Takáč, Richard, poslanec NR SR (2021-02-03):
Ďakujem veľmi pekne za slovo. Vážený pán predsedajúci, pán minister, kolegyne, kolegovia, dovoľte mi, aby som aj ja vystúpil k tomuto vládnemu návrhu zákona, ktorým sa mení a dopĺňa zákon č. 91/2019 Z. z. o neprimeraných podmienkach v obchode s potravinami a o zmene a doplnení niektorých zákonov v znení zákona č. 198/2020 Z. z. Ochrana slovenských poľnohospodárov a potravinárov pred absolútnou nadvládou obchodných reťazcov na trhu s potravinami je pre stranu SMER – sociálna demokratická veľmi dôležitá. Dokazuje to aj prijatý zákon, ktorý právne reguluje neprimerané podmienky v obchodných vzťahoch v oblasti predaja potravín. Zároveň stále zdôrazňujeme, že takáto právna úprava je tiež jedným z rozhodujúcich nástrojov, ktoré zabezpečujú prístup spotrebiteľov k slovenským potravinám. Tie totiž v dôsledku deformovanej podpornej politike Európskej únie často nemôžu konkurovať cenou, pričom garantujú vysoké štandardy kvality a potravinovej bezpečnosti u nás na Slovensku. Veľkou škodou je, že absentuje spoločná európska legislatíva, ktorá by ochraňovala prvovýrobcov a potravinárov proti zneužívaniu dominantného postavenia obchodných reťazcov. Aj preto sa za každej vlády pod vedením politickej strany SMER – SD presadilo prijatie zákona, ktorý koľko-toľko držal obchodné reťazce na uzde. Je možnože dobré si pripomenúť, že za vlády Ivety Radičovej v roku 2010 – 2012 bol iniciovaný a schválený zákon, zrušený zákon o regulácii obchodných reťazcov. Bol to jeden z prvých zákonov, ktorý bol prijatý v tomto volebnom období. A treba povedať, že to boli predstavitelia SaS, ktorí tento, toto zrušenie predložili. Na stole máme teraz túto novelu zákona č. 91/2019 zo Zbierky zákonov o týchto neprimeraných podmienkach v obchode s potravinami. Nepovažujeme ju za výraz starostlivosti súčasnej vlády o dôstojné a rovnoprávne postavenie slovenských poľnohospodárov a potravinárov vo vzťahu k obchodným reťazcom. Naopak, vidíme v ňom výlučne krok, ktorým Slovenský republika plní svoju povinnosť pri transpozícii príslušnej smernice Európskej komisie. Táto transpozícia nám nehovorí o nutnosti prevziať tieto všetky veci. Nezačalo konanie voči Slovensku prostredníctvom Európskej komisie. Nie je našou povinnosťou prevziať všetky tieto veci a práveže našou povinnosťou a úlohou je spraviť všetko pre to, aby slovenskí poľnohospodári a potravinári mali dôstojné podmienky na slovenskom trhu dodávať do všetkých obchodných reťazcov. Vyhovárať sa tu teraz na Európsku úniu, na Európsku komisiu, že to musíme prevziať, mi pripadá ako v prípade minuloročnej, minuloročného kroku ministerstva pôdohospodárstva a prostredníctvom Slovenského pozemkového fondu, kde sme sa tiež vyhovárali na to, že Európska komisia nám ukladá povinnosť zvýšiť slovenským poľnohospodárom nájomné na tzv. obvyklú cenu. Pritom to všetci dobre vieme a je to už aj zmedializované a prezentované, že nám Európska komisia nič neudelila, práveže naopak, Európska komisia sa len pýtala pár otázok, ktorá chcela, ktoré chcela k tomu zodpovedať, a do tejto chvíľky na tieto otázky nedostala ani žiadne zodpovedanie. Určite ste viacerí dostali, dostali list, ktorý bol smerovaný z... nám ako poslancom zo Slovenského zväzu pekárov, cukrárov a cestovinárov. Je to zväz, ktorý združuje viac ako 500 subjektov a zamestnáva na Slovensku 12-tisíc ľudí. To nie je málo, 12-tisíc ľudí. A tí nás požiadali – a nielen oni, ale aj ďalší potravinári na Slovensku -, aby sme všetko spravili pre to, aby nedošlo k zmene tohto zákona o týchto nekalých praktikách. Predloženou novelou totiž Ministerstvo pôdohospodárstva Slovenskej republiky napr. ruší nedávno zavedený zákaz nákupu potravín pod ekonomicky oprávnené náklady výrobcu. Je to, touto, túto nekalú praktiku považuje za neprimeranú podmienku v obchodných vzťahoch s potravinami. V praxi to znamená opätovné umožnenie beztrestného enormného tlaku predovšetkým zahraničných obchodných reťazcov na predaj slovenských potravinárov pod výrobné náklady. Slovenskí pekári, cukrári a cestovinári roky trpeli týmito nekalými obchodnými praktikami, a nielen oni, ale aj ostatní potravinári na Slovensku. Stretávali sa s nemorálnymi požiadavkami, ktoré na vyspelých európskych trhoch nemajú svoje miesto. A napríklad poviem vám pár príkladov v tejto súvislosti, ako napríklad keď tu bolo v minulosti ešte pred zavedením tohto zákona, boli napr. tzv. povinné finančné príspevky jednotlivých dodávateľov, potravinárov, poľnohospodárov do týchto obchodných reťazcov. Poviem vám taký príklad, že v roku 2001, ak si dobre pamätám, sa na Slovensku postavil prvý takýto potravinový obchodný reťazec. Bol postavený v Nitre a jeho, jeho hodnota, resp. náklady na jeho výstavbu boli asi v hodnote vyše 300 mil. korún, ešte vtedy boli koruny slovenské. Vtedajší obchodný reťazec povyberal od tých jednotlivých dodávateľov, potravinárov, poľnohospodárov, to boli tisícky položiek, tzv. listovanie sa to volalo, listovné, a vyzbieral ešte vyššiu hodnotu, ako stál samotná vý... samotné postavenie tohto obchodného reťazca. To znamená, že samotný obchodný reťazec ešte ani nezačal s predajom a už mal naspäť všetky náklady v rámci postavenia tejto prevádzky. Samozrejme, že sú tam aj ďalšie veci, tam boli v minulosti, a to sú platby za rôzne služby. Všetci dobre vieme, že vždy, keď mali obchodné reťazce, oslavovali nejaké výročia okrúhle alebo čo, tak normálne jednotliví potravinári a poľnohospodári na Slovensku im museli dávať, také, by som povedal, odmeny, alebo na to, že majú narodeniny, normálne financie. Dobre vieme, že sa platia rôzne príspevky pri tom, že jednotlivé položky v regáloch sú umiestnené v nejakej výške, tak aby to ten spotrebiteľ videl. Sú ďalšie veci, vieme, že napr. pri pekárenských výrobkoch pekári musia, museli platiť za zamestnancov, ktorí neboli ich zamestnanci, ale boli to zamestnanci obchodného reťazca, ktorí sa starali o pečivo. Toto museli platiť tí pekári. A dovoľte mi aj taký príklad z praxe. Som prevádzkovateľom regionálnej pekárne a dodávam do jedného obchodného reťazca v nejakom regióne Slovenska. Nakoľko náklady v pekárni v horizonte v posledných dvoch rokov pomerne dramaticky rástli, tak som oslovil obchodný reťazec o zmenu dodávateľských cien. Samozrejme, ich vôľa na úpravu cien bola minimálna a, samozrejme, moja argumentácia sa rôznila od ich argumentácie, lebo som hovoril o tom, že vstupné suroviny sa, cena sa menila, doba je zlá, bol COVID minulý rok, a táto moja argumentácia vychádzala, toho pekára, vychádzala, že ceny surovín rastú medziročne cca o 5 až 7 % a o to, čo dramaticky ešte omnoho viacej sa, samozrejme, mení aj menila cena práce. Ale až potiaľto to ten pekár samotný nevnímal ako nejaký problém. Skôr vnímal to taký štandard, taký folklór od toho obchodného reťazca, ktorý k tomu patrí. Tento pekár, tá nevôľa toho obchodného reťazca na zmenu týchto obchodných podmienok ho donútila k tomu, aby sa zaoberal hlbšie tými cenami, a tomu celému ako to funguje. Výsledok zistenia v danom obchodnom reťazci bol ten, že samotný pekár sa hýbe s cenami na hrane alebo už pod hranou samotných výrobných nákladov a daný obchodný reťazec má maržu na jednotlivých pekárenských výrobkoch 76 až 87 %. A toto nie je realita len pekárov, ale toto je realita aj iných potravinárov, poľnohospodárov, ktorí od úplnej piky, od začiatku sa poctivo venujú či živočíšnej, rastlinnej výrobe a samotným tým potravinám, a nakoniec ledva pomaly za náklady do obchodných reťazcov, a samotné reťazce na tom majú neskutočné zisky, však si vieme pozrieť minuloročné, alebo teda budeme vidieť minuloročné zisky jednotlivých obchodných reťazcov. Toto je, toto je veľký problém. Samozrejme, ďalšie veci, ktoré sú tam v rámci tohto zákona, a to je vynechanie predaja potravín pod nákupné ceny. Pri predaji potravín pod nákupné ceny môže dôjsť k likvidácii posledných malých výrobcov a predajcov regionálnych potravín, malých, nezávislých predajní potravín. Obchodné reťazce totiž disponujú takou ekonomickou silou, že predaj potravín pod nákupné ceny, teda za... zámerne nereálne nízkymi cenami môžu ľahko zlikvidovať menších výrobcov a predajcov v jednotlivých regiónoch Slovenska. Následne by sa stali obyvatelia regiónov úplne závislí od ich cenovej politiky, a, samozrejme, že keď povieme aj o zákaze nákupu potravín pod ekonomicky oprávnené náklady, tak aj v tomto prípade by dodávatelia základných potravín, napr. chleba, pečiva, ale aj ďalší slovenskí výrobcovia potravín boli nútení akceptovať akúkoľvek požiadavku reťazcov na predajnú cenu. A keď by bola pod výrobnými nákladmi, každou dodávkou tovaru by tak výrobcovia vytvárali stratu, nehovoriac o tom... Sa mi kráti čas... Nie? Či? Dobre? (Prerušenie vystúpenia predsedajúcim.)