Kuffa, Štefan, poslanec NR SR (2014-06-06):
Vážená pani podpredsedníčka, milé kolegyne, kolegovia, dovoľte mi niekoľko slov. Ja vítam tento návrh zákona, ktorý je tuná, lebo chráni poľnohospodársku pôdu. Poľnohospodársku pôdu, ale aj trvale trávnaté porasty. Je to dlhodobý problém na Slovensku, ale on súvisí a má aj svoje opodstatnenie aj kdesi úplne inde. Podpora tých stredných a malých poľnohospodárov, keď by som ich tak nazval, alebo inak, ako sa oni nazývajú, súkromne hospodáriacich roľníkov, stále mi to chýba tuná na tomto Slovensku, aby tu boli vytvorené naozaj malé rodinné farmy, malé rodinné podniky hospodáriace na pôde. Myslím si, že ani takýto návrh zákona v tom prípade, ak by sa naozaj aj intenzívne obrábala ako tá pôda, nemuselo by to tuná byť, ale žiaľ, je potrebný tento zákon, lebo tie invazívne rastliny nás takmer ako dusia. Dusia tú našu ako krajinu, a to sa týka rovnako aj drevín. Hej, to nie sú len rastliny, ale aj dreviny a mnohé poľnohospodárske pozemky aj v mojom regióne zo severovýchodu Slovenska, musím povedať, paradoxne aj orná pôda je zarastená takýmito invazívnymi drevinami a rastlinami a rovnako aj trvale trávnaté porasty. Je s tým treba robiť poriadok a ono naozaj, dám to tak do úvodzoviek, tie buriny, keď sa nám rozšíria tuná po tomto Slovensku, bude to aj na úkor jednak aj poľnohospodárskej pôdy, poľnohospodárstva, ale aj lesníctva a mne na tom rovnako záleží, aj keď veľakrát sa možno zdá, že by som možno vytínal tie stromy, nie je tomu tak. Dobrý gazda bol ten aj v minulosti, keď vyťal ten strom, štyri alebo päť ďalšie zasadil na toto miesto. Tí vlastníci sa starali o svoje vlastné pozemky. Toto je za tých štyridsať rokov takého prerušenia, plus ďalších vyše dvadsať rokov, ktoré sa k tomu pridalo, to už je takmer šesťdesiat rokov. Žiaľ, musím povedať a konštatovať, že naši ľudia, Slováci, stratili sme vzťah k pôde, čo je veľmi zlé, čo je veľmi smutné, ale deti, by som povedal, súčasní mladí ľudia akoby objavovali nový poklad v našej krajine a mnohí majú naozaj úprimnú snahu začať v poľnohospodárstve podnikať alebo v lesníctve. Žiaľ, nemajú na to vytvárané podmienky a veľmi ťažko je sa dostať k pôde, lebo veľakrát aj tá pôda, keď aj len formálne, ale je prenajatá, ale ona je prenajatá nie preto, aby sa aktívne na nej poľnohospodárčilo a dorábal sa ten chlieb, ale len preto, aby sa brali na to dotácie. A tá pôda sa ničí. Ja som prechádzal východom Slovenska minulý týždeň a tiež som si tak pozrel krajinu. Nebudem ju identifikovať, aby som neuškodil možno tomu poľnohospodárskemu družstvu, ale videl som tam len čriedu oviec, celý chotár prázdny bol a to družstvo v zúboženom stave, prepadnutá, prepadnutý strop, no proste hrozné. Ani nikoho som sa pýtať nemusel a to bolo zjavné, že berú len dotácie na to, aby mulčovali trávu a tú dobytčiu jednotku, tie ovce mali na to, aby spĺňali tie podmienky a viac dostali možno v rámci tých dotácií. My si neuvedomujeme jednu závažnú skutočnosť, ktorá tuná hrozí. Potom som rozprával sa samozrejme aj s miestnymi obyvateľmi, ale keď táto tráva sa len bude mulčovať, ono ešte aj tá tráva sa zničí, lebo je kyslá. Je potom kyslá pôda a jednoducho aj ten dobytok, ktorý by sa tam mohol pásť a dorobiť by sme mohli, tak hej aj to zdravé mäso ekologické tuná na Slovensku, tak bude to problém. Lebo aj ten dobytok takúto trávu jednoducho nechce. Myslím si, že toto je jedna z vecí, ktoré rieši už dôsledky, ale myslím si, že ešte oveľa lepšia, to tak vyzývam všetkých kolegov tuná aj k tomu, však aj seba samého, ale zvlášť vládnu stranu, ktorá tuná je, aby sa vytvárali aj cez legislatívu vhodné podmienky, dobré podmienky na to, aby tuná ľudia mohli v poľnohospodárstve podnikať. Súkromne hospodáriaci roľníci majú veľkú chuť a to je, potom plačeme aj nad tým, že možno tie hypermarkety, slovenské výrobky, dorábajú sa potraviny kdesi len na úrovni 40 %. Teda máme naozaj tuná veľmi veľkú rezervu 60 %, ale to aj jak pán kolega Jóži Nagy, jak tu spomínal, to je aj ten sociálny rozmer. To je aj ten sociálny rozmer. Má to pozitívny vplyv, má to vysoko pozitívny vplyv, lebo naše matky, naši otcovia nemusia chodiť do zahraničia. My aj v tých chudobnejších regiónoch Slovenska my tu prácu máme pod nosom, len naozaj treba si vyhrnúť rukávy, chopiť sa zdravého sedliackeho rozumu a pracovať, pracovať na našej pôde. Aj naša krajina bude vyzerať inak, aby sme len nespievali, ja tak často spomínam tuná to Švajčiarsko, ale to je nádherná krajina. Ale nádhernou krajinou je preto, však aj naša krajina je nádherná a máme všetok ten potenciál veľmi podobný ako so Švajčiarskom. Len treba naozaj si vyhrnúť rukávy a také mozole ti napuchnú na tých rukách, ale budeš mať radosť z tej práce. Ale bude to mať aj pozitívny dopad, dovolím si povedať, o zdravotníctve, keď sme rozprávali tuná pred chvíľou. Ono to súvisia tie zákony. Aj zdravšie obyvateľstvo bude v tejto našej krajine. Lebo my ani nepotrebujeme špeciálne dotácie na ekologicky dorábané potraviny. My máme tuná priam ideálne podmienky na to, aby sme taký chlieb dorobili tuná v tejto krajine a rovnako aj také, také zdravé mäsko. My toto všetko, tú dobrotu by sme mohli nielen pre našich občanov vyrobiť, ale dokonca ju aj vyvážať a exportovať do zahraničia. Prepáčte mi, keď som tak trošku dlhšie hovoril. Ale tento návrh zákona podporím, aj keď, žiaľ, si myslím, že už riešime len dôsledky. Bolo by oveľa lepšie, keby sme preventívne pôsobili a tie invazívne rastliny že by tuná neboli. Ďakujem veľmi pekne za pozornosť.