Horváth, Michal, minister financií SR (2023-06-13):
Vážený pán predsedajúci, vážené panie poslankyne, páni poslanci, moje meno sa tu nepriamo spomínalo, tak som si dovolil na chvíľu požiadať o vašu pozornosť. V našom programovom vyhlásení hneď na prvej strane sa píše, že sa krajina nedá donekonečna riadiť zo spätného zrkadla, nemôžeme ignorovať trendy, ktoré určujú život v 21. storočí. Čo sa týka pohľadu na verejné financie, práve tento citát azda najlepšie vystihuje to, o čom, o čom hovorím ja alebo o čom hovoríme my a s čím sme, s čím sme konfrontovaní. Keď sa pozrieme z dnešných, z dnešného dňa dopredu, ešte nevieme, ako skončí tento rok, vôbec nevieme, ale bez ohľadu na to, čo sa ešte udeje v tomto parlamente, momentálne sú veci na príjmovej strane a na výdavkovej strane rozpočtu nastavené tak, že ak nespravíme nič, v nasledujúcich rokoch nás čakajú šesťmiliardové deficity. Nehovoríme to len my, je to aj v materiáli ministerstva financií, ktoré ešte pripravilo a predložilo na vládu predošlé vedenie. Potvrdila to len minulý týždeň aj Rada pre rozpočtovú zodpovednosť, Európska komisia. Tie naše verejné financie sú fundamentálne nastavené na obrovské diery v nasledujúcich rokoch. A toto je ešte pred tým, ako Slovensko nastúpi do fázy veľmi rapídneho starnutia populácie. V uplynulé roky sme mali zhruba päť-šesť ľudí v produktívnom veku na jedného dôchodcu, momentálne to už je len skôr štyri, štyria, ale o 20 rokov tu budú zhruba dvaja ľudia v produktívnom veku na jedného dôchodcu. A ten prechod z toho súčasného stavu bude veľmi rapídny, je to najrýchlejšie, druhé najrýchlejšie zhoršovanie v rámci Európskej únie a tá dynamika je obrovská výzva aj pre spoločnosť ako celok mimochodom, ale aj pre, najmä pre verejné financie. A my do tohto procesu nemôžme ísť s rastúcou trajektóriou dlhu a keď nič nespravíme v nasledujúcich, v nasledujúcich rokoch, náš dlh, miera zadlženosti voči HDP bude, bude rásť. Preto musíme konať, preto potrebujeme nejaký plán pre verejné financie, aby, nieže aby sme stabilizovali, ale aby sme sa pokúsili aspoň nateraz nastaviť naše, našu zadlženosť na klesajúcu trajektóriu, aby sme tomuto nezvratnému trendu; toto nie sú hypotetické prepočty, demografické predikcie, proste ľudia, ktorí sa nenarodili, tu nie sú a my sme tu a my budeme starnúť. Samozrejme, sú potom riešenia, ktoré už majú celospoločenský charakter a o nich sa ešte vôbec, vôbec, vôbec nediskutuje. Čo sa týka niektorých tých konkrétnych, konkrétnych bodov. Ja inak viaceré veci, ktoré spomínal aj pán poslanec, ale aj bývalý štátny tajomník u nás na ministerstve financií, ja vôbec nerozporujem. Je podľa mňa veľmi dobré naozaj, že sme, že máme dostatočnú hotovostnú rezervu na tento rok a z pohľadu financovania našich potrieb, z hľadiska splácania verejného dlhu a podobne sme na tom v poriadku. Patrí za to vďaka a je to, je to dobrá situácia, len je to taká situácia, ako keď máme veľkú hypotéku, máme, sme takmer na maxime na našej kreditnej karte a, samozrejme, je lepšie, ak máme v tejto situácii 10-tisíc na účte a nielen tisícku, hej, že tie potreby, ktoré máme akútne, vieme vďaka tej hotovostnej rezerve financovať, čo je, čo je dobrá vec. Zároveň ako aj pán premiér pred chvíľou hovoril aj tuto pán poslanec to naznačili, ja ani dokonca neviním za tú situáciu, neblahú situáciu vo verejných financiách nejakú konkrétnu administratívu. Je to historický vývoj a to som v zásade aj v tom článku, z ktorého, mimochodom, sa viac cituje titulok, ktorý som nikdy nepovedal, a menej sa hovorí o presnom výroku a presnej analýze situácie, ktorú som tam uviedol. Nemám problém súhlasiť s tým, že sme prešli ťažkými časmi, mali sme tu dve obrovské krízy, ktoré znamenali veľkú výzvu pre verejné financie nielen u nás, ale aj v zahraničí. Je prirodzené, že miera zadlženosti v tomto prostredí narástla, keby nebola narástla, by to bola chyba. Proste v takýchto situáciách verejné financie musia znášať tú, musia, musia proste to bremeno, ktoré by inak padalo na plecia ľudí a firiem. Okrem toho predošlá administratíva prijala aj niektoré zmeny aj v dôchodkoch, ktoré dlhodobo budú prospešné, ani v tomto sa nesporíme žiadnym spôsobom. Ale keď sa pozrieme na veci ucelene, napriek všetkému tomuto alebo aj kvôli, kvôli tým krízam, ale aj kvôli opatreniam, ktoré sa prijímali v minulom roku na dlhodobý horizont bez toho, aby boli nejako kryté, sme dnes objektívne v situácii, keď z hľadiska dlhodobej udržateľnosti máme obrovský problém. Je aj z môjho pohľadu jedno, či to je najhoršie alebo len tesne druhýkrát najhoršie v histórii. A tu by som sa inak chcel dostať k tej otázke odrezaného, odrezaného grafu. Ten graf nie je totižto odrezaný náhodou aj na stránke rozpočtovej rady. Tie čísla, ktoré sme my dvaja (rečník ukázal na premiéra) rátali ešte v roku 2012, sú neporovnateľné úplne s tým, čo nasleduje potom. Takže pokiaľ si dobre pamätám problém s Kažimírovým grafom dávno, bolo to, že na jednej, na jednom grafe boli ukázané neporovnateľné čísla, tak tzv. úplný graf, ak doplníme tam tie skoršie roky, má presne ten problém. Takže ak chceme ako-tak konzistentne vykazovať čísla, čísla od roku 2011 by sa nemali ukazovať v jednej tabuľke či v jednom grafe. Ale hovorím, je tam teda nejaká neistota okolo toho, fajn, možno to nie je najhoršia situácia, možno to len tesne druhá najhoršia situácia v histórii alebo, alebo odkedy sa toto meria. Európska komisia, mimochodom, tiež meria tieto ukazovatele, meria ich za podstatne dlhšiu históriu, tie údaje majú svoje tiež metodologické problémy, ale sú porovnateľné. Tam sme jednoznačne najhorší od roku 2006. Ale hovorím, že toto je taká zástupná téma, že teraz sa hádame, že či, či je, či je to úplne zlé, alebo len možno trošku lepšie. Podľa mňa sa treba pozerať dopredu a zodpovedná diskusia by mala byť o tom, že čo s tým, čo s touto situáciou budeme robiť. A presne to je v našom programovom vyhlásení, ten plán ozdravenia je presne o tom, aby sme dali na stôl možnosti, ktoré v tejto situácii máme. Spomínali sa aj, aj ratingové agentúry, ony vidia situáciu Slovenska rôzne, je ich viac. Jedna konkrétne mierne zlepšila výhľad pre Slovensko, druhá ponechala výhľad, výhľad nezmenený. To, o čo sa teraz sporia, je skôr o makroekonomickej situácii, keď si prečítame a naozaj inak tie ich analýzy sú dostupné, tam si človek nemusí vymýšľať, keď si, keď si prečítame tie analýzy, čo sa týka verejných financií, verejné financie obidve ratingové alebo dokonca aj viaceré; mimochodom, vo februári tohto roku nám iná ratingová agentúra znížila rating práve kvôli dlhodobému výhľadu ekonomiky a verejných financií. Ale keď si prečítame aj tie posledné, posledné hodnotenia, Standard & Poor´s používa riziká vo verejných financiách ako argument proti zlepšeniu výhľadu. Ony zvažovali situáciu v makroekonomike a situáciu vo verejných financiách a hovoria, že no, tá makroekonomická situácia nie je až taká zlá, ako sme si mysleli, že bude, pred rokom. Na druhej strane sú tu riziká vo verejných financiách, ale tak celkovo dobre, zlepšujeme výhľad. Moody´s hovorí, že no, ešte stále sú tam nejaké problémy, nie sú úplne zažehnaná tá naša závislosť na Rusku, preto ponechala výhľad rovnaký, ale všetky tieto agentúry sa zhodujú na tom, že keď nepredostrieme plán znižovania deficitov verejných financií, tak je náš rating ohrozený. A je super, že momentálne si vieme požičať pomerne lacno na, alebo vzhľadom na situáciu lacno na, na svetových trhoch, ale je dôležité, aby toto platilo aj do budúcna, a preto potrebujeme ozdravovať verejné financie. Ďakujem veľmi pekne za vašu pozornosť.