Kaliňák, Robert, podpredseda vlády a minister vnútra SR (2013-01-30):
Ďakujem pekne, vážená pani predsedajúca. Vážené dámy poslankyne, páni poslanci, musím povedať, že som veľmi prekvapený. Zaznamenal som v rozprave aj nejaké náznaky vecných pripomienok. No, bohužiaľ, je to pre mňa veľkým prekvapením, veľká časť rozpravy sa viedla v hrubom demagogickom tóne. No ja som o to pôvodne nemal záujem, pretože to nepovažujem za podstatné. Ale keď tak veľmi po tom volajú niektorí poslanci opozície, ja im rád ich zážitok z ich vlastného hospodárenia sprostredkujem. Dôvod, a na svojom stanovisku vôbec nič nemením, prečo predkladáme tento zákon, sú práve istoty, pretože málokto dokáže za dva roky tak zničiť osobitný účet sociálneho zabezpečenia, ako sa to podarilo práve vám. A pán minister Galko bývalý je toho živým príkladom. Vy ste zvládli za dva roky minúť pätnásť miliónov eur z toho osobitného účtu bez toho, aby ste tam čo i len euro naliali. A tento deficit, ktorý už predtým bol veľký, ste rozšírili o ďalších štyristopäťdesiat miliónov korún. To sa predsa nedá vysvetliť. Vy ste si ani v rozpočte pri súboji s ministerstvom financií nedali ani trochu roboty, aby ste sa posnažili o to, aby ste tento deficit vyvrátili. Ja keď som odchádzal z ministerstva vnútra, na osobitnom účte tam bolo plus 1,2 miliardy korún. Čiže osobitný účet sociálneho zabezpečenia Policajného zboru bol plus štyridsať miliónov. Keď som prišiel naspäť, bol mínus takmer pätnásť miliónov eur. Čiže kde sa stratilo päťdesiatpäť miliónov za necelé dva roky? To je nejaké zodpovedné vládnutie, nejaké zodpovedné hospodárenie? Čiže ja som mohol urobiť veľmi jednoduchý technický trik, a to presunúť účtovne peniaze z jednej tabuľky do druhej a tri roky nechať nedotknutý tento systém. Táto vláda by ho bez problémov prežila. Bez problémov by sme udržali tie deficity na nejakej úrovni. Platilo by sa. Bolo by to vybavené. Ale keby nová vláda v roku 2016 mala stáť pred otázkou už v tom čase zhruba odhadovaného päťstomiliónového deficitu už v eurách, už to teraz nehovorím v korunách, to znamená pätnásť miliárd starých korún, tak už riešenie by bolo iba jedno, iba to, ktoré museli robiť v iných krajinách, kde ten systém naozaj vôbec nezvládli. To znamená, jednak, pán poslanec Galko, idete presne proti stanovisku svojich ľudí, pretože nie vy ste toho dôkazom, lebo vaši ostatní diskutujúci boli dôkazom toho, čo ste chceli v skutočnosti urobiť s týmto systémom, že ste ho chceli zničiť alebo zrušiť. Veď všetky stanoviská boli jasné k tomuto. Jedinú obranu som nepočul a mali ste dva roky na to, keď chcete k tomu vystupovať, aby ste niečo spravili. Ja som tu jediný návrh zákona z vašej dielne za dva roky nevidel. Ja si nemyslím, že dva roky je to málo. Za dva roky dokázali veľa aj vojaci na základnej vojenskej službe, nič ste v tejto veci neurobili. Návrhy, koncepcie, komisie, to všetko každý môže robiť, ale návrh som nevidel. Tento návrh po troch mesiacoch, odkedy sme nastúpili do vlády, je v pripomienkovom konaní, širokom, možno rekordnom, spolu so zákonom o verejnom obstarávaní. Všetky skupiny boli vypočuté. A dnes všetci majú svoj kompromis. To znamená, kritiku, kde, samozrejme, ste hlavne útočili na ministerstvo obrany, považujem za proste naozaj populistickú, demagogickú, pretože vám všetci vaši kolegovia z koalície potvrdili, že oni to vidia úplne inak. Oni to vidia ako návrh zrušiť súbeh, zrušiť dôchodky, zrušiť tu všetko. Ja teda nerozumiem tej kritike. A protirečíte si dokonca s pánom Brockom ako odborníkom na sociálne zabezpečenie, lebo vy tvrdíte, že sa to zmenšuje. A on tvrdí, že sa to zväčšuje. On teraz pred chvíľou povedal, že sa zvyšujú vlastne tie platy. Tak ako môžete povedať vy, že niekto je ukrátený, keď pán Brocka tvrdí, že sa zvyšujú. Tak sa skúste dohodnúť medzi sebou, aby ste teda mali aspoň jednotné stanovisko, po ktorom tak strašne voláte. Toto je ten problém, že ja nemám problém s kritikou ani so všetkými vecami. Ja rád budem s vami v druhom čítaní konfrontovaný so všetkými svojimi stanoviskami, aj s tým, kto je koľko v službe a kedy slúžia dvaja policajti s rozdielnym počtom rokov, ktoré majú do dôchodku, bez problémov. Toto slovo všetko platí po tom, že som odchádzal z ministerstva, keď tam bolo 1,2 miliardy korún na účte. Kde ste ich minuli za dva roky, tomu ja naozaj nerozumiem. A ja viem, kde je hlavný vinník. A teraz budem nie demagóg, keď poviem, že ste ním iba vy a iba predchádzajúci minister vnútra. A vidím hlavný problém na ministerstve financií, ktoré nepochopilo situáciu, ktorú je potrebné na silových zložkách riešiť. A to vlastne urobilo škrty, ktoré sa nikdy nenaplnili. Nepoužívam tú istú demagógiu, lebo myslím, že hlavná vina bola tam, pretože práve neodhadnutím tejto situácie a plošným škrtom, že vy ste mali neuveriteľné množstvo voľných tabuliek na ministerstve obrany, ktoré ste nemohli obsadiť, lebo ste jednoducho na ne nemali mzdy, to znamená, že títo ľudia neprispievali do systému a napríklad na ministerstve vnútra, to opravím pána poslanca Bašku, nebolo to tritisíc, a tritisícsedemsto ľudí odišlo za dva roky. To znamená, takmer 20 % celkového Policajného zboru opustilo svoje rady. A prakticky nikto tam nebol prijatý. A keď som prišiel na ministerstvo, bolo tam dvetisíc ďalších voľných tabuliek, ktoré do toho systému proste neprispievali, lebo na ne nemali platy, čiže absolútny kolaps systému, ktorý sa pripravil škrtmi, ktorým nerozumiem, ktoré dnes je potrebné riešiť. A ja ich riešim spôsobom, ktorý je prijateľný pre všetkých, lebo s tým súhlasím. Nakoniec sa našlo aj to, a neviem, kto to tu spomínal, ohľadne 19-percentného zdaňovania dôchodkov. To bolo podstatné, že to nebola hra, to nebolo divadlo. Vy si to pamätáte zrejme zo svojej vlády, že ste nejaké divadlá hrali v tom čase. Ministerstvo financií malo rovnaký záujem ako váš predchodca. Na rozdiel od vás sme sa mu ale nepodvolili, ale zabojovali sme. A nakoniec sme dokázali predstaviť systém, ktorý aj bez toho, aby sa zdaňovali dôchodky, je schopný byť nadlho udržateľný na štyridsaťpäť rokov, pretože bol daný aj pod stress testy. Aj boli vlastne vytvorené diagramy, ktoré presne kalkulovali s tým, s nejakou mortalitou, s tým, ako sa budú zvyšovať, znižovať platy, aké budú príjmy, koľko tabuliek ostane voľných, kde je fluktuačné pásmo, koľko nám pravidelne ročne odchádza dôchodcov do dôchodku a podobne. To znamená, tentokrát naozaj nejde o návrh, ktorý je populistický. My sme jeden návrh v roku 2008 urobili. Vstúpil do platnosti. Tento systém počítal s tým, že nikto nie je taký samovrah, aby prepustil viac ako 5 % zo svojho stavu svojich ľudí, ktorých potrebuje nevyhnutne na výkon, ktorí prestanú platiť. Preto ten vankúš, ktorý sme vytvorili v tej sume 1,2 miliardy, nemal byť taký, že bude zarábať ten systém. Ale ten vankúš, čo sa vytvoril vlastne v prvých rokoch, vydrží postupne vyklesávať do nuly, keď sa spoja vlastne dve krivky v tom cykle životnom, o ktorom som hovoril, v počte dôchodcov. Čiže ja nechcem používať demagógiu a obviňovať z toho vás alebo bývalého ministra vnútra. Ja hovorím, viem, kde sa tá chyba stala, kde je príčina. Ale podstatné je na ňu reagovať dnes a ničím sa neodlišujeme od istôt, pretože práve, naopak, ja dnes som schopný garantovať, že policajt, ktorý vstúpi do systému, ten svoj dôchodok o dvadsaťpäť rokov dostane, pretože tak je nastavené to platenie, príjem do toho systému, že ho bude môcť dostávať. Prečo ten systém je? Ako tu môžeme diskutovať s niekým, kto nerozumie možno dôvodom, ako vyzerá práca v silových zložkách? To znamená, to nebolo úplne fér. V každom prípade, taký veľký odchod policajtov a vojakov, ako bol v posledných dvoch rokoch, naozaj historicky si nikto nepamätá, s výnimkou prepúšťania práve po profesionalizácii armády, čo spomínal pán poslanec Baška. Vrátim sa aj k vecnej časti, ktorú ste mali, lebo ste ju mali. To možno vysvetlím bližšie, pracovníci labákov, rozumejme, Kriminalisticko-expertízneho ústavu, to je zrejme to, čo ste mali na mysli, sú ľudia v teréne. Pravidelne vyrážajú v noci o druhej, o tretej ráno na miesta, ktoré nie vždy sú bezpečné, na miesta činov. Tam odoberajú vzorky, tam hľadajú stopy. Oni sú tí, vďaka ktorým s novým systémom DNA sme schopní usvedčovať páchateľov v dennú, nočnú hodinu bez ohľadu na nadčasy. Tam musia byť dovtedy, dokiaľ nezaistia miesto činu. Tisíckrát sa nám podarilo, že spod desaťcentimetrovej vrstvy betónu vydolovali proste DNA, čo nakoniec pomohlo usvedčiť páchateľov. To je práca, ktorá je priamo na bojisku, pretože látky, ktoré im nosia, veci, ktoré sú často niekoľko desiatok rokov staré hnilé, akékoľvek, to je rizikové miesto. Máte pravdu v tom, čo sa týka pani za okienkom, ktorá vydáva doklady. Ale tam už žiadny policajt nie je. Bývalo to v minulosti, preto je to taký stereotyp. Ale dnes na vydávanie dokladov sú všetko civilní zamestnanci, pretože aj to sú civilné miesta. Viem to presne preto, lebo majú naozaj tiež veľmi nízke mzdy, ktorými sa musíme tiež posnažiť, aby sme ich prácu vylepšili, hlavne preto, že sa ukázali ako veľmi obetaví v čase, keď prišli dovolenky a malé deti sa prvýkrát dávali do pasov. Museli mať vlastné pasy kvôli tomu, aby sa znížilo riziko únosov detí. Tak naozaj robili nadčasy, mimoriadne náročnú prácu, keď 5 dní v týždni boli vlastne po 12 – 16 hodín v práci bez toho, aby ich mohol niekto na tejto zmene nahradiť. Čiže to sú ale dneska civilné miesta. Ak na ministerstve obrany existujú miesta, ktoré by mohli byť scivilnené, ja som za to, minister obrany bezpochyby tiež je za to, treba to identifikovať, možno poznáte presne tie miesta, ktoré treba identifikovať, a, nech sa páči, do nich. U policajtov, chcem povedať, neexistuje klasická kancelárska práca, pretože niekto povie, ja vám poviem ešte lepší príklad toho, čo je na policajnom oddelení a vydáva zbrojné preukazy a registruje zbrane. Ale práve ten priebeh kariérneho postupu je, že u nás je jasná podmienka, každý, kto vstúpi do Policajného zboru, musí ísť najprv na chodník. To znamená, musí byť súčasťou základného útvaru Policajného zboru. Po dvoch rokoch podľa špecializácie a odbornosti sa potom môže začať klasifikovať na vyšetrovateľov, kriminalistov a ďalšie stoličky, ktoré sú vyššie. A na takéto miesto sa nemá šancu dostať po dvoch, troch, piatich rokoch. To znamená, každý policajt zažil svoj reálny výkon na chodníku, kratší, dlhší. Niekto je tam celý život. Je tu presne úvaha, kde sa rokuje práve s odborármi o zvýhodňovaní určitého koeficientu medzi tými, ktorí boli nejakú väčšiu dĺžku svojho času v pohodovejšej alebo neboli v zmenovej prevádzke a niekým, kto v tej prevádzke bol. Niektoré krajiny tu majú, práve tu narážam na pána poslanca Hlinu, naozaj rozdielne veci. Niekde je od nejakého veku zakázané slúžiť nočné, pretože už sú tam starší a podobne. Sú pritom, samozrejme, rozdiely. V druhom čítaní, keď si to budete vyžadovať, skúsime urobiť rešerš, aby ste mali o tom všeobecnú informáciu, treba však povedať, že náš systém patrí medzi seriózne. Čiže to patrí k tým scivilňovaným miestam v rámci ministerstva obrany, kde určite všade ešte nejaké rezervy môžu zostať. Čo ma ale teda najviac prekvapilo. Prekvapil ma pán poslanec Brocka. A veľmi ma mrzí, že tu nie je a nechce so mnou diskutovať, napriek tomu, že toľko vecí povedal. Od človeka, ktorý sa 20 rokov vydáva za odborníka pre sociálne veci, som také naozaj až nezmysly nepočul, že odvody zamestnávateľa sú súčasťou hrubej mzdy. Ako súčasť politickej diskusie to je na vrátenie diplomu, skutočne. Jednoducho aj tu je ten rozpor, ktorý si môžu kolegovia vysvetliť, keď jeden povie, že sa im berie, a druhý povie, že sa im pridáva. To je pre mňa nepochopiteľný skrat, o ktorom neviem, z čoho vyplýva. Ale vyplýva možno z toho, že je nedostatok argumentov. A druhá vec, ktorú by som rád pripomenul pánovi Brockovi, je to, že vojaci a policajti, ktorí v roku 1998 odišli do sociálneho systému, nechali všetky svoje dovtedajšie platby zo SP v Sociálnej poisťovni. Sociálna poisťovňa nedala ani korunu na osobitné účty. Aj z toho tak trochu pramení deficit. Aj v prvých rokoch osobitných účtov, keď vytvárali vysoké nadhodnoty tieto osobitné účty, všetky peniaze odchádzali do rozpočtu, neostávali súčasťou osobitného účtu. A dneska by tá situácia mohla vyzerať trochu inak, pretože tiež v úvodných rokoch si vytvárali ten bezpečnostný vankúš na to, ktorý keby tam bol ostal a nebol by odobratý preč do štátneho rozpočtu, dneska by sme boli v iných číslach, pretože ten životný cyklus toho osobitného účtu je 25 rokov a dnes ho máme v životnosti len 15 rokov. Preto hovorím, že musíme vlastne prekonať celú tú krivku na to, aby sme sa dostali do podoby. Je pre mňa neprijateľné hovoriť o univerzálnom systéme v prípade policajtov a vojakov. Mojou úlohou je, tak ako pred piatimi rokmi, tak aj teraz, aby som vytvoril právnu úpravu, ktorá bude garantovať každému policajtovi a vojakovi a všetkým ozbrojeným zborom adekvátne sociálne zabezpečenie v starobe. A práve preto ten zákon taký napísaný je. Čo sa týka tých súbehov, no to je druhý kardinálny omyl. Policajný, vojenský a akýkoľvek iný dôchodok platený v ozbrojených zboroch nie je predčasným dôchodkom. To je regulárne po odpracovaní rokov, ktoré zákon stanovil. To nie je predčasný dôchodok. Preto tam nie je absolútne žiadne miesto pre tento štýl úvah. Iste, boli tu návrhy, boli tu názory, keď sa hovorilo o tom zákaze, vec je však taká, že tu už musíme diskutovať o tom, že dnes sme schopní ten systém udržať takýmto spôsobom. V mnohých prípadoch ide o zamestnania, na ktoré by civilisti za tie peniaze nešli. Poznám jeden taký prípad, odborník, právnik, pôsobí na právnom oddelení, ale za 500 eur hrubého. Tak skúste nakúpiť právnika s 15-ročnou praxou za 500 eur na mesiac a môžete mu potom to miesto kľudne dať. To znamená, nehovoriac o bezpečnostných službách a rôznych ďalších iných zamestnaniach, kde môžu fungovať, čiže to je nepomer a je to nie úplne férový argument, ktorý sa do tej diskusie dáva. A čo by som rád pánovi Brockovi pripomenul. Ešte dva dôležité fakty sú. Keď tak hovorí o tej zmysluplnej výrobe, že každý uvažuje, čo zmysluplne vyrobiť, ja by som sa ho rád opýtal, čo za 20 rokov on zmysluplné vyrobil. Dvadsať rokov je platený z tohto parlamentu a nepamätám si jeden zmysluplný výrobok od neho. (Potlesk.) Ak chce poučovať mňa alebo kohokoľvek iného o tom, že máme niečo zmysluplne vyrobiť, môžeme si kľudne v tejto disciplíne to rozdať, ako sa hovorí, a ja sa budem veľmi tešiť na jeho zmysluplný výrobok. Ale som presvedčený o tom, že po dvadsiatich rokoch v parlamente už mohol stratiť niektoré spôsobilosti na takéto vyrábanie. A to isté platí aj o policajtoch. Akékoľvek vzdelanie všeobecné policajt nadobudne na strednej alebo vysokej škole po dvadsiatich alebo pätnástich rokoch práce na čisto policajnej práci, ktorá je nepoužiteľná v civilnom sektore, nikto z policajtov nemôže použiť svoje skúsenosti z policajnej práce v civilnom sektore, pretože takéto veci v civilnom sektore sa nerobia. Preto vlastne je vymyslený osobitný systém sociálneho zabezpečenia, nielen preto, že je to mimoriadne náročné povolanie z oblasti riskovania života, z nárokov na zdravie, na to, akým spôsobom vyzerajú po týchto rokoch ich fyzické schránky, ale aj preto, že jednoducho po dvadsiatich piatich rokoch práce sa v civilnom sektore uplatňujú mimoriadne ťažko, pretože už nikdy z nich nebudú jadroví fyzici, aj keď to možno študovali na fakulte matematiky, fyziky, a už nikdy z nich nebudú teológovia alebo kňazi, aj keď mnohí z nich majú teologické vzdelanie. To znamená, z tohto pohľadu sa treba na to pozrieť. A posledná vec, ktorú by som rád pripomenul. Mimoriadne ma zabáva kázanie človeka, ktorý bol súčasťou 10 rokov výkonnej moci, 10 rokov mal možnosť predložiť zákon, ktorý by to zmenil. (Reakcia z pléna.) Je to o pánovi poslancovi Brockovi, pýta sa tu pán poslanec Hrušovský, o kom to hovorím. Pán poslanec Brocka tu hovoril o tom, prečo to nezmeníme, a dneska dáva nejaké návrhy. Desať rokov mal tú jedinečnú možnosť. Ja si len pamätám, že stratu, ktorú som prebral v roku 2006 vo výške zhruba nejakých 400 mil. – 450 mil., sa nám podarilo otočiť do zisku. Ale za dva roky bola spotrebovaná. A to je dôvod, pre ktorý tu dnes stojíme a snažíme sa tento zákon dať do poriadku. A naozaj to nie je odvážne, to je reálne tvrdenie, pretože práve tento návrh absolvoval práve testy aj na Inštitúte finančnej politiky, práve vo vzťahu na svoju udržateľnosť. To bola jediná podmienka ministerstva financií a to je aj odpoveď pánovi poslancovi Nagyovi. Pán poslanec Nagy, to je odpoveď na vašu otázku. Práve podrobným testovaním ministerstva financií sa potvrdilo, že upustili od svojej podmienky 19-percentného zdanenia, keďže sme preukázali, že týmito opatreniami sme schopní urobiť udržateľnosť systému. Práve preto bolo možné od toho upustiť, ale museli sme s ministrom obrany Glváčom vykonať kus práce, aby sme pripravili také opatrenia, ktoré vygenerujú stabilitu a de facto nulovú nákladnosť, že v určitom časovom horizonte, nie úplne najkratšom, ale v každom prípade prijateľnom tento systém bude naozaj nulový. A to je podstatné pre nás všetkých, že sa už nebudeme musieť týmto zákonom viackrát v tomto parlamente, verím, zaoberať. Držme si všetci palce a ešte raz ďakujem za podporu a za ešte podnety. Pán poslanec Hlina, už dnes existuje takáto časť, keď sú postihovaní predovšetkým na iných benefitoch popri samotnom dôchodku, ktorý je ústavou garantovaný. Každý má nárok na primerané zabezpečenie, ale predovšetkým sú tu ďalšie veci ako odchodné a ďalšie platby, ktoré boli. Tie sú vždy krátené po úmyselnom trestnom čine. Ďakujem pekne. (Potlesk.)