jeho podnikoch sú motivované zlými úmyslami, ktoré nemôžu zodpovedať základným cieľom daňovej správy. Ide o šikanovanie daňovníka, umelé predlžovanie kontrol a také zadržiavanie jeho finančných prostriedkov, že je ohrozená jeho firemná existencia. O takomto počínaní svojich podriadených v tomto prípade vedeli a pravdepodobne ho aj kryli niektorí pracovníci vyšších stupňov správy daní vrátane Finančného riaditeľstva Slovenskej republiky. Osobitne znepokojivá je skutočnosť, že toto všetko sa dialo s nízkym úmyslom potrestať Štefana Duča za jeho neochotu podriadiť sa nelegitímnym postupom niektorých pracovníkov daňovej správy, ako aj za jeho odvahu takéto postupy verejne kritizovať. Pretože ide o mimoriadne závažnú oblasť fungovania či v tomto prípade skôr nefungovania nášho štátu, o ktorom ste boli osobne už pánom Dučom informovaný, interpelujem vás s požiadavkou na zodpovedanie nasledovných otázok.“ Prvá otázka: „Pán minister, stali sa okolnosti, na ktoré Štefan Duč poukázal, predmetom pokynov vydaných na vašom ministerstve s cieľom zistenia celej pravdy a vyvodenia, ak je to pravda, osobnej zodpovednosti za postupy, ktoré sa uskutočnili v rozpore so zákonom a s poslaním daňovej správy?“ Druhá otázka: „Ak je odpoveď na predchádzajúcu otázku kladná, prosím vás o špecifikovanie pokynov, ktoré vaše ministerstvo v tejto veci vydalo. Oznámte mi, prosím, aj čas ich vydania.“ Tretia otázka: „Aké personálne, disciplinárne, metodické, organizačné alebo iné závery ste v tejto veci vykonali, resp. mienite ich vykonať s úmyslom zovšeobecniť zistené skutočnosti a zamedziť opakovaniu nesprávnych postupov, ktoré z tohto prípadu vyplývajú?“ Naozaj s vďakou a veľmi úprimne oceňujem, že sa vo vašej pôsobnosti nachádzajú čestní profesionáli, ktorí potvrdzujú, že spôsob vykonávania kontroly v podnikoch pána Duča odporovalo zákonu. Dovolím si menovať, po jej súhlase, viceprezidentku Finančného riaditeľstva Slovenskej republiky pani Danu Meager, teda vlastne druhú najvyššiu predstaviteľku daňovej správy Slovenska, ktorej etický, odborný prístup ma vedie k očakávaniu, že tento prípad bude exemplárne vyriešený, a zároveň k nádeji, že správu štátu raz budú vykonávať len čestní, odvážni, vytrvalí a odborne zdatní ľudia. V tejto súvislosti vznášam svoju štvrtú interpelačnú otázku, ktorá znie: „Má pani Dana Meager, viceprezidentka Finančnej správy Slovenskej republiky, vašu plnú podporu pri objasnení postupov daňovej kontroly pána Duča? A ak áno, akým spôsobom ste, vážený pán minister, pripravený jej túto preukázať a zabezpečiť v prípade, ak vznikne obava, že skupiny, ktoré nemajú záujem na vyšetrení a zverejnení súvislostí, vyvinú na ňu alebo kohokoľvek, kto sa prípadu venuje, akýkoľvek nátlak?“ Som presvedčený, že deštrukčnú korupčnú atmosféru, ktorá charakterizuje našu dobu, je možné ozdraviť len prostredníctvom mimoriadne dôslednej a politicky neovplyvňovanej práce zodpovedných pracovníkov pri objasňovaní konkrétnych prípadov, ktoré zneisťujú statočných ľudí a tých druhých podporujú v pocite, že im je dovolené všetko. Verím, vážený pán minister, že aj vďaka profesionalite pri výkone práv a povinností vášho úradu sa budeme čoraz častejšie stávať svedkami presne opačného postupu – v utvrdení statočných podnikateľov, že čestnosť sa opláca, a k potrebnému zneisteniu tých druhých. Ak sa tak bude diať čoraz častejšie a ak za takýmito prípadmi bude vždy nasledovať ich plné zverejnenie vrátane nekompromisne vyvodenej osobnej zodpovednosti, bude to dôležitý očistný signál o začatí skutočného boja s korupciou. Jedným z krokov, ktoré k takémuto mimoriadne dôležitému spoločenskému cieľu určite prispejú, sa nepochybne môže stať aj dôsledné objasnenie súvislostí podivných daňových kontrol v podnikoch Štefana Duča z Trebišova. Vašu odpoveď očakávam nielen ako poslanec, ktorý má na ňu právo, ale predovšetkým ako občan, ktorý potrebuje uveriť, že cesta z hlbokého úpadku morálky v našej krajine je, prosím, ešte možná." To boli interpelácie, ktoré som si pripravil písomne, a jedna taká ad hoc, ktorú ma napadlo, že ju prednesiem ústne a, samozrejme, potom ju doplním aj písomne, pokiaľ by tu bol pán podpredseda vlády a minister vnútra pán Kaliňák, ak by teda mohol, pani podpredsedníčka, byť prítomný, rád by som mu dal otázku a pretavil ju potom do interpelácie... (Prerušenie vystúpenia predsedajúcou.)