F. Mikloško, poslanec: (2003-09-18):
Pán Ondriaš, to, čo vy ste tu rozprávali, to ironizovanie týchto popravených, je prejav takého primitívneho cynizmu, že aj keby som akokoľvek chcel si nájsť cestu k vašej strane, proste tento primitivizmus mi bráni sa už pohnúť čo len centimeter k vám. Proste to je cynizmus najhrubšieho zrna. Keby vám obesili otca za nič, tak potom by ste mohli tu vyskakovať a hovoriť o humanizme. Alebo keby vám obesili matku, alebo keby vám syna zastrelili na hranici, alebo keby vás roztrhali na hranici, keď ste utekali, nejaké psy. Ste obyčajný úbohý cynik! (Potlesk.) Z. Martináková, podpredsedníčka NR SR: Pán poslanec Juščík – faktická poznámka. M. Juščík, poslanec: Ďakujem za slovo. Účel svätí prostriedky. Aj v tomto prípade to svätí, áno. Je to tak. Mikloško... (Reakcia z pléna.) Pardon, ospravedlňujem sa, pán Mikloško, poslanec, hovoria dokonca až k citom. Odškodňujeme zase tých, a ja sa vás pýtam, sú tam zahrnutí aj tí, ktorých popravili na dvore – predsedov národných výborov? Sú tam aj tí mašinovci, ktorí najprv zavraždili strážnikov vo fabrike a potom utekali cez hranicu a vystrieľali pohraničníkov? Sú tam aj tí, ktorí celé rodiny vystrieľali v 50. rokoch na dvore, pretože sa pridali vtedy k ľudovodemokratickému režimu? Páni, toto, čo som hovoril, otvárame a otvárame. Zavrime to, lebo to neprináša nič dobré. Ďakujem za pozornosť. Z. Martináková, podpredsedníčka NR SR: Pani poslankyňa Navrátilová. Ľ. Navrátilová, poslankyňa: Ďakujem za slovo. Ja sa naozaj snažím nesústreďovať sa teraz na túto diskusiu, pretože som sa obávala, že sa nechám vyprovokovať. Nechala som sa vyprovokovať. Ja by som chcela pánovi Ondriašovi povedať len jednu vec. Tí ľudia, ktorí sa tu za socializmu zle cítili a boli veľmi obmedzovaní, snažili sa odtiaľto dostať. Z toho, čo vy tu hovoríte, som pochopila, že vy sa v tejto spoločnosti zle cítite, že táto spoločnosť je natoľko zvrátená, že vy tu nemôžete ani dýchať. Ja vám chcem odporučiť, na svete je ešte jeden štát, ktorý presne zodpovedá tým kritériám, o ktorých si vy myslíte, že tak by mala spoločnosť fungovať. Je to Kuba. Ďakujem. (Reakcie z pléna.) Z. Martináková, podpredsedníčka NR SR: Prosím, páni poslanci, ak chcete reagovať, máte na to priestor. Pán poslanec Husár. S. Husár, poslanec: Ďakujem pekne. Vďačím Pánu Bohu aspoň za jedno, za tento pobyt v parlamente, že sa mi podarilo možno v závere toho pobytu vyrásť z politickej hlúposti, alebo sa jej ako-tak zbaviť. A súhlasím s kolegom Ondriašom, že táto doba je veľmi krutá. Ani žiadať, ani prosiť. Ani na prosby sa nereaguje. A veľmi ma trápi, že táto rozprava sa začína vyvíjať presne naopak, ako som vás na začiatku poprosil. Ja vám, pán kolega, musím povedať, možnože to robí vekový rozdiel, ale ja som už ako gymnazista, ako gymnazista začiatočník presne vedel, za čo bol popravený Clementis, pretože nás nahnali do telocvične a povedali nám, že je buržoázny nacionalista a rozvracač, tam som musel ako žiačik podpísať, že žiadam čo najprísnejšie potrestanie tohto „grázla“. Vedel som to u všetkých ostatných. Naozaj neviem, prečo práve vy neviete. Prečo a ako boli režimom títo ľudia označovaní. Nie som za vendetu. Bol som vždy proti nej, proti akejkoľvek politickej vendete. Ale uvedomte si, že takýmito vystúpeniami neprispievate k tomu, čo sami požadujete, aby to raz skončilo, aby sme žili všetci ako ľudia v dôstojnosti a súdržnosti. Ďakujem. Z. Martináková, podpredsedníčka NR SR: Pani poslankyňa Majdová. M. Majdová, poslankyňa: Pán poslanec Ondriaš, mňa zaráža, ako chcete merať utrpenie, lebo ja naozaj neviem, ako sa dá utrpenie merať. Jednoducho utrpenie je vždy utrpením. Je len rozdiel trošku v tom, či je spôsobené úmyselne nejakým režimom, alebo či je spôsobené vonkajšími okolnosťami, ktoré sú také, aké sú. Chvalabohu, ja som nežila v rodine, kde by niekoho boli popravili. Moji rodičia boli veľmi jednoduchí ľudia, teda aj sú, sú to robotníci, ktorí nikdy neboli disidentmi, ale všetkým mojim súrodencom, aj mne sa celý život na základnej škole, aj na strednej, vyhrážali, že sa nikam nedostaneme. Neviem, kvôli čomu to bolo. Neurobili sme nič, neboli sme disidenti. Naši starí rodičia neboli kulaci, neboli zavraždení, neutekali z režimu, napriek tomu sa nám vyhrážali. Tak, prosím vás, neporovnávajte neporovnateľné. Z. Martináková, podpredsedníčka NR SR: Pán poslanec Devínsky.