L. Žitňanská, poslankyňa: (2007-02-06):
Koncepcia ekonomiky založenej na trhu, na súťaži je nemysliteľná bez akceptácie princípu zmluvnej slobody ako nosného princípu právnej úpravy súkromnoprávnych vzťahov. Zmluvná sloboda v zásade obsahuje dve nosné roviny. Po prvé, je to sloboda rozhodnúť sa, či vôbec zmluvu uzavriem, po druhé, je to sloboda určiť obsah zmluvy, ktorú podpíšem. Obidve tieto roviny, zásady zmluvnej slobody premietajú v súkromnom práve všeobecnú zásadu, na ktorej stojí právna úprava súkromného práva, a to, že súkromnoprávne subjekty, fyzické, právnické osoby, majú oprávnenie samostatne rozhodovať o svojom právnom postavení. Zásada zmluvnej slobody neodmysliteľne súvisí s uplatňovaním zásady rovnosti v súkromnoprávnych vzťahoch. A myslím, že tu sa dostávame k podstate veci aj k podstate návrhu pána poslanca Lipšica. Množstvo článkov bolo napísaných na tému právom zakotvená rovnosť účastníkov občianskoprávnych vzťahov, ale faktická nerovnosť účastníkov týchto vzťahov a množstvo článkov bolo napísaných na tému, kde je tá hranica, pokiaľ má právo chrániť toho slabšieho účastníka súkromnoprávneho vzťahu. Právo to robí, sú to celé odvetvia práva, ktoré idú v tomto smere, či je to ochrana spotrebiteľa, ale, povedzme, aj ochrana nájomcu v rámci nájomného vzťahu. A občianskoprávna úprava v tomto smere má aj všeobecnoprávnu úpravu, dnes platnú právnu úpravu, ktorá okrem už spomínaných dobrých mravov umožňuje v prípade právneho úkonu, ktorý je urobený v tiesni alebo za nápadne nevýhodných podmienok, odstúpiť od zmluvy. Tým chcem povedať, že návrh pána poslanca Lipšica je v zásade v línii alebo v línii filozofického nastavenia občianskoprávnej úpravy, tak ako ju poznáme dnes, pretože táto kompenzácia na strane slabšieho účastníka občianskoprávnych vzťahov vlastne je len vyriešením toho rozporu na jednej strane právne zakotvenou rovnosťou, ale faktickou nerovnosťou účastníkov vzťahu. A myslím si, že tam smeruje ten návrh. A ako som povedala, je v súlade s koncepciou, nad ktorou je právna úprava Občianskeho zákonníka postavená. Preto podporujem posunutie tohto návrhu do druhého čítania. O čom chcem diskutovať alebo o čom podľa mojej mienky treba diskutovať pri tomto návrhu. V prvom rade ja som zacitovala dnes platné ustanovenie Občianskeho zákonníka. Pokiaľ je zmluva uzatvorená v tiesni alebo za nápadne nevýhodných podmienok, je možné od zmluvy odstúpiť. Je tu, samozrejme, úplne iný následok. Jedna vec je možnosť odstúpiť od zmluvy, druhá vec je relatívna neplatnosť právneho úkonu. Ale chcela by som si vyjasniť ten vzťah medzi týmito dvomi inštitútmi, vedomá si toho, že návrh je postavený širšie ako dnešná právna úprava, za ktorej možno od zmluvy odstúpiť. Tá druhá otázka, o ktorej asi treba diskutovať, pán poslanec Lipšic to už otvoril v rámci svojho úvodného vystúpenia, áno, právna úprava Obchodného zákonníka vylučuje použitie ustanovenia, ktoré hovorí o tiesni a uzavretí zmluvy za nápadne nevýhodných podmienok pre obchodnoprávne vzťahy. Z dobrých dôvodov podľa mojej mienky, vychádzajúc z toho, že obchodnoprávne vzťahy uzatvárajú predovšetkým profesionáli, ja som pochopila v rámci úvodného vystúpenia, pretože sme sa aj rozprávali krátko na túto tému, to vyjadrenie pána poslanca Lipšica tak, že treba vyriešiť podľa mojej mienky, a to budem navrhovať, aby ani takéto novo navrhované ustanovenie sa nevzťahovalo na obchodnoprávne vzťahy. My sme hovorili o tom, že pre ten prípad treba vyriešiť to, aby nebolo možné v prípade voľby Obchodného zákonníka toto ustanovenie obchádzať. To by znamenalo nejaké riešenie, aby v prípade voľby Obchodného zákonníka pre určité typy vzťahov toto ustanovenie platilo, aj keď plošne pre obchodnoprávne vzťahy platiť nebude. Myslím, že je to téma, o ktorej sa rozprávať dá. Tretia rovina, o ktorej asi rozprávať treba, je rovina prechodných ustanovení, a síce, na ktoré vzťahy sa má táto navrhovaná právna úprava aplikovať. Ak som správne pochopila návrh, tak predpokladá sa spätná účinnosť. Ja nerozporujem ústavnosť takéhoto riešenia, chcem len povedať, že v súkromnom práve štandardne zvykneme aplikovať tú tzv. nepriamu právnu retroaktivitu v zmysle, ak nie je ďalej ustanovené inak, ustanoveniami novej právnej úpravy sa spravujú aj právne vzťahy vzniknuté pred účinnosťou novej právnej úpravy s tým, že vznik týchto právnych vzťahov aj nároky z nich vzniknuté sa posudzujú podľa doterajších predpisov. To je typické prechodné ustanovenie v rámci Občianskeho zákonníka a asi je to dobré riešenie. Vyjadrím sa aj k debate, ktorá tu prebehla, a k tomu, čo povedala pani poslankyňa Tóthová, pretože myslím si, že sa tu otvára širší problém. A ja by som bola veľmi opatrná pri riešení tohto širšieho problému, pretože ja si nemyslím, že návrh pána poslanca Lipšica smeruje do tej istej oblasti. A hlavne nepoužíva tie isté prostriedky, ako boli návrhy pána poslanca Ondriaša. Ja si myslím, že v trhovom hospodárstve aj pri zohľadnení sociálnych a ekologických aspektov zmluvná sloboda a rovnosť účastníkov sú nosné zásady, na ktorých stojí súkromnoprávna úprava. Pre zneužitie práva v individuálnom prípade musí existovať právny nástroj, ako sa brániť. Ale myslím si, že v príkrom rozpore s týmito zásadami je plošné regulovanie či už úrokov, ceny alebo pod., pretože to už sa pohybujeme úplne v inej rovine a ja tu vidím jasný rozpor s týmito princípmi, o ktorých som hovorila. A možno ešte jedna poznámka vôbec na tému zabezpečenia záväzkov. Pán poslanec povedal, tieto problémy sa nevyskytujú tak často alebo sú veľmi zriedkavé v prípade uplatňovania právnej úpravy záložného práva, lebo tá je doriešená takým spôsobom, že prakticky vylučuje nejaké plošné zneužívanie tohto inštitútu, tieto problémy sa zvyknú vyskytovať pri využívaní alebo zneužívaní inštitútu, zabezpečovacieho prevodu práva. To je dlhá debata v odborných kruhoch o tom, ako doupraviť inštitút zabezpečovacieho prevodu práva. To, čo navrhoval pán poslanec Ondriaš, vypustenie tohto inštitútu z nášho právneho poriadku by totiž nič neriešilo, pretože na základe zmluvnej slobody môžem uzatvoriť inominátnu zmluvu a tak či tak by bolo možné takéto vzťahy uzatvárať. Skôr by som navrhovala zamyslieť sa, ako stransparentniť tento inštitút. Právna úprava záložného práva môže byť dobrou inšpiráciou. Ale ešte jedna poznámka k tejto celej téme. Zabezpečenie záväzkov je inštitút, ktorý má zabezpečiť veriteľovi plnenie v prípade, že dlžník nesplnil svoj splatný záväzok. To je dôležité. Zabezpečovacie inštitúty slúžia na ochranu veriteľov, ktorí už poskytli svoje peňažné prostriedky. A preto nejaké zásahy, ktoré zásadným spôsobom by uprednostňovali dlžníkov, malo by to zásadný vplyv na trh s poskytovaním úverov, pôžičiek, pretože by sa toto riziko pre veriteľov, samozrejme, premietlo do ceny peňazí. To znamená, táto právna úprava musí byť v každom prípade vyvážená. Nechcela som byť príliš komplikovaná v mojom vystúpení, chcela som povedať veci, o ktorých by som rada diskutovala v druhom čítaní, a vyjadriť sa k tej širšej diskusii, ktorá tu prebehla, ktorá je podľa môjho názoru možno nebezpečnejšia, ako ten návrh zákona, ktorý máme na stole. Ďakujem pekne.