Suchánek, Alan, poslanec NR SR (2019-05-20):
Ďakujem za slovo, pán predseda. Vážení prítomní, chcem poďakovať za túto správu NKÚ. Je to už teda opakovaná správa, ktorú všeobecne hodnotíme veľmi vysoko. Ja by som sa chcel v tejto správe venovať informatizácii verejnej správy a aj sektoru zdravotníctva. Profesionálny prístup k informatizácii spoločnosti je kľúčom k šetreniu verejných financií a zároveň je najúčinnejším nástrojom proti korupcii. Procesy informatizácie sú však veľmi náročné na verejné zdroje, a preto je veľmi dôležité, aby sa mohli používať efektívne a účelne. Závery z tejto kontroly ale naznačujú, že zodpovedné orgány majú veľké rezervy v zavádzaní funkčnej elektronizácie a v efektívnom riadení a financovaní. Koncepciu a uskutočňovanie informatizácie verejnej správy, táto koncepcia je v kompetencii Úradu podpredsedu vlády Slovenskej republiky pre investície a informatizáciu. Tento, táto kompetencia bola zriadená v júni 2016. Vieme, že na informatizáciu verejnej správy sa doteraz minula jedna miliarda eur, ale funkčnosť tejto informatizácie je veľmi zlá. Ako to funguje, vedia rozprávať tí, ktorí musia pracovať s elektronickými schránkami, či už sú to právnici alebo aj podnikatelia a dokonca už dneska aj živnostníci, ktorí musia komunikovať cez elektronickú schránku. Ja by som vám, a prečítam vám z, jedno, jeden status, nebudem ovšem menovať ľudí, ktorí sú tam spomínaní. Názov to má O dobrých úradníkoch a digitálnom šampiónovi. „Včera som na poslednú chvíľu zistil, že keďže sme minulý rok robili nejaké zmeny na katastri, dodnes treba podať priznanie k dani z nehnuteľnosti. Bolo to 31. januára. Hromžím, lebo veď 21. storočie a verejná správa stále funguje ako spleť jednobunkových organizmov, pre ktoré je vzájomná komunikácia ešte stále nepochopiteľný koncept. Gúglim, web ma spleťou odkazov znaviguje na niečo, čo sa podobá na postup. Keďže sú dve hodiny do konca predĺžených úradných hodín a do tej zimy sa mi fakt nechce ísť, nájdem si email na petržalské pracovisko magistrátu Bratislavy a dám tomu pokus. Dobrý deň, vzhľadom na zmeny predkladám potrebné dokumenty. O desať minút mi zvoní mobil. „To ste sa skoro spamätali,“ podpichuje ma hlas v telefóne, no hneď pokračuje, že, „žiaľ, takto mailom to podať nestačí“. „A nemôžem to podať cez elektronickú schránku?“ – skúšam. „A vy máte elektronickú schránku? No, ak chcete, skúste, ale ak urobíte jedinú chybičku, systém vás nepustí ďalej a musíte začať odznova. Minule to jeden pán skúšal na štyrikrát a nakoniec radšej prišiel osobne.“ Pregúľam očami. Hodina na úrade sa mi zdá byť nevyhnutná. „Prirodzene,“ pani hovorí, „príďte, ja vám zatiaľ všetko nachystám, vytlačím si to z vášho mailu, len to podpíšete a o pár minút sme hotoví.“ Dobre, keď nesvietia jednotky a nuly, zasvietia ľudia. Kým stihnem vyraziť, telefón zvoní opäť. „Juj, pane, ale veď vy ste ani minulý rok nepodali priznanie. Pripravím vám aj dodatočné, keď prídete, len budem vám musieť dať pokutu. Neviem, to urobiť inak, ale nebojte sa, nič strašné.“ Onedlho už stojím pri jednom z mnohých pracovísk na úrade. Žiadny rad, to vyzerá nádejne. „Á, dobrý deň, pane,“ osloví ma hneď pani a dá mi do ruky pár papierov. „Tieto som vám rovno vyplnila, tieto si ešte vypíšte, počkajte, nadiktujem vám to,“ naviguje ma. „Už som podala aj žiadosť o preverenie, či máte tú elektronickú schránku naozaj aktivovanú a zavolám vám, lebo s tým máme strašné problémy, ale do 24 až 48 hodín zvyknú odpovedať.“ (Kill me now.) „Veľmi pekne ďakujem, pani, za pomoc, ústretovosť. Ste jednou z tých, ktorá v tomto štáte zachraňuje to, čo v ňom iní zbabrali.“ Ešte prehodíme pár slov a o päť minút som von. Viera v ľudí je upevnená. A teraz príde pointa. Dokonalú a zároveň bizarnú bodku za návštevou dáva pán, ktorý bol pri vedľajšom okienku. Predpokladám, že tiež doniesť podpísané nejaké tlačivo. Peter Pellegrini, bývalý digitálny šampión, človek zodpovedný za Slovensko.sk, osobne. Aj on to musel spraviť nie digitálne, ale osobne.“ To svedčí o tom ako, ako to u nás funguje napriek tomu, že bola použitá jedna miliarda. Ešte na konci by som sa chcel venovať, venovať elektronizácii zdravotníctva. Nasadenie systému elektronického zdravotníctva do prevádzky malo byť v roku 2011. Vieme, že začalo v roku 2018 s tým, že v podstate bolo odložené, že nebudú sa vyžadovať sankcie až do roku 2019. Konečne sa niečo spúšťa. Ale oneskoreným nasadením systému elektronického zdravotníctva nemôžme očakávať potom prínosy, či už v kvalite aj v kvantite údajov. Do konca roka minulého bolo na projekt e-zdravie vynaložených viac ako 123 miliónov eur, pričom pôvodná suma mala byť nižšia. Na dokončenie projektu sa očakávajú ďalšie výdavky v hodnote viac ako 56 miliónov a čistá hodnota projektu by mala dosiahnuť hodnotu 428 miliónov eur. K tomuto by som chcel povedať, že keď sa oficiálni predstavitelia, či už z ministerstva zdravotníctva alebo NCZI vyjadrujú na otázku, koľko stálo e-zdravie, tak počujeme sumy, že z eurofondov bolo použitých 39 miliónov a nikto nevie povedať presnú sumu. Jedine NKÚ vedelo stanoviť sumu a tvrdí, že je to v hodnote 123 miliónov eur. Odkiaľ to NKÚ asi tak mohlo zistiť? No jedine z ministerstva zdravotníctva alebo z NCZI. A to zároveň svedčí o tom, že ministri, ktorí sa k tomu vyjadrujú, nehovoria pravdu. Mohol by som ešte rozprávať o situácii v zdravotníctve dlho. K tomu už len veľmi, veľmi krátko. Štát v roku 2019 bude platiť za svojho poistenca 4,5-krát menej, ako do systému budú prispievať ekonomické aktívne osoby. Vždy na konci roku štát musí dofinancovávať zdravotníctvo, pretože zdravotníctvo sa stále zadlžuje. Ani oddlžovanie celkom nepomáha. Keď si porovnáme výdavky na zdravotníctvo v Česku, v Českej republike a na Slovensku, tak nám vychádza, že v Čechách dávajú 7,5 % HDP. Priemer eurozóny je 7,1. Na Slovensku dávame na jedného poistenca 1600 euro. V Čechách 1800. Pritom, že máme asi 1,5-miliardový skrytý dlh, hoci on je podľa mňa aj podľa mojich konzervatívnych ekonómov ďaleko väčší, tak samozrejme potom dochádza k zadlženiu zdravotníctva, za prvé, a za druhé, ku kvalite nášho zdravotného systému, ktorý sa nielenže nemôže približovať k českému, ale práve naopak, tie nožnice sa ešte viac roztvárajú. Ďakujem.