Zs. Simon, poslanec: (2006-09-07):
Vysoké percento spracovania tejto kalamity poukazuje na profesionálny prístup našich lesníkov, ktorí vedia, ako treba v takýchto prípadoch postupovať, a poukazuje na to, že skutočne táto práca sa odviedla perfektne, pretože keď dnes na území Vysokých Tatier alebo v oblasti štátneho sektora je spracovaných 93 %, v neštátnom sektore 88 %, je to výsledok a uznanie práce lesníckeho stavu na Slovensku a myslím si, že patrí sa aj na tomto mieste sa verejne poďakovať lesníkom za vykonanú prácu za rok 2004 – 2005 a do súčasných dní. Sám som bol pri tom, keď táto kalamita vznikla a vtedy bolo mnoho polemík aj na pôde Národnej rady, či vôbec sa to dá zvládnuť za tri roky, alebo potrvá to dlhšie a bude mať niekoľkonásobne väčší dosah alebo dopad vplyvom abiotických činiteľov na celé životné prostredie. Profesionálny prístup lesníkov však ale dokázal pravý opak, vedia, čo robia. Prekvapuje ma ale prístup ochrany prírody aj rôznych skupín, ktoré majú možnosť zo zákona vyjadrovať sa k ochrane prírody a postupom pri odstraňovaní živelných pohrôm. Bez akýchkoľvek následkov alebo možných dosahov na ich vyjadrenie sa verejne vyjadrujú na prácu lesníkov a mnohokrát svojimi výrokmi ohrozujú nielen majetok, ale aj život občanov, ktorí žijú na území kalamitou zastihnutého územia. Je pre mňa prekvapením a ťažko vysvetliteľným aj do dnešného dňa, že môžu byť územia, kde štátny orgán nerozhodol právoplatne o tom, či kalamita sa má spracovať, alebo sa kalamita nemá spracovať. Každý ten orgán by mal byť v plnej miere viazaný lehotami správneho konania a má vydať takéto rozhodnutia. Pán minister, preto vás žiadam, aby ste dozreli na túto oblasť a treba, aby každý si uvedomil, že organizácia Štátne lesy TANAP-u je príspevkovou organizáciou, a teda sa na ňu vzťahuje aj zákon č. 278 o správe majetku štátu. Keď vo svojom vystúpení ste upozornili na hroziace nebezpečenstvo lykožrúta, ten lykožrút spôsobí znehodnotenie majetku štátu na území Vysokých Tatier. A má to aj túto stránku mince. Dovoľte mi, aby som uviedol pár slov k histórii. Spomíname tu 19. november 2004. Územie Vysokých Tatier zasiahla kalamita. V našej histórii to nie je po prvýkrát. Príroda sa pomýlila len o jeden deň, aby presne na 90 rokov sa zopakovala. Takáto istá kalamita zasiahla toto isté územie Vysokých Tatier 18. novembra 1915. O jeden deň sa pomýlila tá príroda na 90 rokov. Ešte raz zdôrazňujem rok 1915. Pre mňa vyhlásenie Tatranského národného parku v roku 1949 je najväčším uznaním práce lesníkov na území Slovenskej republiky. Pretože v roku 1949 uznali, že obnovu Vysokých Tatier lesníci zvládli na výbornú a vďaka tomu vyhlásili územie Vysokých Tatier za národný park. Je pre mňa neustále prekvapením, prečo brániť tým ľuďom, ktorí už raz v živote dokázali profesionálnym prístupom vytvoriť takú hodnotu, ktorá bola vyhlásená za chránené územie v roku 1949. Preto by som apeloval na každého, aby sme vytvorili priestor pre tých, ktorí to už raz v histórii dokázali, aby sme im vytvorili adekvátne možnosti, aby to mohli urobiť znovu, aby lykožrút nevytváral nám mŕtvy les, aby požiare nám nezničili toto územie. Tieto ohrozenia sú veľmi vážne a môžu mať ďalekosiahle dopady na rozvoj celého regiónu. Uvedomme si, že tieto regióny žijú z cestovného ruchu, a keď ten les zhorí a bude tam len spálenisko, alebo bude tam len mŕtvy les, ako je v Bavorsku na piatich hektároch, tak na toto územie nikto nepríde sa odrelaxovať, oddýchnuť alebo za účelom športu, alebo za akýmkoľvek iným účelom. To sú veľké ohrozenia, a preto by som ešte raz sa chcel poďakovať lesníkom za tú prácu, ktorú vykonali doteraz, pretože mnohokrát boli kriminalizovaní rôznymi vystúpeniami, že porušujú zákon, hoci v každom jednom prípade, ktorý dodnes bol ukončený vyšetrovaním, sa takéto tvrdenia nepotvrdili a tá príroda a čas sa opakujú. A v Tatranskom národnom parku tá príroda, teda ten pôvodný les sa vytvoriť ani nemôže. Na vytvorenie pôvodného lesu treba minimálne 250 rokov, a keď tá príroda každých 90 rokov sa opakuje a príde táto víchrica, tak nám tú prírodu dá do takého stavu, v akom stave ju máme možnosť dnes vidieť. Preto je lepšie vytvoriť priestor pre odborníkov, ktorí vedia vytvoriť hodnoty a udržať tú prírodu v takom stave, v akom stave si ju každý z nás želá a v akom sme ju poznali pred dátumom 19. novembra 2004. Ďakujem pekne za pozornosť.