Hlina, Alojz, poslanec NR SR (2014-09-10):
Vážená pani predsedajúca, vážený pán minister, vážené kolegyne, kolegovia, dopracovali sme sa naozaj k takej zapetlitej situácii, sám som zvedavý, že ako to dopadne, lebo za dve hodiny bude hlasovanie. Otázka stojí, že čo SMER chcel alebo nechcel, že kto kedy koho dobehol alebo nedobehol, keď nezahlasujeme za novelu ústavy, budeme tí, ktorí nezahlasovali za novelu ústavy. Keď zahlasujeme za novelu ústavy, možno prekvapíme, lebo si mysleli, že nezahlasujeme a budú nahnevaní, lebo to bude v druhom čítaní. (Povedané so smiechom.) Neviem, čo je silnejšie. Nahlas rozmýšľam, že možno preto s nikým nerokovali, lebo v zásade ani nechceli, aby to prešlo, len aby mohli povedať, že to chceli. No vedeli, že majú toľko, koľko majú. A ani tuná niektorí exoti majú stále jeden hlas. Čiže to vedeli. Možno preto zvolili ten postup, že to chceli, aby to tak dopadlo, aby mohli povedať, my sme to dali, neprešlo. Preto sa vraciame k pôvodnému scenáru, to znamená ideme s tým zákonom o vodách a už s čistým štítom, dá sa povedať. Už im nikto nič nemôže. Otázka stojí, že ako na túto hru im pristúpime alebo nepristúpime. Nahlas rozmýšľam. Nemám to úplne prerozmýšľané. Celé sa to takto nejakým spôsobom vyvrbilo. Ja si myslím, že niektorí naši kolegovia predbiehajú dobu, lebo dávajú tu také, by som povedal, vyhlásenia, ktoré, poviem to tak diplomaticky, nie celkom sú zodpovedné, lebo mňa sa teda nikto nepýtal, nikomu som nič nepotvrdzoval, či budem alebo nebudem hlasovať. Tu by som naozaj v tomto chcel, aby bolo veciam uvedené na pravú mieru. Ja mám problém nehlasovať za novelu ústavy, aby bola voda chránená, mám problém. Cítim tam tú politiku, ktorá tam v tom je, to nastavenie, ale vnútorný problém stým mám. Tak jak nemám problém nezahlasovať za novelu ústavy, ktorým mi tu niekto kladie nožík na krk s nejakými inými excesmi. Bolo kopu excesov, ústavných excesov, s ktorými som nemal najmenší problém nezahlasovať. Avšak pri tomto návrhu som naozaj v pomykove v tom, že, nieže či áno, lebo určite áno, ale či kvôli tejto politickej situácii, ktorá je, a aj za tú cenu, že budem možno chápaný ako človek, ktorý kazí rodiacu sa jednotu, ktorá nie je jednotou, poviem to otvorene, lebo to nikdy z takej rozmanitosti jednota nebude, a obzvlášť keď tam je toľko vrhačov tieňa, že nikto nevie, že kto svieti, kto tieni. Takže tam to bude ťažké. Ja vám, som blízko k tomu rozhodnutiu, že ja o 17.00 hod. budem hlasovať za, či sa niekto na mňa bude hnevať, alebo nie. A v zásade by som aj kolegom dal na zváženie, či naozaj tiež nepristúpia, alebo stále je to do druhého čítania. Možno paradoxne tým zmätieme protivníka. Lebo oni, mám pocit, že kalkulujú s tým, že to neprejde. A potom začnú to, čo začali, lebo tam to mali zakopané, a oni vedia, že to tam mali zakopané. V tom zákone o vodách bola zakopaná mína, ktorá bola, to neboli vreckoví zlodeji z trolejbusu. To nie sú, to je vysoká liga. To je naozaj cez prah, to boli, ako klobúk dole. Však aj že k niektorým veciam bolo to navysoko robené. (Povedané so smiechom.) Ale našlo sa to. Potrebujete si zmyť, zmyť to, čo sme na vás vyliali cez, cez ústavu. Naozaj treba zvážiť, veľmi opatrne a zodpovedne treba zvážiť, čo urobíte, resp. neurobíte. Ten zákon tu prekvapivo pre mňa nie je napríklad. Všimnite si, že ten zákon o vodách tu nie je. Mal by byť v druhom čítaní, nie je zaradený. Ale SMER-u nemôže robiť najmenší problém si ho do rokovania zaradiť, však? Ak sa nemýlim, ma opravte, ale tu táto, tento. (Reakcia z pléna.) Vždycky sú dve možnosti, schváli sa alebo neschváli. Keď sa neschváli, určite máte aj plán B. Keď sa nechváli, tak čo? Keď sa neschváli, tak neurobíte nič? No vidíte, nakoľko hráte šachy dopredu, pán minister? Aspoň na jeden ťah určite. Čiže viete, čo sa stane, keď, keď nie, viete, čo sa stane, keď áno. Otázka je, že či chceme, alebo nechceme. Neviem, hovorím, som zmätený z toho. Ja si myslím, že z našej strany by bolo zodpovednejšie k tomu pristúpiť zodpovedne, nie unáhlene typu zabalíme to do celého balíka, lebo tu sa hrá naozaj o veľa. Tu sa hrá naozaj o veľa a ten, to, ako zakopali tú mínu, ako sofistikovane, s akou noblesou zakopali mínu do toho, ako sa dostať k vode cez, cez tie, správne právo a neviem čo všetko a to, to je znakom toho, že oproti nám nie sú vreckoví zlodeji z trolejbusu. To je naozaj, že súperíme so súperom a protivníkom, ktorý si zaumienil vylicencovať určité množstvo vody, to množstvo zavrieť cez licencie a už to znamená do kruhu už ani nikoho nepustiť. To znamená, aj v tom trolejbuse už keď jeden je, tak si nepustí ďalšieho. Aj toto je, že či proste ako to zavrieť. Čiže to by malo byť takým signálom, že musíme byť uvážliví v tých rozhodnutiach, ktoré urobíme. A ja mám pocit, že SMER-u by v tejto chvíli viacej vyhovovalo to, že by ústava neprešla. A dokonca si myslím, že sa aj na to tešia, že to takto dopadne. Takže našou, na zváženie dávam a ja som blízko toho rozhodnutia, že o 17.00 hod. aj napriek, poviem to takto diplomaticky, nie celkom korektnému údaju, ktorý uviedol môj predrečník, že všetci nebudeme hlasovať, ja som blízko toho rozhodnutia, že pravdepodobne zahlasujem, lebo politika nabok. V tomto prípade politika nabok a tu sa jedná naozaj o vážnu vec. Kopu, veľa vážnych vecí sme stratili svojou neschopnosťou, o veľa vecí sme prišli, to málo, čo zostalo, supy krúžia, nebolo by dobré, keby sme proste, jak sa to hovorí, cez brvno nevideli les alebo aj opačne, no proste aby sme, aby nám to zastrelo pohľad na vec, ktorá nás presahuje. Toto je niečo tuná aktuálne, ale to, táto vec presahuje nielen nás, ale presahuje aj generačne a je to záležitosť, naozaj ktorá významným spôsobom môže poznačiť túto krajinu. Takže treba k tomu pristúpiť zodpovedne a ja o 17.00 hod. nevylučujem to, že tu budem sedieť a budem hlasovať za ústavu. Práve preto, lebo sa bojím toho, aby to nedopadlo zle. Ďakujem pekne.