Radičová, Iveta, predsedníčka vlády SR (2010-08-03):
Vážený pán prezident, vážený pán predseda Národnej rady Slovenskej republiky, vážená pani predsedníčka Ústavného súdu Slovenskej republiky, vážení páni podpredsedovia Národnej rady Slovenskej republiky, vážení mimoriadni a splnomocnení veľvyslanci v Slovenskej republike, vážené panie poslankyne a vážení páni poslanci, vážení hostia, dovoľte mi na úvod, aby som vám predstavila členov vlády Slovenskej republiky. Prvý podpredseda vlády Slovenskej republiky a minister dopravy, pôšt a telekomunikácií pán Ján Figeľ. (Potlesk.) Ďakujem. Podpredseda vlády Slovenskej republiky pre ľudské práva a menšiny pán Rudolf Chmel. (Potlesk.) Podpredseda vlády Slovenskej republiky a minister financií pán Ivan Mikloš. (Potlesk.) Podpredseda vlády Slovenskej republiky a minister práce, sociálnych vecí a rodiny pán Jozef Mihál. (Potlesk.) Minister zahraničných vecí pán Mikuláš Dzurinda. (Potlesk.) Minister obrany pán Ľubomír Galko. (Potlesk.) Minister vnútra pán Daniel Lipšic. (Potlesk.) Ministerka spravodlivosti pani Lucia Žitňanská. (Potlesk.) Minister hospodárstva a výstavby pán Juraj Miškov. (Potlesk.) Minister školstva, vedy, výskumu a športu pán Eugen Jurzyca. (Potlesk.) Minister zdravotníctva pán Ivan Uhliarik. (Potlesk.) Minister kultúry a cestovného ruchu pán Daniel Krajcer. (Potlesk.) Minister pôdohospodárstva, životného prostredia a regionálneho rozvoja pán Zsolt Simon. (Potlesk.) Vážené dámy, vážení páni, vláda Slovenskej republiky, vymenovaná pánom prezidentom Slovenskej republiky, predstavuje podľa čl. 113 Ústavy Slovenskej republiky pred Národnú radu Slovenskej republiky svoje programové vyhlásenie a žiada o vyslovenie vašej dôvery. Dôvera je príliš silné puto, aby sa dala zredukovať na písomný záväzok. Dnes v mene novej vlády sa obraciam na Národnú radu Slovenskej republiky o dôveru preto, lebo spolu máme pred sebou dôležitý a oveľa širší cieľ. Obnoviť dôveru občanov v Slovensko ako v miesto, kde môžu viesť kvalitný, spokojný a zmysluplný život. Bez vzájomnej dôvery nie je možné riešiť problémy, bojovať proti korupcii, pomáhať ľuďom hľadať si prácu, podporovať podnikanie a občiansku spoločnosť a ani tvoriť lepšie pravidlá. Bez dôvery je nemožné rozvíjať spoločnosť a hľadať prienik pre rôzne názory. Dôvera znamená, že dnešný sľub platí aj zajtra. Že dobrý nápad je odmenený a porušovanie pravidiel potrestané. Že čestnosť a slušnosť v zamestnaní, v politike, ale aj v bežnom živote nie je predmetom posmechu, ale súčasťou každodennej rutiny, že je samozrejmosťou. Dôvera v silu a vitalitu štátu a v schopnosť vlády slúžiť občanom môže existovať iba tam, kde podpora slobodného podnikania neznamená uplácanie mecenášov a podpora tvorby pracovných miest neznamená rozhadzovanie peňazí. Dôvere sa darí tam, kde prístup k spravodlivosti, priestor na realizáciu a tvorivosť nie sú privilégiá, ktoré sa dajú kúpiť, ale samozrejmé spoločenské normy. Dôvera – nie kŕčovité symboly a falošné gestá – je nevyhnutná podmienka vlastenectva a hrdosti na našu krajinu. Vážené dámy a páni, rada by som povedala, že nová vláda bude pokračovať v budovaní dôvery v náš štát a jeho schopnosť riešiť problémy občanov. Ale situácia je taká, že my dnes nepreberáme rozpracované návrhy riešení, iba stoly plné nezaplatených účtov. Nechcem tvrdiť, že sa za predchádzajúce obdobie Slovensku nepodarilo dosiahnuť úspechy. Tisíce ľudí bezpochyby vkladali svoje úsilie v prospech toho, aby sa pomery v ich obci či meste, ich pracovisku, škole, v prostrediach, kde pôsobia, zmenili k lepšiemu. Uplynulé štyri roky však boli ťažké nielen v dôsledku hospodárskej krízy, ale aj obdobím nevyužitých šancí, aké malo Slovensko ako krajina s rozbehnutými reformami a pevným ukotvením v Európskej únii. Za ten čas sa prehĺbili mnohé spoločenské problémy a negatívne trendy. Dokumentujú to nielen objektívne údaje a expertné hodnotenia, ale svedčia o tom aj značné kritické názory občanov na vývoj na Slovensku. Na úrovni vlády preto chceme skúsiť začať odznova. Búchanie do stola, krik, alibizmus, nezodpovednosť, klientelizmus, korupcia, neschopnosť viesť dialóg a neochota prijímať potrebné rozhodnutia nie sú vládnutie. To je obyčajné a nikam nevedúce politikárčenie. Vládnuť znamená hľadať riešenia, počúvať rady, akceptovať pripomienky a najmä nebáť sa prevziať zodpovednosť. My zodpovednosť preberáme v čase, keď sa slovenská ekonomika len pomaly a ťažko spamätáva zo svetovej hospodárskej krízy. Miera nezamestnanosti podľa údajov Eurostatu v júni dosiahla 15 %. Deficit verejných financií tento rok prekročí 7 % hrubého domáceho produktu, verejný dlh prudko rastie. Áno, existuje množstvo objektívnych faktorov, pre ktoré je situácia na Slovensku, podobne ako vo všetkých ostatných krajinách, zlá. Ale toto nemôže byť výhovorka pre pasivitu. Ani pre pokles dôveryhodnosti Slovenska, pre zhoršovanie schopnosti súťažiť s ostatnými, pre nárast korupcie, zlú vymáhateľnosť práva, nedostatočnú úroveň vzdelávania a zdravotnej starostlivosti, demotivujúce podnikateľské prostredie, nízku kvalitu sociálnych služieb, plytvanie verejnými zdrojmi a neúčinné protikrízové opatrenia. Hospodárska kríza nemôže za morálny ani profesionálny úpadok slovenského súdnictva, ani za šikanovanie občanov štátom. A nesmie to byť ani výhovorka pre rastúce sociálne riziká a neprívetivosť úradov k potrebám rodín. Nemalú časť verejnosti zaťažovalo aj zhoršenie slovensko-maďarských vzťahov. Väčšine obyvateľov sa tiež nepáčila konfrontačná atmosféra, nárast vulgárnosti v politickom živote, prejavy arogancie a agresívnosti. Vláda berie s plnou vážnosťou svoj záväzok zastaviť a zvrátiť tieto negatívne trendy, ktoré oslabovali základy Slovenskej republiky ako demokratického štátu rovnoprávnych občanov, podkopávali súdržnosť slovenskej spoločnosti, vytvárali napätie medzi rôznymi spoločenskými skupinami a komplikovali medzinárodné postavenie Slovenska. A ničili dôveru. Vážené dámy, vážení páni , Programové vyhlásenie vlády Slovenskej republiky chápem aj ako svoj osobný záväzok, že nezodpovednej politike urobíme naozaj koniec. A že sa skončí aj doba, keď najlepší čas na riešenie akútnych problémov ľudí na Slovensku je zajtra, o rok alebo v budúcom volebnom období. Som hrdá na to, že vám môžem predstaviť programové vyhlásenie, ktoré, dúfam, spolu s vami vráti dôveru v schopnosť vlády zlepšovať kvalitu života ľudí na Slovensku. Toto je kľúčový bod našej politiky. Vytvárať priestor na spokojný a zmysluplný každodenný život občanov. (Potlesk.) Kvalita ľudského života závisí od toho, čo človeku ekonomické zdroje umožňujú robiť a kým sa vďaka nim môže stať. Ale ako zdôraznil laureát Nobelovej ceny za ekonómiu pán Stiglitz, schopnosť premeniť tieto zdroje, rast hrubého domáceho produktu na dobrý život nemajú všetci ľudia rovnakú. Ja v tejto súvislosti dodávam, že úloha vlády je pomôcť im zlepšovať život vždy a všade, keď to potrebujú. Cieľom programového vyhlásenia vlády preto nie je rast hrubého domáceho produktu sám osebe, to sú iba prostriedky, vďaka ktorým môžeme udržateľne a merateľne zvyšovať kvalitu života na Slovensku. Preto za najdôležitejšie priority vlády považujeme: 1. zdravé a udržateľné hospodárenie štátu, 2. nulovú toleranciu korupcie a zabezpečenie prístupu k spravodlivosti, 3. dostatok pracovných príležitostí, ktoré znižujú sociálne riziká, 4. motivujúce podnikateľské prostredie a aktívnu občiansku spoločnosť, 5. vzdelaných ľudí a inovatívnu spoločnosť a 6. prístup ku kvalitnej zdravotnej starostlivosti. Naši občania musia mať istotu, že keď poctivo pracujú a študujú, starajú sa o svojich blízkych, platia dane, dodržujú zákony a slušne sa správajú k ostatným, štát a spoločnosť im poskytnú podmienky pre dôstojný a kvalitný život. Voči tým, ktorí sa z rôznych dôvodov ocitli v ťažkej životnej situácii, musíme prejaviť takú mieru solidarity, aby aj oni mohli žiť dôstojne a bez obáv o svoju budúcnosť. Uvedomujeme si, že volanie verejnosti po spoločenskej spravodlivosti je silné a vytrvalé. Mnohí majú pocit, že nemôžu primerane zlepšiť svoj život, že nemôžu sa domôcť svojich práv a ovplyvniť vývoj na Slovensku. Neraz okolo seba vidia, že po spoločenskom rebríčku rýchlejšie stúpajú tí, čo sa neštítia porušovať zákony, podvádzať, manipulovať a podplácať. Ľudí trápi arogancia tých, čo majú moc a peniaze, bezohľadnosť niektorých developerov spojená so zhoršením životného prostredia, s ľahostajnosťou k verejným priestorom, s necitlivosťou voči kultúrnemu dedičstvu. Občania vnímajú nerovnosť svojich životných šancí, hlboké sociálne a regionálne rozdiely a neraz majú pocit neodôvodneného znevýhodnenia – či už pre miesto svojho bydliska, pre svoj vek, zdravotný stav, etnickú príslušnosť či pohlavie. Rovnosť životných príležitostí nemusí byť prázdne slovo, ale príťažlivý cieľ, aký je hodný spravodlivejšej spoločnosti. Ak chceme obnoviť dôveru ľudí k štátu, k jeho inštitúciám, k pravidlám, musíme my politici, verejní činitelia, zástupcovia štátnych inštitúcií a ďalších orgánov verejnej moci ísť príkladom. Nemôžeme požívať neodôvodnené privilégiá, napríklad byť chránení poslaneckou imunitou za činy, ktoré nijako nesúvisia s činnosťou v zákonodarnom zbore. Nemôžeme požadovať od občanov, aby sa v období krízy uskromňovali, a pritom zanedbávať potrebné uskromňovanie vo fungovaní štátneho aparátu a pri odmeňovaní politikov. Navyše takých, ktorí by mali za svoje zlé rozhodnutia platiť a nie brať odstupné. K prvej priorite: zdravé a udržateľné hospodárenie štátu. Vážené dámy a páni, iba tá vláda, ktorá sa nezadlžuje, nemrhá peniazmi a nie je odkázaná na milosť veriteľov, dokáže ľuďom pomáhať, slúžiť a uchádzať sa o ich dôveru. Iba taká vláda môže splniť sľuby. Zodpovednú rozpočtovú politiku a výrazné zníženie súčasného deficitu verejných financií považujeme za základný predpoklad pre úspešný ekonomický vývoj a dlhodobo udržateľný rast životnej úrovne. Každý, kto si požičia na dom a príde o prácu, vie, že je vo vážnych problémoch. Každý, len nie naši predchodcovia, ktorí takto asi nerozmýšľali. Tu si mnohí za štátne stavali paláce a vôbec nevnímali problémy, do ktorých sa Slovensko rúti. Na toto dedičstvo narážame na každom kroku. Nezmyselné nákupy, mrhanie peňazí, zbytočné rekonštrukcie, predražené zákazky. Denne rušíme nevýhodné zmluvy a objavujeme nové míny. Len na Úrade vlády sme podali už tri trestné oznámenia. Situácia je znásobená nutnosťou riešiť vážne dôsledky povodní. Priame škody sú do dnešného dňa vyčíslené na 650 mil. eur a náklady na záchranné práce dosiahli 80 mil. eur. Zásadným cieľom vlády však naďalej je zníženie deficitu verejných financií pod úroveň troch percent hrubého domáceho produktu v roku 2013 tak, aby Slovensko dodržalo svoje záväzky z Paktu stability a rastu. Väčšinu opatrení potrebných na zníženie deficitu prijmeme s účinnosťou od roku 2011. Naším cieľom je strednodobo smerovať k vyrovnanému rozpočtu. Výrazné zníženie deficitu verejných financií umožní, aby vláda začala ku koncu volebného obdobia znižovať podiel verejného dlhu na hrubom domácom produkte. Vláda presadí zásadnú reformu a zjednodušenie odvodového systému s cieľom zefektívniť tento systém. Presunie odvodovú povinnosť na zamestnanca a zavedie superhrubú mzdu s príslušným navýšením hrubej mzdy. Navrhneme úpravy, ktoré podporia motiváciu nezamestnaných prijať pracovné pozície, a to zavedením kombinácie práce a dávok pre dlhodobo nezamestnaných. Zainteresujeme podnikateľov na vytváraní nových pracovných miest úľavami na poistnom. Pokúsime sa urobiť poriadok v daniach a odvodoch. Vláda zrealizuje systém jednoznačného, relevantného a včasného výkladu zákonov, ktoré sa týkajú daňových a odvodových povinností. Zjednotí výber daní a ciel a následne aj odvodov na jednotné miesta, ktorými budú zreformované súčasné daňové úrady, zavedie spoločné ročné zúčtovanie dane z príjmu a odvodov a zruší neodôvodnené výnimky. Dokážeme takto posilniť príjmy štátu, samozrejme, nebude to postačujúce. Verejné financie nebudú zdravé a stabilné a vláda nedokáže zvyšovať kvalitu života občanov, ak zodpovedné hospodárenie bude závisieť iba na dobrej vôli politických reprezentácií. Nemôžme si dovoliť opakované vlny prudkého zadlžovania, ktoré znižujú šancu riešiť dlhodobé problémy Slovenska súvisiace napríklad aj so starnutím populácie. Potrebujeme prísnejšie pravidlá, ktoré aj tej najmenej zodpovednej vláde zabránia rozhadzovať naše spoločné peniaze. My sa budeme správať zodpovedne, ale budú to aj tí, ktorí budú vládnuť o päť, desať, pätnásť rokov? Vláda sa preto pokúsi presvedčiť panie poslankyne a pánov poslancov, že ústavný zákon o fiškálnom pravidle pre verejný dlh, ktorý určí strop zadlžovaniu, je v náš spoločný prospech. Budeme sa uchádzať aj o súhlas poslancov Národnej rady Slovenskej republiky s návrhom rozpočtovej ústavy, teda zákona o rozpočtovej zodpovednosti, ktorý definuje jasné pravidlá disciplíny a transparentnosti vo verejných financiách. Cieľom bude, aby vlády už nemohli nehovoriť pravdu, ale, naopak, hovoriť pravdu o skutočnom vývoji hospodárenia na Slovensku. Vytvoríme aj štíhlu nezávislú inštitúciu, ktorá bude kontrolovať vývoj verejných financií a pravidelne o ňom informovať verejnosť. Na jej čele budú, dúfam, skutočne nezávislí odborníci, ktorí nepodľahnú tlaku akokoľvek populárnej vlády. Štátny rozpočet bude obsahovať všetky podstatné informácie v zrozumiteľnej podobe tak, aby verejnosť bola jasne informovaná o využívaní verejných zdrojov. Nikdy by sa už nemala opakovať situácia, keď štát zakrýva občanom realitu a odmieta im povedať, ako narába s verejnými financiami. Dúfam, že takéto návrhy podporí každý politik bez ohľadu na príslušnosť k politickej strane. Zodpovedné hospodárenie štátu je predsa prejav úcty k ľuďom, ktorí platia dane a odvody. A táto úcta musí byť pevná a trvalá črta nášho štátu. K druhej priorite: nulová tolerancia korupcie a zabezpečenie prístupu k spravodlivosti. Vážené dámy, vážení páni, poviem vám krátky príbeh, ktorý sa odohral v trošku vzdialenejšej krajine v kolumbijskej Bogote. Jeho hrdinom je bývalý starosta, ktorý do boja proti bezohľadným šoférom a nezodpovedným chodcom nasadil do ulíc mesta nečakanú zbraň – 420 mímov. Vždy, keď niekto porušil pravidlá, jeho konanie napodobnila nekompromisná pantomíma a verejne ho zosmiešnila. Vďaka tomu a ďalším opatreniam sa v Bogote počet tragických dopravných nehôd výrazne znížil. Nehovorím, že sa máme zmeniť na mímov, máme iné nástroje a možnosti, ale keď nefungujú, tak sa siaha aj po netradičných riešeniach. Čo má tento príbeh spoločné s korupciou na Slovensku? To, že dodržiavanie pravidiel nie je len vec formálnych zákonov a papierových trestov. Ale predovšetkým verejného tlaku, kontroly, pranierovania a zosmiešňovania tých, ktorí ich porušujú. Korupcia na Slovensku narástla do takých rozmerov aj preto, lebo je tolerovaná, ukrývaná za dverami úradov a honosných firemných sídiel a akceptovaná ako „normálna“ súčasť biznisu a politiky. (Potlesk.) V skutočnosti na nej však nie je nič normálne. Korupcia znižuje kvalitu života, likviduje dôveru ľudí hneď niekoľkými spôsobmi. Nie sú to len priame finančné straty, ale predovšetkým zničujúci spôsob, akým deformuje pohľad na podnikanie a verejnú politiku a na to, čo je prijateľné správanie sa. Kvôli korupcii a klientelizmu ekonomickí gangstri ničia všetko pozitívne, čo je spájané so slovom podnikateľ. Kvôli nim veľká časť verejnosti vníma súťaž na trhu ako hru, v ktorej musí byť zisk jedného nevyhnutne stratou druhého. Kvôli úplatkom a rodinkárstvu čelí každý, kto chce pracovať pre vládu a úrady, automaticky podozreniu, že sa do verejnej správy prišiel nabaliť. Korupcia trestá slušných ľudí, berie im energiu a príležitosti a odmeňuje gaunerov. Tejto kultúre tolerancie kriminálnikov a vytvárania zdania normálnosti by malo byť konečne na Slovensku koniec. Gauneri sa neskryjú ani za veľké meno nadnárodnej korporácie, ale ani za kreslo v parlamente. Budú kontrolovaní, poukazovaní, kritizovaní, trestaní a vytláčaní tam, kam patria – na okraj spoločnosti, prípadne za mreže. (Potlesk.) Táto zásadná zmena bude možná preto, lebo nová vláda bude mať v boji proti korupcii a klientelizmu, pevne v to verím, najsilnejšieho možného spojenca. Informovaných občanov. Ako to dosiahneme? Pri nakladaní s majetkom štátu verejných inštitúcií a samospráv bude vláda dôsledne využívať verejné súťaže a dražby. Akékoľvek nakladanie s majetkom štátu bude prístupné verejnej kontrole. Bez ohľadu na to, či štát majetok predáva alebo prenajíma. Zverejníme na internete všetky zmluvy, faktúry a finančné transakcie týkajúce sa verejných zdrojov ako podmienku ich účinnosti. Zverejníme aj také zmluvy, ktoré boli uzatvorené v minulosti, bez ohraničenia dátumu. Vláda presadí, aby všetky nenárokovateľné dotácie a príspevky poskytnuté z verejných zdrojov boli zverejnené na internete, a zavedie súťažný princíp do procesu ich poskytovania. Sfunkčníme centrálny vestník verejného obstarávania tak, aby občania mohli jednoducho vyhľadávať všetky prebiehajúce zákazky, a uložíme povinnosť zverejňovať v elektronickom vestníku verejného obstarávania všetky výzvy, ponuky, posudky komisií a výsledky hodnotenia komisií a ich zdôvodnenia. Presadíme povinnosť oznámiť verejnú súťaž s dostatočnou lehotou pred jej vyhlásením a povinnosť zverejňovať záverečné správy aj ekonomické analýzy vypracované v súvislosti s obstarávaným tovarom alebo službou. Vážené dámy, vážení páni, na Slovensku už koluje vtip, že dvaja právnici majú na každú vec aspoň tri právne názory, a dávno prestal byť smiešny. Stal sa trpkou realitou v súdnej praxi, ktorú sprevádza niekedy až arogancia, bezohľadnosť a morálny rozklad justície. Ako má občan veriť štátu, keď sa nemôže spoľahnúť na jeho základnú úlohu, a to zabezpečovať spravodlivosť? Ako chceme zvyšovať kvalitu života, ak nedokážeme ľuďom poskytnúť základné právne istoty? Právnemu a súdnemu systému na Slovensku dôveruje ani nie každý tretí občan. Toto je neodpustiteľné, priam civilizačné zlyhanie nás všetkých, ktorí sme za tento stav zodpovední. Vláda preto navrhne zmeny, ktoré skúsia navrátiť postupne dôveru v súdy, zefektívnia ich činnosť a zlepšia kontrolu nad ich rozhodnutiami. Aj tu budú našimi spojencami informovaní občania. Zmeníme systém správy justičných orgánov a zabezpečíme transparentné a verejnosťou ľahko kontrolovateľné rozdeľovanie zdrojov podľa vopred stanovených kritérií tak, aby sa odstránil priestor na vnútornú korupciu na súdoch . Navrhneme, aby sudcovia nemohli bez uplynutia akejkoľvek lehoty striedať sudcovskú funkciu s funkciou vo výkonnej moci. Vláda navrhne zmenu predpisov o disciplinárnom konaní voči sudcom a zmenu vytvárania disciplinárnych senátov, aby boli v opodstatnených prípadoch efektívnym nástrojom očisty súdneho stavu. Preto budeme usilovať o zavedenie disciplinárnych senátov systémom náhodného výberu ad hoc zvlášť pre každé disciplinárne konanie a umožníme občiansku kontrolu. Presadíme zákonnú povinnosť súdov zverejňovať všetky súdne rozhodnutia na internete a postupne vytvoríme podmienky na elektronické nahrávanie všetkých pojednávaní. Zabezpečíme, aby mal každý súd svoju internetovú stránku so základnými informáciami v jednoducho dostupnej a zrozumiteľnej podobe, ako aj so štatistikou jeho rozhodovacej činnosti. Určíme presné kritériá, proces a dôsledky hodnotenia práce sudcov s možnosťou straty funkcie, ak sa preukáže, že sudca stratil odbornú alebo morálnu spôsobilosť. Vláda bude presadzovať otvorenosť a transparentnosť hodnotenia sudcov vrátane zverejnenia výsledkov a zriadi linku na ohlasovanie prípadov korupcie. Tretia priorita, veľmi vážna: dostatok pracovných príležitostí, ktoré znižujú sociálne riziká. V tomto roku prekročil počet nezamestnaných hranicu 400 000 osôb, pričom vyše 200 000 osôb je bez práce dlhodobo. Zámer podporiť tvorbu nových pracovných miest prostredníctvom aktívnych opatrení na trhu práce sa nie veľmi darí napĺňať. Asi štvrtina z existujúcich dotácií a príspevkov sa už nevyužíva, iné sú častokrát zneužívané a nenapĺňa sa cieľ znižovať nezamestnanosť. Slovensko sa síce po vlaňajšej ťažkej kríze vrátilo k hospodárskemu rastu, ale jeho trh práce prechádza obrovským otrasom. Miera nezamestnanosti sa z 9 % v poslednom štvrťroku 2008 zvýšila na aktuálnych 15 %. Mnohé rodiny stratili živiteľov a musia čeliť aj pokračujúcemu prehlbovaniu regionálnych rozdielov. Ekonómovia radi hovoria, že zamestnanosť môžete zvyšovať aj vykopávaním a zasypávaním jamy. Ale takýto spôsob nemotivujete ľudí bez práce, aby sa rozvíjali a zlepšovali svoje šance s vidinou zaslúženej odmeny za túto námahu. Sociálny štát, solidaritu a pomoc si nie je možné mýliť s bankomatom, ktorý slúži na zvyšovanie politických preferencií. Sociálna politika, podpora práce a rodiny si vyžaduje trhovo orientované riešenia. Také, ktoré podnikateľom, živnostníkom aj zamestnancom dajú dostatok priestoru skoordinovať svoje priority, požiadavky a očakávania. A ponúkne im možnosť dohodnúť sa bez deformujúcich a často absurdných vplyvov byrokracie, regulácie a neúmerného daňového a odvodového zaťaženia práce. Vláda navrhne zmenu Zákonníka práce, ktorá zavedie pružnejšie pracovné vzťahy a bude motivovať zamestnávateľov k podpore klímy zameranej na zosúlaďovanie pracovných a rodičovských povinností. Rozšírime možnosť uzatvárať dohody na riešenie operatívnych zmien pracovných podmienok. Zrušíme možnosť rozširovania záväznosti kolektívnych zmlúv vyššieho stupňa bez súhlasu zamestnávateľa. Spružníme podmienky pracovnej zdravotnej služby a ponecháme podmienky zabezpečenia zdravotnej starostlivosti o zamestnancov na individuálne dohody. Ale pomoc ľuďom, ktorí sa z rôznych dôvodov dostali do ťažkej sociálnej situácie alebo si nedokážu vlastnými silami nájsť prácu, nie je možné vtesnať do jedinej šablóny riešení. Vláda preto bude robiť efektívnu a aktívnu sociálnu politiku, poskytovať podporu, ktorá bude zvyšovať šance ľudí primerane sa uplatniť. Vláda presadí adresnejšiu úpravu podmienok vzniku nároku na pomoc v hmotnej núdzi. Vrátane výraznejšieho previazania dávky na aktivitu poberateľa. Budeme veľmi intenzívne podporovať rodiny najmä v období výchovy malých detí, keď prichádzajú o značnú časť príjmov. Odstránime prekážky, ktoré rodičom bránia pracovať počas poberania rodičovského príspevku, a zrušíme existujúcu diskrimináciu v jeho výške. Zavedieme flexibilnejšie rodičovské dovolenky. Vláda prijme opatrenia na zvýšenie integrácie osôb so zdravotným postihnutím do spoločnosti a vyvinie úsilie o odstránenie bariér pri komunikácii týchto osôb s okolím. Na zvýšenie solidarity v dôchodkoch vláda prehodnotí systém valorizácie aj v zmysle existujúceho ústavného nálezu. Zavedieme minimálny dôchodok tak, aby pri splnení definovaného obdobia poistenia nebol nikto v stave hmotnej núdze. Pokúsime sa presadiť návrh a požiadame o podporu ústavného zákona na ochranu druhého piliera, ktorý potvrdí súčasné percento odvodov a zároveň určí, že príjmy z predaja štátneho majetku sa budú môcť použiť iba na krytie nákladov spojených s dôchodkovou reformou. Veľký ekonóm a filozof Amartya Sen povedal, že nie každý človek dokáže príležitosti a slobody premeniť na schopnosť presadiť sa v súťaži s ostatnými. Nie každý mal to šťastie, že vyrastal v motivačnom a tvorivom prostredí, nie každý má dostatočné vzdelanie a kvalifikáciu. Na Slovensku v posledných rokoch vzniklo takmer sto nových segregovaných rómskych osád. Spolu s tým rastie počet aj populistických prejavov časti politikov a radikálnych skupín, ktoré reagujú na silnejúcu nespokojnosť ľudí z neriešenia problému sociálne vylúčených spoločenstiev. Je naozaj nevyhnutné konať. Na všetkých úrovniach. Počnúc posilnením účasti na vzdelávaní cez vysporiadanie vlastníckych práv k pozemkom a podporu investícií do infraštruktúry a komunitných centier až po účinnejšiu ochranu pred kriminalitou vrátane integrácie Rómov do Policajného zboru. Koncept ľudskej dôstojnosti zahŕňa nielen ochranu pred neprípustnými a zbytočnými zásahmi štátu do života človeka, ale aj potrebu jeho duchovného rozvoja a zodpovedajúceho sociálno-ekonomického zázemia. Právo na vzdelávanie, dôstojné bývanie, zdravé životné prostredie sú práva, ktoré si vyžadujú aktívny vklad zo strany štátu v podobe vytvorenia základných rámcov a podmienok pre ich naplnenie. Spolupráca vlády s aktérmi občianskej spoločnosti bude preto vychádzať z princípu partnerského postavenia mimovládneho sektora vo vzťahu k verejnej moci. To si vyžiada vytvorenie adekvátnych mechanizmov na posilnenie udržateľnosti mimovládnych organizácií. Štvrtou prioritou je motivujúce podnikateľské prostredie a aktívna občianska spoločnosť. Vážené dámy, vážení páni, pri zostavovaní programového vyhlásenia vlády som sa pozastavila nad jedným jednoduchým bodom. Zaväzujeme sa v ňom, že podnikneme kroky vedúce k skráteniu času potrebného na administratívne založenie podniku v súlade s požiadavkami Európskej únie. Teda najviac na tri dni. Je neuveriteľné, že takúto priam absurdne jednoduchú a samozrejmú vec musí opäť vláda písať do programového vyhlásenia vlády v roku 2010. Dávno po prudkom rozmachu využívania internetu a elektronických služieb v súkromnom sektore. My politici sme niekedy zvláštni ľudia. Dobre vieme, že naša schopnosť riešiť problémy a zdroje finančné, ktoré na to potrebujeme, závisia od toho, ako sa darí podnikaniu a súkromnému sektoru vrátane občianskej spoločnosti. No napriek tomu musíme opakovane krotiť byrokraciu, odstraňovať administratívnu záťaž a sľubovať jednoduchšie, prehľadnejšie a stabilnejšie podnikateľské prostredie. Od podnikateľov oprávnene žiadame, aby zamestnancom vytvárali dôstojné podmienky na prácu a mysleli aj na okolie a komunitu, v ktorej pôsobia. Čakáme od nich inovácie a konkurenčný boj v prospech klientov, no napriek tomu ich častokrát dusíme nezmyselnými požiadavkami, výkazmi, licenciami, povoleniami a ďalšími úradnými listinami. V uplynulých rokoch sa na Slovensku prejavili zrejmé znaky poklesu kvality podnikateľského prostredia. Zachytilo ich hodnotenie Svetovej banky či Svetového ekonomického fóra. Slovensko stratilo vedúcu pozíciu v rámci krajín Vyšegradskej štvorky. Preto zlepšovaním podmienok podnikania vláda vyvinie snahu nadviazať na úspech dosiahnutý v roku 2005, keď Svetová banka označila Slovenskú republiku za lídra spomedzi desiatich najreformnejších krajín. Vláda zruší tie právne normy, ktoré majú snahu amatérsky a nezmyselne regulovať podnikateľské prostredie, ako napríklad zákon o obchodných reťazcoch a zákon o strategických podnikoch. Budeme sa snažiť uľahčiť podnikanie, znížiť administratívnu náročnosť vo všetkých jeho fázach – v registrácii, podnikateľskej činnosti, aj pri ukončení podnikania alebo presune aktivít na inú osobu. Informatizáciou verejnej správy vláda odstráni niekoľkonásobne sa opakujúce požiadavky na informácie, doklady a údaje. Urobíme audit povolení a licencií vydávaných štátom. Prehodnotíme neúmerné sankcie pri nesplnení povinností, najmä nepeňažných. Pri menej závažných nedostatkoch zavedieme zásadu povinnosti upozornenia pred sankciou a najmä u malých podnikateľov budeme uprednostňovať prevenciu pred represiou. Investície plynú na Slovensko nerovnomerne, navyše pod vplyvom hospodárskej krízy a zhoršenia podnikateľského prostredia sa ich rast spomalil. S cieľom vyrovnávania regionálnych rozdielov v rámci Európskej únie je potrebné aj v rámci Slovenska neustále podporovať rast investícií, a to najmä v zaostalých regiónoch. Vláda prehodnotí doterajší a vytvorí funkčný model na podporu prílevu priamych zahraničných investícií vrátane efektívneho fungovania podporných inštitúcií. Súčasťou kvalitného podnikateľského prostredia je aj kvalitná dopravná infraštruktúra. Ale ja vás nebudem klamať a nebudem sľubovať nemožné. Ak si dobre spomínam, dnes sme mali z Bratislavy do Košíc jazdiť po diaľnici. Pri mojej nedávnej ceste na východ som tú sľubovanú diaľnicu však nenašla. Zrejme sa ju podarilo utajiť rovnako dôkladne ako mnohé nevýhodné zmluvy o financovaní jej výstavby. Nová vláda bude stavať diaľnice. Za primerané ceny a takým tempom, ktoré nám dovolí stav verejných financií. Piata priorita: vzdelaní ľudia a inovatívna spoločnosť. Vážené dámy, vážení páni, schopnosť Slovenska účinne využiť a zveľaďovať svoj ľudský potenciál je predpokladom úspechu nielen ekonomického a sociálneho, ale aj mravného a kultúrneho. Dnešný stav je výzva a potrebuje zlepšenie. Naším cieľom nie je stresovať pedagógov, žiakov a rodičov ani robiť reformu pre reformu bez reálneho vplyvu. Naším cieľom je posunúť slovenské školstvo, vedu aj šport výrazne vpred. Meradlom úspechu nebude počet schválených zákonov, ale skutočné zlepšenie v tom, čo robia učitelia, študenti, žiaci, vedci, športovci a mladí ľudia a aké výsledky dosahujú. Pripravíme zmenu štátneho vzdelávacieho programu tak, aby sme podporili výchovu k sebestačnosti, zodpovednosti za vlastné konanie, šetrnosti a ohľaduplnosti, kritickému mysleniu a mysleniu v súvislostiach, k občianskemu aktivizmu, obhajobe vlastného názoru a rešpektu k názorom druhých ľudí. Vláda využije aj všetky ostatné prostriedky na to, aby podporila posun od memorovania k tvorbe spôsobilosti a ku schopnosti informácie získať, využívať, ale aj kriticky hodnotiť. Medzi tieto prostriedky patrí zvýšenie autonómie škôl v rozhodovaní o obsahu vzdelávania spojené s posilnením nezávislého expertného testovania garantovaného štátom. Testovanie nebude exkluzívnym nástrojom hodnotenia kvality. Vláda zavedie nový systém povinného hodnotenia kvality vzdelávania základných a stredných škôl, ktorého cieľom bude nastaviť komplexné zrkadlo škole, ale aj zvýšiť dostupnosť informácií o výstupoch a výsledkoch škôl pre verejnosť. Pokúsime sa odstrániť byrokraciu na školách a voči školám tak, aby sa učitelia skutočne mohli sústrediť na čo najlepší výkon pedagogického procesu. Zharmonizujeme legislatívne normy platné pre školy bez ohľadu na to, kto je ich zriaďovateľom. Zrušíme monopol štátu na učebnice. Otvoríme trh a vytvoríme podmienky pre umiestnenie učebníc na internete. Vláda považuje za svoj významný cieľ aj lepšie mzdové ohodnotenie pedagogických zamestnancov školstva. Na základe analýz a konzultácií so všetkými zainteresovanými prijme opatrenia na zabezpečenie vyrovnávania kvality pedagógov bez ohľadu na predmet a región. Vylepšíme systém kariérneho rastu učiteľov tak, aby sme ho zbavili formalizmu a zdôraznili aktívnu prácu so žiakmi. V slovenskom vysokom školstve aj vo vede sa v ostatných rokoch prejavuje strata konkurencieschopnosti. V niektorých oblastiach sa situácia zlepšuje, no naši susedia aj iné vyspelé krajiny sa posúvajú vpred dynamickejšie. Pre Slovensko je dnes zásadnou otázkou, ako tento trend zmeniť. Vláda zavedie medzinárodné štandardy kvality do akreditačného procesu vysokých škôl vrátane majoritnej účasti zahraničných hodnotiteľov a zmeny kritérií akreditácie tak, aby zabezpečila náročnejšie a pravdivejšie hodnotenie kvality vzdelávania a výskumu. Nestrpíme podvody a nešváry, ktoré sa v slovenskom školstve akosi zakorenili nielen na úrovni jednotlivcov, ale dokonca celých inštitúcií. Vytvoríme mechanizmus na odobratie podvodne získaných vysokoškolských a vedecko-pedagogických titulov, ktorý bude riešiť individuálne aj systémové zlyhania. Zároveň obmedzíme umelé motivácie pre ich získavanie. Vláda vytvorí motivačný finančný nástroj pre vysoké školy, ktoré majú ambíciu a kapacitu výrazne zvýšiť svoju kvalitu a medzinárodnú konkurencieschopnosť a byť ťahúňom zlepšenia celkového stavu slovenských vysokých škôl. Tento nástroj bude na súťažnom základe podporovať projekty vysokých škôl a následne odmeňovať úspech. Problémom slovenskej vedy je nielen obmedzený objem finančných prostriedkov, ale aj spôsob ich použitia, ktorý dnes nezabezpečuje ich koncentráciu na najlepšie výskumné tímy a inštitúcie. Vláda preto zvýši objem finančných prostriedkov a zdrojov do vedy, ale len smerom k úspešným kvalitným tímom a pracoviskám. Vytvoríme nový systém financovania výskumu, ktorý bude transparentný a vytvorí rovnosť príležitostí pre výskumné pracoviská. Slovensko patrí v medzinárodnom porovnaní medzi krajiny s najmenšou inovačnou výkonnosťou, pričom dosahuje len 66 % priemeru krajín Európskej únie. Príčinami sú slabá výskumná základňa bez konkrétnych cieľov, chýbajúci lídri výskumu, neefektívna podpora verejného sektora, ale aj nízka motivácia výskumných pracovníkov dosahovať v tomto sektore výsledky na európskej či svetovej úrovni. Vláda v spolupráci s podnikovou sférou prehodnotí podporné a motivačné nástroje na rast inovácií v podnikoch a prehĺbenie podpory spolupráce univerzít, výskumných inštitúcií a podnikov a využijeme a poučíme sa z najlepších príkladov v Európskej únii. Šiesta priorita: prístup ku kvalitnej zdravotnej starostlivosti. Vážené dámy, vážení páni, nedávno som počúvala jeden z mnohých zážitkov, ale tento sa dotýkal mladej rodiny. Štvorročné dievčatko potrebovalo vybrať nosné mandle a odoperovať jačmeň z oka. Jej otec sa pýtal, či by nebolo možné urobiť obe operácie naraz. Nie, nebolo, znela odpoveď. Pretože nemocnica nebola schopná dostať dvoch špecialistov na malý operačný zákrok do jednej sály v rovnakom čase. Namiesto toho boli potrebné dve hospitalizácie, dva oddelené zákroky, dva tímy. A, samozrejme, rodičia si museli dvakrát vybrať dovolenku, nehovoriac o dvojnásobnom, nie práve najpríjemnejšom, zážitku štvorročného dievčatka. Nie som zdravotníčka a iba sa pýtam ako pacient a poistenec. Koľko zdanlivo malých organizačných chýb sa skrýva v slovenskom zdravotníctve? Koľko peňazí a času – zdravotníkov, pacientov a ich príbuzných – by sme mohli ušetriť? Koľkým chorým a koľkých chorých by sme mohli lepšie liečiť? A to sme iba pri probléme efektívnejšieho bežného manažmentu. Zažila som to i sama, keď sa nepresúvali informácie z jedného poschodia na druhé poschodie. A všetko sa opakovalo znovu a znovu. A to sme naozaj pri tom bežnom manažmente. Ale slovenské zdravotníctvo utrpelo v uplynulých rokoch ťažšie rany. Od politikov spriaznených s podnikateľskými skupinami, ktoré nemocniciam dodávali predražené prístroje, snažiacimi sa získať kontrolu nad finančnými tokmi v celom sektore. A na tento cynický klientelizmus doplácali zdravotníci každodenne konfrontovaní s údajným nedostatkom peňazí a predovšetkým pacienti chodiaci od dverí k dverám, čakajúci hodiny na vyšetrenie a roky na operáciu. Kvalitný systém zdravotníctva, ktorý zabezpečuje dobrý zdravotný stav obyvateľstva, je kľúčovým predpokladom pre fungujúcu spoločnosť a budúcnosť Slovenska. Zdravie je prioritou v živote jednotlivca a základným pilierom silnej ekonomiky. A tomu musí zodpovedať aj politika vlády. Programové vyhlásenie vlády obsahuje viacero opatrení, ktoré zvýšia efektívnosť využívania starostlivosti platenej z povinného zdravotného poistenia. A zároveň zabezpečia jej dostupnosť v adekvátnej kvalite za čo najnižšiu cenu. Zvýšime dostupnosť liekov pre obyvateľov vrátane nízkopríjmových skupín. Zavedieme v liekovej politike taký systém úhrad, aby sa minimalizoval rast výdavkov na lieky. Zrušíme povinnosť vystavovania odporúčacích lístkov k špecialistom. Vláda bude podporovať informovanie občanov o vyčerpanej zdravotnej starostlivosti a jej cene tým, že zjednoduší podmienky sprístupňovania výpisov z účtu poistenca. Vláda určí hornú hranicu výšky platieb za lieky pre vybrané, hlavne ohrozené skupiny poistencov. Zároveň vytvorí také prostredie v oblasti základnej zdravotnej starostlivosti, aby ju bolo možné poskytnúť v plnej miere z verejného zdravotného poistenia. Zadefinujeme zákonný nárok na rozsah zdravotnej starostlivosti hradenej z verejného zdravotného poistenia. Prehodnotíme minimálnu sieť poskytovateľov zdravotnej starostlivosti s dôrazom na zrovnoprávnenie postavenia všetkých poskytovateľov bez ohľadu na vlastníka a právnu formu. Zabránime prípadným kartelovým dohodám poskytovateľov a poisťovní pri rokovaní o cenách. A umožníme zdravotným poisťovniam tvorbu zisku, ale za presne stanovených podmienok. Vážené dámy, vážení páni, očakávam, že politickí oponenti, analytici a mnohí ďalší sa budú snažiť programové vyhlásenie vlády zaradiť do svojich heslovitých kategórií, ktoré podľa môjho názoru už dávno stratili význam. Budú sa pohoršovať, že je buď priveľmi pravicové, alebo naopak, že je príliš málo pravicové. Ja naozaj nemienim strácať čas takýmito diskusiami. Spravodlivý ani sociálny štát nie je o tom, či každoročne nadelíme o 72 centov viac na rodinných prídavkoch. Klasická verejná politika sa sústreďuje na ekonomický rast a následné prerozdeľovanie zdrojov. Vlády hľadajú, kde budú škrtať a komu pridajú. Či podporia mladé rodiny cez lacnejšie hypotekárne úvery alebo dôchodcov cez lacnejšie lieky. A nech sa už rozhodnú akokoľvek, vždy bude niekto spokojný a niekto ukrivdený. Programové vyhlásenie vlády, ktoré, predkladám, predstavuje zásadnú zmenu politiky. Zásadnú zmenu. Naším konečným cieľom nebudú neosobné hospodárske ukazovatele, rast hrubého domáceho produktu, tabuľky, indikátory a miery. Toto sú všetko iba nástroje, ktorých efektívnosť a užitočnosť závisí od miery spokojnosti a hrdosti na štát, v ktorom spolu žijeme. Naším cieľom je zlepšovanie kvality života na Slovensku. Toto je cesta, na ktorú sa dnes úspešné krajiny vydali pred dvadsiatimi rokmi. Ich úspech nezávisel od dosiahnutej miery prerozdeľovania a veľkolepých deklarácií o úlohe štátu v ekonomike a živote ľudí. Liberálne anglosaské krajiny aj sociálnodemokratické škandinávske krajiny majú v skutočnosti veľa spoločného. Predovšetkým ťah na hľadanie takých riešení, ktoré občanom pomáhajú správne sa rozhodovať a viesť spokojnejší život. Budem citovať zo štúdie, ktorú nedávno publikovala Národná banka Slovenska: „Na prvý pohľad vyznieva paradoxne, že dva tak rozdielne spoločenské modely dokážu prinášať významný pokrok v kvalite života, ktorý je odzrkadlený aj v indikátoroch subjektívneho vnímania blahobytu. Znamená to, že uspieť sa dá s menšou, tak ako aj s významnejšou úlohou štátu v ekonomike. Kľúč k úspechu treba hľadať vo faktoroch, ktoré tieto dve školy spájajú. Podľa nás je spojivom medzi škandinávskym a anglosaským modelom dôraz na trhovo založené systémy. Kým v anglosaskom modeli tieto systémy fungujú predovšetkým mimo verejných financií, tak v škandinávskych systémoch je na nich založené prerozdeľovanie verejných zdrojov. Nejde teda o arbitrárne rozdelenie peňazí daňovníkov, ale o liečenie trhových zlyhaní striktnými pravidlami, často založenými na trhových princípoch, ktoré umožňujú vysokú mieru autonómie spojenej s verejnou informovanosťou. Naozaj nezáleží na úlohe štátu v ekonomike? Práveže záleží, ale hlavným faktorom úspechu sú základné charakteristiky ekonomiky. Inak povedané, štúdia naznačuje, že úspešné môžu byť rôzne modely založené na trhových princípoch, avšak nie je jedno, akou cestou sa ktorá krajina vydá. V spoločnostiach s vyššou ekonomickou úrovňou, s nízkou mierou korupcie a šedej ekonomiky a so silnou kultúrou solidarity je možné vybudovať silný štát s vysokou kvalitou života. Naopak, viac individualistické spoločnosti, s väčšou vierou v sociálnu mobilitu a silnou históriou podnikania (alebo s nízkou ekonomickou úrovňou a vyššou mierou šedej ekonomiky) dokázali zvýšiť kvalitu života skôr uplatnením trhových princípov mimo verejných financií.“ Vážené dámy, vážení páni, existuje mnoho spôsobov, ako dospieť k tomuto cieľu, a každá vláda si musí zvoliť vlastné priority. My sme presvedčení, že najúčinnejšia politika vedúca k lepšej kvalite života je príjem zo zmysluplnej práce a šťastná rodina. Preto potrebujeme dostatok pracovných príležitostí, motivujúce podnikateľské prostredie, vzdelaných ľudí a inovatívnu spoločnosť. Preto musí byť Slovensko krajina, ktorá netoleruje korupciu a zabezpečuje prístup ku spravodlivosti. Preto musí štát hospodáriť zodpovedne, aby dokázal pomáhať. Preto potrebujeme silnú občiansku spoločnosť. Vláda predkladá svoj program v presvedčení, že zlepšovanie kvality života nie je chimérou, ale reálnou šancou, ktorú by sme nemali premrhať. Šancou pre poctivé a jasné riešenia. Preto vás žiadam podľa čl. 113 Ústavy Slovenskej republiky, aby ste novej vláde Slovenskej republiky vyslovili dôveru. Ďakujem veľmi pekne za pozornosť. (Potlesk.)