V. Veteška, podpredseda NR SR: (2005-05-12):
J. Cuper, poslanec: Vážený pán predsedajúci, milé dámy, vážení páni, priznám sa, bude sa mi ťažko hovoriť, keď tu sedí po pravici môj priateľ Fero Mikloško, ale len predsa mi nedá, aby som nepovedal aj ja pár slov k tomu, čo sa tu dnes deje a kvôli čomu sme sa tu zišli, to jest kvôli odvolávaniu pána ministra Fronca z postu ministra školstva. Keď som sa kedysi pred takmer troma rokmi vrátil na právnickú fakultu, tak si ma zavolal môj dekan a povedal mi, že niektorí rodičia našich študentov, orientovaní skôr na KDH a SDKÚ, si neželajú, aby učiteľ vysokej školy obhajoval Ivana Lexu. Samozrejme, ja som povedal pánovi dekanovi, že advokátsky zákon mi nielenže umožňuje, ale priam ukladá povinnosť, ak sa na mňa niekto obráti, aby som obhajoval nevinného človeka, aby som mu poskytol túto službu, tak ako kňaz nesmie odoprieť poslednú útechu k tomu, kto trpí a odoberá sa na druhý svet. Ale, pán minister, pred troma dňami som bol prekvapený, keď som počul z úst tých ľudí, ktorí nám nevedeli prísť na meno, že mi povedali: „Predpokladáme, že pána ministra odvoláte.“ Situácia sa teda zmenila, aj na vysokej škole. Ja chápem, pán minister, že ste pravicovo orientovaný politik a ja chápem, že sa možno aj riadite filozofiou anglického sociológa Ralpha Darendorfa, teda lorda Ralpha Darendorfa, ktorý tvrdí, že univerzity je potrebné zreformovať. Začínam vysokým školstvom, lebo je mi najbližšie, pôsobím v ňom 30 rokov. Áno, univerzity je potrebné podľa Darendorfa reformovať v tom zmysle, že im je potrebné dať slobodu. Naše univerzity naozaj dostali po roku 89 slobodu. Mám však taký pocit, že tá sloboda bola daná nielen univerzitám, ale aj fakultám. Za obidvoch Dzurindových vlád, netvrdím, že ste to urobili vy, ale boli zbavené slobody rozhodovania fakulty. A ja si myslím, že zaznieva opätovne požiadavka, aby fakulty dostali opätovne slobodu. V tomto zmysle tá reforma míňa svoj cieľ. Ďalej, samozrejme, je potrebné povedať aj to, že Darendorf hovorí, že naozaj nastáva doba, keď štát nie je schopný utiahnuť financovanie vysokého školstva a budú sa musieť podieľať aj študenti alebo lepšie povedané súkromné zdroje. Vy ste o nich tu už hovorili raz. Tie súkromné zdroje môžu spočívať v tom, že vysoké školy si nájdu bohatých sponzorov, súkromných bohatých donorov alebo že teda bude škola vyberať poplatky. V tomto zmysle vám vysokoškoláci, ale aj pracovníci vysokých škôl kladú za vinu to, že vami navrhnutý zákon alebo predložený zákon do parlamentu, ktorým sa tu ešte budeme zaoberať, a ja predpokladám, že neprejde, lebo nie je dobrý, ktorý zavádza takzvané študentské pôžičky, a tie kladie ako na roveň toho, že budú tou nevídanou reformou, ktorá naše vysoké školstvo posunie medzi 500 vyvolených svetových univerzít, aspoň jednu z nich. Nemyslím, že by to bolo to správne riešenie, najmä ak na druhej strane vysoké školy prídu o zdroje zo štátneho rozpočtu, ktoré sa budú, samozrejme, primerane krátiť. Ale jedinou filozofickou úvahou týchto kupeckých počtov je to, pán minister, že chcete zrovnoprávniť opätovne súkromné univerzity so štátnymi univerzitami. Lepšie povedané, chcete im dať dodatočné zdroje zo štátneho rozpočtu, lebo prostriedky zo štátneho rozpočtu sú vždy najistejšie. A, samozrejme, že tie prostriedky môžu dostať, ak sa nenavýšia v štátnom rozpočte a oni sa nenavýšia, aspoň percentuálne nie, len tým, že sa ukrátia existujúce vysoké školy, tak ako sa ukrátili existujúce univerzity, keď sa zriadila maďarská univerzita v Komárne. Mimochodom, pán minister, nechápem, lebo keď idem peši hore schodiskom v prístavbe univerzitnej budovy, tak na dvoch poschodiach nepočujem iné ako maďarčinu a iba na ostatných dvoch poschodiach univerzitnej budovy počujem aj slovenčinu. Nechápem, načo ešte im bolo zriaďovať osobitnú univerzitu v Komárne, či až také veľké privilégiá je potrebné menšine dávať. Ale to už je na vašej úvahe. Pre túto nezvládnutú reformu vysokého školstva, lebo naozaj ona nie je dobrou reformou, to netvrdím len ja, to tvrdí možno 99 % mojich kolegov na právnickej fakulte a myslím si, aj na Univerzite Komenského, si želajú, aby ste ministrom neboli. Ale je to zase možno vaša tvrdohlavosť, ktorá vás k tomu vedie, aby ste to za každú cenu presadili. Neberte nám teda túto možnosť, aby sme sa, samozrejme, vyjadrili aj týmto spôsobom. Nakoniec študenti vám sami dali najavo svojimi štrajkami, že nie sú s týmto stavom a s takouto podobou reformy uzrozumení. Samozrejme, že aj západné univerzity budú prechádzať reformou. Len pán minister, bolo si treba pozrieť aj vystúpenie Tonyho Blaira, ktorý povedal, že tento model, ktorý vy chcete tu presadiť už dnes, že v Anglicku chcú dosiahnuť až v roku 2100. Takže snažia sa zreformovať to vysoké školstvo trocha pomalšie. Možnože je to tým, keď som bol svojho času na jednom študijnom pobyte v Londýne, tak som sa rozprával s istým pánom, ktorý bol poverený reformou anglického politického systému, a povedal mi, či si viem predstaviť, čo pokladá za najväčší úspech svojho života v štrnásťročnom pôsobení v tomto úrade. A ja hovorím, že nie. On mi hovorí, no to, že sa mi nepodarilo zreformovať tento systém dvoch politických strán, lebo si myslím, že ho zreformuje sám život. A vidíte, dnes už v Anglicku sú v podstate tri politické strany. Nasilu jednoducho nič nejde. Ja netvrdím, že nie je potrebné zvyšovať podiel súkromných peňazí na vysokých školách, ale mám istú predstavu, ktorú som tu už pred štyrmi rokmi prezentoval. Nechcem zdržiavať pre krátkosť času, pretože sa blížime k hlasovaniu. Pokiaľ ide o stredné školstvo, pán minister, ja som prešiel, aby som bol presný, osem gymnázií a učňovských stredných škôl na Slovensku od decembra. Môžem vám zodpovedne povedať, tak ako tu povedalo už množstvo mojich predrečníkov, nie je spokojnosť ani s reformou stredného školstva. Nie je spokojnosť najmä preto, ako som to počul aj na Obchodnej akadémii v Bardejove, pretože vaša reforma ich pripraví aj o tie chudobné zdroje, ktoré dostávali, alebo lepšie povedané o ich značnú časť. A tak ako proste im tie zdroje stačili aspoň na prežitie, teraz sa dostávajú do mínusových čísiel. To už nehovorím o tom, že tí žiaci si sťažovali, za akých ťažkých podmienok sa musia dostať do mesta Bardejova z odľahlejších dedín, kde sa zrušili autobusové spoje a kde sa teda jednoducho nepozerá na to, že nie sme ešte Francúzsko alebo Nemecko a že nie každý si môže dovoliť mať, nie každá rodina si môže dovoliť maž tri-štyri autá, aby mohla sama odviesť tie deti do školy alebo jednoducho im to auto poskytnúť. Takže, ale to sa netýka len vášho rezortu. To je rezort dopravy, tiež jeho bezhlavá takzvaná reforma, lebo tento názov sa mi strašne páči. Za komunizmu, keď sa zvyšovali ceny, tak nikdy sa nepovedalo, že sa ceny zvyšujú, ale že sa upravujú. Teraz keď sa niečo váľa na bedrá tých najchudobnejších, tak sa tomu hovorí moderne reforma. Ale jednoducho zreformovať sa všetko odrazu nedá. To už nehovorím o tej maturite. Pán minister, aj na vysokých školách sa robila reforma. Prechádzali sme na kreditný systém, ale férové na tej reforme bolo to, že sa nechali študenti, ktorí boli prijatí podľa starého systému na vysokú školu, nechali sa doštudovať podľa starého systému. Nenútili ich, aby v treťom, štvrtom alebo v druhom ročníka prechádzali na kreditný systém. Pretože to nie je férové, začať hrať zápas podľa jedných pravidiel a potom ho skončiť podľa pravidiel iných, desať minút pred koncom ich zmeniť. To vám vyčítali tiež študenti na tých stredných školách, na ktorých som bol. Ja neviem, naozaj neviem, prečo ste na tom tak tvrdohlavo nástojili, ja viem, že Ústavný súd povedal na tú sťažnosť, ktorú som na Ústavný súd poslal, že to nie je retroaktívne, ale ja na rozdiel od pána Mazáka si myslím, že toto vaše opatrenie bolo hlboko retroaktívne, pretože dnešné spoločenské pomery sa vzťahovali na spoločenské pomery, ktoré tu boli pre tých študentom pred troma rokmi jasné a zrozumiteľné. Ale budiž. Nepomohlo vám to, vidíte ako to v konečnom dôsledku skončilo, akou katastrofou, že študenti boli nútení ísť demonštrovať, do ulíc. Nebyť vašej tvrdohlavosti, možno by to bolo dopadlo aj trocha lepšie. Takže áno, zreformovať maturitné skúšky, ja nie som proti tomu, ale bolo ich treba začať reformovať pre tých študentov, ktorí nastupovali, a tí, ktorí študovali podľa starého modelu, bolo treba doštudovať. Ja nevidím, kde by sme sa takto museli ponáhľať. Naozaj, nebol absolútne nijaký dôvod sa v tomto smere ponáhľať. Tu ste si naozaj na príčine sám, pán minister. A to už nespomínam to, čo tu povedal pán Lintner. Áno, znova sa tu opakuje to, čo som už povedal, že vaše srdce bije trocha maďarskejšie ako možno slovensky. Pretože naozaj, slovenským školám na severe, a to majú pocit študenti aj učitelia, sa dáva menej, ako sa dáva na zmiešaných územiach. To nehovorím to tom, že ešte vypuklejšie sa to prejavuje v základnom školstve, pán minister. Tam tá situácia je naozaj neúnosná a práve ak bol nejaký dôvod, taký najpodstatnejší na vyslovovanie vám dôvery zo strany Ľudovej strany - Hnutia za demokratické Slovensko, tak to bolo práve tá reforma základného školstva, ktorá umožnila likvidáciu slovenského školstva na juhu a jeho značnú maďarizáciu, čo je nonsens, pán minister. Pretože už Parížska mierová konferencia sa tým zaoberala a povedala, že za prvú republiku bolo neuveriteľne a enormne pomaďarčené južné Slovensko, že etnickí Slováci v Maďarsku boli takisto maďarizovaní. A práve preto bola povolená jej výmena obyvateľstva. A práve preto ju aj spojenci schvaľovali. A práve preto boli aj Benešove dekréty. Situácia sa, žiaľ, opakuje, pán minister, nás to mrzí, naozaj nie sme zameraní protimaďarsky, ani nemáme záujem, aby sme tu nejakým spôsobom rozoštvávali obyvateľstvo na zmiešaných územiach. Každý má dostať to, čo mu patrí. Pán minister, zásada bola za prvej republiky taká. Lebo ministerstvo riadi základné školstvo a financuje, teda metodicky ho riadi a zodpovedá aj za jeho úroveň. A financuje ho štát. A každý, pán minister, a je to aj v Maďarsku aj vo Francúzsku a aj inde, každý štát dozerá na to, aby študenti a žiaci vedeli predovšetkým a zvládali štátny jazyk. Preto aj dáva štát peniaze. Mám taký pocit, pán minister, a často, občas, nie občas, ale dosť často sa s ním vo svoje pedagogickej praxi stretávam, že na južnom Slovensku je to naopak. Že čím ďalej sa tá situácia nezlepšuje, so znalosťou slovenského jazyka u absolventov maďarských stredných a základných škôl, naopak, zhoršuje sa. Za štátne peniaze, za peniaze slovenských daňových poplatníkov si vyrábame etnickú menšinu a pestujeme etnickú výlučnosť, čo nám vadí, pán minister. Pretože, áno, za prvej republiky ak chceli starostovia mať svoje školy v jazyku národnostných menšín, tak si za ne platili sami. Štát im prispieval iba vtedy, ak sa chceli učiť v jazyku štátnom. Tak je to aj v iných krajinách. Vaša reforma v tomto smere bola taká, že to umožňuje. Ja viem, budú naši kolegovia z maďarskej koalície protestovať, ale takisto oni protestovali proti tomu, keď pani ministerka Slavkovská zrušila dvojjazyčné vysvedčenia, lepšie povedané, ich nezaviedla. Takisto sa tu iskrilo v tomto parlamente a pociťovali to ako veľkú krivdu. Aj naši občania, ktorí nežijú na zmiešaných územiach, pociťujú ako veľkú krivdu to, že žiaci na národnostne zmiešaných územiach dostávajú viac ako žiaci na ostatnom Slovensku. A ešte k tomu dostávajú aj za to z Budapešti, že sa zapíšu do maďarskej školy. Čo je ešte ich ďalší bonus, ktorý žiak na severe Slovenska nedostane. A tie peniaze tiež idú zo slovenských zdrojov, pretože plynú napríklad zo Slovnaftu alebo u iných z Budapešti sprivatizovaných podnikov, čo tiež politici maďarskej koalície umožnili takýto stav. Pán minister, práve preto bola ta moja poznámka, ktorá sa tak promptne objavila aj médiách, práve preto som jej venoval aj vo svojom vystúpení pozornosť, aby nedošlo k nejakým dezinterpretáciám. Pán minister, všetko teda nasvedčuje tomu, že reformy sú potrebné. A my si myslíme, možno na rozdiel od nášho opozičného partnera Smeru, že sú, žiaľ, aj ťažko zrušiteľné. A práve preto ich dôsledky budú oveľa ťažšie. A práve preto za ich nie celkom dobre zvládnutie niekto musí niesť zodpovednosť. A tú zodpovednosť nesie minister. Takže nehnevajte sa, naozaj mne je pravicová politika sympatická, aj pravicové myslenie, ale budem hlasovať za vaše odvolanie. Ďakujem za pozornosť.