J. Brocka, poslanec: (2005-09-27):
Vlastne tieto listy, ktoré prichádzali do nášho výboru, boli podnetom, prečo sa výbor pre sociálne veci a bývanie už na začiatku tohto roka veľmi vážne zaoberal týmto problémom a navrhli sme plénu Národnej rady, aby vláda, keďže sme čakali, že je potrebná nevyhnutná novela tohto zákona, aby nám predložila správu a vyhodnotila komplexne vzniknutú situáciu, prípadne navrhla opatrenia na tie isté negatívne dôsledky z prijatia tohto zákona. Tak sme aj tú správu dostali, dostali sme ju ešte pred prázdninami a my sme vlastne už o nej aj začali rokovať. Len dnes je situácia už trošku posunutá, už je kdesi inde, pretože vláda už schválila minulý týždeň novelu tohto zákona, po ktorom sme vlastne volali a budeme sa v pléne zaoberať, čo nevidieť, práve novelou tohto zákona. Čiže predpokladám, že tam bude asi oveľa širšia a hlbšia a už taká konkrétnejšia diskusia k problémom, ktoré v dôchodkovom systéme aj po prijatí nového zákona existujú. Preto by som ja teraz možno stručnejšie, teda preto stručne, ale rád by som na niektoré problémy predsa len upozornil. Chcem na začiatok svojho vystúpenia povedať, že toto moje vystúpenie nie je namierené proti dôchodkovej reforme, ani ju nespochybňujem a nepovažujem za, by som povedal, kacírske, ak sa stretáme s problémami a považujem za potrebné tie problémy riešiť, a nie prípadne skrývať hlavu do piesku. Ten hlavný problém, ktorý rezonuje najviac vo verejnosti, to sú práve tie rozdiely medzi staro a novodôchodcami, aj keď pán minister viac razy považuje za výhodu nového systému vysoké dôchodky, ja tento názor nezdieľam, pretože to nie je výhoda nového systému. Ja si myslím, že sú tam aj chyby a tie rozdiely sú, by som povedal, skôr výsledkom chyby v zákone ako niečím iným. Pri tomto probléme existujú v zásade možno dva základné prístupy, ako ten problém riešiť, teda myslím veľkých rozdielov medzi dôchodkami. Že sa všetkým dôchodcom prepočítajú dôchodky podľa nového zákona, a to je myšlienka, ktorú šíri napríklad Jednota dôchodcov  Slovenska, ja sa neprihováram za tento návrh alebo iný spôsob, že opravíme nesprávny spôsob výpočtu dôchodkov, upravíme podmienky nároku, aby sme prípadne podľa tých upravených podmienok prehodnotili časť dôchodkov, ktoré naozaj z prvého piliera sú nenáležite vysoké. Ja teraz hovorím o 20-, 30-, prípadne 40-tisícových dôchodkoch. Sú aj iné riešenia, menej zásadné, ktoré by istým spôsobom tú nespravodlivosť odstránili, že napríklad prepočítať dôchodky časti starodôchodcov, ktorí pracovali dlhšie, to znamená po splnení podmienok nároku na dôchodok. Odstránili by sme jednu diskrimináciu, ale problém veľkých rozdielov medzi dôchodkami by sme určite neodstránili. Je, myslím si, v našich podmienkach neprijateľné, aby dvaja ľudia, ktorí rovnako prispievali na dôchodok, to znamená plat, mzda, roky odpracované a mali náhradu mzdy jeden 35 percent a druhý 135 percent. Že to tak je, ja môžem použiť niekoľko príkladov aj z konkrétnej praxe. Jeden príklad je akademického profesora, ktorý ma navštívil vo výbore, ktorý odišiel do dôchodku tesne pred 1. januárom 2004 a jeho dôchodok bol v tom čase, keď bol za mnou, 9 200 korún. Jeho o desať rokov mladšia kolegyňa, nie pani profesorka, bola to jeho asistentka, má po novom dôchodok 15-tisíc korún. Iný príklad súvisí so skupinou, a tí sa považujú za zvlášť poškodených, to sú dôchodcovia s vysokou, najvyššou kvalifikáciou v tomto štáte. Sú to vysokoškolskí učitelia, vedeckí výskumní pracovníci, ktorí mali vyššie mzdy ako 10-tisíc korún v starom systéme, pracovali po vzniku nároku na dôchodok aj 5, 10, 15 rokov, ale museli odísť do dôchodku pred 1. januárom 2004. Ich kolegovia, ktorí odišli do dôchodku po 1. januári 2004 a neskoršie majú dvojnásobné a vyššie dôchodky, hoci mzdy a odpracované roky po vzniku nároku na dôchodok majú totožné. Kolega, nebudem ja menovať, ale sú to konkrétne príklady. Profesor na vysokej škole v Bratislave, ktorý odišiel do dôchodku ako 76-ročný, v takom úctyhodnom veku a poberá dôchodok 42-tisíc, hoci jeho čistá mzda v zamestnaní bola 22-tisíc korún. Tento pán, ktorý mi to písal a ktorý mi o tom hovoril, samozrejme, nehodnotí dôchodkovú reformu tak pozitívne ako my viacerí, čiže on dôchodkovú reformu nepovažuje v tomto prípade, že by bola zásluhovejšia, ale je diskriminujúca, lebo dôchodok sa určuje podľa dátumu odchodu dôchodku, a nie podľa výšky mzdy a odpracovaných rokov po nároku na dôchodok. Táto nespravodlivosť postihla, to citujem z toho listu tohto človeka, celú generáciu vysokokvalifikovaných odborníkov, ktorí odišli do dôchodku pred 1. januárom 2004. Ja si myslím, že práve v tomto prípade neplatí tak často opakovaná zásada pánom ministrom, že pracovať sa oplatí. Proste tejto skupine ľudí sa pracovať asi neoplatilo, respektíve oplatí sa tým, ktorí dnes majú tie vysoké dôchodky a nebránime im ďalej pracovať, a oni mnohí z nich ďalej pracujú a popri svojom vysokom dôchodku ešte majú aj veľmi zaujímavé mzdy. Samozrejme, toto nie je ani o zásluhovosti, ja si myslím, že ani princíp solidarity tu už dávno neplatí, že to je skôr deformácia týchto princípov. Najčastejšia výhrada voči hlasom, aby sme to zmenili, je, že by to bolo retroaktívne. Ja som teda konzultoval aj túto výhradu aj s ministrom spravodlivosti a áno, je to nepriama retroaktivita, ale nielen od neho, ale aj z iných podkladov, právny a demokratický štát pripúšťa aj retroaktivitu, dokonca je to nevyhnutné, a to vtedy, keď odstraňuje nespravodlivosť, v tomto prípade veľkú nespravodlivosť. Princíp spravodlivosti stojí vyššie aj nad princípom retroaktivity. Napríklad tí zdravotne postihnutí občania považujú, tí baníci, ktorí tu často chodievajú aj na pléna Národnej rady, oni rovnako považujú odoberanie v minulosti priznaných invalidných dôchodkov za porušenie princípu retroaktivity. V tom návrhu zákona, ktorý je už po schválení vlády, je aj, teda vláda pristupuje aj k riešeniu tohto problému, rovnako som zaregistroval, že aj problém vdovských dôchodkov je pán minister naklonený riešiť, neviem teraz, či to tak je stále, ale budeme o tom diskutovať pri rokovaní o tej novele vládneho návrhu zákona. Istý problém vidím aj v možnosti riešenia skoršieho odchodu do dôchodku, to sú takisto konkrétne príklady zo života, ale bližšie sa budem k tomu vyjadrovať alebo diskutovať pri tomto zákone. Dámy a páni, toľkoto v úvode tej diskusie, ktorá nás čaká a ďakujem za vašu pozornosť.