Abrhan, Pavol, poslanec NR SR (2016-02-11):
Ďakujem pekne. Vážený pán predseda, panie poslankyne, páni poslanci, dovoľte, aby som začal tak postupne od úvodu schôdze, lebo som nemal možnosť a priestor vyjadriť sa aj k tomu úvodu. Fakt je ten, že návrh na zvolanie tejto schôdze k problematike učiteľov podpísalo 35 poslancov. Musím povedať, že nikde v rokovacom poriadku sa nepíše, že musí byť prítomných viac, alebo že musí byť celá opozícia prítomná na to schválenie. Právo na zvolanie schôdze má 30 poslancov. Úplne by stačilo, keby tu bolo 30 poslancov opozície, pričom majú právo rokovať o svojom návrhu. Podľa môjho názoru, vy ste, pán predseda, pri tom hlasovaní, aspoň vyjadrení stanoviska k tomu hlasovaniu manipulovali, lebo nie je povinnosťou opozície aby tu bola celá, stačí na to 30 poslancov. Podľa mňa právom zase poslancov strany SMER, by som povedal, je neodsúhlasiť program schôdze, jasné, ale pri tej prezentácii. A k tým vysvetleniam, ktoré tu zazneli, že opozícia nechodí do roboty. Nuž tak, páni kolegovia, tiež by som sa tomu vyhol, ale keď to z vašich radov zaznelo, no tak z výpisu hlasovania je zrejmé, že teda z opozície boli neprítomní štyria poslanci, ale zo strany SMER bolo neprítomných podstatne viac poslancov, možno nejakých 65 poslancov, čo teda nechodia do roboty, zo strany SMER. To je výpis hlasovania. A znovu opakujem, tiež by som to nebol hovoril, keby ste vy tak neargumentovali, že opozícia nechodí do roboty. No tak ak to porovnávame, tak možnože štyria poslanci opozície tu neboli, ale 60 poslancov strany SMER tu nebolo. Ja mám výpis toho hlasovania, ale ak chcete, môžem ho prečítať aj konkrétne. Ale nechcel som to, ale ak trváte na tom, som ochotný to aj čítať. Ale teraz už k veci. Som čakal a som rád a musím teda uznať a kvitovať, že pán minister prišiel a vystúpil a povedal svoje videnie problémov školstva, i keď je jasné, je logické, že nemusíme sa v tom zhodnúť. Videnie pána ministra nemusí byť totožné s videním opozície, ale len jedno by som rád pripomenul, páni poslanci strany SMER, že aj vy ste celé štyri roky museli cítiť, že v oblasti školstva nie je všetko v poriadku, aj vy ste to museli cítiť sami aj s vaším vedomím, veď prišlo k zmene ministra školstva pána Čaploviča. Veď prečo iné by k tejto zmene prišlo, ak by ste boli spokojní s tým, ako váš nominant vedie tento rezort? A ak sa pamätáte, vtedy no tak to bola problematika centier voľného času. Veď sa musíte na to pamätať, keď pán minister Čaplovič odchádzal. To bola problematika štrajku učiteľov. Už v tom čase sa učitelia dožadovali svojich požiadaviek alebo naplnenia toho, čo strana SMER sľúbila. Pamätáte sa, vtedy to bol v médiách prezentovaný prenájom luxusnej limuzíny od pána Malchárka. Veď preto ste sa sami rozhodli v strane SMER, že ste pristúpili k zmene na pozícii ministra školstva. Čiže dnes povedať, že je to len opozíciou vyvolávané alebo provokované, že sú provokovaní niektorí učitelia, nuž nie je to pravda. Aj vy sami ste si boli vedomí toho, že tak, ako bol vedený rezort za vašej vlády, sami ste neboli spokojní, a preto ste pristúpili ako strana SMER k tomu, že ste menili ministra školstva. Beriem, že tá druhá zmena bola akoby vynútená okolnosťami, že ste hľadali predsedu Národnej rady a pán predseda Pellegrini bol v tom čase minister, minister školstva a tým pádom že nastúpil sem, no tak preto musel nastúpiť tretí minister, ale tá prvá zmena jednoducho vyplývala nielen z nespokojnosti rodičov, nielen z nespokojnosti učiteľov, pedagogického zboru, ale aj z nespokojnosti vás. Veď ináč by ste tú zmenu nerobili, ináč by ste k takému kroku ako strana SMER nepristúpili. Čiže v tomto podľa mňa je jednoznačné, že tá nespokojnosť bola všeobecná, čo sa týka toho pôsobenia, pôsobenia na rezorte ministerstva školstva. Druhá vec, a tam by som sa dotkol tých nálad, ktoré sú možno medzi učiteľmi, alebo očakávaní, a tam sa dotknem nielen sľubov, ktoré boli dané učiteľom, a teraz sa oprávnene dožadujú ich splnenia, ale aj programového vyhlásenia vlády, je, že veď vo vami schválenom programovom vyhlásení vlády z mája 2012 je písané, že pre výkon svojho štvorročného mandátu si vláda kladie tieto kľúčové úlohy, a pod bodom 5 je tam úloha systematicky likvidovať korupciu na všetkých stupňoch spoločnosti. A sami najlepšie viete, a už nechcem tu spomínať tie jednotlivé prípady, ktoré v rezorte školstva sa stali a ktoré sú popísané aj v dôvodovej správe, že ten prístup určite nebol taký, že by likvidoval všetky formy korupcie. Ďalej, v tej časti Vzdelávanie sa píše, že v rámci daných možností bude zvyšovaný objem finančných prostriedkov zo štátneho rozpočtu so zameraním na posilnenie školstva. Panie poslankyne, páni poslanci, rozpočet ministerstva školstva na rok 2015 a na rok 2016 skúste si porovnať. Nie je to pravda. Neboli zvyšované finančné prostriedky do rozpočtu ministerstva školstva, naopak, boli znižované. Sami neplníte svoje programové vyhlásenie. Aj z toho dôvodu je táto schôdza, aj z toho dôvodu je nespokojnosť pedagógov a pedagogických zamestnancov, lebo hovoria, že školstvo je podfinancované a že to, čím ste sa pred štyrmi rokmi zaviazali, jednoducho za tie štyri roky nebolo naplnené. Ďalej je tam uvedené, že vláda podmieni existenciu a financovanie škôl predovšetkým uplatnením ich absolventov na trhu práce. Žiadny takýto projekt hodnotenia absolventov jednotlivých škôl či už stredných alebo vysokých na trhu práce neexistuje. Žiadny takýto projekt jednoducho nebol spracovaný. Ďalej z programového vyhlásenia tu vyplýva zjednodušenie a zefektívnenie udeľovania kreditov a odstránenie byrokracie, administratívy, pričom pri kreditoch jediné, čo sa stalo, je, že ste posunuli účinnosť na to alebo túto úlohu na ďalšiu vládu. A je tam uvedený záväzok, že vláda presadí model financovania za kvalitu na triedu, nielen na žiaka. Nuž okrem rečí sa v tomto volebnom období tiež z toho veľa neudialo. Čiže nečudujte sa učiteľom, pedagogickým zamestnancom a rodičom, že po tom, čo im bolo všetko sľúbené nielen pred voľbami 2012, ale aj v programovom vyhlásení vlády, že očakávali, že sa tieto body budú plniť, pričom dali na to priestor. Tri a pol roka táto vláda mala priestor na naplnenie svojich bodov z programového vyhlásenia vlády. A takto nekonala. Dnes ja som trošku sklamaný z toho prístupu pána ministra, že teda cynicky počíta, koľko je percent štrajkujúcich, namiesto toho, že by sa s tými ľuďmi stretol a hľadal východisko, riešenie na ukončenie štrajku a prípadne riešenie s tým, akým spôsobom aj do budúcna na oprávnené požiadavky, ktoré sú, nájsť proste také riešenia, ktoré by uspokojili na jednej strane pedagógov, na druhej strane ale aj rodičov. A toto sa, žiaľ, nestalo. Predseda vlády dáva odkazy učiteľom z Úradu vlády a pritom to bol predseda vlády, ktorý za posledných desať rokov osem rokov je predsedom vlády a mohol všetky tieto problémy riešiť. Škoda, že tu nie je pán minister, i keď priznávam, že veľkú časť toho tu počúval, lebo jeho som sa chcel opýtať aj na jeho pôsobenie, lebo fakt je ten, že to jeho vystúpenie mňa trošku sklamalo. Ja som očakával, že zoberie zodpovednosť za celé štyri roky, a nie to, že sa bude vyjadrovať len k svojmu času pôsobenia, lebo SMER bol vo vláde sám celé štyri roky. A dnes hovorí, že je potreba toho priestoru na pokojnú prácu. Nuž tak tri a pol roka ten priestor bol a všetky tieto záväzky z programového vyhlásenia bolo možné realizovať. Ja som rád, že tu bol pán minister, ale teraz, žiaľ, tu nie je, lebo ja si myslím, že on mal byť v čele takejto diskusie. Veď on by mal mať záujem, aby takáto diskusia v pléne Národnej rady bola, z toho dôvodu, aby aj do budúcna mohol argumentovať, aj ministrovi financií, že školstvo potrebuje nielen efektívnejšie využívať finančné prostriedky, ale že ich aj viac potrebuje, aby rozpočet školstva neklesal z roka na rok, ale aby stúpal. Veď toto všetko môžu byť argumenty v prospech ministra školstva a ministerstva školstva. Ale aj počas jeho pôsobenia, a možnože ešte k tomu vystúpi, bol zaujímavý personálny pohyb na ministerstve, ktorý sa týkal napríklad pani Ing. Henriety Crkoňovej, ktorá bola menovaná v septembri 2012 pánom ministrom Čaplovičom za generálnu riaditeľku Metodicko-pedagogického centra. V apríli 2014 pani Crkoňová bola uvoľnená z Metodicko-pedagogického centra na výkon verejnej funkcie vedúcej služobného úradu na ministerstve školstva, vedy, výskumu a športu. (Zastupovala ju na menovanom centre vo funkcii generálnej riaditeľky od mája 2014 pani Darina Výbohová, potom od 1. 7. 2014 pán Peter Dubovan.) A 7. januára 2015 ako vedúca služobného úradu ukončila s okamžitou platnosťou štátnozamestnanecký pomer s Mgr. Dankou Kapucianovou pre závažné porušenie služobnej disciplíny. Dňa 15. 1. potom minister školstva, už pán Draxler, zrušil Henriete Crkoňovej štátnozamestnanecký pomer vo funkcii vedúcej služobného úradu na ministerstve školstva, vedy, výskumu a športu a vrátil ju späť do Metodicko-pedagogického centra, kde ju na druhý deň odvolal z funkcie generálnej riaditeľky. Veď to je úplný chaos v personálnej politike. Dňa 17. januára 2015 vymenoval do funkcie generálneho riaditeľa Metodicko-pedagogického centra Ing. Petra Dubovana. To, čo sa deje na ministerstve školstva od 7. 1. 2015 s Dankou Kapucianovou, je dodnes záhada, pretože pán minister Draxler celú tú kauzu zahmlieva a podľa mňa zavádza verejnosť, že jej nikdy nebol zrušený štátnozamestnanecký pomer za závažné porušenie služobnej disciplíny. Bolo by vhodné, keby toto vedel pán minister vysvetliť. Pre upokojenie situácie odvolal 18. 3. 2015 Petra Dubovana z funkcie generálneho riaditeľa Metodicko-pedagogického centra a dosadil tam pani Mgr. Danku Kapucianovú. Dňa 19. 3. potom bol pán Peter Dubovan menovaný do funkcie riaditeľa regionálneho pracoviska v Bratislave a následne 1. 6. pani Kapucianová zase ako generálna riaditeľka odvolala Petra Dubovana aj z tohto miesta. Posledné, na čo by som sa chcel ešte opýtať a pán minister to už spomenul, to sú tie finančné prostriedky, ktoré odišli alebo neodišli, t. j. tých 459 555 eur, aby nám to teda vysvetlil, lebo je to pre mňa aspoň na základe informácií záhada, či teda už sú späť na účte Metodicko-pedagogického centra alebo či nikde neodišli, kde sú vlastne tie peniaze, lebo sa rôznia tieto informácie. A preto by som rád vedel, či tieto finančné prostriedky sú späť na účte Metodicko-pedagogického centra. Záverom chcem povedať, a na to som teda vo svojom vystúpení sa snažil poukázať, že podľa môjho názoru ani vy sami ste v priebehu štyroch rokov neboli spokojní s tým, ako sa napĺňala funkcia ministra školstva počas týchto štyroch rokov. Preto ste pristúpili ku zmenám. Chcem povedať, že počas celých štyroch rokov neboli a nie sú spokojní aj učitelia, ktorí sa k tomu stále a permanentne vyjadrovali. A preto nechápem, prečo dnes považujete za len politikárčenie toto, a nie to, že učitelia aj rodičia dnes chcú len jedno, aby sa zaviedol poriadok, aby bolo transparentné nakladanie s finančnými prostriedkami a aby sa vážne diskutovalo o problematikách, o riešeniach v školstve a aby Národná rada prijala také odporúčanie pre vládu, lebo poslanci nemajú exekutívu, nemajú exekutívnu moc, ale túto moc by mala využívať a robiť v prospech vzdelávania, v prospech učiteľov vláda Slovenskej republiky a zvlášť minister školstva, lebo od učiteľov ozaj závisí aj naša budúcnosť. Ďakujem pekne. A, ešte, pardon, ešte pardon, prosím vás, len pre istotu, aby nedošlo zase k nejakému počítaniu hlasov alebo niečoho podobného, doplním, dostali sme k tomu na úvod informáciu, pričom ale nebol prečítaný návrh uznesenia v rozprave. (Reakcia z pléna.) Je súčasťou tlače, čiže budeme hlasovať o tomto návrhu. Ďakujem pekne, to je všetko, čo som chcel povedať. Ďakujem.