P. Hrušovský, podpredseda NR SR: (2002-06-20):
M. Andel, podpredseda NR SR: ... ktoré by v roku 2002 malo dosiahnuť spomínaných 57 %. Platí, že čím je väčšia percentuálna zložka spotrebnej dane, o to lepšie môžu výrobcovia cigariet reagovať na správanie sa trhu, napríklad znížiť výrobnú cenu, ak sa dobre nepredávajú, a pre spotrebiteľov vytvára výhodnejšie podmienky na výber cigariet. Prejavuje sa to vo zvyšovaní rozdielu medzi drahšími a ľudovejšími značkami, čo je pre spotrebiteľa veľmi výhodné. Pochopila to väčšina európskych krajín. Z 15 krajín má pohyblivú zložku 50 % a viac a 8 krajín 40 % a viac. Slovensko má v súčasnosti, ako som povedal, 22 % pohyblivej zložky, je teda toto percento pomerne nízke, alebo veľmi nízke v porovnaní s niektorými európskymi štátmi. Napríklad, keď hovoríme o pomernej zložke, Veľká Británia, pardon, Francúzsko, Taliansko, Španielsko majú 54 % pohyblivej zložky a pevná zložka tvorí od 5 % do 7 %. U nás vyzerá byť v súčasnosti pohyblivá zložka v percentách 22 % a po schválení tohto návrhu by pevná zložka činila 16 %, v roku 2009 by bola pohyblivá zložka opäť 22 % a pevná zložka 35 %. A ak porovnávame, ako som spomenul, Francúzsko, Taliansko, Španielsko, Grécko, je to neúmerný rozdiel v tejto pohyblivej zložke o 30 %. Dôvodom pre, by som povedal, protieurópsky postup našej vlády sú problémy štátneho rozpočtu, pretože pri vyššej pevnej zložke dane na kus má štát istejší, ale, podotýkam, menší príjem. Vláda sa tým vlastne vôbec vo svojich vyjadreniach ani netají. Tak ako povedal kolega Maxon, v pripomienkovom konaní pri príprave novely vyslovili svoje pochybnosti aj niektorí odborníci. Napríklad ministerstvo hospodárstva požadovalo zvýšiť túto pohyblivú zložku minimálne nad 30 %. Argumentovalo tým, že návrh 22 % na pohyblivú zložku spotrebnej dane zvýhodňuje drahšie cigarety, teda v našich podmienkach, ako hovoril opäť kolega Maxon, z dovozu najmä z Českej republiky, čo pri katastrofálnych výsledkoch obchodnej bilancie, sám povedal, koľko je to miliárd, vlastne by sme si ich nemali dovoliť. Tabakové výrobky predstavujú spomedzi agrokomplexu dlhodobo najvyššiu položku, dlhodobo najvyššiu položku dovozu. Prístup vlády kritizuje aj Protimonopolný úrad Slovenskej republiky. Podľa neho vládny návrh nerešpektuje potreby trhu. Pri zavedení do praxe by mal negatívny dosah na hospodársku súťaž, pretože zasahuje do štruktúry ponúkaného sortimentu, vytvára podmienky na zníženie výroby a predaja lacnejších cigariet, znižuje rozsah ponúkaného sortimentu a nerešpektuje záujem spotrebiteľa, pretože zmenší cenové rozdiely v cenách cigariet. Domáci výrobca S.I.T. navrhuje takúto štruktúru dane: pevná sadzba 0,075 haliera na kus a percento z maloobchodnej ceny 36 %. To by nielenže zodpovedalo európskemu trendu, ale zvýšilo by sa rozpätie medzi najlacnejšími a najdrahšími značkami. Takýto postup rešpektuje sociálny spotrebiteľský aspekt, nakoniec pán kolega Kužma vo svojej faktickej poznámke to konštatoval. Teda konkrétne rozdiel medzi kategóriami drahých cigariet Marlboro a lacnejších Mars by v roku 2003 bol cca 35 Sk, podľa vládneho návrhu iba 28 korún. V cieľovom roku 2009, kedy by sme sa mali vyrovnať Európskej únii, by tento rozdiel podľa vládneho návrhu bol iba 33 Sk, kým podľa domáceho výrobcu 44 Sk. Myslím si, že takýto harmonogram zvyšovania tejto spotrebnej dane je vlastne v súlade s vývojom v Európskej únii. Vláda pri prvom zvyšovaní spotrebnej dane z cigariet od januára tohto roku počítala s rastom príjmov štátneho rozpočtu o 800 mil. korún. Na budúci rok z tejto dvojzložkovej dane zasa s ďalšími 500 až 600 miliónmi. Za necelé dva roky ide spolu o zvýšenie až o 1,4 mld. korún, ktoré majú spotrebitelia do štátneho rozpočtu zaplatiť. Sotva však možno rátať s tým, že sa zachová spotreba, pretože reálne mzdy súhrnne za posledné tri roky klesli. Ak teda fajčiar sa nezriekne svojho zlozvyku, východisko, dámy a páni, je iba jedno. Siahne po pašovaných lacných cigaretách a štátny rozpočet nedostane v podstate tie svoje peniaze, ktoré si predstavoval. Potvrdzuje to nakoniec aj výber spotrebnej dane z tabaku za posledné roky. V roku 2001 klesol na 4,5 mld. korún zo 4,7 mld. v roku 2000. V tomto roku sa z plánovaných 5,4 mld. korún v tejto dani plní štvrťročne iba na 19 % oproti predpokladu 25 %. Celkovo teda od roku 1998 sa po štyroch úpravách, opakujem, po štyroch úpravách spotrebnej dane jej výber vzrástol iba o 196 mil. A tu chce zrazu vláda Slovenskej republiky za dva roky získať 1,4 mld. Čiže za štyri roky iba temer o 200 mil. a za dva roky chceme 1,4 mld. Neviem, či to má logiku. Ďalej. Každý jeden politický subjekt má plné ústa toho, ako chce riešiť problémy Slovenska i občanov podnikateľov a tak ďalej. Ale skutočnosť je, bohužiaľ, absolútne iná. Nepomáha, ale sa likviduje. Či už si zoberieme zákon o spotrebnej dani z piva a rôzne ďalšie veci, proste slovenský výrobca a spotrebiteľ je jednoducho dávaný na oltár vlasti v záujme zahraničia. I tento zákon, ak ho schválime vo vládnej verzii, zlikviduje domáceho výrobcu, bude zvýhodňovať zahraničných výrobcov a, samozrejme, bude okrádať aj domáceho spotrebiteľa. Záver. Pripájam sa k návrhu, ktorý povedal pán kolega Maxon. Bolo by treba schváliť návrh, ktorý schválil a predložil ústavnoprávny výbor, ale myslím si, že z toho, čo povedal, automaticky vyplýva, že bude dávaný na samostatné hlasovanie. Ďakujem vám za pozornosť.