T. Galbavý, poslanec: (2002-04-05):
M. Andel, podpredseda NR SR: Ďakujem, pán kolega, za vaše vystúpenie. S faktickou poznámkou chce vystúpiť pán poslanec Bohunický. Nech sa páči, pán kolega, máte slovo. P. Bohunický, poslanec: Pekne ďakujem, pán podpredseda. Kolega Galbavý predložil novelu volebného zákona a zdá sa, že ani sám neverí tomu, čo predložil, pretože v niektorých vysvetľujúcich a doplňujúcich veciach si vlastne sám odporuje. Takže je dosť zložité v tejto fáze vlastne už predvolebnej prípravy s takýmto radikálnym rezom a s takýmto nepripraveným návrhom vôbec súhlasiť. Takže ja si myslím, že návrh nie je dobre pripravený. M. Andel, podpredseda NR SR: Ďakujem, dámy a páni, uzatváram všeobecnú rozpravu o tomto bode nášho rokovania. Pán navrhovateľ vystúpil. Chcem sa spýtať, pán spravodajca, chcete reagovať? Netreba. Ďakujem veľmi pekne. Dámy a páni, prerušujem rokovanie o tomto bode nášho programu. Teraz prikročíme k prvému čítaniu o návrhu poslancov Národnej rady Slovenskej republiky Jirka Malchárka a Roberta Fica na vydanie ústavného zákona o skrátení volebného obdobia Národnej rady Slovenskej republiky. Návrh ústavného zákona ste dostali ako tlač č. 1366. Návrh na pridelenie návrhu zákona na prerokovanie výborom Národnej rady Slovenskej republiky máte v rozhodnutí predsedu Národnej rady Slovenskej republiky číslo 1515. Teraz dávam slovo poslancovi Jirkovi Malchárkovi a prosím ho, aby návrh zákona uviedol. Nech sa páči, pán kolega. J. Malchárek, poslanec: Ďakujem pekne, pán predsedajúci. Vážené dámy poslankyne, páni poslanci. Návrh na vydanie ústavného zákona o skrátení volebného obdobia Národnej rady Slovenskej republiky som sa rozhodol spoločne s pánom kolegom poslancom Robertom Ficom predložiť do Národnej rady už začiatkom februára tohto roku. Podstata tohto nie veľmi obsiahleho návrhu spočíva v skrátení volebného obdobia súčasného parlamentu, zvoleného v riadnych parlamentných voľbách v roku 1998. Volebné obdobie súčasnej Národnej rady by sa podľa návrhu ústavného zákona malo skončiť dňom volieb do Národnej rady Slovenskej republiky, ktoré sa majú konať 28. a 29. júna 2002. K predloženiu takéhoto návrhu na rokovanie parlamentu nás viedlo aktuálne dianie na slovenskej politickej scéne a predovšetkým na začiatku roka 2002. Vyostrenie situácie na politickej scéne, spojené s prehlbovaním názorov, rozporov vo vnútri vládnej koalície napríklad aj v súvislosti s privatizáciou Slovenského plynárenského priemyslu viedlo k destabilizácii slovenskej politickej scény, k utlmeniu konštruktívneho dialógu na pôde vlády, ale čiastočne aj parlamentu a predovšetkým nárastu nevôle a nedôvery samotných občanov Slovenska. Považovali sme preto za potrebné poukázať na možnosť alternatívneho riešenia, ktoré sme považovali a naďalej považujeme za konštruktívne a korektné. S odstupom dvoch mesiacov musím konštatovať, že situácia na slovenskej politickej scéne sa nezmenila k lepšiemu a návrh ústavného zákona o skrátení volebného obdobia Národnej rady Slovenskej republiky zostáva aj naďalej výsostne aktuálny. Vývoj v domácej politike vo februári a v marci len potvrdil, že sa postupne zvolebnieva a pozornosť politikov sa stále častejšie sústredí na získavanie voličskej podpory namiesto na riešenie aktuálnych problémov. Skrátením volebného obdobia súčasnej Národnej rady Slovenskej republiky a presunutím termínu volieb na začiatok leta by sa viaceré problémy podarilo riešiť. Skorší termín volieb by mal síce za následok zrušenie poslednej riadnej schôdze parlamentu naplánované na jún a júl tohto roka, ale novozvolený parlament by od septembra mohol nerušene vykonávať svoju činnosť. Atmosféra v novozvolenom parlamente bude nepochybne pokojnejšia a tvorivejšia a dôležité zákony, súvisiace s harmonizáciou práva Slovenskej republiky s právom Európskej únie, by tak mohli byť prerokované v menej vyhrotenom a konfliktnom prostredí, čo by sa bezpochyby pozitívne prejavilo aj na ich kvalite. Nezanedbateľným argumentom v prospech navrhovaného riešenia je aj približovanie sa termínu pražského samitu NATO, na ktorom Slovenská republika očakáva naplnenie svojich ambícií prijatia za riadneho člena aliancie. V tejto súvislosti sme si všetci vedomí toho, že jednou zo základných podmienok členstva v aliancii je existencia stabilnej a dôveryhodnej vlády, ktorá by mala vzísť z tohtoročných parlamentných volieb a ktorá by mala byť pre členské štáty NATO zárukou demokratického vývoja na Slovensku. S ohľadom na aktuálnu politickú scénu a na preferencie jednotlivých politických strán možno takmer s istotou predpokladať, že zostavenie vlády po voľbách bude náročné a vyžiada si zrejme dlhšie trvajúce rokovanie. Pokiaľ by sa voľby uskutočnili v lete, to je minimálne s dvojmesačným predstihom oproti septembrovému termínu, vytvoril by sa tak dostatočný časový priestor pre rokovania o zostavení stabilnej vlády. Takáto vláda by zároveň mala možnosť nielen tlmočiť predstaviteľom aliancie svoje zámery pre ďalšie smerovanie Slovenska, ale aj ukázať ich napĺňanie v praxi. Ďalším z podstatných argumentov v prospech skoršieho termínu volieb je aj otázka prípravy návrhu štátneho rozpočtu na nasledujúci rok, ktorá momentálne prebieha v plnej réžii súčasnej vlády. Vláde, ktorá vzíde zo septembrových volieb, ostane len minimálny priestor pre rozpracovanie svojich programových priorít do návrhu štátneho rozpočtu. Je preto viac než pravdepodobné, že podobne ako vo volebných rokoch 1994 a 1998 nedôjde k schválenie štátneho rozpočtu v riadnom termíne a rozpočtové hospodárenie sa v prvých mesiacoch roku 2003 bude riadiť rozpočtovým provizóriom. V prípade skoršieho termínu volieb by s najväčšou pravdepodobnosťou takéto mimoriadne riešenie nebolo potrebné. V tejto súvislosti by som zároveň chcel zdôrazniť, že predmetný návrh ústavného zákona reaguje vlastne na stav, ktorý tu už existuje dve volebné obdobia a ktorý vznikol v dôsledku prijatia ústavného zákona č. 70/1994 Z. z. o skrátení volebného obdobia Národnej rady zvolenej v roku 1992. Do prijatia tejto v podstate mimoriadnej právnej úpravy sa parlamentné voľby konali v mesiaci jún a tento termín bol plne vyhovujúci. Jedným z cieľov predkladaného návrhu ústavného zákona je preto aj presun termínu volieb na pôvodný, osvedčený júnový termín, ktorý sa využíva aj vo viacerých európskych krajinách. Myšlienku návratu k pôvodnému júnovému termínu parlamentných volieb podporili aj viacerí slovenskí politici, ktorí sa vyjadrili veľmi pozitívne k tomuto termínu, bohužiaľ, nie však pre toto volebné obdobie v roku 2002. Ako som už na začiatku spomenul, tento návrh ústavného zákona sme s kolegom pánom poslancom Ficom podali do parlamentu na začiatku februára a požiadali sme listom predsedu Národnej rady pána Migaša, aby bol tento bod zaradený medzi prvými bodmi schôdze. Bohužiaľ, bol zaradený ako 88. bod programu. V dôsledku oneskoreného prerokovávania tohto návrhu a s ohľadom na dĺžku samotného legislatívneho procesu sa príprava volieb v lehotách určených zákonom o voľbách do Národnej rady, nie je možné alebo ich uskutočnenie je veľmi nereálne. V momentálnej situácii by preto podľa môjho názoru bolo vhodným riešením, ak by si vláda Slovenskej republiky osvojila argumenty a osvojila tento návrh a požiadala Národnú radu Slovenskej republiky o jeho prerokovanie v skrátenom legislatívnom konaní. Ponechávam preto vašej úvahe, vážené kolegyne a kolegovia, aký postoj zaujmete k tomuto návrhu a ako rozhodnete hlasovaním o jeho ďalšom osude. Ďakujem vám veľmi pekne za pozornosť. I. Presperín, podpredseda NR SR: Ďakujem, pán poslanec. Teraz prosím spoločného spravodajcu, ktorého určil navrhnutý gestorský výbor, ústavnoprávny, poslanca Miklósa Fehéra, aby sa ujal slova. M. Fehér, poslanec: Ďakujem pekne. Vážené dámy, vážení páni, dovoľte mi, aby som v súlade s § 73 odsek 1 zákona Národnej rady Slovenskej republiky o rokovacom poriadku v znení neskorších predpisov vystúpil na rokovaní Národnej rady Slovenskej republiky v prvom čítaní o návrhu poslancov Národnej rady Slovenskej republiky Jirka Malchárka a Roberta Fica na vydanie ústavného zákona o skrátení volebného obdobia Národnej rady Slovenskej republiky, tlač 1366. Konštatujem, že predmetný návrh spĺňa po formálno-právnej stránke všetky náležitosti uvedené v § 67 a v § 68 zákona Národnej rady Slovenskej republiky o rokovacom poriadku Národnej rady v znení neskorších predpisov ako i náležitosti určené v legislatívnych pravidlách. Odporúčam, aby sa Národná rada Slovenskej republiky uzniesla v zmysle § 73 odsek 3 písm. c) rokovacieho poriadku na tom, že v rozprave odporučí predmetný návrh zákona prerokovať v druhom čítaní. V súlade s rozhodnutím predsedu Národnej rady č. 1515 z 11. februára 2002 odporúčam prideliť návrh poslancov Národnej rady Slovenskej republiky Jirka Malchárka a Roberta Fica na vydanie ústavného zákona o skrátení volebného obdobia Národnej rady Slovenskej republiky, tlač 1366, na prerokovanie všetkým výborom okrem výboru mandátového a imunitného, výboru Národnej rady Slovenskej republiky pre nezlučiteľnosť, Výboru Národnej rady Slovenskej republiky pre európsku integráciu, Osobitného kontrolného výboru na kontrolu činnosti Slovenskej informačnej služby a Osobitného kontrolného výboru Národnej rady na kontrolu činnosti vojenského spravodajstva. V súlade s návrhom predsedu Národnej rady navrhujem, aby úlohy gestorského výboru plnil ústavnoprávny výbor. Odporúčam výborom, ktorým bol návrh zákona pridelený, aby ho prerokovali v lehote do 7. mája a gestorský výbor ho prerokoval v lehote do 10. mája 2002. Ďakujem pekne. I. Presperín, podpredseda NR SR: Ďakujem. Páni poslanci, panie poslankyne, otváram rozpravu o tomto bode programu. Pýtam sa, kto sa chce prihlásiť ústne, pretože písomne nebol nikto prihlásený. Konštatujem, že nikto, vyhlasujem teda všeobecnú rozpravu o tomto bode programu za skončenú. Zároveň prerušujem rokovanie o tomto bode. Pristúpime k prvému čítaniu o návrhu skupiny poslancov Národnej rady Slovenskej republiky na vydanie ústavného zákona, ktorým sa mení a dopĺňa Ústava Slovenskej republiky č. 460/1992 Zb. v znení neskorších zmien a doplnkov vykonaných ústavnými zákonmi. Návrh ústavného zákona ste dostali ako tlač 1370, návrh na pridelenie návrhu zákona na prerokovanie výborom Národnej rady máte v rozhodnutí predsedu Národnej rady č. 1519. Dávam slovo poslancovi Viliamovi Oberhauserovi a prosím ho, aby za skupinu poslancov návrh predniesol. Pán poslanec Oberhauser, máte slovo. V. Oberhauser, poslanec: Vážený pán podpredseda, vážené pani poslankyne, páni poslanci, za poslancov Slovenskej národnej strany musím predniesť procedurálny návrh, aby sa tento návrh zákona prečítal ako posledný, lebo za poslancov Slovenskej národnej strany musím povedať, že odmietame niesť zodpovednosť za tento spôsob rokovania v parlamente. Nikto nie je prítomný v rokovacej sále. My máme predniesť návrh zákona, máme ho tu argumentovať, aby sme ich presvedčili, že majú tento návrh zákona podporiť a oni tu vlastne nie sú! Prídu o 12.00 a jednoducho náš návrh zákona bez toho, aby vedeli, o čom sa v ňom hovorí, odmietnu podľa pokynov tuto pána Rusnáka alebo niektorých ďalších predsedov poslaneckých klubov. Myslíme si, že tento spôsob rokovania je nedôstojný a dehonestujúci a za takýchto okolností radšej žiadame, aby bol zaradený ako posledný bod programu s tým, že dovtedy, dúfajme, sa veci vyjasnia a bude sa rokovať korektne, bez toho, aby sa odmietali zákony bez toho, aby sa posúdili, a našlo sa nejaké riešenie, či je potrebný alebo nie. Ďakujem, pán predsedajúci. I. Presperín, podpredseda NR SR: Páni poslanci, je tu procedurálny návrh, aby sa táto tlač, tlač 1370 prerokovala ako posledná na rokovaní tejto schôdze Národnej rady. Je všeobecný súhlas? (Hlasy v rokovacej sále.) Nie je, pán poslanec Oberhauser, nie je v rokovacej sále, nemôžem si pomôcť. Ideme ďalej. Nasleduje prvé čítanie o návrhu poslancov Národnej rady Slovenskej republiky Petra Tatára a Tomáša Galbavého na vydanie ústavného zákona, ktorým sa mení a dopĺňa ústavný zákon č. 460/1992 Zb. Ústava Slovenskej republiky v znení ústavného zákona č. 244/1998 Z. z., ústavného zákona č. 9/1999 Z. z. a ústavného zákona č. 90/2001 Z. z. Návrh ústavného zákona ste dostali ako tlač 1408. Návrh na pridelenie návrhu zákona na prerokovanie výborov Národnej rady máte v rozhodnutí predsedu Národnej rady č. 1559. Dávam teraz slovo poslancovi Petrovi Tatárovi a prosím ho, aby návrh zákona uviedol. P. Tatár, poslanec: Ďakujem pekne za slovo, vážený pán predsedajúci, vážení páni poslanci, uvádzam v prvom čítaní návrh ústavného zákona, ktorým sa v čl. 74 v prvom odseku navrhuje doplniť, aby spôsob, akým sú poslanci volení vo všeobecných rovných a priamych voľbách do Národnej rady Slovenskej republiky, bol doplnený, že sa poslanci volia vo všeobecných, rovných a priamych voľbách s tajným hlasovaním podľa zásady pomerného zastúpenia. Teda je to návrh, aby sa ústavne zakotvil pomerný volebný systém. Pomerný volebný systém je zakotvený vo volebnom zákone a rozdiel medzi nimi je veľmi jednoduchý. Volebný zákon je zákon, ktorý je možné zmeniť prostou väčšinou a ústavný zákon je možné zmeniť len ústavnou väčšinou. Pomerný proporcionálny volebný systém teda zatiaľ nevyplýva priamo z Ústavy Slovenskej republiky. Proporčný volebný systém sa uplatnil u nás vždy počas trvania demokracie na tomto území v priebehu 20. storočia a ten vznik nového demokratického volebného práva po roku 1989 siaha k volebnému právu z počiatkov vzniku prvej Československej republiky, to bol zákon 123 z roku 1920, ktorým sa vydal volebný poriadok. A takisto volebný systém po roku 1989 bol významne ovplyvnený zákonom č. 67 z roku 1946 o voľbe ústavodarného zhromaždenia. Teda piliere súčasného proporčného modelu sú prevzaté práve z tejto právnej normy. Naopak, po februári 1948 a predovšetkým po roku 1954 bolo pomocou zákona 26 z roku 1954 o voľbách do Slovenskej národnej rady presadené, aby sa použil väčšinový volebný model. Dnešný pomerný volebný systém je model, ktorý je za posledných 12 - 13 rokov od roku 1989 dostatočne známy celej verejnosti. Je transparentný pre voliča, je jednoduchý, je prehľadný, nenáročný na realizáciu. Volilo sa už štyrikrát podľa tohto systému a ani raz nebola spochybnená legitimita volieb ani ich výsledky. Na zachovanie tohto systému existujú predpoklady tak z hľadiska charakteru politického systému, ale aj z toho dôvodu, že zároveň na Slovensku je dostatočná prítomnosť rôznych názorov, ktoré potom sú reprezentované v Národnej rade. Treba povedať, že voľby na základe pomerného systému sú lacnejšie a zatiaľ, naozaj, sa vždy osvedčili. Prečo si želáme, aby to bolo zakotvené ústavne? Ak by sa zaviedol väčšinový volebný systém, ako o tom hovoria niektorí reprezentanti politických strán, tak by sa umelo zmenila podoba profilácie politických strán a politickej scény. Pravdepodobne by rýchlo došlo k neprirodzenej integrácii politických strán. Prirodzeným dôsledkom by potom bol aj rast politickej a spoločenskej polarizácie. Väčšinový systém, prípadne kombinovaný systém by zvýšil aj možnosť manipulácie s nerovnomernou veľkosťou nových volebných obvodov. Teda špeciálnym prispôsobením veľkosti volebných obvodov by sa ešte menej reprezentatívne získalo zastúpenie v Národnej rade. čo by viedlo k výraznej asymetrii medzi hlasmi, ktoré nejaká politická strana absolútne získa vo voľbách a jej konečným zastúpením v parlamente. Zvýhodňovalo by to veľké politické strany a, jednoducho, časť spoločnosti by nebola v zastupiteľskom zbore vôbec reprezentovaná. My si myslíme, že toto skôr uprednostní, ak by sa mal zmeniť takto volebný systém na väčšinový, že by sa skôr uprednostnili také politické prvky a také prvky politickej kultúry, ktorá by, podľa nášho názoru, jednoznačne poškodila Slovensko. My si myslíme, že v záujme udržania demokracie a stability politického systému, ale aj v nadväznosti na volebnú prax po roku 89, aj pozitívne zahraničné skúsenosti, ale aj naše historické skúsenosti, je potrebné potvrdiť stabilitu pomerného volebného systému i doplnením príslušného článku ústavy. Hovoríme o tom zároveň aj tak, že v prípade zmeny volebného systému na väčšinový by strany, ktoré toto navrhujú, vlastne vykonali akúsi privatizáciu politickej scény na Slovensku a nežiadúce je to práve z tých dôvodov, že tí, ktorí toto navrhujú, teda hovorí o tom predovšetkým HZDS a Smer, zatiaľ za sebou vždy zanechali taký spôsob, že potom sa čisto stranícky obsadzuje celý štátny aparát. To sa stalo vlastne aj v posledných voľbách, ktorými boli voľby do vyšších územných celkov. A potom tá privatizácia politického systému prinesie podľa toho, akú máme prax so stranami, ktoré si toto želajú, prinesie len diskusiu o rôznych reformách, a žiadne reformy. V podstate to upevní ten dnešný stav korupcie namiesto rovných šancí pre všetkých občanov. Takéto smerovanie by prinieslo chápanie poriadku ako diktátu namiesto chápanie poriadku ako dohody, dohody všetkých občanov, dá sa povedať, že by, často sa používal nacionalizmus namiesto vlastenectva, a toto by práve tento spôsob volieb na dlhú dobu zakotvil. My si myslíme, že sa treba oprieť o naše nové a staršie historické skúsenosti a na prospech stability politického systému, na prospech ďalšieho rozvoja demokracie a na prospech toho, aby všetky názory boli zastúpené v Národnej rade, je potrebné rozšíriť čl. 74 o tento dodatok. A preto prosím o podporu nášho návrhu zákona v tom zmysle, aby postúpil do druhého čítania. Ďakujem pekne. I. Presperín, podpredseda NR SR: Ďakujem pekne. Dávam slovo poslancovi Petrovi Kresákovi ako spoločnému spravodajcovi, aby predniesol stanovisko gestorského výboru. Prosím.