M. Hort, poslanec: (2003-09-16):
V období február až máj 1999 bola vykonaná analýza fungovania verejnej správy. V auguste roku 1999, bolo to uznesením č. 695/1999, vzala vláda Slovenskej republiky na vedomie predloženú stratégiu reformy verejnej správy a schválila, po prvé potvrdenie oddeleného modelu verejnej správy, t. j. inštitucionálne oddelenie výkonu štátnej správy a výkonu samosprávy; po ďalšie rámcový zoznam kompetencií, ktoré budú prenesené zo štátnej správy na územnú samosprávu; po ďalšie návrh organizácie a riadenia ďalšieho postupu procesu decentralizácie a po štvrté časový postup prác na decentralizácii a modernizácii verejnej správy. Vo vzťahu k tomu prvému rozhodnutiu - potvrdeniu oddeleného modelu verejnej správy - by som chcel upozorniť na šesť skutočností, ktoré ovplyvnili výber tohto modelu. Šesť kritérií. Prvé kritérium bolo vplyv zákonov na činnosť verejnej správy. Ďalšie - objektivita a nestrannosť výkonu verejnej správy. Ďalšie - rešpektovanie pôsobnosti štátnej správy a územnej samosprávy, po ďalšie - vzájomná koordinácia činnosti, ďalej miera uplatnenia decentralizácie a dekoncentrácie a objem výdavkov a prehľadnosť finančných tokov. To je odpoveď na to, čo tu bolo povedané o duálnom modeli, ako by sa mal dnes znovu začať v tejto Národnej rade konzultovať. Bolo to už v roku 1999, keď boli tieto kritériá jasne definované ako podklad k tomu, prečo bolo rozhodnutie o takomto modeli verejnej správy. Ďalším bodom v apríli 2000, uznesením vlády č. 230/2000 vláda Slovenskej republiky schválila koncepciu decentralizácie a modernizácie verejnej správy, decentralizáciu kompetencií a začiatok činnosti samosprávy vyšších územných celkov k 1. januáru 2002. Súčasťou koncepcie bola opätovná analýza súčasného stavu a v rámci nej aj posúdenie rastu výdavkov a neefektívnosti výdavkov na miestnu štátnu správu. Počas niekoľkoročného pôsobenia integrovaných úradov sa prejavili nasledovné nedostatky. Skúsim spomenúť celkom až desať. Po prvé - zložité riadiace vzťahy. Ide o roztrieštenosť ústredných orgánov pri zabezpečovaní jednotného výkonu miestnej štátnej správy s dopadom na výkon kľúčových činností. Po druhé - oddelenie zodpovednosti ústredných orgánov za odborné riadenie od finančného a personálneho riadenia s dopadom na odborné útvary okresných a krajských úradov. Po tretie - zníženie prehľadnosti a efektívnosti finančných tokov. Po štvrté - vysoká náročnosť na personálne, materiálové a súvisiace finančné zabezpečenie činnosti 79 okresných úradov. Po piate - nárast riadiacich a obslužných pracovníkov na úkor odborných pracovníkov a to podčiarkujem. Po šieste - nerovnomerné personálne vybavenie krajských a okresných úradov. Po siedme - rozdielny prístup odvetvovo riadiacej pôsobnosti ústredných orgánov vo vzťahu ku krajských a okresným úradom. Po ôsme - nevhodná územná pôsobnosť okresných úradov spôsobená politickým vymedzením hraníc okresov, ktorých dôsledkom sú nerovnaké podmienky pre občanov pri poskytovaní služieb. Po deviate - unifikácia organizačných štruktúr a nízka flexibilnosť a po desiate - strata kontaktu s prirodzeným prostredím klientov čiže občanov. Na základe Programového vyhlásenia vlády, na základe dohody koaličných strán schválila vláda uznesenie č. 142/2003, takzvaný návrh ďalšieho postupu decentralizácie verejnej správy, ktorý bol z februára 2003. Ďalej v máji 2003 vláda schválila jednak projekt ďalšej decentralizácie ako záväzné východisko a podklad pre uskutočnenie decentralizácie, bolo to uznesenie č. 370/2003 - prenos ďalších kompetencií zo štátnej správy na obce a vyššie územné celky a zrušenie okresných úradov a krajských úradov k 1. januáru 2004 a súčasne schválila koncepciu usporiadania miestnej štátnej správy ako podklad pre legislatívne zabezpečenie zmeny organizácie miestnej štátnej správy od 1. januára 2004. Ďalej v júni 2003, to bolo uznesenie č. 471, vláda Slovenskej republiky schválila návrh terminológie miestnej štátnej správy. Následne v júni 2003, to bolo uznesenie č. 472, vláda schválila optimalizáciu usporiadania miestnej štátnej správy z hľadiska efektívnosti zabezpečovania úloh a z hľadiska dostupnosti výkonu miestnej štátnej správy pre občanov. Ďalej v júni 2003 uznesením č. 525 vláda schválila zníženie počtu funkčných miest v kapitolách krajských úradov k 1. júlu 2003, išlo o zníženie celkom 641 funkčných miest. 2. júla vláda Slovenskej republiky uznesením č. 566 schválila postup schvaľovania zákonov potrebných na zabezpečenie zmeny usporiadania miestnej štátnej správy tak, aby všetky súvisiace zákony mohli byť odovzdané Národnej rade Slovenskej republiky do 22. augusta 2003. 16. júla 2003 vláda Slovenskej republiky schválila kvantifikáciu finančných prostriedkov potrebných na realizáciu koncepcie usporiadania miestnej štátnej správy a harmonogram úloh súvisiacich s transformáciou krajských úradov a zrušením okresných úradov. Na základe uznesenia sa zníži počet zamestnancov miestnej štátnej správy z východiska 1. júla 2003 z 12 255 funkčných miest na 9 820 funkčných miest v priebehu roka 2003, t. j. zníženie o 2 435 miest a úspora finančných prostriedkov ročne o približne 751 miliónov Sk. Po ďalšie - v súčasnosti vláda schvaľuje zákon o štátnom rozpočte na rok 2004, v rámci ktorého je definovaná systemizácia miest v štátnej správe, funkčné miesta mimo štátnu službu a strop výdavkov v súlade s predchádzajúcimi rozhodnutiami vlády. Všetky zmeny sa musia udiať v rámci schváleného rozpočtu na rok 2003 a v rámci rozpočtu na rok 2004. (Hlas v sále.) Pán kolega, ešte ma nechajte dohovoriť, môžete reagovať vo faktickej poznámke. Po dvanáste - ministerstvo vnútra pripravilo podrobný harmonogram zabezpečovania vecných úloh súvisiacich s transformáciou krajských úradov a zrušením okresných úradov miestnej štátnej správy. Celý proces, ktorý som pred chvíľou vymenoval, má jasný postup. Od 1. 1. 2002 zmena územnosprávneho usporiadania, čiže vznik vyšších územných celkov. Ďalej presun kompetencií na obce a vyššie územné celky, to je termín 2002 až 2004. Ďalej regionalizácia miestnej štátnej správy vo väzbe na presun kompetencií, t. j. k 1. 1. 2004, to je to, o čom sa dnes začíname veľmi vážne baviť. Po štvrté - decentralizácia financií. To je plánované v období 2004 až 2005. Po ďalšie - nové kontrolné mechanizmy od 1. 1. 2004. Aj o tých tu bolo hovorené, že neexistujú. Sú jasne v koncepcii a schválené od 1. 1. 2004. Po ďalšie - reforma miestnej samosprávy. To bude veľmi ťažký oriešok a je plánovaný na rok 2004 až 2006. Ďalší presun kompetencií na územnú samosprávu, rok 2006, a ako záver, a to by som chcel dať do pozornosti všetkým tým, ktorí snívajú o znížení počtu rezortov, reorganizácia ústredných orgánov štátnej správy je plánovaná v tejto reforme v roku 2006. Chcel som týmto úvodom upozorniť na skutočnosť, ktorá tu bola viackrát spomenutá mojimi predrečníkmi, že ide o chaos; čiže žiadny chaos, vládna koalícia postupuje podľa jasnej koncepcie a časového plánu, podľa koncepcie, ktorá bola schválená v roku 1999 a odvtedy je napĺňaná a realizovaná konkrétnymi legislatívnymi normami. Dovoľte, aby som sa ďalej zaoberal usporiadaním verejnej správy na Slovensku. Slovenská republika je unitárny štát. Takéto štáty sú vo svojej podstate štátmi centralizovanými. Vzhľadom na historický vývoj na území Slovenska, geografické podmienky, národnostnú štruktúru, ale aj vzhľadom na kroky vykonané v reforme verejnej správy od roku 1989 a pôsobenie Slovenskej republiky v Európskej únii je cieľom existencia unitárneho, ale pritom decentralizovaného štátu s konkrétne stanovenou štruktúrou verejnej správy. Verejná správa na Slovensku bude pôsobiť na troch úrovniach. Obec, kraj, respektíve župa a centrálna, národná úroveň. Táto štruktúra je definovaná Ústavou Slovenskej republiky. Na úrovni vyššieho územného celku existuje symetria usporiadania orgánov samosprávy vyššieho územného celku a krajského úradu všeobecnej štátnej správy. V Slovenskej republike existujú samostatné orgány územnej samosprávy na dvoch úrovniach - na úrovni obce a vyššieho územného celku. Orgány územnej samosprávy budú disponovať primeranými vlastnými normotvornými a finančnými nástrojmi potrebnými na plnenie samosprávnych úloh. Štátnu správu ako druhú oblasť verejnej správy na centrálnej úrovni zabezpečuje vláda Slovenskej republiky, ministerstvá a ostatné ústredné orgány štátnej správy. Na miestnej úrovni zabezpečujú výkon štátnej správy úrady všeobecnej štátnej správy, to znamená krajský úrad a úrady špecializovanej štátnej správy. V prípade potreby a na základe povahy vykonávanej činnosti si krajské úrady môžu v území zriaďovať v rámci svojej pôsobnosti úrady, respektíve pracoviská s právnou subjektivitou, ak je to potrebné, v administratívno-právnych veciach, t. j. dekoncentrovať rozhodovaciu právomoc. V prípadoch, kde je to z hľadiska poskytovania služby pre občana efektívnejšie, zabezpečujú úlohy štátu orgány samosprávy ako prenesený výkon pôsobnosti štátnej správy. Spôsob zabezpečovania takéhoto výkonu štátnej správy definuje ústava a zákony. Čiže skúsme si povedať, čo vlastne schválila vláda Slovenskej republiky v máji 2003. Svojím uznesením č. 370 a č. 371 dňa 14. mája schválila projekt decentralizácie verejnej správy ako záväzné východisko a podklad pre uskutočňovanie ďalších prác. Po ďalšie - decentralizáciu ďalších pôsobností zo štátnej správy na obce a vyššie územné celky, po ďalšie - zrušenie okresných a krajských úradov štátnej správy a začiatok činnosti novej štruktúry miestnej štátnej správy k 1. januáru 2004, mimochodom, v súlade so svojím programovým vyhlásením. Ďalej časový priebeh hlavných aktivít a ďalej koncepciu usporiadania miestnej štátnej správy od 1. januára 2004. Projekt pokračovania decentralizácie verejnej správy nadväzuje a upravuje pôvodnú koncepciu decentralizácie a modernizácie verejnej správy, ktorú schválila vláda Slovenskej republiky 11. apríla roku 2000 už spomínaným uznesením číslo 230. Projekt rešpektuje a rozpracúva Programové vyhlásenie vlády, ktoré schválila Národná rada Slovenskej republiky 14. novembra 2002 a v ktorom sa vláda zaviazala realizovať efektívny, štíhly, a nie drahý štát. Takže sa zaviazala, že pripraví a uskutoční reorganizáciu štátnej správy s tým, že sa prehodnotí pôsobnosť, efektívnosť a štruktúra okresných a krajských úradov a pripraví novú organizáciu miestnej štátnej správy spojenú so zoštíhlením administratívnych a so zrušením okresných úradov. Po b) - bude pokračovať v procese decentralizácie a dekoncentrácie štátnej správy so zámerom posilniť postavenie a zodpovednosť územnej samosprávy pri poskytovaní služieb občanovi decentralizovať verejné financie posilnením vlastných daňových príjmov obcí a stanovením vlastných daňových príjmov vyšších územných celkov. Toto považujem za odpoveď tým, ktorí tvrdia, že Programové vyhlásenie vlády v tejto oblasti nebolo jasne koncipované, a to, čo sa tu dnes deje, ide nad rámec Programového vyhlásenia vlády. Každý kto toto počúva, je uzrozumený s tým, že kroky, ktoré sa dnes dejú, sú napĺňaním Programového vyhlásenia vlády. Dovoľte mi ešte v krátkosti pozastaviť sa pri tom, o čom sa dnes vášnivo diskutuje, a to je reorganizácia miestnej štátnej správy. Vo vládnej koncepcii decentralizácie a modernizácie verejnej správy z apríla 2000 bol prijatý postup reorganizácie štátnej správy. Vychádzalo sa pri tom z princípu, že nie je možné reorganizovať naraz všetky úrovne. Postup zmien v štátnej správe, previazaný s procesom decentralizácie, si vyžaduje veľký počet nových a novelizáciu existujúcich zákonov. Tento proces musí organizovať štátna správa na centrálnej úrovni a preto bolo prijaté rozhodnutie, že v prvej etape príde k zásadným zmenám v rámci miestnej štátnej správy a následne príde k reorganizácii ministerstiev, ostatných ústredných orgánov štátnej správy, rozpočtových a príspevkových organizácií zriadených centrálnymi orgánmi. Oneskorenie procesu v rokoch 2000 až 2002 spôsobuje aj oddialenie zmien na centrálnej úrovni počas uskutočňovania zmien, na miestnej úrovni štátnej správy prebieha proces modernizácie verejnej správy na úrovni ústredných orgánov. Nová organizácia miestnej štátnej správy. Tu by som chcel poprosiť o chvíľu pozornosti, lebo o tom pravdepodobne ešte bude diskusia aj v druhom čítaní. K 1. januáru 2004 príde k zrušeniu integrovaných úradov miestnej štátnej správy. Okresné a krajské úrady a štátna správa v území bude zabezpečovaná úradmi všeobecnej štátnej správy podriadených Ministerstvu vnútra Slovenskej republiky a úradmi špecializovanej štátnej správy. Úrady budú organizované na krajskej úrovni a na úrovni obvodov. Obvod združuje viacero území okresov. Výnimku tvoria úrady ministerstva práce, sociálnych vecí a rodiny a ministerstvo zdravotníctva, ktoré nemajú zastúpenia na krajskej úrovni, a ministerstva školstva, ministerstva kultúry a ministerstva výstavby a regionálneho rozvoja, ktoré nemajú zastúpenie na obvodnej úrovni. Krajské úrady všeobecnej štátnej správy si môžu v území zriaďovať okrem obvodných úradov aj ďalšie stále pracoviská podľa potrieb a požiadaviek. Zodpovednosť za plnenie štátnych úloh území už nebude delená medzi ministerstvom vnútra a odvetvovými ministerstvami, od 1. januára 2004 bude zodpovedné výlučne za kvalitu, efektivitu, finančnú náročnosť a dostupnosť verejnej služby príslušné ministerstvo, ktoré môže dekoncentrovať svoje úlohy na podriadené úrady na krajskej úrovni. Riadiace pozície úradov respektíve pracoviská budú odkazované v súlade so zákonom o štátnej službe a nebudú to ako v súčasnosti politické nominácie. Dôvodmi pre takúto zásadnú zmenu bolo, po prvé, odstránenie zložitých riadiacich vzťahov medzi ústrednými orgánmi štátnej správy a nevhodne delená zodpovednosť medzi ministerstvom vnútra a odvetvovými ministerstvami, po druhé, zjednodušenie personálnej agendy v štátnej správe s možnosťou zriadenia jedného alebo viacerých služobných úradov podľa potrieb a druhu vykonávanej agendy ústredného orgánu. Po tretie, prepojenie k politickej a vecnej zodpovednosti za úlohy na všetkých úrovniach. Po štvrté, posilnenie jednotnej riadiacej a kontrolnej činnosti. Po piate, vyššia flexibilnosť organizácie siete pracovísk v rámci krajov podľa rozhodujúcich kritérií poskytovanej služby. Po ďalšie, zefektívnenie metodického riadenia a ďalšieho vzdelávania. Ďalej, vyššia prehľadnosť finančných tokov zrušením rozpočtových kapitol krajských úradov a presunutím prostriedkov do kapitoly zodpovedajúceho ministerstva. Po ďalšie, racionalizácia štátnej správy. Predpokladám, že tieto dôvody, ktoré som uviedol vo vzťahu ku vzniku špecializovanej štátnej správy, sú dostatočne zrozumiteľné na to, aby som už nemusel pokračovať, pretože predpokladám, že v druhom čítaní detaily vo vzťahu k jednotlivým špecializovaným štátnym správam ako aj rozmiestnenie obvodných úradov a ich previazanosť na rezorty bude predmetom diskusie. Dovoľte mi ešte pár poznámok k tomu, čo tu odznelo v diskusii. Nebudem reagovať na všetko, ale predsa len. Rozbitie koncentrovanej štátnej správy niekto nazval aj v tejto snemovni útokom na podstatu štátu. No ak by toto malo platiť, ak to, že rušíme dnes, prepytujem, 79 politrukov a dávame kompetencie rezortným ministerstvám, ktoré by si mali usporiadať štátnu správu tak, aby bola dostatočne dostupná občanovi, tak, aby bola optimalizovaná súbežne s ostatnými rezortmi, a tento kruh už tiež máme za sebou, a dokonca uznesením vlády Slovenskej republiky, tak tí, ktorí hovoria o rozbití štátu, považujem tieto tvrdenia za nepochopenie, minimálne za nepochopenie, ale predovšetkým to považujem za neochotu z hľadiska niečoho, čo tu bolo v minulosti a na čo sme spoločne všetci doplácali. Ak tu niekto hovoril o tom, že nebola schvaľovaná koncepcia v Národnej rade - od roku 1999 každý, kto má záujem o tento proces, vie, že stratégia, ktorá bola schválená v roku 1999, pokračuje a napĺňa sa konkrétnymi legislatívnymi normami až po dnešný deň. Ak sa dnes chceme vrátiť k tomu, že ideme diskutovať o tom, o čom sme rozhodli, a ešte raz opakujem a podčiarkujem, nie my, o duálnom modeli sa nerozhodlo v roku 1999, o tom sa rozhodlo predsa v roku 1996, keď sa prijímali zákony č. 221 a č. 222. Vtedy bolo definitívne rozhodnuté o duálnom modeli na Slovensku. Ak tu niekto chce kritizovať koncepciu, respektíve Programové vyhlásenie vlády, no, je to tam jasne napísané, zadefinované v tom, čo som doposiaľ prečítal. Myslím, že to bolo dostatočne zrozumiteľné, bolo tu spomínané zo strany môjho kolegu, podpredsedu výboru pána Číža, žiaľ, nie je tu, modernizačný dlh. No, preboha, veď my sme zdedili po roku 1989 verejnú správu v takom stave, v akom sme ju zdedili, napriek tomu, že tento štát je do dnešného dňa centralizovaný. A až dnes začínajú reformy školstva, zdravotníctva, sociálnej sféry a tak ďalej. Tak centralizovaný štát si s tým, čo sme tu zdedili po roku 1989, do dnešného dňa nevedel sám poradiť. A môžeme hovoriť o tom, že to hádžeme na obce a mestá a na regióny. Ale veď súbežne s tým, s decentralizačnou dotáciou dnes tam odchádzajú tie isté finančné prostriedky. Ale je presne na tých, ktorí sú volení a ktorí presne rozumejú v tom regióne a v tom meste, ktorá škola má zostať a ktorá nie, ktorá nemocnica je úplne zbytočná, a ktorá má „obložnosť“ jednu tretinu oproti tomu, čo tu voľakedy naprogramovali komunisti, tak toto všetko je dnes pred nami, a som presvedčený vnútorne, že po tom, čo mal centralisticky riadený štát možnosť trinásť rokov toto vyriešiť, a nevyriešil to, a my dnes nemáme absolútne pri centralisticky riadenom štáte žiadne mechanizmy, aby sme zabránili tomu neskonalému nevyrovnávaniu respektíve prehlbovaniu rozdielov medzi východom a západom na Slovensku, tak toto je posledná šanca, ako sa to dá dosiahnuť. A všetky kompetencie, ktoré sme presunuli na volené orgány, na tú nižšiu úroveň v zmysle subsidiarity, potvrdili, že sme išli správnym smerom a že ten krok bol vždy dobrý. Nikdy nás to, do dnešného dňa, nezradilo. Napriek problémom, ktoré tam existujú. A som presvedčený, že samosprávy sa dokážu vysporiadať aj s tým, akým spôsobom bude organizované školstvo, alebo reorganizované, a akým spôsobom bude reorganizované zdravotníctvo. A nepochybujem aj o sociálnej sfére. A posledné, no, pri všetkej úcte k tým, ktorí tu vyhlasujú, že by toto mal byť akýsi priesečník vzťahu koalícia - opozícia, a že kým sa na tomto nezhodneme, takže by sme nemali ísť ďalej, vážení, ale veď toto je po tom, čo sme zrušili 4. článok ústavy, po tom, čo sme urobili tristošesťdesiatdevinu a spravili sme zákon o obecnom zriadení, a všetci, ktorí ste tu v tejto sále, mi dáte za pravdu, že to bol fantastický krok po tom, ako sme ten civilizačný dlh, ktorý existoval v našich obciach a mestách, dobehli. Ako sme tristošesťdesiatdevinou umožnili, že sme zachránili historické jadrá našich miest a obcí a tak ďalej, po tom, čo sme spravili štyristošestnástku, aj keď boľavo, ale sme ju dotiahli do konca, a ona dnes nabieha a funguje, tak toto je posledný krok k tomu, aby sme definitívne zrušili komunistické usporiadanie štátnostraníckeho riadenia verejnej správy. Verím, že všetci, ktorým nám ide o demokraciu a o to, aby sme sa pohli dopredu, zahlasujete za zákony, ktoré sú dnes namaľované jednotlivými rezortmi v zmysle koncepcie, ktorú som tu predniesol. Ďakujem za pozornosť. (Potlesk.) Z. Martináková, podpredsedníčka NR SR: Faktické poznámky. Uzatváram možnosť hlásiť sa s faktickými poznámkami. Pán poslanec Maxon. M. Maxon, poslanec: Ďakujem pekne za slovo. Pán poslanec Hort, je to môj subjektívny názor, ale ja sa obávam, že do reformy verejnej správy komunistické metódy zavádzate práve vy. To je poznámka číslo jeden. A poznámka číslo dva, ak chcete pracovať so štatistickými údajmi, pracujte, prosím, objektívne, ten pokles pracovníkov štátnej správy je súčasne nárastom pracovníkov vo verejnej správe. A dokonca ten nárast vo verejnej správe je ešte väčší, aj jedno sa platí z prostriedkov daňových poplatníkov tejto krajiny, aj druhé sa platí z prostriedkov daňových poplatníkov tejto krajiny. No čo ja charakterizujem na tejto reforme, je predovšetkým skutočnosť - a niekedy mám pocit, že si to aj uvedomujete -, jednoducho v tejto krajine prestáva fungovať ústredná vláda so všetkými povinnosťami, ktoré jej vyplývajú z ústavy, nebudem hovoriť o príčinách, o tom, prečo je to tak. V stave, keď si ústredná vláda neplní svoje povinnosti voči občanom Slovenskej republiky, vy robíte reformu a presúvate túto povinnosť na samosprávu a na regionálnu štátnu správu bez primeranej kvantifikácie rozpočtových dopadov a bez primeranej kvantifikácie prostriedkov, čo to bude stáť. Ak moji kolegovia kritizovali to, čo sa deje, tak kritizujú aj to, že opäť neexistuje žiadna kvantifikácia rozpočtových dopadov v tejto oblasti. A to považujeme za kľúčové. No stojím si za tým, čo som povedal, ústredná vláda v tejto krajine prestáva fungovať... (Prerušenie vystúpenia časomierou.) Z. Martináková, podpredsedníčka NR SR: Pani poslankyňa Mušková, faktická poznámka.