T. Rosová, poslankyňa: (2008-04-10):
Takže, vážený pán minister, neprítomný pán minister školstva, dovoľte mi uviesť príbeh o tom, ako sa na Slovensku dajú kúpiť dva roky vysokoškolského štúdia a zároveň prechod na magisterské štúdium s obídením bakalárskych skúšok. Recept je nasledovný. Uchádzači o štúdium sú v júni riadne prijatí do prvého ročníka bakalárskeho stupňa štúdia externou formou. Vzápätí nato nájdu doklady o tom, že už absolvovali kurz, ktorý bol obsahom príbuzný študijnému odboru, na ktorý sa prihlásili. Na základe tejto skutočnosti požiadajú dekana, aby ich preradil rovno do tretieho ročníka. Dekan ešte v auguste toho istého roka, teda pred začatím  samotného štúdia ich žiadosti vyhovie, hoci kurz, ktorý absolvovali nebol akreditovaný na žiadnej vysokej škole. Študenti zaplatia za preskočené dva ročníky štúdia spôsobom, ktorý je na danej vysokej škole na spoplatnenie externého štúdia zaužívaný a zapíšu sa priamo do tretieho ročníka s podmienkou vykonania niekoľkých diferenčných skúšok. V tom istom ročníku, teda prvý rok štúdia, keď sú už tretiakmi, po prvom semestri  skutočného štúdia dekan vyhovie ich ďalšej žiadosti a preradí ich z bakalárskeho štúdia v jednom odbore na iný odbor na tej istej fakulte, ktorý ešte dobieha v jednostupňovom modeli. Dostanú sa tak automaticky na magisterské štúdium bez toho, aby absolvovali bakalárske skúšky. Vážený pán minister, interpelujem vás v súvislosti s týmto príbehom a mám nasledujúce otázky. Je vyššie  uvedený postup v súlade so zákonom?  Je pravda, že sa tento príbeh odohral na Trenčianskej univerzite Alexandra Dubčeka na Fakulte sociálno-ekonomických vzťahov v prípade viacerých študentov, ktorí sa prihlásili  v roku 2005 na študijný program verejná správa?  Bol projekt celoživotné vzdelávanie, verejná správa a manažment, na základe ktorého mali byť študenti preradení priamo do tretieho ročníka, akreditovaný ako študijný odbor na niektorej vysokej škole? Kto tento projekt akreditoval a kto ho vykonával? Existujú okrem dokladov o absolvovaní uvedeného projektu aj iné dôkazy o tom, že sa prijatí študenti daného projektu celoživotného vzdelávania riadne zúčastňovali? Je možné uznať dva ročníky vysokoškolského štúdia na základe absolvovania kurzu, ktorý nie je akreditovaný ako vysokoškolské štúdium? Je správne, ak dekan Fakulty sociálno-ekonomických vzťahov Trenčianskej univerzity Alexandra Dubčeka preradil študentov, ktorí boli prijatí na študijný odbor verejná správa s bakalárskym stupňom na magisterské štúdium v odbore ľudské zdroje  a personálny manažment bez toho, aby vykonali bakalárske skúšky, a to na základe čl. 25 študijného a skúšobného poriadku Trenčianskej univerzity Alexandra Dubčeka v Trenčíne, ktorý má podnázov Skúšky a ktorý sa zaoberá podmienkami absolvovania skúšok? Ďakujem vám pekne za odpovede. Moja druhá interpelácia je taktiež na ministra školstva Slovenskej republiky. Vážený pán minister,  zákon č. 363/2007 Z. z., ktorým sa menil a dopĺňal  zákon č. 131/2002 Z. z. o vysokých školách a o zmene a doplnení  niektorých zákonov stanovil v § 92 povinnosť platiť školné tým študentom denného štúdia, ktorí študujú súbežne v jednom akademickom roku dva alebo viac študijných programov poskytovaných verejnou vysokou školou v tom istom stupni za druhý, respektíve ďalší študijný program. Ďalej tým, ktorí sa opätovne zapíšu na štúdium ďalšieho študijného programu v príslušnom stupni po prerušení, a tiež tým, ktorí študujú študijný program poskytovaný verejnou vysokou školou dlhšie, ako je jeho štandardná dĺžka štúdia. Ako však vyzerá vyberanie školného za denné štúdium týmito verejnými vysokými školami, respektíve ich fakultami, ktoré sa rozhodli, že školné svojim študentom  v akademickom školskom roku 2007/2008 neodpustia v praxi. Vyzerá napríklad takto. Študent, ktorý študuje dva študijné programy prvého stupňa a v oboch je v súčasnosti v piatom semestri, musí platiť za oba programy, pretože podľa príslušných verejných vysokých škôl, ktoré mu spočítali absolvované semestre v oboch študijných programoch vyšlo, že študuje desať semestrov, teda prekročil štandardnú dĺžku štúdia na prvom stupni, a to napriek tomu, že v skutočnosti študuje len tretí kalendárny rok, a to súvisle bez prerušenia. Navyše z toho istého dôvodu, teda, že mu napočítali dva študijné odbory akoby študoval dlhšie, než je štandardná dĺžka  štúdia, zároveň takýto študent prichádza o možnosť dostávať sociálne štipendium. Pritom podľa platného znenia zákona, ak bol študent v jednom  akademickom roku súbežne zapísaný na štúdium viacerých študijných programov, do celkovej doby štúdia sa mu započítava len jeden rok. Ako je to teda  možné? Iný príklad. Študent sa niekedy v minulosti dávno pred účinnosťou novely vysokoškolského zákona zapísal na študijný program, na ktorý bol prijatý, avšak na štúdium nenastúpil. Teraz už po účinnosti, keď je platná súčasná novela vysokoškolského zákona bol prijatý a zapísal sa zároveň na iný študijný program. A musí zaplatiť školné. Prečo a za čo? Zato, že predtým  žiadny študijný program  neštudoval? Ďalší model výberu školného sa týka napríklad desiatok  študentov Fakulty telesnej výchovy a športu Univerzity Komenského. Vzhľadom na ich študijný odbor je veľmi  časté, že musia prerušiť štúdium zo zdravotných dôvodov. Obdobie prerušeného štúdia sa im však započítava  do štandardnej dĺžky štúdia, a tak vlastne v ich prípade nie je možné, aby vyštudovali jeden študijný program zadarmo, pričom neprerušili štúdium z vlastného zavinenia, ale zo zdravotných dôvodov. Viac prípadov toho, ako si školy vylepšujú svoje rozpočty na úkor študentov, ktorých trestajú či už za ich usilovnosť, alebo za ich osobné, alebo zdravotné problémy je popísaných v príspevkoch postihnutých študentov na stránke skolne.space.sk. Odporúčam vám ich do pozornosti. Neschopnosť ministerstva školstva, a to aj napriek niekoľkonásobnému uisťovaniu, že tento zákon sprehľadní vyberanie školného v prípadoch prerušenia štúdia a prekročenia štandardnej dĺžky štúdia je dôvodom, prečo tieto ustanovenia existujúce aj v predchádzajúcej právnej  úprave dali verejným vysokým školám  možnosť zneužívať svoje postavenie. Buď zaplatíš, alebo nedoštuduješ. Nehovoriac o tom, že z veľkej časti sú to pochybenia, za ktorými stojí lajdáctvo škôl neoveriť si všetky snáď dostupné údaje o študentoch, o ich súčasnom i predchádzajúcom  štúdiu. Žiadam vás preto o vysvetlenie, interpelujem vo veci, ako bude ministerstvo školstva reagovať na stupňujúce sa a oprávnené požiadavky mladých ľudí, študentov slovenských verejných vysokých škôl v prípade, že sa ukáže, že vyberanie školného verejnými vysokými školami je protizákonné. Odkážete študentom, aby sa obrátili na súd, tak ako ste to odporučili tým, ktorí študujú v externej forme štúdia, ak sa ukáže, že túto nezákonnosť spôsobilo nejasné znenie, a preto aj nejasný výklad príslušných ustanovení zákona č. 131/2002 Z. z. o vysokých školách?. Ako bude ministerstvo školstva  postupovať v nasledujúcich akademických rokoch tak, aby sme sa všetci vyhli stavu, ktorý je tu dnes? Ďakujem vám.