V. Tomanová, ministerka práce, sociálnych vecí a rodiny SR: (2007-02-08):
Mohla by som sa vrátiť na koniec II. svetovej vojny, teda do roku 1944, kedy na báze tripartity pripravovali významné dokumenty týkajúce sa obnovy vojnou rozbitého hospodárstva a túto iniciatívu vyvinuli v štátoch Beneluxu. Môžem hovoriť o tom, že bol položený základ týmto Rímskej zmluvy, ktorá vlastne predstavuje prvý dokument a základ vzniku Montana paktu. Mohla by som hovoriť o tom, že na tomto vzniklo Európske spoločenstvo, že dodnes sa princíp tripartity uplatňuje a zverejňuje a venuje sa mu maximálna pozornosť, že posledná konferencia dokonca prebieha dnes a týka sa tiež dobrej práce, v ktorej som sa stretala a s ktorou vyšlo nemecké predsedníctvo 18. januára, tiež hovorilo o dobrej práci, o rozširovaní kolektívnych zmlúv. Ale myslím si, že toto všetko nie je podstatné, pretože väčšina z vás by to mala vedieť. Dovolím si zareagovať na poznámky, ktoré tu odzneli, na pána poslanca Lipšica. Vážený pán poslanec Lipšic, postavenie Rady hospodárskeho a sociálneho partnerstva navrhovanej hospodárskej a sociálnej rady z hľadiska prerozdelenia štátnej moci nie je ani zákonodarným, ani výkonným, ani súdnym orgánom. Je to konzultatívny dohodovací orgán, tak ako je to uvedené v zákone. Musím povedať jednu vec, že na rokovaniach v ústavnoprávnom výbore a v ďalších výboroch Národnej rady, kde sa prerokúval návrh tohto zákona, sa zúčastnila pani štátna tajomníčka, ktorá, myslím si, že je, ak nie, predpokladám, že je osobou číslo jedna, ktorá je v tejto problematike v rámci Slovenska absolútne doma, ktorá pozná tak problematiku, že vlastne bolo by sa možné z jej vedomostí iba poučiť. V tejto súvislosti si myslím, vážený pán poslanec, že ste sa poučili, keď o ničom inom, tak poviem, že aspoň o „korporcionizme“, pretože dnes ste ho tu nespomenuli, tak ako ste ho spomenuli v ústavnoprávnom výbore. Znovu pripomínam, nejde o žiadny orgán, je to vlastne fórum a inštitucionalizované fórum, Hospodárska a sociálna rada tak, ako je navrhnutá. Vážený pán poslanec, dotknem sa vašej druhej otázky, keď ste hovorili o tom, že rokovania vlády sú neverejné, ktorá je vlastne, novela zákona je obsiahnutá v kompetenčnom zákone a v súvislosti so zákonom o tripartite. Viete veľmi dobre, práve preto, že bolo potrebné vypustiť ako poradný orgán z kompetenčného zákona RHSP, je neverejné rokovanie vlády. Práve pozmeňujúcim návrhom z výboru, zo sociálneho výboru a výboru pre bývanie bolo jednoznačne dané zadosť zákonu o informáciách, ktorý v § 5 ods. 4 jednoznačne garantuje zverejňovanie vládou povinných materiálov, všetkých materiálov, textov, návrhov uznesení, ich príloh, vrátane záznamu z rokovania. Nedá mi však nepovedať jednu vec. Úrad vlády má povinnosť v súlade s rokovacím poriadkom, pripomínam, vážený pán poslanec, že tento rokovací poriadok vlády SR bol schválený uznesením vlády, tak ako to povedal pán poslanec Faič, č. 512 z 13. júna 2001, teda schválený prvou vládou pána poslanca Mikuláša Dzurindu. V čl. I v bode 3 hovorí, že schôdze vlády sú neverejné. Rovnako sa v tomto rokovacom poriadku v čl. XIV v bode 2 hovorí, že zvukový záznam si môžu vypočuť účastníci rokovania vlády, zamestnanci Úradu vlády Slovenskej republiky a predkladateľom materiálu poverené osoby, ak sa potrebujú oboznámiť s pripomienkami a prijatými závermi k materiálu, aby ho mohli upraviť v súlade s výsledkom rozhodnutia vlády. Z tohto ustanovenia je absolútne jednoznačne zrejmé, že zvukové záznamy sú určené pre vnútornú potrebu, najmä pre účely vyhotovenia materiálov a dokumentov z rokovania vlády, vrátane záznamu z rokovania vlády. Všetky tieto materiály touto novelou, týmto pozmeňujúcim zákonom nie sú dotknuté. Toľko k vášmu vystúpeniu, vážený pán poslanec. Dúfam, že som obsiahla a nepozabudla som na žiadnu z vašich pripomienok. Pokiaľ ide o rozširovanie záväznosti kolektívnych zmlúv vyššieho stupňa, musím povedať, že od roku 1991 prebiehala a na základe novely zákona o kolektívnom vyjednávaní v roku 2004 sa začal vyžadovať súhlas zamestnávateľa. V tejto súvislosti by som povedala jednu základnú vec a to, že pani Janka Vaľová je poslankyňou tohto zákonodarného orgánu. Z Ústavy Slovenskej republiky jej vyplýva povinnosť priam, nie možnosť, ale priam povinnosť predkladať zákony, návrhy zákonov, novely zákonov. Čiže je to jej legitímna a ústavou opodstatnená povinnosť. Čiže je úplne v jej práve predložiť pozmeňujúci návrh zákona. Ja by som v tejto súvislosti pripomenula, na webovej stránke ministerstva práce nájdete zverejnený návrh novely zákona o kolektívnom vyjednávaní. Čiže, z mojej strany toľko a myslím si, že som povedala všetko. Postup pri rozširovaní záväznosti kolektívnych zmlúv vyššieho stupňa na ďalších zamestnávateľov nechcem v tomto prípade citovať, musela by som sa vracať k materiálu, ktorý bol schválený, ktorý je zaužívaný, ktorý sa používa doteraz. Ale predsa len pripomeniem jedno, že najskôr som si myslela, že pani poslankyňa Sárközy nerozumela dobre návrhu, ale z jej druhého vystúpenia bolo absolútne zrejmé, že porozumela. A pripomeniem len to, že pokiaľ ide o tento pozmeňujúci návrh, zastávam názor a podporujem ho, že je to dobrý návrh, pretože rieši konkurencieschopnosť zamestnávateľov a zamedzuje možnosti sociálneho dumpingu. V každom prípade umožňuje skúmať aj podmienky alebo obdobné podmienky zamestnávateľa a zamestnávateľ môže uplatniť a komisia v tripartitnom zložení posudzuje oprávnenosť týchto požiadaviek zamestnávateľa. Takže, tu zastávam názor, že nie je potrebné k tomu viacej čo dodávať. Pokiaľ ide o vystúpenie pani poslankyne Radičovej, ja si len dovolím pripomenúť a som pevne presvedčená, že pani profesorka o tom musí vedieť, pretože u nej na ústave všetky dokumenty, štúdie a materiály týkajúce sa tohto sú v podstate dostupné. Má tam mnoho odborníkov z tejto oblasti. Všetky dohovory MOP v oblasti kolektívneho vyjednávania zaväzujú členské štáty na účinnú podporu kolektívneho vyjednávania v súlade s vnútroštátnou praxou a vnútroštátnymi podmienkami. Dovolím si zacitovať z odporúčania 91 ku kolektívnym zmluvám, ktoré konferencia prijala na svojom 34. zasadnutí: „Rozšírenie kolektívnych zmlúv, kde je to vhodné vzhľadom na zavedenú prax kolektívneho vyjednávania, opatrenia, ktoré sa majú vymedziť vnútroštátnymi zákonmi alebo predpismi a majú vyhovovať podmienkam každej krajiny, mali by sa vykonať na rozšírenie použitia všetkých alebo určitých ustanovení kolektívnej zmluvy a všetkých zamestnávateľov a pracovníkov zahrnutých v rámci odvetvového a územného rozsahu zmluvy. Vnútroštátne zákony alebo predpisy môžu rozšíriť kolektívnu zmluvu okrem iného za týchto podmienok: - ak kolektívna zmluva už pokrýva istý počet príslušných zamestnávateľov a pracovníkov, ktorý je podľa názoru kompetentného orgánu dostatočne reprezentatívny, - ak v zmysle všeobecného pravidla žiadosť na rozšírenie zmluvy predloží jedna alebo viacero organizácií pracovníkov alebo zamestnávateľov, ktoré sú zmluvnými stranami, - ak pred rozšírením zmluvy zamestnávatelia a pracovníci, na ktorých by sa zmluva mala vzťahovať, dostanú príležitosť, aby predložili svoje podmienky.“ Vážené dámy, vážení páni, dovolím si pripomenúť ešte jednu vec a skutočnosť, že posledná novela Zákonníka práce, ktorú vykonal pán exminister Kaník, vyhnala odbory za ploty. Dokonca zamedzila možnosť uzatvorenia a teda zablokúva súčasný Zákonník práce, platný Zákonník práce zablokúva možnosť uzatvorenia kolektívnej zmluvy. V tejto súvislosti by som skutočne povedala, a navyše, pokiaľ sa obracal pán exminister Kaník na Medzinárodnú organizáciu práce o zaujatie stanoviska práve k predkladanej novele zákona, tej inkriminovanej, o ktorej hovorím, tak dokumentoval a dokladoval, že  máme pokrytých kolektívnym vyjednávaním a kolektívnymi zmluvami 60 % zamestnancov. Ak by ste sa spýtali dnes, ako to vyzerá, tak to rapídne klesá a je to približne 30 – 35 %. (Neutíchajúci ruch v sále.) Vo všeobecnosti odpočtu ... (Mali by vás počuť občania, pán kolega poslanec.) Takže, ak je to len trochu možné, prosím všetkých účastníkov tohto zhromaždenia, aby skutočne seriózne zvážili, a pripomínam znovu, že aj návrh pani poslankyne Vaľovej je návrh, ktorý zrovnoprávňuje dobrých podnikateľov, dobrých zamestnávateľov s dobrou sociálnou politikou s tými, ktorí nerobia dobrú sociálnu politiku. Dobrá sociálna politika si vyžaduje väčší nárok peňazí, pričom, dá sa povedať, že tí nie veľmi slušní podnikatelia, nechcem im nejako ublížiť, v každom prípade vlastne spôsobili sociálny dumping. Pripomínam ešte jednu vec, že nejde o celoplošné, tak ako ste to tu predviedli, páni poslanci, a rovnomerné zavádzanie rovnakých miezd a podobne. Zamestnávateľ má právo požiadať na báze tripartity zasadajúcu komisiu, aby takáto zmluva pre neho neplatila. Ďakujem za pozornosť. (Potlesk.)