Drábiková, Lucia, poslankyňa NR SR (2020-06-09):
Vážený pán podpredseda, vážené kolegyne, vážení kolegovia, rozhodla som sa vystúpiť v tejto rozprave, keď tu už odznelo naozaj mnoho faktov, mnoho názorov, postojov k predaju a respektíve zákazu nedeľného predaja. V prvom rade by som chcela povedať, že nehovorme o zákaze nedeľného predaja, možno by bolo lepšie hovoriť o regulácii nedeľného predaja. Slovo regulácia, ako aj zákon alebo zákaz naráža na určité bariéry a v mnohých z nás sa ozýva slovo sloboda a prečo ideme obmedzovať slobodu niekoho. Na druhej strane je zrejmé, že väčšina našich zákonov a väčšina našich všeobecne záväzných nariadení istým spôsobom našu slobodu obmedzuje. Určujú pravidlá, nastavujú to, akým spôsobom môžme, máme fungovať, či to je Zákonník práce alebo iné zákony a nariadenia. Myslím si, že toto je absolútne v poriadku a my ako tvorcovia legislatívy istým spôsobom určujeme charakter tejto krajiny a určujeme to, čo sa považuje za správne, dobré, a podľa, podľa tohto vlastne sa formuje aj postoj verejnosti k týmto oblastiam. Tento postoj sa mení. Som psychologička povolaním a môžem povedať len taký malý kontrast, kedysi bol rozvod manželstva možný, umožnený preto, aby bolo možné rozviesť manželstvá, kde bola závislosť alebo násilie, alebo nevera. Toto boli legitímne dôvody. Na druhej strane po mnohých rokoch praxe sa, až sme sa dostali k tomu, že tie rozvody sa dejú väčšinou z nejakých nezhôd, ktoré sú veľmi nejasne formulované. Čiže chcem povedať toľko, že naozaj to, aký zákon prijmeme, ako sa k nemu postavíme, určuje aj to, ako sa verejnosť k tomu postaví. Som veriaca a netajím sa tým, netajím sa tým, že som za to, aby predaj v nedeľu bol obmedzený. Toto je môj postoj, ktorý dlhé roky komunikujem, o ktorom hovorím. Nie som za striktný zákaz, som za obmedzenie nedeľného predaja. Som za obmedzenie nedeľného predaja z viacerých dôvodov. Jednak je to ten dôvod kultúrno-náboženský, ktorý tu už bol viacej spomínaný a napríklad aj ten potrebný rytmus tých sviatkov a všedných dní. Je to dôvod sociálny. Voľná nedeľa nie je čisto náboženskou témou, je to téma sociálna, o čom hovoria nakoniec aj dobre predostreté fakty a výstupy, ktoré tu predostrel aj predkladateľ zákona pán Beluský. Je o tom, je to zrejmé aj z toho, ako sa k tomu postavila Konfederácia odborových zväzov, ako sa k tomu postavili cirkvi, ako sa k tomu postavili mnohé zamestnávateľské zväzy. Je to sociálna téma preto, pretože hovoríme síce o tom, že nikoho nenútime v nedeľu pracovať; áno, sú povolania, kde tá nedeľná práca je nevyhnutná, sú to tie prevádzky, zdravotníctvo a tak ďalej, ale hovoríme, že nemusia tie predavačky v nedeľu pracovať, dokonca boli návrhy na výhradu svedomia. Toto nie je reálny fakt, pretože predavačka, ktorá nemá na výber, či pôjde robiť tam alebo tam, a musí sa rozhodnúť pracovať napríklad v tom hypermarkete, nie je slobodná v tomto rozhodnutí a zamestnávateľ bude k nej inak pristupovať. Toto je realita z praxe, ktorú som zažívala aj počas toho, ako som robila poradenstvo, že mnohé tieto matky možno na jednej strane, ako hovorila Monika Kozelová, oceňovali to, že práve v nedeľu môžu pracovať, kedy sa im môžu o deti postarať príbuzní, na druhej strane som sa stretla s tým, že mnohé tie matky nemali možnosť odmietnuť tú nedeľnú prácu, pretože nechceli o tú prácu prísť. Žiaľ, takýto je fakt. Psychologický rozmer voľnej nedele a psychohygienický rozmer voľnej nedele je zrejmý. Takisto to už bolo povedané, trávenie toho voľného času v čase, keď deti nie sú v škole, pretože tie deti naozaj do tej školy chodia v pondelok až piatok. Je to tak proste nastavené, hej? Ešte k tomu sociálnemu rozmeru poviem, k takej tej námietke, ktorá slúži na obhajovanie nedeľnej práce. To, že ľudia pracujúci v nedeľu majú nedeľné príplatky, nemôže byť argumentom na to, aby sme túto nedeľnú prácu podporovali. Toto je skôr nedostatok toho, možno kolektívnych zmlúv, neviem čoho, ale jednoducho nemôžme kompenzovať aj nedostatočný príjem týchto ľudí v maloobchode tým, že im dovolíme veľkodušne, aby si prilepšili v nedeľu. Ja to ľudsky chápem, pretože ľudia, ktorí pracujú v maloobchode, nemajú vysoké príjmy, a preto si prilepšujú. Na druhej strane najväčší nápor zažívajú obchodné prevádzky piatky, soboty, prečo nedáme piatkové, sobotné príplatky? Nie som zástancom toho, že trh vyrieši všetko, nemyslím si to. A myslím si, že štát je tu na to, aby určoval isté pravidlá a aby chránil svojich občanov a aby nastavoval isté rámce, ktoré sú pre spoločnosť zdravé a prospešné. Na druhej strane namietam voči tomu, že zákon nemá podľa môjho názoru nariaďovať ľuďom, ako majú tráviť voľný čas. Zazneli tu slová o chrámoch konzumu a o tom, že sa meníme na konzumnú spoločnosť, že ľudia si zvykli sa promenádovať v týchto obchodných centrách. Áno, je to pravda. Je to pravda, ale toto nie je otázka zákona a toto nie je otázka zákazu. Ten to nevyrieši. Toto sú veci, ktoré by mala riešiť rodina, ktoré, ktoré, ktoré by mali ľudia riešiť vo svojich rodinách v prvom rade. Zákazom im to nevyriešime. Ako to sú také moje výhrady k tým mnohým veciam, ktoré tu zazneli. Ešte by som povedala, že moja sloboda končí tam, kde, teda moja sloboda začína a končí tam, kde začína a končí sloboda druhého človeka. Argumentujeme tým, že chceme slobodne nakupovať, ale na druhej strane naša sloboda nakupovať hovorí o tom, že predavačka nie je slobodná byť doma, lebo tam proste bude. Aby som vyjadrila môj názor a aj to, ako budem hlasovať, prejdem... pozerám, koľko mám času, prejdem k tomu... (Prerušenie vystúpenia predsedajúcim.)