Kaliňák, Robert, podpredseda vlády a minister vnútra SR (2013-02-07):
Ďakujem pekne. Vážený pán predseda, vážené dámy poslankyne, páni poslanci, toto je presne ten stav, ktorý vlastne dnes nastal. Je asi charakteristickým problémom súčasnej politickej situácie. Deväťdesiat percent príspevkov sa totiž vôbec netýkali vyšetrovania kauzy Gorila. To znamená, tak ako nikdy nebolo predtým zvykom, a nielen zvykom, ale je to naozaj nadštandard, pretože tu sme sa snažili vyjsť v ústrety v rámci informovania v Národnej rade, o živých veciach sa v pléne Národnej rady nikdy neinformovalo, a je veľmi, v rámci tej snahy práve kvôli tomu, aby žiadna kauza, ktorá je živá, sa nepolitizovala. Nakoniec sme sa vlastne aj počas tejto rozpravy dozvedeli, že nie je problém samotné vyšetrovanie kauzy Gorila, ale tisíc iných vecí. A ja tak trošku zareagujem. A možno aj politicky, aj keď som pôvodne ten zámer vôbec nemal. Treba si možno v tejto veci spomenúť tak intenzívne na časy pred voľbami v roku 2012 a na to, akým spôsobom boli dané aj napríklad z ulice, ktorá tu často bola spomínaná, dané jasné výzvy. Tá základná hlavná požiadavka bola, aby tím, ktorý bol vytvorený na začiatku roka 2012, nemal žiadne politické tlaky, aby vyšetroval nezávislo, aby mal dostatok času, priestoru, personálneho a materiálneho zabezpečenia. K tomu si myslím, že sa prihlásili prakticky všetky strany, ktoré v tom čase zvádzali politický súboj o voliča vo voľbách roku 2012. Takéto vyhlásenie bezpochyby sme prijali aj my. A myslím si, že som viackrát o tom aj pred voľbami hovoril. To isté platilo po voľbách, kde sme aj garantovali, samozrejme, aj zachovanie samotného tímu, aj všetkých ostatných podmienok. Myslím si, že všetky slová, ktoré som kedy v tejto súvislosti povedal, do bodky boli aj teraz splnené. A rád by som uviedol na pravú mieru, toto bude súvisieť aj s pánom poslancom Viskupičom, ktorý odišiel. Nechcem reagovať na nikoho, kto tu nie je, ale nie je to kritická reakcia. (Hlas z pléna.) Si tu. Pán poslanec, treba vychádzať z toho, čo vlastne politici v porovnaní s trestným konaním a s Trestným zákonom môžu. To, po čom vy voláte častokrát, je politická zodpovednosť čisto politickej debaty a de facto aj ozrejmenie niektorých skutočností z politickej debaty. Tú politickú zodpovednosť prijíma každý z nás, ktorý je súčasťou politického boja, vo voľbách. Vo voľbách sa zodpovedá svojim voličom. Niektoré strany prídu o svojich voličov. Niektoré až o päťdesiat percent. Niektoré, naopak, získajú. Niektoré ostanú na tej istej úrovni niekoľko rokov. A tam voliči pravidelne odpovedajú politikom, akým spôsobom si myslia, že pracovali tie štyri roky, alebo niekedy dva roky, podľa toho, kedy sú voľby. Trestné konanie je vec, ktorá je samostatná a nezávislá od politikov už z princípu, ako je ústava napísaná. Preto aj ja nečítam svoj názor na tejto správe. Nečítam stanovisko ministra vnútra, ale čítam stanovisko špeciálneho prokurátora, ktorý zhodou okolností bol zvolený prakticky celým politickým spektrom, ktorý v tomto pléne sedel. To znamená, nie je viazaný k žiadnemu politikovi žiadnou väčšou vďakou, alebo menšou, pretože ho prakticky zvolilo celé plénum už druhýkrát za sebou. To znamená, požíva určitú dôveru u všetkých. Ani som dnes nepočul nejakú kritiku smerom k samotnému špeciálnemu prokurátorovi. Preto si dávam veľký pozor, aby som vlastne od slova do slova aj jeho správu čítal a nejakým spôsobom som nevybočil, pretože sa nebavíme o politickej diskusii, o tom, aká je súčasná politická scéna, na to si môžeme urobiť samostatnú schôdzu, ale bavili sme sa o čistom vyšetrovacom spise a o konaní, ktoré je živé a ktoré sa rieši. Preto samozrejme nemôžem ani ja prijať žiadnu lehotu, pretože ja nediktujem vyšetrovateľom. Vyšetrovateľ je procesne nezávislá osobnosť, ktorú vedie a riadi prokurátor. Všetky trestné stíhania na Slovensku riadi prokurátor. Prokurátor je pánom trestného konania v zmysle teórie. A minister vnútra je správcom u tých, ktorí sú nezávislí, ich predovšetkým logistiky. A v prípade dajme tomu poriadkovej polície, alebo napríklad, ako teraz sa veľmi teším, že sa nám podarilo nájsť ďalšieho na zozname top hľadaných zločincov a dnes práve sedí na palube lietadla ministerstva vnútra hľadaný Mišenka, ktorého vlastne za niekoľko minút, myslím, už privezieme na Slovensko, a bude sa pred spravodlivosťou zodpovedať. A to je veľmi dobrý príklad. Pretože už to samozrejme nie je náhoda, lebo už sú v zozname traja, ktorých sa podarilo po cieľovom pátraní Prezídia Policajného zboru zadržať, ale v momente, ako my ho dovezieme, končíme svoju úlohu. Našli sme páchateľa a odovzdávame ho do rúk orgánom činným v trestnom konaní. Minister vnútra v z mysle zákonov, ústavy, Trestného poriadku, čohokoľvek iného, nie je orgánom činným v trestnom konaní. Čiže odovzdávame ho do rúk orgánom činným v trestnom konaní a ostáva sa nám modliť, že orgány činné v trestnom konaní ho dajú do väzby a budú stíhať podľa tých skutkov, z ktorých je podozrivý. Tam boli následné trestné činy vraždy, proste všetky znaky organizovaného zločinu. Ale viac s tým ja ako minister urobiť neviem, ako to, že ho odovzdám do rúk spravodlivosti. To už je téma na prokurátorov a sudcov, ktorí o tom budú neskôr rokovať. Čiže nemôžem na seba prevziať viacej zodpovednosti, ako v skutočnosti mám. Ja som si plne vedomý svojich kompetencií. Rád ich využijem. Ale toto nemôžem urobiť. Akonáhle by som to urobil, začal by som, jednak by som konal nezákonne, samozrejme, a jednak by ste ma obviňovali, samozrejme, z politických vyšetrovaní, ktoré tu boli v päťdesiatych rokoch, ktoré tu pán poslanec Kuffa spomínal. To boli presne tie roky, kde sa politici postavili do role prokurátorov, a dokonca v prípade, napríklad ako pána Vaša, prokurátora a sudcu zároveň. Možno, že zo stovky boli dvaja aj vinní, ale deväťdesiatosem percent boli nevinní. A bolo to preto, lebo on si myslel, že on je ten, ktorý má spravodlivosť, obžalovanie aj odsúdenie v rukách. A to je to, čo priniesla demokracia. Zásadné rozdelenie vecí, na ktoré kto má právo. Čiže my politici sme tak trochu odsúdení na politické zodpovednosti a na politické diskusie o kauzách, škandáloch, o veciach; a zodpovedáme sa s nimi pred voličmi. A potom sú orgány činné v trestnom konaní, ktoré konajú nezávisle, a nakoniec sa na ne všetci obraciame s tým, aby urobili nejaký záver. Jediné, čo môže byť problém, a to tu nezaznelo ani raz, že by niekto niekoho z týchto ľudí ovplyvňoval. A v tejto súvislosti ja nemám problém, samozrejme, diskutovať o tom, že tak ako som sa na začiatku svojho funkčného obdobia stretol s tímom raz, ostatne som sa s tým nestretol, povedal som, nech dajú na stôl požiadavky, požiadavky budeme plniť. A čo je najideálnejšie, požiadavky tímu tlmočí voči ministerstvu vnútra ako logistickej organizácii špeciálny prokurátor. Tu treba materiálne zabezpečenie, tu treba financie, tu treba personálne zabezpečenie. To všetko plníme. A som rád, že to špeciálny prokurátor aj konštatoval, že sa tímu dostáva všetko dokopy. Čiže nemôžem ja vám dávať žiadnu záruku alebo garanciu, pretože by to bolo v rozpore so zákonmi a pravidlami, ktoré na Slovensku fungujú. Trošku, trošku, ak to chcete zmeniť, môžete, samozrejme, zmeniť, ale nie som si úplne istý, či v tomto prípade by bolo správne, aby politici vykonávali spravodlivosť. To je, to je... (Hlas z pléna.) Zodpovednosť niesť môžu, tú aj nesú vo voľbách. Ale akonáhle dáte politikovi vykonávať spravodlivosť a obídete súdy a prokuratúru, dostávate sa presne do komunizmu, ktorý tu všetci kritizujú, lebo tak to vtedy bolo. Alebo diktátorského režimu. Nemusí byť komunistický. Môže byť extrémne pravicový. To je už jedno, aká je tam, čím je to podfarbené. Rád by som teda pripomenul, a keď do toho vnesiem trochu politiky, lebo musím aj reagovať, aj politicky, povedať o tom, že, napríklad keď sa tu rozčuľoval pán poslanec Galko, to je pravda, to potvrdím vlastne aj slová pána poslanca Matoviča, áno, SaS-ka a čelní predstavitelia SaS-ky mali k dispozícii tento spis dva roky pred tým, než sa vôbec o ňom začalo hovoriť. To znamená, naozaj je veľmi smiešne, ak k tomu chcete týmto spôsobom pristupovať, hovoriť teraz o hroznom šetrení a o hroznej spravodlivosti, pretože ste ju nikdy nevykonali. A mali ste na to možnosť. Preto to morálne právo ste si sami sebe zlikvidovali. A ešte raz sa k tomu vrátim, vyšetrujú vyšetrovatelia, nie politici. Ani vy, ani ja, ani nikto iný. To je princíp demokracie, ktorý má fungovať. Samozrejme, môžeme tu hovoriť o kauzách, o tom, či niekto do Perníkovej chalúpky v Trenčíne investoval, tak asi veľký je ten dom, 2 mil. eur, do počítačovej infraštruktúry, čo ste spravili bez súťaže s vaším podpisom. Alebo kritizovali ste ministra, predchádzajúceho, Bašku, že za 10 mil. chce renovovať vrtuľníky, a vy ste potom za tu istú sumu zrenovovali štyri, teda dvakrát drahšie, ako ste to kritizovali. Ale to sú veci, ktoré sú naozaj smerom k politike. Zjavne to niekto bude prešetrovať a bude k tomu dávať odpovede. To nie je moja úloha. Moja úloha je ale zároveň vám povedať čisto možno z teoretického hľadiska, ktoré si pamätám zo školy, a naozaj myslím, že to platí aj doteraz, v prípade, že nie je páchateľ pristihnutý pri čine alebo bezprostredne po ňom, kedy vlastne väčšinou býva aj súdený, za väzbu pri veciach, ktoré sa vyšetrujú dlho a sú relatívne staré, a v tomto prípade ide naozaj o starý prípad, sú tí svedkovia, ktorí majú byť konfrontovaní so svojím obvinením, vypočúvaní na záver, pretože majú byť konfrontovaní s tvrdeniami jednotlivých svedkov. Akonáhle ho vypočujete na úvod, tak už vlastne musíte ho aj tak vypočuť na záver, lebo musíte ho konfrontovať s nejakými udalosťami a s tým, kde je podozrivý z nejakej trestnej činnosti. Čiže vždy je taká teória, najprv sa musí nájsť, či sa trestný čin stal. Ak sa trestný čin stal, to je prvá fáza vyšetrovania. Musí sa zistiť, či sa trestný čin stal. Ak sa trestný čin stal, potom je úlohou orgánov činných v trestnom konaní, aby začali hľadať páchateľov. A myslím si, že v tomto prípade je vedené trestné stíhanie predovšetkým vo veci toho, či sa preukáže, že sa trestný čin stal. K tomu sa urobí záver zo strany prokurátora. A ak áno, pokračuje sa ďalej buď obvinením, ak je známy páchateľ, a v tomto prípade, ak by sa zistilo uskutočnenie trestného činu, tak by páchateľ známy bol a mohlo by sa prejsť priamo do osobného obvinenia. To je princíp, na ktorom pracujú orgány činné v trestnom konaní v zásade roky. A myslím si, že tak je to aj asi správne. Ale nie som taký profesionál v oblasti trestného práva, aby som tu mohol poučovať. Je tu mnoho ľudí, ktorí boli ministrami spravodlivosti a vedeli by k tomu povedať určite viacej. Treba povedať, že pán Kaník tu spomínal, pán Frešo, to tu spomínali, no SDKÚ, ktorá samozrejme je sprevádzaná s touto kauzou, a je to predovšetkým o fungovaní privatizácie z rokov 1998 až 2006, mali naozaj desať rokov, desať rokov k dispozícii, teda podľa ich vyjadrení, orgány činné v trestnom konaní a mali možnosť dávať tieto návrhy, nápady. Preto mi tieto nápady, ktoré dnes podáva SDKÚ, prídu ako veľmi dojemná snaha odvrátiť pozornosť od vlastných problémov, pretože aj pán poslanec Kaník by nám mohol porozprávať o svojom vleku, ktorý financoval z verejných zdrojov a podobne. Ale tu je podstatné, že mali k dispozícii aj posledné dva roky, v rokoch 2010 – 2012, aby sa na jednotlivé veci pýtali. A zhodou okolností naozaj si myslím, že vo všetkých prípadoch aj orgány činné v trestnom konaní dali jasnú odpoveď. Že na všetky kauzy, na ktoré sa pýtal pán poslanec Kaník, odpoveď je, je jasná. A toto isté platí, že dnes máme, našťastie, situáciu, kedy nie sme konfrontovaní s nejakým škandálom, ale historicky myslím, že väčšina z týchto vecí, o ktorých sa hovorí, s výnimkou Gorily, ktorá je práve v štádiu šetrenia, boli tieto prípady vyšetrené a uzavreté aj počas pôsobenia vo vláde SDKÚ napríklad. Ale to tiež nie je téma, ktorá je tu veľmi dôležitá. Pre mňa je dôležité si nakresliť ten obrázok tak celkovo. Penta získala svoju moc, svoju silu, svoje peniaze v časoch prvej a druhej Dzurindovej vlády. Čiže sa poďme baviť o rodičoch tej Gorily, o ktorej tu všetci chcete hovoriť, keď chcete hovoriť pôvod, a treba si na neho spomenúť. Myslím si, že SMER nikdy neodovzdal do rúk Penty súkromné zdravotné poistenie a teda nevybudoval zdravotnú poisťovňu Dôvera, o ktorej sa tu často hovorí. A teda jedna z tých vecí, ktorá sa rieši, sú práve zdravotnícke zákony vtedajšieho ministra Zajaca, ktoré boli sprevádzané kupovaním poslancov. Veď to všetci vedia. A nakoniec 24-hodinové prestupy poslancov z opozície do koalície v čase, kedy chýbali hlasy. To sú všetko veci, ktoré sú predsa dôverne známe. To isté platí o letisku Košice. Určite to nebol SMER, ktorý odovzdal tento, by som povedal, strategický majetok do rúk, do rúk Penty. To urobili všetci tí, ktorí dnes sedia napravo, s výnimkou tých, ktorí v parlamente v tom čase neboli, tých sa to samozrejme netýka. Je to predsa druhá Dzurindova vláda, ktorá aj s lukratívnou zmluvou na dotovanie elektriny odovzdala paroplynový cyklus, o ktorom sa tu tiež veľa hovorilo, do rúk Pente! Je to bývalá vláda, ktorá umožnila, aby vlastne Penta získala SLOVALCO aj s cenou energií, ktorá je 4-krát nižšia, ako je vlastne trhová cena! A my dneska musíme riešiť len dôsledky, ktoré z toho vyplývali, a ktoré dneska bezpochyby môžeme tu označovať jednotlivé finančné skupiny za problematické, ale u niektorých z nich pracuje tri a pol-, štyri-, päťtisíc ľudí, a máme na výber, buď im budeme pomáhať s tým, aby mali tú prácu ďalej, alebo pre ich problémy s ich majiteľmi samozrejme môžu o tú prácu prísť na strednom Slovensku. To je téma, ktorú treba možno všeobecne pomenovať. A to už nespomínam také pikošky, ako samozrejme VSŽ, ktoré sa dostali do rúk Penty, alebo Drôtovňa Hlohovec. To sú všetko veci, ktoré neurobila ani druhá, ani prvá vláda Roberta Fica. To znamená, tu si treba spytovať svedomie v časoch, kedy som Pente dával priestor na jej nafukovanie, na to, aby mala k dispozícii všetky, všetky veci. SMER sa zachoval jednoznačne. SMER prišiel k moci v roku 2006. A práve darčeku, ktorý dostala Penta vo forme Dôvera, vo forme zdravotníckej poisťovne, zakázal zisk, zakázal zdravotným poisťovniam. Dneska sme za to samozrejme zo strany pravice kritizovaní a zároveň sme obviňovaní zo spolupráce s Pentou. Tak, kto v tomto spore obhajuje Pentu?! My asi nie. Ale myslím, že zákaz, zákaz zisku zdravotných poisťovní dal jasnú odpoveď, kto pred rokom 2006, kedy vznikla kauza Gorila, sa s kým ako bavil. A to isté platí, to isté platí samozrejme o Letisku Bratislava, ktoré je ešte väčším strategickým majetkom ako, ako bolo Letisko Košice. Ja si pamätám presne na výroky pravicového spektra, najmä SDKÚ v roku 2006, keď sme zastavili privatizáciu Letiska Bratislava do rúk Penty, ako sme boli v tejto miestnosti, v tejto miestnosti s rovnakými ľuďmi, ktorí dneska tu hovoria o prepojení Penty a SMER-u, napádaní, že berieme riadne privatizované letisko z rúk, z rúk Penty. Tak, kto tu obhajoval v tejto sieni zákonnosti, ako sa o nej hovorí v poslednej dobe, obhajoval Pentu a snažil sa vlastne zachrániť ten majetok, ktorý nadobudla?! Ja si myslím, že toto sú fakty, toto sú nespochybniteľné fakty. A SMER sa k Pente a ku všetkým finančným skupinám postavil jasne. Či už zákazom zisku, zrušením jednotlivých privatizácií alebo rôznymi inými spôsobmi, ktoré jednoznačne priniesli stratu, stratu týmto skupinám. Naozaj snaha pána poslanca Kaníka bola mimoriadne dojemnou snahou o odvrátenie pozornosti od toho, v čom je problém kauzy Gorila. A naozaj takisto 10-ročné obdobie, ktoré mala k dispozícii pravica na to, aby všetky veci dôsledne prešetrila. A ja nezaujímam stanovisko k tomu, či niekto ovplyvňoval alebo neovplyvňoval, alebo manipuloval nejaké vyšetrovanie. Jednoducho politik, a ja si stále za tým stojím, politik do vyšetrovania nemá čo hovoriť. V žiadnom prípade. A výzvy k tomu, aby sme urobili nejaký úkon, nás vrhne pred rok 1989, kedy to politici vo veľkom zvyku mali. A myslím si, že viacerí, viacerí na to jasne doplatili. Politik nemôže diktovať vyšetrovateľovi, ako má postupovať. Ak to budeme robiť, potom zabúdame na pravidlá, po ktorých sa v roku 1989 volalo. A tie boli úplne jasné. Čiže to je kus politiky, ktorý som do toho vniesol, a nechcel som. A zároveň ale na báze toho, čo som povedal, aj skonštatujem, že mi je veľmi ľúto, že táto správa neslúžila na to, aby sme diskutovali o samotnom vyšetrovaní, o čom sa veľmi ťažko diskutuje práve vzhľadom na nezávislosť vyšetrovania, ale bola predmetom politického príspevku, politických vystúpení, ktoré predovšetkým smerovali k určitej prezentácii. Čiže neviem, či toto je ideálny priestor. Myslím si, že je vhodnejšie zvoliť schôdzu, kde bude sa diskutovať o politických témach, ktoré sa môžu robiť aj pri rôznych zákonoch. Ale vyšetrovanie živého spisu by som nepolitizoval najmä preto, že toto vyvolá a posiela signály tým, ktorí to práve vyšetrujú, a v mnohých prípadoch ich to môže zneisťovať. Ja si myslím, že to, čo sme sľúbili pred voľbami, to je podstatné. To, čo sme sľúbili pred voľbami ohľadne nezávislosti tohto tímu, ktorý sa nemení, ohľadne toho, že má dostatok finančných, materiálnych a personálnych vecí, ktoré má k dispozícii, tieto veci platia presne tak, ako sme ich takmer pred rokom hovorili verejnosti. A tento sľub sme jednoznačne dodržali a plánujeme ho dodržať do konca, pokiaľ táto kauza nebude vyšetrená. To je jediné stanovisko, čo k tomu môžem mať. Ďakujem všetkým pekne. A naozaj je mi ľúto, že sa z týchto vecí robí politika, pretože potom sa z toho stáva fraška a potom sa z toho stáva nedôveryhodné vyšetrovanie. Ďakujem. (Potlesk.)