V. Veteška, podpredseda NR SR: (2003-12-10):
I. Kiňo, poslanec: Vážený pán predsedajúci, vážený pán minister, vážení členovia vlády, dovoľte mi, aby som sa vo svojom vystúpení vyjadril k návrhu štátneho rozpočtu pre rok 2004. Moje vystúpenie sa nebude zaoberať konkrétnymi číslami, tie sú uvedené v predloženom materiáli, skôr sa budem zaoberať systémovými vecami a otázkami, s ktorými principiálne nesúhlasím. Na Slovensku je už dobrou tradíciou, že rok čo rok sa traumatizujú občania. Vždy v období, keď sa schvaľuje štátny rozpočet. Som vnútorne hlboko presvedčený, že vždy prevládajú argumenty skôr politického rázu, kde si každá politická strana prihrieva svoju polievočku s cieľom získať čo najväčšiu priazeň voličov. Žiaľ, vecné argumenty postavené na odborných analýzach u väčšiny absentujú so všetkými negatívnymi dôsledkami pre prosperitu Slovenska. Pri stavbe rozpočtu treba objektívne povedať, že technika spracovania bola plne v súlade s ESA 95 a nemožno mať voči nej výhrady. Na druhej strane pri jeho konštrukcii badať snahu o čo najrýchlejšie včlenenie Slovenska vo Európskej menovej únie a z toho prameniaca nutnosť plnenia maastrichtských kritérií. Podľa môjho názoru konštrukciu rozpočtu ovplyvnili tri fenomény, ktoré môžu predstavovať potenciálne riziká. Ide najmä o daňovú reformu, ktorej dopad - či už pozitívny alebo negatívny - je ťažko predvídateľný, vstup Slovenska do Európskej únie so všetkými pozitívami, ale aj negatívami, ktoré sa len v minimálnej miere najmä u vládnych politikov pertraktujú, a decentralizácia verejnej správy nepredvídateľnými dopadmi. Viaceré východiská štátneho rozpočtu sú spochybniteľné. Uvediem aspoň niektoré. Rast ekonomiky vo výške 6,1 % má byť stimulovaný najmä oživením zahraničného dopytu, rastom investícií a miernym zvýšením finálnej spotreby obyvateľstva. Najmä posledný faktor je značne spochybniteľný vzhľadom na dopady zo zvýšenia dane z pridanej hodnoty, cien nájomného, vodného, stočného, plynu, elektrickej energie, s dopadmi na obyvateľstvo. V takejto situácii očakávať rast domácej spotreby ako faktor ekonomického rastu je podľa mňa ilúziou. Rovnako potrebné je byť rezervovaný v očakávaniach, že raz HDP bude ťahaný zahraničným dopytom vzhľadom na to, že hlavní obchodní partneri Slovenska očakávajú recesiu. Objektívne však možno pozitívne hodnotiť snahu o zníženie deficitu verejných financií, čo znamená priblíženie sa k limitu 3 %, ktoré je stanovené v maastrichtských kritériách. Medzi rozhodujúce riziká rozpočtu považujem riziká spojené s daňovou reformou, kde pôsobí fakt, že dochádza k znižovaniu váhy priamych daní a zvyšovaniu váhy nepriamych daní na daňových príjmoch. Je nespochybniteľné - teda podľa môjho názoru - že znižovaním priamych daní dlhodobo dochádza k porastovému formovaniu ekonomiky. Na druhej strane zaťaženie obyvateľstva zvýšením nepriamych daní vyvoláva zníženie reálnych dôchodkov domácností a ich reálnej kúpnej sily, čo v konečnom dôsledku vedie k zníženiu domáceho dopytu ako jedného z faktorov rastu hrubého domáceho produktu. V konečnom dôsledku to spôsobí zníženie životnej úrovne najmä sociálne najslabších vrstiev obyvateľstva. Toto je moja zásadná pripomienka k daňovej reforme. Mala ju predchádzať reforma výdavkov, v ktorej by sa premietli už do konštrukcie rozpočtu na rok 2004. Žiaľ, túto cestu ďaleko zložitejšiu a politicky nepochybne rizikovejšiu si vláda, ktorá si hovorí, že je pravicová, nevybrala. Na jednej strane sme svedkami obrovských deficitov vo financovaní školstva, zdravotníctva, cestnej infraštruktúry, ktoré dlhodobo determinujú ekonomický rozvoj najmä zaostalejších regiónov, na druhej strane nezmyselné plytvanie financiami na investičné akcie, bez ktorých štát môže prechodne fungovať. Ako príklad možno uviesť v kapitole ministerstva financií 1,2 mld. Sk na budovanie rôznych colníc, daňových úradov včítane ich technického vybavenia, keď vieme, že od 1. 5. sa stávame členmi Európskej únie a colnice ako také - hlavne na slovensko-rakúskych hraniciach a slovensko-českých hraniciach - prestávajú plniť svoju funkciu. Je legitímna otázka, či Národná rada Slovenskej republiky potrebuje 50 miliónov na podzemné garáže, 20 miliónov na zariadenie, ktoré slúži na priame prenosy zo zasadnutí Národnej rady, keď vieme, že tento parlament takmer permanentne nie je schopný schváliť ani jeden priamy prenos z nášho zasadnutia, čiže to zariadenie nám bude platné, ako som to na výbore povedal, ako mŕtvemu zimník alebo Stalinovi Kulich, 21 miliónov na najmodernejšie bavoráky pre vedenie Národnej rady, keď si uvedomím, že každý podpredseda aj predseda má 2 bavoráky, dvoch vodičov, osobne si myslím, ani tí najväčší manažéri najväčších firiem na Slovensku si nemôžu dovoliť taký luxus a Národná rada z peňazí daňových poplatníkov si to môže dovoliť. Chvalabohu, na zákrok aj tu prítomného pána podpredsedu výboru Brocku sme schválili s veľkým nadšením len jeden bavorák. (So smiechom.)