Dostál, Ondrej, poslanec NR SR (2017-05-18):
Vážené kolegyne a kolegovia, rokujeme o rozhodnutí prezidenta Slovenskej republiky z 18. mája 2017 o vrátení zákona. Chcem povedať, že je to hanba, že je to strašná hanba, čo sa v tomto parlamente deje. Ale tak ako to začalo pochybne porušovaním pravidiel, tak to aj pokračuje a tak to aj skončí. O tom, že pán prezident vrátil zákon o jednorazových mimoriadnych opatreniach v príprave niektorých stavieb diaľnic a ciest pre motorové vozidlá, som sa napríklad ja dozvedel o 16.45 hod. z e-mailu, ktorý mi prišiel z ústavnoprávneho výboru s pozvánkou na to, že o šiestej alebo po prerušení rokovania budeme o tom rokovať, lebo pán prezident vrátil návrh zákona. Sedel som v sále, tak ako poslanci zvyknú, a počúval som rozpravu, zapájal som sa do tej rozpravy, predkladal som návrh zákona, takže som ani nemal čas medzi tým, ako som sa dozvedel o tom, že pán prezident zákon vrátil parlamentu a parlament ide o ňom opätovne rokovať, a zasadnutím ústavnoprávneho výboru, ktorý má dbať práve o to, aby sa zákony, ktoré prerokúva tento parlament, prijímali korektne z hľadiska postupu aj z hľadiska ich obsahu, aby boli v súlade s ústavou, aby boli legislatívnotechnicky správne. Ale ako môžu poslanci ústavnoprávneho výboru korektne rokovať o výhradách prezidenta republiky k vrátenému zákonu, keď nemajú ani čas, aby si to rozhodnutie prečítali? Vy ste ho čítali? Ja nie, nemal som na to čas. Sedel som v sále, plnil som si svoje poslanecké povinnosti. Myslel som si, že aspoň medzi rokovaním ústavnoprávneho výboru a pléna, ktoré nasledovalo vzápätí, bude na to čas. Ani to som nestihol a potom som si povedal, že je to zbytočné, načo budem čítať výhrady pána prezidenta, keď vy si to aj tak schválite a tiež ich nepotrebujete čítať. Tento zákon začal zle. Začal skráteným legislatívnym konaním, začal tým, že sa nekonalo medzirezortné pripomienkové konanie, začal tým, že ministerstvo dopravy od nás chcelo, aby sme to zo dňa na deň schválili, lebo až teraz sa dozvedelo, že sú tam nejaké problémy s vykupovaním alebo vyvlastňovaním pozemkov, až teraz sme sa dozvedeli, že koncesionár nám hrozí pokutami, až teraz sme sa dozvedeli, že je tam nejakých desať špekulantov, ktorí môžu spôsobiť štátu škodu 30 mil. To sme nevedeli pred týždňom, pred mesiacom. Nemali sme možnosť diskutovať o riešení a dávame do parlamentu návrh zákona, vláda alebo ministerstvo dopravy, ktorý už raz bol Ústavným súdom označený za protiústavný. Dávame ho v skrátenom legislatívnom konaní, dávame ho bez medzirezortného pripomienkového konania, a keď ho parlament schváli a prezident ho vráti, tak poslanci parlamentu majú o prezidentovom vete rozhodovať bez toho, aby si vôbec prečítali, čo prezident republiky vyčíta tomuto zákonu, čo v ňom považuje za protiústavné. To, ako to začalo, bolo, že sa porušil zákon o tvorbe zákonov, ktorý stanovuje, že má byť medzirezortné pripomienkové konanie, a sú tam dané dôvody, kedy nemusí byť, kedy môže byť vynechané alebo skrátené, ale tie neboli naplnené, lebo žiadne hospodárske škody, tak ako ich predpokladá zákon o tvorbe zákonov a o Zbierke zákonov, neboli v tom zdôvodnení. Rovnako, keď sme o tom rokovali v parlamente, tak ste porušili zákon o rokovacom poriadku, lebo neboli dané dôvody pre skrátené legislatívne konanie, ktoré tento zákon predpokladá. A teraz, teraz spôsob, akým rokujeme o prezidentovom vete, nechcem používať silné slová, že je porušením ústavy, ale je popretím zmyslu ústavy, kde ústava umožňuje prezidentovi, aby nepodpísal parlamentom schválený zákon a vrátil ho. Sú krajiny, kde existuje dvojkomorový parlament práve preto, aby schvaľovanie zákonov nebolo uponáhľané, aby sa neschvaľovali zo dňa na deň, aby sa do toho zapojili dve komory a vzájomne sa vyvažovali, kontrolovali. My máme jednokomorový parlament, ale do istej miery to môže nahradiť práve právomoc prezidenta vrátiť schválený zákon parlamentu a povinnosť parlamentu prerokovať to znova, a pokiaľ chce ten zákon schváliť, rokovať aj o prezidentových výhradách, hlasovať o prezidentových pripomienkach, pokiaľ prezident nejaké pripomienky k schválenému zákonu má, a potom možnosť prelomiť prezidentovo veto nadpolovičnou väčšinou všetkých poslancov. Ale zmyslom toho, že takéto niečo máme v ústave, je práve to, že prezident pôsobí ako kontrola parlamentu a upozorní parlament, že schválil zákon, ktorý je alebo môže byť v rozpore s ústavou alebo ktorý môže obsahovať iný problém, či už právny, alebo vecný. Je to delenie moci, ktoré predpokladá ústava, ale spôsob, akým nakladáte v tejto chvíli s prezidentským právom vrátiť návrh zákona, popiera zmysel delenia moci. Aj tak sa stáva, samozrejme, že automaticky, keď si koalícia niečo schváli, prezident to vetuje, tak koalícia potvrdí to tými 76 hlasmi. Ale v tomto prípade je to až do očí bijúce, že ten inštitút veta je v tom podaní, ako ho vy predvádzate, ako narábate s prezidentovým vetom, v podstate zbytočný. Prečo ho potom nenavrhnete vypustiť v ústave, možno by ste to našli, našli na to väčšinu? Tak nebudeme mať, nebude mať prezident možnosť, možnosť vrátiť návrh zákona. Lebo načo má to právo, keď rokujete o jeho vete bez toho, aby ste sa oboznámili s jeho výhradami, aby ste mali teoretickú možnosť si to prečítať, zamyslieť sa nad tým? Uzavriem. Začalo to porušovaním zákona o tvorbe právnych predpisov, pokračovalo porušovaním zákona o rokovacom poriadku a teraz končíme porušením zmyslu ústavnej právomoci prezidenta vrátiť parlamentu schválený zákon. Ja si to rozhodnutie prezidenta dodatočne prečítam, ale to nie je na to, aby sme si dodatočne niečo čítali. Prezident nám ten zákon vrátil, lebo má pochybnosti o tom, že zákon je v súlade s ústavou, a my miesto toho, aby sme sa nad tým zamysleli, tak si to jednoducho schválime, alebo vy si to schválite znova, my to neschválime znova. A výrečné je aj to, že schválili ste nejaký zákon, my sme ho kritizovali, vy ste ho tak veľmi, veľmi chabo obhajovali. Teraz svoje výhrady pripojil aj pán prezident, v rozprave sme boli prihlásení písomne zatiaľ piati poslanci, všetko poslanci opozície. Tak si ho aspoň bráňte, aspoň povedzte, prečo si myslíte, že ten zákon je v poriadku. Pán prezident to napísal, môže si to každý prečítať. Ale vy mlčíte. Ale máte väčšinu, tak môžte valcovať. Do toho! (Potlesk.)