Fecko, Martin, poslanec NR SR (2023-02-08):
Áno. Ďakujem pekne. Začnem od konca. Takže nie iba moja obec, hoci tak sa to tu ako v parlamente zažívalo za tie roky. Ale povedal som, koľko obcí sa postupne ako vylučuje z toho. Tento, čo sa týka jednoznačnosť, by som povedal, vyjadrení v zákone o obecnom zriadení, je tam napríklad aj nejasnosť urbanisticky spojená. Čo znamená urbanisticky spojená? Nech niekto vysvetlí od roku ´90 to nikoho nenapadlo, že to je nejednoznačné. To znamená, jedna záhrada s druhou záhradou? Bytovka jak Ľubice s Kežmarkom? To je pevne zrastené urbanisticky. Čo znamená urbanisticky? Na sto metroch, na dvoch kilometroch, na desiatich metroch a takto. To je takisto nejednoznačné a nikto sa tým nezaoberá. A je to tam proste v pohode ako keby to bolo každému jasné. Takže beriem tak, že pokiaľ ten historický vývoj a etnický princíp bude nejasný, samozrejme, v druhom čítaní dá sa to opraviť aj s vaším pričinením, pokiaľ budete mať záujem teda o tom diskutovať. Ako tu bolo povedané, áno, Ústavný súd povedal, ako to je s tým, že nepovedal, že to, čo bolo v roku ´91 a vyššie, bolo protiústavné, jak sa povedalo. To, že to nikto nenapadol, ja za to nemôžem. Ja som tu nebol vtedy. Takže berte takto, že ja to vnímam, že vtedy to vyhovovalo tejto komunite na Slovensku a teraz už to nevyhovuje? Že je to nejak ináč? Už to ináč staviame? Takže ja to beriem proste, že nie, vraciam sa do toho obdobia a hovorím, že je to reštitúcia, je to paralela reštitučného konania. Viete ako. My takisto sme nemuseli prijať v roku 2003 nový reštitučný zákon, ktorý znovu otváral na celé, na celý, na trištvrte roka tam ste si mohli uplatniť, sme znovu otvárali celú pozemkovú reštitučnú agendu nanovo. Lebo tento parlament, tento zákonodarný zbor to schválil. A nikto sa nad tým nepozastavil, prečo otvárame znovu. Ja hovorím, tu je paralela s tým istým, že tie obce, ktoré, dneska je ich deväť napríklad, možno do budúcna bude možno viacej, menej, to už druhá vec. Ale hovorím, že ja to vnímam ako paralelu a v takomto duchu to aj dávam. Pretože títo občania sa cítia byť momentálne v nekomfortnom stave. A ja hovorím ešte raz a budem citovať to, čo hovoril Fico, pán premiér bývalý, ktorého som tu mal česť zažiť niekoľko to obdobie, aj pán kolega, vy ste tu boli, aj ostatní, čo ste tu boli. Povedal, že pokiaľ iba jednému človeku, občanovi Slovenskej republiky sa pomôže týmto zákonom a novelou, máme ho podať. A vyzýval aj nás, opozíciu, dávajte to, keď sme boli opoziční, pán kolega. Ja to takto vnímam, že nech sa páči, áno, pomôže to 5-tisíc, 30-tisíc obyvateľom, nech sa páči, to neni jeden človek. Takže budem dávať zákony, tie nepopulárne možnože pre niektorých, pretože tu keď budeme dávať iba všetky zákony, ktoré budú sa týkať ôsmich, troch miliónov, dvoch miliónov, miliónov. No, vážení, to je tá, to je tá strecha. A my potrebujeme tam spraviť ešte aj domčeky, ktoré sa, a tie izby, ktoré sa týkajú iba 10-tisíc, 20-tisíc občanov, ktorých práva by v demokracii nemali byť popierané. A o to mi teraz ide. Takže v takomto duchu to ja cítim. A tak to cítia aj tí občania, ktorých som oslovil aj z týchto častí. Aj mne písali, že pán Fecko, chvalabohu, že niekto sa ide tomu venovať. Lebo jak ste povedali, pán kolega Dostál, že verejná reforma sa mi ako nepodarila v tomto volebnom období urobiť, samospráv. A čakáme a nedočkáme sa, asi tak to vyzerá. Tak ako poľovnícky zákon sa nedočkáme, že v tomto období sa otvorí, tak preto som ho otvoril. Preto už dobiehame, už chytám iba mačku za chvost, ktorá nám pomaly utiekla. Takže berte takto, že ja to beriem ako paralelu a budem sa biť za to, aby týmto spôsobom sme mohli zdemokratizovať proces odčleňovania obcí. Pretože ináč moje vnútorné presvedčenie hovorí o tom, a nie som jediný, aj ďalších poslancov, ktorí, by som povedal, po určitej argumentácii povedali, že áno, že je toto spravodlivá česť pre tých občanov, pretože ja neznižujem žiadny, ja sprísňujem podmienky. To znamená, nikto nech mi nehovorí, debatoval som ZMOS-om, mali sme tam tiež dobrú prestrelku, kde mi hovorili, že ja idem robiť revolúciu, idem rozdeľovať obce maličké, hovorím nie. Ešte raz hovorím, nie, nie a ešte raz nie. A to, že keď som sa dozvedel, že by sme mali mať 300 obcí iba na Slovensku, no, vážení, preberte sa z toho šoku, pretože čo obec na Slovensku, to tradície, kultúra, nejaké zázemie, z ktorého vychádzali predkovia, a udržiame si to, a to je naše lákadlo pre turistický ruch, ktorý chceme. Keď to urobíme tak, že budeme mať tu 200 obcí a nejakých 50 miest, no ďakujem pekne. Vyzerá, že toto asi bude taká kamufláž, že budeme všecko unifikovať a zistíme, že stratíme tú originalitu slovenskej krajiny, ktorá sa tu vyvíjala. Lebo Japonec nepotrebuje ísť niekde sa pozrieť, že či tu máme nejaké mrakodrapy, on ich má tam dosť. Ale potrebuje sa ísť pozrieť na Poľanu alebo sa ísť pozrieť na Čergov, kde mu v nárečí tam uvaria nejaké tie halušky alebo nejakú tú tarhoňu, alebo neviem čo mu tam uvaria a bude spať v senníku. A to je tá, to je tá, by som povedal, veľkosť toho územia, v ktorom sa vyvíjalo a musíme si to chrániť, či sa niekomu páči alebo nepáči. Áno, jak som povedal v rozprave, som za to, aby sa tie menšie obce dostali do tých, niekedy to boli strediskové obce, tí, čo sme starší, vieme, o čom hovoríme, takže prakticky, áno, nech tam robí, ale hovorím, dajme šancu. Alebo potom povedzme, že oceňovať sa nemôže nikto, zrušme to zo zákona, a tým pádom to bude zabetónovaný aj socialistický stav, ktorý sme urobili v tých obciach, a hovorím, že urobili sme krivdu, ktorí sa nemôžu teraz odčleniť. Takže toľko z mojej strany a chcel by som vás veľmi pekne poprosiť aj občanov Slovenska, aby dali podporu aj poslanci, aj poslankyne tomuto zákonu prejsť do druhého čítania, kde ho môžme, hovorím, opraviť. Ja som ústretový, nemám s tým problém. A budem veľmi rád, keď to spoločnými silami zvládneme aj na tomto poli. Končím. Takže naši predkovia nám odkazujú, aby sme žili tak, aby bolo aj chleba, aj neba. Ďakujem veľmi pekne.