V. Veteška, podpredseda NR SR: (2004-03-17):
Ľ. Navrátilová, poslankyňa: Ďakujem za slovo. Kolegovia, ja naopak si myslím, že pri takejto prerokúvanej téme zostávajú tí, ktorých to zaujíma. A myslím si, že aj v takomto komornejšom prostredí si môžeme povedať veci v pokoji, v rozvahe a nebude to plné politických emócií. Vážení páni ministri. Ja som sa podieľala na tvorbe týchto zákonov a za tým, čo bolo prijaté, si stojím. V čom sa však rozchádzame, je to, že treba veci nahlas pomenovať. A treba povedať, aj prečo sme to tak urobili. Ak spočítame to, čo sa stalo voči predchádzajúcemu právnemu stavu, tak minimálne tieto veci sa stali. Štát prestal garantovať minimálny starobný dôchodok. Štát prestal platiť poistné za študentov, za nezamestnaných, ktoré predstavuje pri minimálnom vymeriavacom základe 6  080 korún, spolu 2 139 korún. S účinnosťou zákona o sociálnom poistení došlo k podstatnému zníženiu dávok nemocenského poistenia nízko príjmovým skupinám zamestnancom. Vyčíslim vám o chvíľu k akému. Zákon o sociálnom poistení zrušil všetky zvýhodnenia pre zamestnávateľov pri platení nižších odvodových poistení do sociálnych fondov v prípade, že zamestnávajú zdravotne postihnutých zamestnancov. A ďalej ešte uvediem jeden fakt, čo je neodškriepiteľný fakt, že zákonom o sociálnom poistení došlo od 1. 1. 2004 ku skráteniu doby poskytovania dávky v nezamestnanosti z maximálnych deväť mesiacov na maximálne šesť mesiacov. To je fakt. Podľa mojej mienky tam, kde sme sa pomýlili, je pravdepodobne nemocenské. Mali by sme sa k nemu vrátiť. Ja uvediem jeden príklad. Zamestnanec s jedným dieťaťom, ktorý sa stane dočasne práceneschopným a poberá minimálnu mzdu 6 080 korún mesačne, v prípade práceneschopnosti to môže byť osamelá matka s dieťaťom, má v prípade práceneschopnosti trvajúcej celý rok právny nárok na nemocenské vo výške 39 949 korún v porovnaní s doterajším právnym stavom, keď za rok práceneschopnosti pri minimálnej zákonnej mzde 6 080 korún by bola dostala 64 652 korún. To znamená, že v jej neprospech je to v tomto okamihu 2 000 korún mesačne. Mám signály, že ženy, ktoré sú osamotené a poberajú nemocenské, sú na tom veľmi zle. Faktom je aj, že ošetrovné je v prípade veľmi nízkych miezd pomerne nízke. Rozdiel pri poberaní minimálnej mzdy oproti starému právnemu stavu je za desať kalendárnych dní  479 korún. A podľa mňa veľmi zle sú nastavené aj materské, pretože pri minimálnej mzde za 28 týždňov materskej dovolenky je rozdiel za  jeden  mesiac  poberania  materskej  dovolenky  pri minimálnej mzde 1 374 korún. Tým nechcem povedať, že celý systém je zle nastavený. Ale tak, ako sme urobili niektoré opatrenia, prechodné opatrenia vo výške dôchodkov, mali by sme prehodnotiť tieto prípady a prijať nejaké prechodné obdobie pre tieto najohrozenejšie skupiny obyvateľov. Správa tak, ako bolo konštatované, je už obsažnejšia, ako bola predchádzajúca správa, ale mám k nej niektoré pripomienky. Vo východiskách sa definuje veľkosť čistej reálnej mzdy, t. j. hrubej mzdy rodiny očistenej o poplatky do poistných fondov a daň zvýšené a teraz „zvýšené o príslušné podpory na dieťa a očistené od vplyvu inflácie“. O osem strán ďalej sa uvádza, „že v prípade daňovníkov s deťmi môže dôjsť v ojedinelých prípadoch k veľmi miernemu poklesu čistého reálneho príjmu, čo však vo väčšine prípadov bude kompenzované rastom mesačného prídavku na dieťa“. Čiže s týmto ja nemôžem súhlasiť, že to bude kompenzované rastom mesačného prídavku na dieťa, pretože ten už je v tej čistej mzde započítaný. Pán minister, pozastavím sa ešte pri dvoch veciach. V grafoch, ktoré sa uvádzajú v tomto materiáli, je uvedené, že v rodine daňovníka s jedným dieťaťom nastáva pokles čistého príjmu u skupiny osôb medzi 13- a 21-tisíc korún mesačne. Pokiaľ si dobre pamätám, štatisticky je v jednej rodine na Slovensku 1,8 dieťaťa. To znamená, že tá stredná vrstva, ktorá má od 13- do 21-tisíc korún, vlastne celá bude mať nižší príjem, ako mala doteraz. Lebo už pri dvoch deťoch je to na nule, to beriem, že nemám dôvod vám nedôverovať, ale iste uznáte, že tento argument platí, že väčšina tých rodín medzi 13- a 21-tisíc korún bude mať čistý príjem nižší, ako mala pred reformou. To je fakt. A s čím už vôbec nemôžem súhlasiť, je konštatovanie, a to je práve, ako sa dá narábať s číslami. Podľa zákona č. 387/1996 Z. z. o zamestnanosti bola maximálna podpora v nezamestnanosti za jeden mesiac 1,5-násobok životného minima. Áno, bolo to 6 315 korún. Nový zákon o sociálnom poistení zvyšuje maximálnu dávku v nezamestnanosti na 20  percent z maximálneho vymeriavacieho základu, t. j. máme to vyčíslené na 8 107 korún. A konštatuje sa zároveň „v porovnaní s rokom 2003 teda evidujeme nárast o 1 792 korún“. Tam by bolo treba napísať, nárast, ale maximálnej dávky, ale nie nárast v štruktúre poberateľov tejto dávky, pretože podľa starého zákona o zamestnanosti podpora v nezamestnanosti pri tej úrovni vymeriavacieho základu, ktorý vychádza z minimálnej mzdy, ja vám to môžem vypočítať za prvých šesť mesiacov, bola 17 328 korún, podľa nového 18 290 korún. Fajn, máme o 1 000 korún viacej. Len chybu táto logika má v tom, že tú prvú dávku poberali deväť mesiacov. Čiže celkový objem prostriedkov, ktoré boli vyčerpané alebo ktoré poberateľ dostal, bol takmer o tretinu vyšší, ako je dnes. A pridám sa k tomu, čo už hovorila aj kolegyňa Angyalová, čo sa týka hodnotenia poberateľov dávok. Je to príliš optimistické v tom, že sa uvažuje s tou maximálnou dávkou, ktorú môže poberateľ dávky dostať, pričom dobre vieme, že väčšina poberateľov dávok v hmotnej núdzi je dnes bez aktivačného príspevku. Ďakujem za pozornosť.