Kaník, Ľudovít, poslanec NR SR (2012-09-25):
Ďakujem veľmi pekne. Vážená pani podpredsedníčka, vážené plénum Národnej rady, súčasná slovenská spoločnosť sa borí s mnohými problémami. Ani jeden nemožno bagatelizovať, ani jeden nie je malý. Máme tu, žiaľbohu, strašné množstvo veľkých problémov. Zákon, ktorý predkladám spolu s kolegami, sa dotýka jedného z najväčších, dnes už najväčších, problémov Slovenska. Tento problém rastie. To je ďalšie negatívum danej situácie. Tento problém nie je veľký a zhruba rovnako veľký po celú dobu, ale tento problém sa stáva stále naliehavejším a naliehavejším. Preto odkladať riešenie tohto problému, tváriť sa, že to nie je až také zlé, zľahčovať to rôznymi argumentmi a zámienkami, naozaj nie je dobrou správou, nie je dobrou vecou pre občanov Slovenska. Na mnohých miestach Slovenska, na niektorých omnoho viac ako v iných oblastiach, ale sú regióny, ktoré s tým zápasia veľmi silno a veľmi tvrdo a naozaj sa boria s týmto problémom, existuje situácia, že vznikajú čierne stavby, ktoré nielenže sú čiernymi, nielenže vznikli bez stavebného povolenia a potrebnej dokumentácie, ale sú postavené na cudzích pozemkoch. Mnohokrát na súkromných pozemkoch. Mnohokrát na pozemkoch ľudí, ktorí napriek tomu, že im ústava zaručuje ochranu súkromného vlastníctva, vzhľadom k legislatíve a vzhľadom k skupine občanov, ktorí takto zneužívajú systém, sa nevedia brániť. Prečo je tomu tak? Prečo sa nevedia brániť? Prečo nie je v súčasnej legislatíve dostatok možností nato, aby sa vlastníci svojich pozemkov domohli práva, aby sa domohli ochrany svojho súkromného vlastníctva, ktoré im zaručuje ústava? Z jedného jednoduchého dôvodu. Neexistuje úcta pred zákonom u neprispôsobivých skupín obyvateľstva. Neexistuje možnosť dosiahnuť súčasnou legislatívou nápravu, pretože priestupky, ktorými väčšinou toto konanie je, sa nedajú vymáhať. Nedajú sa aplikovať tresty pre poberateľov sociálnych dávok. Táto veľká skupina obyvateľstva, žiaľbohu, veľká skupina obyvateľstva, požíva absolútnu priestupkovú imunitu. Nemôžme sa na tento stav prizerať ďalej nečinne. Občania od nás žiadajú nápravu, pretože naozaj existuje niekoľko konkrétnych prípadov. Stretol som sa s mnohými ľuďmi, ktorí sú atakovaní touto situáciou, ktorí dennodenne strádajú, ktorí dennodenne sú pod psychickým tlakom, mnohokrát aj fyzickým, a sú bezmocní. Aký majú pocit z tejto krajiny, z jej možností ochrany ich ako poctivých a slušných občanov tejto krajiny, keď im ani úrady, ani zákon, ani nikto nevie podať pomocnú ruku? Tieto problémy, toto je len jeden, toto je vrchol ľadovca, ktorý je možno najviac vypuklý pri nedodržiavaní zákona, nedodržiavaní priestupkového zákona a nemožnosti vymáhať od konkrétnej skupiny obyvateľstva, skupiny obyvateľstva, ktorá je poberateľom sociálnych dávok, dodržiavanie tohto zákona. Ale tento problém je najvypuklejší, pretože sa dotýka nielen porušenia zákona, ale dotýka sa protiprávneho zaberania, rovno možno povedať, krádeže súkromného vlastníctva, na ktoré sa slušní občania môžu, žiaľbohu, len prizerať. Tolerovať tento stav, hľadať dôvody nato, prečo to ešte netreba riešiť, hovoriť o tom, že komplexné riešenia sú potrebné, je už neskoro. Už nemáme čas. Už včera bolo neskoro. A preto som presvedčený, že tieto problémy treba riešiť za pochodu. Treba riešiť hneď a okamžite, akonáhle sa ponúkne riešenie, aj keď parciálneho problému, a to potom vyskladá v konečnom dôsledku komplexné riešenie a bude urýchľovať prijatie komplexného riešenia. Rečí, štúdií, diskusií a odkladaní problému – a za ten čas tento problém narástol do obrovských rozmerov – už bolo dosť. Ľudia od nás chcú činy. Ľudia chcú vidieť, že naozaj máme vôľu im pomôcť. Nie ich klamať nejakými sladkými rečami. To už naozaj počúvali za tie roky, ktoré tu boli mnohokrát, stovky, ba tisíckrát. Preto predkladáme návrh zákona, ktorý zamedzí pokračovaniu tohto neduhu. Po jeho prijatí sa zastaví budovanie čiernych stavieb na cudzích pozemkoch. Toto je nevyhnutný krok pre to, aby sa mohli zložitejším a komplikovanejším prístupom v konečnom dôsledku vyriešiť aj tie stavby, ktoré na cudzích pozemkoch sú, a ďalšie nelegálne stavby, ktoré za desiatky rokov vznikli a ktoré na Slovensku nie sú ojedinelé. Ale bez tohto prvého kroku, bez kroku, ktorý bude znamenať, že už nikdy sa nebude môcť postaviť nelegálna čierna stavba na cudzom pozemku, nie je možné dospieť ani k dobrému a všeobecne akceptovanému a vyhovujúcemu riešeniu tohto ročitého neduhu, ktorý tu naozaj za desiatky rokov narástol. Touto novelou zákona sa zavádza povinnosť odstrániť stavbu alebo akýkoľvek objekt zhotovený bez stavebného povolenia na cudzom pozemku a zároveň bez písomného súhlasu majiteľa pozemku. Odstránenie tejto stavby alebo objektu s výnimkou inžinierskych stavieb definovaných stavebným zákonom vykoná stavebný úrad na základe žiadosti vlastníka pozemku, na náklady majiteľa alebo nájomcu zhotovovanej stavby či objektu. Len takýmto spôsobom jasne definovanými právomocami, povinnosťami a krátkymi lehotami dospejeme k tomu, aby v situácii, keď sa začne, keď sa len začne niečo diať na pozemku akéhokoľvek vlastníka a tento vlastník požiada stavebný úrad o odstránenie stavby, pretože sa jedná o stavbu alebo objekt, alebo akúkoľvek činnosť na jeho pozemku bez jeho súhlasu a bez stavebného povolania, stavebný úrad bude konať. Pretože štát je tu nato, aby chránil záujmy slušných občanov, a štát používa úrad, políciu a moc nato, aby donútil tých, ktorí zákon porušujú a nerešpektujú, aby tento zákon rešpektovali. Len takto môžme dospieť k tomu, že už žiadne nové stavby vznikať nebudú. Že každý, kto začne, skôr než dokončí túto stavbu, táto stavba bude zlikvidovaná. Preto prípadné zlé interpretácie, ktoré sa pri diskusiách o tomto zákone objavili, by som chcel ešte v rámci úvodného slova vyvrátiť. Nejedná sa o masovú a plošnú likvidáciu a búranie nelegálnych stavieb a osád, ktoré tu za desiatky rokov vznikli. Jedná sa o stavby, ktoré budú začaté po účinnosti tohto zákona. Tento zákon je viac preventívny ako sankčný, pretože stačí raz, dva-, trikrát, aby bol aplikovaný, a je hneď každému jasné, a to si môžte byť 100-percentne istí, že to jasné bude, že každý pokus o postavenie stavby na cudzom pozemku bude zlikvidovaný úplne v zárodku. A to je to najdôležitejšie, čo potrebujeme, aby k takýmto stavbám ani nedochádzalo. Keď stavby nebudú vznikať, nebude treba nič búrať. A keď bude treba niečo búrať, tak to budú základy alebo možno hromada stavebného materiálu, ktorý je pripravený na budovanie čiernej stavby. To je omnoho jednoduchší, lacnejší aj humánnejší spôsob, ako prizerať sa bezmocne na to, že tu jedna za druhou vzniká stavba na cudzom pozemku, len o tom viesť reči v krčme, len sa nad tým pozastavovať a rozčuľovať, ale v reáli nemôcť urobiť nič. Hovoril som s mnohými starostami a predstaviteľmi samospráv, ktorých sa tieto veci bytostne dotýkajú a ktorí aj v prípade toho schválenia tohto zákona budú v priamom, budú priami realizátori tohto riešenia. A keď sme si vysvetlili súvislosti, vždy došlo k zhode. Áno, toto je riešenie, ktoré je najlacnejším riešením – nedovoliť postaviť stavbu, nedovoliť ju dokončiť, a tým pádom nedovoliť ju ani začať. Pretože keď nedovolíme dokončiť nelegálnu stavbu na cudzom pozemku, ďalší stavebník sa o to ani nepokúsi, pretože bude vedieť, že jeho úsilie je márne a zbytočné a že zákon tu platí pre všetkých. A to je to najpodstatnejšie, čo potrebujú občania Slovenska počuť. To, že zákon tu musí platiť pre všetkých, že budujeme spravodlivú spoločnosť. Spravodlivú spoločnosť, ktorá dokáže zabezpečiť dodržiavanie zákona pre všetkých bez ohľadu na to, či sú chudobní, alebo bohatí. Pretože ani sociálne postavenie neoprávňuje nikoho, aby zneužíval toto svoje sociálne postavenie na to, aby bol vyňatý spod zákona. Žiaľbohu, takúto situáciu dnes na Slovensku máme. Vážené dámy, vážení páni, zároveň, keďže tento návrh zákona bol podaný dávnejšie a bol zaradený ešte na predchádzajúcu schôdzu Národnej rady, plynutím času a toho, že tu prerokúvame zákony, ktoré nemohli byť prerokované na letnej schôdzi, dochádza k technickému posunu, a preto dopredu avizujem, že v druhom čítaní v prípade, že tento návrh zákona získa vašu podporu, o čo vás prosím, bude potrebné niektoré technické veci upraviť, predovšetkým účinnosť zákona. Ale to je naozaj len technická záležitosť – posunúť účinnosť zákona. Pretože v tomto návrhu zákona, keďže naozaj bol predkladaný pred mnohými mesiacmi na rokovanie Národnej rady, je účinnosť zákona 1. október. Hovorím to preto, aby sme nemuseli v rozprave si vysvetľovať, že to nie je chyba, ale je to realita vyvolaná posunom prerokovania tohto zákona, a že bude potrebné, samozrejme, posunúť účinnosť tohto zákona na neskôr. V závere svojej úvodnej reči by som chcel ešte raz na vás apelovať, vážené dámy, vážení páni. Viackrát sme sa v tomto pléne zaoberali problémom, ktorý súvisí s neprispôsobivými občanmi Slovenska, so zneužívaním sociálnych dávok, nerešpektovaní priestupkového zákona a z toho vyplývajúcich neduhov. Tieto debaty sú vždy široké, ale ja som presvedčený, že všetkým nám ide o to isté. Tu by nemal byť dôvod toho, kto predloží, alebo dôvod na odmietnutie tohto zákona, kto ho predloží. Na tomto by sme sa mali vedieť zjednotiť. A dovolím si pripomenúť slová jedného z ministrov súčasnej vlády. Pri jednej z debát v tejto snemovni, v tomto volebnom období pán Kaliňák, minister vnútra, ktorý v tom čase sedel v snemovni, si zobral slovo a v reakcii na moje vystúpenie, kde som kritizoval a poukazoval na všetky tieto neduhy, ktoré som spomenul aj v tom svojom úvodnom slove, a aj som ukazoval smer, akým to môžme zmeniť, a to je, že nič nemôže byť zadarmo, zákon musí platiť pre všetkých rovnako a zároveň musíme vytvárať dostatok príležitostí na zabezpečenie práce aj pre nekvalifikovaných pracovníkov, sa postavil k mikrofónu a povedal: „Ja tieto riešenia jednoznačne podporím.“ Pripomínam to preto, lebo sú zachytené v zázname, samozrejme, ale ľudská pamäť nebýva dostatočne presná a toto sú dôležité slová a myslím si, že by mohli ukazovať na to, že pre takéto závažné problémy Slovenska je potrebné nájsť jednotu a nedeliť sa na opozíciu a vládnu väčšinu. Tieto problémy trápia všetkých ľudí, ktorých sa dotýkajú, bez ohľadu na to, ktorú politickú stranu volili vo voľbách. A všetkých určite, máte s tým určite osobné skúsenosti, sa nás rovnako pýtajú, ako im vieme pomôcť, ako tieto problémy vyriešime a či máme na to nejaké riešenia. Keď sa budeme vzďaľovať a keď zostaneme opäť len pri rečiach a odkladaní riešení mimo iného, mimo toho, že to spôsobuje každodenné trápenie a možno aj ľudské tragédie ľuďom, ktorí tak žijú, je to obrovská voda na mlyn extrémizmu, ktorý takisto na Slovensku zapúšťa svoje korene. A dúfam, že o toto nikomu nejde a že každý je proti tomu, aby takéto riešenia začali, aby sa k nim začali ľudia utiekať a v nich videli svoju nádej. Takže ešte raz, vážené dámy, vážení páni, prosím vás o podporu tohto návrhu zákona, ktorý je v prvom čítaní. Jeho posunutie do druhého čítania len otvára možnosť na dôslednú, hlbokú diskusiu a vylepšenia a doplnenia tohto zákona, pokiaľ bude z vášho pohľadu potrebné tento zákon vylepšovať a upravovať. Ja za seba ako a za ďalších predkladateľov jednoznačne deklarujem, že sme ochotní vyjsť v ústrety všetkým predstavám a upozorneniam, ktoré by mohli tento návrh zákona vylepšiť. Ale to, čo môžme urobiť pre občanov celého Slovenska, je diskutovať o tom a riešiť tento problém a to môžeme urobiť v druhom čítaní. Ďakujem za podporu.