E. Kukan, minister zahraničných vecí SR: (2006-02-02):
Som rád, že tieto debaty prebiehajú vždy v korektnej atmosfére, či už je to vo výbore pre zahraničnú politiku, európskom výbore alebo aj v pléne. Vážim si to, že tu odzneli príspevky, ktoré boli výsledkom premýšľania, pozitívneho premýšľania, ako sa postaviť k otázkam, ktoré sú pre Slovensko ako pre štát dôležité. Myslím si, že je to tak normálne a že tak by to malo byť, pretože bez ohľadu na politickú príslušnosť v oblasti zahraničnej politiky by mal byť čo najväčší rozmer dohody, lebo tam ide často o otázky, ktoré sú časovo také dôležité, že zaberajú nie jedno funkčné obdobie, ale aj dlhšie. Takže z toho pohľadu beriem aj vystúpenie pána predsedu zahraničného výboru, ktoré bolo hĺbavé, filozofické, ako ho on sám označil, a bolo by ho dobré potom aj premeniť do konkrétnejších foriem v diskusiách. Možno iba také niektoré veľmi konkrétne veci, ktoré tu odzneli. Začnem od dámy. Pani poslankyňa Štrofová, ministerstvo zahraničných vecí urobilo novú organizačnú štruktúru. Upravilo ju podľa toho, aké úlohy máme v Európskej únii. Môžeme sa na budúci týždeň stretnúť, už som dal pokyn, aby vás pozvali na kávu, a budeme môcť sedieť dvakrát tak dlho, ako to bolo pôvodne plánované. Robíme ešte jeden materiál so všetkou vážnosťou, volá sa Optimalizácia zastupiteľských úradov. Tam sa snažíme veľmi koncepčne určiť kritériá, ktoré určia, koľko diplomatov bude na ktorom úrade, tak, aby sme plnili, no s tými obmedzenými finančnými prostriedkami, tie úlohy, ktoré máme, čo najlepšie. Budú „kričať“ naše diplomatické misie, pretože zrejme niektorých ľudí budeme znižovať. Ale aj my hovoríme, že napríklad Belgicko má u nás dvoch diplomatov. Pozrite sa, koľko majú Francúzi u nás diplomatov. Takže my nemusíme mať napr. sedem v Paríži, keď im tu u nás stačia traja. A musíme sa naozaj dohodnúť, ako to budeme organizovať teraz, keď sme v Európskej únii a mnohé veci sa riešia inde ako na našich bilaterálnych zastupiteľských úradoch – v Bruseli a podobne. Takže tieto dve veci sme urobili. Kosovo. Prečo je Kosovo naša priorita? Kosovo je súčasť Balkánu a tam nerobíme službu pre nikoho iného. Pomáhame štátom, ktoré tam vznikli. A veľmi pokojne, bez nejakého nadsadzovania vám poviem, že Srbsko a Čierna Hora, Chorvátsko a niektoré ďalšie majú obrovský záujem o to, ako Slovensko robí napríklad reformu ozbrojených síl, akým spôsobom organizujeme veci tu u nás. A zo všetkých štátov Európskej únie chodia konzultovať tieto veci k nám. V Kosove sú kosovskí Srbi. Ide o to, aby tam nenastala etnicky čistá spoločnosť. Veď podľa toho, akým spôsobom sa zabezpečia štandardy Srbov pre normálny život, opakujem, pre normálny život, lebo to, čo tam je dnes, tam sú enklávy, ktoré sú strážené tankami a neviem čím všetkým. Podľa toho, samozrejme, ak my budeme súhlasiť s tým, aby sa rokovalo o budúcom štatúte. A je veľmi dobré, že Marti Aktisari, ktorého Kofi Annan vymenoval do tejto funkcie, na prvom stretnutí povedal, že rokovania o štatúte sa budú vyvíjať tak rýchle, ako sa bude vyvíjať rokovanie a zabezpečovanie aj štandardov. Toto je podľa mňa dobrá správa. Keď hovorím o tom, že stabilita na Balkáne má priamy dosah na stabilitu v strednej Európe, zoberte si, geograficky to nie je až také strašné a zlé vyriešenie kosovskej otázky. Môže negatívne to však ovplyvniť celú situáciu na Balkáne. Potom sa bude tým musieť celá Európa zaoberať veľmi dlho. My máme 70 000 Slovákov vo Vojvodine. Máme tam teda aj tieto záujmy. Takže ja naozaj vidím Balkán ako prirodzenú prioritu pre Slovensko. Nielen preto, že môžeme pomôcť týmto štátom, ktoré chcú pomôcť pri budovaní alebo sa chcú inšpirovať pri ich rozhovoroch o členstve v Európskej únii. Má to priamy dosah aj tu na nás. My nie sme „pupkom“ sveta, ani to nehovoríme, ani nechceme byť. Ale nie je dobré, aby sme sedeli skrčení niekde v kúte a na všetko prikyvovali. Uvedomme si, že keď sme členom Európskej únie a NATO, budeme plniť všetky tie veci a budeme sa zúčastňovať rôznych operácií nie preto, že sme „pupkom“ sveta, ale z týchto členstiev vyplývajú niektoré veci, ktoré budeme musieť plniť. Afrika – odkiaľ získavame informácie. Áno, máme tam málo zastupiteľských úradov. Ideme posilňovať naše zastúpenie v Etiópii, kde je sídlo Africkej únie, kde sa v koncentrovanej forme robia všetky politiky, všetky politické postupy, pokiaľ ide o činnosť alebo spoločnú koordináciu afrických krajín. Budeme tam mať diplomata, ktorý bude akreditovaný aj pri Africkej únii. Samozrejme, že omnoho intenzívnejšie pracujú naše zastupiteľské úrady. V New Yorku konzultujeme predmetné otázky s ďalšími členmi Bezpečnostnej rady. Za prvý mesiac môžem povedať, že vystúpenia, ktoré mal náš stály predstaviteľ aj k africkým otázkam, boli vnímané veľmi dobre. Že by sme mali mať u nás nejakú agentúru. Áno, my sa snažíme o to, aby sme získali Agentúru pre rodovú rovnosť. My sme na užšom zozname, asi 3 krajiny, a veľmi intenzívne lobujeme, aby sme takúto agentúru dostali. Lebo ide o to, aby agentúry boli rovnomernejšie rozdelené aj v nových členských štátoch. Plán práce s Ukrajinou. K pánovi Ševcovi iba naozaj na informáciu (pán predsedajúci, už rýchle skončím, vydržte ešte dve minúty), my sme si zobrali plán spolupráce Ukrajiny s Európskou úniou, ktorý vypracovali a ktorý Európska únia schválila. Podľa jednotlivých odrážok sme doplnili to, kde Slovensko môže Ukrajine pomôcť. Sú tam naši experti a sem chodia ľudia na školenia. Čiže to vychádzalo z ich potrieb. Bolo to spracované naozaj veľmi pragmaticky, prakticky a myslím si, že takáto pomoc je najlepšia aj najúčinnejšia. Nemôžem naozaj reagovať na všetky tie príspevky, ktoré tu odzneli. Počúval som vás naozaj pozorne. No členstvo v Bezpečnostnej rade je naozaj výzva pre Slovensko. Pán poslanec Banáš dal jednu ideu alebo nápad, že keď budeme vo februári 2007, aby sme vyriešili cyperskú otázku. Ja by som dal prednosť tomu, keby bola dovtedy už vyriešená a my by sme sa mohli sústrediť na niečo iné, lebo to je jedna „trvalka“, ktorá je na stole už dlhý čas. Nedávno som tam bol, a keď som rozprával s jednými a druhými obyvateľmi, to je také „zakopané“ – jeden proti druhému, že strácajú ratio a emócie vždy vyplavujú na povrch. Či nie je nad naše reálne možnosti, že vysielame do mierových misií alebo do tých vojenských skupín, ktoré vytvárame spolu s Čechmi alebo Poliakmi? Musíme na tom participovať a ministerstvo obrany toto jednoducho musí vedieť posúdiť, kde sa musíme zúčastňovať. Solidaritu, že by bolo vždy treba prejavovať v Európskej únii. Áno, to súhlasíme, aj vo finančnej perspektíve. Áno, ja súhlasím a nemám s tým problémy. Na Rusko sa už konečne netreba pozerať ideologicky. Dnešné Rusko je iná krajina, s ktorou spolupracujú a predháňajú sa všetky vyspelé štáty sveta, západnej Európy, Spojených štátov. My by sme boli sami proti sebe, keby sme nevyužili všetky možnosti, ktoré hospodárska spolupráca s Ruskom nám poskytuje. V tomto zmysle agitujem všetkých svojich kolegov vo vláde podobne a myslím si, že napríklad návšteva premiéra, návšteva ministra financií by aj v tomto ohľade veľmi pomohli. Tým, ktorí nás možno kritizujete, chcem povedať, že politické styky s Rusmi máme dobré, že veľmi normálne sa vieme s nimi porozprávať a spolupracujeme, aj keď sme v Bezpečnostnej rade, tak, aby sme naozaj vypočuli aj ich zvyčajne veľmi koncepčne premyslené veci a materiály, ktoré oni používajú vo svojej diplomacii. A v tomto hodláme pokračovať ďalej, aby sme využili prirodzené možnosti pre nás, ktoré máme v spolupráci s týmto rozhodne veľkým hráčom svetovej politiky. A hlavne aj v hospodárskej oblasti. Pán predsedajúci, skončím pri tom, že by som naozaj ešte raz chcel oceniť pragmatický, korektný tón tejto diskusie, ktorá tu prebehla. Takýto materiál, verte mi, sa naozaj ťažko spracúva tak, aby bol nejako originálny, aby zaujal. My sme sa dnes o tom na ministerstve bavili, lebo máme záujem na tom, aby to bolo také, aby to bolo prínosom, aby to bolo základom pre normálnu diskusiu, lebo k tomu má slúžiť aj prerokúvanie tohto bodu. Takže ďakujem pekne.