J. Tkáčová, poslankyňa: (2008-03-27):
Prejdem teraz k návrhu zákona tak, ako bol predložený do Národnej rady. Ja tento zákon považujem za zákon z kategórie tých, ktoré sú škodlivé a spiatočnícke, dokonca si dovolím povedať, že podľa mňa je tento zákon aj zlomyseľný. Navrhované zmeny v zákone nás dostávajú tam, kde sme už raz boli, do čias, keď pre obyčajného človeka bolo takmer nemožné vyňať zo svojej poľnohospodárskej pôdy pozemok napríklad na postavenie si hospodárskych budov, pretože okrem prísneho administratívneho postupu i známostí si to vyžadovalo aj vysoké finančné náklady. Pritom žiadny poplatok negarantuje, že pôda bude chránená aj fakticky. Naopak, čím tvrdšie opatrenia, tým viac korupcie a horší výsledok. Tu musíme, dámy a páni, rozlišovať medzi ochranou výmery pôdy a medzi faktickou, skutočnou ochranou kvality pôdy, pretože nás nemôžu zaujímať len najlepšie a najbonitnejšie pôdy, nás musí zaujímať poľnohospodárska pôda ako celok. Prioritou nového zákona o ochrane pôdy v roku 2004 bola ochrana vlastností a funkcií poľnohospodárskej pôdy a uznanie jej multifunkčného charakteru. To znamená, že nie iba pôda pre poľnohospodársku výrobu, ale aj pôda pre cestovný ruch, či s tým spojenou infraštruktúrou. Podľa nás, ako som už povedala, nie je dôležitá represia, ale prevencia, nie korupcia, ale prehľadné pravidlá. Však ako som už povedala, neraz sme sa presvedčili v praxi, čím prísnejšie postihy, tým väčšia korupcia. Spoplatnenie vyňatia pôdy považujem za postih, za postih vlastníkov pôdy, za postih obyčajných ľudí, za trestanie motivovaných a iniciatívnych. Nie, nemyslím si, že ide o ochranu pôdy, dámy a páni, ale o vytiahnutie dodatočných prostriedkov z peňaženiek. Z návrhu zákona je cítiť úmysel dodatočne zdaniť každého, kto niečo má. Hovoril o tom už aj kolega Simon. O tom, že zákon je tendenčne zameraný, svedčí nový § 27a, v ktorom sa spod spoplatnenia vyníma štát a jeho aktivity. Platiť budú len občania, nové farmy, fabriky, obce a mestá. Pani ministerka vo svojom úvodnom slove ako hlavný argument veľmi emotívne povedala, že ona ako ministerka zabezpečí ochranu najlepšej pôdy. No, myslím si, pani ministerka, že spoplatnením sa vám to nepodarí. Nezabezpečíte to, pretože ide o fenomén modernej doby, že ľudia jednoducho chcú bývať v blízkosti miest. V Nemecku napríklad ročne je vyňatých 13 tisíc hektárov pôdy. (Hlasy v sále.) Je vyňatých 13 tisíc hektárov. (Kolegyňa, potom budete mať možnosť reagovať na moje vystúpenie. Prosím, nerušte ma.) Takže si myslím, že ľudia, ktorí v blízkosti miest budú chcieť bývať, zaplatia cenu, či už bude vrátane spoplatnenia, alebo nebude. Myslím si, že to, čo chcete, ochrániť dobrú bonitnú pôdu, by sa podarilo iba zákazom. A to je o tej reštrikcii, ako som hovorila. Prevencia je vždy lepšia. Pozrime sa teraz na dôvodovú správu. Myslím si, že úradníci na ministerstve odviedli veľmi lajdácku robotu. Dôvodová správa vlastne nehovorí o dôvodoch, prečo je návrh zákona predložený. Vonkoncom z nej nie je zrejmé, prečo je spoplatnenie nutné, teda okrem toho, že to niektorá z vládnych strán má vo vládnom programe. Žiadna analýza dopadov toho, že odkedy sa od roku 2004 za vyňatie neplatí, koľko dobrej pôdy odišlo, žiadne alarmujúce čísla. Pritom v roku 2004 pri prerokovaní nového návrhu zákona bol stav taký, že sa vynímalo ročne v priemere asi 1 300 ha pôdy a výnos zo spoplatnenia bol okolo 600 mil. Sk. Pani ministerka v úvodnom slove uviedla, že v roku 2007 to bolo asi 2 200 ha pôdy. Čiže je to nárast o 900 ha a ja si myslím, že to nie je vďaka tomu, že sa zrušilo spoplatnenie, ale je to vďaka tomu, že došlo k vysokému ekonomickému rastu. Čiže, aj keď sme zrušili spoplatnenie, podľa mňa tie čísla ukazujú, že spoplatnenie nebolo brzdou, nebolo žiadnou zábranou, či sa pôda vynímala, tomu úmyslu stavebníkov pôdu vyňať, alebo nie, čiže žiadnou ekonomickou zábranou, ako sa hovorí. Preto by som vás, pani ministerka, chcela požiadať, aby ste na rokovanie gestorského výboru priniesli analýzu dopadov oslobodenia od spoplatnenia a minimálne kvalifikovaný odhad príjmov zo znovuzavedenia tohto spoplatnenia a odhad dynamiky ubúdania poľnohospodárskej pôdy. Meniť zákony by sa totiž mali vtedy, keď je na to vážny dôvod. V prípade niektorých technických zmien v tomto návrhu, ktoré reagujú na aplikáciu zákona v praxi, to je v poriadku, ale v prípade spoplatnenia pádne argumenty ani dôvody na stole nie sú, a preto sa pripájam k návrhu kolegu, poslanca Simona vrátiť návrh zákona na ministerstvo na prepracovanie. Ďalej ako argument v dôvodovej správe sa hovorí aj o sprísnení zákona. Ale zároveň, pani ministerka, zákon sa zmäkčuje, pretože sa ruší povinnosť pri dočasnom odňatí pôdy predložiť súhlas orgánu ochrany poľnohospodárskej pôdy. A ja to považujem za poľavenie, nie za sprísnenie. Odvody za vyňatie pôdy sa podľa návrhu majú odvádzať do štátneho rozpočtu a malo by sa nimi zabezpečiť financovanie aktivít ministerstva pôdohospodárstva. Opäť sa vrátim k dôvodovej správe. Nie je tam ani slovo o tom akých aktivít. Či nedostal rezort zo všetkých takmer najviac pridané? Som veľmi nedôverčivá pri takom nulitnom vysvetlení použitia týchto, nazvime ich, poľno-daní. V dôvodovej správe sa síce spomína Smernica Európskeho parlamentu a Rady, ale už sme si akosi zvykli, že keď nemáme dosť argumentov, tak vyrukujeme na poslancov s úniou a my vo výbore pre pôdohospodárstvo už s tým máme dostatok vlastných skúseností. Ďalej vidím problém v tom, že sumy za vyňatie a spôsob platenia sa ustanovujú nariadením vlády. Túto prax sme tu už mali. Vládne nariadenie č. 152 z roku 1996 stanovovalo výšku, podmienky a spôsob platenia odvodov a každá novela nariadenia vlády riešila nový titul oslobodenia od odvodov. Áno, teraz máme oslobodenie v zákone v novom § 27a, ale zas máme aj svoje skúsenosti s tým, že vládni poslanci tu chodia s lobistickými novelami ako na bežiacom páse, naposledy je to novela stavebného zákona. Na ilustráciu a na lepšiu zrozumiteľnosť uvediem aj dve čísla z vládneho návrhu. To prvé je pokuta, ktorá sa stanovuje za každý deň omeškania z nezaplatenej sumy odvodu a stanovuje sa na 0,5 percenta za každý začatý deň. Predstavuje to ročný úrok 182,5 %. Isteže, súhlasím s tým, že sankcia musí byť, ale za oveľa účinnejšie by bolo hroziť zrušením vydaného povolenia, resp. podmieniť ho zaplatením tejto úhrady a nie stanovovať štátom úžernícke úroky. To druhé číslo je výška odvodu, ktorý by musel zaplatiť majiteľ napríklad bonitnej poľnohospodárskej pôdy za svojou záhradou, ak by tam chcel postaviť dom pre svoje deti. Za 7-árový pozemok na vlastnom by takto zaplatil 350 tis. Sk. A toto ja považujem za nanajvýš nespravodlivé. Na záver niekoľko otázok. Prečo sa zvyšujú podnikateľom investičné náklady, ak zámer na vyňatie pôdy musí prejsť schvaľovacím konaním, posúdením štátnym orgánom na ochranu pôdy, zároveň existuje zákonná povinnosť predložiť bilanciu z krivky humusového horizontu a návrh na jeho hospodárne využitie a zároveň orgán ochrany poľnohospodárskej pôdy uloží podmienky na zabezpečenie ochrany pôdy? Teda ochrana je zabezpečená a pôda, či už s poplatkom, alebo bez z fondu odíde. Druhá moja otázka. Pani ministerka, ako chcete podporovať agroturistiku, keď spoplatníte vyňatie pôdy na výstavbu potrebnej infraštruktúry v rámci krajiny? A tretia moja otázka. Prečo trestáte ľudí, ktorí si na svojej pôde chcú postaviť dom alebo farmu? Podčiarknuté a zhrnuté, tento návrh je namierený proti ľuďom. Zhorší podnikateľské prostredie a zvýši korupciu a poslanecký lobizmus. Pre tieto dôvody nepodporím návrh zákona a predpokladám, že ani moji kolegovia z poslaneckého klubu. Ďakujem za pozornosť. (Potlesk.)