Ľ. Vážny, poslanec: (2005-10-25):
Keď sme na konci minulého roku schválili návrh, aby sa percento štátnej prémie počítalo na základe pevne stanoveného vzorca, všetci sa domnievali, a ja osobne tiež, že boli konečne zadefinované pevné a jasné pravidlá, na základe ktorých bude možné predvídať vývoj štátnej prémie na niekoľko rokov dopredu. Zároveň tento krok mal prispieť k stabilite stavebného sporenia a dával aj určité záruky sporiteľom, že podmienky a výnosnosť ich stavebného sporenia sa nebudú meniť každý rok podľa toho, ako sa, s prepáčením, vláda alebo pán minister financií vyspí. Dnes máme pred sebou návrh novely, ktorý okrem zmeny periodicity výplaty štátnej prémie mení aj jej maximálnu výšku, a čo je ešte závažnejšie, zasahuje aj do vzorca na výpočet jej percentuálnej hodnoty. Navrhuje sa, aby doterajšie jednopercentné zvýhodnenie oproti referenčným sadzbám bolo zo vzorca odstránené. Aké je toto koncepčné riešenie, keď vláda každý rok významne mení podmienky stavebného sporenia? Aká je to koncepcia, ak kontinuálna vláda svoje rozhodnutie obhajuje tým, že usporené prostriedky zo zníženia štátnej prémie vynaloží na rozvoj nájomného sektora? Toho nájomného sektora, ktorý predtým úplne rozbila, respektíve nezabránila jeho zdecimovaniu, nájomného sektora bytov mám na mysli. Koncepcia štátnej bytovej politiky a podpory bývania vôbec je v ponímaní vlády koncepciou z extrému do extrému. Nie je vyvážená a už vôbec, zdôrazňujem vôbec nie je pre občana, pre bežného občana. Nebolo by vhodnejšie zamerať sa na ozdravenie systému stavebného sporenia? Napríklad zamedziť kšeftovaniu s pokladničnými blokmi za stavebný materiál, zamedziť kšeftovaniu s fingovanými faktúrami, ktorými sporitelia dokladujú vykonanie stavebných a rekonštrukčných prác. Dôsledne kontrolovať použitie týchto prostriedkov na určené účely. Kontrolovať ich efektivitu, zabezpečiť efektívnosť vynakladania oprávnených nákladov bankami a podobne. Čiže je čo v tomto systéme ozdravovať a týmto smerom sa vláda neuberala. Vláda sa však v tomto prípade vybrala jednoduchšou cestou a namiesto toho, aby sa zaoberala problematikou komplexne, s ktorou súvisí možno aj to, čo vláda predkladá, ale vôbec opomenula ozdravenie systému, pristúpila vláda len k triviálnemu zníženiu štátnej prémie, a to tak v jej percentuálnej, ako aj v maximálnej hodnote. Uvedeným návrhom budú musieť sporitelia, ktorí majú záujem dosiahnuť maximálnu navrhovanú prémiu vo výške 2 000 korún nasporiť v roku 2006 na svojom účte sumu prekračujúcu 30 000 korún. Nárast tejto sumy oproti minulému roku je enormný a vôbec nekorešponduje s nárastom reálnych miezd sporiteľov, reálnych miezd väčšiny sporiteľov, prepáčte. Tým sa tento systém stane viac nedostupným pre bežného občana. Vláda tak chladnokrvne kalkuluje s tým, že maximálnu hodnotu štátnej prémie nedosiahne väčšina stavebných sporiteľov, pretože najprv budú musieť riešiť svoje existenčné problémy, svoje živobytie a potom môžu sporiť a ušetrí sa tak ešte viac prostriedkov, ako sa to predpokladá v návrhu novely zákona. Ďalší problém je priateľskí sporitelia. Priateľskí sporitelia plnia významnú úlohu pri akumulovaní dlhodobých zdrojov na účely poskytovania stavebných úverov. Zaväzujú sa ponechať svoje prostriedky stavebnej sporiteľni na dobu šesť rokov. Zaväzujú sa poskytnúť tieto prostriedky do systému stavebného sporenia. K tomu ich vláda motivuje zvýhodneným úročením, ktoré je vyššie, ako by dosiahli pri bežných bankových produktoch. Kedy som bol stavebným sporiteľom, nedalo by mi neopýtať sa pána ministra, prečo ma pôvodne zvýhodnenými podmienkami vtiahol to tohto produktu, ktorý počas posledných troch rokov postupne upravoval vláda alebo ministerstvo financií, až sa pomaly stane pre občana nezaujímavým a nevýhodným. Ak sa niekto zaviaže na šesť rokov ponechať inštitúcii svoje vlastné finančné prostriedky, očakáva určitú stabilitu, určitú protihodnotu, ktorá mu bola zadefinovaná, a my tieto princípy slušného správania úplne zamedzujeme týmto princípom. Žiaľ, už niekoľko rokov sa mi zdá, že vláda nevie garantovať takýto systém sporenia a dokazuje to aj dnešným predložením návrhu zákona. Preto, vážené pani kolegyne a kolegovia, dávam v zmysle rokovacieho poriadku procedurálny návrh v zmysle § 73 ods. 3 písm. a) rokovacieho poriadku, aby Národná rada vrátila návrh zákona jeho navrhovateľovi na dopracovanie, aby sa navrhovateľ najskôr zaoberal ozdravením systému, odstránením tých problémov, na ktoré som poukazoval, zefektívnením financií a potom, ak z tej analýzy vyjde to, že je to správny krok, samozrejme, zaoberať sa aj s tým, čo vláda predložila dnes. Ďakujem za pozornosť.