I. Radičová, poslankyňa: (2006-08-03):
Solidaritu máme aj v odvodovom zaťažení, navyše programové vyhlásenie ráta aj so zvýšením tejto solidarity cez odvodové zaťaženie, máme ho pri kalkulácii so zmenou vymeriavacích základov, máme ho pri kalkulácii so zmenou odvodov aj z dividend do poistných systémov, je to v návrhu, programovom, áno, je to tam, to znamená, že solidaritu povyšujeme aj cez odvody. Nie je tu teda problém v tom, že by istá skupina ľudí, ktorá dosiahne vyššie príjmy, nebola solidárna cez odvody, cez daňové zaťaženie s ostatnou časťou populácie. Uvažovala by som o úplne iných nástrojoch ako riešiť problém zvýšenia čistého príjmu v domácnosti a práve pre nízkopríjmové rodiny, ktorých máme veľmi silnú skupinu. Je tu šanca práve prostredníctvom spoločného zdaňovania partnerov pri odpočítateľných položkách im okamžite zvýšiť čistý príjem v rodine. Ale s takýmto nástrojom programové vyhlásenie nepočíta. Ešte si dovolím poznámku k riešeniu rodinnej politiky. Nik nebude protestovať proti prerozdeľovaniu, ktoré je nasmerované do mladých rodín, alebo pre sociálne skupiny, ktoré sa ocitajú v nejakej ťažšej životnej situácií. Skôr je tu otázka, ako daný balík alebo zdroje môžem využiť. Kedy je to efektívnejšie a kedy je to menej efektívne. Poviem to na príklade. Veľa sme tu rozprávali ako príklad v rámci zmien v rodinnej politike o jedenásťtisícovom príspevku pri narodení dieťaťa, prvého dieťaťa. Keď viem dobre počítať, práve cestou daňových bonusov a ich zvýšením, viem dlhodobo, dlhodobo podporiť rodiny s nezaopatrenými deťmi a bez ohľadu na to, či sa dieťa narodilo prvé, druhé, tretie alebo štvrté v poradí a to bez ohľadu na to, v akom sociálnom prostredí sa narodilo, bez rizika, aby došlo k zneužívaniu tohto finančného príspevku. Rozdiel vo vašom pohľade a v tom, ako ja vnímam sociálnu spravodlivosť, je práve vo využívaní týchto finančných zdrojov. Moja cesta a návrh je cez zvyšovanie dlhodobých podporných mechanizmov pre sociálnu skupinu rodín s nezaopatrenými deťmi, celú, váš pohľad je prilepšenie, v tomto prípade hovoríme o 26 000 prvorodičkám jednorazovým príspevkom. Na obe, ak máme zdroje, fajn, obávam sa, že na aj, aj zdroje nemáme a tu treba potom rozhodnúť o prioritách. Uprednostňujem dlhodobé podporné mechanizmy pred jednorazovými mechanizmami. Asi by sa dalo veľa diskutovať a hovoriť na tému rodinnej politiky, v každom prípade podpora rodín s nezaopatrenými deťmi, kde vieme, že najkritickejšou sú práve rodiny s viacerými nezaopatrenými deťmi, že každá zmena životnej situácie vedie alebo nesie riziko prepadu týchto rodín do sociálnej záchrannej siete, potom prevencia je naozaj investovať a využiť zdroje práve na podporu, dlhodobú, tohto typu rodín. Asi nemôžem nespomenúť dôchodky. Neviem, čo sa zatiaľ skrýva pod pojmom reforma dôchodkového systému. Zároveň aj na pôde tohto parlamentu som niekoľkokrát zdôraznila, že prvý pilier potrebuje koncepčnú zmenu, čiže v tomto je zhoda, ale akú a akým spôsobom a či je potrebné zasahovať v rámci zmien v prvom pilieri i do druhého piliera. To je zásadná otázka. Tvrdím, že zmena typu dobrovoľnosť vstupu do druhého piliera možno krátkodobo zvýši príjem pre prvý pilier, ale v strednodobom a dlhodobom horizonte predsa zvyšuje výdavky. Len čo tam budete mať väčší počet ľudí, zvyšuje vám výdavky. Tým sa ten problém nerieši, on sa len rokmi prelieva. Druhá poznámka, v okamihu keď budeme uvažovať o možnosti výstupu z druhého piliera, kde nespochybňujem tých, kde to bolo na nátlak alebo podpísali zmluvu, ale to sa dá riešiť, to sme s déeseskami diskutovali x-krát, ale zabrániť hromadným výstupom znamená neohroziť tých, ktorí už majú úspory v druhom pilieri, cez možné nové poplatky, oslabenie kapitálu v tomto druhom pilieri, to sú známe argumenty. Tretia poznámka, opäť ľahké počty. Áno, deficit Sociálnej poisťovne dnes je 21,7 mld. Sk, dobre hovorím, pani ministerka? 21,7 je, myslím, teraz ten deficit. Áno. Druhý pilier, presun financií, je cirka 14 mld. Sk. Neplatí rovnica, že druhý pilier vyrába celý deficit Sociálnej poisťovne, to jednoducho nie je pravda, to nie je pravda, vyrába to sústavne aj prvý pilier. Po druhé, keby sme teda hneď všetky tieto peniaze, všetky, vrátili do prvého piliera, budeme mať deficit, a po tretie, po tretie, vážny argument, Sociálna poisťovňa má vážne rezervy vo výbere poistného, kde sú rezervy na doplnenie daného stavu, a Sociálna poisťovňa, plne súhlasím, v rámci rozdelenia do fondov má vážne rezervy pri reštrukturalizácii jednotlivých fondov, ktoré máme v Sociálnej poisťovni. Neviem však, či programové vyhlásenie tak, ako je v oblasti dôchodkov koncipované, je v tomto kontexte realizovateľné. Spomeniem tri momenty, prvý, je tam veta: Dôchodky, všetky dôchodky potiahnuť na hranicu životného minima, tam nie je len reč o starobných, ak všetky, uvedomujeme si, aké to znamená výdavky? Uvedomujeme si však, čo to robí aj za vzťahy medzi starobnými, invalidnými, sirotskými, vdovskými, vdoveckými? Veď tam je iná poistná matematika a iný výpočet a iný nárok. Neviem, či je to opäť vypadnutím slovíčka, alebo je to naozaj programový zámer. Ďalší moment, dosiahnuť alebo dotiahnuť starodôchodcov podľa narastajúcich životných nákladov, ktoré sa odhadujú, že je tam stále ten rozdiel 14 až 16 %, to sú ďalšie vážne výdavky. Ďalší moment, udržať, prípadne zvýšiť mieru náhrady, ktorá je v dôchodkovom systéme. Ja len upozorňujem, každé zvýšenie o 1 % rovná sa 2 miliardy. A keď budeme takto počítať, tak to vytvára nie malý balík a sumu financií. Prvý pilier je pripravený tak, aby v krátkom čase bol transformovateľný na známy to systém endísí, čo sú virtuálne individuálne účty, je to známy švédsky model prvého piliera, dávam opäť ako návrh na vaše zváženie a úvahy. Dalo by sa dlhšie hovoriť o decentralizácii a prechode kompetencií na samosprávy, skonštatujem len dve vety. Zákon nie je dogma a keď realita a poznanie skutočnosti dnes ukazuje, že samosprávy ani zďaleka nie sú pripravené na taký prenos kompetencií, ako sa pôvodne v rámci decentralizácie plánovalo, tak treba toto uznesenie vlády a tento plán jednoducho zmeniť. Platí totiž, že prenos kompetencií, ako prenesených, znamená nie dostatočnú funkčnosť samospráv a že by sme mali ak prenášať, tak len originálne kompetencie vrátane finančných zdrojov. Posledný kongres ZMOS-u jednoznačne sa uzniesol, že nie sú pripravení na ďalší prenos kompetencií, ani originálnych, ani ako výkon a zároveň z toho plynie záver, alebo sa uzniesli na spoločnom závere, že bez istého typu komunálnej reformy ani nie sú schopní nový výkon kompetencií zrealizovať v rámci svojich vlastných kapacít. Máme príliš veľa malých obcí na Slovensku. Keď je toto fakt, potom neprenášajme ďalšie kompetencie na samosprávy s rizikom, že to naozaj nebudú zvládať a nebudú schopné tieto kompetencie vykonávať. Niečo sa tu deje, netuším čo. (Ruch v rokovacej sále.) Ja uzavriem. Seba. Vidím dve možné alternatívy pre budúcnosť, prvá, programové vyhlásenie v oblasti sociálneho systému, ak by všetky tak ako sú vymenované, mali byť uskutočnené a naplnené, budú vyžadovať také obrovské finančné zdroje, že to významne ohrozí prijatie záväzku prijať euro v januári 2009. Ak sa pristúpi k čiastočným, niektorým oblastiam v rámci programového vyhlásenia, potom je tu riziko ich výberu, ku ktorým a prečo práve k týmto. Opakujem, podpora vybraných sociálnych skupín, menších, naozaj vyvolá lavínu o potrebnosti ďalších sociálnych skupín a treba zvážiť, či toto je postup, ktorý vnáša do spoločnosti naozaj sociálnu spravodlivosť. Ďakujem za pozornosť. (Potlesk.)