Fronc, Martin, poslanec NR SR (2015-05-22):
Ďakujem pekne, pán podpredseda. Vážené kolegyne, kolegovia, celkom iste registrujete, že tento zákon je takpovediac „never ending story“, ja som sľúbil a povedal, že ja sa s ním vrátim do parlamentu, čiže ho opätovane predkladáme spolu s kolegami. A tá základná myšlienka, v krátkosti zopakujem, je tá, aby sme umožnili deťom do školy bezpečnú a slušnú dopravu, tak ako to existuje v mnohých vyspelých krajinách. A ten dopravný systém je zabezpečený prostredníctvom školských autobusov. Autobusov, ktoré majú špeciálne označenie, ktoré vozia deti jednak na školské vyučovanie a domov zo školského vyučovania, alebo prípadne ich rozvážajú pri iných akciách, ktoré sa uskutočňujú s deťmi, či už idú na výlet, alebo na nejakú inú povedzme spoločensko-kultúrnu akciu. Dôvod, pre ktorý to predkladáme, je ten, aby sme zaistili pre deti jednak naozaj bezpečnú dopravu a jednak aj slušnú dopravu. Pretože dnes zo skúseností viacerí z nás vedia, že pri doprave domov zo školy sa deti častokrát stretávajú v autobusoch s ľuďmi, ktorých vystupovanie je prinajmenšom spoločensky nevhodné, teda aby som to povedal úplne na rovinu, ktorí bežne používajú vulgárne vyjadrenia, a neraz aj v tom autobuse sú v stave pomerne vysokého ovplyvnenia alkoholom. Čiže to sú, myslím si, že dostatočné dva dôvody. A tretí dôvod je k tomu, je ten, aby sme jednoducho pomohli riešeniu problému, ktorý na Slovensku existuje, a to je, že na Slovensku pre takú malú krajinu máme veľmi veľa škôl a z tých škôl je veľa škôl málotriednych. Samozrejme, že súvisí to aj s geografickou štruktúrou krajiny, pretože je tu veľa hôr, veľa dolín, takže tá dochádzka do školy častokrát nie je jednoduchá. Ale tie málotriedne školy alebo neplnoorganizované školy sú výrazný výdavok štátu. Keby som chcel urobiť porovnanie, tak k počtu obyvateľov Slovensko má dvojnásobok základných škôl ako napríklad také Slovinsko. A to určite nie je malý výdavok. Týmto spôsobom by sa dalo jednoducho motivovať starostov obcí a vôbec obecné zastupiteľstvá, aby sa združili a aby jednoducho niektoré školy prestali existovať a bola spoločná škola. Viete, problém financovať tieto malé školy je veľký a možno ste zaregistrovali, lebo sme tu mali v prvom čítaní vládnu predlohu zákona, ktorým sa mení a dopĺňa viacero zákonov, ale je to uvedené hlavne ako zákon školský, teda o výchove a vzdelávaní, zákon č. 245/2008, a tam je jedna časť, ktorá hovorí o tom, že umožní sa spájať v málotriednych školách všetky triedy. Doteraz tá možnosť bola odôvodnene len taká, že keď, tak sa spájal prvý s tretím a druhý so štvrtým ročníkom z toho dôvodu, aby sa nespájali triedy, ktoré sú veľmi blízko seba, čo sa týka obsahu učiva, aby sa to jednoducho nemiešalo, teraz sa to umožní podľa tejto predlohy všetky triedy málotriednej školy spojiť. Čiže istým spôsobom, samozrejme, že to čosi ušetrí, pretože miesto dvoch učiteľov, čo je v tomto prípade najvyšší náklad, mimochodom, náklady na zabezpečenie výučby na pedagógov z tej celej sumy, vôbec aj v iných školách, dohromady robia asi 85 %. Len zvyšných 15 % je na energie a na ostatné školské výdavky. Čiže mzdové náklady sú najvyššie. Ja viem, že šetriť treba, ale táto cesta podľa mňa nie je dobrá, nie je dobrá, pretože vedie vlastne k zníženiu kvality výučby, keď budete mať všetky triedy pospájané dokopy, tak určite to nie je dobrá cesta a pripomína mi to tak situáciu výučby na slovenských obciach v 19. storočí. A ja som presvedčený, že jednoducho treba redukovať počet škôl, áno, sú to častokrát neefektívne výdavky, ale tá cesta, o ktorej si myslím, že je dobrá, je cesta motivačná, ktorá ich navedie. A školské autobusy sú jedna z tých ciest, pretože v tomto návrhu zákona sa hovorí o tom, že na zriadenie školského autobusu by štát prispieval a, samozrejme, nechcem, aby to bol nejaký veľký výdavok jednoročný, preto ten rozbeh školských autobusov je naplánovaný na päť rokov. Postupne od 1. januára budúceho roku by začal výdavok a ročný výdavok štátu, predpokladáme, 7 mil. eur, to z hľadiska rozpočtu určite nie je čiastka, ktorá by takpovediac zarazila klin do nášho rozpočtu, a myslím si, že pre naše deti, pre ich vzdelávanie, pre kvalitu vzdelávania, ale aj pre bezpečnosť a slušné prostredie stojí za to. Čiže navrhujeme, aby sa tie výdavky delili medzi štát a obec, ktorá sa rozhodne zriadiť. No a potom sú tam opatrenia uvedené v tom zákone, ktoré jednoducho zabezpečia to, aby to fungovalo naozaj v prvom rade pre deti. Lebo, žiaľbohu, musím povedať, že na Slovensku sa často stáva, že keď sa čosi urobí, zriadi, tak v konečnom dôsledku neraz sa stáva, že ten pôvodný cieľ, pre koho to je určené, sa stratí a na všeličo iné sa používa. Čiže toto je návrh, ja sa domnievam, že aj keď teraz nie som až taký veľký optimista, že bude schválený, som presvedčený, že raz príde doba, keď k tomuto návrhu sa poslanecká snemovňa vráti, a možno v inej podobe, ale systém školských autobusov zavedie tak, ako to funguje vo väčšine kultúrnych krajín. Ďakujem.