Sulík, Richard, poslanec NR SR (2013-07-01):
Ďakujem pekne, pani predsedajúca. No skúsme sa pozrieť na ten problém s tými výmennými lístkami trochu zoširoka, a síce tak, že každý statok by mal mať nejakú cenu. A keď statok cenu nemá už či reálnu, primeranú, na úrovni nákladov alebo nejakú trhovú, nemá ju žiadnu alebo keď ju má veľmi nízko, tak dochádza k plytvaniu tohto statku. A tým pádom sa veľmi rýchlo vyčerpajú zdroje. Neviem, kto si teda pamätá, za socializmu bola cena za teplo umelo znížená alebo respektíve umelo držaná na veľmi nízkej úrovni a potom sa regulovala teplota v bytoch tak, že sa otvorilo okno, namiesto toho, aby sa napríklad stíšilo kúrenie. Toto sú tie nežiaduce javy, ktoré vznikajú, keď si štát myslí, že on teraz musí do niečoho veľmi zasahovať. Socialistická vláda si povedala, že so zdravím sa nesmie obchodovať, zdravie nie je obchod. To sú všetko veľmi pekne znejúce heslá, ale skutočnosť je taká, že keď my vzbudíme v ľuďoch pocit toho, že zdravotná starostlivosť, to je, skrátka, to, čo sem padlo z neba, a je to tu a nič to nestojí, potom, samozrejme, dochádza k plytvaniu. Potom sa nemusíme čudovať, že sú plné čakárne či už u všeobecných lekárov alebo u niektorých špecialistov a tak ďalej. Na jednej strane je správne, že máme v zdravotníctve poistný systém preto, lebo sú to najmä štyri hlavné ochorenia, ktoré generujú obrovské množstvo nákladov, rakoviny, srdcovocievne, cukrovky a obličky. A keby mal niekto znášať nejakú liečbu a nebodaj dostane rakovinu, tak v podstate možno 99,5 % obyvateľstva by nemalo šancu toto utiahnuť. Alebo bolo by to 95 %, neviem presne, koľko by to bolo. Preto je ten poistný systém správny. Ľudia si platia a aj je plne solidárny. To znamenám, ľudia platia nejaké percento zo svojich príjmov a všetci dostanú zdravotnú starostlivosť, ktorá je na veľmi nízkej úrovni preto, lebo sa s ňou plytvá, preto, lebo sa plytvá zdrojmi a plytvá sa aj množstvom tej samotnej zdravotnej starostlivosti. A toto je ten problém. Druhá vláda Mikuláša Dzurindu sa snažila znížiť to plytvanie, resp. obmedziť prístup tak, že... (Ruch v sále.) Pán kolega Droba, ruší ma to, keď sa bavíte. Ďakujem. Druhá Dzurindova vláda sa snažila tento prístup k tej zdravotnej starostlivosti sťažiť tým, že zaviedla 20- a 50-korunové poplatky. Vznikol aj taký milý vtip, že podľa čoho spoznáte lekára v Tescu. No spoznáte ho podľa toho, že platí dvadsaťkorunáčkami. Ale malo to ten účel, že jednoducho ľudia si povedali: „Dobre, tak nepôjdeme tam s každou jednou najmenšou boľačkou, pôjdeme tam, keď sa nám niečo nazbiera.“ Tých 20 korún malo tiež evidentne svoju cenu. A čerpanie zdravotnej starostlivosti kleslo tak o takmer 10 %. Potom došla socialistická vláda, ktorá teda povedala: „Nie, ľudia musia mať dojem a my im to budeme teraz tlačiť do hlavy, zdravotná starostlivosť je pre všetkých zadarmo v plnom rozsahu.“ A opäť, samozrejme, sa začalo tou zdravotnou starostlivosťou viacej plytvať. A musela si teda nájsť nejaký iný spôsob, akým obmedziť toto plytvanie. Vrátim sa späť k tomu kúreniu. Keby sa tam neobmedzovalo plytvanie cenou, tak ľudia by kúrili vždy naplno a naozaj by mali otvorené okná a naša spoločnosť by zrejme skrachovala. No tak zaviedli tie výmenné lístky. Áno, určite majú aj tie výmenné lístky nejaké svoje výhody. Niekto, kto nevie posúdiť, čo mu vlastne je, a musí ísť k tomu všeobecnému lekárovi, tak zrejme sa to tam lepšie dozvie. Ale predpokladám, že zrušenie výmenných lístkov neznamená, že človek nesmie ísť k všeobecnému lekárovi... (Reakcia z pléna.) Môže k nemu ísť čiže ten, kto nevie, čo mu je. (Obzretie sa po plafóne.) Pán Kuffa, ešte to nepadlo, ešte môžem chvíľu rečniť a keď ma to zabije, tak už potom som dorečnil. Čiže, pán Kuffa, keď niekto nevie, čo mu je, tak asi pôjde k všeobecnému lekárovi aj v tom prípade, že nie sú povinné výmenné lístky. To zrušenie tých výmenných lístkov v podstate zvyšuje rozhodovanie jednotlivca, zvyšuje jeho slobodu. To je aj dôvod, prečo SaS tento návrh podporí napriek tomu, že, áno, má to aj svoje nevýhody. Tie sme už práve od pána Kuffu počuli. No ale mal by tento návrh prejsť prvým čítaním, tak zrejme by potom stálo za to, vhodnými pozmeňujúcimi návrhmi, napríklad ako vravela pani Horváthová, doladiť ho a niečo teda vymyslieť, či už by to bola nejaká kombinácia toho alebo nejaké iné vylepšenie a doplnenie. Každopádne je správne dať zdravotníctvu nejakú cenu. Ľudia by si nemali myslieť, že zdravotná starostlivosť je zadarmo, lebo si ju necenia a plytvajú ňou. A potom to zdravotníctvo tak vyzerá, ako vyzerá. Potom je na takej biednej úrovni, lebo my sa snažíme vzbudiť dojem, že je zadarmo. A preto tie výmenné lístky sú, idú tým smerom, že snažia sa obmedziť čerpanie zdravotnej starostlivosti, ale, myslíme si, nie správnym spôsobom preto, lebo buzerujú ľudí a obmedzujú ich. Napríklad ja ani len nemám všeobecného lekára, ja som nebol u lekára neviem koľko, dvadsať rokov, keď, tak som bol u nejakého špecialistu rovno, s kolenom napríklad. A preto teda dávam do diskusie, možnože by to stálo za to, návrh nájsť teda vhodné spôsoby, ktorými by sme dali statku s názvom zdravotná starostlivosť nejakú cenu, aby teda sa toľko ním neplytvalo, napríklad niečo podobné, ako boli tie 20- a 50-korunové poplatky. SaS teda tento návrh do druhého čítania podporí. A keby sa náhodou malo stať, že motyka vystrelí a pani Laššáková by zle prstovala, tak potom by sme si aj my premysleli, akoby sme tento návrh doplnili vhodnými pozmeňujúcimi návrhmi. Veľmi pekne ďakujem.