Novotný, Viliam, poslanec NR SR (2015-07-03):
Vážená pani podpredsedníčka Národnej rady, vážený pán generálny prokurátor, vážený pán spravodajca, dámy a páni, tú vodu odložím, nie je moja, nezvyknem väčšinou vystupovať k správe generálneho prokurátora, ale dnes tak urobím z jednoduchého dôvodu, lebo zhruba od polovice apríla som sa opakovane snažil a domáhal toho, aby sme pozvali pána generálneho prokurátora na rokovanie Národnej rady Slovenskej republiky, a budem potom neskôr o tom hovoriť, že mal som, aj musím povedať, že veľmi dobrú, veľmi kvalitnú a veľmi úprimnú komunikáciu s pánom generálnym prokurátorom, ale myslím si, že to, čo sa mi podarilo zistiť a o čom sme spolu komunikovali, by mali vedieť aj moji kolegovia v pléne Národnej rady. Takže v tejto chvíli využijem tento priestor, aby som hovoril znovu o kauze Váhostav, aby som hovoril o tom, že v tejto kauze prebieha vyšetrovanie, a hovoril aj o tom a možno aj poprosil pána generálneho prokurátora, aby orgány činné v trestnom konaní vytrvali v tejto akcii, v tejto aktivite, ja si uvedomujem, že možnosti Generálnej prokuratúry sú do určitej miery obmedzené vzhľadom na to, že to rieši špeciálna prokuratúra, že to riešia policajné zložky, vyšetrovatelia, ale napriek tomu ja ako ústavný činiteľ môžem poprosiť iba iného ústavného činiteľa, v tomto prípade pána generálneho prokurátora. Takže aby som išiel poporiadku, keď začínala 49. schôdza Národnej rady 14. apríla, mám tu pred sebou list, som požiadal pána predsedu Národnej rady Pellegriniho, aby pozval pána generálneho prokurátora na začiatok rokovania schôdze z jednoduchého dôvodu, pretože na tejto schôdzi sme mali v skrátenom legislatívnom konaní schvaľovať vládny návrh novely Obchodného zákonníka. To je tá novela Obchodného zákonníka, ktorá umožňuje vláde použiť štátne finančné aktíva na uspokojenie pohľadávok oklamaných veriteľov aj spoločnosti Váhostav. Nielen spoločnosti Váhostav, lebo veď zákon nemôžte napísať pre jednu spoločnosť, ale aj spoločnosti Váhostav a celá tá diskusia tu bola vtedy o Váhostave. Ja som mal túto iniciatívu preto, lebo v tej chvíli už bola všeobecne známa vedomosť o tom, že špeciálna prokuratúra začala šetrenie vo veci možného podvodu v kauze nevyplatenia pohľadávok subdodávateľov spoločnosťou Váhostav, a preto som si myslel, že skôr ako Národná rada prijme nejaké rozhodnutia, skôr ako schváli nejaký mechanizmus, prostredníctvom ktorého vláda bude môcť použiť štátne finančné aktíva, teda peniaze občanov tejto krajiny na vyplatenie dlhov, ktoré urobil nezodpovedný manažment a nezodpovedné predstavenstvo spoločnosti Váhostav, tak mali by sme vedieť, či sa jedná, alebo nejdená o podvod v tejto kauze. Je to podľa mňa dôležité, lebo tu naozaj reálne hrozí to, že peniaze občanov tejto krajiny sa môžu stať súčasťou nejakej podvodnej schémy. Vtedy som dostal odpoveď od pána predsedu Národnej rady, že pán generálny prokurátor teda bol pozvaný, ale nepríde vzhľadom na to, že sú v samotnom vyšetrovaní v tej chvíli robené úkony, ktoré mu zabraňujú v tom, aby hovoril o tom, čo sa momentálne deje vo vyšetrovaní. Ja tomu rozumiem, napriek tomu som využil svoje právo poslanca Národnej rady a 23. apríla tohto roku som podal celkovo šesť otázok na generálneho prokurátora v rámci hodiny otázok, lebo viete, že rokovaní poriadok nám umožňuje klásť otázky nielen členom vlády Slovenskej republiky, ale okrem iného aj pánovi generálnemu prokurátorovi. A pýtal som sa ho na to, že Národná rada Slovenskej republiky pripravuje, písal sa 23. apríl, pripravuje závažné kroky súvisiace s vyčlenením štátnych finančných aktív na skupovanie pohľadávok z reštrukturalizačného konania. Podľa medializovaných informácií Generálna prokuratúra začala šetrenie vo veci možného podvodu v súvislosti s reštrukturalizáciou spoločnosti Váhostav SK, mala tam byť špeciálna prokuratúra, ale pýtal som sa Generálnej prokuratúry a položil som teda šesť otázok, ktoré bleskovo prebehnem. Tá prvá otázka bola, či je Generálna prokuratúra schopná dať Národnej rade Slovenskej republiky stanovisko načas o tom, či sa jednalo, alebo nejednalo o podvod, tak, aby sa štátne finančné aktíva nestali súčasťou podvodu. Tá ďalšia otázka bola, či Generálna prokuratúra skúma aj takú skutočnosť, či celá kauza Váhostav náhodou nebola od začiatku plánovaný podvod, to by bola náhoda, lenže to niekto vopred takto pripravoval. Pýtal som sa na to, či Generálna prokuratúra skúma možnosti prepojenia osôb zapojených do reštrukturalizácie na strane správcu spoločnosti Váhostav a vybratých veriteľov, pretože táto informácia bola aj v médiách, že tu existujú určité možné prepojenia medzi správcom spoločnosti a niektorými schránkovými firmami. Pýtal som sa, či sa podarilo Generálnej prokuratúre identifikovať vlastníkov schránkových firiem zapojených do reštrukturalizácie spoločnosti a pôvod finančných prostriedkov, ktoré poskytli tieto schránkové firmy spoločnosti Váhostav. Pýtal som sa, či orgány činné v trestnom konaní, resp. prokuratúra pracuje s možnosťou, že prostredníctvom schránkových firiem zapojených do reštrukturalizačného procesu spoločnosti Váhostav dochádzalo k praniu špinavých peňazí a daňovým únikom. A tá posledná otázka, na ktorú už máme odpoveď z médií, je tá, či boli vypočutí členovia orgánov spoločnosti Váhostav vrátane členov predstavenstva pána Juraja Širokého a Juraja Širokého mladšieho. Odpoveď na to už máme z médií, že teda boli vykonané tieto vypočutia. Musím povedať, že pán generálny prokurátor sa vtedy z pracovných dôvodov nevedel zúčastniť hodiny otázok, aj nám poslal list do Národnej rady, lebo tu bola delegácia generálneho prokurátora Poľskej republiky, ale tu by som chcel naozaj vyzdvihnúť ten okamih, že v zákonne stanovenej lehote do 30 dní som dostal odpoveď písomnou formou, a to nielenže tak, že mi ju poslal pán generálny prokurátor, ale osobne som mal tú možnosť sa stretnúť s ním aj s vrcholovým vedením Generálnej prokuratúry a dostal som v zmysle toho, čo môže prokurátor pri bežiacom vyšetrovaní, ja tomu rozumiem, povedať, veľmi vyčerpávajúcu odpoveď. Ak by bol pán generálny prokurátor na hodine otázok, zrejme by mi takto odpovedal, čiže nič tajné neprezradím, keď vás budem informovať, že v liste, ktorý som dostal od pána generálneho prokurátora, stálo, že dňa 21. marca 2015 bolo začaté trestné stíhanie pre skutok právne kvalifikovaný ako zločin poškodzovania veriteľa, že predmetom trestného stíhania je údajné protiprávne konanie štatutárnych zástupcov obchodnej spoločnosti Váhostav, ktorí mali v rokoch 2012 – 2014 poškodzovať niektorých veriteľov drobných živnostníkov celkovo výškových pohľadávok najmenej 104 mil. eur. V liste ďalej stálo, že v rámci dokazovania, ktoré je primárne zamerané na uvedený skutok, orgány činné v trestnom konaní komplexne posúdia a vyhodnotia všetky skutkové zistenia týkajúce sa aj eventuálneho majetkového a personálneho prepojenia štatutárnych zástupcov obchodnej spoločnosti Váhostav a veriteľov, ako aj účastníkov reštrukturalizačného konania, a to z hľadiska trestnoprávneho a tiež z hľadiska využiteľnosti informácií pre účely reštrukturalizačného konania. K legalizácii príjmov z trestnej činnosti prania špinavých peňazí tu bolo poučenie, že teda musí byť skutkový základ v predchádzajúcej trestnej činnosti. Orgány činné v trestnom konaní, vyšetrovateľ NAKA a Úrad špeciálnej prokuratúry Generálnej prokuratúry sú pripravené vykonať úkony a opatrenia smerujúce k eliminácii akéhokoľvek disponovania s príjmami a majetkami majúcimi základ v trestnej činnosti. A na záver odpovede ma pán generálny prokurátor informoval, že prípravné konanie má neverejný charakter, preto nie je možné konkretizovať druh, rozsah a obsah vykonaných a plánovaných úkonov orgánov činných v trestnom konaní. V tejto chvíli by som využil toto moje vystúpenie, aby som sa poďakoval pánovi generálnemu prokurátorovi za túto odpoveď, ktorú sme dostali, lebo naozaj v čase, keď mi ju poskytol, zodpovedal do maximálnej možnej miery všetky otázky, ktoré som položil, do tej miery, do ktorej mohol odpovedať vzhľadom k neverejnému charakteru vyšetrovania a k bežiacim úkonom. Dovoľte mi urobiť k tomu už len nejaký záver. Rád by som konštatoval, že kauza Váhostav, o ktorej sa jeden z mojich kolegov v pléne prednedávnom, jeden alebo dva dni nazad, v rozprave vyjadril, že vyzerá byť už mŕtvou, verím, že mŕtvou nie je. Preto o tom dnes hovorím, aj keď je možno prázdna sála a možno sme už myšlienkami mnohí skôr na prázdninách, ako v práci, urobím všetko, čo môžem a čo mi umožňuje rokovací poriadok, aby som túto tému znovu a znovu otváral, pretože kauza Váhostav nemôže skončiť dostratena, ako končí väčšina káuz na Slovensku. Aj po stretnutí s pánom generálnym prokurátorom, o ktorom som vás v tejto chvíli informoval, ktoré sa uskutočnilo v máji, aj na základe písomných odpovedí, ale aj na základe zistení, ktoré sú aj verejne známe, musím konštatovať, že s veľmi veľkou pravdepodobnosťou v kauze Váhostav došlo ku konaniu v rozpore so zákonom. Je to moje hodnotenie, ja nie som orgán činný v trestnom konaní, na to je niekto iný, aby to posúdil, niekto iný, aby to posunul na súd, niekto iný, aby vznášal obvinenia, to nie je moja práca. Ja len hovorím, že ten pocit na základe skutočnosti, o ktorých som pred chvíľou aj hovoril, je jednoznačne taký, že v kauze Váhostav je veľmi vysoko pravdepodobné, že došlo ku konaniu v rozpore so zákonom. Ako politik musím konštatovať, že je mi ľúto, že vláda sa nesmierne ponáhľala so schválením novely Obchodného zákonníka, na základe ktorej je možné odškodniť veriteľov spoločnosti Váhostav, a nepočkala ani do tej chvíle, aby bolo jasné, či došlo, alebo nedošlo k podvodnému konaniu v kauze Váhostav. Ja sa naozaj chcem opýtať, a využijem túto príležitosť, kto preberie zodpovednosť, či vláda preberie zodpovednosť, či pán premiér preberie zodpovednosť, či SMER preberie zodpovednosť, ak budú vyplatené štátne finančné aktíva veriteľom spoločnosti Váhostav, ak odídu peniaze občanov tejto krajiny a zistí sa, že tam bolo podvodné konanie, dokonca sa zistí, že sa stali súčasťou nejakej podvodnej schémy, a som zvedavý, kto za to preberie plnú zodpovednosť. Lebo ja sa na to pýtať budem a neprestanem sa na to pýtať. To nie je celkom tak, ja si uvedomujem, že jedná sa o vážnu kauzu, mne je nesmierne ľúto všetkých živnostníkov malých firiem, ktorí poctivo odviedli svoju prácu a nedostali od Váhostavu za svoju robotu zaplatené. Ja verím, že mnohí z nich riešia existenčné problémy, a verím, že mnohí z ich sú na kraji bankrotu, ja verím, že mnohí z nich majú obrovské rodinné, finančné, podnikateľské problémy a že potrebujú čím skôr dostať svoje peniaze. Ja tomu rozumiem a súcitím s nimi. Ale je aj iná cesta, ako ísť do reštrukturalizácie, je aj iná cesta, ako využiť peniaze občanov tejto krajiny na ich odškodnenie, a to je bankrot spoločnosti Váhostav. Lebo aktíva pána Širokého a jeho priateľov, ktorí vlastnia Váhostav, sú vyššie, ako sú záväzky Váhostavu voči týmto veriteľom vo výške 104 mil. eur. To je môj názor, takto to vidím, takto to vnímam. A znovu sa chcem opýtať, ak sa ukáže a orgány činné v trestnom konaní dokončia svoju prácu a podľa môjho názoru je veľmi, veľmi vysoko pravdepodobné, že tu došlo ku konaniu v rozpore so zákonom a ukáže sa, že štátne finančné aktíva, peniaze občanov tejto krajiny sa stanú súčasťou nejakej ďalšej podvodnej schémy, kto za to prevezme politickú zodpovednosť alebo hmotnú zodpovednosť za tieto finančné prostriedky? Ja som sa snažil aj navrhnúť Národnej rade návrh uznesenia, aby vláda neuvoľňovala žiadne finančné prostriedky zo štátnych finančných aktív na kauzu Váhostav až do ukončenia vyšetrovania Generálnej prokuratúry a orgánov činných v trestnom konaní. Nezískal som na návrh tohto uznesenia podporu troch poslaneckých klubov, ale naďalej sa budem snažiť hovoriť o tejto problematike tak, aby sme ochránili peniaze, aby sa nestali náhodou súčasťou nejakej podvodnej schémy. Chcem ešte povedať toľko a dať možno do pozornosti, že novela Obchodného zákonníka, ako som na úvod povedal, nie je len o Váhostave. Keby to bolo len o tom, že teraz pomôžme týmto veriteľom a čo už, už sa to stalo. Zákon platí všeobecne. To znamená, tento zákon založil veľmi zlý precedens, ktorý môže v praxi znamenať, že oligarchovia budú veľmi dobre vedieť, že keď náhodou im ich biznis plán nevyjde a nezaplatia svojim subdodávateľom, nevadí, štát to zo štátnych finančných aktív zatiahne za nich. Podľa mňa to nepomáha podnikateľskému prostrediu a nepomáha to ani tomu, aby podnikatelia boli nútení podnikať seriózne. Preto mám problém s novelou Obchodného zákonníka, preto som za ňu ani nehlasoval. Keď hovorím o tom, že je podľa môjho názoru veľmi vysoko pravdepodobné, že došlo ku konaniu v rozpore so zákonom v kauze Váhostav, poviem, aj prečo si to myslím. Ten prvý dôvod je ten, že ak to, čo tvrdí aj premiér Fico, aj pán podpredseda vlády Vážny, je naozaj pravdou, to znamená, že všetci vedeli, keď súťažili o zákazku, že dávajú nereálne ceny, to znamená, že aj predstavenstvo spoločnosti, aj majitelia spoločnosti vedeli, že ceny, ktorými uspeli, sú nereálne, no tak Obchodný zákonník na to pamätá, že toto nie je v súlade so zákonom, Obchodný zákonník na to pamätá, takéto konanie nie je v súlade so zákonom. Preto tvrdím, že pravdepodobne došlo ku konaniu v rozpore so zákonom. A naopak, ak boli tie ceny reálne, ak to predstavenstvo takto Váhostavu vypočítalo, že za tieto ceny vedia to postaviť, tak potom prečo nevyplatili svojich subdodávateľov, kde sa tie peniaze stratili? V schránkových firmách? Kde sú tie peniaze? A keď hovorím o tom, že sa obávam toho, aby sa štátne finančné aktíva pod rúškom toho, že treba pomôcť subdodávateľom, ktorých je mi, opakujem, veľmi, veľmi ľúto a ktorých by trebalo odškodniť podľa mňa bankrotom Váhostavu z likvidačného zostatku, ktorý v tejto spoločnosti by bol väčší, ako sú záväzky, tak hovorím o tom, že štátne finančné aktíva sa môžu stať nejakej podvodnej schémy, lebo ak boli ceny reálne a ak tie peniaze zo spoločnosti zmizli a ak odišli do schránkových firiem, možno do tých istých, ktoré sa následne stali veriteľmi spoločnosti Váhostav, lebo im peniaze požičiavali, a dnes zo štátnych finančných aktív si títo veritelia, to nie sú len bagristi a buldozeristi, ale aj schránkové firmy, ktoré majú pohľadávky voči Váhostavu, tieto svoje pohľadávky uplatnia a získajú ďalšie finančné prostriedky zo štátnych finančných aktív, nie je to podvodná schéma? Dámy a páni, v tejto situácii sa dnes nachádzame, ospravedlňujem sa, že som o tom hovoril pri správe generálneho prokurátora, ale nemal som kedy pri tom hovoriť, ja som naozaj chcel, aby pán generálny prokurátor prišiel do parlamentu a mohli sme len o kauze Váhostav s ním diskutovať, pretože si myslíme, si stále myslím, že štátne finančné aktíva by nemali byť použité na odškodňovanie veriteľov spoločnosti Váhostav skôr, kým orgány činné v trestnom konaní nevylúčia možnosť, že sa stanú súčasťou nejakej podvodnej schémy. V závere chcem poprosiť pána generálneho prokurátora, aby vytrval vo svojej aktivite, aby povzbudil orgány činné v trestnom konaní, aby sme kauzu Váhostav čím skôr vedeli z trestnoprávneho hľadiska ukončiť, aby sme vedeli, kto je za čo zodpovedný, či došlo k porušeniu zákona, aby súdy mohli konať voči tým, ktorí zákon porušili a ktorí možno podviedli poctivých subdodávateľov tejto spoločnosti. Ďakujem veľmi pekne za pozornosť.