J. Mikolaj, podpredseda vlády a minister školstva SR: (2009-02-04):
Pokiaľ ide o praktické pripomienky, najviac bolo pripomienok k samotnému fondu. Tam by som chcel povedať, že fond sme zriadili alebo navrhujeme zriadiť na podnet podnikateľského sektora. To nebol náš nápad, to poviem úprimne. Ale podnikatelia hovorili, že či už ide o konsignačnú daň a príspevky z nej, ktoré chcú do odborného školstva dať, toto by bol mechanizmus, ktorý by toto všetko riadil. Totiž zatiaľ ich môžu len tam dať, kde je istota, čo s tými prostriedkami bude. Ale keď zavedieme mechanizmus, systém a, samozrejme, vo vedení budú ľudia, ja som povedal, my vám zriadime ten fond, vy tam dáte peniaze a kľudne si ho riaďte vy. Hovorím, prečo by ho mal riadiť štát? Ale chceli, aby bol minister na čele tohto fondu formálne, aby bola istota, že to bude mať nejaké pravidlá hry, pretože my sme len predsa štátna správa, že sa tie finančné prostriedky využijú dobre. Ale na čo sa využijú, toto tu nie je. Na čo sa využijú, to budú navrhovať páni podnikatelia, ktorí chcú pomôcť odbornému školstvu. A to je celá filozofia  toho fondu. Ostatné je postavené už len na pravidlách, ako má byť vytvorený. Pravdu má pán poslanec Fronc, myslím, naproti vám, že tam nepatria štátne prostriedky. Ja si myslím, že tam nepatria štátne prostriedky, pretože ten samotný by-pass teda, to ma ani zas nenapadlo, že by sme nezneužívali. Ešte ho nemáme a ty už hneď rozmýšľaš, ako ho obísť, to ma fakt nenapadlo. Ale na štátne prostriedky máme iné mechanizmy, korektnejšie. Takže načo by sme tam dávali štátne prostriedky? Toto je na to, aby viaczdrojové  financovanie fungovalo, aby od podnikateľov bola istota, že s tými prostriedkami sa korektne seriózne bude nakladať. Uvidíme, ako to pôjde. Možnože po začiatkoch, kým sa tá dôvera vytvorí, pomalšie, ak bude dôvera, tých prostriedkov tam bude postupne oveľa viac. Tá štruktúra toho zákona, ona sa nedá hodnotiť celkom podľa počtu strán, že keď je 16 strán, takže je zle. Ale zákon má štyri také hlavné body, to sú rady, k tým sa ešte vrátim, daňové stimuly, fond rozvoja a príspevok zamestnateľnosti. To sú štyri také nosné body celého toho zákona a ostatné už je len technika alebo podpora toho. No teraz k tomu systému, pán Szigeti, ktorý ste vy navrhovali, že čo ešte a čo viac by tam malo byť. Tak, samozrejme, my sme rozmýšľali nad technikou, ako pomôcť odbornému školstvu. Fakt je aj ten, že boli názory, že odborné školstvo nevychováva to, čo potrebuje prax. Ale teraz, keď sa nám to vracia, a tie čísla posledné hovoria, že sa nám vráti asi 1 500 kvalifikovaných ľudí, tak zrazu už tento problém prestáva byť. Takže, v poriadku, ale uvidíme, čo bude po kríze. Ale ten mechanizmus, ten systém nás napadol len taký, aký sme tu dali, s tým, že do toho zakomponujeme samosprávy. Totiž samospráva, povedzme, regionálna samospráva, by podľa nášho názoru mala byť tá, ktorá by tú reštrukturalizáciu a tú efektívnosť, ale aj nové študijné programy definovala samotná. Mali by mať predstavu, čo v tom kraji, čo na Orave, čo na Kysuciach, čo na južnom Slovensku, čo na východe je prioritné, či je to cestovný ruch alebo niečo iné. A podľa toho by definovali potreby a štruktúru, lebo kto iný by to mal robiť. No a ako by to malo byť? No tak sme povedali, že urobíme rady, dáme im kompetencie a tam nech sa to odzrkadlí. Samozrejme, musia vytvárať nejaké koncepcie a systémy. Ale nech ich aj oponujú aj podnikatelia, povedzme, aj štát, aj samospráva. A nech sa na niečom tam skúsia dohodnúť, lebo iný mechanizmus, nejaký absolútny systém podľa mňa nemá šancu. Áno, bude ešte zákon o pedagogických zamestnancoch. Možnože budúcu stredu ho dostanem do vlády, dnes ešte máme jedno rozporové konanie. A posledný zákon, ktorý by mal uzavrieť celú tú štruktúru reformy, je zákon o celoživotnom vzdelávaní, ktorý bude posledný. A ten príde niekedy na jeseň. Ministerstvo životného prostredia, môžeme doplniť, nie je problém. S rodičmi je to zložitejšie, lebo nie je jednoduché, aby tu bol nejaký zástupca za 1,6 mil. rodičov. Územná školská rada, v poriadku. A ešte pokiaľ ide o tú štruktúru odborných škôl a gymnázií, my dneska nemáme tú štruktúru takú, máme z detí 73 % na odborných školách a 27 % na gymnáziách, čiže v priemere to nie je zlé, deformovaná je Bratislava, kde je to cez 50 %. Čiže neviem, či potrebujeme to číslo zistiť, ale myslím, že 70 % je dobrých. Ale druhá vec je tá, že 70 % z týchto detí z odborných škôl nám ide na vysoké školy. A to tiež neviem, či je dobré alebo zlé, či je toto cieľom odborných škôl, aby 70 % išlo študovať na vysoké školy. To si musíme povedať. Ale zatiaľ je to tak. Čiže, potom tie odborné školy nie tak celkom zodpovedajú potrebám praxe, pretože len 30 % nám do tej praxe odchádza. Ďakujem pekne.