R. Madej, poslanec: (2004-06-16):
Pán minister, dovolím si vám pripomenúť, aké uznesenie Národná rada Slovenskej republiky 2. marca tohto roku schválila: „Národná rada Slovenskej republiky žiada vládu Slovenskej republiky predložiť správu o dopadoch prijatých a pripravovaných opatrení a zákonov na študentov vysokých škôl.“ V rámci tejto správy, ktorú už ste predložili, pán minister, nie sú žiadne, ale naozaj žiadne konkrétne údaje o nákladoch študentov, a to ani v súčasnosti, ani v budúcnosti, kde sa náklady delia podľa jednotlivých položiek, kde by sa náklady špecifikovali a prognózovali do budúcnosti, aké budú, nie sú príklady poskytovania sociálnych štipendií. Ja osobne si ich viem vypočítať, ale naozaj podľa jednotlivých príjmov rodín, podľa sociálneho statusu táto správa nič také neobsahuje, jediný konkrétny príklad, áno, pri 15 000 korunách. Dovolil by som si vám týmto poznamenať jednu správu, ktorá v tomto zmysle napriek jej obsahu vyzerala kvalitnejšie, ministerstva práce, ktoré diferencovalo dopady na mladé rodiny a dôchodcov, kde sa naozaj zaoberalo konkrétnymi príjmovými skupinami obyvateľstva. Toto v tejto práci nie je. To, čo ste tam dali, je jeden vzorec a jeden konkrétny príklad. Takže celková analýza sociálnej únosnosti na študentov a na ich rodiny nie je, napriek tomu, že v tejto správe sú iné veci podľa nášho názoru a pre účely prerokúvania tohto bodu programu nie potrebné. To ste mohli požiadať Národnú radu Slovenskej republiky o osobitný bod programu. V rámci návrhu uznesenia Národná rada požadovala iba sociálne dopady na študentov. Tak z toho dôvodu môžeme usúdiť, že naozaj táto vami predložená správa je naozaj prázdna. Poďme ale na konkrétny príklad diferenciácie jednotlivých nákladov študentov napr. v roku 2003 podľa vášho Ústavu analýz a prognóz školstva. U priemerného študenta boli ubytovacie náklady okolo 840 korún, cestovné 650, strava 1 700, prognózované osobné potreby na 600, voľnočasové aktivity na 450 a prístrojové vybavenie, knihy a iné školské potreby na 500 korún. Celkovo teda v roku 2003 boli priemerné náklady študenta, podotýkam, ktorý býval mimo bydliska svojho bydliska, 4 740 korún. V správe vášho ústavu sa hovorí o okolo 4 800, 4 900, takže ešte si dovolím povedať, že šetríme. Podľa údajov ministerstva školstva a vašej správy boli mesačné náklady študenta v roku 2004 priemerne 5 300 korún. Po tzv. reforme školstva ale musíme diskutovať a rozmýšľať o ďalších nákladoch, ktoré prídu študentovi po zavedení všetkých vašich zákonov, po všetkých opatreniach, s ktorými počítate. Ešte stále je platný a účinný právny stav, keď sa predpokladá, že študent hoci dobrovoľne, ale pre istotu by mal platiť odvody na invalidné a dôchodkové poistenie, teda okolo 2 000 korún mesačne. Zrušenie dotácií do internátov, teda to, že sa nebudú platiť mzdy zamestnancom internátov a nebude platiť žiadna dotácia na lôžko, by znamenalo zvýšenie cien ubytovania o 1 000 korún mesačne. Školné, a musíme vychádzať, dovolím si povedať, s tým najhorším príkladom, pretože je naozaj pravdepodobné, a my to chceme, aby na každú školu bola rovnosť prístupu ku vzdelaniu, takže musíme počítať s najhoršou alternatívou, že školné sa teda bude pohybovať pri vašich 30 %  nákladov 2 200 korún mesačne, 22 000 korún ročne. Nemôžeme zabudnúť na medziročnú infláciu, keďže už môžeme aj teraz, aj po vstupe do Európskej únie predpokladať, že náklady na ubytovanie, cestovné a rôzne ďalšie náklady pôjdu hore. A 5 až 8 % je naozaj, pán minister, veľmi skromný odhad. To znamená, že náklady po tzv. reforme vysokého školstva, ktorú navrhujete, by boli asi nasledovné. Včera sme mali stretnutie s pánmi rektormi, ktorí už ohlásili, že na trojposteľovej izbe na internáte sa vyšplhajú ceny ubytovania na asi 1 800 korún na mesiac. Jednotka izba, to znamená izba s jednou posteľou, bude za okolo 2 300 korún, naozaj vysokú sumu. Cestovné počítame v starých, samozrejme, cenách bez očakávaného zvýšenia. Strava, osobné potreby, voľný čas, prístrojové vybavenie, posledné stĺpce sú školné a odvody, takže takto asi bude ku koncu roka vyzerať diferenciácia nákladov študenta. Celkovo keď si spočítame tieto položky, je to 9 940 korún. Môžem vám aj e-mailom poslať túto prezentáciu, ak by sa vám to naozaj nezdalo. Treba si to prepočítať. Zvýšenie nákladov teda postihne ubytovanie o 1 000 korún, odvody, s ktorými počítame, 2 000, školné 2 200, celkovo teda 5 200 korún navýšenie mesačných nákladov u študenta. Samozrejme, treba podotknúť, že na rokovaní parlamentu, Národnej rady je návrh novely zákona o sociálnom poistení. Takže s odvodovou položkou môžeme alebo nemusíme rátať. Pri tomto zvýšení nákladov vo vašom návrhu zákona v prvom, druhom aj treťom počítate s dvomi kompenzáciami. Po prvé sú to teda štipendiá a po druhé sú to pôžičky. Pán minister, predtým, ako začnem s prezentáciou sociálnych štipendií a pôžičiek, musím povedať, že naozaj by bolo veľmi korektné, keby ste správu, ktorú predkladáte, nechali v parlamente aktuálnu, to znamená, ktorá by mala vychádzať z naozaj nových informácií a nového návrhu zákona. Toto, čo sme dnes dostali, je, naozaj do istej miery povedané, neslušné správanie voči Národnej rade, pretože ak máme tu diskutovať o správe spred štyroch mesiacov a zrazu sa pred ďalší bod programu dostane nejaká dopadová štúdia, ktorá by mala byť prerokovaná bez akejkoľvek diskusie, tak myslím si, že tento bod programu by mal byť prerokovaný asi tak, že ministerstvo by malo zobrať alebo stiahnuť späť správu a predložiť ju na riadne rokovanie parlamentu aktuálnu a neurobiť to v prvý deň schôdze Národnej rady, pretože na preštudovanie materiálov je zákonná lehota, ktorú musí aj ministerstvo dodržiavať. Samozrejme, stíhame to prepočítať aj v takomto krátkom čase, takže popritom, čo budete vidieť na monitore, môžem uviesť aj niektoré rozdiely. Povedzme si teda niečo o štipendiách. Je napr. štvorčlenná rodina, teda otec, matka a dve deti, jedno dieťa na strednej škole, druhé dieťa na vysokej, s príjmom 14 800. Pán minister, ten jeden príklad, ktorý ste uviedli vo vašej správe, je s príjmom rodiny 15 000 korún. A, samozrejme, ten príjem bol o 200 korún vyšší na to, aby mohla mať tá rodina nárok na štipendium podľa súčasného právneho stavu. To znamená, že skúsme sa vrátiť o 200 korún nižšie a porovnať si naozaj reálny príklad. Táto rodina, resp. jej študent by mal nárok na sociálne štipendium podľa doterajších právnych predpisov vo výške 1 000 Sk v súčasnosti. Po tzv. reforme vysokého školstva a pri vašom pôvodnom návrhu by bolo štipendium pri koeficiente jedna polovica vo výške 2 182 korún, pri koeficiente jedna tretina 3 140 korún. Pán minister, chcel by som ešte povedať, že v návrhu zákona, ktorý predkladáte, o koeficiente rozhodne ministerstvo opatrením. Keď si zoberieme teóriu práva a budeme diskutovať o tom, aký právny predpis by mal byť vydaný pre akú veľkú skupinu obyvateľov, tak vieme jednoznačne urobiť uzáver, že nariadenie vlády a vyhláška, ktorá sa uverejňuje v Zbierke zákonov v celom rozsahu, v plnom znení, sa vzťahuje naozaj na veľkú skupinu dotknutých osôb, ktorých práva a povinnosti sú dotknuté. Opatrenie sa uverejňuje v Zbierke zákonov len ako informácia o vydanom opatrení. To znamená, že ani žiadny študent zo Zbierky zákonov, keby chcel, nemá právnu istotu, nevidí to tam, ako sa ministerský úradník potichu rozhodol, aký bude koeficient. Čo je ešte horšie, pán minister, je, že v tomto zákone negarantujete istotu. To znamená, že teraz možno sľúbite jednu tretinu, ale po schválení takéhoto návrhu zákona nebudete vedieť garantovať jednu polovicu . Na tomto padá celý systém spoplatnenia a celý systém sociálnej podpory. Pri koeficiente teda jedna polovica a jedna tretina si môžeme porovnať teda rozdiely. Pri koeficiente jedna polovica by bolo nové štipendium 2 182 korún, doteraz by ho mal 1 000 korún, to znamená, navyše by mal študent 1 182. Pri koeficiente jedna tretina by bolo štipendium 3 140, doteraz by, samozrejme, ten študent mal 1 000 korún, navyše teda 2 140 korún. Musím upozorniť, že, tak ako sme predtým ukázali, zvýšenie nákladov by bolo 5 200 korún mesačne, čo znamená, keď si to porovnáme s jednou a druhou sumou, že je to veľký nepomer. A keďže sme sa naozaj veľmi efektívne prispôsobili vášmu návrhu novej dopadovej štúdie, tak môžeme hovoriť o štipendiu pri jednej polovici a vašej zmene vo výške 3 445 korún pri tejto príjmovej skupine. Pri 14 800 Sk by bolo teda štipendium 3 445 korún, čo by bolo navyše teda 2 445 korún štipendia. Pán minister, dúfam, že aspoň toto ústne prezentované štipendium podľa vášho nového návrhu teda odsúhlasíte. Pri jednej tretine by bolo štipendium 4 402 korún, čo vlastne by bolo štipendium navyše 3 402. V každom prípade tieto štipendiá negarantujú vyrovnanie nákladov ani v tých najnižších sociálnych skupinách, v nadväznosti na to, že vy ani vláda Slovenskej republiky negarantujete výšku sociálneho štipendia najmä preto, že o tom môže ministerstvo rozhodnúť prostredníctvom rozhodnutia o koeficiente, ktoré vydá ministerstvo opatrením. A keď hovoríme o strednej vrstve, ktorá najviac týmto utrpí, tak zoberme si veľmi rýchlo nájdené v tejto správe. Z príjmovej skupiny štvorčlennej rodiny s príjmom 23 300 korún, čo môžu byť naozaj dvaja učitelia na strednej škole a je to tzv. stredná vrstva po európsky, ale naozaj chudoba, takýto študent, hoci sa mu takto zvyšujú náklady a mesačne by podľa návrhu platil až do 10 000 korún so všetkými nákladmi, v prípade odvodov 8 000 korún, dostane štipendium, pán minister, 300 korún. To je uvedené vo vašej novej správe. Takže nielen nižšie vrstvy, ale aj stredná vrstva, vraj stredná príjmová vrstva, spoplatnením štúdia naozaj utrpí. Čo sa týka pôžičiek, pán minister, tak nemôžeme nepovedať, že s pôžičkami sa ráta, že budú poskytované za trhovú cenu, teda za úrok, ktorým štát bude nakupovať a predávať. Samozrejme, študent, ktorý nebude vedieť ručiť, tak bude mať úrokovú sadzbu ešte vyššiu. Pôžička sa úročí aj počas štúdia. A môžem tu povedať, že keď som si v prvom ročníku zobral od Študentského pôžičkového fondu pôžičku, tak za tri roky do toho času môj celý záväzok bol vo výške 20 195 korún, teda o 195 korún mi narástol dlh voči fondu. Pre mnohých študentov Študentský pôžičkový fond bol naozaj dobrým spôsobom a efektívnym spôsobom a nebolo to bremeno, ktoré by sa nabaľovalo každým rokom štúdia na svojich percentách. Môže sa teda stať, že študent bude o 5 rokov splácať o 30-percentný dlh viac, ako si ho požičal. Je to naozaj v tomto jedna z veľkých nevýhod, ale to ani nehovorí o tom, že pôžička by sa mala dávať len na školné, a teda nie na ostatné náklady. Pán minister, čo v tomto systéme bola naozaj pomoc pre študentov, jednorazovo veľké finančné náklady na pomôcky, prístrojové vybavenie tam, kde to študenti potrebovali, takúto pôžičku na to mohli využiť. Čo ale považujem za najhrozivejšie, je to, že sa ruší fungujúci Študentský pôžičkový fond, fungujúca inštitúcia, ktorá prerozdeľuje naozaj transparentne verejné prostriedky. A ja sa už len pýtam, aj keď nesúhlasím so spoplatnením, prečo, pán minister, keď už zavádzate spoplatnenie, nevyužívate fond zriadený zákonom, ktorý je transparentný a nakladá naozaj s verejnými prostriedkami účelne a transparentne. Prečo? Pretože sa zavádza nejaká správcovská spoločnosť, ktorá by mala byť neziskovou organizáciou. Ale kto vie, komu bude prinášať zisk. Obchodovanie s pohľadávkami je ďalšia veľmi zaujímavá možnosť, ktorá je ako veľké bremeno pre študenta, ktorý ani nevie, komu na konci svojho štúdia bude zaviazaný, nehovoriac o ďalších, ďalších veciach. Takže treba sa nad tým naozaj zamyslieť. Pravda o spoplatnení je teda tá, že bude veľkým, ale naozaj veľkým odstrašujúcim bremenom pre študenta, ktorý sa vôbec bude rozhodovať, či pôjde alebo nepôjde na vysokú školu. A mnohí nepôjdu. Pravda o spoplatnení je taká, že už teraz 15 % študentov podľa prieskumu vašej inštitúcie, pán minister, povedalo, že v prípade spoplatnenia bude musieť prerušiť alebo ukončiť štúdium na vysokej škole, 15 % študentov, pán minister. Štipendiá naozaj nepokryjú zvýšenie nákladov ani podľa týchto nových údajov, čo som hovoril ústne. Pôžičky sa budú dávať študentom za trhové ceny, ale to už naozaj nebude o ne záujem. Kto by si zobral takéto bremeno, keď niekto nemá zamestnanie, ide študovať, má náhodou rodičov nezamestnaných a on si zoberie počas 5 rokov 150 000 pôžičku, pardon, 100 000, zatiaľ je školné okolo 20 000, s tým, že počas 5 rokov sa mu to úročí a tento dlh sa mu nabaľuje. A nič v tom nemení ani tá skutočnosť, že do istého času sa mu môže znížiť splátka, pretože, samozrejme, ten úrok plynie ďalej a ďalej. Snaha umiestniť nejaký prebytkový kapitál na kapitálovom trhu, je to možno aj dobrá investícia pre súkromné spoločnosti, požičiavať štátu, ťažko to povedať, ale určite je to na druhej strane, pán minister, neúnosné pre sociálne slabších. V rámci správy, ktorú ste podali, pán minister, Národnej rade Slovenskej republiky, môžeme teda konštatovať, že v tejto správe, a nehovorme o tej novej, lebo to ste už mali splniť dávno, ste nesplnili požiadavku Národnej rady, ktorá bola prijatá uznesením č. 793. Tým podľa môjho názoru ste ani nepresvedčili o premyslenosti krokov ministerstva, nehovoriac o tom, že už tretíkrát meníte návrh spoplatnenia. Takže, samozrejme, nemáte pravdepodobne ani premyslený systém, ktorý by ste chceli presadiť. Táto správa dokázala, že dopady na študentov sú naozaj pre ministerstvo druhoradé. Je už tretíkrát návrh spoplatnenia vysokoškolského štúdia, pán minister, a my sme v tej správe, ktorá bola predložená po druhom spoplatnení, nedostali konkrétne odpovede na konkrétne otázky, ktoré sme žiadali v tom uznesení, ktoré sme videli. Na to, že už asi horí a do tretice sa snažíme o všetko dobré, no dúfam, že do tretice to tiež nevyjde, takže do tretice ste sa pokúsili teraz dať návrh spoplatnenia vysokoškolského štúdia, tak v deň rokovania Národnej rady sme dostali niečo, čo sme si naozaj nemohli byť schopní ani poriadne preštudovať. A toto niečo, ak je tam aj niečo dobré, čo sme úchytkom možno stihli pozrieť, ste, pán minister, už mali dávno predložiť Národnej rade pred rokom, dávno preto, že ak chceme spoplatňovať vysokoškolské štúdium a sme schopní prijať alebo predložiť parlamentu až na tretí raz návrh spoplatnenia, nejakú dopadovú štúdiu, tak myslím si, že to nehovorí vôbec o premyslenosti krokov, ktoré ministerstvo koná. A tým pádom naozaj aj podľa prepočtov niektorých, ktoré som uviedol ústne, aj touto prezentačnou formou si myslím, že návrh spoplatnenia nebude sociálne únosný. Vážený pán predsedajúci, dovolím si predniesť návrh uznesenia Národnej rady, pretože stále rokujeme o bode programu a o správe, ktorá bola predložená, a v rámci správy, ktorú sme obdržali na stole, tak pravdepodobne nebude osobitná rozprava, tak ako by sa patrilo. Predkladám návrh uznesenia Národnej rady, ktoré znie: „Národná rada Slovenskej republiky žiada vládu Slovenskej republiky dopracovať predloženú správu tak, aby obsahovala analýzu únosnosti a dopadov pripravovaných a prijatých zákonov na študentov vysokých škôl a ich rodiny podľa jednotlivých príjmových a sociálnych skupín.“ Len krátka rada na záver. Naozaj, pán minister, osobne v tomto uznesení nevyžadujeme žiadnu nadprácu, vyžadujeme len jednotlivé konkrétne porovnanie podľa príjmových skupín, podľa výdavkov, aké študenti majú, podľa ich osobného statusu. Pán minister, k tomuto bodu programu to bolo všetko. Ja pevne verím, že budeme môcť rokovať o konkrétnej správe a viesť konkrétnu diskusiu k správe, ktorá by bola kvalitnejšie poskytnutá Národnej rade v dostatočnom časovom predstihu a ktorá by potvrdila aspoň to, že kroky, ktoré ministerstvo má, sú premyslené. Ďakujem veľmi pekne za pozornosť. (Potlesk.)