Mikloško, Jozef, poslanec NR SR (2014-06-11):
Ďakujem pekne. Pani podpredsedníčka, vážení kolegovia, kolegyne, pán navrhovateľ, ja som už v úvodnom slove všeličo povedal, takže, samozrejme, nebudem sa opakovať. Skôr troška reagovať na to, čo som tu počul, a ešte niekoľko poznámok dám, ktoré neodzneli. Mnohí kritizujú vetu, že na uznanie poškodenia očkovaním postačuje pravdepodobnosť príčinnej súvislosti. Fakt, že to je vágne, ale fakt, že je to formulácia z iných štátov, najmä z Nemecka, kde veľmi trvali na tejto vete, a je kopu výkladov teoretických, jak túto vetu treba rozumieť. Takže je to prevzané odtiaľ. Ja som hovoril s pani ministerkou minule tu dosť dlho na túto tému. Som bol milo prekvapený, že vlastne nepovedala, že nevíta túto diskusiu, sama vie, že sú tam riziká s týmto spojené, a teda tak ako, ešte sa k tomu vrátim, mi aj odpovedala niečo na moje dve interpelácie, na druhú ešte nie, ale na tú prvú, tak niektoré jej formulácie použijem. Treba si uvedomiť aj to, že vedecký rozvoj vo svete silno ide dopredu, fakt, už to tu bolo spomenuté, v mnohých internetových časopisoch behajú veľké štúdie, ktoré naši ľudia čítajú a sú informovaní a, samozrejme, púšťajú do ďalej do svojich novín. Veľmi iniciatívne v tomto postupuje časopis Dieťa. Myslím, že v každom čísle má jeden taký článok, ktorý hovorí o tomto. Aj časopis Lekárnik má veľmi zaujímavé články na túto tému, nehovoriac už o vedeckých štúdiách v cudzích jazykoch, ktorých je tiež dosť. Tiež pripomínam, že toto neni iniciatíva absolútne nová, že pred piatimi rokmi pani poslankyňa Mušková navrhla veľmi podobný zákon, ktorý tesne neprešiel do druhého čítania. Vtedy o tom tu bola, je tomu päť rokov, dlhá diskusia. Z rôznych dôvodov teda neprešiel do druhého čítania a tá téma sa nám bude vždy vracať. Je zaujímavé, že sú také dva tábory medzi tými, čo chcú očkovať, tí, čo nechcú očkovať. Tu vôbec nehovoríme, nespochybňujeme očkovanie, či je povinné, dobrovoľné. Aj keď je zaujímavé, že naozaj v štátoch Európskej únie, v trinástich, je očkovanie dobrovoľné a v dvoch, myslím, Nórsko a Island, ktoré nie sú v Európskej únii, je tiež dobrovoľné, hoci tam s tým nejaké problémy, zdá sa, že nemajú. Chcem povedať, že tie dva tábory, o ktorých som tu hovoril, skutočne veľmi medzi sebou nekomunikujú. Keď má jedna konferenciu, nepozve tých druhých, alebo pozve, a tí neprídu, aj opačne. Minule som bol napríklad, tuším, v Novej alebo v Malej scéne tam pri Dostojevského, plná divadelná sála ľudí, veľmi kvalifikované panelové diskusie, naozaj tí ľudia veľa vedia. Kopu mladých ľudí, vyzeralo to zaujímavo v auditóriu, bolo to veľmi poučné a zaujímavé. A teda túto tému nemožno podceňovať a nemožno sa tváriť, že absolútne títo ľudia nemajú pravdu alebo že to len nejakí radikáli. No, teraz pár slov, ktoré som ešte chcel dodať k vystúpeniam, ktoré tu odzneli. To, že u nás sa naozaj zdravotný stav detí zhoršuje, že je alarmujúci, že dneska aj deti majú choroby, ktoré sa v minulosti vyskytli v dospelosti, je pravda. Že je veľa alergií, astmí, oslabenia imunity, že počet autistických detí stúpa, ja sa nepamätám, že by v mladosti som také dieťa videl. Možnože sa to vtedy ináč volalo, že v USA je 2 mil. autistických detí. Samozrejme, že to má veľký vplyv aj na liečebné náklady. A je nemálo štúdií, to som už tu spomenul, ktoré hovoria, že zlý zdravotný stav detí súvisí aj s narastajúcim počtom vakcín pri očkovaní a tým aj s množstvom chemikálií, ktoré sa dostanú do organizmu, najmä veľmi malých detí. Na Slovensku je zavedené povinné očkovanie, pričom voči odmietajúcim rodičom sú finančné sankcie. A je správna logika, že keď teda štát prikáže a aj udelí sankciu, tak potom by mal riešiť aj tie problémy, ktoré potom vzniknú. Podľa nedávneho článku, som čítal niekde, že iba 3 % rodičmi nahlásených reakcií na očkovanie lekári hlásia Štátnemu ústavu na kontrolu liečiv. To by sa relatívne ľahko dalo zistiť aj nejakou interpeláciou. Isteže, farmakologické firmy nesmú diktovať medicíne, ale musí to byť naopak. Dneska, sa obávam, že nie je tak a že dneska tých reklám na lieky aj na vakcíny je všade veľmi veľa. Je taký pán doktor, volá sa Rosipal, je z Popradu-Veľkej, musí byť veľký bojovník, pretože mi dal celú korešpondenciu, ktorú má s ministerstvom zdravotníctva, so ŠÚKL-om, s mnohými ďalšími organizáciami, a pritom veľmi pokorne žiada iba vytvoriť komisiu, ktorá by sa venovala problematike, pracovnú skupinu k problematike sledovania a očkovania a postvakcinačných reakcií. A zaujímavé, keď to sledujete, ako jedna, každý hovorí, že je to výborné, dobré, treba to, ale posúva to na ďalšieho. Tak to ide dokola, až ten predposledný pošle znova na toho prvého. Ja som dal interpeláciu nedávno pani ministerke, ešte na ňu odpoveď som nemohol dostať, je tomu snáď týždeň, kde som to celé vysvetlil a prosil som ju o odpoveď na tému zriadenia pracovnej skupiny, na tému, o ktorej som hovoril. Pani ministerka v svojej zaujímavej odpovedi mi povedala, že očkovacie látky, tak ako ostatné lieky a liečivá, nie sú vždy stopercentne účinné a môžu spôsobiť nežiaduce reakcie, a teda po ich aplikácii sa môžu vyskytnúť nežiaduce reakcie. Teda patria medzi liečivá a mali by byť rovnako posudzované ako nežiaduce účinky pri aplikovaní liekov. To sa nateraz nedeje. Príbalové letáky hovoria o nežiaducich účinkoch liekov, keď sa u pacienta vyskytnú, majú možnosť sa odvolať až na súd nakoniec, ale, myslím, ŠÚKL to rieši, ale v súvislosti s odškodnením alebo s prípadom očkovania a nežiaducimi aj vážnymi účinkami sa nič takéto nedeje. Je zaujímavé, že aj súdy už existujú, napríklad náš Najvyšší súd, a to je modelový príklad, dal za pravdu pani žalobkyni Beáte Jelínkovej z Košíc a rozhodol, že Úrad verejného zdravotníctva na jej apel musí zaplatiť náhradu trov konania 537 euro. To je zaujímavé, že na tento súd, Najvyšší súd, po viacerých odvolaniach by sa mohli ľudia aj odvolávať, lebo je to modelový príklad. Takisto som našiel, ale to bolo len v tlači, teda prípad zo Štrasburgu, kde súd rozhodol zaplatiť 2 400 euro odškodnenému za nútené očkovanie. Bolo to v Ukrajine, ale, žiaľ, aj následné úmrtie tohto človeka, čiže tá spojitosť s tým očkovaním sa nedokázala, ale proste súd to tak formuloval, že Ukrajina musela zaplatiť 2 400 euro tomu poškodenému, resp. jeho rodine. Že tých prípadov je veľa, pán poslanec Uhliarik hovoril o tom poslednom roku, ja mám štatistiku, že na BCG vakcínu bolo 1 406 prípadov za posledných, od roku 2006, čo je osem rokov, poškodenie na iné vakcíny bolo 323, z toho závažné 293. Aj na základe toho potom tá antituberkulózna vakcína BCG bola k 31. 12. 2011 stiahnutá z obehu alebo už nie je povinná, tak ako bola predtým. Vážení, čo ešte snáď na záver povedať. Som presvedčený, že očkovať treba. Už aj dnes sú niektoré očkovania nepovinné, chrípka, AIDS, encefalitídy, ale že treba očkovať zdravé deti, deti od dvoch rokov, napríklad v Japonsku je to tak, a že nemajú to byť mnoho kombinácie, čo ja viem, šesť kombinácií naraz malému dieťaťu sa mi zdá mnoho. Viete, že existujú knižky Doba jedová a že maximálne trojkombinácia, ako laik by som povedal, mám to tiež z literatúry. A často sa očkujú aj deti poškodené pri predchádzajúcich očkovaniach, to rodičia hlásia. Neberú sa do úvahy kontraindikácie, ktoré sú v letákoch, a potom sa často nehlásia nežiaduce účinky, o čom som už hovoril. Takže myslím, že to bolo všetko. Ďakujem za pozornosť, a teda vyzývam vás aspoň k tomu, aby ste pochopili, že toto je téma hodná diskusie, a keď by prešla do druhého kola, čo verím, aj keď nie som presvedčený, tak máme možnosť to naozaj vylepšiť pozmeňovacími návrhmi. Ďakujem.