Richter, Ján, minister práce, sociálnych vecí a rodiny SR (2015-11-24):
Ďakujem pekne, pán predseda, za slovo. Chcem poďakovať za tú diskusiu aj napriek tomu, že jej obsah išiel značne nad rámec toho zákona, ktorý predkladáme, to znamená riešenie materského ako takého. Pokúsim sa zaujať stanovisko aj k tým návrhom, ktoré tu odzneli. K pánovi Kaníkovi. Ani tu nie je z úcty, už keď ma sedem razy vyzval, mohol ostať a reagovať a čakať nejakú odpoveď, veď v konečnej miere aj to, čo riešime dnes po jedenástich rokoch (vdovy a vdovci) je jeho maslo na hlave. Jedenásť rokov to tu takto bolo. (Potlesk.) Starodôchodcovia, novodôchodcovia, to je jeho maslo na hlave, preto tvrdý populizmus. V tomto období my sme prijali dôchodkovú reformu systémovo, veď sme len v nejakom prechodnom období, čo sa týka formy prechodu z takzvaného švajčiarskeho modelu, to znamená 50 % vývoj miezd a vývoj cien na novú takzvanú dôchodcovskú infláciu. Prognózy Inštitútu finančnej politiky hovoria úplne jasne. Už o dva roky sa predpokladá, že tá dôchodcovská inflácia má narásť niečo cez 2-percentá. To znamená, to je vo vývoji, to sa nedá zákonom upravovať podľa toho, ako v ktorom kalendárnom roku vychádzajú isté čísla, ktoré s tým súvisia, nehovoriac o tom, že tie najslabšie príjmové skupiny dôchodcov my riešime. Navýšili sme vianočný dôchodok a pre budúci rok je po prvý raz v praxi realizovaný minimálny dôchodok, ktorý znova rieši vážne kategórie, kategórie ľudí z hľadiska tých najnižších dôchodcov. To znamená, že z jeho strany to vyznieva možno skôr ako irónia. Opakujem ešte raz. Je záujem riešiť, máme záujem riešiť aj budeme riešiť toto. Ja sa netajím s tým, že nejaká vízia pre budúcnosť, pre to budúce obdobie z pohľadu nášho je možno trinásty dôchodok, ktorým by sa mali v nejakom období začať aj isté veci riešiť. Ale tu sa diskutuje napríklad o ústavnom riešení I. aj II. dôchodkového piliera. A vlastne spochybňuje tie veci, lebo však chceme zakotviť niečo to, čo sme prijali. Ale, ešte raz, nechcem riešiť tento problém. Meritum tej veci je niekde úplne inde. K pánovi Mihálovi, čo sa týka tej odvodovej úľavy zákona ohľadom hladových dolín. Rozumiem tomu. My tie návrhy a opatrenia sme prijali. Ja nemôžem tvrdiť, že sú plne štandardné. Vôbec pozitívna diskriminácia je neštandardné riešenie, pretože my máme záujem zvýhodniť ľudí, ktorí žijú v tých regiónoch, kde tá nezamestnanosť je najvyššia, aby sme im pomohli v tej sociálno-ekonomickej situácii, v prvom rade sa zamestnať a vôbec dvihnúť tú životnú úroveň. To nie sú štandardné veci a sú asi prechodné. Iste to nebude trvať donekonečna, ak sa nám podarí ľudí v ďaleko väčšej miere zamestnať a jednoducho zvýšiť tú ich životnú úroveň, asi sa potom tie opatrenia budú postupne meniť. Konzultoval som aj s kolegami tú otázku, áno, je tu dvanásť mesiacov, šesť mesiacov, ale znova to je tá pozitívna diskriminácia. Priznám sa, že konzultácie bežali predtým aj so zamestnávateľmi, aj so Sociálnou poisťovňou. Čo sa týka tej praktickej realizácie, nenarazili sme tam na nejaký problém. Ono všeobecne platí, že vznik a zánik toho poistenia môže nastať aj v priebehu mesiaca. Ale ja vôbec nevylučujem, že tejto k problematike sa eventuálne vrátime a budeme hľadať nejaké riešenie, ktoré by mohlo pomôcť tým účtovníčkam, ktoré sa touto problematikou reálne zaoberajú. V tejto chvíli k tomu návrhu snáď len toľko. Ale teraz k tomu zákonu, ktorý je predmetom rokovania. Je tu obdobie a situácia, keď aj v rámci Európskej únie sa veľmi vážne o tejto problematike diskutuje. Ja sa priznám, že viackrát som odpovedal aj na upozornenia a listy z OECD, ktorá žiadala Slovenskú republiku, aby sme znížili ten počet týždňov, v ktorom ženy matky poberajú materské. To tvrdo odmietam. Nevidím na to dôvod a osobne si myslím, že by bolo veľmi zlé, aby sa unifikovala takáto právna norma a rovnako pristupovalo k tomu v Nemecku, Francúzsku, na Slovensku. Máme svoje vlastné špecifiká a podmienky, tu jednoducho treba vychádzať z toho. A ja som osobne rád, že sme v prvej trojke v rámci Európskej únie z hľadiska tej pomoci. A tá perspektíva aj z hľadiska budúceho roku je z môjho pohľadu úplne jasná. Treba to, ešte raz, zvýšiť o tých 5 %, aby sme dosiahli plnú náhradu straty príjmu tej matky, ktorá na tú materskú jednoducho odišla. Veď riešime problémy aj demografie, ďalších vecí. A toto všetko je potrebné jednoducho pri takýchto skutočnostiach zvážiť, a preto si myslím, že aj projekty, ktoré sme ponúkli, zosúladenie rodiny a práce, to všetko smeruje k mladým rodinám. Je veľa matiek, ktoré majú záujem udržať istý kontakt aj v priebehu výchovy detí, dajme tomu, v tých prvých troch rokoch so svojim pracoviskom a zamestnaním. No tak vytvárame na to podmienky. Opakujem, nevyháňame ženy z materskej do práce, ale tam, kde je vytvorený ten predpoklad a podmienka, tak tam dávame tú šancu. Myslím si, že toto je veľmi dôležité. A, opakujem ešte raz, to nie je nič populistické, som presvedčený, že dnes pri navýšení na tých 70 % toho príjmu dosiahne tá žena matka 91,2 % čistého príjmu z toho predchádzajúceho obdobia. Už to je relatívne veľmi pozitívne. A ak sa nám podarí po tom budúcom období v tomto trende pokračovať, som presvedčený, že nielen to bude pozitívne prijaté, ale aj bude to mať priaznivú odozvu aj vo viacerých oblastiach, ktoré ja som sa tu už snažil jednoducho naznačiť. Treba vidieť aj tú skutočnosť, že ženy, ako postupuje tá doba, kedy rodia prvé deti, sa posúva do ich vyššieho veku. Treba reagovať aj na to. To znamená, je prirodzené, že predtým pracujú, majú sa záujem niekde pracovne uchytiť. No aj na to je potrebné v súvislosti tým materským reagovať a jednoducho pozitívne riešiť tie ženy matky, ktoré predtým pracovali, aby na tom materskom sa to adekvátne prejavilo. A, samozrejmá vec, v maximálnej miere podporujem aj odstránenie tej diskriminácie, ktorá tu jedenásť rokov trvala, keď pán Kaník svojím rozhodnutím zaviedol dve skupiny, nerovnaké skupiny (vdovy, vdovci), a preto v plnej miere podporujem ten návrh, ktorý sme tu predložili. Ja som ho sľúbil predložiť, prebehlo k nemu aj medzirezortné pripomienkové konanie, len bolo potrebné si niektoré tie veci ešte zanalyzovať a vyjasniť hlavne so Sociálnou poisťovňou. Tu treba vidieť, že sa vraciame niekde jedenásť rokov dozadu. To nie je jednoduché aj z hľadiska analýzy a všetkých ostatných vecí, ktoré s tým úzko súvisia, ale som osobne presvedčený, že odstráni sa skrivodlivosť a nastane spravodlivosť a objektívnosť aj v tejto oblasti, že nebudú riešené dve kategórie vdov a vdovcov, či už to bolo pred rokom 2004 alebo v tomto období. Uchádzam sa o podporu tohto zákona. Ďakujem. (Potlesk.)