Ľ. Kaník, minister práce, sociálnych vecí a rodiny SR: (2005-03-21):
Pán poslanec Brocka spomenul, že mnoho z návrhov, ktoré sme zrealizovali, veľmi tvrdo dopadlo na rodiny, a že proti aj vôli ministra sa do zákonov dostali niektoré iné veci, ktoré to zjemňujú. Tak len by som upresnil, že určite takou vecou nie je daňový bonus, pretože daňový bonus sa zrodil jednoznačne v dielni ministerstva práce, sociálnych vecí a rodiny a ministerstva financií a  čo nemožno, samozrejme, pánovi poslancovi Brockovi uprieť je odvodový bonus. To je bonus, ktorým sa znižujú odvody podľa počtu detí. Toto je naozaj autorská dielňa pána poslanca, nie však daňový bonus, pričom nedá mi nepovedať, že odvodový bonus je naozaj nesystémová záležitosť, pretože výrazne viac podporuje bohatých ako chudobných, čo je úplne logické, pretože pol percenta z vyššej mzdy je viac ako pol percenta z nižšej mzdy, čo napríklad pri daňovom bonuse neplatí. Viackrát tu tiež zaznelo, alebo aspoň sa dotkli rečníci toho, že bolo by dobré aj zvýšiť, alebo že sa tu nehovorí o zvýšení samotného rodičovského príspevku, nuž, ani sa nemôže, pretože zákon je nastavený tak, že valorizácia rodičovského príspevku prebieha každý rok pravidelne v jednom termíne k septembru, a tak tomu bude aj tohto roku, takže rodičovský príspevok sa zvýši, ale nebolo cieľom ani dôvodom, aby v tomto zákone sa zákonom zvyšoval, pretože to už nie je jednoducho potrebné. Taktiež by som neodporúčal narábať s tým, že posúdime nejaký počet nezamestnaných, ktorí na Slovensku sú, a porovnávame to s počtom pracovných miest, o ktorých majú informácie úrady práce. Táto informácia  absolútne nemôže byť smerodajná, pretože úrady práce už neevidujú, ani nemôžu evidovať všetky pracovné miesta, ktoré sú voľné, pretože už neexistuje povinnosť ohlasovať voľné pracovné miesta, a preto tie pracovné miesta, o ktorých majú informáciu z úradov prác, tvoria len malý zlomok celkovej ponuky na trhu práce, ktorá existuje, a preto narábať s týmto číslom je minimálne zavádzajúce. Tiež pán poslanec spomenul, že bude negatívne vplývať na trh práce to, že matky, ktoré sa budú chcieť vrátiť na trh práce, vlastne budú konkurovať a súťažiť s inými nezamestnanými o tieto pracovné miesta. No, to je pravda, ale keď by sme chceli ísť touto filozofiou, tak by sme sa museli opäť vrátiť k tomu, že zakážeme dôchodcom pracovať popri poberaní dôchodku, pretože aj oni zvyšujú konkurencie na trhu práce a dnes ich na Slovensku popri poberaní dôchodku pracuje 60-tisíc. Keby sme im zakázali pracovať, získame v takejto logike 60-tisíc nových pracovných miest, čo ale nie je pravda a nefunguje to a sú to podľa môjho názoru už prekonané úvahy. Tiež, keď chceme hovoriť o deťoch, ktoré sú dnes z rozhodnutia príslušných orgánov určené do ústavnej starostlivosti do detských domovov, musíme si naozaj odpovedať, prečo došlo k takémuto stavu a minimálne časťou veľmi dôležitou, aj keď nie možno absolútnou, ale veľmi výraznou odpoveďou na túto otázku je, že sociálny systém sa zmenil tak, že dnes už nemôžu deti zabezpečovať živobytie rodičom, nie práve tým zodpovedným rodičom, čo, žiaľbohu, v minulosti možné bolo. A že, žiaľbohu, mnohé rodiny na Slovensku mali detí preto, aby mali zabezpečený príjem cez sociálne dávky, samozrejme, nie všetky a, samozrejme, nič netreba generalizovať, ale dnes, žiaľbohu, platíme aj týmto spoločnosť a, žiaľbohu, najmä tieto deti daň za to, že minulý systém taký bol a dnes už tieto deti nie sú pre ich rodičov ekonomickým prínosom, a preto mňa to veľmi mrzí, ale aj takéto následky znášame. Teraz vo všeobecnosti, čo tento návrh naozaj má za cieľ priniesť. Má za cieľ priniesť viac prostriedkov do predovšetkým nízkopríjmových rodín. Do tých rodín, ktoré potrebujú získať ďalší príjem, pretože, samozrejme, rodičovský príspevok nikdy nebude môcť nahradiť pracovný príjem, on je pomocou, ale mať predstavu o tom, že raz bude môcť byť sociálna politika taká, že zo štátneho rozpočtu bude platiť v takom rozsahu matkám, ako keby boli zamestnané, myslím si, že je to ilúzia a prinieslo by to ďalšie negatívne sprievodné javy, ktoré by určite neobohacovali spoločnosť. Keď sa chceme zamýšľať napríklad, prečo existujú rozdiely v odmeňovaní žien a mužov, ktoré reálne existujú, tak zároveň si musíme  pripustiť aj odpoveď, že aj preto, že pre matky je mnohokrát sťažený návrat na trh práce. Tým pádom majú menšiu prax, menej skúseností a jednoducho vytvára to postupne rozdiel v odmeňovaní. Keď chceme tieto rozdiely stierať a postupne odstraňovať, nemôžeme sťažovať ženám návrat na trh práce, ale, naopak, musíme im podať pomocnú ruku, aby sa im návrat na trh práce uľahčil. Keď chceme ísť čo už len v súlade s Lisabonskou stratégiou aspoň s bodmi, ktoré hovoria o tom, že chceme zvýšiť zamestnanosť žien, tak opäť nemôžeme zároveň sťažovať ženám návrat na trh práce a ponechať podporu, ponechať rodičovský príspevok aj tým ženám, ktoré sa chcú vrátiť do práce po určitom čase, je pomocná ruka pre návrat opäť do zamestnania a návrat na trh práce. Súhlasím absolútne s pani poslankyňou Demeterovou, keď povedala, že pomoc nízkopríjmovým rodinám treba podať a ja takisto som ochotný v rámci priestoru, ktorý sa vytvorí po prvom čítaní k druhému čítaniu diskutovať o tom a hľadať priestor, keď to má pomôcť k priechodnosti celej myšlienky, aby sme obmedzili rozsah z hľadiska výšky príjmu a aby sme zacielili túto pomoc naozaj predovšetkým pre sociálne rodiny. S týmto nemám žiadny problém a takúto diskusiu vítam, ale v globále si myslím, že po takejto diskusii a po dospení k nejakému konsenzu v tomto smere si myslím, že v tom prípade tento návrh môže byť pomocou, pretože naozaj nikoho do ničoho nenúti a dáva väčší prílev prostriedkov do rodiny a je to pomoc predovšetkým mladým a začínajúcim rodinám. Ďakujem za pozornosť.