I. Farkas, poslanec: (2009-10-27):
Návrh štátneho rozpočtu na rok 2009 sa zostavil ešte pred odhadmi vplyvu hospodárskej krízy na slovenské hospodárstvo. V zmysle zákona o rozpočtových pravidlách do konca októbra 2008 ho odsúhlasila vláda a zaslala do Národnej rady na schválenie. Premiér Fico vtedy vyhlásil, že ten rozpočet je najsociálnejší v histórii Slovenska. Ja som vtedy dodal, že má ale jednu jedinú chybičku, že je nereálny, stojí na vode. Návrh štátneho rozpočtu sa totiž zostavil na týchto základných pilieroch. Sú to hospodársky rast 6,5 %, pôvodne v takejto výške schválila vláda návrh štátneho rozpočtu, a miera nezamestnanosti 9,4 % a miera inflácie 4 %. V novembri 2009 dva týždne pred zahájením rokovania o návrhu štátneho rozpočtu som vyzval vládu, aby stiahla návrh štátneho rozpočtu na rok 2009, vo vzťahu k reálnym odhadom dopadov hospodárskej krízy zreálnila príjmovú stránku a schválila upravený rozpočet a aby potom opravený návrh opäť predložila na schválenie do Národnej rady. Vláda urobila jedinú korekciu pred rokovaním v Národnej rade, v parlamente. Znížila odhadovaný hospodársky rast na 4,6 %. A znížila tým adekvátne príjmy. A zvýšila schodok štátneho rozpočtu. Buďme ale úprimní. Začiatkom decembra 2009 reálne uvažujúci ekonóm nemohol vychádzať  z hospodárskeho rastu na tento rok vo výške 4,6 %. Teda vláda aj po úprave predložila nerealistický návrh štátneho rozpočtu do parlamentu na schválenie. A potom v priebehu januára a februára sa to všetko zomlelo. Minister financií v prvom polroku viackrát aj vzhľadom na naše opozičné výzvy avizoval, že do 15. augusta tohto roku predloží do vlády na schválenie revidovaný návrh štátneho rozpočtu na rok 2009, pretože bude treba v tomto roku  šetriť. Revidovaný návrh štátneho rozpočtu ale nepredložil. V auguste to zdôvodňoval tak, že šetrenie sa udeje až v budúcom roku, roku 2010, s tým, že   dôjde k drastickému šetreniu v niektorých rezortoch. Minister financií avizoval neskoršie predloženie návrhu štátneho rozpočtu na rok 2010 do vlády na schválenie do 30. septembra. Mali sme vtedy podozrenie, či náhodou pán minister a vláda nehrá na rozpočtové provizórium, minimálne na začiatku budúceho roka. A teraz zrazu dochádza k náhlym zmenám. Minister financií sa zrazu niekam poponáhľal. Načo také urýchlené schvaľovanie  rozpočtu bez pripomienkového konania sociálnych partnerov? Skrátka, vyjadrenia a postoje ministerstva financií boli v tomto roku ako na húsenkovej dráhe alebo na hojdačke, raz dole, potom hore a zas naopak. Iste, dá sa to zdôvodniť náhlymi zmenami stavu verejných financií. Iste to tak zdôvodní aj minister financií. Ja v tom ale vidím nekoncepčnosť, nemohúcnosť,    hysterické reakcie na vývoj  situácie vo verejných  financiách a to všetko zakryté jediným záujmom, záujmom o maximálne plytvanie verejnými financiami, ako keby všeliekom na riešenie dopadovej hospodárskej krízy bolo nezodpovedné, neúmerné plytvanie vzhľadom na príjmy, a teda možnosti štátneho rozpočtu. A čo sa vôbec udialo, o čom teda teraz rokujeme? Minister financií celý rok nás ubezpečoval až do augusta, že predloží revidovaný návrh štátneho rozpočtu na tento rok. On ho podľa prísľubu nepredložil. Na druhej strane ale vláda schválila návrh štátneho rozpočtu na rok 2010. Vláda teda schválila štátny rozpočet na budúci rok bez toho, aby revidovala štátny rozpočet na rok 2009. A, ajhľa, teraz so značným omeškaním nám vláda konečne predložila revíziu štátneho rozpočtu na tento rok s radikálnymi zmenami, znížením príjmov štátneho rozpočtu o 2,2 mld. eur, zvýšením schodku štátneho rozpočtu na trojnásobok a zvýšením objemu záväzkov štátu na splátky istín štátneho dlhu na dvojnásobok. Ponaučenia sú nasledovné. Po dlhom čase tak vláda nielen verbálne, ale aj fyzicky, formálne priznala, že má s verejnými financiami obrovské problémy. Po druhé, vláda s priznaním otáľala až do posledného okamžiku. Učinila tak až po schválení návrhu štátneho rozpočtu na rok 2010 vládou a tesne pred jeho schválením v Národnej rade, to z politických  dôvodov. Veď je to  nepríjemné priznanie. Po tretie, že korekcie budú tak vážne a hlboké, to nik nečakal. Korekcie sú dôkazom toho, že vláda nemá záujem šetriť. A korekcie sú napokon dôkazom aj toho, že táto vláda nezadržateľne a nebezpečne zadlžuje krajinu na úkor budúcnosti. Vláda teda priznala, že nie je  pravdivý výrok premiéra o tom, že sa nezadlžujeme, keď ho vyriekol ihneď po schválení návrhu štátneho rozpočtu na budúci rok vo vláde. Pán minister, aspoň v nejakom pomere k zníženým príjmom prečo neupravíte, neznížite aj výdavkovú stránku štátneho rozpočtu na tento rok, na rok 2009, ako ste to avizovali v priebehu leta, že dôjde k drastickým škrtom v niektorých kapitolách? Vašou politikou totiž nútite šetriť samosprávy a siahate im na príjmy, podnikatelia a firmy krachujú, opúšťajú Slovensko, zásadne sa zhoršilo podnikateľské prostredie, rodiny a ľudia sú prinútení šetriť okolnosťami, dopady  hospodárskej krízy pociťujú najmä oni, veď miera nezamestnanosti rýchlo rastie. Každý šetrí, len vy, ministerstvo financií, nechcete šetriť. A ako správca Štátnej pokladnice neprinútite šetriť ani ostatné rezorty. Výsledkom vašej fiškálnej politiky bude v budúcom roku scenár podobný tomu maďarskému z prvej polovice tohto roka. Vďaka tomu, že v najlepšom období sme zaviedli euro, to nás zachránilo, vôbec sme necítili dopady finančnej krízy. Dopady hospodárskej krízy boli o to hlbšie. Tie ale boli vyvolané vonkajšími okolnosťami, poklesom dopytu po tovaroch a výrobkoch fabrík na Slovensku na rozhodujúcich trhoch v západnej Európe. Ale vďaka vašim nekompetentným zásahom, vďaka vašej nekoncepčnej fiškálnej politike onedlho budú výrazné signály finančnej krízy, budú problémy so splácaním hypotekárnych úverov, spotrebných úverov obyvateľmi, ale aj komerčných úverov podnikateľmi a spoločnosťami. A viete, pán minister, v čom je problém? V tom, že v Maďarsku po zásahu vlády Gordona Bajnaia sa verejné financie stabilizujú, dochádza k ozdravnému procesu, zatiaľ čo tu na Slovensku sa situácia z mesiaca na mesiac zhoršuje, kríza sa prehlbuje. A nakoniec dovoľte, aby som vyjadril počudovanie nad tromi súvislosťami. Po prvé. Slovensko je najmladším členom eurozóny. Európska komisia zahájila konanie voči Slovensku a iným členským štátom za nedodržanie maastrichtských kritérií. Vami to jednoducho nezamávalo. Vy kľudne idete znižovať príjmovú stránku štátneho rozpočtu a chladnokrvne ponecháte výdavkovú stránku na pôvodnej úrovni. Po druhé. Pred zavedením a počas zavádzania eura ste vždy s radosťou privítali eurokomisára pre menovú oblasť Joaquína Almuniu. Osvojili ste si jeho rady, odporúčania a všetko, čo on vlastne vám, vláde a ministerstvu financií, odporúčal. Teraz keď sa vyjadril, že na Slovensku je značne ohrozená rovnováha a udržateľnosť rovnováhy vo verejných financiách, hrozí nám destabilizácia, akosi vám jeho rady a upozornenia nejako unikajú. Nechcete si ich vziať k srdcu. Po tretie. Na poslednom zasadnutí ECOFIN-u sa dohodlo, že na rozdiel od doterajšej fiškálnej politiky odporúčajú každému členskému štátu Európskej únie znižovať deficity verejných financií, teda prinútia členské štáty šetriť. Nevnímam odozvu tohto odkazu na Slovensku, ako by vláda nepočula, nevnímala odkaz a odporúčania ECOFIN-u. Tomu sa hovorí odvaha a hazard s budúcnosťou fiškálnej rovnováhy na Slovensku. Za poslanecký klub Strany maďarskej koalície – Magyar Koalíció Pártja vám môžem povedať, že nesúhlasíme s takýmto polovičatým riešením, keď na jednej strane sa priznáte, že vo verejných financiách je obrovská diera, veľká bublina, ale adekvátne to nechcete vyriešiť znížením výdavkovej stránky, teda šetrením. Preto nezahlasujeme za váš návrh. Ďakujem pekne.