Faič, Vladimír, poslanec NR SR (2011-02-02):
Ďakujem. Vážené kolegyne poslankyne, kolegovia poslanci, skúsme sa zamyslieť nad politickou logikou zvoleného prístupu. Návrh totiž nezohľadňuje dve dôležité súvislosti, po prvé, Maďarská republika nebola až donedávna ochotná v predmetnej veci ponúknuť konsenzuálne riešenie, na čo poukázali aj viacerí analytici, po druhé, aký zmysel má predpokladané nadobudnutie účinnosti takto problematicky koncipovanej novely tesne pred prijatím novej maďarskej ústavy s avizovaným volebným právom pre osoby v zahraničí, opakujem, aký zmysel bude mať. Väčšina súčasnej koalície si osvojila politickú rétoriku, podľa ktorej riešenie prijaté v predvolebnom období bolo zlou odpoveďou na zlý maďarský zákon. Už som hovoril, že niektorí tak hovoria. Preto si položme otázku: Aká je dobrá odpoveď na zlý maďarský zákon? Je ním spomenutá bezzubá deklarácia umožňujúca realizovať kroky, ku ktorým vyzýval prezident susedného štátu na pôde symbolizujúcej zvrchovanosť Slovenskej republiky? Pokúsim sa formulovať odpoveď na neľahkú otázku. Dobrou odpoveďou na zlý maďarský zákon je umožnenie nadobúdania dvojakého občianstva našim ľuďom či už s pobytom na Slovensku alebo v cudzine, a to zo skutočne dôležitých dôvodov, kedy je hodný zreteľa ich veľký záväzok voči dvom štátom súčasne. Už toľko kritizovaná novela, ktorá bola prijatá na sklonku volebného obdobia, výslovne definuje dve najzákladnejšie skutočnosti, uzavretie manželstva s medzinárodným prvkom a narodenie dieťaťa. Práve prerokovávaný návrh predpokladá pribudnutie ďalšej riešiacej životnej situácie ľudí v cudzine. Podľa môjho názoru je možné v priebehu legislatívneho procesu diskutovať, aké sú iné situácie, kedy niekto objektívne potrebuje občianstvo cudzieho štátu. Veľa ich určite nebude, ak vôbec, teda, myslím, takých, ktoré sa dajú zadefinovať do právnej úpravy. Vždy je to lepšie riešenie, ako prechádzať do opačného extrému. Dobrou odpoveďou na zlý maďarský zákon je tiež vylúčenie možnosti nadobudnutia dvojakého občianstva v ostatných prípadoch vrátane tých potencionálne narúšajúcich územnú súdržnosť Slovenska. A práve v spomínaných intenciách je účelom predloženého návrhu zákona optimalizovať právnu úpravu nadobúdania a straty štátneho občianstva, vyváženým spôsobom reagovať na protichodnosť negatívnych účinkov hromadného udeľovania dvojakého občianstva, na územnú súdržnosť na jednej strane, na strane druhej nežiaducu stratu štátneho občianstva štátnymi občanmi Slovenskej republiky v zahraničí, ak na vlastnú žiadosť nadobudli cudzie občianstvo štátu, na území ktorého majú pobyt. Ako už v odôvodnení uviedol kolega Čaplovič návrh zákona sleduje dva základné ciele, chcem ich zopakovať, umožniť štátnym občanom Slovenskej republiky nadobudnúť cudzie štátne občianstvo, ak majú na území štátu, o ktorého občianstvo žiadajú, povolený registrovaný alebo inak evidovaný pobyt najmenej šesť mesiacov, čo predstavuje veľmi mierne podmienky získania dvojakého občianstva, a, ďalší cieľ, umožniť osobám s pobytom na území iného štátu, ktoré stratili štátne občianstvo Slovenskej republiky nadobudnutím cudzieho štátneho občianstva, opätovne ho získať podstatne jednoduchším spôsobom ako pri štandardnom postupe. Posledná rázna novela čelila procesom, ktorým bolo nutné čeliť. Každý, kto uvažuje objektívne, si to zrejme prizná. Odmietla jednostranné akési valcovanie a prinútila aj zamyslieť sa. Kolegyne poslankyne, kolegovia poslanci, dovoľte mi položiť na záver otázku: Čo dopomôže optimálnejšiemu usporiadaniu vzťahov, je to optimistami očakávaná zmluva o dvojakom štátnom občianstve, ktorá bola postavená na politickom prístupe a snahou o získanie času, je to nahradenie prísnej normy bezzubou deklaráciou, ktorá bude deklarovať niečo, čo nebude absolútne nikoho zaväzovať a bude v platnosti, alebo je to návrh ponúkajúci vyváženejšiu právnu úpravu? Náš návrh novely hovorí o tejto tretej možnosti. Ďakujem.