Á. Biró, poslankyňa: (2007-11-28):
Jednoducho je politicky rozhodnuté. Rozhodlo sa už v októbri a vtedy noviny prinášali titulky, vláda má svoj prvý eurorozpočet, vláda schválila, lídri rozdelili tie naše miliardy. A z návrhu rozpočtu na roky 2008 až 2010, ktorý prišiel do parlamentu, naozaj zisťujeme, že pridali najmä rezortu pôdohospodárstva, zdravotníctva, možno i vďaka tomu, že boli ministri, ktorí sa ozvali, ktorí nesúhlasili, boli nespokojní a chceli pre svoj rezort viac, než im pán minister financií doprial, ministri, ktorí sa prejavili ako draví, bojovní a dosiahli svoje svojím apelom, nespokojnosťou dodali síl svojim lídrom. Ale bol medzi nimi jeden hlas, umiernený, solídny, „v zásade spokojný“. Ale aby som mu nekrivdila, na záver aj on pritvrdil a povedal, že: „Kultúra by mala aj v budúcich rokoch zaznamenávať rozpočtový nárast, budem to vyžadovať.“ Určite intonácia tejto vety rozhoduje. Nakoľko sa ozvali zamestnanci niektorých sfér, a to práve tých, ktorým bolo pridané, a niektorí dnes už vyšli aj do ulíc vyzývajúc svojho rezortného ministra k tomu, aby sa neuspokojil s už dosiahnutým výsledkom, musím sa vám priznať, že nevychádzam z údivu a márne načúvam, kultúrna obec mlčí. A dávam si tak otázku: Kde sú tí včerajší oponenti, nespokojenci a kritici, hlas pre kultúru, presnejšie, hlas kultúry? Hlas kultúry mlčí. Čo sa stalo? Čím ich pán minister skrotil, umlčal, umiernil? Rok 2007 s radikálne zníženým rozpočtom sa chýli ku koncu a prešiel bez protestov, bez petícií, bez výziev, bez apelov. Žeby bolo všetko v poriadku? Žeby sa splnili ich očakávania? Čo znamená to váhanie? Upokojujem sa tým, že kultúrna obec vyčkáva. Vyčkáva, lebo verí, že sa naplnia jej očakávania od druhého najsilnejšieho muža prvej najsilnejšej strany vládnej koalície. Keby tomu nebolo tak, bolo by to ticho až mrazivé. Chcem sa ale vrátiť k ambíciám, ktoré naformulovala strana Smer pred vstupom a po vstupe do vlády a vo vládnom programe. V marci 2006 fungovala sekcia školstva, vedy, kultúry a športu v strane Smer pod vedením Dušana Čaploviča, ktorý vo svojom dokumente píše a sľúbi vypracovať návrhy opatrení na zlepšenie spoločenského postavenia pracovníkov v oblasti kultúry, ich finančného ocenenia, nevnímať kultúru ako luxus, ale ako existenčnú potrebu pri formovaní humánnych hodnôt v globalizujúcom sa svete. Krásny sľub, po druhé, cieľ, ktorý opakujem alebo citujem druhýkrát, prvýkrát to bolo minulý rok a je v programovom vyhlásení vlády, je „v tomto volebnom období postupne zvyšovať príspevok na financovanie kultúry a vytvoriť tak predpoklad, aby sa na podporu kultúry na Slovensku vynakladal čo najskôr taký podiel verejných zdrojov, aký je obvyklý v štátoch Európskej únie“. A chcela by som ešte pridať pár citácií, pár výrokov bývalej opozície, dnešnej koalície, ktoré odzneli tu v parlamente. Samozrejme, vtedy boli adresované pravicovej vláde vyčítajúc jej to, že, a citujem, „tento štát odmeňuje o polovicu lepšie zamestnancov Fondu národného majetku ako vrcholných umelcov“, alebo, „podiel výdavkov na kultúru na príslušnom verejnom rozpočte veľmi významne vypovedá o prioritách vládnej a lokálnej politiky“, alebo, „ak pripustíme, že percentuálny podiel výdavkov na HDP čosi hovorí o tom, aká je pozícia toho-ktorého rezortu v chápaní exekutívy, potom treba s poľutovaním konštatovať, že máme veľmi nekultúrnu vládu“. A čo sa zmenilo? Možnože si zmenili miesta v tomto parlamente a možnože sú s týmto návrhom rozpočtu spokojní. Dámy a páni, nevyslovme úsudok o návrhu rozpočtu ministerstva kultúry dovtedy, kým sa neobzrieme späť, kým neporovnáme rezort kultúry s ostatnými rezortmi v tomto návrhu rozpočtu. Zámerne nebudem porovnávať podporu a hovoriť o podpore kultúry z verejných financií v ostatných krajinách Európskej únie, lebo priepasť je tak veľká, že jednak čísla by nás zahanbili, jednak zvrat je v nedohľadne. Napriek tomu, že pán kolega Jarjabek minulý rok svoje vystúpenie k návrhu rozpočtu na rok 2007 ukončil slovami: „Ctení kolegovia, myslím si, že ak je našou úlohou čosi dnes, pokiaľ ide o rozpočet kultúry, urobiť, musíme to urobiť predovšetkým smerom k budúcnosti aj preto, aby sme vývoj určený pravicovou filozofiou kultúry ako zostatkového rezortu zastavili a zvrátili, aj preto, aby sme sa priblížili ambícii programu tejto vlády. A treba jednoducho začať odstraňovať naše zaostávanie za Európou, aj pokiaľ ide o financovanie kultúry.“ A ešte raz. Čo sa zmenilo? Nič. S poľutovaním môžem konštatovať, že v tomto návrhu podiel kultúry na HDP sa pohybuje okolo 0,2 %. Oproti roku 2006 poklesol o 0,14 %. Mzdové podhodnotenie pracovníkov kultúry pretrváva. Grantový systém nedosiahol úroveň roka 2006. Dámy a páni, pán minister kultúry s potešením oznamoval, že rozpočet ministerstva kultúry pre rok 2008 limit výdavkov zvýši oproti rozpočtu na rok 2007 indexom 126,9 %. A zdôraznil že ide o 1 mld., ďalej, že ministerstvo kultúry plánuje viacero veľkých investičných akcií a nárast bežných výdavkov sa prejaví aj v náraste výdavkov grantového systému, a to indexom až 157,2 %. Spomeňme si však aj na to, že rok 2007, ktorému tieto čísla prirovnáva pán minister, bol rokom, v ktorom sa výrazne znížil rozpočet výdavkov ministerstva kultúry. A preto je potrebné porovnať návrh rozpočtu na rok 2008 v prvom rade s rozpočtom roku 2006. A v tom prípade návrh rozpočtu výdavkov už nebude mať také bombastické čísla. Návrh rozpočtu výdavkov v porovnaní s rokom 2006 narastá iba indexom 112,3 %. Podiel verejnej podpory kultúry na hrubom domácom produkte v rokoch 2006 až 2008 je tiež trošku bledší. Ak podľa očakávania ekonómov rast HDP bude na úrovni minulého roka, tak podiel verejnej podpory kultúry na hrubom domácom produkte v roku 2008, ešte raz to chcem zopakovať, poklesne. Poklesne o 0,14 % oproti roku 2006. Podiel rozpočtu kapitoly na štátnom rozpočte v roku 2008, aj keď som tu počula také vyjadrenia, že patril medzi priority vlády, sa podieľa iba percentom, 1,34 %. V porovnaní s ministerstvami pôdohospodárstva, obrany, školstva je to naozaj malý podiel. O tom, že kultúrny sektor má mimoriadny ekonomický rozmer a prínos pre spoločnosť, taktiež vie pán minister kultúry, ale sa mu ešte nepodarilo presvedčiť o tom svojich kolegov vo vláde. Štúdia o ekonómii kultúry v Európe, ktorú si dala vypracovať Európska komisia, uvádza, že v roku 2003 sa sektor kultúry podieľal s 2,6 % na hrubom domácom produkte Európskej únie, pričom, na porovnanie, sektor s potravinami a s nápojmi sa podieľal na ňom iba s 1,9 %. A zaujímavé sú aj údaje o schopnosti tvoriť pracovné miesta. Kým celková zamestnanosť v rámci Európskej únie v rokoch 2002 až 2004 klesla, zamestnanosť v sektore kultúry vzrástla o 1,85 %. Hospodárske noviny priniesli aj článok, ktorý mal titulok Kultúra má hospodársky potenciál. A bolo to z pera pána ministra kultúry, ktorý v tomto článku priznáva: „Nie, kultúra nie je požieračom peňazí a nie je príťažou pre hospodárstvo štátu. Naopak, kultúra okrem nezmerateľného duchovného a oddychového významu je aj úspešným tovarom, priemyslom, službou, jednoducho oblasťou, ktorá v súhrne prináša aj ekonomický a sociálny zisk,“ a pridáva, „čo zatiaľ ignorujeme.“ Áno, pán minister, zatiaľ tieto veci ignorujete. Je to azda kritika do vlastných radov? Tak fajn, môžeme sa tomu len potešiť. Ohlásené investičné akcie rezortu. Všetky ohlásené investičné akcie rezortu sú plánované dlhodobo. A každým rokom sa navrhujú a schvaľujú na realizáciu prestavby, rekonštrukcie, na dostavbu finančné prostriedky v rozpočte kapitoly. Následne sú niekoľkokrát potvrdzované uzneseniami vlády. Bolo to tak aj v roku 2007. A všetky tieto investičné akcie, ktoré sa opätovne objavujú v návrhu rozpočtu pre rok 2008, boli tam, ale v roku 2007 zdieľali rovnaký osud. Na stránkach „Slovensko a reality“ som sa dočítala nasledovné. Začiatkom roka 2007 sa oznamovalo, že Reduta bola zaradená do programu priorít v máji, rekonštrukcia Reduty by sa mala začať koncom leta, vláda schválila zvýšenie obstarávacej ceny. A na jeseň sa oznamovalo, že rekonštrukcia Reduty sa stále nezačala. Bohužiaľ, dámy a páni, je to smutná slovenská realita. Pritom hovoríme o kultúrnej pamiatke celoslovenského významu. V krátkosti spomeniem výdavky grantového systému. Ak porovnáme objem finančných prostriedkov určených na výdavky grantového systému v roku 2006 s jeho návrhom na rok 2008, tak zistíme, že nie je možné hovoriť o vysokom náraste, ale že výdavky grantového systému nedosiahnu výšku objemu finančných prostriedkov roka 2006. Napriek tomu je potešujúce, že význam a dôležitosť tohto nástroja podpory neštátnej kultúry bola pochopená. Pozitívne vnímame aj to, že so do systému prinavráti program „Podpora návštevnosti kultúrnych podujatí“ ako dôležitý nástroj formovania kultúrneho povedomia detí a mládeže. A len dúfam, že vláda rehabilitovala grantový systém nastálo. Chcela by som sa zmieniť niekoľkými slovami ešte k niektorým stránkam kapitoly ministerstva kultúry. A jedno z toho je podpora vysielania verejnoprávnych médií. V návrhu rozpočtu sa nachádza len jedna položka, a to pre Slovenský rozhlas vo výške 55,4 mil. Sk. Je to na financovanie vysielania do zahraničia na krátkych vlnách. V parlamente sme mali mať návrh zákona o úhrade za služby poskytované Slovenskou televíziou a Slovenským rozhlasom v druhom čítaní. Ale nie je tomu tak. Takže zákon, ktorý mal výrazne ovplyvniť príjmy verejnoprávnych médií, bude mať posunutú účinnosť. A jeho vplyv, ak sa naplnia optimistické prognózy jeho predkladateľov, sa prejaví najskôr v roku 2009. No a čo bude dovtedy? No dovtedy ešte padne pár hláv, príp. sa zatlčie posledný klinec do rakvy vysielania v jazykoch národnostných menšín. Slovenský rozhlas je v strate. Nechce sa ďalej zadlžovať a netají sa s tým, že v záujme svojej záchrany obetuje národnostné vysielanie, veď prechod na internet, vsunutie vysielania v jazykoch národnostných menšín, samozrejme, zníženým vysielacím časom je okyptené torzo, neprijateľné pre menšiny, ktoré môže navyše vyvolať zbytočné napätie a nevraživosť aj v ostatných rádiách, ktoré musia nájsť a uvoľniť frekvencie pre národnostné vysielanie. Problém financovania a neistá budúcnosť Rádia Patria sa stala predmetom verejnej diskusie a hromadného protestu občanov, ktorá koniec koncov vyústila do petičnej akcie zväzov maďarskej aj rusínskej národnostnej menšiny. Gesto vlády preukázané v roku 2007 vnímame pozitívne, no neprinieslo riešenie a zlomovým rokom bude pre nás rok 2008. Vedenie Slovenského rozhlasu kalkulovalo s transferom zo štátneho rozpočtu na vykrytie nákladov na vysielanie v pásme stredných vĺn, ktoré by podľa platného zákona o Slovenskom rozhlase malo byť dotované zo štátneho rozpočtu. Musím sa priznať, že nekorektnosť ich postupu podľa mojej mienky spočíva v tom, že na stredné vlny sústredili všetko vysielanie v jazykoch národnostných menšín. Na stredných vlnách a len na nich je vysielanie v jazyku ukrajinskom, rómskom, českom, nemeckom, poľskom, rusínskom a maďarskom. Národnostné vysielanie je denne v rozsahu 10 hodín. Ale na týchto frekvenciách vysiela denne 14 hodín aj Rádio Regina pre krajanov susedných štátov. O tomto aspekte hovoril minulý rok aj pán poslanec Minárik, ktorý už vlani zdôraznil, že pri využití vysielača pri Nitre by mohli pokryť  celú Európu, ale dobre by bolo pokryť všetky okolité štáty, a to pre Slovákov, ktorí pracujú v zahraničí, a aj krajanov, ktorí žijú v okolitých štátoch okolo Slovenskej republiky. Dámy a páni, menšiny sa ocitli v pasci a stali sa rukojemníkmi. Samozrejme, bránia sa a hľadajú pomoc aj pochopenie. Na výbore pre ľudské práva a menšiny odznel z úst rusínskej menšiny, že už čakajú len na zázrak. Veď ak sa ten zázrak nestane a neposkytne sa pomocná ruka, v tom prípade všetko to, čo sa za 80 rokov postupne vybudovalo, čo prežilo totalitu, dnes, keď sme jedným z členských štátov Európskej únie, dnes, keď ako jeden z členských štátov Európskej únie hlásime a vyznávame vraj hodnoty multikulturalizmu a kultúrnej rozmanitosti, tieto hodnoty zničíme. A v súvislosti so strednými vlnami a týmto problémom je tu ešte jeden aspekt, o ktorom som tiež už hovorila pri predkladaní zákona o úhradách. A chcem to zopakovať opäť. A je to aspekt, ktorý naozaj je hodný zamyslenia, veď stredné vlny sú naozaj lukratívne a potrebné pre Slovenskú republiku. O vysielanie v pásme stredných vĺn majú záujem iné krajiny. Ide o vlny stabilné a koordinované, ktoré sú schopné technického rozvoja a môžu byť pripravené na digitalizáciu formou DRM systému. Ja vás preto opätovne prosím, zvážte možnosť podporiť a poskytnúť finančné prostriedky pre Slovenský rozhlas na udržanie stredných vĺn a posúďte túto otázku ako strategickú, národnú, národnostnú i technickú. Týmto veľkorysým gestom a súčasne aj uváženým riešením sa zachová aj vysielanie pre národnostné menšiny, bude vysielanie zabezpečené aj pre krajanov v Európe. Dovoľte mi preto tu a v tomto prípade k tejto časti môjho vystúpenia predniesť návrh uznesenia, ktorým by sme zaviazali vládu, aby sa k riešeniu tejto situácie a k žiadosti národnostných menšín, občanov Slovenskej republiky, postavila na obranu a zachovanie ich ústavných práv. Návrh uznesenia Národnej rady Slovenskej republiky znie: „Národná rada Slovenskej republiky žiada vládu Slovenskej republiky zabezpečiť finančné prostriedky pre Ministerstvo kultúry Slovenskej republiky v objeme 45,4 mil. Sk s účelovým určením pre Slovenský rozhlas na vysielanie programov národnostných menšín a etnických skupín žijúcich na území Slovenskej republiky na rok 2008.“ A ešte jedna malá časť, ku ktorej by som sa chcela vyjadriť v rozpočte ministerstva kultúry. A je to časť, ktorá sa týka financovania cirkví a náboženských spoločností. Dámy a páni, v Programovom vyhlásení vlády Slovenská republika deklarovala dôležitosť udržiavať harmonické vzťahy štátu s cirkvami a náboženskými spoločnosťami a rozvíjať partnerský dialóg s ich predstaviteľmi vo všetkých oblastiach. Z návrhu rozpočtu zisťujeme, že cirkvi a náboženské spoločnosti budú musieť veľmi úzkostlivo hospodáriť, nakoľko v roku 2008 sa im znížila čiastka na vykrytie nákladov súvisiacich s cirkevnou administratívou cirka o jednu tretinu. Transfer cirkvám a náboženským spoločnostiam bol vcelku navýšený indexom 103,6 %. Cirkevná administratíva však poklesne porovnajúc to s minulým rokom na 68 %. Teda v roku 2007 dostali čiastku 112 mil., na rok 2008 môžu očakávať už len 76 mil., čo je o 36 mil. Sk menej. Ak sa s uvedenou zmenou nezmierili alebo neboli včas upovedomené a uzrozumené cirkvi a náboženské spoločnosti, chcem vás upozorniť na to, že tento zásah, ktorý naozaj je drastický, môže spôsobiť zhoršenie vzájomných vzťahov medzi štátom a cirkvami. Ja viem, že v poslednom období sa čoraz hlasnejšie diskutuje o tom, že vláda plánuje zmenu spôsobu financovania cirkví a náboženských spoločností zavedením asignačnej dane. Na tento spôsob financovania však nie sú pripravené všetky cirkvi ani naša spoločnosť. Vláda ďalej v programovom vyhlásení sa zaviazala k tomu, že podporí sociálne, kultúrne, vzdelávacie a iné verejnoprospešné aktivity cirkví a náboženských spoločností. Táto podpora sa realizuje prostredníctvom štátneho príspevku formou účelovo určeného transferu prostredníctvom kapitoly ministerstva kultúry na cirkevnú charitu a diakonickú činnosť Slovenskej katolíckej charity, Evanjelickej diakonie Evanjelickej cirkvi augsburského vyznania a od roku 2007 aj pre Ústredie diakonie Reformovanej kresťanskej cirkvi na Slovensku. Diakonická činnosť cirkví zahŕňa charitatívne aktivity zamerané na ošetrenie a opateru chorých, postihnutých a osamelých ľudí, ktorí sa nachádzajú v ťažkej sociálnej situácii. Diakonická činnosť tvorila integrálnu súčasť poslania aj Reformovanej kresťanskej cirkvi v minulosti, ale je to aj dnes. Ale v roku 1948 bola násilne prerušená. Po jej obnovení cirkev vykonávala túto činnosť do roku 2006 bez štátnej pomoci. V roku 2006 pre rok 2007 sa táto štátna pomoc obnovila na základe uznesenia vlády Slovenskej republiky č. 460 zo 17. mája 2006. A parlament schválil financovanie ústredia od roku 2007 s tým, že sa predpokladá finančný príspevok ročne cirka 1,5 mil. korún. Ja by som tu chcela prečítať jeden krátky text na zamyslenie, možnože ma niekto počúva. (Reakcia zo sály.) Ďakujem, potešilo ma to. Takže ten text na zamyslenie je z Evanjelického spevníka č. 645 a znie: „Naše srdcia a duše sú naplnené ozajstným olejom, vierou, láskou, nádejou, spravodlivosťou, pokojom. Využijeme v bdelosti čas čakania alebo si zdriemneme a spoľahneme sa na akúsi náhodu, na „pôžičku“ v poslednej chvíli či na peniaze, za ktoré sa dostaneme k tým, čo vojdú s Pánom do slávy,“ či na peniaze, za ktoré sa dostaneme k tým, čo vojdú s Pánom do slávy. Dámy a páni, citujem to trošku smutne a z toho ďalšieho môjho príhovoru sa dozviete, prečo to tak je. V návrhu výdavkov rozpočtových kapitol na roky 2007 až 2009 bol uvedený výdavok pre diakoniu Evanjelickej cirkvi augsburského vyznania v objeme 5,6 mil. korún. V návrhu rozpočtu verejnej správy na roky 2007 až 2009 za rozpočtovú kapitolu ministerstva kultúry bola táto suma, po schválení, samozrejme, v tomto parlamente, navýšená o objem finančných prostriedkov pre Reformovanú kresťanskú cirkev. A uviedla sa v jednej sume, vo výške 7,163 mil. korún. To znamená, že pre Reformovanú kresťanskú cirkev sa schválilo navýšenie celkovo o 1,536 mil. Sk. Podľa mojich informácií z tejto čiastky Reformovanej kresťanskej cirkvi v roku 2007 ministerstvo kultúry poukázalo len cirka 600 000 Sk a Evanjelickej cirkvi augsburského vyznania namiesto 5,6 mil. poukázali 6,5 mil. Sk, to jest o 900 000 Sk naviac. Ešte keď sme rokovali o tomto vo výbore, tak som to formulovala tak a domnievala som sa a chcela som tomu aj veriť, že v tomto prípade nastal akýsi omyl,  nejaký skrat, nejaké zaváhanie, a nie vedomý zámer, veď stanovenie objemu štátneho rozpočtu bolo presne podľa tých kritérií, ktoré sa uplatnili pri evanjelickej cirkvi v roku 1999, a vychádzalo sa v oboch prípadoch z počtu veriacich. Dámy a páni, pomer počtu veriacich evanjelickej cirkvi a Reformovanej kresťanskej cirkvi je 3 : 1. V tomto pomere bol schválený ich rozpočet pre rok 2007. A preto bolo poukázanie realizované ministerstvom kultúry v pomere 10 : 1, teda evanjelickej cirkvi 6,5 mil. a reformovanej 600 000, porušením samotného zákona o štátnom rozpočte na rok 2007 alebo, ak chcete, nezákonným, protiprávnym krokom, na ktoré nemal mandát ani odbor cirkevný, ani odbor ekonomický ministerstva kultúry. Súvislosti som ale pochopila až vtedy, keď som si pozrela na internete stránky Evanjelickej diakonie a Generálneho biskupského úradu Evanjelickej cirkvi na Slovensku. Tie mi dali odpoveď na túto záhadu. A dočítala som sa na nich, že manželka pána riaditeľa cirkevného odboru ministerstva kultúry pána Jána Jurana Ing. Ľubica Juranová je samostatnou odbornou ekonómkou Generálneho biskupského úradu Evanjelickej cirkvi augsburského vyznania na Slovensku. Je to vysvetlením, prečo princíp všeobecnej i kresťanskej morálky zlyhal. Konanie cirkevného odboru Ministerstva kultúry Slovenskej republiky nie je možné a nechcem bagatelizovať a ani prehliadnuť. To, že sa pán riaditeľ nevedel odosobniť, je jeho profesionálne zlyhanie. A o tom vlastne probléme odosobnenia ja som už počula. Ale vtedy to bolo z úst generálneho prokurátora a týkalo sa to iného rezortu. Teda profesionálne pán riaditeľ zlyhal. To, že zneužil situáciu a že sa rozpočet dvoch protestantských cirkví dal dokopy z administratívnych dôvodov, ho neoprávňuje k tomu, aby túto situáciu využil, zneužil na úkor jednej z nich. Ja by som chcela podčiarknuť potrebu a princíp vzájomnej úcty, spravodlivosti a úmernosti k jednotlivým cirkvám, a preto chcem v tejto veci podať pozmeňujúci návrh na nápravu tohto stavu. Súčasne chcem zdôrazniť aj to, že celkový objem finančných prostriedkov ani po tejto náprave rozpočtovaný na rok 2008 ako bežný transfer cirkvám a náboženským spoločnostiam sa nezmení a navyše bude to i náprava voči Slovenskej katolíckej charite, lebo Evanjelická diakonia by pre rok 2008 mala navýšenie zo sumy, ktorá tohto roku, teda v roku 2007, bola oproti Slovenskej katolíckej charite, samozrejme, neprávom, navýšená nie indexom 3,6 % ako pri katolíckej charite, ale indexom 16 %. Preto dovoľte mi, aby som podala pozmeňujúci návrh v tejto veci. A ten pozmeňujúci návrh znie. Navrhujem znížiť objem finančných prostriedkov pre diakoniu Evanjelickej cirkvi augsburského vyznania zo 6,522 mil. korún na 5,922 mil. korún a súčasne zvýšiť finančné prostriedky pre Ústredie Reformovanej kresťanskej cirkvi zo 700 000 na 1,3 Sk. Celkový objem finančných prostriedkov rozpočtovaných na rok 2008 ako bežný transfer cirkvám a náboženským spoločnostiam zostáva bez zmeny. Dámy a páni, toľko k návrhu rozpočtu pre ministerstvo kultúry na rok 2008. Prosím, podporte moje pozmeňujúce návrhy. Ďakujem. (Potlesk.)