P. Hrušovský, poslanec: (2010-01-29):
Nie je tu pán minister, ale asi si neuvedomuje, že stojí za čele jedného z troch rezortov, ktoré nazývame tzv. silovými rezortmi v štáte a od ktorých do istej miery záleží aj charakter štátu. Dámy a páni, a tu by som rád niekde chcel upozorniť na vážnosť problému, ktorý sledujeme, ktorý sa tu odohráva a ktorý s takou ľahkosťou sa snažíme komunikovať, či máme takú alebo onakú trestnú činnosť, takú alebo onakú objasnenosť trestných činov a tak ďalej atď. Viackrát som vo vystúpeniach, a začal to prvý pán premiér, počul názor, že, a zopakoval to aj samotný pán minister a niektorí koaliční poslanci, nie je dôvod na odvolanie pána ministra preto, lebo ide o osobné zlyhanie jedného príslušníka Policajného zboru. Dámy a páni, kladiem si otázku, čo by sa malo stať alebo koľko takýchto osobných zlyhaní príslušníkov alebo zamestnancov polície by muselo niečo urobiť, aby sme dospeli k záveru, že je treba za takéto zlyhanie vyvodiť aj politickú zodpovednosť? Tu niekde je problém a kameň úrazu, ktorý ja v tejto kauze od začiatku cítim. Mne zimomriavky naskočili, keď som počul, že z občana Slovenskej republiky sme urobili pašeráka a teroristu. Dámy a páni, to sa stalo a tento skutok tu všetci priznali od premiéra až cez ministra, len s jednou argumentáciou, ja za to nemôžem preto, lebo išlo o osobné zlyhanie policajta. Kladiem si otázku, kde je ten prah politickej citlivosti, ktorý by už znamenal, či už dobrovoľné priznanie politickej zodpovednosti konkrétneho ministra a sám by sa rozhodol vyvodiť z toho osobnú politickú zodpovednosť, lebo odstúpil, alebo keby tak došlo k spoločnému postoju bez ohľadu na to, či reprezentujeme opozíciu alebo koalíciu, a povedali sme ministrovi vlády, pán minister, žiaľ, ale ty musí odísť, nie preto, že si to ty urobil, ale že sa to prihodilo v tvojom rezorte, za ktorý nesieš politickú zodpovednosť. Dámy a páni, tu je niekde problém, ktorý je treba uchopiť a pomenovať, mocensko-politický. To isté sa týka aj tých policajtov, ktorí tu dneska boli. Oni majú v spoločnosti exkluzívne postavenie ako občania Slovenskej republiky a nemajú rovnaké politické práva, ako majú ostatní, preto, lebo majú zakázané organizovať sa v politických stranách a kandidovať za politické strany do zastupiteľských orgánov. To je najvyšším stupňom vyjadrenia apolitickosti príslušníkov ozbrojených a policajných zložiek Slovenskej republiky. Preto argument, však tu neboli v uniformách, ale tu boli len v civiloch, neobstojí. Aký je rozdiel medzi policajtom v uniforme a policajtom v civile? Rovnako si môže plniť svoju službu aj vo výkone služby bez ohľadu na to, či má revolver za pásom, alebo nemá. A teda tento argument neobstojí. A tiež ja považujem za nebezpečné vtiahnutie slušných ľudí, a ja oceňujem prácu policajtov, naozaj niektorí sú skvelí, sú tam aj takí, ktorí občas špekulujú zato, čo oni dokážu a že idú do stretu aj s organizovaným zločinom, ale dnes táto demonštrácia je pre mňa niečo nebezpečné. Dámy a páni, autoritatívne režimy, viete, ako si získavajú silu a rešpekt vo verejnosti? Tým, že rôznymi prostriedkami a mocenskými pákami získavajú na svoju politickú stranu ozbrojené zložky v štáte. A tohto sa obávam, aby sa dnešným dňom niečo podobné nespustilo aj na Slovensku. Boli sme toho svedkami tak trošku aj pri štrajku autodopravcov. Prepáčte, nechcel som ho spomínať, ale nejde to, aby som ho nespomenul, preto, lebo aj tam boli isté náznaky, keď neustúpite, tak uvidíte. Teraz sa to deje v politike. Ak neprestanete, tak uvidíte. A takto by som mohol pokračovať vo výpočte takýchto konfliktov k rozdielnym postojom na charakter štátu medzi nami a vami. Ja by som veľmi poprosil, aby sme si uvedomili túto svoju ústavnú zodpovednosť, priatelia, jedno štvorročné funkčné obdobie neznamená takmer nič, ale môže znamenať pre krajinu veľa, ale pre osobu takmer nič. Chcel by som preto naozaj poprosiť všetkých, aby sme v takejto rovine postojov a zodpovednosti pristúpili aj k tej výbušnine. A ešte viete, kde ja vidím problém? A niektorí to vyjadrili inými slovami. V tom, že od začiatku od úrovne rôznych zložiek občania Slovenskej republiky sa nedozvedeli pravdu. Dámy a páni, na rozdiel aj od predkladateľa, ale aj pána ministra ja neverím tomu, že to bolo len náhodne položené niečo vedľa batohu jedného z cestujúcich. Každý z nás sa často prepravujeme aeroplánom, ja som niekoľkokrát v poslednom polroku reklamoval rozmlátený kufor preto, lebo takto sa nakladá s batožinou. A teda nechcite nám nahovoriť, že to bola výbušnina, ktorú tam ten policajt len tak položil v rámci cvičenia. No tak to hádam nie?! Povedzte nám pravdu, ako to bolo? A možno by bolo bývalo lepšie, keby hneď na začiatku, ako to vyšlo najavo, že takýto prípad sa stal, bol premiér vlády Slovenskej republiky vystúpil, občanom povedal, prepáčte, ale stáva sa to, nemalo by sa to, ospravedlňujeme sa všetkým občanom Slovenskej republiky, nielen tomu chudákovi, ktorý náhodne akurát v ten deň a v tom aeropláne cestoval, preto, lebo ujmu sme utrpeli všetci, nielen on. A teraz ako rôzne pochybnosti, viete, aká výška odmeny? Nezverejníme. Zrazu sa objaví chlap, ktorý bol postihnutý, ja žiadam, aby tá výška odmeny bola utajená. No v akej republike to žijeme? My ústavní činitelia nemáme právo na všetky informácie? (Reakcia z pléna.) Ja chcem mať, ak ty nie, tak prosím. Dámy a páni, a ešte, ak by som predsa len tu politickú zodpovednosť v tomto konkrétnom prípade aj ministra vnútra videl, tak je to v tom, že sa prezradila technika boja takého fenoménu s takým fenoménom, ako je terorizmus. Dámy a páni, v boji s terorizmus sa pracuje rôznymi, častokrát aj inými prostriedkami ako v bežnom živote a viem preto, lebo som mal možnosť oboznamovať sa s najvyšším stupňom utajovaných skutočností v štáte, že je to nie vždy aj v súlade so zákonom a občas je to na hranici dodržiavania aj ľudských práv. A zrazu sa prezradila technika, s ktorou Slovenská republika chce bojovať s terorizmom. Tu je tá politická zodpovednosť, nie osobné zlyhanie toho chudáka policajta. A tá ďalšia zodpovednosť je ešte v tom, že sme nepovedali pravdu, a hneď, ale že sme chceli veci zamlčať, možno sme sa spoliehali na to, že v Írsku presvedčíme svojich kamošov, dajte tomu pokoj, sadnem do druhého aeroplánu a pripravte mi to, prinesiem to domov a je po probléme. No takto nie! Takže, dámy a páni, toľko snáď, nechcem sa ďalej zaoberať problémom, kvôli ktorému odvolávame pána ministra vnútra, ale odmietam názor, nemôžeme ho odvolať a nenesie zodpovednosť preto, lebo ide o osobné zlyhanie jednotlivca. Pýtam sa, akého a ktorého jednotlivca sme postihli, alebo zodpovedá za to, že sa objavila zrazu fiktívna kauza ohľadne Ernesta Valka? Alebo spomínate si, v akom počte a v akej sile komando policajtov obkľúčilo františkánsky kláštor, dámy a páni, toto vám nevadí? Toto vám nevadí? V akom štáte to žijeme? V akých pomeroch sme sa ocitli? A nikomu ani len nenapadne, prepáčte, aspoň potom, keď orgány činné v trestnom konaní zastavili trestné stíhanie aj v jednej, aj v druhej veci. Ja len chcem upozorniť, toto sa nám môže prihodiť ktorémukoľvek z nás, ak sa nespamätáme, priatelia. Takže ďakujem za vypočutie môjho názoru a postoja, ale ja v tomto konkrétnom prípade vidím dôvody na to, aby pán minister vnútra nielen za túto konkrétnu vec, ale aj za ostatné, ktoré tu boli spomínané, vo funkcii ministra vnútra nebol. Ďakujem. (Potlesk.)