Šutaj Eštok, Matúš, poslanec NR SR (2021-09-22):
Ďakujem pekne za slovo. Vážené pani poslankyne, vážení páni poslanci, na začiatku tohto roka zažilo Slovensko historicky najrýchlejšie vyzbieranú petíciu za konanie referenda o predčasných voľbách v histórii Slovenskej republiky, a to je dôvod na to, aby sme dnes predložili tento zákon. Obrovská nedôvera a oprávnená nespokojnosť ľudí s oboma vládami Igora Matoviča, ktoré fatálne zlyhali v boji s pandémiou, zaviedli chaos a zmätok ako trvalý stav na Slovensku a absolútne nie sú schopné spravovať krajinu v prospech jej občanov, to boli hlavné dôvody, prečo 600-tisíc ľudí podpísalo petíciu. Vôľa týchto ľudí, garantovaná Ústavou Slovenskej republiky, však bola bezprecedentne pošliapaná. Najprv sa totiž pani prezidentka obrátila na Ústavný súd, aby posúdila ústavnosť navrhovanej otázky. Napriek tomu, že bola v podstate identická s otázkou, o ktorej sa v minulosti referendum bez akýchkoľvek problémov konalo. Ústavný súd konanie referenda zamietol. Je pritom úplne evidentné, že zákonodarný zbor pri schvaľovaní ústavy mal zrejmý úmysel dať do rúk ľuďom moc rozhodovať v referende aj o otázke predčasných volieb. Toto právo ľuďom jednoznačne patrí. Ak s ním v iných častiach nie je text ústavy v plnom súlade, treba tento text, prirodzene, zmeniť, a to je úloha nás politikov, zabezpečiť, aby vôľa ľudí mohla byť uplatnená, aby referendum bolo nespochybniteľným demokratickým nástrojom občanov Slovenskej republiky. Pretože ak má občan právo poslanecký mandát udeliť, má právo ho za prísne špecifikovaných okolností aj odobrať. Ak by to takto nebolo, každá jedna vláda by dostávala bianko šek na štyri roky, počas ktorých by mohla urobiť z krajiny aj kôlničku na drevo, tak ako to robí táto súčasná vláda Igora Matoviča, a nikto by s tým nemohol nič urobiť. Takýto stav je absolútne neprijateľný, pretože občan má právo brániť sa proti vláde, ktorá koná proti jeho záujmom tak ako táto. Našou najväčšou výhradou voči celému procesu je skutočnosť, že v konečnom dôsledku nie Ústavný súd, nie pani prezidentka, ale osem koaličných poslancov, členov ústavnoprávneho výboru rozhodlo o tom, že sa referendum odkladá minimálne o pol roka. Tvrdia totiž, že pol roka nie je možné hlasovať o zmene ústavy kvôli referendu, pretože sa tejto istej oblasti týkal jeden z opozičných návrhov, zamietnutý parlamentom ešte v júni tohto roka. Tento návrh pritom vôbec neriešil výhrady Ústavného súdu voči konaniu referenda, pretože Ústavný súd rozhodol o svojom postoji až v júli, mesiac po tom, ako bol predložený zákon pána poslanca Tarabu. Nech mi teda dotyční páni poslanci odpustia, ale osem bezmenných tvárí svojou vlastnou interpeláciou rokovacieho poriadku spôsobilo, že požiadavka 600-tisíc ľudí bola hodená do koša. Preto HLAS – sociálna demokracia považuje za svoju politickú povinnosť urobiť všetko pre to, aby sa moc v Slovenskej republike v podobe práva na referendum vrátila naspäť do rúk ľuďom. Chceme, aby mohla byť naplnená vôľa 600-tisíc občanov, aby mohla byť naplnená ústava, aby ľudia mali možnosť moc nielen dať, ale ju za presne vymedzených podmienok aj odobrať. Postoj vládnej koalície k referendu vnímame ako obyčajnú a nechutnú obštrukciu. Keď je treba zjednodušiť zatýkanie a urobiť zo špeciálneho prokurátora politického inkvizítora, vtedy sa zrazu zvolávajú komisie, ktorých jedinou úlohou je pokriviť zákony a spravodlivosť. Igor Matovič zrazu nemusí sedieť na ministerstve financií, hoci jeho rezort je v absolútnom rozklade a absolútne škandalózne do dnešného dňa nepredstavil ani len východiská budúcoročného štátneho rozpočtu, nieto jeho konkrétny návrh. Zrazu Igor Matovič nemusí uvažovať, ako bojovať s astronomickým dlhom, do ktorého nás uvrhli jeho dve vlády. Nemusí riešiť Slovensko, nemusí riešiť problémy, ktoré tu ľudia majú, a ako dostať Slovensko z jedného najhoršieho štátu v Európe z hľadiska udržateľnosti verejných financií. Nemusí si robiť prácu, za ktorú ho platia slovenskí daňoví poplatníci, lebo sedí v inkvizičnej komisii. Rovnako Veronika Remišová zrazu nemusí riešiť fatálne zlyhávanie pri regionálnom rozvoji, nemusí chodiť do regiónov, v ktorých nikdy nebola, nezaujíma sa o to, aké trápenie ľudia majú v ich dennodennom živote, už nemusí riešiť čerpanie eurofondov, už predsa sedí v inkvizičnej komisii. No a títo dvaja, nech mi pán minister Mikulec odpustí, najslabší ministri vlády nám ešte s prihlúplym úsmevom oznámia, že výsledky bude mať táto komisia do týždňa. Vážení občania Slovenskej republiky, keď treba napĺňať vôľu a vaše ústavné právo, má vládna koalícia pol roka času a je vďačná za akúkoľvek obštrukciu, ktorá môže vykonanie referenda oddialiť. Ak treba pošliapať ústavnosť a právo a dať možnosť vybraným ľuďom zatýkať bez akéhokoľvek dôkazu, vtedy všetko hodia za hlavu a výsledky prinesú do týždňa, tak ako to má urobiť inkvizičná komisia Igora Matoviča. Vládna koalícia sa v prípade referenda hrá na bezmocného hlupáčika, veď ona by chcela to referendum, ale nemôže, lebo rokovací poriadok a jeho účelovo široký výklad v ústavnoprávnom výbore parlamentu je viac ako požiadavka 600-tisíc ľudí. Je to, samozrejme, lož. No ale v poriadku, tak teda poďme upraviť rokovací poriadok tak, aby vykonaniu vôle ľudí nestálo nič v ceste. Práve preto dnes HLAS – sociálna demokracia predkladá návrh rokovacieho poriadku v parlamente. Chceme napraviť súčasný stav, ktorý je zvrátený, a dať možnosť parlamentnému plénu a predsedovi parlamentu, aby posúdili, či predkladaný návrh zákona je naozaj totožný alebo v obrovskej miere rovnaký ako už predtým neschválený návrh. Inak je vytvorený obrovský precedens do budúcnosti, že akákoľvek legislatívna iniciatíva sa označí nálepkou, že už v tej istej veci bolo rozhodnuté, a nedostane sa tak ani len na rokovanie parlamentu. Pripomínam, že sama vládna koalícia musela viackrát po sebe opraviť svoje vlastné zákony, keďže v praxi sa ukázali ako chybné alebo nerealizovateľné. Sama vládna koalícia teda viackrát konala v tej istej veci, hoci s iným textom zákona, a presne to je prípad aj referenda. Žiadame preto parlament a predsedu parlamentu, aby dostal právo predložiť na rokovanie pléna aj taký návrh, o ktorom sa už v predchádzajúcich šiestich mesiacoch hlasovalo. Poslanci parlamentu následne v hlasovaní rozhodnú, či takýmto návrhom sa zaoberať budú alebo nie. Ak ho odmietnu, tak potom bude platiť predpísaná polročná lehota, počas ktorej nebude môcť zákon v snemovni byť predložený. Toto riešenie je vyvážené, pretože dáva možnosť tak predsedovi parlamentu, ako aj všetkým poslancom posúdiť a rozhodnúť, či skutočne ide o identický návrh zákona, ktorý v najbližšom polroku do parlamentu nepatrí, alebo nejde o rovnaký návrh a vtedy o ňom snemovňa rokovať môže. Som presvedčený, že naše riešenie je jednoznačne cestou, ako priblížiť konanie referenda, o ktoré ústavnými prostriedkami požiadalo 600-tisíc ľudí v rekordne krátkom čase. Títo ľudia splnili všetky podmienky, ktoré predpokladá ústava, a preto majú plné právo rozhodnúť v referende o tom, či si na Slovensku ďalej želajú druhú vládu Igora Matoviča, alebo dajú dôveru niekomu inému, kto vyvedie krajinu zo súčasného marazmu. Samozrejme, naše riešenie by malo podstatne väčšiu účinnosť, ak by ho parlament prijal ešte v skrátenom legislatívnom konaní. Napriek našej výzve predsedovi vlády i predsedovi parlamentu ho však minulý týždeň koalícia zamietla. Neostáva nám tak nič iné, iba veriť, že aspoň samotný návrh vládni poslanci podporia. Aj bez skráteného legislatívneho konania totiž výrazne urýchli možnosť prijať zmenu ústavy a to, čo, a tým pádom čo najskôr vypísať toľko želané referendum. Tri mesiace, ktoré by týmto Slovensko získalo, znamenajú o tri mesiace menej tohto marazmu, zmätku, chaosu, ktorého sme svedkami každý jeden deň. Chcem iba na záver pripomenúť, že po výroku Ústavného súdu sme počúvali dojemné reči Igora Matoviča, ako boli slovenskí občania ukrátení o referendum, na ktoré mali svoje ústavné právo. Počúvali sme od pána predsedu Borisa Kollára, ako ide spraviť všetko pre to, aby sa ešte v júli mohlo hlasovať o príslušnej zmene ústavy. A počuli sme aj Richarda Sulíka, že on by sa na takomto referende osobne zúčastnil. Tak mu dajme tú možnosť. Vážení koaliční lídri, dnes máte možnosť ukázať svojimi skutkami, že ste netárali do vetra a že ste naozaj pripravení akceptovať žiadosť 600-tisíc občanov na referendum. Ak náš návrh neprijmete, dáte jasne najavo, že slovenskými občanmi pohŕdate a sú vám dobrí akurát vtedy, keď potrebujete ich hlas vo voľbách. Ľudia majú právo prehovoriť nielen vo voľbách, ale aj vtedy, keď chcú vysloviť svoju zásadnú nespokojnosť s tým, ako krajinu spravujete, pretože občan je v Slovenskej republike nositeľom moci, ak ju dáva, má aj právo ju zobrať. Preto vás chcem poprosiť, vážené panie poslankyne, páni poslanci, pevne verím, že ste pripravení akceptovať vôľu ľudu a náš návrh podporíte. Ďakujem pekne.