I. Andruskó, poslanec: (2008-04-02):
Mám na to tri dôvody. Po prvé. Veď poznáme parlamentnú matematiku – väčšinu poslancov vládnej koalície. Na základe tejto skutočnosti už vopred môžeme vyhlásiť, že budeme pokračovať v rokovaní o návrhu zákona v druhom čítaní. A vtedy by som sa chcel podrobnejšie vyjadriť k návrhu zákona a buď v rámci druhého čítania, alebo v rámci rokovania výboru predložiť pozmeňujúce návrhy k predloženému vládnemu návrhu zákona. A po tretie. Podľa mňa už včera pán kolega, pán poslanec Szigeti v jeho vystúpení v mene klubu SMK – MKP už povedal skoro všetky argumenty týkajúce sa odborných nedostatkov tohto vládneho návrhu zákona. Povedal aj to, že prečo pre nás, pre poslancov strany SMK – MKP tento vládny návrh zákona, tzv. školský zákon v takejto podobe, a chcel by som to ešte raz zdôrazniť, v takejto podobe je v žiadnom prípade neakceptovateľný. Vážené dámy, páni, pedagogická obec, ako aj veľký počet rodičov skutočne očakáva zmenu, reformu školského systému, ktorá by nás mala oslobodiť od bremena neprehľadného labyrintu veľkého množstva rôznych zákonov, vyhlášok a ďalších všeobecne záväzných predpisov v oblasti školstva. Nový zákon, respektíve ním prezentovaný jednoznačný a jednoduchší systém by mali pomáhať nielen pedagógom a riaditeľom, ale aj zriaďovateľom škôl a školských zariadení. Práve preto nielen mnohí poslanci, ale aj mnohí pedagogickí odborníci sú sklamaní zo skutočnosti, že tento dlho očakávaný a potrebný zákon bol vytvorený len mechanickým zlepením niekoľkých iných zákonov, vyhlášok a nariadení, v žiadnom prípade však neznamená novú vyššiu kvalitu a nemá ani potrebný nadhľad nad problematikou školstva, ako to včera aj povedal pán kolega Jaroslav Ivančo. Tento právny predpis je len strohým opisom existujúceho systému a obsahuje len minimálne množstvo nových nápadov a inovatívnych prvkov. Zákon jednoducho zabúda na konkretizovanie foriem financovania a pedagogického riadenia, preto pre pedagógov a riaditeľov mnohé súvislosti systému zostávajú skryté alebo nejednoznačné. Zároveň niektoré paragrafy zákona znamenajú posilnenie vplyvu štátu, respektíve štátnych orgánov do existujúcich právomocí a kompetencií zriaďovateľov a školských rád, čo v žiadnom prípade nekorešponduje so zásadami a líniou obdobia od zrušenia totalitného systému. Všetci dobre vieme, že od kvality vzdelávania závisí naša budúcnosť, preto by táto otázka nemala byť predmetom straníckych sporov. Tiež však všetci dobre vieme, že v súčasnosti nemôžeme snívať o politickom konsenze ani v oblasti vzdelávania. No nie preto, lebo jedna časť odbornej pedagogickej verejnosti alebo skoro jedna polovica poslancov parlamentu by nemala užitočné nápady a zdravé myšlienky, ale vyzerá na to, že aj tento zákon bude demonštratívnym vyjadrením arogancie Ministerstva školstva Slovenskej republiky. O tom svedčí napríklad absencia ochoty ministerstva rešpektovať názory niektorých odborných inštitúcií, ale aj použité pseudoargumenty a účelovo vytvorené pseudoporadné orgány. Okrem mnohých ďalších nedostatkov napríklad v oblasti vzdelávania národnostných menšín chýba celoplošná koncepcia riešenia ich špecifických problémov. Podobne chýbajú aj jednoznačné a garantované pravidlá použitia finančných prostriedkov v prospech týchto menšín. O skutočnom zámere zákona a práce ministerstva svedčí aj fakt, že na ministerstve školstva, v Štátnom pedagogickom ústave a v piatich metodických centrách nie sú odbory alebo oddelenia ani zamestnanci, ktorí by sa starali o vzdelávanie menšín v materinskom jazyku. Z uvedených skutočností vyplýva, že tento zákon v súčasnej forme nie je vhodný na schválenie, má nielen odborné nedostatky, ale chýba z neho aj dobrá vôľa a úcta radiť občanom. Pre Stranu maďarskej koalície je neprijateľný taký návrh, ktorý namiesto decentralizácie charakterizuje centralizačné úsilie, ktorý znižuje, a tým aj dementuje práva rôznych foriem školských samospráv, ktorý chce zaviesť štátny monopol v oblasti používania učebníc a ktorý násilným spôsobom chce zmeniť profil škôl s vyučovacím jazykom národnostných menšín na úkor vyučovacieho jazyka. Ďakujem za pozornosť a na záver mi dovoľte jeden procedurálny návrh, aby sa Národná rada Slovenskej republiky po rozprave o návrhu zákona uzniesla na tom, že podľa § 73 ods. 3 písm. b) rokovacieho poriadku Národnej rady Slovenskej republiky nebude pokračovať v rokovaní o návrhu zákona. Ďakujem pekne.