Lipšic, Daniel, poslanec NR SR (2014-06-11):
Asi tu niekto nechal minerálku. Pani predsedajúca... (Reakcia z pléna. Zasmiatie sa rečníka.) Potom ti k tomu niečo poviem. Vážená pani predsedajúca, milé kolegyne, vážení kolegovia, dovoľte mi predložiť v snemovni návrh novely ústavy, ktorú považujem za veľmi dôležitú. Veľa sa diskutovalo minulý týždeň o reforme justície, veľa sa diskutovalo po európskych voľbách o účasti v eurovoľbách, prečo je taká nízka. Jedna z interpretácií, asi všeobecne akceptovaných, bola, že ľudia mali pocit, že si nemôžu vybrať úplne svojich kandidátov na poslancov, ale že len stranícku kandidátku, kde s niekým súhlasia, s niekým nie, a že by účasť výrazne bola zdvihnutá vyššie, pokiaľ by ľudia mohli voliť v inom volebnom systéme. Ak nechceme, aby sa sústavne znižovala účasť v jednotlivých voľbách, a ona sa v princípe, žiaľ, v posledných rokoch znižuje, tak si myslím, že jeden z dôležitých faktorov je otázka volebného systému. Na tejto schôdzi parlament prijal nové volebné zákony, ktoré ale boli skôr z tohto pohľadu kozmetickými zmenami systému volieb. Nemenil sa volebný systém, menili sa v princípe drobné veci. Otázka, či má byť, alebo nemá byť moratórium, či majú byť, alebo nemajú byť zverejňované prieskumy verejnej mienky, ale to sú naozaj skôr kozmetické zmeny vo volebnom systéme. Ten problém, ktorý sa ukázal v eurovoľbách, však platí aj vo voľbách do Národnej rady. To znamená, že, a možnože zvlášť v tejto dobe, kedy nedôvera voči politickým stranám je vyššia, ako bola v minulosti. Úplne evidentne. A ľudia majú oprávnene pocit, že by si mali viacej voliť osobnosti, ktoré majú aj politické názory, samozrejme, a sú aj v stranách, ale nie prioritne len strany. Majú pocit, a podľa mňa aj oprávnený, že možno mnohých poslancov ani nepoznajú, pretože teda nie sú veľmi aktívni v parlamente a pretože v parlamente sú ani nie tak možno vlastným úsilím, ale tým, že sú správni straníci a sú na kandidátke strany, ktorá sa dostane do parlamentu. Niekedy stačí miesto 14., 15., niekedy stačí 50., podľa toho, ako je populárny líder konkrétnej strany. A, áno, musím povedať, však každý sme z nejakého regiónu, že mnohí títo poslanci by v systéme, kde by boli volení v jednomandátových volebných obvodoch, pravdepodobne neuspeli. Čo s tým? My sme v princípe jedna z mála krajín, ktorá nemá v ústave normované ani základné rámce volebného systému. Inými slovami, prostá väčšina stačí na Slovensku, aby úplne zmenila volebný systém aj na čisto väčšinový. Kedykoľvek. 76 hlasov – prostá väčšina. Návrh v tej prvej časti novely ústavy rieši volebný systém, a to tak, že navrhuje zaviesť kombinovaný volebný systém, ktorý by znamenal, že by bola polovica Národnej rady volená vo väčšinovom volebnom systéme v dvojkolovej voľbe v jednomandátových volebných obvodoch a druhá polovica by bola volená v pomernom volebnom systéme, tak ako je tomu dnes. Tento systém by mal za následok, že by si ľudia mohli zvoliť zo svojho regiónu, zo svojho volebného obvodu ľudí, ktorí požívajú prirodzenú autoritu, dôveru a rešpekt. Samozrejme, že ten systém by bol dvojkolový, aby reálna väčšina rozhodla o tom, kto ich bude zastupovať v Národnej rade. To znamená, ten systém nebude ani preferovať, ani diskriminovať malé alebo veľké strany, bude dvojkolový. A myslím si, že ten systém by mal za následok, že by zloženie snemovne mohlo byť kvalitnejšie z toho pohľadu, že by sa do snemovne dostávali ľudia, ktorí majú podporu vo svojej komunite, vo svojom regióne a nemusia vždy byť len teda správni straníci a mať to správne stranícke tričko. Toto sa mi zdá, že je dôležitá zmena, kľúčová zmena, ak chceme, aby volebná účasť nestagnovala, neklesala, ale skôr mala tendenciu stúpajúcu. Nové volebné kódexy v tomto zmysle nepomôžu ničomu. Druhá zmena sa týka referenda. Hovoril o tom veľmi tak všeobecne, ako sme si zvykli, aj prezident pred chvíľou o tom, že sa zrejme budú posilňovať prvky priamej demokracie. A ja si myslím, že to je správne. Myslím si, že sú mnohé oblasti, ktoré nemajú ani technickú, nejakú proste zložitosť, kde je rozhodovanie ľudí v priamej demokracii v referende úplne v poriadku. Poviem to na príklade, ktorý sme schvaľovali v tej prvej časti toho príkladu ústavy pred pár dňami alebo pred týždňom. Teda novela ústavy ohľadne definície manželstva. Veci hodnotové a etické, podľa mňa nemáme nikto z nás väčšiu kvalifikáciu rozhodovať než bežní ľudia. O tom som presvedčený. To znamená, že tieto veci by mali byť rozhodované v referende, lebo bežní ľudia, ktorí ani nie sú v parlamente, majú absolútne rovnakú kvalifikáciu o tom rozhodovať ako my všetci. O tom som dodnes presvedčený. Pri referende sa veľmi namieta to, že koľko ich bolo neúspešných a že veľa stoja. Návrh, ktorý je tu predložený, spočíva v tom, že by referendum bolo obligatórne spojené s parlamentnými voľbami, to znamená, že by bolo štvorročné obdobie, počas ktorého by sa mohli zbierať rôzne petície na rôzne veci verejného záujmu a potom by referendum o nich prebehlo počas parlamentných volieb. To znamená, že by v princípe nič nestálo, mohlo by to referendum byť v jednej volebnej miestnosti po úprave volebných zákonov a bola by zabezpečená adekvátna účasť. Ak sa referendum vyhlási na čas letných prázdnin a potom je nízka účasť a povieme, politici povedia, á, je nízka účasť, asi to ľudí nezaujíma. Tak to nie je celkom fér. Otázka je, či chceme ľuďom umožniť, aby sa vyjadrili a rozhodovali, a im to uľahčiť, alebo im to sťažíme. A potom povieme, vidíte, aj tak asi nemajú záujem a naviac to veľa stojí. Toto nie je nič, žiadne objavné riešenie, majú ho mnohé krajiny, je to pomerne elegantné riešenie, ktoré nebude nič stáť a umožní ľuďom reálne rozhodovať o otázkach, o ktorých si rozhodnúť prajú, a nebude problém ani s kvórom. Návrh vypúšťa aj kvórum, pretože pri parlamentných voľbách účasť je pomerne dobrá, to znamená, nie je potrebné zachovávať kvórum, ktoré dnes v ústave stanovené je. Tretí návrh alebo tretia zmena, ktorú novela obsahuje, je zásadná zmena v justícii, najmä v zložení Súdnej rady. Minulý týždeň sa tu prijímali zmeny, ktoré boli vydávané za reformu justície, ktoré v princípe ale dnešný systém, s ktorým väčšina z nás nesúhlasí a ľudia takisto, posilnila, posilnila kompetencie tejto Súdnej rady v tomto istom zložení a kompetencie disciplinárnych senátov kreovaných Súdnou radou. Ja som už o tom hovoril, že som celkom nepochopil, keď bola tu snaha zaviesť externú kontrolu súdnictva, čo schvaľujem, že sa nejak nezaviedla, práve naopak, sa posilnilo postavenie súčasnej sudcovskej elity a jej právomoci. Tento návrh zavádza tú zmenu, že sa mení zloženie Súdnej rady tak, aby jej väčšinu kreovali občania. Lebo občania sú zdrojom moci. A počas prezidentských volieb boli na päť rokov volené autority práve v priamych voľbách počas prezidentských volieb. Žiadne ďalšie nové voľby by neboli potrebné, stačilo by, keby ľudia v prezidentských voľbách zvolili piatich členov Súdnej rady, boli by tam ďalej dvaja členovia volení priamo sudcami, jeden volený, menovaný prezidentom a jeden volený Národnou radou. Myslím si, že vláda tu ingerovať nemusí, je to, je to, skôr by to bol oveľa reprezentatívnejší orgán, ktorý by podľa mojej mienky vedel zabezpečiť oveľa intenzívnejšie a lepšie reformu justície. Lebo tá je závislá na ľuďoch, ktorí v Súdnej rade sú, a nie na tom, či bude mať viac, alebo menej kompetencií. Samozrejme, že netrpím ilúziou, že návrh novely prejde, ale ak chceme reformovať politický systém a chceme viacej priamej demokracie a chceme reálnu reformu justície, tak si myslím, že kozmetické zmeny ničomu nepomôžu, okrem toho, že imitujú zdanie nejakej zmeny, a pokiaľ chceme reálnu zmenu, tak obávam sa, že musí, obávam sa, faktom je, že musí prísť tá zmena od základov, musí prísť k vybudovaniu... (Ruch v sále. Odmlčanie sa rečníka.) Musí prísť k vybudovaniu toho systému úplne odznova, aj justičného a sčasti aj politického, pretože dnešný, sa obávam, že nejakú relevantnú dôveryhodnosť už ďalej nemá a bude mať skôr klesajúcu tendenciu. Takže ďakujem veľmi pekne, teším sa na rozpravu a samozrejme, že budem rád a vďačný všetkým poslancom, ktorí návrh podporia. Ďakujem, pani predsedajúca.