Krištúfková, Petra, poslankyňa NR SR (2018-05-09):
Vážený pán predsedajúci, vážený pán minister, vážené panie poslankyne, vážení páni poslanci, chcela by som, aby novela zákona, ktorú predkladáte, bola nádejou pre zdravotne ťažko postihnutých, aby pomohla odstrániť úskalia z ich životov. To je však možné len v tom prípade, ak by skutočne riešila ich reálne potreby a nevyhnutnosti. Bohužiaľ, dnes tu máme novelu, ktorá len v minimálnej miere reflektuje na potreby zdravotne ťažko postihnutých. Tie sú obsiahnuté aj v pripomienkach ich organizácií z medzirezortného pripomienkového konania. V MPK bolo vznesených 371 pripomienok a z toho 257 zásadných a len zlomok bol z nich zapracovaný do znenia, ktoré dnes predkladáte. Vlastne nerozumiem, prečo bola v tomto stave novela podaná. Už vo februári tohto roka ste, pán minister, deklarovali, že v oblasti financovania kompenzačných príspevkov chystáte, citujem: „prevratné zmeny“. Malo ísť predovšetkým o výraznejšiu valorizáciu peňažných príspevkov tak, aby ste naplnili svoje vyhlásenia o navýšení príspevku na opatrovanie do výšky čistej minimálnej mzdy do roku 2020. Ale prišla zásadná pripomienka z ministerstva financií, aby, citujem: „... nedochádzalo k automatickej indexácii peňažných príspevkov na základe rastu minimálnej mzdy, pretože takýto návrh zakladá výraznú záťaž na verejné financie.“. Povedané ľudskou rečou, v rozpočte na to nebudú peniaze. A zrazu je všetko inak a doterajší spôsob výpočtu príspevkov nahradili v predkladanej novele fixné sumy. Minulý týždeň som sa zúčastnila na stretnutí so zástupcami organizácií zdravotne ťažko postihnutých na odbornom okrúhlom stole. Jeho témou bola práve táto predložená vládna novela. Avšak najviac zarážajúce je, že toto všetko dávno už vieme. Bolo to x-krát pomenované a stále po toľkých rokoch v rezorte je to v rovnakom stave. Najdiskutovanejšou témou bola osobná asistencia. Ministerstvo je dlhodobo upozorňované na stagnáciu a podhodnotenie hodinovej sadzby za výkon osobnej asistencie. Všetci zúčastnení sa zhodli a žiadajú urgentné navýšenie sumy za hodinu osobnej asistencie aspoň na 140 % minimálnej hodinovej mzdy, teda 3,85 eur na hodinu. My za naše hnutie sme navrhovali na marcovej schôdzi navýšenie hodinovej mzdy pre osobného asistenta na 4,01 eura. Ministerstvom navrhované navýšenie na 2,82 eura, teda o 4 centy je naozaj výsmechom, pričom ak by sme použili kategorizáciu náročnosti práce, tak by osobná asistencia spadala minimálne do III. stupňa náročnosti. Navyše vami navrhované stanovenie fixnej sumy komplikuje možnosť valorizácie príspevku do budúcnosti a už teraz týmto vytvárate stav, ktorý bude treba meniť. Je nevyhnutné si uvedomiť, že tí, ktorí sú na pomoc osobných asistentov odkázaní, zažívajú akútnu krízu. Spôsobuje ju práve nedostatok osobných asistentov, a to predovšetkým z dôvodu ich finančného podhodnotenia. A to potvrdzujú aj agentúry osobnej asistencie. Táto nízka suma 2,78 eura jednoznačne nestačí a navyše doslova odrádza ľudí, aby vykonávali tento druh služby. Tým pádom si zdravotne ťažko postihnutí za ňu musia doplácať z vlastného vrecka. Osobná asistencia je pritom životne dôležitou pomocou pri elementárnych činnostiach, ktoré sú pre zdravých bežné a automatické. Veď zdravotne ťažko postihnutý často nedokáže bez pomoci asistenta ani sám vstať ráno z postele. A oni chcú a musia byť aktívni, užitoční a rovnoprávni. Veď predsa nemôžu žiť izolovaní doma. Práca osobného asistenta si samozrejme vyžaduje aj zvýšenú fyzickú námahu a zodpovednosť, pretože ide o zdravie a bezpečnosť inej osoby. Uvedomme si, že v mnohých prípadoch a ak asistent nevykonáva svoju prácu zodpovedne alebo vôbec nepríde, môže nastať až ohrozenie života. Osobný asistent pritom nemá ani nárok na plné sociálne zabezpečenie, pretože nemá postavenie zamestnanca a nemá napríklad nárok ani na dovolenku. Dôchodkové poistenie má ako poistenie štátu len v prípade, že splní podmienku 140 hodín osobnej asistencie. Takže tam napríklad nespadajú ani rodičia zdravotne ťažko postihnutých detí, ktorých zákon už aj tak diskriminuje, keďže im neumožňuje vykonávať asistenciu pre vlastné dieťa, len v rozsahu štyroch hodín denne, čo je spolu maximálne 120 hodín. Opakovane sme podávali novelu, ktorá mala túto diskrimináciu voči rodičom a rodinným príslušníkom odstrániť. Žiaľ, tento návrh nám neprešiel. A bohužiaľ, pán minister, vaša novela ani tento stav vôbec nerieši a namiesto uľahčenia komplikuje. Zavádzate aj ešte nový výkaz o počte hodín vykonanej osobnej asistencie, pričom na to nie je nijaký opodstatnený dôvod. Veď výkaz sa vypisuje spätne a údajné zneužívanie osobnej asistencie sa týmto nevyrieši. Ďalším problémom, ktorým sa novela nezaoberá, je spôsob posudzovania príjmu a spoluposudzovanie osôb. Výsledkom je krátenie príspevkov a dôsledkom je nútené zotrvanie zdravotne ťažko postihnutého v tzv. dávkovej pasci. Pretože miesto toho, aby sme ich podporili v samostatnosti a sebarealizácii v pracovnom prostredí, tak my im ešte na základe často len minimálneho príjmu okrešeme príspevky. Takže nakoniec peniaze, ktoré si napriek svojej situácii zarobia, aj tak musia použiť na kompenzácie a vlastne nemajú šancu si dopriať o niečo lepší štandard. A takto by sa dalo pokračovať ďalej hľadajúc vyhovujúce riešenia pre obe strany. Táto vaša novela však potrebné riešenia neponúka a jedinou, aspoň čiastočnou záchranou môžu byť pozmeňujúce návrhy. Poprípade možno zvážte, či zákon v takejto podobe a s toľkatimi zásadnými pripomienkami vôbec posunúť, posuniete do ďalšieho čítania. Ďakujem za pozornosť. (Potlesk.)