M. Gaľa, poslanec: (2003-03-04):
Pri uskutočňovaní týchto cieľov však často narážame na vzájomný protiklad týchto hodnotových kritérií a makroekonomickej i mikroekonomickej reality, nehovoriac už o existujúcej legislatíve a hlboko zakorenených spoločenských návykoch. Tento rozpor pociťuje každý, kto je v procese zúčastnený. Či už je to štát ako garant štátnej zdravotnej politiky, tvorca legislatívy, ale aj platiteľ do zdravotného systému, do poisťovacieho systému za ekonomicky neaktívnych, alebo ak chcete za takzvaných poistencov štátu. Cíti to občan či už ako pacient, alebo objekt zdravotníckej politiky, alebo prispievateľ do zdravotníckeho poistenia, pociťuje to 120-tisíc slovenských zdravotníkov v štátnej či neštátnej sfére, lekárnici, farmaceutické firmy, päť zdravotných poisťovní, zamestnávatelia a tak ďalej a tak ďalej. Všetci zvádzajú súboj s danou makroekonomickou realitou a často zápasia aj medzi sebou, lebo ich záujmy na seba chtiac či nechtiac často narážajú. Predložená takzvaná malá novela zákona o zdravotnej starostlivosti si kladie za cieľ začať proces postupného vytvárania stabilných podmienok pre činnosti v zdravotníctve, zastaviť rast dlhu a zabezpečiť vyrovnanú bilanciu v zdravotníckom sektore s pozitívnym dopadom na zdroje zdravotných poisťovní a zdravotníckych zariadení, tak ako ich obsahuje kvantifikácia v návrhu predkladanej novely. Už tu zaznelo, že navrhovaná novela sama osebe nemá ambície byť  očakávanou systémovou reformou alebo normou, ale v mnohých smeroch sa nesporne stáva jej východiskovou základňou. Navyše som veľmi rád, a to už spomínala aj pani poslankyňa Sárközy, že dnes bol rozdaný v parlamente materiál Stratégie a reformy zdravotníctva,  ktorý obsahuje v podstate časový plán a kvantifikáciu aj kvalitatívne záležitosti týkajúce sa reformy zdravotníctva či už ako stabilizačné opatrenia zamerané na zastavenie rastu dlhu, systémové opatrenia a opatrenia týkajúce sa siete. Nesporná odvaha, s akou rezortné ministerstvo na čele s ministrom doktorom Zajacom otvorilo Pandorinu skrinku, je sympatická, i keď rozhodne nevzbudzuje všeobecné sympatie, lebo v mnohých smeroch nabúrava tabuizované dlhoročné zvyklosti. Možno aj nám poslancom, či už opozície alebo aj koalície, by sa dnes žilo možno pohodlnejšie, keby sme ju nemali na stoloch, nemuseli o nej diskutovať a v konečnom dôsledku aj s istými rizikami rozhodnúť. Novela však jasne povedala dve veci. Po prvé, že nič nie je zadarmo, aj keď sa to tvári bezplatne, a po druhé, jasne oddeľuje jablká od hrušiek, keď vcelku vecne oddeľuje od seba zdravotnú starostlivosť od služieb súvisiacich s poskytovaním zdravotnej starostlivosti. Zároveň vcelku jasne naznačuje, akým smerom sa bude uberať ďalšia novelizácia zákonov, ktoré normujú slovenské zdravotníctvo, či už zákona č. 277, zákona č. 272, zákona č. 98,  zákona č. 140, alebo novela zákona o Liečebnom poriadku. Rozsiahla diskusia k novele, ktorá v podstate opustila parlament a stala sa prakticky celospoločenskou, priniesla, dá sa povedať, množstvo často protichodných názorov. Mnohé z nich sú pretvorené do bezmála stovky pozmeňujúcich a doplňujúcich návrhov, z ktorých podstatná časť, tuším v počte 85, sa po prerokovaní vo výboroch zapracovala ako pozmeňujúce a doplňujúce návrhy k novele, ktorú prerokúvame. K zákonu dostali možnosť vyjadriť sa stavovské i profesijné organizácie, rezorty, komory, asociácie, jednotlivci i spoločenstvá, organizácie pacientov, Slovenský Červený kríž, zdravotnícky výbor parlamentu zasadal prakticky verejne. Nie všetko sa dalo akceptovať, ale mám pocit, že snaha o synergický kompromis tu existovala. Kolegyne, kolegovia, chcem v závere povedať, že poslanci Slovenskej demokratickej a kresťanskej únie dospeli po rozsiahlej a často veľmi búrlivej diskusii k záveru, že navrhovanú novelu podporia, pretože máme pocit, že priblíži v konečnom dôsledku slovenské zdravotníctvo k európskym ideálom, o ktorých som hovoril v úvode svojho vystúpenia. Ďakujem za pozornosť. (Potlesk.) Z. Martináková, podpredsedníčka NR SR: V rozprave ďalej vystúpi pán poslanec Bohumil Hanzel, pripraví sa pán poslanec Róbert Madej. B. Hanzel, poslanec: Vážená pani predsedajúca, vážený pán neprítomný minister, aspoň nevidím ho, vážené kolegyne, kolegovia. Dovoľte mi, aby som povedal, že v mnohých veciach, ktoré pán minister navrhuje, sa s ním stotožňujem,  dokonca viacerých som sa aj dovolával, ale som presvedčený, že návrh ako taký nie je celkom komplexný alebo aspoň nebol taký komplexný od začiatku predkladania. Dnešný stav je ťažko posúdiť. Chýba tam však stále veľa dôležitých detailov a budú s ním problémy pri zavádzaní do praxe a ja sa vzhľadom na komplexnosť, ktorá sa v posledný deň vynorila,  sústredím len na jednu vec. Jednou z najväčších výčitiek, ktoré mám, je, že nie sú dostatočne ošetrené určité sociálne slabšie skupiny obyvateľstva, a to hlavne dôchodcovia. Skupina dôchodcov je veľká časť obyvateľstva, ktorá žije z dôchodkov, ktoré sú o 50 percent a niekedy i o viac nižšie, ako je priemerná mzda v Slovenskej republike. Títo ľudia žili a produkovali hodnoty našej spoločnosti, platili dane a poistné, tak ako to od nich požadoval vtedajší i terajší systém. Títo ľudia určite nemôžu za to, že náš sociálny štát zmenil svoj charakter a že z extrémnej ľavice sme im naordinovali pravicu. Títo ľudia určite nemôžu za to, že zostarli. Títo ľudia určite nemôžu za to, že staroba znamená choroba. Vážené kolegyne, kolegovia, je absurdné myslieť si, že dôchodca bude z nedostatku iných aktivít vysedávať v čakárni u lekára, kde ho čaká akurát tak ďalšie infekčné ochorenie, čo u neho už môže znamenať zvýšené riziko vážneho ochorenia. Je taktiež absurdné myslieť si, že dôchodcovia, ktorí nebudú chodiť k lekárovi, budú zdravší. Práve naopak, keď dôchodcov napríklad pomocou poplatkov prinútime vynechať návštevy u lekára, asi nám skôr-neskôr skončia v nemocnici, a to už nie je reč o dvadsiatich korunách, ale o tisícoch či desaťtisícoch. Je toto cieľom tejto časti reformy? Vážené kolegyne, kolegovia, nechcem rozoberať odbornú stránku veci s využiteľnosťou lôžok, personálu s použitím financií v zdravotníctve a tak ďalej a tak ďalej. Chcem len upozorniť na to, že sa macošsky správame k tým ľuďom, čo za nič nemôžu, čo nemôžu ovplyvniť svoje zdravie, čo žijú takmer z almužny, čo im dáva náš štát. A táto almužna rozhodne nie je na tej úrovni, aby naši dôchodcovia mohli dbať o zdravé stravovanie, zdravú prevenciu a udržovanie svojej telesnej schránky. Vážená pani predsedajúca, dovoľte mi, aby som podal pozmeňujúci návrh k vládnemu návrhu zákona, ktorým sa mení a dopĺňa zákon Národnej rady Slovenskej republiky č. 277/1994 Z. z. o zdravotnej starostlivosti v znení neskorších predpisov a o zmene a doplnení niektorých zákonov, tlač 121. V čl. 2, po prvé, k § 3a ods. 5 navrhujem. § 3a ods. 5 sa dopĺňa písm. c), ktoré znie: c) od platby podľa ods. 1 je oslobodená osoba poberajúce dôchodok podľa osobitných predpisov. Poznámka pod čiarou k odkazu k hviezdičke znie: zákon č. 413/2002 Z. z. o sociálnom poistení. Odôvodnenie: Osoby v dôchodkovom veku patria do skupiny príjmovo slabších a zdravotne nestabilnejších a nie je dôvod podozrievať ich z neodôvodnenej návštevy u lekára. Druhý pozmeňujúci návrh: k § 10 ods. 2. V § 10 ods. 2 sa na konci pripája táto veta: Od platieb sú oslobodené osoby poberajúce dôchodok, a opäť je tu hviezdička, poznámka pod čiarou k odkazu znie: zákon č. 413/2002 Z. z. o sociálnom poistení. Odôvodnenie: Osoby v dôchodkovom veku patria do skupiny príjmovo slabších a zdravotne nestabilnejších a nie je dôvod podozrievať ich z neodôvodnenej spotreby liekov. Chcel by som vás súčasne požiadať, aby ste dali o každom návrhu hlasovať zvlášť. Ešte predtým by som však chcel pokračovať. V snahe vykonávať svoju funkciu zodpovedne a v snahe môcť hlasovať napríklad v tomto prípade i pozitívne, ja sa tomu nebránim, chcem spochybniť, či poslanci dostali predpokladaný návrh včas. Podľa rokovacieho poriadku zasadá parlament v piatok do 16.00 hodiny a rokovanie sa začína v utorok o 13.00 hodine. V piatok sme skončili niečo po 12.00 hodine a materiál sme tu nemali. Ja som ho tu našiel až dnes. V rokovacom poriadku je napísané, že 48 hodín pred rokovaním by sme ho mali mať. Avšak chcem povedať, či si máme chodiť hádam tento materiál vyberať v piatok večer po zasadaní, alebo v sobotu, alebo v nedeľu, aby sme to mali. Ja si myslím, že ani v rokovacom poriadku nie je myslené 48 hodín tak, aby sme si to v sobotu, nedeľu napríklad z Trenčína alebo z Košíc prišli sem vybrať. Rozhodne ten, kto robil rokovací poriadok, to takto nemyslel. Navrhujem, aby sa odborníci pozreli na výklad rokovacieho poriadku tak, aby sme skutočne mohli plniť našu funkciu seriózne, aby si národ nemyslel, že sme tu skupina, nechcem povedať, čo vravia, povedzme, že nekompetentní, ktorí nevedia, čo činia a o čom hlasujú, a navrhujem, aby do budúcnosti platilo v politickej kultúre, aby sme materiály mali oveľa skôr, ako je 48 hodín, aspoň takéto dôležité a rozhodne, aby sme ich tu mali skôr, ako odídeme napríklad v piatok z Národnej rady. Súčasne podávam procedurálny návrh. Vzhľadom na veľké množstvo pozmeňujúcich návrhov nie je možné, aby si ich poslanci osvojili a porozumeli im v texte celého zákona, špeciálne, ak sme s väčšinou z nich boli oboznámení až počas tohto rokovacieho dňa. Preto dávam procedurálny návrh, aby sa o zákone hlasovalo až potom, ako sa s ním poslanci budú mať možnosť oboznámiť ako s celkom, to jest napríklad na nasledujúcom zasadaní v apríli tohto roku. Ďakujem za pozornosť. (Potlesk.) Z. Martináková, podpredsedníčka NR SR: Faktické poznámky pán spravodajca. Pán Madej, vy ste sa odhlásili z faktických poznámok. Tak pán poslanec Novotný, nech sa páči. Uzatváram možnosť hlásiť sa s faktickými poznámkami.