Brocka, Július, poslanec NR SR (2011-06-29):
Ďakujem pekne. Vážený pán predseda, chcel by som poďakovať aj tým kolegom, ktorí sa včera prihlásili do faktických poznámok. A tým som nestratil možnosť vystúpiť v rozprave, lebo včera som nebol na rokovaní v tom čase, keď už začala rozprava. Je to aj istý symbol, že je spoločná zlúčená rozprava o dvoch návrhoch k tomu istému 2. dôchodkovému pilieru. Nie je nás tu veľa. Podľa počtu poslancov by si tí, ktorí sú na balkóne, mohli myslieť, že nejde o dôležitú tému. Ale ja túto tému považujem za oveľa dôležitejšiu, ako je téma Zákonníka práce. Dámy a páni, milí priatelia, Zákonník práce, keď je pri moci viac pravicová vláda, môže byť viac pravicový, keď je pri moci ľavicová vláda, môže byť viac ľavicový, ale dôchodkový systém, sporenie na dôchodok, to sa týka niekoľkých generácií. To sa týka nielen nás, to sa týka našich detí, našich vnukov. A ja si myslím, že každá zmena v tomto systéme je dôležitá z hľadiska týchto dotknutých generácií a mali by sme tie zmeny robiť veľmi citlivo, robiť ich veľmi citlivo preto, aby ľudia, občania nestratili dôveru v zmysel sporenia a trebárs toho systému, ktorý sme tu pred siedmimi či ôsmimi rokmi sa pokúsili zaviesť. Jednoducho pôvodné predpoklady tých, ktorí vymysleli zabezpečenie ľudí na dôchodku cez dôchodkový systém spôsobom priebežného financovania, už dávno neplatia. Tie deti, ktoré prispievajú na dôchodky svojich rodičov, keď sa stanú dôchodcami, tak ich deti budú na ich dôchodky prispievať. Proste tento systém je zmenou spôsobu života ľudí vo vyspelej Európe alebo vo svete už neudržateľný. Jednoducho dnes teraz, tento rok štátny rozpočet musí dotovať dôchodkový systém, teraz myslím na priebežný 1. pilier, štvrtinou prostriedkov, 1,5 mld. A aj keď mi poviete vy, ktorí ste lepšie informovaní, že veď z toho je 0,8 mld. transfer do 2. piliera, to znamená, že keby ľudia neodvádzali tých 0,8 mld. tento rok do 2. piliera, že to nie je 1,5 mld. eur, že to je len 700 mil. eur, ale aj tak je to v starej mene deficit vyše 20 mld. Sk každý rok, každý rok, aj na budúci, aj ten ďalší, jednoducho toto sa nedá cez dane a cez štátny rozpočet utiahnuť dlhodobo, keďže nepredpokladám, že sa zmení demografické správanie obyvateľov. Žijeme a budeme žiť, predpokladám, dlhšie, detí sa rodí menej a jednoducho dôchodky v budúcnosti budú také, na aké si nasporíme. Tie pôvodné predpoklady už neplatia. A ja som rád, že aj predchádzajúca vláda, aj keď mala rôzne pohľady alebo kritické aj výhrady voči svojmu predchodcovi, jednoducho nezrušila 2. dôchodkový pilier. Samozrejme, boli tam zmeny, ktoré ho v istom zmysle poškodili, resp. poškodili sporiteľov, lebo neboli, myslím si, uvážené. Ale teraz sa nechcem dotknúť tých teda, o ktorých teraz hovorím, že by som ich teraz obviňoval zo zlého úmyslu, ale niektoré zmeny boli jednoducho na škodu toho sporenia. Poviem jeden, možno dva príklady za všetky. Proste skrátiť porovnávanie zhodnocovania usporených peňazí z 5 rokov na 6 mesiacov bola hrubá chyba. Peniaze na dôchodok sú dlhé peniaze. Proste tie sa zhodnocujú v oveľa v dlhšom horizonte ako v priebehu niekoľkých mesiacov. A, samozrejme, keď sú aj výkyvy na finančných trhoch, ale z dlhodobého a strednodobého hľadiska to porovnávanie keď sa bude robiť tak, ako je to teraz nastavené, tak nemajú šancu skôr sporitelia výraznejšie zhodnotiť svoje peniaze, lebo žiaden správca do rizika nepôjde tak, že bude jednoducho prerábať len preto, že mu niekto obmedzuje jeho podmienky, aby mohol peniaze rozumne zhodnocovať. Druhý, možno drobný príklad tej zmeny, ktorú nepovažujem za správnu, bol, že otvoril sa síce systém jeden-, dvakrát, to znamená, ten, kto vedel, že je to preňho nevýhodné, mohol vystúpiť, ale zmenili sa podmienky nároku na dôchodok z 2. piliera tým, že sa predĺžila povinnosť sporenia z 10 rokov na 15 rokov. To znamená, 50-roční sporitelia, ktorí mali relatívne dobré príjmy, a v istom zmysle je im to jedno alebo je aj výhodné pre nich sporiť, tak ak by sa dožili dôchodkového veku, ktorý teraz je 62 rokov, tak ešte tri roky nebudú mať nárok na dôchodok, lebo podmienka je 15 rokov sporiť. Je to drobnosť, tu sa prihováram za to, že ak už v tom vládnom návrhu tento detail nie je opravený, tak v druhom čítaní to môžeme hravo urobiť. Ale vrátim sa späť k tomu všeobecnému hodnoteniu dôchodkového systému. Roboty je tu pre každú vládu dosť. Vlastne už tri vlády sa vystriedali a každá nejakým spôsobom niečo urobila. Tá prvá neurobila všetko, čo mala urobiť. Preto bolo potrebné pokračovať v ďalších zmenách. Tá druhá tam urobila zmeny, ktoré verejnosť prijala pozitívne. A to teraz hovorím o tom najpodstatnejšom, vlastne kvôli čomu som chcel vystúpiť, o garanciách. Pozrite sa, nebolo to správne, že všetky tri fondy sú ako jeden, lebo vlastne potom sa pýtam, aký je rozdiel medzi konzervatívnym, vyváženým či rastovým fondom. Proste takmer žiaden nie je. Ale, dobre, už sa to urobilo. A vieme, že slovenská konzervatívna verejnosť to akceptuje. Proste im to vyhovuje. A nemajú výhrady vo všeobecnosti, dnes vo veľmi nestabilnej situácii. Pozrite sa, čo sa deje v Grécku, ale Grécko, to bude ovplyvňovať dôchodkové systémy v celej Európe, možno aj vo svete celom. Čiže jednoducho situácia je do budúcna taká, že budeme radi, keď sa odložené peniaze nebudú znehodnocovať. Ja si nerobím ilúzie, že to budú vysoké výnosy také, aké vyplývajú z toho, keď niektorí, možno v tých začiatkoch, robili tú klamlivú reklamnú kampaň o švajčiarskych dôchodkoch. Toto proste nehrozí. Naozaj svet je dnes vo veľmi komplikovanej turbulentnej zložitej situácii. A preto by sme aj my mali veľmi citlivo pristupovať ku každej zmene, ktorú chceme v tomto systéme urobiť. A preto si myslím, že tým, ktorí sú mladí, majú ďaleko pred dôchodkom a chcú, aby sa ich peniaze lepšie zhodnocovali, tak túto možnosť dajme a vytvorme takúto možnosť, aby boli fondy aj akciové, dlhopisové alebo jeden, v ktorom budú môcť aj viac riskovať, teda budú mať vidinu vyššieho výnosu, ale za podmienky väčšieho rizika. To sa dá urobiť. A myslím si, že práve istou kombináciou toho vládneho a toho poslaneckého návrhu by sme mohli k takej dohode dospieť. Ja si uvedomujem, že vládna koalícia má na to, aby presadila svoj návrh. Je aj druhá možnosť, že bude vládna koalícia usilovať sa o istý prienik aj teda naprieč politickým spektrom a bude ochotná zvoliť iný prístup. To znamená tí, ktorí sú dnes vo fondoch, sporitelia, ktorým to vyhovuje, tak ako to je, nech tam sú. A kto chce byť v fonde s vidinou vyššieho výnosu a s väčším rizikom, tak mu túto možnosť vytvorme. Ale nech je to na základe osobného slobodného rozhodnutia. Je to pre nás politikov veľmi výhodné do budúcna, lebo ak by sa aj čokoľvek mohlo stať, tak nikto nás potom nemôže obviniť, že my sme to tak urobili a nehľadeli sme na ich záujem a ani sme sa ich nepýtali. Ak by sme to urobili takýmto prístupom, tak si myslím, že sa to oplatí všetkým, lebo, a to nechcem maľovať čerta na stenu, situácia môže sa dramaticky zmeniť v Európe. A takáto situácia vie vygenerovať nebezpečných populistov oveľa väčších, akých poznáme z prostredia, v ktorom sa teraz nachádzame. A ja si myslím, že preto je v záujme aj koalície, aj opozície, aby sme volili rozumný, veľmi zodpovedný prístup, ktorý prispeje k stabilite dôchodkového systému a nespochybní zmysel sporenia. Problém dnešného sveta je v tom, že sa ľudia naučili žiť na dlh. A proste tak sa donekonečna žiť nedá. A preto sporenie na dôchodok je úžasná vec, ľudí to vychováva, motivuje to k zodpovednejšiemu správaniu. A ja sa za takýto prístup prihováram. Ďakujem za vašu pozornosť.