V. Novotný, poslanec: (2008-11-25):
Dámy a páni, vo svojom vystúpení v prvom čítaní som povedal moje hlavné výhrady k predmetnej novele zákona. Väčšinou je zvykom v druhom čítaní predkladať konkrétne pozmeňujúce návrhy, v prípade tohto zákona tak ani ja, ani moji kolegovia z SDKÚ – DS neurobíme. Prečo? Preto, lebo podľa nášho názoru je celá táto novela zlá. Filozofia sa úpravami ani pozmeňujúcimi návrhmi nedá zmeniť. Som lekár, a preto použijem lekársku terminológiu. Slovenské zdravotníctvo dnes má problémy, príznaky už vidia aj laici, občania a pacienti. Od vlády a predovšetkým od ministra zdravotníctva sa očakáva, že určí presnú diagnózu a navrhne adekvátnu liečbu. Žiaľ, vláda Slovenskej republiky sa niekedy na jeseň 2006 pomýlila v diagnóze. Príčinou problémov slovenského zdravotníctva nie je súkromné vlastníctvo zdravotníckych zariadení a už vôbec nie súkromné zdravotné poisťovne. Navrhnutá liečba je predpísaná a recept sa volá: Uznesenie vlády č. 462 z 23. 5. 2007, v ktorom sa píše: „Dosiahnuť maximálne využitie finančných prostriedkov z verejného zdravotného poistenia takými legislatívnymi, inštitucionálnymi a ekonomickými nástrojmi, ktoré budú postupne viesť k vytvoreniu jednej verejnoprávnej zdravotnej poisťovne.“ Zlá diagnóza a ešte horšia liečba! Jasné, že pacientovi, slovenskému zdravotníctvu, sa stav nezlepšuje. Vláda ale neprehodnocuje diagnózu a liečbu, ale pridáva ďalšie medikamenty na nesprávnu diagnózu. Dámy a páni, toto s tým pacientom nedopadne dobre. Najprv tu bol návrh na prepoistenie poistencov štátu, potom návrh na vyvlastnenie súkromných zdravotných poisťovní. Ešte si všetci pamätáme, ako sme nakoniec v decembri minulého roku v dusnej atmosfére v tejto snemovni aj v spoločnosti prerokovali a nakoniec, žiaľ, schválili obmedzenie zisku zdravotných poisťovní. Vytesňovanie súkromných zdravotných poisťovní a útok na pluralitu verejného zdravotného poistenia touto novelou pokračuje ďalej. Predloženým návrhom zákona dochádza k zmene prerozdeľovania poistného na verejné zdravotné poistenie. Miera prerozdeľovania poistného sa má z doterajších 85 % predpísaného poistného zvýšiť na 95 % predpísaného poistného. Odôvodnenie je vágne: zvýšenie solidarity vo verejnom zdravotnom poistení, zvýšenie solidarity medzi zdravotnými poisťovňami a ich poistencami. Dámy a páni, som o tom presvedčený a myslím, že nikto v tejto snemovni nebude mať veľmi odlišný názor, keď poviem, že verejné zdravotné poistenie je a musí zostať solidárnym. Bohatí platia viac, chudobní menej a všetci čerpajú rovnako podľa potreby. Len všetko má svoju mieru. Ak je solidarita vysoká, zdravotné poisťovne strácajú motiváciu ponúkať lepšie a kvalitnejšie služby svojim poistencom ako konkurencia. Ak je prerozdeľovanie nízke, sú ohrození tzv. drahí poistenci, nikto ich nebude chcieť mať v poistnom kmeni. 85 : 15 bolo tak akurát. Solidarizovali poisťovne s lepším kmeňom s tými s drahším kmeňom, ale bola zachovaná súťaž a motivácia. Schválením prerozdelenia na 95 : 5 % sa dostávame tam, kde sme zdravotné poisťovne nasmerovali obmedzením použitia zisku, teda k strate motivácie súťažiť s konkurenciou. Týmto návrhom dôjde tiež alebo môže dôjsť tiež k zníženiu motivácie zdravotných poisťovní na výber poistného, čo v konečnom dôsledku prinesie celkový pokles finančných zdrojov na financovanie zdravotnej starostlivosti. Dámy a páni, ale srdcom novely zákona o zdravotných poisťovniach je ustanovenie, ktoré zavádza povinnosť zdravotnej poisťovne predkladať do vlády Slovenskej republiky na schválenie návrh svojho rozpočtu, a to aj v prípade, ak v danej zdravotnej poisťovni nevystupuje ako akcionár štát zastúpený príslušným ústredným orgánom štátnej správy. Ministerstvo zdravotníctva to v dôvodovej správe zdôvodňuje nasledovne: „Všetky zdravotné poisťovne hospodária s verejnými financiami, a preto je namieste, aby verejnosť poznala rozpočty všetkých zdravotných poisťovní, nielen tých, v ktorých má majetkovú účasť štát.“ Koniec citátu. Navrhovaná zmena, podľa ktorej má vláda Slovenskej republiky schvaľovať rozpočty súkromných spoločností, je podľa môjho názoru a podľa názoru mojich kolegov z SDKÚ – DS neprijateľný zásah do súkromného podnikania. Zásah, ktorý je v rozpore so základnými pravidlami a zásadami vlastníctva a vlastníckeho práva, ktoré je garantované Ústavou Slovenskej republiky a ktorý je v príkrom rozpore so zásadou právneho štátu. Ministerstvo zdravotníctva pri zdôvodňovaní svojho návrhu argumentuje potrebou, aby verejnosť poznala rozpočty všetkých zdravotných poisťovní, nielen tých, v ktorých má majetkovú účasť štát. Tento argument neobstojí. Zákon č. 581/2004 Z. z. určuje zdravotným poisťovniam povinnosť predkladať ministerstvu zdravotníctva, ministerstvu financií a Úradu pre dohľad nad zdravotnou starostlivosťou návrh svojho rozpočtu a obchodnofinančného plánu. Z uvedenej skutočnosti je preto bez akýchkoľvek pochybností zrejmé, že verejnosť, na ktorú sa ministerstvo zdravotníctva odvoláva, má informácie o rozpočtoch a obchodnofinančných plánoch zdravotných poisťovní. Takže rozpočty zdravotných poisťovní sú aj v súčasnosti pod verejnou kontrolou. Predložený návrh zákona však berie predstavenstvu zdravotnej poisťovne ako štatutárnemu orgánu akciovej spoločnosti jeden zo základných ekonomických nástrojov obchodného vedenia spoločnosti. Vláda Slovenskej republiky chce schvaľovať rozpočty súkromných zdravotných poisťovní, v ktorých nevykonáva žiadne akcionárske práva, pričom za jeho realizáciu nebude niesť žiadnu zodpovednosť. Schvaľovaním rozpočtov všetkých zdravotných poisťovní sa vláda Slovenskej republiky zároveň dostane do konfliktu záujmov, keďže v dvoch zdravotných poisťovniach, a to vo Všeobecnej zdravotnej poisťovni a v Spoločnej zdravotnej poisťovni, a. s., vykonáva akcionárske práva ministerstvo zdravotníctva, resp. ministerstvo obrany, vnútra a dopravy. Dostávame sa do absurdnej situácie, keď vláda Slovenskej republiky a prostredníctvom nej akcionári dvoch zdravotných poisťovní, menovaní ministri, by schvaľovali rozpočty svojich konkurentov. Pôvodný návrh nerieši otázku zodpovednostných vzťahov vzhľadom na to, že neobsahuje návrhy riešení pre prípad, že napríklad vláda Slovenskej republiky predložený rozpočet neschváli, resp. schválený rozpočet bude pre danú zdravotnú poisťovňu nerealizovateľný alebo nevyvážený. Tento problém však iniciatívne rieši pozmeňujúci návrh schválený na výbore pre zdravotníctvo, ktorý je v spoločnej správe pod číslom 5, ktorý je vyňatý na osobitné hlasovanie a ktorý odporúčam neschváliť. Riešenie sa teda za chodu našlo, volá sa rozpočtové provizórium. Voľne parafrázujem, ak rozpočet zdravotnej poisťovne na nasledujúci rok neschváli vláda do 31. decembra, zdravotná poisťovňa je povinná hospodáriť tak, aby mesačné náklady neprekročili jednu dvanástinu nákladov predchádzajúceho roka, teda bude hospodáriť s dvanásť krát jednou dvanástinou rozpočtu predchádzajúceho roka. Viete, to je taký hlúpy návrh, vláda schvaľuje rozpočty zdravotných poisťovní, v podstate absurdná situácia a legitímna otázka, čo bude, ak neschváli? Samozrejme, ešte horší návrh riešenia – rozpočtové provizórium. Ide o návrh namierený proti súkromným zdravotným poisťovniam v zmysle uznesenia vlády č. 462 z 23. mája, ktoré som už citoval. Teda také legislatívne, inštitucionálne a ekonomické nástroje, ktoré budú postupne viesť k vytvoreniu jednej verejnoprávnej zdravotnej poisťovne. O tom som presvedčený. Neverím, že je to namierené voči Všeobecnej zdravotnej poisťovni. Neverím, že je to namierené voči Spoločnej zdravotnej poisťovni. Myslím si, že je to namierené voči súkromných zdravotným poisťovniam. Rozpočtové provizórium a neschválenie rozpočtu určite. Teda ako to môže vyzerať? Pokúsme sa trošku modelovať situáciu. Vláda neschváli rozpočet súkromnej zdravotnej poisťovne, asi aj viem ktorej alebo ktorých, ale nechcem byť dnes nepríjemný a osobný, naozaj myslím si, že viem, aj ktorých asi neschváli. Súkromná zdravotná poisťovňa bude v rozpočtovom provizórium. Bude môcť míňať len toľko ako minulý rok. Keďže disponibilné zdroje všetkých zdravotných poisťovní z roka na rok narastajú z dôvodu rastu miezd v národnom hospodárstve a rastu zamestnanosti, zdravotná poisťovňa však bude musieť hospodáriť s rozpočtom ako v minulom roku. Logicky teda nebude môcť poskytovateľom navýšiť platby za zdravotnú starostlivosť, akurát jej narastie zisk, lebo bude mať viacej peňazí, ale míňať bude len toľko ako minulý rok. Čiže bude mať väčší zisk v danom roku. Neviem, či to bol cieľ, alebo nedomyslený cieľ navrhovateľov. Návrh nehovorí o tom, ako dlho môže byť alebo bude zdravotná poisťovňa v provizóriu, ani dôvody, prečo môže vláda a koľkokrát môže vláda neschváliť rozpočet zdravotnej poisťovni. Čo ak bude aj nasledujúci rok znovu v provizóriu? Lebo vláde sa opäť nebude páčiť jej rozpočet, iný dôvod totižto neexistuje, len že vláde sa nebude páčiť jej rozpočet. Moja otázka je, dámy a páni, neviete náhodou, ako v druhom roku rozpočtového provizória vráti zisk za predchádzajúci rok do systému? Novelu zákona o tom, že v nasledujúcom roku treba zisk vrátiť do zdravotnej starostlivosti, toto plénum schválilo. Ale ak bude druhý rok zdravotná poisťovňa v provizóriu, čo sa môže stať, zákon nehovorí, že nemôže byť druhý rok v provizóriu, ani pozmeňujúci návrh nehovorí, ako vráti zisk. To ju prinútime iným zákonom alebo inou novelizáciu porušiť predtým novelizovaný zákon? Teda jedno ustanovenie porušuje druhé ustanovenie toho istého zákona? Dámy a páni, toto je už kocúrkovo! Kocúrkovo v podaní vlády a ministerstva zdravotníctva, keď chcete, v podaní strany SMER. Cieľ je jasný: znevýhodniť súkromné zdravotné poisťovne v konkurenčnom boji so štátnymi poisťovňami. Áno, vláda si v zmysle tohto uznesenia zadefinovala tento cieľ touto novelou zákona a týmto pozmeňujúcim návrhom. Zopakujem: znevýhodniť súkromné zdravotné poisťovne v konkurenčnom boji so štátnymi poisťovňami. Súkromné zdravotné poisťovne, ktoré budú v provizóriu, nebudú vedieť platiť poskytovateľom toľko ako ich štátni konkurenti. Budú mať platby z minulého roku, teda nižšie ako štátne zdravotné poisťovne. Logicky ich poistenci budú menej vítaní v zdravotníckych zariadeniach. Paradoxom je, že v skutočnosti tento návrh potrestá tých, ktorí za to naozaj nemôžu. Skutočnými obeťami tohto zákona budú poskytovatelia zdravotnej starostlivosti a pacienti. Poskytovateľom zdravotnej starostlivosti zaplatia poisťovne, ako som už argumentoval a vysvetľoval, v provizóriu menej, ako by mohli, a pacienti sa stanú trochu ich rukojemníkmi, za ktorých bude poisťovňa v provizóriu platiť menej, ako by vedela a chcela. A oni budú akurát počúvať ponosy lekárov, ktorí budú hovoriť, viete, tá vaša poisťovňa mi platí menej, to nie je veľmi dobrá tá vaša poisťovňa, viete, no už všetci zvýšili platby, len vaša poisťovňa nie. Poznáte to z ambulancií. Akurát tí nešťastní poistenci pacienti s tým nebudú vedieť nič urobiť. No ale to už sme sa znovu veľkou okľukou dostali k uzneseniu vlády č. 462 z 23. mája 2007, teda k takým legislatívnym, inštitucionálnym a ekonomických nástrojom, ktoré budú postupne viesť k vytvoreniu jednej verejnoprávnej zdravotnej poisťovne. Tieto riešenia sú absurdné. O to viac, že znovu vyvstávajú ďalšie otázky. Je zámerom tejto vlády vyhnať poistencov súkromných zdravotných poisťovní v najbližšom prestupovom termíne do štátnych zdravotných poisťovní? Bude to pre nich nevýhodné tam zostať, pretože lekári sa budú ponosovať, že za nich ich poisťovňa, ktorá bude v provizóriu, nie preto, že má zlý obchodnofinančný plán, nie preto, že má zlý rozpočet, len preto, že jej rozpočet sa nepáčil vláde, platiť menej – to je skutočným cieľom tento novely? Ja sa pýtam. Ale ako som povedal, tieto riešenia znovu otvárajú ďalšie a ďalšie otázky. Legitímnou otázkou je, nakoľko bude rozpočet schválený vládnou Slovenskej republiky pre zdravotné poisťovne záväzný? Uznesenie vlády Slovenskej republiky nie je normatívnym právnym aktom, ale ide o kolektívne rozhodnutie exekutívneho orgánu, ktorý smerom k súkromnej akciovej spoločnosti nemá žiaden dosah na jej riadenie. Asi treba ďalší pozmeňujúci návrh. Na základe akého právneho titulu bude vláda Slovenskej republiky ukladať štatutárnemu orgánu akciovej spoločnosti, zdravotnej poisťovni, u ktorej nevystupuje žiaden ústredný orgán štátnej správy ako jej akcionár, úlohu prepracovať jej rozpočet a tento následne opätovne predložiť vláde Slovenskej republiky na schválenie? Ani na túto otázku nemáme odpoveď. Dámy a páni, z dôvodov, ktoré som tu už uviedol, nepodávame žiadne pozmeňujúce návrhy, lebo celá filozofia tejto novely zákona o zdravotných poisťovniach je zlá a je namierená proti súkromným zdravotným poisťovniam a jej cieľom je vytláčať súkromné zdravotné poisťovne zo zdravotníckeho trhu alebo, keď chcete, zo zdravotníctva. Preto poslanecký klub SDKÚ – DS ani v druhom čítaní novelu tohto zákona nepodporí. Ďakujem za pozornosť.