P. Hrušovský, podpredseda NR SR: (2001-11-08):
Teraz dávam slovo pánu poslancovi Kalmanovi, ktorý je navrhovateľom zákona o Slovenskom ľudovom umeleckom kolek-tíve . Prosím pána poslanca Kalmana, aby ako navrhovateľ tohto zákona návrh odôvodnil v Národnej rade Slovenskej republiky. Máte slovo, pán poslanec. J. Kalman, poslanec: Vážený pán predsedajúci, vážení členovia vlády Slovenskej republiky, vážená Národná rada, druhýkrát stojím pred vami, aby som vám predložil návrh zákona o Slovenskom ľudovom umeleckom kolektíve. Dovoľte mi však povedať, kým prídem k ďalším argumentom, ktoré považujem za potrebné zdôvodniť najmä vo vzťahu k objavujúcim sa tendenciám, ktoré od prvého čítania v Národnej rade sa objavili, dovoľte mi povedať pár myšlienok. Predovšetkým chcem povedať, že návrh zákona vyvolal veľký záujem vo verejnosti, ale aj v odborných kruhoch, ktoré v drvivej väčšine vítajú tento návrh a vidia v ňom jednak záchranu tohto významného ľudovoumeleckého telesa a jednak vidia nádej na ďalšie rozvíjanie ľudovej kultúry v oblasti spevu, tanca a hudby. Ukázalo sa aj z tejto diskusie, že je potreba mať profesionálne folklórne teleso. Je potrebné mať centrum tanečného a hudobného folklóru. Ale zároveň sa potvrdilo, čo sa v diskusii veľmi často objavovalo, že takejto inštitúcii chýba legislatíva, bez ktorej inštitúcia typu Slovenského ľudového umeleckého kolektívu nemôže perspektívne a komplexne pôsobiť, a to sa, žiaľ, prejavuje aj v poslednom období z činnosti samotného súboru, aj preto tá stagnácia, aj preto tá hrozba zániku, aj preto tá situácia, aká momentálne alebo už dlhodobejšie v ľudovom umeleckom kolektíve je. Objavili sa aj názory predovšetkým na zasadnutiach výborov, aby sme SĽUK neriešili zákonom samostatne, ale ho riešili o inštitúciách, teda zákon o inštitúciách, ale riešili ho o činnostiach napríklad o takých, kde bude zakotvená celková alebo komplexná činnosť kultúry a súčasťou nej bude aj ľudová kultúra. Chcem však povedať, že je to možné a že z tohto pohľadu by to bolo možno aj skutočne komplexnejšie a čistejšie, ale dôvod, ktorý ma vedie k tejto situácii, je ten, že návrh takéhoto zákona nie je ani v pláne legislatívy samotného ministerstva, a teda určite do konca funkčného obdobia nebude a s najväčšou pravde-podobnosťou ani budúca vláda nebude medzi prioritami minimálne v prvom polroku svojho vládnutia riešiť túto oblasť takýmto spôsobom. A keďže existencia SĽUK-u je ohrozená, tak ako som to doku-mentoval vo svojom vystúpení pri prvom čítaní, môže sa stať, že do prijatia takejto právnej normy už nebude Slovenský ľudový umelecký kolektív existovať. Jednoducho povedané, nič nám nebráni prijať aj takýto systém, takýto postup schváliť alebo prijať tento zákon, a potom komplexným zákonom o činnostiach v kultúre zrušiť tento zákon, tak ako zrušiť zákon o Slovenskom národnom divadle, resp. Slovenskej galérii a možno aj niektoré ďalšie, ktoré sa dnes týkajú slovenskej kultúry. Preto, aby SĽUK nezanikol, je skutočne nutné prijať tento zákon. Druhý moment, ktorý chcem povedať, vážené dámy, vážení páni, je to, čo mi ani nezišlo na um pri koncipovaní návrhu zákona a pri jeho presadzovaní, a to je to, že ho bude určitá časť ľudí chápať ako určité kontra proti súčasnému pôsobeniu ďalšieho významného umeleckého telesa, ktorým je Lúčnica. Nie, tento zákon nie je o Lúčnici. Tento zákon je o Slovenskom ľudovom umeleckom kolektíve a týmto zákonom vôbec nie je mierený žiadny, ani len zámer  proti tomu, aby niečo bolo na úkor Lúčnice. Chcem povedať, že základný rozdiel nie je v tom, čo momentálne produkuje Lúčnica a čo produkuje Slovenský ľudový umelecký kolektív, resp. kde je aká situácia, pretože aj na tejto skutočnosti sa objavovali tézy z pohľadu výkonnosti, účinnosti, efektívnosti, z pohľadu súčasnej kvality a podobne, teda z pohľadu personálneho či umeleckého. Ale zásadný rozdiel je v tom, že SĽUK je už dnes profesionálne teleso a Lúčnica je dnes stále poloprofesionálne teleso. Tento základný rozdiel medzi profesionálnym SĽUK-om a polo-profesionálnym umeleckým súborom Lúčnica je zároveň faktom, prečo tieto umelecké telesá nemožno mechanicky stavať na misky váh a posudzovať kvantitatívnymi ukazovateľmi. Nechcel som predtým, ani teraz hovoriť o Lúčnici, ale nedá sa, aby som predsa len nereagoval a nepoukázal na určité rozdielnosti, pretože skutočne sa tieto tézy objavovali. Výhodou a prednosťou Lúčnice je práve jej zdanlivá nevýhoda. To je to, že umeleckí členovia sú amatéri, väčšinou z radov vysokoškolských študentov, neraz práve z odborov priamo alebo nepriamo súvisiacich s tancom a pohybom. Nie sú zamestnancami. Za svoju prácu a výkony sú odmeňovaní veľmi symbolicky. Hlavným zadosťučinením pre nich je zdokonalenie taneč-ného, resp. speváckeho umenia pod vedením špičkových profesionálov, neopakovateľná pracovná atmosféra na skúškach a vystúpeniach, výborný kolektív a tiež možnosť zahraničnej reprezentácie. Ich pracovné nasadenie, výkony, či nároky na nich kladené sú skutočne profesionálne. Devízou Lúčnice je jej stále sa obrodzujúca mladosť, dynamika a prirodzené nadšenie, ktoré sa neodmysliteľne spájajú s folklórom a jeho interpretáciou. Nezanedbateľnou výhodou sú ekonomicky oveľa nižšie nároky. Lúčnica nemá vlastnú umeleckú scénu, účinkuje na cudzích umeleckých pódiách. Skúša v prenajatých priestoroch. Znova teda zdôrazňujem, že návrhom zákona ide o zachovanie profesionálneho telesa. A teda aj pri tejto charakteristike si môžeme položiť otázku, či Lúčnica takýmto telesom môže v súčasnom období byť. Podľa môjho názoru nie, pretože pracuje na inej báze. Obavy lúčničiarov, že SĽUK bude profitovať na úkor Lúčnice, sú neopod-statnené, čo nakoniec dokazuje aj doterajší vývoj, trebárs, aj v prideľovaní finančných prostriedkov do týchto jednotlivých telies. Aj včera sme mali vo výbore pre národnosti a ľudské práva otázky postavenia národnostných súborov a pri tejto príležitosti sme sa dozvedeli, že opäť sa škrtajú v návrhu rozpočtu finančné zdroje pre SĽUK, a teda opäť je SĽUK v ďalšom ohrození. Naopak, tendencia vo vzťahu k Lúčnici je, myslím si, na veľmi solídnej úrovni. Vznik SĽUK-u zo zákona bude teda nútiť ministerstvo kultúry adekvátne finančné prostriedky prideľovať na existenciu tohto súboru a tieto prostriedky určite nepôjdu na úkor nielen Lúčnice, ale aj ďalších folklórnych telies a súborov, pretože budú automaticky napočítavané na potrebu, ktorá vznikne z tohto zákona. Teda nie na úkor Lúčnice, ale navýšenie finančných prostriedkov v samotnej kapitole ministerstva kultúry. Musíme chápať SĽUK skutočne komplexne, a preto mi dovoľte, aby som opäť troška v širších parametroch túto komplexnosť naznačil, aby sme hlbšie pochopili potrebu a nutnosť existencie takého profesio-nálneho telesa. Nielen ako zachovanie kontinuity z minulosti pre súčasnosť a budúcnosť, o ktorej som predovšetkým v mojom prvom vystúpení hovoril, ale SĽUK je potrebný aj ako teleso, ktoré absorbuje absolventov rôznych tanečných škôl. Do SĽUK-u prichádzajú profesio-nálne pripravení a vyškolení ľudia. Väčšinu členov v  tanečnej a inštru-mentálnej zložke tvoria absolventi odborných stredných a vysokých škôl. Z tohto pohľadu je teda SĽUK ako jediné profesionálne teleso svojho druhu zároveň priamym odbytiskom pre absolventov tanečného konzervatória, kde popri klasickom tanci existuje aj špeciálny odbor ľudového tanca. Podobne zamerané učilištia s intenzívnou výučbou tanca aj ľudo-vého na základe bratislavského vzoru existujú aj v Brne a v Prahe. Spochybnenie SĽUK-u ako stáleho profesionálneho telesa by bolo do určitej miery spochybnením zmyslu existencie tohto odvetvia školy jedinej svojho druhu na Slovensku. Samozrejme, ak nechceme zostať v paradoxnej situácii, že absolventi tanečného konzervatória nachádzajú svoje uplatnenie práve v štátnych folklórnych súboroch v zahraniční, napríklad holandskom, čo je bežné, že naši absolventi tam odchádzajú. Teleso, ktoré vychováva ľudí, ktorí budú viesť folklórne súbory v jednotlivých regiónoch, je ďalším dôvodom existencie SĽUK-u. To je aj v iných umeleckých súboroch, vrátane Lúčnice, ale musíme si uvedomiť, že práve zmenou ekonomických a sociálnych podmienok absolventi Lúčnice a iných súborov, nie profesionálnych, majú a budú mať čoraz viacej pracovných povinností a nebudú mať dostatok voľného času na výkon alebo na vedenie rôznych folklórnych súborov. Aj z tohto dôvodu je potrebné mať profesionálov, ktorí to takýmto spôsobom dokážu. SĽUK v zmysle svojho postavenia aj smerom do budúcnosti musí plniť úlohy štátneho záujmu. Vyplýva to, vážené dámy a páni, nielen z očakávaného obohatenia členských krajín Európskej únie v oblasti kultúry naším folklórom a našimi tradíciami, ale aj mnohými medziná-rodnými odporúčaniami medzinárodných inštitúcií, napríklad odporúča-ním na ochranu tradičnej kultúry a folklóru, ktoré prijalo Valné zhromaždenie UNESCO ešte v roku 1989, z ktorého vyplývajú pre štát dôležité úlohy v oblasti určenia folklóru, jeho konzervovania, zachová-vania, rozširovania, ochrany a podobne. Miesto SĽUK-u  ako jediného profesionálneho telesa, ktorého poslaním je vyhľadávať, spracúvať a na vysokej profesionálnej úrovni interpretovať slovenské ľudové umenie doma aj v zahraničí, je v národnom kultúrnom živote Slovenska nezastupiteľne nespochybniteľne opodstatnené. Dovoľte mi predsa len zopakovať niekoľko myšlienok. SĽUK je teleso, ktoré sa od svojho vzniku v roku 1949 do súčasnosti hlboko vrylo do kultúrnej pamäti Slovenska a stalo sa synonymom tradície ľudového umenia vo včasnej i v súčasnej modernej podobe. Počas 50 rokov svojej existencie sa SĽUK natrvalo zapísal do dejín slovenskej národnej kultúry ako jej osobitý fenomén. Za uplynulé obdobie svojou činnosťou burcoval povedomie Slovákov nielen doma, ale aj v zahraničí. Počas celej svojej existencie objavoval pre zahraničie Slovensko. Slovensko má obrovský kultúrny poklad, ktorým je jeho folklór, ľudové tradície, reprezentované nesmiernym počtom ľudí, či už ide o folklórne skupiny, folklórne súbory, ako aj o množstvo odborníkov zaoberajúcich sa ľudovým umením. Žiaľ, v poslednom období počet súborov klesá a stále sa zhoršujú ekonomické a materiálne podmienky na rozvoj folklóru. Vážené dámy, vážení páni, nie sme takí bohatí, aby sme mohli tento poklad, ktorého jedným z vrcholných reprezentantov je SĽUK, čo i len spochybniť. Jeden z najkrajších folklórov sveta si jednoducho zaslúži mať špičkové reprezentatívne teleso, ktoré bude mať všetky podmienky na komplexnú profesionálnu umeleckú tvorbu. Počas vyše päťdesiatročnej existencie SĽUK-u malo toto teleso popri obrovských umeleckých úspechoch aj obdobia umeleckej krízy. Boli to zväčša roky spojené s personálnou výmenou umeleckých generácií, s novým umeleckým hľadaním pôvodnej tvorby a podobne. Najväčšiu krízu však SĽUK zažil po rokoch 1993 - 1994 po odchode takej významnej osobnosti, akou bol pán Juraj Kubánka a následne aj 16 členov tanečnej zložky. Kríza SĽUK-u sa ťahá až dodnes a práve to je jeden z dôvodov, prečo mnohí argumentujú, že SĽUK netreba podporiť, hoci opak je pravdou, pretože porovnávajú túto tendenciu s tým, že dnes je Lúčnica v „laufe“, čo je dobré, ale tiež nikto si neuvedomuje, alebo nevie, čo sa stane v Lúčnici, ak sa analogicky bude postupovať, trebárs, odchodom takej výraznej osobnosti, akou je profesor Nosál. Čo keď, čo by som nechcel, ale čo keď sa aj tam prejaví takýto trend a SĽUK už v tom čase nebude. Skutočne môže prísť k veľkému zániku na vysokej profesionálnej úrovni. To sa všetko prejavuje v koncepcii zamerania činnosti SĽUK-u, v permanentnom znižovaní počtu zamestnancov a umelcov, v likvidácii speváckej zložky, v znižovaní finančných prostriedkov z ministerstva kultúry, v nejednotnosti názorov kompetentných na ďalšiu existenciu SĽUK-u a podobne. To všetko spôsobuje postupné znižovanie úrovne SĽUK-u a v znižovaní jeho vplyvu na verejnosť, nielen však vo verejnosti, ale aj v umeleckých kruhoch. Ako príklad si zoberme hudobnú zložku. Dvadsaťtričlenný orchester z roku 1990 sa postupne znížil na pätnásť v roku 1994 a v roku 1995 celkom zanikol. V roku 1998 terajší riaditeľ založil aspoň ľudovú hudbu, ktorá má v súčasnosti osem členov. Takto postavená inštrumentálna zložka je však vo svojom zvukovom výraze veľmi obmedzená. Je to v podstate to základné, čím disponuje každá dedinská hudba, aj keď toto porovnanie nemyslím pejoratívne. SĽUK od začiatku svojej existencie inšpiroval k tvorbe tie najväčšie skladateľské osobnosti. Práve kvalitná hudba spolu s invenčnou choreografiou vytvorili zlatý fond súboru. Len tak mohli vzniknúť významné umelecké hudobné diela. Reštrikčné opatrenia vo všetkých zložkách už nedovoľujú sa k nemu vracať a päť až sedemčlenná ľudová hudba už neinšpiruje žiadneho skladateľa. Rovnako radikálne sa v histórii členov SĽUK-u znižoval počet členov tanečnej zložky, ktorá v roku 1990 mala 61 členov, v 1993 už len 35 a v súčasnosti len 15. Spevácka zložka už v SĽUK-u neexistuje. Preto je, vážené dámy a páni, potrebné, aby sme zvrátili vývoj v SĽUK-u, ktorý by mal byť skutočne budovaný ako reprezentačné umelecké teleso so všetkými atribútmi, ktoré takémuto telesu prináležia. Je nevyhnutné, aby sa SĽUK dostal na úroveň takých telies, akými sú Slovenské národné divadlo, Slovenská filharmónia, Slovenská národná galéria. Mám na mysli úroveň nielen právnu, ale aj v zmysle postavenia v umeleckých kruhoch, finančné zabezpečenie nevynímajúc. Tieto umelecké organizácie nespomínam náhodne, lebo práve ony boli zriadené zo zákona a hoci SĽUK bol potvrdený Zborom povereníkov v roku 1949, práve SĽUK zaostával v poslednom období najmä vo finančnom nedocenení. Ďalšia z otázok bola, čo má v akej koncepcii ministerstvo kultúry. Škoda, že ani v súčasnom období ministerstvo kultúry tu nie je zastúpené. Aj to je dôkazom toho, aký má záujem o kultúru a v tomto prípade konkrétne o ľudovú kultúru. Ministerstvo nemá jasno, čo ďalej so SĽUK-om. Neoficiálne prenikajú správy, že vedenie ministerstva chce prakticky SĽUK zlikvidovať. Mimochodom, je na veľmi lukratívnom pozemku, má veľmi peknú lukratívnu budovu a priestory. Ak to zničíme, už potom ťažko postavíme. Oveľa ťažšie sa buduje základ a obnovuje, ako sa udržiava. Ak je to tak, nie je to aj preto, že dnes sa nachádza na takých lukratívnych miestach, ako som povedal? Vážené dámy, vážení páni, 9. januára tohto roku sa uskutočnila na Ministerstve kultúry Slovenskej republiky porada odborníkov na tému ďalšieho smerovania profesionálneho a hudobného folklóru. Prítomní boli takí odborníci, ako sú Štefan Nosál, Miroslav Šmid, Pavol Čorej, Ladislav Litomerický, Milan Leščák a ďalší. Boli tam aj odborníci z ministerstva kultúry, napríklad Emil Bartko, Darina Kárová, Peter Maráky a ďalší. Boli tam vedeckí pracovníci zúčastnili, zástupcovia občianskych združení, medzinárodných mimovládnych organizácií a Národného osvetového centra. V diskusii odznelo veľa podnetných myšlienok a prejavil sa živý záujem a ochota podieľať sa vedomosťami a skúse-nosťami na konštruktívnych záveroch. Jednou z najdiskutovanejších tém bola otázka umeleckých osobností, ich absencia, potreba generačnej obnovy. Kde inde ako v profesionálnom telese? To je problém mnohých umeleckých inštitúcií aj v iných oblastiach umenia, ale ako sa zhodli azda všetci prítomní, v SĽUK-u je otázkou kľúčovou. Z úst týchto renomovaných a medzinárodne uznávaných odborníkov však jednoznač-ne odznela potreba vytvárať priestor a podporu pre oblasť hudobného folklóru. Chápu ju ako povinnosť štátu, pričom v konkrétnych prípadoch poukázali na porovnávanie a na podporu tradičného umenia v iných vyspelých európskych a mimoeurópskych krajinách. Rovnako títo ľudia, ktorí sú odborníci v tejto oblasti, chápu opodstatnenie existencie profesionálneho štátneho folklórneho súboru do budúcnosti. Teda nie je pravda, že niektorí spomedzi nich sú za to, aby profesionálne folklórne teleso neexistovalo. O tom existuje záznam na ministerstve kultúry, čo citujem. Potreba zachovať profesionálne folklórne súbory u nás dostala nový rozmer v aktuálnej miere globali-zácie, ktorá je realitou aj v našej kultúre. Prosím vás pekne, nedopusť-me, aby sme uprednostňovali za každú cenu niektoré iné prvky a tie svoje, tie svoje vlastné, na ktoré môžeme byť skutočne hrdí, zanikali. Veď takéto príklady boli aj v iných krajinách. Napríklad v Českej republike bol v roku 1994 odštátnený jediný profesionálny súbor tohto typu Český štátny súbor piesní a tancov a spolu so zrušením štátnej príspevkovej organizácie České umelecké štúdio. Práve v poslednom období sa objavujú aktivity na znovuoživenie, resp. založenie nového profesionálneho folklórneho súboru. Podobne chápu úlohu štátu v podpore umeleckých súborov podobného typu v takých krajinách, ako je Holandsko, Maďarsko, Poľsko, Rumunsko, kde takéto súbory existujú, Írsko a podobne. Vážené dámy a vážení páni, podstatou môjho návrhu teda nie je to, či chceme, alebo nechceme, podstatou tohto návrhu je teda to, či chceme, alebo nechceme mať profesionálne teleso. A tak ako sa vyjadril štátny tajomník Ministerstva kultúry Slovenskej republiky pán Gacík na rokovaní Výboru Národnej rady pre kultúru a médiá, ktorý zdôraznil, citujem, že: „Meritum veci je problematické, a preto ho treba riešiť”. Áno, vážené dámy a páni, pochopil som aj ja, že meritum veci je problematické. A preto na jeho riešenie predkladám návrh zákona, ktorý by mal tento problém aspoň na určité obdobie vyriešiť, ktorý by mal založiť podmienky na to, že ľudová tvorivosť sa bude rozvíjať, že folklór nezanikne, že tu bude existovať profesionálne teleso, ktoré ho bude rozvíjať. A z tohto pohľadu, vážené dámy a páni, vás chcem požiadať o podporu, lebo som presvedčený, že chudobný je ten štát, ktorý si neváži tradície svojho ľudu. Ešte chudobnejší, až barbarskejší je štát, ktorý si tieto tradície chce zlikvidovať. Dnes v jednej krajine v Ázii prebieha vojna a tiež štát začal likvidovať svoje historické tradície, ktoré boli aj poznamenané, alebo zaznamenané alebo ošetrované v Unesco. Dúfam, že nechceme takýmto spôsobom zlikvidovať svoju kultúru, zlikvidovať svoju identitu, ale naopak, chceme vytvoriť podmienky, aby aj naše ďalšie generácie vedeli, poznali a mali možnosť sa realizovať nielen v športe, nielen pri počítačoch, nielen vo vede, v školstve, ale aj v oblasti ľudovej tvorivosti, v oblasti ľudového tanca, ľudového spevu, ľudovej hudby. Vážené dámy a páni, viem aj to, že mnohí poslanci, alebo niektorí poslanci sú jednoznačne proti tomu. Áno, taký máme názor. Ale chcem znovu zdôrazniť, vôľa našich voličov je mať profesionálny súbor. Poslanci sú volení voličmi a mali by sme ich vôľu realizovať. Prosím vás, podporme tento návrh. Ja vám dopredu ďakujem.