S. Kahanec, poslanec: (2009-09-09):
Ale tam chcem len povedať, že je to aj otázka dopravnej obslužnosti, a to už nie je také jednoduché. Dopravná obslužnosť totiž v sebe skrýva nároky, že potrebuje vykryť jednotlivé obce bez ohľadu na to, že je tam menší počet ľudí. A to je už o tom, či je ten prepravca schopný zabezpečiť efektívnu dopravu aj v takých problémových oblastiach. My máme v našom kraji veľmi veľa obcí a viem, aký problém majú starostovia pri týchto škrtoch, že napríklad autobus príde len na kraj obce a vlastne kilometer alebo dva kilometre obce nie sú vôbec obslúžené. Čiže je to aj o dopravnej obslužnosti a teraz, keď sme postavení na úrovni krajov pred otázku, čo teraz s tým, keď nám narástli dlhy, respektíve vykrývanie výkonov vo verejnom záujme na 400 miliónov, a chceme ušetriť, tak čo teraz škrtneme? Tam vcelku nie je čo škrtať. A podobný problém je aj v železničnej doprave. Či chceme, či nechceme. Čiže preto som zdôrazňoval, že to, či chodí prázdny alebo plný, to je len časť, druhá vec je dopravná obslužnosť. Ale čo je najviac v tomto smere potrebné, je zabezpečiť integrovaný systém, lebo iba pri tom vznikne nejaká šanca, že sa navzájom prepoja tieto veci. A ešte väčší dôraz podľa mňa kladiem na to, aby bola efektívna doprava. Čiže pritlačiť aj, ja poviem teraz priamo, na regionálnu úroveň. Pritlačiť, aby výber dopravcov zodpovedal nejakým takým podmienkam, aby doprava bola čo najefektívnejšia. Lebo nestačí nakúpiť nové autobusy, nestačí nakúpiť len nové vlakové súpravy, nestačí akože to pustiť po tých istých tratiach, lebo keď príde situácia ako teraz, že niet cestujúcich a že nastáva výpadok tržieb, tak ani nové autobusy, ani to ostatné to nerieši. Tam to môže riešiť len tvrdé „priskrutkovanie“ zbytočných výdavkov a zlepšenie efektivity dopravcov. Čiže toto je pre mňa najdôležitejšie. No a čo sa týka Carga a letiska. Chcem povedať, že na jednej strane hovoríte, pán minister, že nie ste za privatizáciu a neboli ste za privatizáciu takýchto štátnych spoločností. Ale keď si prečítam dôvodovú správu a prečítam si doložku, momentík, tak je tam veta, v ktorej je konštatované: „Účelom novej právnej úpravy problematiky dráh je transponovať smernice tretieho balíčka.“ Sú tam jednotlivé body A, B, C, D až G a bod F, ten je veľmi zaujímavý, ten prečítam. „Ďalšie posilnenie trhových princípov v správe železničnej infraštruktúry, ako aj ďalšieho stupňa liberalizácie v železničnej doprave, a tým posilnenia a konkurencieschopnosti železnice aj s inými druhmi dopravy, najmä s cestnou a leteckou.“ A toto si myslím, že je najdôležitejší bod, ktorý by tam mal fungovať. Ja nechcem povedať, že čo bude súkromné, tak to už všetko bude fungovať. Pokiaľ nebudú korektné a korektne dodržiavané pravidlá v rámci podnikania, tak nepomôže ani súkromná doprava, ani súkromné firmy a podobne. Ale každopádne súkromník, pokiaľ nie je v pozícii, ako napríklad teraz zdedené SAD-ky, že viac-menej majú monopol, tak je postavený do situácie, že keď mu príde výpadok a keď mu prídu takéto problémy, tak sa musí oháňať, aby bol schopný prežiť. Pri tomto systéme, ktorý teraz je, že bez ohľadu na to, či bude podnikať dopravca efektívne, alebo nebude, tak mu samosprávny kraj vykryje peniaze, tak to je ten systém, ktorý proste nemôže fungovať. To môže fungovať krátko, pokiaľ dlh nenaberie enormné rozmery a potom vzniknú problémy práve s dopravnou obslužnosťou. Lebo čo sa bude škrtať? Môžu sa škrtať iba kilometre a dopravná obslužnosť. A keď toto vyškrtám, tak nezabezpečím to, čo potrebujú ľudia v regióne, a ľudia sa potrebujú dopraviť do zamestnania. A môžem povedať ešte jednu vec okolo toho z hľadiska dopravnej obslužnosti. Len čo nastáva výpadok cestujúcich a klesajú tržby, tak to je také ako zacyklené koliesko. Vypadne, poklesne, narastajú dlhy. Ešte k tomu pridáme, že sa napríklad zvýšia ceny. U nás pred koncom minulého roka sa napríklad zvýšil cenový výmer a ja som bol veľmi vážne prekvapený, že sa zvýšil práve vtedy, keď bol výrazný pokles cien nafty. Potom sa to zmenilo, ale proste ten krok bol pre mňa nepochopiteľný. Ale keď sa zdvihnú ceny, potom si ľudia začnú aj spočítavať a dohodnú sa napríklad štyria, že pôjdu autom. A keď tí štyria pôjdu autom, je ďalší výpadok ľudí a ďalší výpadok tržieb. To znamená, ten podnik ide stále do mínusového stavu, až nakoniec akože nebude fungovať. A pokiaľ tento podnik nebude prinútený k tomu, aby mohol zefektívniť, teda ani nie tak, aby mohol, aby zefektívnil, nebude prinútený k tomu, aby zefektívnil svoju činnosť, tak pre zdravé fungovanie to je nevyhnutné. A vrátim sa naspäť k tomu letisku. Čiže keď chceme v rámci tohto tretieho balíčka posilniť trhové princípy, ďalší stupeň liberalizácie, a zdôrazním ešte raz tú konkurencieschopnosť železnice, tak ja si myslím, že práve tie kroky, ktoré sa udiali v predchádzajúcom období, i keď je teraz vyčítané, že toto sa predalo pod cenu, tamto sa predalo pod cenu, ale SPP napríklad na rozdiel od týchto vecí funguje a prežilo aj krízu, keď vypadli zdroje na východnej hranici. A zaujímavé je, že má to súkromník, ktorý síce nemôže robiť tak, akože niekto pískne zhora a otvorí kohútiky iba pre Slovensko, lebo všetko stavia na nejakých dohodách. A aj tie zásobníky, ktoré robili a rozšírili kapacitu, mohli urobiť iba tak, že si zazmluvnili zmluvnú kapacitu a až potom vlastne sa pustili do investícií. Súkromník nemôže fungovať tak ako štát, že vrazíme niečo a nevieme, ako to dopadne. Teraz nechcem akože zhadzovať pozíciu štátu, že funguje iba tak, to nechápte tak, pán minister, ale každopádne súkromník je v oveľa zodpovednejšom postavení ako niekto, kto narába s verejnými zdrojmi. Takže vzhľadom na to, že aj napriek tomu, že máte výhrady voči liberalizácii a že máte výhrady voči privatizovaniu firiem, respektíve potrebnosť zabezpečiť konkurencieschopnosť železnice, tak riešenie na tú konkurencieschopnosť je nevyhnutné. Možnože mi poviete, že čím chcete tú konkurencieschopnosť zvýšiť. Ďakujem pekne, iba toľko. Ďakujem.