Sabolová, Mária, poslankyňa NR SR (2010-12-08):
Vážený pán predsedajúci, vážený pán minister, kolegyne, kolegovia, chcem sa vyjadriť k jednej záležitosti, ktorá sa dostala do zákona ako pozmeňujúci návrh na výbore a týka sa vernostných programov v lekárňach a v lekárenskej starostlivosti. Poviem základné výhrady. Dovolím si potom tlmočiť pripomienky k tomuto pozmeňujúcemu návrhu, ktorý je v spoločnej správe pod bodom 48, ktorý na výbore predložil pán predseda výboru pán Novotný, a potom si dovolím povedať aj krátky exkurz na porovnanie na základe prieskumov aj v iných krajinách Európy. Keďže na výbore neviem, či bol dostatok priestoru na to, využívam túto snemovňu na predloženie mojich výhrad a na začiatok poviem, žiadam na samostatné hlasovanie vyňať body 46, 47, 48 a neodporúčam o bode 48 hlasovať, pretože ide nad rámec zákona, nie je súrny, nepotrebujeme ho riešiť v tejto novele a bolo by dobré, aby sa dostal do novely zákona o lieku tak, ako by to malo byť v riadnom legislatívnom procese. Zhrniem základné výhrady. V lekárenstve sa vždy stretával princíp odborný a princíp obchodný. V záujme pacienta je zo strany regulátora potrebné akcentovať odborný prístup a potláčať obchodný. Zákonným zvýraznením obchodných postupov pacient chápanie lieku ako terapeutického prostriedku sa devalvuje na úroveň bežného spotrebného tovaru. Preto zásadná výhrada. Navrhovaná novela, ak trošku vidíte do systému, zvýhodňuje veľkých poskytovateľov v lekárenskej starostlivosti vlastniacich viac lekární a tým, že definuje podmienku prevádzky webového sídla. V ďalšom, marže verejných lekární v Slovenskej republike patria medzi tie najnižšie v Európskej únii. Normálny lekárnik vykonávajúci svoje povolanie vo vlastnej lekárni bude pod tlakom veľkých subjektov na jej zníženie a teda môže utrpieť kvalita poskytovanej lekárenskej starostlivosti. Ďalšou mojou zásadnou výhradou je riziko kartelizácie, zvýhodňovanie veľkých subjektov, dochádza k potieraniu konkurencie, neskôr sa dotknem jedného príkladu v Nórsku. Navrhovaná novela neprešla ani odbornou, ani akademickou, ani politickou oponentúrou. Myslím si, že takáto vážna zmena v zákone musí prejsť medzirezortným pripomienkovým konaním cez lekárenskú obec a cez odbornú verejnosť. V apríli 2010, krátko sa dotknem aj v ďalšom texte, nemecký spolkový súd rozhodol o neprístupnosti zliav a bonusov v lekárňach v prípade predpisových liekov. Myslím, že by sme si mali brať príklad z vyspelých západných krajín a neexperimentovať v tak citlivej oblasti ako je cenotvorba liekov a s ňou úzko súvisiaca spotreba a celkové náklady, a preto nie ako vedľajší produkt tohto vážneho zákona, ktorý dnes prerokúvame. Po konzultáciách aj so Slovenskou lekárnickou komorou som presvedčená, tak ako hovoria, nebránia sa zákonnej definícii a regulácii vernosti pacienta konkrétnej lekárni. Majú však záujem zapracovať do týchto definícií aj odborné argumenty a odbornú stránku veci samotnej, napr. povinnosť lekárne, ktorá má verného klienta evidovať a vyhodnocovať správnosť terapie, sledovať interakcie liekov, poskytovať fit back ošetrujúcim lekárom a poisťovniam a tak zvýrazniť nie obchodný, ale odborný farmaceutický význam vernosti konkrétnej lekárne konkrétnemu farmaceutovi. Kratučko poprosím o vašu trpezlivosť, aby sme to podložili aj odbornými výskumami a prieskumami a štúdiami. Už v roku 2001 nové právne predpisy liberalizovali nórsky systém prevádzkovania lekární. Táto liberalizácia viedla k radikálnym zmenám na trhu, ktoré smerovali k horizontálnej i vertikálnej integrácii. Horizontálna integrácia sa prejavila v podobe niekoľkých veľkých reťazcov z viac než 85 % podielom na trhu. A vertikálna integrácia viedla k tomu, že tieto reťazce sú vlastnené niekoľkými nadnárodnými distribútormi liekov. Dve štúdie komplexne vyhodnocujúce tieto zmeny sa zhodli v tom, že liberalizácia neviedla k cenovej konkurencii na trhu. Na základe nórskej skúsenosti možno konštatovať, že zvýšenie vplyvu obchodných spoločností v poskytovaní lekárenskej starostlivosti je spojené s vysokým rizikom kartelizácie a znížením vplyvu regulátora na dostupnosť liekov a ich cenotvorbu. Mohla by som pokračovať ďalej a porovnávať aj čísla, ale preskočím istú časť, čo je myslím dôležité, že štúdie a štúdia konštatuje, že vzhľadom k rastúcemu trendu znižovania úhrad z verejných zdrojov a zvýšenej spoluúčasti pacienta sa v budúcnosti bude vyžadovať viac seriózneho výskumu a myslím si, že aj na Slovensku, ktorý by kvalifikoval spotrebiteľské a zdravotné dôsledky podobných iniciatív ešte pred ich zavedením. A preto si myslím, že malo by to ísť cez medzirezortné pripomienkové konanie. A ešte snáď jedna konkrétna pripomienka k našej platnej legislatíve. Súčasný legislatívny stav na Slovensku umožňuje poskytovateľovi lekárenskej starostlivosti znížiť konečnú cenu lieku pri zachovaní ustanoveného pomeru úhrady zdravotnej poisťovne a pacienta § 45 zákon č. 577/2004 Z. z. Využitie tohto ustanovenia v lekárenskej praxi bolo spresnené od 1. 12. 2009 novelou zákona č. 140/1998 Z. z., sme schvaľovali minulého roku. Táto novela nezakázala znižovanie cien, ale obmedzila marketingové postupy v súvislosti s výdajom predpisovaného sortimentu. V dôvodovej správe k návrhu novely schválenej v septembri minulého roku sa uvádza: „Niektorí poskytovatelia lekárenskej starostlivosti vo verejných lekárňach vo veľkej miere realizujú nekalé praktiky získavania pacienta poskytnutím finančnej odmeny, ktorú nazývajú sociálny príspevok najčastejšie vo výške 1 euro za každý lekársky predpis. Niektorí pacienti v snahe maximalizovať výšku získanej finančnej odmeny častejšie navštevujú lekárov s požiadavkou predpisovania lieku. Ide o nežiaduci jav, ktorý má charakter nekalej hospodárskej súťaže medzi verejnými lekárňami a zároveň má dopad na zdroje verejného zdravotného poistenia, pretože indukuje neodôvodnené a nehospodárne predpisovanie liekov uhrádzaných na základe verejného zdravotného poistenia.“ Na tejto záležitosti sme sa zhodli v minulom volebnom období vo výbore pri hlasovaní všetci poslanci. Čiže to nie je záležitosť minulej vlády. Je to záležitosť normálneho zdravého postupu a zdravého rozumu. Platné znenie zákona 140 zakazuje držiteľovi povolenia na poskytovanie lekárenskej starostlivosti pacientovi poskytovať, ponúkať a sľúbiť v súvislosti s výdajom lieku, ktorého výdaj je viazaný na lekársky predpis diabetickej potraviny, ktorej výdaj je viazaný na lekársky predpis alebo zdravotnícke pomôcky, ktorých výdaj je viazaný na lekársky predpis, peňažné plnenie alebo nepeňažné plnenie, výhody alebo dary majetkovej alebo nemajetkovej povahy. Navrhovaná novela navodzuje mylný dojem, že v súčasnosti nemôže poskytovateľ lekárenskej starostlivosti znížiť konečnú cenu lieku a popiera regulačný nástroj limitujúci motiváciu pacienta k neúčelnej farmakoterapii v rozpore s citovanou dôvodovou správou a vyššie odbornou literatúrou a prieskumami a štúdiami. Úlohou farmaceuta vo verejnej lekárni nemožno regulovať na cenový boj, pretože sa v prostredí nízkej kúpyschopnosti značne redukujú možnosti odbornej konkurencie, ak tu bude obchodná. V prostredí informačnej asymetrie je úlohou regulátora stimulovať využitie metód odbornej konkurencie a v záujme udržateľnosti vzácnych zdrojov potláčať retailové metódy používajúce jednoduchý marketing. Takýto postup, zvýrazňujúci zdravotnícky charakter lekárne, má zásadné benefity pre celý systém zdravotne. Mohla by som ísť ďalej do publikovanej práce, ktorá potvrdzuje aktívnu účasť farmaceuta pri tvorbe liečby, čo chceme vlastne zaviesť aj pri účinnej látke. Ale ešte si dovolím niekoľko pripomienok, konkrétne k jednotlivým bodom pozmeňujúceho návrhu pod bodom 48. To sú konkrétne výhrady a tie už sú aj legislatívneho charakteru. V tom bode 48 v § 36, ktorý sa dopĺňa odsekom, sa píše v ods. 8, konštatuje o predpisových položkách. Zákon o liekoch nepozná pojem predpisové položky a nepredpisové položky. Lieky sa na základe spôsobu výdaja triedia na systémom uvedeným v § 38a v zákone o lieku a ďalšie účelové definície môžu viesť v praxi k nejednoznačnému výkladu. Použitie pojmov „súhrn zliav a výhod“ v súvislosti s výdajom na lekárenský predpis je diskutabilné, keďže v zmysle zákona 147 § 8 o reklame sa zakazuje reklama liekov viazaných na lekársky predpis. Ponuka súhrn zliav a výhod v súvislosti s výdajom na recept síce nie je reklamou konkrétneho lieku, vytvára však klamlivý dojem, že užívanie liekov na predpis je štandardnou komerčnou spotrebiteľskou činnosťou. A v zmysle § 80 zákona 578 je zdravotnícky pracovník povinný vykonávať svoje zdravotnícke povolanie odborne a v súlade s etickým kódexom. Mohla by som citovať povinnosti zdravotníckych pracovníkov v etickom kódexe, ale myslím si, že nesmú znížiť vážnosť povolania takéto reklamy na vernostné bonusy. Poslaním farmaceuta nie je predať čo najviac, ale je zabezpečiť objektívne použitie lieku a v prípade potreby pacientovi aj liek nevydať. Túto úlohu podporuje aj citlivo nastavený systém regulácie doplatkov, ktorých percentuálne vyjadrenie sa počíta dokonca na štyri desatinné miesta, ktoré motivujú pacienta užívať skutočne iba tie lieky, ktoré skutočne potrebuje a tak tlmí tlak pacientov na neúčelnú preskripciu. Mohla by som pokračovať ďalej v ods. 8 písm. a), kde sa ustanovuje, diskriminuje menších poskytovateľov, ktorí nemajú webové čísla. Mohla by som sa odvolať na programové vyhlásenie vlády, ktoré podporuje malých a stredných podnikateľov a myslím si, že tým pádom aj menšie subjekty v lekárenstve. Mohla by som hovoriť ďalej o dovolených zľavách text, ktorý hovorí v písm. e) z ceny uskutočniteľného nákupu alebo budúceho nákupu predpisových položiek alebo nepredpisových položiek je legislatívny nezmysel. Pojem nákup v lekárenskej starostlivosti neexistuje. Je zrejmé, že tieto termíny vypracoval niekto, kto vidí za lekárenstvom len obyčajný obchod. A preto stojí na zváženie, aby sme dali priestor pre takýto pozmeňujúci návrh, ktorý je len z množstva, ktoré máme predložené, aby prešiel riadnym legislatívnym procesom a aby sme zákon o lieku, o lekárenskej starostlivosti neskryli do zákona, ktorý neovplyvňuje ani zákon o lieku a zákon o lieku neovplyvňuje zákon o zdravotných poisťovniach. Bola by som veľmi rada, páni poslanci, aby sme sa zákonom o lieku a liekovej politike mohli zaoberať samostatným zákonom, ktorý je v legislatívnom návrhu v budúcom roku a myslím si, že bolo by to účelné, bolo by to lepšie a vyšli by sme v ústrety odbornej diskusii aj novému vedeniu lekárnickej komory, ktorá, si myslím, že má záujem, aby lieky a poskytovanie liekov bolo nielen v súlade so zákonom, ale aj pre zdravie obyvateľov. Ďakujem pekne.