J. Mikolaj, poslanec: (2005-03-21):
Problém s efektívnosťou je aj pri prostriedkoch, ktoré prideľujú agentúry pre vedu a výskum. V rámci systému prideľovania prostriedkov sa vykonávajú vstupné oponentúry, ale záverečné oponentúry sa už nevykonávajú. Takže to, aké výsledky sa dosiahli za štátom vynaložené prostriedky, v podstate nikto nekontroluje. Veľmi často sa dokonca stáva, že väčšina prostriedkov, ktorá sa spotrebovala na riešenie výskumných úloh, sa podstatne minula na cestovanie riešiteľov na mnohých medzinárodných konferenciách, a to je dokonca tam, kde nemajú vlastné vystúpenie či aspoň poster. Prostriedkom na to, aby sa zvýšila hospodárnosť a efektívnosť výskumu a vedy, je jedine v súťaživosti a konkurencii. V tomto prípade však zákon zachováva hrobové ticho, a to najmä vo vzťahu k Akadémii vied a univerzít. Univerzity už navzájom medzi sebou akú takú súťaživosť majú, ale Slovenská akadémia vied nie. Podnikateľské subjekty z týchto peňazí sú vylúčené úplne. Podľa môjho názoru, pán minister, ak nedostaneme do vzájomnej súťaže o prostriedky na základný výskum najmä medzi Slovenskou akadémiou vied a jednotlivými verejnými univerzitami, tak s výskumom sa dopredu nepohneme. Ďalší závažný problém, ktorý tento návrh zákona opäť nerieši, je spolufinancovanie výskumu súkromným sektorom. Projekty PPP, takzvaný Public Private Partnership alebo spolufinancovanie či financovanie súkromným a verejným sektorom sa dnes pomaly uplatňujú už aj v zdravotníctve, samospráve, v doprave. Nie je teda najmenší dôvod, aby prostriedky, ktoré súkromný sektor má,  v základnom výskume využívané neboli. Ale bez toho, aby sa urobili pravidlá, rámcový systém, tak to jednoducho nepôjde. Ďalším problémom, ktorý taktiež nie je riešený, je alokácia prostriedkov inštitucionálneho výskumu, teda rozdeľovanie prostriedkov. Je príliš veľa inštitúcií, ktoré míňajú prostriedky samy na seba, na svoju prevádzku namiesto toho, aby sa riešili samotné výskumné problémy. Ďalej si myslím, že v tomto zákone je príliš veľa rád, a to spôsobuje v podstate centralizáciu riadenia výskumu. Myslím si, že môžeme povedať, že platí aj tu, že tam, kde nie je systém, tak sa vytvorí komisia. Mám niekoľko otázok k vlastnému zákonu. Najprv som si myslel, že to podám ako pozmeňujúce návrhy, ale vzhľadom na to, že ich bolo 28, tak som sa rozhodol, že to teda nepodám. Ale opýtam sa. Prečo sa rozdeľuje štátna vedná politika na dlhodobú a národnú? Dlhodobá nie je národná? Alebo národná znamená ročná, tak ako som to ja pochopil z toho zákona? Po druhé, vláda vymenúva členov Rady vlády pre vedu a techniku. Ďalej vláda vymenúva členov predsedníctva agentúry a ďalej členov rád štátnych programov. Otázka je, prečo neurobiť systém, prečo neurobiť kľúč a nech si jednotlivé profesijné organizácie vymenujú týchto ľudí samy, bez zásahu vlády. Ďalej pokiaľ ide o vyčíslenie jednotlivých odborov vied a techniky, tak už aj vzhľadom na to, pán minister, že ste zo žilinskej univerzity, ktorá bola vysoká škola dopravy a spojov, myslím si, že tam chýbajú dopravné odbory, pretože doprava je veda a je súčasťou technických, technologických a ekonomických vied. Ďalej by som sa chcel opýtať, prečo sa tak koncentruje riadenie vedy z jednotlivých rezortov na ministerstvo školstva. No, na záver, pán minister, by som vám chcel povedať, že za ten zákon sa hlasovať dá, aj keď nerieši to, čo som si  predstavoval, že vyrieši základné otázky. Rieši len niektoré čiastkové problémy, ale dával som si veľký pozor, či poviete slovo reforma. Slovo reforma ste nepovedali, takže dúfam, že o žiadnej reforme sa ohľadom vedy a výskumu nehovorí. Je to len jeden čiastkový zákon. Vzhľadom na to, že máme rovnaké kravaty, tak teraz zahlasujem za ten zákon. Ďakujem.