Uhliarik, Ivan, poslanec NR SR (2014-06-11):
Ďakujem pekne. Vážená pani podpredsedníčka, vážené pani poslankyne, páni poslanci, očkovanie je téma, ktorá rozdeľuje jak verejnosť, v niektorých prípadoch aj odbornú verejnosť, má svojich podporovateľov, najmä z radov lekárov a odbornej verejnosti, ale má aj svojich odporcov, najmä z radov rodičov, ktorí sa boja o zdravie vlastných detí, prípadne zdravie svoje. Odporcovia očkovania argumentujú nežiaducimi účinkami vakcín, obavami, ktoré pramenia z veľmi výnimočných prípadov, ktoré sa, žiaľ, ale občas stávajú, tak ako pri liekoch, tak ako aj pri vakcínach. Áno, je pravda, že môžu mať vakcíny, tak ako iné lieky, nežiaduce účinky, pretože každý človek je individualita, každý človek inak znáša cudzorodé látky a inak ich, samozrejme, prijíma. Lieky ale, rovnako aj ako vakcíny, však prechádzajú jak v zahraničí, tak aj u nás mimoriadne náročným klinickým testovaním a šanca, že sa prejavia tieto nežiaduce účinky, je veľmi malá a znižuje sa na minimum. S kolegom Jozefom Mikloškom sme pripravili novelu zákona č. 355/2007 Z. z. o ochrane, podpore a rozvoji verejného zdravia a zároveň navrhujeme doplniť zákon č. 99/1963 Zb. Občiansky súdny poriadok. Cieľom tejto novely zákona je vytvorenie priestoru pre možnosť odškodnenia osôb postihnutých nepredpokladanými negatívnymi následkami očkovania. Už dnes existuje možnosť dožadovať sa odškodnenia, ale táto novela celý proces by mohla výrazne zjednodušiť. Bremeno finančnej záťaže, vypracovania znaleckého posudku poškodenia zdravia, táto novela prenáša na štát, v tomto prípade na regionálne Úrady verejného zdravotníctva. A ak má teda štát záujem na tom, aby ľudia boli očkovaní, aby nakázal nejakým spôsobom svojim občanom a prikázal, že musia byť očkovaní a vyžaduje to od svojich občanov, podľa nás by mal prebrať zodpovednosť v prípade problémov. Prípadné odškodnenie bude občanom slúžiť na zabezpečenie zmiernenia liečby prípadných negatívnych následkov povinného očkovania. Dohovor o ľudských právach a biomedicíne z čl. 24 stanovuje, že, budem citovať: „Osoba, ktorá utrpela neprimerané poškodenie ako výsledok zákroku, má nárok na spravodlivé odškodnenie podľa podmienok a postupov ustanovených zákonom.“ Takýto zákon v slovenskej legislatíve ale chýba vo vzťahu k povinnému očkovaniu ako zdravotnému úkonu vykonávanému v zmysle zákona č. 355/2007 o ochrane, podpore a rozvoji verejného zdravia, ktorý je – a možno ako rodičia to viete – v prípade nepodrobenia sa povinnému očkovaniu vystavený sankciám zo strany štátu v zmysle uvedeného zákona. Teraz možno trochu štatistiky, ale myslím, že veľmi zaujímavej, pretože na základe údajov Štátneho ústavu na kontrolu liečiv vieme, že napr. v roku 2012 bolo hlásených až 203 hlásení v súvislosti s vakcínami, čo predstavuje 21 % všetkých hlásení liekov. Z toho bolo 53 závažných, 149 nezávažných a 1 hlásenie dokonca bolo spojené s úmrtím pacienta. Dokonca vakcíny práve boli zodpovedné za prvé dve priečky, to znamená prvé a druhé miesto nežiaducich účinkov spomedzi liekov, na ktoré boli hlásené nežiaduce účinky v roku 2012. Je veľmi pravdepodobné – a lekári, ktorí tu sedia, to vedia –, že množstvo nežiaducich účinkov nie je hlásených. To znamená, tých, ktoré boli len hlásené, boli naozaj tretina z tých, ktoré boli hlásené, bola tretina závažných. Členské krajiny Európskej únie, keď nehovorím o Spojených štátoch alebo iných krajinách, ktoré majú vyspelé zdravotníctvo, ale hovorím o Európskej únii, majú prepracovaný systém odškodňovania a jeho revízie vzhľadom k najnovším poznatkom medicíny. Na Slovensku takisto existuje na Štátnom ústave kontroly liečiv Komisia pre bezpečnosť liečiv a Národné centrum pre nežiaduce účinky liečiv, ktoré by sa v spolupráci s Úradom verejného zdravotníctva mohli na potrebnej úrovni zaoberať agendou nežiaducich účinkov vakcín aj v kontexte uznávania a odškodňovania. Treba úprimne ale povedať, že tento návrh má vplyv na verejné financie, ale minimálny podľa nášho názoru. Pretože na základe doterajšej praxe odškodňovania z iných dôvodov je predpoklad, že výška týchto nákladov na odškodnenie ľudí, ktorí mali nežiaduce účinky, by malo stačiť zhruba 66-tisíc eur ročne. Prečo relatívne taká nízka suma? Odhadovali sme z tabuľky alebo z bodového ohodnotenia podľa zákona č. 437/2004 o náhrade za bolesť a o náhrade za sťaženie spoločenského uplatnenia a o zmene a doplnení zákona Národnej rady č. 273/1994 o zdravotnom poistení a financovaní zdravotného poistenia. Táto tabuľka je veľmi prísna a bod v tomto prípade pri odškodňovaní je stanovovaný relatívne nízko. Napríklad, len pre vašu informáciu, pri celoživotnom postihnutí v čiastočnom invalidnom dôchodku vychádza zo znaleckých posudkov suma v niekoľkých desiatkach tisíc eur. Samozrejme, z toho vyplýval na jednej strane relatívne nízky výskyt v jednotkách prípadov alebo v jednotlivých prípadoch a na druhej strane relatívne nízka hodnota bodu, preto ten dopad relatívne nízky v desiatkach tisíc eur. Alternatívou, ktorá by nemala vplyv na verejné financie, je zriadenie akéhosi fondu odškodnenia osobitným zákonom, z ktorého, my navrhujeme, napríklad by sa z ceny každej vakcíny výrobcom odovzdávalo zákonom stanovené napríklad 1 %. Tento model je relatívne rozšírený v iných európskych krajinách alebo vo vyspelých európskych krajinách a dokonca zhodou okolností včera oznámilo české ministerstvo zdravotníctva, že zriaďuje zákonom takýto model alebo takýto fond na odškodňovanie po vakcinácii. Čiže naozaj táto situácia alebo táto problematika nie je len problémom Slovenska, ale aj blízkych a susedných krajín. Napríklad v Spojených štátoch, ktorého zdravotníctvo disponuje transparentnejším verejným systémom odškodňovania, finančné prostriedky použité na odškodnenie sú čerpané z podobného fondu, ktorý je napĺňaný zo spotrebnej dane za vakcínu, čiže trošku mierne inou formou, a táto spotrebná daň je vo výške 75 centov za jednu chorobu vo vakcíne a podľa toho napríklad vakcína MMR by mohla mať 2,25 dolára alebo v tomto prípade eura. Za obdobie, pre vašu informáciu, od roku 1989, kedy Národný kompenzačný program v Spojených štátoch začal fungovať, do marca 2014 bolo riešených vyše 15-tisíc prípadov poškodenia zdravia, z toho bolo 3 540 prípadov odsúhlasených a 9 700 zamietnutých. Za toto obdobie bolo poškodeným vyplatené vyše 2,6 mld. dolárov. Podobný systém funguje aj v Nemecku, ale informácie a odškodnené prípady nie sú verejné. Verím, že schválením tohoto zákona a odškodnenia pomôžeme aspoň sčasti pacientom, ktorí majú očkovaním poškodené zdravie alebo toto zdravie očkovaním poškodené mať budú. Tu by mal byť štát zárukou zodpovednosti a istoty, že títo ľudia neostanú osamotení, a mal by im zabezpečiť náhradu škôd na zdraví spôsobenú povinným očkovaním. Sme presvedčení, že aj uvedené opatrenie pomôže zvrátiť nedôveru verejnosti v povinné očkovanie a inštitúcie zabezpečujúce verejné zdravie. Ďakujem pekne.