M. Vášáryová, poslankyňa: (2009-06-26):
Chcela by som ale upozorniť na niektoré veci, ktoré ako človek, ktorý to naozaj sleduje, chcem snemovni pripomenúť, kde zostáva dlh, ktorý sme Ústavu pamäti národa dlžní. Ešte na tejto schôdzi podal môj kolega Martin Fedor pozmeňujúci návrh, ktorý by upravil odmeňovanie zamestnancov a členov Správnej a Dozornej rady Ústavu pamäti národa. Koaliční poslanci tento návrh odmietli. Dovolím si upozorniť, že pre zamestnancov na odmeny sa rozdeľovalo 21 675-tisíc korún, z toho Správna a Dozorná rada zobrala 7 127-tisíc korún. Súdne spory. Ja som už minulý rok hovorila, že táto snemovňa musí prijať novelu zákona, pretože musíme legislatívne ošetriť skutočnosť, pretože nie je možné, aby Ústav pamäti národa preberal právnu zodpovednosť za obsah vo svojich archívoch registračných protokolov. Pretože ÚPN má podľa zákona, ktorý bol schválený v tomto parlamente, akurát vykonávať úplné a nestranné hodnotenie, sprístupňovať dokumenty a zverejňovať údaje. Nezodpovedá za pravdivosť alebo nepravdivosť údajov vo svojom archíve. Predsa ľudia nežalujú archívy Slovenskej republiky za to, že tam sú niektoré údaje a materiály, ktoré sú pre nich nevhodné. Pán riaditeľ, na jeseň pripravím novelu zákona v tomto zmysle a pokúsim sa ju pretlačiť touto snemovňou, ale som opozičná poslankyňa a predpokladám, že nikto z koaličných takúto novelu nepripraví. Čakala som, či to niekto urobí. Pretože viete, že naše novely prechádzajú len zriedkakedy. Tretí bod, na ktorých chcem upozorniť, je spolupráca s Generálnou prokuratúrou Slovenskej republiky. Chcela by som to ilustrovať na prípade Valérie Matulajovej. Prokurátorka Generálnej prokuratúry Slovenskej republiky na podnet 21. mája 2008 odložila prípad Valérie Matulajovej, pretože jej vyčíta, že obvinená Matulajová ani v jednej zo svojich výpovedí, ani v žiadnom písomnom podaní neuviedla, že by ju vyšetrovatelia alebo väzenskí dozorcovia počas komunistického režimu fyzicky nútili k priznaniu. Pani Matulajová tak totižto podľa prokurátorky mala urobiť v čase, keď bola týmito ľuďmi mučená. Argumentácia prokurátorky Generálnej prokuratúry je vo vzťahu k obeti likvidačného politického procesu z obdobia neslobody mimoriadne zarážajúca a je vyjadrením, dúfam, len tejto panej, jej postoja k trestoprávnemu vyrovnávaniu sa s našou neblahou komunistickou minulosťou. Dňa 28. mája 2008, teda už je to vyše roka, bol Generálnej prokuratúre Slovenskej republiky doručený z ÚPN podnet – oznámenie o skutočnostiach, ktoré nasvedčujú spáchanie zločinov proti ľudskosti v súvislosti s usmrtením 42 občanov vtedajšieho Česko-Slovenska, a teda Slovákov, na slovensko-rakúskom úseku železnej opony do roku 1989. Za platného právneho poriadku z § 29 ods. 2 zákona č. 553/2002 o pamäti národa vyplýva generálnemu prokurátorovi Slovenskej republiky povinnosť do 6 mesiacov zriadiť osobitnú skupinu prokurátorov pre plnenie úloh podľa tohto zákona. A ÚPN nebol dodnes oboznámený písomne o zriadení a zložení tejto osobitnej skupiny, o jej existencii sa ÚPN dozvedel len z tlače, ktorú informoval generálny prokurátor. Chcela by som spomenúť aj prvotné reakcie, o ktorých som sa dozvedela, ľudí pracujúcich na Generálnej prokuratúre v prípade tohto podania, ktoré nasvedčuje, že spáchanie zločinov proti ľudskosti usmrtením 42 civilných osôb na tejto slovensko-rakúskej hranici má opodstatnenie. Vyjadrenia týchto ľudí smerovali k tomu, že to je len taký historický exkurz, a naznačovali, že týmto by sa už mali zaoberať len historici a tí, ktorí sa zaujímajú o právne dejiny, spochybňovali, či by sa týmito zločinmi mali vôbec zaoberať orgány činné v trestnom konaní. Dovoľujem si upozorniť, že ak by to tak bolo, Slovenská republika by bola neuveriteľnou výnimkou medzi postkomunistickými krajinami, ktoré vstúpili do Európskej únie a do NATO. Pripomínam, že v Poľsku bez ohľadu na to, ako to skončí, ide už niekoľko rokov proces s generálom Jaruzelským a že verejná debata o bratoch Mašínovcoch z Českej republiky stále pokračuje. Pokladám pre zdravie verejnej diskusie v Slovenskej republike takéto diskusie nielen za potrebné, ale aj právny proces, teda proces proti ľuďom, ktorí boli zodpovední za to, že strieľali do našich občanov na našej strane hranice, za mimoriadne dôležitý preto, aby sa to už nikdy v budúcnosti nestalo. Takže v tomto zmysle, pán riaditeľ, si osvojujem povinnosť napísať pánu generálnemu prokurátorovi a požiadať ho o vysvetlenie. Ďakujem za vašu pozornosť.