Kuffa, Štefan, poslanec NR SR (2020-11-25):
Vážené kolegyne, vážení kolegovia, vážený pán minister, dovoľte mi niekoľko slov k navrhovanému zákonu. Pán minister, prepáčte, keď tu budem taký osobný a poviem vám takto, že v tomto návrhu zákona máte chybu. A chyba zásadná je tá, ktorú ja vnímam, že potraviny nazývate odpadom. Nedá sa s tým súhlasiť. A navyše v dôvodovej správe máte uvedené, že tento návrh zákona, prijatie tohto zákona nemá negatívny vplyv na životné prostredie. Dovolím si povedať, že má negatívny vplyv na prostredie. Viete, ja viem, že je to veľmi zložité a možno komplikované, najjednoduchšie je ten odpad separovať a tváriť sa, že akí sme my vzorní podľa možno nariadení Európskej únie, lebo my separujeme odpad. Ja vám to poviem, pán minister, prepáčte, ale aj som stále tohto razenia, aby jednoducho, najekologickejšie, pán minister, odpad nijaký neprodukovať alebo ho minimalizovať. A nielen všetko separovať. A keď my aj separujeme tie odpady koľkokrát, tak viete, to druhotné spracovanie tých odpadov v konečnom dôsledku tu ani nefunguje. Tu ste hovorili, že tie prebytočné potraviny budú kompostované a následne zapracované do pôdy. Ja viem, že je to zložitý proces, ale aj vláda ako taká a aby sa zamyslela nad tým a možno pripravili ste dlhodobejší program. A tak, ako ste to správne aj v tom úvode, ako povedali, že plytváme ako potravinami. Neplytvať nimi. Nevyhadzovať tie potraviny. Ja som poslancom z východného Slovenska. Dovolím si povedať, že tento návrh zákona či bude prijatý, alebo nebude prijatý, ľudia sa budú stále správať rovnako pri prebytočných potravinách alebo zvyškoch potravín z domácnosti. Tak, ako ste tu v predchádzajúcej rozprave spomínali tú pani, ktorá chová sliepky alebo zajace a podobne, tak východ Slovenska, ale nielen východ Slovenska, ale aj stred Slovenska a sú to menšie mestá a hlavne obce, kde je drobnochov, tam nie je problém s prebytočnými potravinami, lebo tie prebytočné potravín, teda ak sa čosi v tej domácnosti zvýši, tak sa to nevyhadzuje do kontajnerov a do košov. Iný prípad je možno tá Bratislava. Viete, ale je to aj veľmi zlý signál aj pre našu mládež, aj pre vôbec celkovo ako pre spoločnosť, keď my potraviny, aj keď tie prebytočné a nazývame ich odpadom. Pre mňa potraviny odpadom nie sú. Ani tie prebytočné potraviny nie sú odpadom. Pán minister, ja vám poviem, že potraviny sú predovšetkým Božím darom. Božím darom takým, kde je vložená aj ťažká veľakrát tvrdá práca mnohých roľníkov a poľnohospodárov, kde veľmi ťažko v pote tváre dorábajú sa tieto potraviny a my sa takto ľahkovážne staviame k takémuto problému a jednoducho potraviny nazveme odpadom. Nedá sa s tým súhlasiť. Viem, že nie je to predmetom návrhu alebo v tomto zákone, ale takisto je tu jedna taká a nedá mi, aby som to nespomenul, bolestivá stránka a týka sa to prebytočných potravín a nie je to len v domácnostiach, ale je to aj v zdravotníckych zariadeniach a sociálnych zariadeniach. Kedysi to bolo tak, že sa mohli tie prebytočné potraviny zužitkovať u poľnohospodárskych zvierat, neskôr to bolo sprísnené, že to mohli byť len kožušinové zvieratá a dnes je to tak, že jednoducho tieto prebytočné potraviny sa nazývajú odpadom. Likvidujú sa buď kompostovaním, teda musíte mať kompostér alebo potom drtičku, kde priamo musíte tieto prebytočné potraviny drtiť, dávať do odpadu za špeciálneho režimu, kde sa zaťažuje životné prostredie aj tým, že v podstate tie čističky odpadových vôd sú zbytočne zaťažené. Viem, že nie je to jednoduché, ale vláda ako-taká má predsa len väčší rozsah, a to nie je len ministerstvo životného prostredia, ale aj ministerstvo životného prostredia, kde by prebiehal proces edukácie a treba pôsobiť aj na mladých ľudí, na deti v školách, na študentov, aby sme sa správali úctivo k potravinám. Na záver si dovolím povedať jeden výrok, ktorý povedal pápež, súčasný pápež František, je to niekoľko rokov dozadu a s týmto výrokom sa plne stotožňujem. Ten, kto plytvá potraviny, plytvá potravinami, resp.: „Ten, kto vyhadzuje potraviny, okráda chudobných.“ Nerobme to, pán minister. My priznáme tuná proces taký, kde v podstate budeme navádzať alebo možno, aby si ľudia teda zvykali na to, no však a čo, veď v hypermarkete, v obchode si kúpim ako tie potraviny, no je to čosi neuveriteľné, čo dnes v tom odpade skončí. Videl som naozaj. Stalo sa mi tak, že som šiel po námestí v Košiciach, je to síce pár rokov dozadu, kde čerstvo natretý rožok nejakou nátierkou to bolo alebo neviem, netuším, že čo to bolo a hodený uprostred námestia. Krásny nádherný čerstvý rožok a naozaj sa tam povaľoval ako odpad. Zodvihol som ho zo zeme. Zodvihol som ho zo zeme, aj keď možno boli ľudia takí, ktorí s prekvapením na mňa pozerali, že sa správam možno ako bezdomovec, ktorý zbiera tieto potraviny ako zo zeme. Ale vo svete je kopec ľudí, ktorí naozaj zomierajú od hladu, veď to počúvame, za ten hladomor, ktorý tuná hrozí a my sa správame takto veľmi neúctivo k týmto potravinám. Chce to proces dlhodobý, ale aby sme k tomu viedli aj spoločnosť, hlavne začínali, aby sme začínali od mladých ľudí. Nás starí rodičia učili a vychovávali stále, aby sme mali potraviny, zvlášť chlieb vo veľkej úcte. Do dnes mi to zostalo. Ja si dovolím povedať, nepamätám si, že by som niekedy chlieb hodil do koša alebo do kontajnera už ako, ako žiak alebo študent a v dospelosti už ani toľko si to nedovolím. Treba na to upozorňovať a vychovávať, formovať túto spoločnosť, aby jednoducho nemuseli sme nazývať prebytočné potraviny aj v našich domácnostiach, že sú nejakým odpadom. V mnohých častiach Slovenska v malých obciach nie je potrebné zavádzať túto separáciu týchto prebytočných potravín, lebo takmer v každej domácnosti sú nejaké zvieratá či už je to pes, mačka alebo nejaké úžitkové poľnohospodárske zvieratá, kde tento prebytok z kuchyne dá sa zmysluplne zužitkovať. Skôr týmto smerom by som videl, aby sme viedli našu spoločnosť a potraviny nenazývali odpadom. Ďakujem za pozornosť.