P. Minárik, poslanec: (2006-10-24):
Suverenita uložiť daň, rozhodnúť o jej výške, podobe a výbere patrí k základným atribútom štátu. O daniach teda rozhodujú štáty, nie medzinárodné organizácie, ale štáty, teda parlamenty. Tento parlament môže delegovať toto právo, tak ako sme to urobili pri samosprávach, môže toto právo postúpiť, tak ako sme to urobili na Brusel, keď sme schvaľovali Prístupovú zmluvu. Ale vždy sa musí rozhodovať tu na tejto pôde. A keď rozhodujeme, musíme si byť vedomí aj dôsledkov. Ak suverenitu zdieľame, potom je to zvyčajne dielom zodpovedajúcim našej veľkosti a sile. A keď budem veľmi úprimný, tak je to aj v otázkach, kde sa vyžaduje jednomyseľnosť, najmä ak sme málo odhodlaní. Európska únia sa najmenej od Zmluvy v Maastrichte vyvíja smerom k štátu. Posilňuje právomoci centra, a to či už Komisie alebo Rady. Tento proces prebieha súčasne s oslabovaním suverenity členských štátov Európskej únie. Nie je to ani inak možné. Jednoducho zákon sebapresadzovania akejkoľvek štruktúry je neúprosný. Posilňovanie moci Bruselu zároveň znamená oslabovanie moci politikov národných, teda nás, ktorí reprezentujeme a zastupujeme našich voličov. Nemusí to byť vždy tragédia. Sú oblasti, kde je to na prospech, ale sú aj také, kde to dobré nie je. A do tejto kategórie podľa nás predkladateľov patria aj priame dane. Dovoľte mi, aby som jasne zdôraznil, tento návrh nejde nad rámec súčasného platného stavu. Ctíme a dodržujeme záväzky nášho štátu a žiadne z nich neporušujeme ani nemeníme. Naopak, len zdôrazňujeme, že sme za zachovanie dnešného stavu. Európska únia nie je RVHP, teda nemusí ňou nevyhnutne byť. Do Bruselu sa totižto nechodí poslúchať ani počúvať, nie nevyhnutne. Európska únia je slobodným spoločenstvom slobodných štátov, vyvíja sa teda tak, ako si to štáty želajú. Každý z nás tam má, ako kedysi povedal Ján Čarnogurský, svoju stoličku aj hviezdičku, a ja dodávam, aj svoj hlas, pokiaľ nie je rozhodnuté. Slovenská republika je v Európskej únii rovnocenným štátom, menším čo do počtu obyvateľov, rozlohy či iných faktorov, ale rovnocenným. Európska únia sa preto bude vyvíjať aj tak, ako si my budeme želať, najmä ak takéto želanie budeme vedieť sformulovať, odôvodniť a budeme si vedieť za ním stáť. A práve toto je dôvod, prečo Kresťanskodemokratické hnutie a ďalší poslanci predkladajú tento návrh deklarácie. Otázka daní a ich harmonizácie je už dlhší čas jedna z tém európskej integrácie. Zatiaľ čo primárne právo Európskeho spoločenstva harmonizáciu nepriamych daní, najmä spotrebných daní a DPH, umožňuje, priame dane zostávajú, vychádzajúc z platného právneho stavu, plne v kompetencii členských štátov. Inými slovami, v práve Európskych spoločenstiev neexistuje žiaden právny základ, na základe ktorého by mohla prebehnúť čiastočná alebo úplná harmonizácia priamych daní. Preto náš návrh právo Európskych spoločenstiev, Európskej únie neporušuje. Preto žiaden zo záväzkov Slovenskej republiky v Európskej únii nie je týmto návrhom dotknutý. Cieľom deklarácie je naša budúcnosť a ochrana záujmov nášho štátu. Existuje totiž evidentný politický záujem viacerých veľkých štátov Európskej únie s podporou Európskej komisie priame dane aspoň čiastočne harmonizovať. Sú takí, ktorí hovoria, že práve preto toto nie je nebezpečné, ale treba povedať, že pravda je iná. Čiastočne síce neznamená úplne, to je, samozrejme, pravda, ale napriek vyhláseniam o čiastočnej harmonizácii by predsa išlo len o prelomovú radikálnu zmenu. Vzhľadom na neexistujúci právny základ by išlo o prelomový moment v danej oblasti, ktorý by znamenal, že ak je možné harmonizovať jednu časť priamych daní, nebude nič v budúcnosti brániť ani inej harmonizácii. A v tom je rozhodujúci zlom. Podľa dnešného práva Európskych spoločenstiev niet právneho základu, na základe ktorého by bolo možné pristúpiť k harmonizácii priamych daní. Ak by harmonizácia priamych daní prešla, celá situácia sa zmení, už nebude spor o to, či harmonizácia priamych daní ako taká možná bude alebo nie, ale o to, čo všetko okrem základu dane sa ešte harmonizovať bude. Pozícia štátu už nebude taká pevná ako dnes, namiesto na pevnej zemi budeme stáť na piesku, na vratkej pôde a nebudeme sa mať o čo oprieť. Práve preto dnes prichádzame s návrhom deklarácie o suverenite v tejto oblasti. Toľko k idei. Dovoľte mi povedať niekoľko slov k mechanizmu. Touto deklaráciou nezasahujeme do európskeho práva, nevyjadrujeme sa k iným štátom, podstatou návrhu je náš domáci mechanizmus. Keďže schválenie prípadného návrhu harmonizovať dane v Európskej únii vyžaduje jednohlasnosť všetkých členských štátov, chceme zaviazať ministra financií a každého člena vlády, aby pri predložení takéhoto návrhu hlasoval zamietavo. Prísne vzaté, ide o posilnenie ich pozície a mandátu nášho ministra a našej vlády v Bruseli. Minister na základe tejto deklarácie v Bruseli odmietne harmonizáciu a nebude hovoriť len v svojom mene alebo v mene exekutívy. Bude mať mandát slovenského parlamentu, mandát vládnej koalície aj opozície, široký mandát, ktorý bude robiť jeho pozíciu oveľa, oveľa silnejšou, ako kebyže hovorí len za exekutívu. To je podstata tohto návrhu. Som rád, že sa tak deje na základe ústavného zákona o spolupráci Národnej rady Slovenskej republiky a vlády Slovenskej republiky v záležitostiach Európskej únie, ktorý presne takýto postup predpokladá. Som o to radšej, že tento návrh sme v minulom parlamente presadili veľkou, veľkou väčšinou, ide o ústavný zákon, aj vďaka podpore strán, ktoré sú dnes vo vláde. Strany HZDS a Smer vtedy hlasovali za zákon. Vtedy sme sa na potrebe takéhoto ústavného zákona zhodli. Jedným z kľúčových momentov bol práve ten, ku ktorému prichádza dnes. Tak sme argumentovali, že to bude potrebné, aby pozícia nášho zástupcu sa výrazne posilnila. Toto je priam učebnicový príklad. V tomto prípade nejde o nejaké idealistické, humanistické zásady európskej integrácie, ale od samého začiatku ide o moc jednotlivých štátov Európskej únie, o čom najlepšie svedčia mnohé citáty. Poviem niekoľko z nich. Návrh harmonizovať priame dane má otvorenú podporu Francúzska a Nemecka. Bývalý nemecký minister financií Hans Eichel na jeho adresu povedal, že mu ide o krok smerom k harmonizácii priamych daní z príjmu právnických osôb. Tento návrh má podporu aj súčasnej nemeckej vlády. Podľa programu vlády kancelárky Merkelovej citujem: „Vláda sa bude aktívne snažiť o európsku harmonizáciu vymeriavacích základov daní a bude žiadať prísnejšie pravidlá proti neférovej daňovej súťaži.“ Minister financií súčasnej nemeckej vlády Peer Steinbrück sa vyjadril aj na našu adresu ešte jasnejšie: „Toto nie je férová daňová súťaž a najviac ničí nemecké pracovné miesta.“ Na inom mieste hovorí: „Zabezpečiť férovú daňovú súťaž medzi 25 členmi znamená zvýšiť dane nových členských štátov Európskej únie.“ Okrem Nemecka daňovú harmonizáciu výrazne podporuje aj Francúzsko. V prospech harmonizácie daní sa vyjadril aj súčasný predseda francúzskej vlády Dominique de Villepin, ako aj kandidát na prezidenta Nicolas Sarkozy. Návrh má tiež podporu francúzskej ľavice. Dovoľte mi teda podotknúť, že z vyjadrení európskych politikov jasne vyplýva, že názory sa nelíšia podľa toho, či sú vyjadrujúci sa príslušníkmi ľavice alebo pravice, nie, francúzska ľavica má rovnaký názor ako francúzska pravica. Rovnako nemecká ľavica presadzuje to isté čo nemecká pravica. A mohol by som pokračovať. Oni jednoducho spoločne, z ľavice aj pravice, bránia nemecké a francúzske štátne záujmy. Dámy a páni, v tomto spore teda nejde o takýto stret pravoľavý, v diskusii o harmonizácii ide o stret záujmov štátov, nie o výšku daňových sadzieb či o šírku daňových základov. Dôkazom je aj iný výrok, vyjadrenie Jiřího Paroubka, bývalého premiéra  Českej republiky, socialistu, muža, ktorý je pre mnohých v tejto snemovni symbolom socializmu v strednej Európe. Ešte ako premiér na adresu daňovej harmonizácie povedal: „Chápem nervozitu západných krajín, ale pre nás toto nie je vhodná cesta.“ Pre nás rozumej pre Česko. Slovenský záujem by pre nás, slovenský parlament, mal byť menej významný? Ešte niekoľko slov, pretože ma už vyzývajú, aby som tento úvod skrátil. Po zosilnení politického tlaku Francúzska a Nemecka a pred schvaľovaním Barossovej komisie podporila harmonizáciu daňových základov z príjmu právnických osôb aj, podotýkam, v rozpore s pôvodným stanoviskom Prodiho komisie vtedajšia komisárka pre dane Ingrida Udre. Napriek tomu, že sa neskôr komisárkou pre dane ani nestala, ideu si osvojila Barossova komisia a dnes o harmonizácii hovorí aj jej predseda Barosso. Ešte ďalej vo svojom vystúpení zašiel komisár pre financie Almunia, ktorý vo svojom vystúpení 10. januára 2006 vyhlásil, že ideálny priestor pre väčšiu autonómiu a väčší priestor na manévrovanie v inštitúcii EÚ by mohla zabezpečiť nová daň Európskej únie. Komisár Almunia navrhol, aby sa takáto daň nenazývala daňou, ale zdrojom. Pre mňa nie je dôležité, ako sa čo nazýva, ale to, aký to má charakter, aký to má obsah. Z polohy verejných vyhlásení do polohy praktických krokov posunul tému harmonizácie priamych daní Európskej komisie komisár László Kovács v apríli 2006. V tzv. oznámení Európskej komisie o Progrese a ďalších krokoch smerom k spoločnému harmonizovaniu základu daní sumarizoval doterajšie výsledky pracovnej skupiny pracujúcej od roku 2004 na návrhu daňovej harmonizácie. Predstavil konkrétny záväzok Európskej komisie predložiť legislatívny návrh v tomto smere do roku 2008. Cieľom návrhu je určiť jednotné pravidlá definujúce základ pre firmy podnikajúce vo viacerých krajinách Európskej únie. Na základe tohto systému by firmy vypočítali celkový daňový základ a potom by podľa rôznych sadzieb v jednotlivých krajinách platili dane. Takže vlastne by išlo o akýsi podiel na vypočítanom daňovom základe podľa podielu na tom, na čom sa podieľajú vo svojej činnosti v jednotlivých krajinách. Dovoľte mi ešte zdôrazniť, že v tejto oblasti idú priamo proti právu Európskych spoločenstiev a Európskej únie, pretože v nich je zakotvený princíp subsidiarity, čl. 5 Zmluvy o založení Európskeho spoločenstva totiž jasne vymedzuje, že Európske spoločenstvo koná v medziach právomocí vymedzených touto zmluvou a cieľov, ktoré sú v nej zakotvené, v oblastiach, ktoré nepatria do jeho výlučnej právomoci, vyvíja Európske spoločenstvo činnosť len v súlade s princípom subsidiarity vtedy a len v takom rozsahu, pokiaľ ciele navrhované touto činnosťou nemôžu byť uspokojivo dosiahnuté členskými štátmi, a c) Európske spoločenstvo žiadnou činnosťou neprekračuje rámec toho, čo je dohodnuté na dosiahnutie cieľov tejto zmluvy. V neposlednom rade tá deklarácia zabezpečuje záujmy nášho štátu v konkurencieschopnosti. Na strane daňovej deklarácie nie sú totižto len právne a iné aspekty, ale aj naša priama ekonomická potreba. Predstavitelia súčasnej vlády radi hovoria o ekonomickom rozmere našej zahraničnej politiky. Dámy a páni, neexistuje lepší príklad, ako to preukázať, než podporiť túto deklaráciu. Slovensko aj vďaka daňovej konkurencii v ostatnom období významne znížilo daňové zaťaženie ekonomických subjektov priamymi daňami. Napriek znižovaniu daňového zaťaženia aj v iných krajinách je vo väčšine štátov Únie vyššie ako na Slovensku. Daňové podmienky na podnikanie a investovanie na Slovensku sú tým pre mobilný kapitál z tých krajín výhodnejšie ako prostredie, z ktorého tento kapitál pochádza. Vláda Roberta Fica to potvrdzuje, keďže zachováva systém rovnej dane, devätnásťpercentnú sadzbu, aj všetky ostatné kľúčové reformy našej vlády. Konkurencia totižto neexistuje iba medzi jednotlivými výrobcami a ich produktmi na trhu, ale aj medzi štátmi. Harmonizácia priamych daní je zo svojej podstaty nástrojom, ktorý potláča daňovú konkurenciu, a je prejavom nezdravej a neodôvodnenej centralizácie obmedzujúcej trh. Zatiaľ čo vyspelé štáty západnej Európy majú konkurenčnú výhodu vo svojej vyššej produktivite práce a lepšej infraštruktúre, nové členské krajiny východnej Európy lákajú kapitál predovšetkým nižšou cenou práce a nižšími daňami. Neverím, že ktokoľvek v tejto miestnosti by chcel, aby nižšie mzdy boli dlhodobým lákadlom pre tento kapitál. Snaha odstrániť alebo regulovať konkurenčnú výhodu niektorých nových členských štátov znížením ich daňovej konkurencieschopnosti dáva väčšie šance starým krajinám Únie. Pre Slovensko by strata tejto konkurenčnej výhody znamenala spomalenie, možno až zastavenie približovania sa ekonomickou výkonnosťou a životnou úrovňou ku krajinám starej Európskej únie. Dámy a páni, predostrel som niekoľko dôvodov, prečo by sme mali prijať túto deklaráciu, ale najzásadnejším dôvodom je, že v tomto hlasovaní, ktoré bude, ide o našu suverenitu. A suverénny znamená aj odhodlaný pre svoju krajinu niečo urobiť. V tejto snemovni je veľa poslancov, ktorí radi hovoria o národných záujmoch. Dámy a páni, tu sa dá aj niečo urobiť, nielen hovoriť, pretože táto deklarácia je vyjadrení národno-štátneho záujmu a ničím iným. Kto stojí na strane nášho štátu, ten bude hlasovať za ňu a tomu ja vopred ďakujem. Predkladateľ, ktorý mal predložiť tento návrh, je v nemocnici, absencia chorého je ospravedlniteľná. Verí, že napriek jeho neprítomnosti deklarácia získa dostatok hlasov. Ja ospravedlňujem ešte raz absenciu chorého, ale absencia členov vlády, ktorým chceme týmto návrhom podať pomocnú ruku, je pre mňa nielen neospravedlniteľná, ale aj nevysvetliteľná. Ďakujem pekne. (Potlesk.)