J. Figeľ, poslanec: (2003-07-01):
Rád by som podčiarkol aj to, čo povedal pán kolega Tibor Mikuš: „Zmluvy sú živým dokumentom.“ Teraz sme mohli rokovať len o tom, za akých podmienok vstúpime do právneho priestoru, ktorý existuje a pôjde aj bez nás ďalej. Ale po vstupe budeme môcť tento právny priestor formovať ďalej a oveľa viac, ako sa zdá teraz, pretože únia je pred zásadnými inštitucionálnymi reformami, pred prijatím ústavnej zmluvy a isteže aj ďalších reforiem, napríklad v poľnohospodárstve. Veľa sa tu hovorilo o poľnohospodárstve, o limitoch na pôdu alebo na produkciu niektorých komodít. Je na nás, ktorým smerom, či štandardným či zjednodušeným, sa pohnú naše priame platby, ale to, čím Európa trpela, bola skôr nadprodukcia alebo nekvalita. To, k čomu nás únia bude vyzývať, je bezpečnosť potravín, primeranosť produkcie a priama podpora farmárom tak, aby neboli len producentmi potravín, ale súčasťou vyspelej ekonomiky, založenej aj na takto cielenej podpore ich existencie alebo rozvoja. Už som naznačil, že úniu očakáva reforma poľnohospodárstva. My k nej musíme a môžeme priniesť svoje pohľady tak, aby sa súčasná a budúca úroveň nášho hospodárenia oveľa rýchlejšie zbližovala aj vďaka reforme. Tiež by som rád podčiarkol, že po referende, ktoré bolo skôr mobilizačné, teraz nás čaká príprava na vstup a tam sa nedá uspieť bez dostatku informácií, bez konkrétnych informácií, to, čo hovoril pán kolega Maxon. Najväčším nepriateľom identity určite nie je Európa, ktorá je naším väčším priestorom, ale ľahostajnosť, nevedomosť, neúcta k vlastným či k druhým okolo nás. Mnohí spomínali vzťahy s inými kontinentmi, s Amerikou. Euro-atlantický vzťah, už či bezpečnostný, či ekonomický, nepotrebuje menej Ameriky, ale viac Európy. Na druhej strane treba pamätať, že nie všetci v Amerike, ktorí si želajú nerozdelenú Európu, si rovnako želajú aj zjednotenú Európu. Konkurencia a záujmy sú všade a to je výzva pre schopnosť Európy byť aktérom, nielen pozorovateľom. Chcem povedať, že vstup Slovenska do tohto priestoru ho urobí vážnejším aj v takých vzdialených končinách, ako sú nielen Amerika, ale aj Ázia, Austrália, Blízky východ. Rád by som ešte niekoľko viet na tému kolegov, lebo bolo to skôr také súdružské, čo tu hovorili poslanci za Komunistickú stranu Slovenska. Len podčiarknem, že sú za vstup, proti izolácii, ale sú proti prístupovej zmluve. No ťažko to nejako zladiť. Samozrejme, len konštatujem, čo odznieva, ale to, že Róza Luxemburgová sa snažila o myšlienky zjednotenia a nedarilo sa, zase iným sa darilo. Žiaľ, príkladom na komunistických myšlienkach postaveného zjednotenia bola únia sovietskych socialistických republík. Žiaľ, a tie lekcie o Marxovi mi pripomenuli starú alebo osvedčenú skúsenosť, že komunistom býva ten, kto čítal Marxa, a antikomunistom ten, kto ho pochopil. Rád by som to dodal práve preto, že v Európe ešte stále akoby sme polemizovali, čo komunizmus znamenal. Znamenal tragédie 20. storočia, ktorých sa treba zbaviť, a to sa nedá bez poznania súvislostí a bez nabratia sily pomenovať veci pravými menami aj morálne, a kde sa dá, aj právne. To je všetko z môjho pohľadu. Ako spravodajca môžem tlmočiť, že neboli žiadne pozmeňujúce, doplňujúce návrhy alebo návrhy na uznesenie. Takže môžeme prikročiť k záverečnému hlasovaniu. Z. Martináková, podpredsedníčka NR SR: Ďakujem, pán spravodajca. Panie poslankyne, páni poslanci, pred záverečným hlasovaním vyhlasujem 10-minútovú prestávku. Prosím, predsedov poslaneckých klubov, všetkých poslaneckých klubov, aby odišli dozadu do zasadačky na krátku poradu. (Prerušenie rokovania o 16.39 hodine.) (Pokračovanie v rokovaní o 17.01 hodine.)