Mikloško, Jozef, poslanec NR SR (2013-02-07):
Vážená pani podpredsedníčka, vážené kolegyne, kolegovia, toľko poslucháčov som ešte nemal za celý čas, takže som vďačný, že ma toľko ľudí bude počúvať. Možno mi niekto povie, že staraj sa o svojich seniorov, o zahraničné záležitosti výborov, v ktorých si, ale napriek tomu mi dovoľte povedať niekoľko poznámok k téme, ktorá všetkých mrzí a trápi. Poznamenávam, že moje poznámky budú skôr v rovine morálnej a etickej. Som presvedčený, že zlo z každého ukradnutého eura raz znova padne na vinníka a že aj dobro z každého nezištného daru sa znova vráti k šľachetnému darcovi, a možno mnohonásobne. Je dôležité, že sa k tejto téme v parlamente vraciame. Nechcem tu opakovať známe veci, ani mediálne domnienky, predbiehať vyšetrovanie. Určite by ma potešila správa, že sa našli nahrávky z Gorily, v čo pevne verím, že sa raz dozvieme. Potešilo by ma aj vysvetlenie, ako je možné, že finančné skupiny aj na Slovensku, tak je to aj v ostatných postsocialistických krajinách, získali taký veľký vplyv nad politikou, spoločnosťou, ekonomikou. Už dávnejšie ma potešila správa o existencii spravodajstva Wikileaks, odhliadnuc od právnych aspektov, pre spoločnosť je to určitou nádejou v tom zmysle, že ľudia musia byť transparentní, pravdiví, čestní, lebo všetko, čo odznieva v prítmí kancelárií, môže byť zajtra v titulkoch. A myslím si, že to je ono. Pravda nás oslobodí, ten, čo hovorí vždy pravdu, vlastne nemusí si nič pamätať. Prepáčte za krátku, by som povedal, katolícku terminológiu, ale keď človek ide na spoveď, musíte si spytovať svedomie ohľadom aj svojich myšlienok, slov a skutkov, ohľadom zanedbávania dobrého aj nechápania súvislostí. Potom, po spovedi musíte všetko to zlo ľutovať, dať veci na poriadok a sľúbiť sa polepšiť. Myslím si, že tento systém by nebol zlý aj v politike a ekonomike. Myslím, že Lev Nikolajevič Tolstoj napísal vo Vojne a mier, že „ak sa zlo spojí, aby robilo zlo, aj dobro sa musí spojiť, aby bojovalo proti zlu“. Myslím, že to stále viac a viac platí aj dnes a že to ide ponad štáty, národy, strany, rodiny, ba i jednotlivcov. Zdôrazňujem teda, že veľmi dôležitý je výber ľudí a zlyhanie ľudského faktora, ktorý, žiaľ, nastáva všade, nielen v politike, hospodárstve, podnikaní, ale aj v cirkvi nakoniec. Poviem malý príklad z Etiópie. Tiež to bude troška z náboženskej terminológie, ale je poučný. Už je tomu niekoľko možno desaťročí. Prišla tam červená revolúcia. Prvé, čo bolo, že vyhnali z krajiny všetky rehole, ktoré tam roky vykonávali pedagogickú, sociálnu, charitatívnu a inú činnosť. Onedlho v krajine vznikol veľký hlad, pričom hlavnou devízou všetkých ľudí sa stalo získanie umelých hnojív. Ak to nechali rozdávať, a sa o to pokúsili, ľuďom z vlády alebo vládnym úradníkom, tak vznikli obrovské nepokoje, nespravodlivá distribúcia, korupčné škandály. Tá ľavá vláda pochopila, že musia hľadať ľudí, ktorí to budú robiť spravodlivo a nezištne, a teda stiahla zo zahraničia znova jednu tú vyhnanú rehoľu, dala jej to na starosť, a ľudia, ktorí boli nad vecou, naraz to začali robiť spravodlivo a všetci boli spokojní. Nie je to propaganda ani reholí, ani cirkvi, ale je to dôležité podčiarknutie nutnosti hľadania čistých, charakterných a nekorupčných ľudí. Ešte záverom, často počúvam od ľudí, že kde sme sa to vlastne dostali za tých 23 rokov? Myslím si, že sa to netýka len nás, prakticky všetky postsocialistické krajiny sú na tom podobne, tiež sa zamýšľajú nad tým. Myslím, že aj rozprava tu v parlamente na tú tému by nebola niekedy nezaujímavá. A myslím si, že aj taký Ústav pamäti národa by si takú tému mohol dať, že vlastne je to historická téma, bez obvinenia niekoho, sociologicky vysvetliť, prečo sme tu, kde sme. Môj dobrý priateľ Dano Hevier, dúfam, že som to už nehovoril, charakterizoval túto dobu takto, a ospravedlňujem sa, že jedno škaredé slovo tam bude, ale čo už, no. Povedal, že: „Revolúcia v roku 1989 nás všetkých oslobodila, duchovne založených ľudí k duchovnu“ – a teraz, prepáčte za výraz – „a hajzlov k špinavostiam. Vyústilo to do súčasného mafiánskeho kapi-socializmu“. Nebudem to tu viac komentovať. Iste vina, prečo sa tak stalo, je na nás všetkých, ale to slovo „kapi-socializmus“ je, myslím si, že výstižný termín pre to, čo sa tu v strednej Európe dnes deje. Áno, podčiarkujem záverom, je to v ľuďoch. Pripravujme ich systematicky, vychovávajme si ich, sledujme ich postoje. Dajme správnych ľudí, čestných a odborníkov na správne miesto, poskytnime im tú dôveru, kontrolujme ich, ale dokážme ich aj dobre odmeniť. Ďakujem.