P. Hrušovský, podpredseda NR SR: (2001-09-12):
Pán poslanec Húska, nech sa páči, máte slovo. (Reakcie z pléna.) Pán poslanec Húska, nech sa páči, máte slovo. A. M. Húska, poslanec: Ďakujem, pán predsedajúci. Vážení páni ministri, členovia vlády, vážené kolegyne a kolegovia, chcem predovšetkým sústrediť vašu pozornosť na tú problematiku, ktorá je najproblematickejšia práve na celom rokovaní, a to je práve rozhodnutie o takzvanom skrátenom konaní v tejto oblasti. Každopádne sme proti riešeniu, pri ktorom ide o dlhodobé stabilizačné vývojové štrukturalizačné opatrenia, aby sme ich riešili nejakým náhlym, rýchlym režimom. Nie je to správne a koniec koncov treba povedať, že aj tie idey, o ktoré sa opierajú, sú idey veľmi spochybniteľné a chcel by som poukázať na viaceré z nich. Všimnite si, vážení priatelia, že v tej novej konfigurácii, ktorá nastala po voľbách v 1998, boli poverené práve také sily alebo tie takzvané elity rozpracovaním novej koncepcie usporiadania štátu, ktoré mali čo najmenej legitimovania aj zo samotných výsledkov volieb. Koniec koncov, pozrite sa na ľudí okolo pána Nižňanského, ktorý organizoval prípravu tých nových predstáv. Predstavoval vlastne krajný názor, ktorý nepodporovalo v obyvateľstve takmer nijaké významné percento občanov. A o čo sa opieral? Dlhý čas sa pomocou masmediálnej prevahy uskutočňovali doslova rozsiahle manévre vymývania mozgov informáciami o tom, ako je štát prebujnený, ako sa rozrástla a nekriticky zväčšila byrokracia, ako treba v demokracii dosiahnuť menej štátu a viacej samosprávy. Ak je to pravda, priatelia, tak to nie je v podstate možné, pretože byrokracia, byrokratické metódy vznikajú vo všetkých štruktúrach a aj v samosprávnej štruktúre existujú byrokratické prvky, a ak ich sústavne nekontrolujeme, môžu prerásť do nežiaducej roviny. A preto rozdiel medzi štátnou a samosprávnou byrokraciou je v tomto slova zmysle nie veľký. Zároveň chcem upozorniť nato, že v tom uvažovaní sa stále myslelo nato, že tento štát koniec koncov aj tak je nadmerný, treba ho umenšiť, treba pomocou toho hesla menej štátu dosiahnuť vlastne určité demontovanie kompetencií a väčšinou to hovorili aj ľudia, ktorí vlastne tento štát ani nechceli, takže vnútorne boli úplne odcudzení od toho, aby napríklad zmodernizovali správu štátu, verejné služby a aby tieto naozaj slúžili občanom. Chcem upozorniť, že ak je to pravda, že samospráva sama v sebe ako oslobodená od tlaku verejnej a štátnej správy predovšetkým, že je lepšia, tak samosprávou je aj organizovaný zločin, ktorého sme boli včera svedkami, ktorý je obrazom samosprávneho rozhodnutia organizovaných teroristov. Nie je to žiadne riešenie pre budúcnosť, pretože my, naopak, potrebujeme štát konsolidovať, štát dobudovať a v rámci neho, samozrejme, aj vnútorné kompetencie treba nanovo a nanovo v každom časovom období zvážiť, či sú rozumne rozdelené, alebo nie, pripúšťam, že ich treba korigovať, ale celkom určite nie nato, aby sme napríklad hovorili to, čo sa v novinách často opakovalo, že vlastne ide nám pomocou týchto žúp o vytvorenie akýchsi malých vlád, ktoré budú oveľa bližšie k ľuďom a budú vykonávať tieto postupy. Viete, že boli uvádzané argumenty o takzvanej kantonizácii Slovenska ako o metóde, ktorá je pozoruhodná, ktorú by bolo treba nasledovať. Ale chcem povedať aj k inšiemu. Základný problém je problém zdrojov. To znamená, že tento štát je podkapitalizovaný, má málo zdrojov a vonkoncom ich nezväčší tým, že tieto zdroje ešte nejakým dekoncentračným spôsobom rozdelíme dovnútra územia. Týchto zdrojov nepribudne a naopak, práve manko verejných investícií, ktoré sú vždy koncentrovaným zásahom verejného kapitálu, tie nebudú môcť potom tie menšie celky realizovať. A okrem toho aj vnútorne je to na nepochopenie. Hovorí sa o tom, že chceme dobudovať modernú občiansku spoločnosť, ktorá bude založená predovšetkým na samosprávnych princípoch, ale veď zároveň jedným dychom sa hovorí aj o tom, že okresné štruktúry sú prebujnené a že treba okresy de facto postupným spôsobom odstraňovať, tie takzvané malé okresy, ktoré vznikli opravou chýb, ktorá nastala za Novotného režimu, keď boli namiesto historicky vyvinutých okresov, menších okresných sídel vytvorené administratívne veľké okresy, ktoré vlastne koncentrovali správu štátu do menšieho počtu celkov. To znamená, že ani tá logika vnútorného argumentovania nie je vnútorne vyvážená. Chcem upozorniť, že je veľmi ťažko sledovať aj to, čoho sme boli svedkami a na čo upozorňovali koniec koncov aj správy našej SIS, že sú pokusy preniknúť hlavne do správy pozemkov, preniknúť zo strany organizovaného zločinu, mafií dovnútra štruktúry obecných a mestských zoskupení, v ktorých práve cítiac, že nie sú pod takou kontrolou, ako sú štátne orgány, môžu takýmto spôsobom konať. Takže všetky skutočnosti ukazujú, že aj samotná úvaha, na čom je založená táto takzvaná predstava o prestavbe, je úvaha absolútne neorganická, je úvaha, ktorá, naopak, destabilizuje a doslova tuneluje kompetencie štátu. My musíme najprv zvážiť, akým spôsobom dosiahnuť racionálne hospodárstvo, ktoré bude v stave produktívnou prácou zaistiť dostatok zdrojov, akumulovať tieto zdroje a potom realizovať rozsiahle investičné činnosti, pomocou ktorých znovu obnovíme dynamiku tohto hospodárstva. Z takýchto dôvodov teda rozhodne som toho názoru, že by sme nemali súhlasiť s tým, aby došlo ku skrátenému konaniu, procesy postupného reštrukturalizovania boli nakoniec uskutočnené už pred piatimi rokmi, keď bolo vytvorených 8 krajských celkov a ako demokrati musíte brať na vedomie, že aj túto štruktúru parlament odsúhlasil, že ostávame pri tých 8 krajoch, tak vlastne nemusíme sa náhliť, aby sme nejakým rýchlym režimom rozbili štruktúru, ktorú nám treba, naopak, zovretým spôsobom usporiadať. Z takýchto dôvodov preto navrhujem, aby sme odmietli skrátený režim postupu pri týchto piatich zákonoch a aby sme nechali priechod normálnemu posudzovaniu toho postupu. Nie je to ani bezpodmienečná podmienka, ktorú stavia dajme tomu bruselská administratíva voči Slovensku, pretože tie postupy, ktoré sú zabezpečené, už štvorročným konsolidovaním krajskej štruktúry sú dostatočne spoľahlivé na to, aby sme mohli ísť ďalej. Treba sa nám, naopak, vrátiť k novej hospodárskej politike, pomocou ktorej zaistíme relatívny dostatok zdrojov. Vonkajšie zdroje aj tak, ako vidíme aj s ohľadom na celkové zaostávanie konjunkturálnym priebehom na celom svete, nemôžeme očakávať v dohľadných rokoch, budeme sa musieť orientovať na vlastné zdroje. Tie vlastné zdroje ale musí začať produkovať fungujúce hospodárstvo, a nie zmrazené alebo podchladené hospodárstvo, ako sa to uskutočnilo v stagflakčnom modeli. Z takýchto dôvodov, prosím, podporte to, aby sme zamedzili zrýchlenému režimu prijatia zákonov, o ktorých je reč. Ďakujem.