P. Paška, poslanec: (2005-10-27):
Chcem v úvode povedať, že, samozrejme, odôvodnenia, ktoré padali aj vo výbore v socialistickom duchu kúpeľného zákona, ktorým dodnes je právna problematika upravená o niektorých neracionálnych zneniach tohto zákona, podporu a tlak aj zo strany tvorcu tohto zákona, legislatívca, o tom, ako je napísaný moderne, ako je v kontexte európskeho práva, môžeme považovať, samozrejme, za racionálne, nie ale v stave, v ktorom sa nachádza celé slovenské zdravotníctvo a keď návrh tohto zákona, ktorý môžeme, ale nemusíme považovať za technický normatív, má byť akousi čerešničkou na šľahačke torty reformátora slovenského zdravotníctva. Chcem povedať, že totiž Smeru – Sociálnej demokracii vždy predovšetkým išlo o občana a o pacienta. A som presvedčený, že bez riešenia samotného financovania a riešenia rozsahu kúpeľnej zdravotnej starostlivosti ako štandardnej súčasti zdravotnej starostlivosti nie je možné a považujem za zbytočné zaoberať sa technickými normatívmi. Z obsahu tohto zákona až príliš jasne vidieť qui bono, komu tento zákon má slúžiť a čo má vytvoriť. Je, samozrejme, na dlhšiu debatu a zrejme z kontextu trošku širších filozofických východísk, či je trh schopný regulovať a generovať spôsoby a postupy, ktoré by mali viesť ku kýženému cieľu, či naozaj štát sa má zbaviť všetkých parametrov a všetkých nástrojov aj v tak citlivých oblastiach. Ale jedno je tu zrejmé, a to asi nespochybní nikto, veď nakoniec aj Národná rada v tomto volebnom období schvaľovala niekoľko noriem, ktoré výrazným spôsobom zasiahli do rozsahu kúpeľnej liečebnej starostlivosti od postupnej eliminácie rozsahu až po nakoniec úplne zrušenie dodatku a časti Liečebného poriadku. Až, samozrejme, schválením tzv. reformných zákonov zadefinovala veľmi voľný vzťah medzi zdravotnou poisťovňou a pacientom a nárokmi na poskytovanú kúpeľnú zdravotnú starostlivosť. Z tohto dôvodu sme presvedčení, že to nebude možné, pokiaľ nebude vyriešená zásadná otázka, ktorou je dostupnosť kúpeľnej zdravotnej starostlivosti pre občanov Slovenska. A hovorím a nedá mi nespomenúť, čo som spomenul aj pri prvom svojom vystúpení, že hovoríme najmä o ľuďoch, ktorí sú chronicky chorí, ktorých sociálny status, používam tento výraz, pretože ho používa aj Ústavný súd niekedy z pohľadu našich návrhov, nie je dostatočný na to, aby či už mierou spoluúčasti alebo úplnou samoplatbou bol takýto občan, ktorý je odkázaný na kúpeľnú liečebnú starostlivosť ako na efektívny spôsob liečby, schopný ju zaplatiť, participovať na tom. A tu niekde sa vynára ekonomický rozmer a parameter aj týchto technických zmien, ktorý vytvára skôr priestor pre zvyšovanie objemov najmä v atraktívnych miestach, kde sú atraktívne liečivé zdroje pre samoplatcov, ale, bohužiaľ, nie zo Slovenska, nie pre občanov Slovenska, ale pre zahraničných poistencov. A to je ten azda najväčší paradox. Niekoľko čísiel, len aby ste si uvedomili, o čo ide dnes. Najlukratívnejšie miesta v slovenskom kúpeľníctve Trenčianske Teplice, Piešťany, Rajecké Teplice realizujú svoj výkon zhruba v cene okolo 50 eur za poistenca a za deň včítane liečebnej starostlivosti, procedúr a všetkých služieb, ktoré poskytujú. Treba povedať, že paradoxne pri 49 000 poistencoch zahraničných európskych poisťovní, ktorí boli za minulý rok liečení na Slovensku, v slovenských liečebných kúpeľoch a prevažne v týchto atraktívnych miestach, je  to pre zahraničné poisťovne naozaj lukratívny biznis, lebo ak sa dobre pamätám, priemerná cena zahraničnej poisťovne v kúpeľoch mimo je od 90 do 120 eur za osobu a za deň. Je preto logické, že sa hľadal spôsob, ako otvoriť tento trh a tento priestor aj možno za cenu veľmi logicky znejúcich a javiacich sa nových podmienok definovaných aj formou zákona tak, aby sa zvyšovala kvalita, aby sa zvyšovala úroveň, aby sa zvyšovalo technické vybavenie a aby sa umožnil prístup na trhu k liečivým zdrojom a iným subjektom, ktoré by údajne mali práve cez tieto parametre zvyšovať kvalitu. Otázka opäť znie, či naozaj tá kvalita je až taká katastrofálna, ak, ako som už spomenul, 49 000 poistencov zahraničných zdravotných poisťovní naše slovenské kúpele liečili v primeranej kvalite. A keď sa budete baviť s manažmentom liečebných kúpeľov, uvidíte, že často naozaj ide aj o chronické indikácie, či už ide o srdciarov, ochorenia pohybového aparátu, a títo ľudia od svojich poisťovní dostávajú nárok na opakované liečby. Preto chcem opäť, dámy a páni, zdôrazniť, že pre Smer – Sociálnu demokraciu nie je spôsob liečenia týchto problémov prijateľný bez zásadného riešenia dostupnosti kúpeľnej liečebnej starostlivosti pre občanov a pacientov Slovenska. A preto jednoducho aj tento návrh zákona, ktorý možno obsahuje z hľadiska technických riešení a normatívov určité progresívne prvky, podporí. Som presvedčený, že ak nájde politická reprezentácia Slovenska po budúcich voľbách odvahu a vstúpi do citlivej oblasti rozsahu poskytovanej zdravotnej starostlivosti, o ktorej sa bez pochyby debatuje vo všetkých demokratických parlamentoch Európy, budeme sa musieť, samozrejme, zaoberať primárne aj touto otázkou. Nakoniec som sám zvedavý či už z pohľadu ochranných lehôt trojročných alebo aj toho, čo spomenul či už pán minister alebo pán spravodajca ohľadne sledovania percentuálneho objemu využiteľnosti aj zdroja, či to budú postupy, ktoré naozaj nevyvolajú tak trošku obchodnú vojnu medzi tými, ktorí sa už niekoľko rokov, samozrejme, snažia dostať do tohto lukratívneho biznisu, pretože, dámy, páni, je to svojím spôsobom hlavne v oblasti, o ktorej som hovoril, kešových platieb veľmi zaujímavý obchod. A som presvedčený, že ak, tak ako som už spomenul, nájdeme raz tú odvahu a budeme sa opäť baviť o tom, ako predovšetkým vytvoriť technické podmienky, zvýšenie kvality, zvýšenie dostupnosti slovenských liečebných kúpeľov pre slovenského pacienta, že potom sa budeme baviť aj o tom, proti čomu, samozrejme, nič nenamietam, aby zahraniční samoplatcovia či už v podobe poistenia alebo samoplatby boli súčasťou rozvoja slovenského kúpeľníctva. A ešte na záver. Vo výbore pre zdravotníctvo prebehla taká zvláštna forma kreovania pozmeňujúcich návrhov, ktorá nakoniec dospela do stavu, v ktorom sme sa ocitli. Chcem povedať, že harmonicky vyznejúca na záver debata medzi predstaviteľmi Zväzu kúpeľov a ministerstva ale neodráža skutočnosť, že na Slovensku nemáme len niekoľko atraktívnych kúpeľných miest, ale, tak ako, myslím, spomenula aj moja kolegyňa pani Sabolová, je na Slovensku veľa liečebných zdrojov, ktoré ešte dnes nemajú svoje renomé a ktoré by si zaslúžili oveľa väčšiu pozornosť. Chcem povedať, že spôsob zákona, tak ako sa navrhuje, neumožňuje využívať aj to, čo je dôležité pre regióny, v ktorých sa takéto, nazvem to, nie ešte známe a nie ešte rozvinuté kúpeľné miesta nachádzajú. Takže, vážený pán minister, dámy a páni, dovoľte ešte na záver po krátkej rekapitulácii logiky toho prezentovať, že Smer – Sociálna demokracia v takomto kontexte takýto zákon nepodporí. Dámy a páni, dovoľte, aby som si osvojil pozmeňujúci návrh k tlači 1256a. V bode 1 v § 25 ods. 4 navrhujeme nasledovné znenie: „Úhrada za odber prírodnej liečivej vody alebo úhrada za odber prírodnej minerálnej vody je vo výške 20 % príjmov obce, ktoré tvoria ochranné pásmo 1. stupňa pre zdroj prírodnej minerálnej vody, a 80 % príjmov štátneho rozpočtu.“ Odôvodnenie. Je to pomoc obciam, ktoré majú v katastri tieto zdroje a sú obmedzené v 1. stupni ochrany. Takže odovzdám tento návrh. Ďakujem pekne, dámy a páni. (Potlesk.)