P. Abrhan, poslanec: (2007-11-26):
Pavol Paška podľa môjho názoru by nemal ďalej vykonávať funkciu predsedu Národnej rady Slovenskej republiky. Dovoľte, aby som teraz rozviedol dôvody, ktoré ma k takémuto názoru viedli. Niektoré sú také, ktorými si zbytočne zhoršoval svoju pozíciu ako predsedu celej Národnej rady. Sem patrí napríklad neodôvodnené a nelogické narábanie s petíciami občanov, ich nezaradenie do rokovania, respektíve zaradenie až po schválení zákonov, ktorých sa petícia týkala. Takýto postup bol zrejmý pri petícii za rešpektovanie názoru slovenskej verejnosti na smerovanie verejného zdravotného poistenia a zdravotníctva či petícia na ochranu druhého piliera dôchodkového sporenia. Týmito rozhodnutiami, pán predseda, ste nepresvedčili občanov o úprimnosti vašich slov po nástupe do funkcie, že chcete ponúknuť vnímanie politiky ako jednoznačnú službu občanovi. Vo svojom úvodnom vystúpení ste tiež povedali, citujem: „Ústredné miesto v ústavnom systéme parlamentnej demokracie v Slovenskej republike zohráva Národná rada Slovenskej republiky ako kľúčová inštitúcia demokratického systému vlády. Národný parlament sa musí stať skutočným miestom komunikácie medzi spoločnosťou a centrálnym systémom politického rozhodovania.“ A potom ste pokračovali: „Toto všetko je nemožné si predstaviť bez využívania základného nástroja parlamentnej moci, a tým je kontrolná funkcia parlamentu, sledujúca najdôležitejšiu podstatu, permanentne počas celého volebného obdobia overovať, do akej miery výkonná moc, čiže vláda realizuje a rešpektuje politickú vôľu, ktorú vyjadrili občania vo voľbách.“ Koniec citátu. Nuž, na túto vašu ambíciu základného nástroja kontroly výkonnej moci parlament pod vaším vedením túto ambíciu stratil, čoho príkladom je neprítomnosť členov vlády na interpeláciách poslancov. Ďalším príkladom toho, ako postupne strácate podporu v pléne Národnej rady Slovenskej republiky, je príbeh stálej komisie pre ústavu. Na začiatku bolo vaše odhodlanie svojou prácou a prístupom sa uchádzať o priazeň a spoluprácu so všetkými poslancami v tomto volebnom období. Potom ste neboli ochotný zadefinovať okruhy problémov, ktoré by mala táto komisia riešiť a nepočúvali ste argumenty opozície, že komisia bez konkrétnych zadaní nebude schopná predložiť konkrétne návrhy Národnej rade. Ako sa neskôr ukázalo, mali sme pravdu, a tak po tom, čo opozícia nedelegovala svojich členov do tejto komisie, ste ju vytvorili len zo zástupcov vládnej koalície. Nakoniec vás opustili aj vaši koaliční partneri, tak ako tuná, tak aj v tej komisii. A tak sa zo stálej komisie Národnej rady nakoniec stala len Paškova komisia. Všetky uvedené príklady dokumentujú, ako ste zbytočne hazardovali s dôverou poslancov Národnej rady. Veď pri voľbe vám vyjadrilo podporu 98 poslancov. To znamená, že vám museli dôverovať aj niektorí poslanci opozície. Vaším jedenapolročným pôsobením vo funkcii predsedu ste nielen úplne stratili podporu opozície napriek vašej deklarovanej snahe zo začiatku, ale ste otriasli aj dôverou koaličných poslancov, ktorí to už neraz prezentovali v tlači. Či budú mať odvahu svoj názor vyjadriť aj hlasovaním, uvidíme. Uvedené príklady však pre mňa, priznám sa, sú stále len prostriedkom na kritiku. Hlavný dôvod, prečo som sa rozhodol hlasovať za vaše odvolanie, spočíva v postupe, ale hlavne v obhajobe postupu, ktorý ste zvolili pri publikovaní čistopisu novely zákona o sociálnom poistení. Ak tvrdíte, že sa len zúfalo snažíme zviditeľniť, nuž vedzte, že pri tejto koalícii tých dôvodov je, žiaľ, aj v budúcnosti bude dostatok pre voliča podstatne zrozumiteľnejších a jednoduchších. Vo vašom prípade však musíme brániť základné princípy parlamentnej demokracie. A to v tom, že nikto, a to ani predseda parlamentu nemôže manipulovať s obsahom zákonov, ktoré raz parlament schválil. Nech si už o nich myslí, kto chce, čo chce. Boli ste to práve vy pán Paška, ktorý ste vo svojom inauguračnom vystúpení povedali. Citujem: „Nemalý význam prikladám práve ochrane demokracie. Možno práve v záujme tejto ochrany a niekedy aj prílišnej horlivosti sme sa v predchádzajúcom období dopustili viacerých chýb.“ Koniec citátu. To, čo ste urobili, však za chybu nepovažujete. Nepovažujete to ani za prílišnú a prehnanú horlivosť? Vážené dámy, páni poslanci, pán poslanec Cabaj v inej súvislosti pánovi predsedovi odkázal, že prichádza s návrhom novely, ktorá je nepripravená a hlasovanie bude svojím spôsobom aj o jeho dôvere. Doslovne povedal, citujem: „Môže si to dovoliť radový poslanec, ale predseda parlamentu trochu hazarduje.“ Koniec citátu. Ak pán poslanec Cabaj hovorí, že predseda parlamentu hazarduje, ak v súlade s ústavou a rokovacím poriadkom predkladá návrh zákona, ku ktorému možno nemá koaličnú podporu, ako nazvať konanie predsedu, ktoré s ústavou a rokovacím poriadkom v súlade nie je. Mnohé dôvody a argumenty už boli zverejnené, a aj tu už mnohé zazneli a nebudem ich opakovať. Chcem však povedať, že mňa o potrebe odvolať pána poslanca Pašku z funkcie predsedu Národnej Slovenskej republiky presvedčila jeho jedna jediná veta, ktorú povedal v televíznej relácii dňa 11. novembra 2007. Tá veta znela: „A keby som to mal robiť zajtra, tak urobím opäť tak.“ Vážené panie poslankyne, páni poslanci, pána predsedu Pašku je potrebné odvolať nie preto, že pri výkone svojej funkcie sa dopustil chýb. Veď, kto robí, urobí aj chyby. Nie preto, že sa snažil pri zverejnení čistopisu manipulovať vaším a naším rozhodnutím, ale preto, že je rozhodnutý tak konať aj v budúcnosti. (Potlesk.) „A keby som tak mal urobiť zajtra, tak urobím opäť tak.“ Ďakujem pekne. (Potlesk.)