Sulík, Richard, podpredseda vlády a minister hospodárstva SR (2020-07-09):
Ďakujem pekne. Dámy a páni, chcem sa poďakovať za rozpravu vecnú, kultivovanú a chcel by som na niekoľko vecí reagovať. Budem sa snažiť sa neopakovať. Ako prvé začnem tak trochu odzadu, pán poslanec Kuriak, ktorý, veď my sa ani nepoznáme, ani neviem, neviem, čo robil alebo v čom podnikal, ale presne ste opísali to, ako sa cíti nejaký drobný podnikateľ, keď musí zoškrabať peniaze na odvody, lebo vie, že v Sociálnej poisťovni vôbec nikoho nebude zaujímať, či mal, alebo nemal, alebo keď musí zápasiť s nejakými dvomi tetami, ktoré práve prišli na kontrolu. Toto je to skutočné podnikanie. To je to, keď nemáte istotu, či zajtra príde dostatok zakázok alebo zákazníkov, alebo nemáte istotu, či sa nestane niečo typu korona alebo niečo iné nepredvídateľné, či vás neprepadnú, teda nevykradnú, alebo poistný prípad. Skrátka, ten život je strašne rozmanitý, to podnikanie je naozaj veľkým rizikom, je to, teda sa aj hovorí riziko podnikania. Nemám na mysli podnikanie, keď dodávate trikrát predražené CT-čká do nejakej nemocnice, lebo však aj to je plusko, teda či ste formálne, keď sa na to pozriete, aj to je podnikanie, alebo keď posúvate kamióny dreva hore-dole. To nie je podnikanie. To je skrátka na základe iných, neštandardných vzťahov, sú to dohodnuté nejaké, nejaké väzby, kde ceny nie sú trhové, kde zmluvy nevznikajú v rámci konkurenčného prostredia. Podnikanie hlavne u tých malých a stredných je presne to, čo opisoval pán poslanec Kuriak. Áno, medzi podnikateľmi sú aj čierne ovce, ktoré potom kazia tým ostatným povesť, ale s tým musíme žiť a to je v podstate v každom, v každom nejakom zoskupení – aj medzi politikmi, aj medzi lekármi, aj prakticky všade. Ale všeobecne, tak ako si myslím, že naša spoločnosť si necení dostatočne učiteľov a necení si ani sudcov preto, lebo majú medzi sebou čierne ovce, kadejaké pani Jankovské, tak kto by si ich cenil. Ale to sú rovnako kľúčové veci pre fungovanie štátu, dospieť včas k spravodlivému rozsudku alebo vzdelávať naše deti a rovnako kľúčové je, aby bola časť obyvateľstva, ktorá iným ľuďom dáva prácu. Toto, bohužiaľ, nedoceňujeme, za posledných 12 rokov tu vládol číry populizmus, ideme rozdávať, rozdávať a ešte raz rozdávať a v skutočnosti je to len kupovanie hlasov, len z tohto, tu musí byť každému zrejmé, spoločnosť nedokáže vyžiť. Spoločnosť dokáže vyžiť vtedy, keď časť obyvateľstva, jej nejaká časť bude tvoriť hodnoty. Takto to, bohužiaľ, je. Teraz by som chcel reagovať na niekoľko poznámok pána poslanca Žigu, ktorý vystúpil ako prvý s úsmevom na tvári, až ako keby mal z toho trochu srandy, a ja som bol predtým, ako teraz som členom vlády, tak som bol päť rokov europoslancom, čiže v tomto parlamente som sedel iba do roku 2014, ale niektoré veci mi to tak oživilo. Oživilo mi to spomienku, že ako to je diskutovať so smerákmi. Tak diskutovať so smerákmi, resp. ich spôsob diskusie je mať tri základné pravidlá: 1. Na žiadnu námietku nereagovať. To je prvé, to bez toho ani nechoďte do debaty. Desaťkrát tu ja môžem spomínať, že, pán Kamenický, prosím vás, alebo, pán Žiga, keď tu teda kritizujete, že v tomto prípade sme sa rozhodli pre skrátené volebné konanie, legislatívne konanie, vysvetlite, prosím vás, porovnajte to s tými trinástymi dôchodkami, či tam bolo oprávnené skrátené legislatívne konanie, to môžte im desaťkrát povedať, oni sa držia pravidla, diskusného pravidla č. 1 – na žiadnu námietku nereagovať. Diskusné pravidlo č. 2 – ultrakrátka pamäť. Ultrakrátka. Napríklad pán Žiga (povedané so smiechom) dnes tu vyčítal, tu doobeda mne vyčítal, že, pán Sulík, ja som si to zapísal, africké štáty predbehli Slovensko, čo sa týka kvality podnikateľského prostredia. A to ešte nejakých 104 dní dozadu bol predsa ministrom hospodárstva pán Žiga. Za 104 dní on zabudol na toto. A mne vyčíta, že africké štáty nás predbehli (povedané so smiechom), a pritom on bol štyri roky. Čiže diskusné pravidlo č. 2 – ultrakrátka pamäť. Diskusné pravidlo č. 3 – ignorovať argumenty, vtedy sa diskutuje, to je najjednoduchšie, keď ignorujete argumenty. Burčiak. Spomenul tu už včera pán Žiga: „Á, tam vy s tým burčiakom idete posunúť o 15-30 dní lehotu, a čo potom, a cukrová voda...“ a neviem, čo hovoril. Dnes ráno sme sa, aha, odišiel, od pána Kremského dozvedeli, že predsa je to inak. Je to tak, že naďalej to musí, že to je len zákonný rámec a naďalej, vždy od sezóny k sezóne sa to ešte bude dodatočne rozhodovať. Toto pán Kremský na výbore hovoril Petrovi Žigovi, ale nič to, skrátka sa musí odignorovať a vtedy sa ľahko diskutuje. Takže aj vám dávam, tí, čo ste noví, dovolím si ja tu starý harcovník vám dať túto radu, keď chcete byť úspešní v diskusiách, nereagovať na oprávnené námietky, ultrakrátka pamäť a ignorovať argumenty a bude sa vám veľmi dariť. Teraz ešte zopár poznámok ďalších. Pán Žiga vyčítal, teda že, vyčítal, toto slovo je dôležité, vytkol mi, že tento návrh, toto kilečko, že to iba odstraňuje zbytočnú administratívu a že to odstraňuje byrokratické povinnosti, toto nie je riešenie, to my potrebujeme viac, čo tam nejaké odstránenie zbytočnej administratívy. Ja si pamätám, v roku 2006, keď sa Robert Fico stal prvýkrát premiérom, tak v októbri toho roku, ja som bol vtedy v tom čase poradcom ministra financií Jána Počiatka, vtedy sa tu ešte javil byť slušný človek, aby ste si o mne nemysleli. Hej? A bol som teda jeho poradcom, tak som to tak celé sledoval. A oni normálne na vláde prijali uznesenie č. 815/2006, že znížime, znížime počet úradníkov o 20 %. Také fakt sa dá vyhľadať v archíve. No a vieme, ako to dopadlo. Odvtedy sa počet úradníkov z 1,5 znásobil, možno takmer zdvojnásobil. A naďalej vyčíta teda ten pán Žiga, že my iba odstraňujeme, čo to je, to je nič odstraňovať zbytočnú administratívu. No my ju musíme odstrániť, ale nielen znižovať počet ľudí. My musíme tie procesy, ktoré sú za tým, odstrániť preto, lebo každá minca má dve strany. Keď my vymyslíme nejakú administratívu typu chodiť kontrolovať, či je nalepená nálepka Zákaz fajčiť, tak jedna vec je, že to stojí nejakých úradníkov navyše, na ktorých sa skladáme, na ktorých sa skladajú všetci tí, ktorí tvoria hodnoty a chodia do roboty, a zároveň ale na tej druhej strane oni spôsobujú tým problémy, lebo prídu nejaké dve tety na kontrolu a dajú vám pokutu 300 eur, že prečo tam nevisí nálepka, a vôbec ich nezaujíma, že sa tam v živote nefajčilo, v tom priestore. My práve musíme rušiť tieto procesy. Je to, je to strašne náročná práca, ich vyhľadať, vyhľadať tie, tie správne, správne paragrafy v zmysle, že nájsť tie zbytočnosti. Nevieme ich. To je písané po čínsky. A my máme málo ľudí k dispozícii, ktorí tou čínštinou hovoria. Neviem, či som to tu už uvádzal, tak dovoľte mi to zopakovať. BOZP, bezpečnosť a ochrana zdravia pri práci, no nemôžme to zrušiť en bloc, však to by bola strašná hlúposť aj, aj veľmi škodlivé. Ale v tých stovkách strán predpisov, tam je množstvo zlých, škodlivých, zbytočných paragrafov, len nevieme ich nájsť. Všetko je to písané v čínštine. No tak kto to vie? Vedia to napríklad tí experti na BOZP, ale experti na BOZP nám to nebudú vešať na nos, lebo oni z toho žijú. A tých ľudí, ktorí sú ochotní niečo z tohto prezradiť, je veľmi málo. O to sa musíme snažiť, a preto je to množstvo drobností. Ja by som tiež bol rád, keby tam bolo 114 veľkých vecí, ale tie drobnosti, v tom detaile je ten čert zakopaný. A tie musíme my identifikovať, vyhľadať a pekne zrušiť ich jedno za druhým. A preto aj dúfam, že to kilečko č. 2, ktoré chceme predložiť na jeseň, taká je dohoda na koaličnej rade a ja som veľmi rád, čo som počul aj od poslancov OĽANO, teda tých mojich poznám, samozrejme, roky, ale som veľmi rád, čo som tu počul, že majú to v sebe, či už pani Kozelová, ktorá sa opakovane vyjadrila, alebo (povedané so smiechom) Zita Pleštinská, ktorá ma kočíkovala, keď som bol malý, tak že chápu to, je to v nich a to je dobré. To je dobré, a preto mám, mám radosť z tých príspevkov, ktoré prichádzali z koalície, a dúfam, že tam nebude v tej druhej várke, že 100, ale možnože 200 alebo 300 konkrétnych, kľudne prkotín. Ale v sume stokrát nič umorí vola, 114-krát drobné opatrenie pomôže podnikateľskému prostrediu. Takže toľko na tú námietku, keď pán Žiga vyčíta, čo tam je stovka drobných vecí. No. Potom sa odvolával na pána Machunku. Ja pána Machunku nepoznám. On je údajne z..., z AZZZ, Asociácia zamestnávateľských zväzov (pozn. red.: správne „Asociácia zamestnávateľských zväzov a združení“). Pán Machunka teda povedal, že ide síce o veci, ktoré potešia, ale sú to len drobnosti. Tak aby bolo jasné, mám tu takýto list (rečník zobral do ruky hárok papiera, ukazujúc ho plénu), kto ho bude chcieť vidieť v origináli, dostane ho v origináli. A teraz nebudem ho čítať celý, ale prečítam, prečítam z toho nejaké dve-tri vety: „Vážený pán minister, v súvislosti s pripravovaným materiálom lex korona si dovoľujeme v mene AZZZ, RÚZ, APZ“, to je Asociácia priemyselných zväzov, „SOPK, Klub 500 a SPPK“, to sú, to je šesť kľúčových zväzov v našej krajine, „zaslať stanovisko našich organizácií k uvedenému návrhu opatrení.“ A tam sa píše: „Dovoľte nám uviesť, že naši členovia plne podporujú návrh ministerstva hospodárstva lex korona. Sme presvedčení, že uvedené body ako celok významne prispejú k zlepšeniu podnikateľského prostredia.“ No tak kto to má vedieť lepšie ako zamestnávatelia? Ale opakujem, toto nie je spása. Toto nie je, že máme vymaľované a hotovo. Toto je začiatok. Toto je začiatok a chcem poprosiť všetkých ľudí, ktorí podnikali alebo ešte aj povedzme vlastnia firmu, lebo poslanec firmu vlastniť môže, keď majú nejaký dobrý nápad, ihneď sem s ním, zaradíme ho do, do nášho zásobníka, tam sa, samozrejme, to potom niečo z toho odfiltruje, vypadne na koaličných jednaniach a na jednaniach s ministerstvami, ale niečo ostane, a to je napríklad to, čo teraz tu máte pred sebou, a to je to, čo budeme aj v druhom balíku schvaľovať. V tomto prípade, v pôvodnom bolo 176 opatrení, ako tu, mne sa zdá, že pán Kamenický poznamenal. Áno, bolo ich toľko, teraz ich je 114. No kam sa podeli tie ostatné? Tak buď niektorí z partnerov nesúhlasili, s tým treba žiť, to také je, taký je život v koalícii a je to úplne korektné, alebo niektoré ministerstvá nesúhlasili, alebo chcelo to ešte trochu viac času si to vydiskutovať. Čiže nič nie je stratené, my sa k tomu vrátime. Máme zásobník, v tom zásobníku už dnes, keď, v tom inom, na to kilečko 2 je už dnes vyše 100 opatrení. Čiže celkom optimistický som v tejto veci. No a potom mi pán Žiga (povedané so smiechom) vyčítal, to bude asi štvrtá diskusná zásada, musíte mať ešte dobrú dávku humoru, lebo pán Žiga mi vyčíta, že: „No toto jak to vznikalo? Každý, kto mal nápad, tak zavolal.“ No jasné, však o tom to je. Každý, kto má dobrý nápad, má zavolať a my to s radosťou zapracujeme do, do nejakého najbližšieho zoznamu. Však čo je na tom zlé, že niekto má dobrý nápad a zavolá? Neviem, ako to robia v SMER-e, ale ja to tak zvyknem robiť veľakrát v mojom živote, že keď má niekto dobrý nápad, tak treba si ho osvojiť. A ďalšia vec je, toto som ešte nepochopil, ale teraz už k tomu kilečku môžme skončiť. A chcem ešte spomenúť k novému šéfovi ÚRSO, že teda bol nejak pokútne vybratý. A nesúvisí to priamo s kilečkom, ale keďže to pán Žiga spomínal, chcem na to reagovať, aby, aby som vyjasnil jednu vec. Minulá vláda zvolila pána profesora Jahnátka za šéfa ÚRSO, toto komentovať nebudem, ale berte, prosím, na vedomie, tí, ktorí sa nevenujete tejto oblasti, Úrad pre reguláciu sieťových odvetví, to je, to je tá kľúčová inštitúcia v energetike, kľúčová. A zvolili tam na základe nejakého procesu pána profesora Jahnátka z Komjatíc. A ten proces je nasledovný, že tým, že ministerstvo hospodárstva má v gescii zákon o tom ÚRSO, tak ministerstvo hospodárstva aj predkladá, teda vyberie kandidáta a predloží ho vláde. A ten výber má fungovať tak, že zvolí sa nejaká komisia, kde sú ľudia z ministerstva, ale aj z odborárov, od zamestnávateľov, z parlamentu, tá niekoho, tá vyberie nejaký počet ľudí, minister rozhodne, koho z týchto, z týchto ľudí vyberá a predloží to na vládu. Presne toto som spravil aj ja. Ja som zobral ten pokyn ministerstva, ktorý som tam po pánovi Žigovi našiel, jedna k jednej som ho prebral a presne tak som postupoval. Navyše ale som spravil verejné vypočutie a som presvedčený, že som vybral najvhodnejšieho človeka. Takže nerozumiem, pán Žiga keď mi vyčíta toto, že, ale tu platí zas tá ultrakrátka pamäť, tak zabudol, ako to robil on, lebo robil to presne takisto. A dnes povedať, že to je nominant vlády. No, sakra, koho iného to má byť nominant, keď vláda volí šéfa ÚRSO na základe pravidiel, ktoré nám tu zanechal pán Žiga?! Tak len toľkoto, aby, chcel som vlastne len povedať, že to bol proces, ktorý prebehol maximálne transparentne a korektne. To by bolo z mojej strany asi všetko. Úplne na záver tu mám ešte jednu, jednu poznámku. Pán Linhart vystúpil s faktickou pripomienkou, teda že je proti tomu, aby sa upozorňovalo, až potom pokutovalo, ale povedali ste aj také, že ste za systematické riešenie, a, pán Linhart, ja som pripravený o tomto vecne debatovať, takže vás kedykoľvek rád uvidím na ministerstve, keď aj vy budete mať nejaké návrhy. Nehovorím, že sa na všetkom vždy dohodneme, ale som presvedčený, že si to dokážeme kultivovane a vecne vysvetliť. Ja vám veľmi pekne ďakujem za pozornosť, dúfam, teda že tento návrh podporíte, a hneď, ako to bude, hneď ako ho podpíše pani prezidentka, tak sa idem s Jánom Oravcom venovať kilečku 2, my sme v tom našli celkom dobrú záľubu, no a dúfam, že niekedy v októbri, novembri sa tu v tejto istej veci vidíme opäť. No a úplne na záver sa chcem ešte Jánovi Oravcovi poďakovať, ktorý teda tu nechal svoju mladosť pri tom vyjednávaní. Ďakujem vám pekne. (Potlesk.)