L. Žitňanská, poslankyňa: (2009-12-09):
Základom vzťahu občana a justície je dôvera. Pokiaľ občania nedôverujú justícii, tak máme problém v oblasti vymožiteľnosti práva, máme problém, pokiaľ ide o demokratické fungovanie štátu. Naozaj základom vzťahu medzi občanom a justíciou je dôvera. A tá dôvera sa nedá vybudovať inak, ako tým, že sa súdy otvoria pre občanov, pripustia diskusiu o výsledkoch svojej práce, teda o rozhodnutiach, pripustia aj kritickú diskusiu a pristúpia aj na to, že budú argumentovať a svoje rozhodnutia vysvetľovať. Prostredníctvom zverejňovania súdnych rozhodnutí sa naozaj umožňuje verejná diskusia o rozhodnutiach súdov, súdy a sudcovia dostávajú spätnú väzbu verejnosti na svoju prácu, odborná verejnosť, ale jej občania môžu posudzovať kvalitu súdnych rozhodnutí a v neposlednom rade zvyšuje to predvídateľnosť súdnych rozhodnutí. Aký je stav dnes. Dnešný stav nie je v bode nula, dnešný stav je taký, že najkomplexnejšie zverejňuje svoje rozhodnutia Najvyšší súd, ktorý zverejňuje rozhodnutia v občianskoprávnych veciach, v obchodnoprávnych veciach, v správnych veciach aj v trestných veciach. Zverejňuje ich od roku 2008. Pokiaľ ide o všeobecné súdy, tie zverejňujú na stránke ministerstva spravodlivosti svoje rozhodnutia od začiatku roku 2006, ale len v občianskoprávnych veciach a obchodnoprávnych veciach, tento projekt nebol dotiahnutý dokonca, a nezverejňujú sa zatiaľ ani správne rozhodnutia, ani rozhodnutia v trestných veciach. Svoje rozhodnutia zverejňuje aj Ústavný súd Slovenskej republiky. Môžete sa spýtať, prečo potrebujeme zákon, keď súdy začali zverejňovať svoje rozhodnutia. Myslím si, že potrebujeme zákonnú povinnosť na to, aby boli zverejňované súdne rozhodnutia preto, aby, po prvé, naozaj boli dotiahnuté projekty aj na ministerstve spravodlivosti a začali byť zverejňované všetky rozhodnutia, ale myslím si, že potrebujeme zákonnú povinnosť aj preto, aby sme dokázali garantovať, že naozaj všetky právoplatné rozhodnutia, ktoré súdy vydávajú, sú na internete, pretože naša skúsenosť je taká, že napriek tomu, že v rozsahu, o ktorom som povedala, súdy zverejňujú súdne rozhodnutia, nie sú tam všetky, pretože vieme o rozhodnutiach, ktoré boli vydané, máme ich v rukách, napriek tomu v systéme nie sú zverejnené. Poviem aj niektoré úplne absurdné príklady, kde si myslím, že sú porušované dokonca základné práva občanov. Zoberme si príklad teraz kauzy pezinskej skládky, kde do dnešného dňa sa občania, ktorí sú účastníkmi konania na Najvyššom súde, nedostali k rozhodnutia Ústavného súdu, ktorým Ústavný súd pozastavil účinnosť rozhodnutia Najvyššieho súdu. Toto rozhodnutie má k dispozícii prevádzkovateľ skládky. Operuje týmto rozhodnutím, resp. výňatkami z neho. Na základe zaváža pezinskú skládku. A tí, ktorí majú v rukách rozhodnutie Najvyššieho súdu, nepoznajú rozhodnutie Ústavného súdu. To je situácia, ktorá je absurdná. A dokonca nedostali sa k tomuto rozhodnutiu ani na základe zákona o slobodnom prístupe k informáciám. Čiže máme konkrétny príklad súdu, konkrétne Ústavného súdu, inak ktorý vo svojom systéme zverejňuje štandardne súdne rozhodnutia, nie ako povinnosť, ale dobrovoľne, ale vidíme, že nie všetky, pretože práve toto kritické rozhodnutie, ktoré zaujíma širokú verejnosť, proste na internete nie je a nebolo vydané ani podľa zákona o slobodnom prístupe k informáciám. Poviem úplne iný príklad, pretože tá debata sa možno niekedy vedie aj v úrovni, či zverejňovať len rozhodnutia v merite veci alebo či zverejňovať aj takzvané procesné rozhodnutia. Môj návrh zákona hovorí o tom, že by sa mali zverejňovať všetky právoplatné rozhodnutia. A zas poviem konkrétny príklad. Poviem konkrétny príklad rozhodovania zhodou okolností opäť Ústavného súdu. To je nie úplne aktuálny prípad, ale asi si spomínate na rozhodovanie vo veci interrupčných predpisov, kde bola vznesená námietka zaujatosti voči jednému sudcovi, pretože išlo o sudcu, ktorý pôvodne návrh na Ústavný súd podpísal, medzi tým sa stál sudcom Ústavného súdu a potom v tej istej veci rozhodoval o návrhu, ktorý pôvodne sám podpísal. Ústavný súd rozhodol, že nie je zaujatý v tejto veci. Fajn, ja by som rada videla to odôvodnenie, čo považuje Ústavný súd za zaujatosť sudcu a kedy sudca zaujatý nie je. Toto rozhodnutie sa nedostalo k verejnosti ani na základe zákona o slobodnom prístupe k informáciám. A je tu už rozhodnutie aj Najvyššieho súdu, že Ústavný súd nemusí toto rozhodnutie vydať. Opakujem situáciu, návrh bol podpísaný niekým, kto potom o tej veci aj rozhodoval. Ústavný súd rozhodol, že sudca nebol zaujatý vo veci, aj keď pôvodne podpisoval návrh, ktorým bolo iniciované toto konanie pred Ústavným súdom, konanie o súlade alebo nesúlade právneho predpisu s ústavou. Ja si myslím, že ako odbornú, tak aj laickú verejnosť, ak hovoríme o dôveryhodnosti súdov, zaujíma otázka, prečo takýto sudca v takejto veci nie je zaujatý, ergo kedy je vlastne sudca zaujatý. To je kľúčová otázka dôveryhodnosti, či sudca v danom prípade zaujatý je alebo nie je. A ja si myslím, že súdy pokiaľ chcú získať dôveru občanov, tak musia byť ochotné ukázať občanom svoje rozhodnutia aj v takýchto takzvaných procesných otázkach, pretože pre posúdenie dôveryhodnosti rozhodovania súdu je to absolútne kľúčová otázka. Preto si myslím, že v tejto situácii nie je dobré nechať na vôli súdov ministerstva spravodlivosti a ministerstva spravodlivosti, či a v akom rozsahu budú súdne rozhodnutia zverejňované, a navrhujem, aby všetky právoplatné rozhodnutia museli súdy Slovenskej republiky zverejňovať na internetovej stránke. V mojom návrhu hovorím o tom, aby sa rozhodnutia zverejňovali anonymizované. A vylučujem zo zverejňovania rozhodnutia , ktoré sa týkajú osobného stavu a maloletých, pretože to je režim, v ktorom momentálne podľa interných predpisov ministerstva spravodlivosti sa zverejňujú súdne rozhodnutia okresných a krajských súdov. Aj to je na debatu. A pokiaľ by tento návrh prešiel do druhého čítania, tak som otvorená diskusii o rozsahu zverejňovania a, samozrejme, otvorená diskusii aj tomu, v akej lehote by súdy tieto rozhodnutia mali zverejňovať. To je technická otázka, myslím si, že na tom by tento návrh zákona v prvom čítaní nemal padnúť. Rozsah zverejňovania súdnych rozhodnutí, veľmi zaujímavá téma. Je to dva alebo tri týždne dozadu, čo bol veľmi zaujímavý seminár na túto tému, kde naozaj prednášali kapacity. Celosvetový trend je zverejňovanie všetkých súdnych rozhodnutí, dokonca bez anonymizácie. Keď si zoberieme rozhodnutia štrasburského súdu, vidíme, nikto ich neanonymizuje, všetky sú verejne prístupné, neanonymizované. Čiže ten trend ide oveľa ďalej než momentálne návrh zákona, ktorý predkladám. Ja verím, že vyvoláme diskusiu na túto tému, a verím, že je všeobecným záujmom a záujmom nás všetkých naozaj otvoriť trošičku tie zavreté dvere justície a vytvoriť zverejňovaním súdnych rozhodnutí naozaj určitý prvý predpoklad verejnej diskusie aj o súdnych rozhodnutiach, čím by sa, som presvedčená, posilnila dôvera občana voči justícii. Ďakujem pekne.