M. Hort, podpredseda NR SR: (2008-01-30):
Aj s odstupom určitého času od dňa 1. 5. 2004 je každému súdnemu človeku v tejto krajine jasné, že to bola práve vláda Mikuláša Dzurindu, ktorá zásadnou zmenou vnútornej politiky Slovenska návratom k demokratickým princípom presvedčila Európu a svet, že Slováci a Slovenská republika patrí do rodiny európskych demokratických národov a štátov. Bolo to po neslávne známych rokoch 1994 až 1998, keď práve pre vnútornú politiku vtedajšej vlády a porušovanie základných zásad demokracie, pre pohŕdanie opozíciou sme sa dostali do kategórie krajín, s ktorými sa v civilizovanom demokratickom svete už prestalo počítať. Naše zasadenie sa za princípy demokracie, za spoločný európsky dom je nespochybniteľné od čias, keď ten boj nebol zďaleka vyhraný, keď jasné postoje potrebovali aj nemalú dávku odvahy. Prejavili a potvrdili sme ho pri najťažších rozhodnutiach, ako aj principiálnym stanoviskom pri presadzovaní európskej ústavnej zmluvy. Náš postoj je jasný, zrozumiteľný a nespochybniteľný aj voči zmluve, ktorou sa dopĺňa a mení Zmluva o Európskej únii a Zmluva o založení Európskeho spoločenstva nazývaná aj Lisabonská. Takéto stanovisko sme deklarovali aj hlasovaním pri prerokovávaní tohto bodu programu v jednotlivých výboroch parlamentu. Všetci naši poslanci, ktorí sú členmi toho či oného výboru, jasne deklarovali, že náš postoj je nemenný, sme Európania a sme tí, ktorí sa najväčšou mierou zaslúžili o to, že sme Európania aj dnes ako členovia Európskeho spoločenstva, Európskej únie. Chcem ale povedať, že tak ako je nespochybniteľná naša zodpovednosť za Európske spoločenstvo a ďalší vývoj v ňom, minimálne tak veľká je naša zodpovednosť za stav demokracie v našej krajine. A tu treba povedať, že ten stav dnes je vážny, dokonca kritický. Ja sa tu nebudem vracať do 19. storočia. Zostaneme v súčasnej dobe. Škoda, že tu nie je pán premiér. Chcel by som sa ho spýtať, či je v štandardnej parlamentnej demokracii civilizovaného sveta normálne, aby opozícia bez vznesenia obvinenia orgánmi na to určenými bola posielaná predsedom vlády do väzenia. Nepýtam sa to pána predsedu ako právnika, ktorý by mal rešpektovať prezumpciu neviny, ale ako politika, jedného z najvyšších politikov v tejto krajine, priamo zodpovedného za dodržiavanie demokratických princípov v našej krajine, za ich ochranu a za ich rozvíjanie. Opozícia totiž v štandardných demokraciách nesedí vo väzení, ale v parlamente. Vo väzení sedí v takých krajinách, ako je Bielorusko, Líbya či Kuba. O chvíľu si tu schválite uznesenie o porušení zákona, o kriminalizovaní bývalej vlády a jej členov. V civilizovanej demokratickej spoločnosti založenej na civilizovanom delení moci toto prináleží iba nezávislým orgánom, nezávislým orgánom od parlamentu a od vlády. Ja si nespomínam na takéto uznesenie v našom parlamente, na takýto text uznesenia ani za predsedníctva parlamentu pána Gašparoviča a premiéra pána Mečiara. A to bola nejaká doba temna v tejto krajine. Na tejto schôdzi je v schválenom programe návrh tzv. tlačového zákona, ktorý je ďalším krokom k postupnej amputácii prvkov demokracie, pretože sloboda slova patrí k základným ľudským právam. O vzťahu k médiám tejto vlády sa toho už narozprávalo veľa, boli tu citované presné výroky, aký je skutočný vzťah predstaviteľov súčasnej moci k médiám. Ja sa ale teraz pýtam: Je ešte väčšia schizofrénia a dvojtvárnosť: na jednej schôdzi  hlasovať o dokumente, v ktorom je premietnutá ochrana základných ľudských práv, a na tej istej schôdzi prijímať zákon, ktorý obmedzí jedno zo základných ľudských práv, ktorým je sloboda tlače? Teraz sme sa tu dozvedeli, že 7 mesiacov už existuje dialóg o tlačovom zákone. Nikto z nás nespochybňoval nikdy, že ten zákon, ktorý je teraz platný, je starý. A my keď sme chceli v minulosti k tomu pristúpiť, tak sme si uvedomili, aké to je náročné, aby sa vytvoril dobrý nový zákon. Veď on sa týka nielen vydavateľov, novinárov, opozície či koalície, ale aj verejnosti a občanov. Takáto diskusia keď začne prebiehať, tak vtedy budeme môcť hovoriť, že tu začal nejaký dialóg. Ten dialóg totižto dodnes nezačal. Teraz som bol prvýkrát svedkom aj situácie, že pán premiér citoval už sám seba. Ja by som sa ho chcel spýtať, prečo necituje svoj verejný prísľub na mimoriadnu schôdzu, že tu bude aj 24 hodín denne sedieť s opozíciou a pozorne načúvať a odpovedať. Akosi naň veľmi rýchlo zabudol. Možnože by bolo dobré, keby sa vrátil aj k svojmu výroku na adresu televíznej a rozhlasovej rady, kde sme sa dozvedeli, že už je predsa dávno dohodnuté, títo členovia budú schválení veľmi rýchlo a skoro pri prvom hlasovaní. Ak sa už chce urobiť televízia nie verejnou ani nie vládnou, ale dokonca straníckou, tak je to velikánsky výkričník pre nás, aby sme na zákon tak narýchlo ušitý, ktorý sa má  prijímať v takom prostredí, ako sa tu vytvorilo voči médiám, boli citliví a naň upozorňovali, pričom dnes už je jasné, že to už nie je tiež len OBSE, už je to dnes aj syndikát novinárov a už sú to dnes aj eurosocialisti. Takže treba len počúvať aj tých druhých, nielen politického oponenta. Ja sa teraz chcem spýtať najskôr ešte pána Číža. To, čo tu teraz bolo predvedené, bola znova arogancia moci. Ja som nepočul jedno normálne vyjadrenie na adresu opozície okrem slov znehodnocujúce, znevažujúce až vysmievajúce. Ale jedna správa z toho jeho vystúpenia bola predsa len dobrá. Budú hľadať riešenie z tejto situácie.  Zaznamenávam to prvýkrát od volieb, že je snaha hľadať riešenia. Predpokladám, že sa to netýka kupovania poslancov. O tom nám tu rozprávate stále dosť dlho. Ale potom jediný iný spôsob, ako sa to dá, je, že začnete normálne komunikovať s opozíciou. Pochopil som, že ste teraz prišli na to, že tu je opozícia a že na tých 90 hlasov potrebujete aj opozíciu. Pán predseda parlamentu, naozaj sa musím spýtať: Je normálne, že ani v takýchto situáciách, keď iné východisko nie je, iba to, že sa musíte s tou opozíciou dohodnúť, tú opozíciu nepotrebujete? Z tohto pohľadu sa mi zdá, že ten krok ktorý sme urobili vo vzťahu k dosiahnutému stavu demokracie v našej krajine, je to najlepšie, čo sme mohli urobiť. Nie je to žiadny barter, žiadne vydieranie, ako tu rozprávate, lebo ak si myslíte, že sa dá ochrana demokracie nazvať barterom, tak by to bolo veľmi smutné, ak by to mala byť pravda. Čiže z tohto pohľadu vás žiadam, aby sme pristúpili k inej forme komunikácie, aby sme iným spôsobom začali pestovať to, čomu sa hovorí nová politická kultúra. A potom nebude problém ani s hlasovaním o európskej zmluve, o ktorej, dúfam, že vám je to všetkým jasné, sa my vecne nemusíme navzájom presviedčať. Ďakujem pekne. (Potlesk.)