Novotný, Viliam, poslanec NR SR (2013-05-31):
Ďakujem pekne za slovo. Vážená pani podpredsedníčka Národnej rady, vážené kolegyne, vážení kolegovia, som rád, že sa rozbehla diskusia k tomuto poslaneckému návrhu zákona, ktorý predkladáme spolu s kolegom Kaníkom. Ako ste už aj vy mnohí vo svojich vystúpeniach to zhodnotili, nie je to nový návrh, o to viac sa uchádzame o podporu pléna Národnej rady. Nediskutujeme o žiadnej novej problematike, diskutujeme o niečom, čo dobre poznáme. A ďakujem aj za veľmi odborné a presné pripomienky pani podpredsedníčky Jurinovej aj pána spravodajcu Mihála, ktoré, myslím, že boli namieste. Trošku ma mrzí, že do tejto diskusie sa nezapojili naši kolegovia z najsilnejšej politickej strany SMER, pretože viem, že táto problematika trápi aj vládu Slovenskej republiky. Viem, že táto problematika trápi aj ministerstvo práce, sociálnych vecí a rodiny. Poznáme diskusiu o detských prídavkoch. Všetci sme ju počuli. Tá diskusia začala. Nevieme, ako bude vyzerať finálny návrh, s ktorým minister Richter nakoniec príde na vládu a poťažne do Národnej rady Slovenskej republiky. Teraz by som špekuloval. Ale tá filozofia bola opakovane naznačená, filozofia o tom, že bude nejaký stropový príjem pre pracujúcich a ak budú mať vyšší príjem, nebudú mať nárok na detské prídavky. A druhá rovina filozofie, že tri deti a dosť. A rozprávame sa stále o 20 eurách. Zaokrúhľujem to veľmi jednoducho, aby sa nám dobre počítalo v hlave. Rozprávame sa o 20 eurách a veľa si od toho sľubuje ministerstvo práce, sociálnych vecí a rodiny. Ja si osobne myslím, že by sme nemali trestať pracujúcich ľudí. Pracujúci ľudia platia dane a odvody, pracujúci ľudia svojimi peniazmi umožňujú fungovanie sociálneho systému, svojimi peniazmi umožňujú fungovanie štátu. A trestať ich za to, že pracujú a snažia sa mať čo najlepší príjem, aby čo najlepšie uživili svoju rodinu, trestať ich za to, že dvaja pracujúci rodičia chcú mať aj štvrté dieťa a to štvrté bude od macochy, lebo už štát naňho nedá ani detské prídavky, podľa mňa nie je správne. Toto nie je dobrá cesta. Cesta, ktorou sa snažíme ísť s kolegom Kaníkom, s kolegom Frešom, s kolegom Štefancom, je tých zákonov, dneska bude viacej, je cesta, aby sme motivovali ľudí pracovať. Je cesta, aby sme zaviedli pravidlo, že ak niekto chce dávku, tak niečo pre to aj musí urobiť. Je pravidlo, aby pracovať sa oplatilo. Ten, kto pracuje, sa jednoducho musí mať lepšie ako ten, kto nepracuje. Nemôžeme ho trestať za to, že pracuje, aby sme potom mali peniaze pre tých, ktorí pracovať nechcú. To, na čo upozornil pán poslanec Mihál faktickou, mi zobral z pera, lebo som si to práve napísal. Včera som totižto o tom rozprával. Ja viem, že bol pokročilý čas, bolo krátko pred siedmou, ale hovoril som presne o tom, že návrh zákona o pomoci v hmotnej núdzi, ktorý predkladám, o ktorom budeme za chvíľočku hlasovať, o ktorom budete, vážené dámy, vážení páni, za chvíľočku hlasovať, je presne o tom, aby sme pre pracujúcu rodinu s nezaopatrenými školopovinnými deťmi, kde rodičia pracovali, aspoň jeden z rodičov pracoval, a nie vlastným zavinením sa dostanú do núdzovej situácie, lebo ochorejú a má už len nemocenské, lebo životný partner, ktorý pracoval, zomrie. Lebo napríklad hovoril som presne o príklade, ktorý teraz uviedol pán poslanec Mihál, že je to matka, ktorá pracovala za minimálnu mzdu, teraz išla na materskú s dieťaťom, jej materské je 221 eur, presne ako to povedal pán poslanec Mihál, a je samoživiteľka rodiny. A má ešte jedno školopovinné dieťa. Z 221 eur fungujú. Hovoríme o tom, že urobme v takomto prípade súbeh dávky zo sociálnych fondov, na ktorý si tento pracujúci človek sám odpracoval rokmi práce a výškami svojich príspevkov má nárok na tieto peniaze, urobme súbeh s dávkou v hmotnej núdzi. Pomôžme mu aspoň tak, ako pomáhame sociálne neprispôsobivým ľuďom, ktorí dostanú túto dávku pomoci v hmotnej núdzi. No a naozaj uznajte, žena, ktorá pracuje a má minimálnu mzdu, má materské 221 eur, človek, ktorý nikdy nepracoval, neurobil žiadnu aktivitu, má rodičovské 199 eur, skoro 200 eur. Aký je tam rozdiel? Oplatí sa pracovať? A on ešte si potom dokáže napočítať aj dávky v hmotnej núdzi, na čo tá matka, ktorá sama živí rodinu, nemá nárok pri dnes platnej legislatíve. Čiže, dámy a páni, spravodlivý sociálny systém, o tom je tento návrh zákona. To nie je o tom, že niekomu ideme uberať peniaze. To je o tom, že treba vedieť, že peniaze nie sú automaticky na pošte, ako to hovoria niektorí rečníci v tomto parlamente, ale že treba ukázať aspoň minimálnu snahu, aspoň minimálnu aktivitu u jedného z dvoch rodičov v ostatnom období štyroch rokov, v prípade nášho návrhu, ale to je na diskusiu, či v prípade dvoch rokov, to je len o diskusii v druhom čítaní. Ak bude chcieť pán minister Richter a poslanci za SMER, aby to boli dva roky, tak nech sú dva roky. Prosím, je to ešte prísnejšie. Aby ukázali aspoň tú minimálnu aktivitu, že odpracovali 270 dní, že študovali 270 dní, že sa zapojili do aktivačných prác. Skrátka, že nedostanú automaticky 199 eur len preto, lebo jednoducho majú dieťa a nikdy nepracovali. Mohli by sme hovoriť ešte o jednej veľmi vážnej téme v tejto súvislosti, o ktorej budem hovoriť aj pri ďalšom návrhu zákona o príspevku pri narodení dieťaťa, a to je problém, na ktorý ma upozornilo veľké množstvo občanov. Dostal som dosť veľa mailov, predovšetkým z východu našej republiky, o tom, aby sme urobili niečo s tým, aby mladiství, ktorí majú deti, to nerobili jednoducho preto, lebo chcú profitovať zo sociálneho systému. Ja viem, že som na veľmi tenkom ľade a veľmi diplomaticky sa snažím formulovať každé slovo a každú vetu, ktorú teraz poviem. Mnohokrát v osadách na východnom Slovensku vidíme trend kupovania rokov. Jednoducho sa určí, kto je rodič, aby čo najlepšie sa profitovalo na sociálnom systéme. Dalo by sa to veľmi elegantne, my sme od toho sporu diskutovali, dalo by sa to veľmi elegantne vyriešiť tým, že by sme jednoducho povedali, že všetko platí v sociálnom systéme, ale obaja rodičia musia mať osemnásť rokov. Je to na úvahu do budúcnosti. Určite by ste mi vedeli potom uviesť príklady, prečo to nebude fungovať, prečo by sme mali potrestať matku, ktorá má sedemnásť rokov a otec dvadsaťdva. Čiže naozaj je to diskutabilná téma, ale trend, ktorý tu zachytávame, že deti rodia deti a rodia ich preto, lebo jednoducho sú motivovaní sociálnym prostredím, v ktorom žijú, ich mať, lebo to znamená dávky. To znamená peniaze, to znamená stratu nutnosti pracovať, pretože, ako to ukazujú tieto čísla, sú na tom úplne rovnako, ako keby, dokonca sú na tom lepšie, ako keby pracovali. Dokonca sú na tom mnohokrát lepšie, viď hmotná núdza, o ktorej som hovoril včera, ako keby pracovali, tak tento systém nie je normálny. Cítime to všetci, že to nie je normálny. Ja sa o tom pokúsim možno povedať aj niekoľko viet pri ďalšom návrhu zákona, ktorý bude potom predkladať pán poslanec Kaník. Vážené dámy, vážení páni, chcel by som vás požiadať o podporu tohto poslaneckého návrhu zákona, ak ho nepodporíte v prvom čítaní, uisťujeme vás s pánom poslancom Kaníkom, že vám ho donesieme o šesť mesiacov znovu, keď medzitým pán minister Richter nepríde s nejakým riešením, ktoré naznačil, že by mohlo byť dokonca ešte prísnejšie ako riešenie, ktoré máte dnes na stole a o ktorom budete hlasovať. Ďakujem pekne za pozornosť.