Z. Kramplová, poslankyňa: (2009-12-10):
Vážená pani poslankyňa Tkáčová, mňa veľmi mrzí, že včera som nejako prepásla možnosť prihlásiť sa do rozpravy, keď ste vystupovali s vaším návrhom, pretože chcela som niektoré veci povedať, ktoré poviem dnes, ale videla som váš návrh ako jednu z možností riešenia situácie s uránom, keďže sa nám to nepodarilo pri iných návrhoch. Verila som aj to, že budú predložené na tejto schôdzi návrhy či už novely geologického, alebo banského, alebo stavebného zákona, avšak nie v tej veľkej podobe, alebo v tak rozsiahlej podobe, ako som mala možnosť vidieť a ako boli predložené pánom poslancom Miklósom. Boli to veľmi závažné zásahy bez toho, že by sme boli o tom rozprávali, a bez toho, aby to bolo prerokované aj so zainteresovanými. A myslím si, že v tejto oblasti je dobré, keď sa nájde konsenzus, a som presvedčená o tom, že tak ako je koncipované uznesenie pri tomto bode programu rokovania, nájde podporu naozaj celým spektrom politických strán. Som presvedčená, že životné prostredie je oblasťou, ktorá nemôže byť charakterizovaná, že je to agenda koalície alebo opozície. Som rada, že tu máme aj pána ministra, a som presvedčená, že aj minister životného prostredia by mal byť človek, ktorý nie je politicky zaťažený, ale ktorý vie riešiť problémy v oblasti životného prostredia pre všetkých občanov Slovenska. Petícia nám ukázala, že občania majú záujem vyjadriť sa. Ukázala, že občania sa vedia vzájomne podporiť, to znamená, že petíciu podpísali tak ľudia z východu, ako zo západu alebo zo severu, pretože mnohí cítia, že životné prostredie je to, ktoré nemôže si nikto uzurpovať, že patrí koalícii alebo opozícii. Životné prostredie je to, ktoré si musíme ctiť, a je to agenda, ktorej by sme sa mali oveľa, oveľa aktívnejšie venovať aj my tu v parlamente, a som presvedčená, vážený pán minister, aj u vás na ministerstve. Včera tu bola pomerne široká diskusia ohľadne vlastenectva a inšpirovala ma k niektorým myšlienkam pani poslankyňa Tkáčová. Ja som presvedčená, že vlastenectvo je aj to, aby sme si všetkými možnými a dostupnými a legálnymi prostriedkami chránili životné prostredie a aby sme nedovolili nadnárodným spoločnostiam drancovať to, čo máme, bohatstvo, ktoré nemáme právo znivočiť pre rozvoj budúcich generácií. Takže aj to je jedna z foriem vlastenectva, a preto si myslím, že aj o vlastenectve treba hovoriť a vlastenectvo treba podporovať, pretože životné prostredie na to aktívne nadväzuje. Myslím, že mnohí z vás, ktorí ste trošku zaangažovaní do oblasti životného prostredia, ale aj do oblasti hospodárskej politiky Slovenskej republiky, pokiaľ ide o ťažbu rôznych nerastov, si ešte pamätáte na rozpravu a na taký určitý boj, ktorý tu bol v súvislosti s ťažbou zlata. Áno, pred dvomi rokmi tu bola ťažba zlata, dnes tu máme na stole ťažbu uránu, možno o rok, o dva bude ťažba antimónu alebo magnezitu, alebo neviem čoho ešte. Ale treba si uvedomiť, že prečo vznikajú tieto problémy, ktoré tu sú. Nuž jednoducho preto, že naša legislatíva nechráni životné prostredie a nechráni ho tak, aby nebolo možné obísť územné plány, a nechráni ho tak, aby občania sa mali možnosť vyjadriť k tomu, čo sa bude konať v ich bezprostrednej blízkosti. Opakujú sa tu tie isté argumenty ako pri ťažbe zlata. Pani poslankyňa Tkáčová to veľmi dobre zhrnula, nebudem sa opakovať v tom, aby som hovorila o negatívnych účinkoch uránu, ale presne o tom istom sme hovorili pri zlate, ukazovali sme tu mesačnú krajinu, ktorá by vznikla, keby sa povrchovou ťažbou a kyanidovým lúhovaním ťažilo zlato. Ukazovali sme mesačné krajiny, ktoré ťažobné západné spoločnosti nám prezentovali ako niečo veľmi zaujímavé, ktoré budeme môcť ponúkať v rámci cestovného ruchu. No veľmi smiešne, ale na druhej strane bolo to zarážajúce, že si myslia, že sme až takíto hlupáci. Rovnako sme hovorili o kontaminácii vôd v súvislosti s ťažbou zlata, presne o tom istom hovoríme dnes pri ťažbe uránu a je to jedno, či to bude akýkoľvek nerast, ktorý spôsobuje, ktorého ťažba určitou technológiou spôsobuje problémy. Čiže tie isté problémy sa otvárajú dnes, a preto som presvedčená, že je našou povinnosťou, aby sme ešte na dvoch rokovaniach, ktoré nám zostávajú v budúcom roku, vyriešili problém ťažby nerastov ako takých, nielen uránu, a aby sa táto situácia, ktorá tu aj momentálne je a ktorá ťaží viac ako 100-tisíc občanov, ktorí sa podpísali pod petíciu, aby sme sa ju snažili vyriešiť. Pre mňa je dosť závažná aj ďalšia okolnosť. Som presvedčená, že nemali by sme ignorovať samosprávy, či už sú to vyššie územné samosprávy alebo miestne samosprávy. Som presvedčená aj v to, že nemali by sme spochybňovať inštitút lokálnej demokracie. Tá by mala byť pre nás záväzná a mali by sme sa ňou riadiť. Pani poslankyňa Tkáčová hovorila aj o Pezinku. Využijem túto príležitosť a trošku sa vrátim aj v tejto oblasti do minulého roka. Stalo sa mi, že keď tí, ktorí protestovali proti skládke v Pezinku, boli pred ministerstvom životného prostredia a išla som okolo a pridala som sa k nim, pretože myslím, že nikto nepochybuje o tom, že som človek, ktorý si ctí životné prostredie, a vždy som bola tá, ktorá sa snažila, aby sme ochraňovali životné prostredie, spochybnili to, že ja som nemala právo sa zastaviť pri nich a nemala som právo podporiť túto ich aktivitu, čo som bola z toho veľmi zdesená a bolo mi povedané, že boli pobúrené osobnosti, ktoré sa pod touto petíciou podpísali, pretože ja som ich chcela podporiť a zastavila som sa pri nich. Urobili fotografiu, teda ten petičný výbor to dal na ich stránku a v priebehu dvoch či troch dní musela byť táto fotografia stiahnutá, pretože ja som bola z koalície. Takže toto pokladám za jeden veľký nezmysel, čo sa deje, a nie je možné, a preto som to aj povedala, nie je možné deliť životné prostredie, ochranu životného prostredia a vyjadrenie názoru za opozičný alebo koaličný. Je to choré a myslím si, že to, čo nám tu chýba, a povedala som to aj včera, chýbajú nám tu jasne definované štátne záujmy tohto štátu. A štátnym záujmom tohto štátu by mala byť aj ochrana životného prostredia a v tom prípade si myslím, že nemuseli by byť ani petície, ale by sme ich vedeli vyriešiť v rámci jasnej dohody. Som presvedčená o tom, že životné prostredie by malo byť témou, ktoré by nás zbližovalo, tak koalíciu, ako opozíciu, tak ako sme sa vedeli dohodnúť včera na materiáli ohľadne, teda stiahnutia krížov zo škôl, alebo pokiaľ ide o problematiku Kosova, som presvedčená, že v budúcnosti sme odkázaní na to, aby sme sa dohodli aj v súvislosti a s agendou ochrany životného prostredia. Ak decentralizácia moci znamená prenos kompetencií na mestá a na obce, na VÚC-ky, som presvedčená, že aj právo rozhodovať o tom, v akom prostredí budú žiť ľudia, patrí na obce, patrí na vyššie územné celky a mali by sme v ďalšom období prehodnotiť aj kompetencie VÚC-ok v oblasti životného prostredia tak, aby občania získali dôveru aj vo vzťahu k VÚC-kam a aby vedeli, že keď ich trápia určité veci, ktoré súvisia so životným prostredím v celom globále, nesúvisí to len s ťažbou, súvisí to s vodou, súvisí to s ovzduším, aby vedeli, že aj VÚC-ka im môže pomôcť. Potom nebudeme prekvapení, keď nám príde 20 % ľudí voliť, pretože budú vedieť konkrétne, že tá VÚC-ka im vie pomôcť aj v tak závažných a nepríjemných a nebezpečných oblastiach, akou je ochrana životného prostredia. Verím, vážení páni poslanci tak z opozície, ako z koalície, že táto petícia, ktorá bola predložená, bude podporená, budú podporené kroky, ktoré sú pripravené, a na ďalšom, na februárovom pléne budeme môcť zdvihnúť ruku za to, že budú pripravené návrhy legislatívnych noriem, ktoré zabránia drancovaniu národného bohatstva, ktoré máme ukryté v našej zemi a ktoré zabránia, aby nadnárodné spoločnosti si zo Slovenska urobili, nechcem sa škaredo vyjadriť, alebo vydrancovali naozaj to najvzácnejšie, čo máme. Pán poslanec Halecký hovoril o prieskumoch, výskumoch, áno, mám tú skúsenosť, ako to bolo v Kremnici. Prieskum robil kto? Pán poslanec, myslíte si, že ten prieskum robili slovenské spoločnosti? Nie. Ten prieskum robili zahraničné spoločnosti, tie, ktoré mali záujem ťažiť. Tie, ktoré získavali všetky informácie, čo máme ukryté v útrobách našej zeme pod naším územím. Myslíte si, že je to z pohľadu štátnych záujmov celkom v poriadku? Ja som presvedčená, že to nie je v poriadku. A znovu opakujem, banský zákon tak, ako je v súčasnosti platný, bol pripravený v období roku 1988, kedy bol pripravený na ťažobné spoločnosti, ktoré boli štátne, to znamená, že spoločnosti, ktoré nemali záujem drancovať krajinu a ktoré nemali záujem znetvoriť životné prostredie Slovenska a odísť na ťažbu do iných krajín, ktoré majú rovnaké legislatívne diery. Preto som presvedčená, že naozaj tento zákon, hlavne banský a geologický, treba prekopať tak, aby boli zabránené akékoľvek aktivity nadnárodných spoločností nie v prospech Slovenska, ale v prospech ich vlastných ziskov, ale naopak, v neprospech slovenského občana, slovenského štátu. Pretože za pár centov, ktoré nám pribudnú zajtra alebo pozajtra do pokladní, nemôžeme zapredať budúcnosť Slovenska a nemôžeme zapredať životné prostredie, ktoré sa vyvíja a ktoré máme povinnosť ochraňovať. Ďakujem za pozornosť.