Andrejuvová, Anna, poslankyňa NR SR (2020-11-26):
Ďakujem pekne, pán predsedajúci. Ja len krátko. Vážené dámy, páni, milí kolegovia, komunisti vo svojich žalároch väznili 70-tisíc politických väzňov zo Slovenska. Nehovoríme len o krutých 50. alebo 60. rokoch, posledného politického väzňa prepustili komunisti na slobodu až na nátlak novembrových námestí 25. novembra 1989. Väčšinu z týchto ľudí komunisti považovali za ľudí druhej kategórie počas celého obdobia komunizmu. Keď som pred mesiacom tento zákon predkladala, hovorila som aj o tom, že komunistom nestačilo obmedzovanie osobnej slobody nepohodlných občanov. V prenasledovaní väzňov svedomia pokračovali aj po prepustení z cieľ, väznení či internačných kláštorov. Týchto ľudí dnes titulujeme veteráni protikomunistického odboja. Dovoľte mi uviesť dva rukolapné príklady, prečo je dôležité, aby sme si s pomedzi politických väzňov vyzdvihli práve veteránov. Gustáv Husák bol v roku 1950 popredný predstaviteľ Komunistickej strany Slovenska, aktívne sa podieľal na boji proti tzv. triednemu nepriateľovi. Koordinoval napríklad prípravné práce na likvidáciu mužských kláštorov v rámci tzv. akcii K. Patrí k historickým paradoxom, že ním koordinovanú Akciu K schválilo predsedníctvo KSČ vo februári v roku 1950. O rok neskôr, 6. februára 1951 už bol zatknutý aj Gustáv Husák. Mimochodom, tu neďaleko v pracovni generálneho tajomníka ÚV KSS, v budove ÚV KSS na Hlbokej ulici. Husák bol v roku 1954 odsúdený a z väzenia sa vrátil v roku 1960. Lenže následne – a dobrovoľne –, aby som zacitovala zákon, vedome a aktívne sa podieľal na budovaní rozvoji a upevňovaní komunistickej moci. V roku 1969 sa stal prvým tajomníkom Komunistickej strany Československa, v roku 1971 jej generálnym tajomníkom a v roku 1975 dokonca prezidentom komunistického Československa. Gustáv Husák bol nepochybne politickým väzňom. Ale od okupácie Československa tzv. bratskými vojskami až do pádu komunizmu bol na výslní. Po návrate z komunistického vedomia sa vedome a aktívne podieľal na budovaní rozvoji a upevňovaní komunistickej moci a to je, pochopiteľne, prekážka na priznanie postavenie účastníka protikomunistického odboja. Gustávovi Husákovi, by sme teda dnes symbolických 1 989 eur nepriznali. Iným prípadom je Jozef Kuciferec. Bol to obyčajný človek aj začiatkom 50. rokov, aj po prepustení z väzenia. Bol mučený a nespravodlivo odsúdený pre vieru v Boha. Prešiel viacerými komunistickými väznicami a komunisti ho terorizovali aj po prepustení zo žalára. Nebol na výslní, naopak, nedovolili mu dokonca ani trvalý pracovný pomer. Mohol iba brigádovať. Jozef Kuciferec sa po návrate z komunistického väzenia rozhodne nepodieľal na budovaní, rozvoji a upevňovaní komunistickej moci, a preto dnes navrhujeme, aby už spolu s januárovou výplatou dôchodkov dostal aj on, aj jemu podobní symbolických 1989 eur. Preto spomedzi politických väzňov vyzdvihujeme veteránov protikomunistického odboja a navrhujeme, aby sme práve im zvýšili príplatok za každý mesiac obmedzenia osobnej slobody z dnešných 5 eur na 10 eur. Politickým väzňom nič neberieme, veteránom protikomunistického odboja však špeciálne vyzdvihne... ich špeciálne vyzdvihneme. Milé kolegyne, kolegovia, verím, že podporíte predložený návrh zákona, veteráni protikomunistického odboja si to zaslúžia. Ďakujem.