Klus, Martin, poslanec NR SR (2016-10-27):
Takže pekný podvečer ešte raz všetkým prajem a ďakujem pekne za slovo, pán predsedajúci. Chcem pochváliť hnutie SME RODINA, že otvorilo túto tému, hoci myslím si, že spravilo tak trochu medvediu službu referendovej demokracii na Slovensku ako takej a vysvetlím hneď aj kvôli čomu. Stotožňujem sa totižto s tým, kde pán poslanec Kresák skončil a teda, že referendová demokracia je mimoriadne komplexná téma. A je mimoriadne dôležité o tejto téme hovoriť nielen v súvislosti s kvórom, ale aj s niektorými ďalšími konkrétnymi faktami, ktoré referendovú demokraciu na Slovensku upravujú. Ja by som chcel pripomenúť, že strana Sloboda a Solidarita vydala v rámci svojho volebného programu šesť krokov, ako jednoducho zlepšiť politický systém a kvalitu demokracie v Slovenskej republike. Využívam ešte možnosť to ukázať – myslím, že jednu z posledných – a hneď prvá časť hovorí o tom, zrušme kvórum na platnosť referenda, znížme počet hlasov potrebných na jeho vypísanie a realizujme referendá spoločne s najbližšími voľbami. A toto sú tie pripomienky, ktoré naša strana má k návrhu, ktorý hnutie SME RODINA predložili. Po prvé, ak chceme hovoriť o tom, že chceme skutočne sfunkčniť referendum na Slovensku, potrebujeme kvórum nie znížiť, ale zrušiť. Až vtedy budú mať občania reálne motív prísť povedať nie. To znamená, že nebudú hlasovať nohami, ale budú hlasovať vo volebných miestnostiach. Vzhľadom na to, čo sa udialo vo Veľkej Británii a Holandsku len v tomto roku, je ale veľmi dôležité dodať ešte jednu dôležitú vec. Nemôžeme takéto zrušenie kvóra urobiť na celoštátnej úrovni. Aspoň teda nie v prvom kroku. Mimoriadne dôležité je totižto najprv občanov naučiť, že referendová demokracia predpokladá informovaného občana a občana, ktorý vie prísť povedať aj svoj názor negatívny, nielen pozitívny, tak ako sme boli na to zvyknutí od úpravy v Ústave Slovenskej republiky z 1993. Preto je veľmi dôležité začať s úpravou, s legislatívnou úpravou referendovej demokracie na miestnej a regionálnej úrovni. Náš program teraz hovorí o tom, že ak chceme sfunkčniť referendum, potrebujeme začať na miestnej úrovni a na regionálnej úrovni. Keď sa občania naučia na konkrétnych najbližších problémoch, ktoré majú, že zostať doma znamená, že mi za chvíľku vyrastie skládka alebo nejaký veľký dom vedľa môjho domu, pretože som zostal sedieť doma a neprišiel som hlasovať v referende, tak je tu istá nádej, že v budúcnosti pri omnoho zložitejších a komplexnejších problémoch opäť raz nezostanú doma a prídu hlasovať v referende, aby mohli povedať nie. Čiže prvým krokom nie je zníženie kvóra na celoštátnej úrovni, prvým krokom je zrušenie kvóra na miestnej a regionálnej úrovni. A podobne by sme mohli pracovať aj napríklad s otázkou, či je súčasné nastavenie počtu petičných hlasov dostatočne vysoké alebo nízke. Po neúspešnom referende v minulom roku sa otvorila otázka, či nastavenie tak, ako ho máme dnes, je dostatočné vysoké a či by sme ho nemali ešte zvýšiť. Vtedy to bol najmä Radoslav Procházka, ktorý sa vyjadril, ak si dobre pamätám, že by bolo potrebné ho zvýšiť až na pol milióna petičných podpisov. Povedzme si úprimne, to je už dnes takmer nerealizovateľné. Všetci, čo ste kedy zbierali petičné podpisy, viete, že už samotných 250-tisíc je takmer nereálne vyzbierať. A preto je veľmi dôležité, aby sme aj túto otázku riešili komplexne spoločne s otázkou kvóra. Podobne je to aj v prípade miestnej a regionálnej referendovej demokracie. Považujete za normálne, aby 30 % občanov muselo podpísať petíciu napríklad v Banskobystrickom samosprávnom kraji alebo napríklad v meste Košice, pokiaľ by chceli robiť košické referendum? Je takmer nereálne takéto množstvo ľudí vyzbierať a teda je takmer nereálne urobiť referendovú demokraciu v takomto meste. Ak tu máme príklady úspešných referend, tak je to skutočne len z malých alebo stredne veľkých obcí, kde sa takéto niečo dá. Aj preto podporujem hlas, ktorý tu zaznel od pána poslanca Kresáka, riešme referendovú demokraciu komplexne. A hovorím to aj preto, pretože sa v našej strane venujem zahraničnej politike a keď vidím, že mnohí Holanďania prišli v referende o asociačnej dohode s Ukrajinou hlasovať ako o vstupe Ukrajiny do Európskej únie, tak je tu zrejmé, že funguje v tomto prípade niečo, čo odborne nazývame kognitívna inkompetencia, čo je neschopnosť uvedomiť si, o čom vlastne hlasujeme. A pri referendách, ktoré navrhuje napríklad strana Kotleba – Ľudová strana Naše Slovensko o vystúpení z Európskej únie a Severoatlantickej aliancie, toto považujem za mimoriadne nebezpečné. A preto dnes prísť so znížením alebo zrušením kvóra je veľmi nebezpečná záležitosť bez, samozrejme, komplexnej diskusie k tomu. A je mi ľúto, že ste sa možno zase raz nezastavili za nami a možno sa neporozprávali o tom, že by sme opozícia mohli postupovať v tejto veci spoločne. A preto hovorím o medvedej službe, pretože teraz viete, že šesť mesiacov s touto otázkou už nepohneme, keď vám to dnes, bohužiaľ, neprejde. Spomenuli ste Švajčiarsko ako príklad vo vašich faktických poznámkach. Áno, Švajčiarsko je fantastický príklad o tom, ako môže fungovať referendová demokracia. A som veľmi rád, že pán poslanec Pčolinský spomenul aj to, ako si Švajčiari odmietli zvýšiť nepodmienený príjem, alebo ako odmietli zvýšiť napríklad dovolenku. Neviem si predstaviť takéto niečo pri politickej kultúre, tak ako ju máme nastavenú na Slovensku. A preto ak uvádzame Švajčiarsko ako dobrý príklad, áno, Švajčiarsko má nulové kvórum, ale zároveň má niekoľko storočnú tradíciu konania referend. Ale túto my, bohužiaľ, na Slovensku nemáme. Preto treba s referendovou demokraciou pracovať opatrne. A tu je ten druhý príklad. Príklad Brexitu. Občania Veľkej Británie boli v súvislosti s britským referendom niekoľkonásobne oklamaní a zavádzaní. Britom podobne ako strana napravo odo mňa sľubovali zvýšenie suverenity. Akurát im zabudli povedať, že tá suverenita, pokiaľ budú chcieť zostať na vnútornom trhu, v praxi znamená to, že budú musieť prijímať legislatívu, na ktorú nemajú žiadny dosah. To znamená, budú fungovať presne tak ako Nóri. Nóri zostali na vnútornom trhu Európskej únie a musia prijímať legislatívu schválenú Európskou úniou bez toho, že by mali poslancov Európskeho parlamentu, svojho komisára a hlasy v Rade. Toto je to zvýšenie suverenity, za ktoré hlasovali britskí voliči? Bohužiaľ, boli kognitívne inkompetentní a preto sa stalo to, čo sa stalo. Alebo o tom, že Briti platia ako čistý prispievateľ toľko a toľko prostriedkov do rozpočtu Európskej únie. Áno, je to pravda. Akurát že zabudli povedať, že Nóri sú tretí najväčší prispievateľ, pokiaľ si dobre pamätám, ako vyplynulo aj z rozhovorov s pani veľvyslankyňou Nórskeho kráľovstva. Toto je to, čo chceli Briti dosiahnuť? Že možno budú platiť ešte viac? Áno, aj tieto otázky boli súčasťou referenda vo Veľkej Británii a ako vidíte, občania boli oklamaní. A ja sa veľmi vážne obávam, že podobne by sme vedeli klamať aj občanov na Slovensku. A práve preto narábajme s referendovou demokraciou a s tým, čo predpokladá v našich podmienkach, veľmi opatrne. A som veľmi rád, že pán poslanec Kresák okrem iného spomenul aj to, že tu dnes nemáme vyjasnené, či referendá na Slovensku sú fakultatívne alebo obligatórne, resp. aby som to povedal ľudskou rečou, či je našou povinnosťou tu v Národnej rade skutočne schváliť úspešné referendum ako zákon. Na tomto sa sporia mnohí ústavní právnici. A to je tiež jedna z vecí, ktorú by som ocenil pri ďalšom možno aj opozičnom, možno koaličnom pokuse, aby sme si vykonzultovali spoločne, alebo by sme sa obrátili na tých, ktorí sa roky rokúce tejto téme venujú na akademickej pôde a s ktorými dlhodobo spolupracujem. Ďakujem veľmi pekne za pozornosť.