Jaurová, Zora, poslankyňa NR SR (2024-02-15):
Ďakujem, pán predsedajúci, sa tu dnes navystupujem. Vážené kolegyne, vážení kolegovia, ja oceňujem, že po tých predošlých troch novelách zákonov o verejnoprávnych fondoch a pamiatkovom úrade tu máme konečne zákon, ktorý vlastne nič nepredstiera a ide k podstate veci. Lebo je očividné, že Slovenská národná strana sa, podobne ako pán Danko pred pár dňami v TA3, sa rozhodli povedať naplno, ako to so štátom a kultúrou vlastne myslia. Predkladaná novela zákona totižto ruší všetky štandardy transparentného výberu vedúcich zamestnancov v múzeách a galériách tým, že za a) ruší povinnosť verejného vypočutia uchádzačov, b) umožňuje odvolávať riaditeľov a vedúcich zamestnancov bez udania dôvodu a c) vypúšťa funkčné obdobia, na ktoré sú vedúci zamestnanci volení. A ja vlastne si tak aj hovorím, že konečne, lebo po sérii zákonov, v ktorých sa môžeme len domnievať, čo ich tvorcovia s danou legislatívou zamýšľajú, tak teda v tomto prípade nám legislátor hovorí úplne jasne, čo chce urobiť. Chce odvolať riaditeľov, chce ich odvolať bez výberového konania, a... teda chce odvolať riaditeľov, chce bez výberového konania vymenovať svojich, a to na neobmedzené obdobie. V každom jednom bode je to návrat k praktikám, o ktorých sme sa domnievali, že už zapadli do temnej minulosti kultúrnej politiky na Slovensku. Je evidentné, že tento zákon je vlastne šitý na mieru úplne konkrétnym cieľom a konkrétnym mocenským cieľom, ktorými chcú isté skupiny ovládnuť konkrétne múzeá a galérie. Snaha o centralizáciu moci a kontrolu nad kultúrnymi inštitúciami je koniec koncov leitmotívom Slovenskej národnej strany v kultúre a pán predseda SNS Danko to vlastne pred dvoma dňami úplne priamo, otvorene, verejne povedal, čo vlastne oceňujem, lebo tým pádom hráme férovú hru: „My vládneme, my budeme ovládať kultúru,“ to je citát. Aj od pána poslanca Michelka som vlastne zachytila a on to tu aj teraz povedal, že za tým zákonom je snaha primárne vymeniť, pôvodne ste hovorili že dvoch inštitúcií riaditeľov, teraz hovoríte že jednej. Čiže vlastne dokonca ešte aj predkladateľ priznáva, že ide meniť zákon, aby mohol vymeniť konkrétnych ľudí niekoľkých. Verejné výberové konania, transparentné podmienky, za ktorých môžu byť vedúci zamestnanci odvolaní, či obmedzené funkčné obdobia sú absolútnym štandardom vo všetkých civilizovaných krajinách a... krajinách a v oblasti kultúry, ktorá si vyžaduje čo najslobodnejšiu doménu tvorby, obzvlášť. Táto novela zákona podľa môjho názoru vracia slovenskú kultúru opäť o celé desaťročia dozadu. Pán Michelko hovoril, že je to návrat k roku 2022, ale treba povedať, že už naozaj, ja si pamätám, možno 15 rokov dozadu som bola účastná debát o tom, že takéto zmeny sa majú zaviesť. A to, že sa zaviedli až v roku 2022, tiež niečo hovorí o tej dynamike kultúrnej politiky na Slovensku. A teda naozaj sa vraciame proste o celé desaťročia dozadu, do čias, kedy tí, ktorí vládli, mohli rozhodovať o osudoch svojich poddaných, alebo teda, pardon, pracovníkov v kultúre. Dobrý príklad je napríklad odstránenie funkčných období, ktoré sa do predmetného zákona teda dostalo tiež len pred tými dvomi rokmi a ktoré sa tam dostalo po tlaku odbornej obce, keďže obmedzené funkčné obdobie je osvedčenou, dobrou a veľmi častou praxou v HR a aj štandardom v európskych kultúrnych inštitúciách. Mňa celkom zaujalo to tvrdenie, že vlastne komisie nie sú na nič dobré a že vlastne povedz mi, kto je v komisii, a ja ti poviem, kto vyhral. Tak viete, ono s tými komisiami je to tak jak s demokraciou, že nie je to dokonalé, ale zatiaľ je to to najlepšie, čo sme vymysleli. A to v tomto prípade platí dvojnásobne práve pri transparentných výberových konaniach. Samozrejme, nebudem vlastne už nejak podrobnejšie rozoberať to, že predkladaný zákon neprešiel žiadnou diskusiou ani deliberáciou s odbornou obcou či dotknutými subjektami. Naopak, šokované odborné a reprezentatívne organizácie, ako Rada galérií Slovenska či Zväz múzeí Slovenska, po jeho zverejnení vyzvali v niekoľkých otvorených listoch a stanoviskách poslancov a ministerku, aby ho stiahli a zastavili navrhované zmeny. V otvorenom liste Rady galérií Slovenska sa píše, že tieto návrhy zo žiadneho hľadiska nezlepšujú postavenie a fungovanie galérií. Novelu považuje Rada galérií Slovenska za normalizáciu kultúrneho sektora. Upozorňuje tiež na to, že predložený návrh zákona je v hrubom rozpore s tým, o čo sa doteraz spoločne usilovali. Zväz múzeí na Slovensku vo svojom stanovisku kritizuje čiastočné úpravy zákona o múzeách a galériách ako nedôvodné a oslabujúce odbornosť, zatiaľ čo uprednostňuje komplexné prepracovanie zákona s dôrazom na transparentnosť, právnu istotu a udržanie overených praxí v oblasti funkčných období. A vlastne my po ten príklad, ako by to mohlo vyzerať po tom, čo sa tento zákon prijme, nemusíme ísť vôbec ďaleko, pretože nám to nedávno predviedol práve minister životného prostredia pán Taraba, zhodou okolností tiež nominant SNS, ktorý bez udania dôvodu odvolal dlhoročnú riaditeľku Banského múzea v Banskej Štiavnici a nahradil ju okresným predsedom SNS. Minister Taraba nebol schopný odpovedať na otázku smerujúcu k dôvodom odvolania ani na hodine otázok, keď som mu ju položila, ani v interpelácii, ktorú som mu poslala, ani nikde vlastne inde, kde túto otázku dostal. Odvoláva sa len na to, že zákon mu to umožňuje, a je to presne taký zákon, aký chcú teraz poslanci schváliť pre všetky múzeá a galérie na Slovensku. Treba podotknúť napríklad, že na základe tohto rozhodnutia rezignovala aj celá galerijná rada Galérie Jozefa Kollára v Banskej Štiavnici, ktorá patrí pod banské múzeum. Jediné dôsledky, ktoré takýto zákon môže priniesť, sú teda rozklad a zmar, politické a mocenské ovládnutie kultúrnych inštitúcií, strata dôvery, o ktorej tu veľmi veľa hovoríme, už tej poslednej, by som si tipla, neodbornosť a nekvalita. Preto by som opäť chcela spolu so všetkými relevantnými inštitúciami a odborníkmi na Slovensku vyzvať kolegov z koalície, lebo tu vidím aj v tejto sále teraz veľa ľudí z koalície, ktorí majú radi kultúru, ktorí sa jej venujú a ktorí podľa mňa aj rozumejú tomu, keď ten sektor proti niečomu protestuje: Naozaj chcete hlasovať za zákon, ktorý okrem pár dobrodruhov z SNS, hladných po akýchkoľvek funkciách, nepomáha nikomu a ničomu? Naozaj chcete hlasovať za zákon, ktorý nás vracia do minulosti, ktorý je protidemokratický a ktorý tu nikto znalý problematiky nechce? Nebolo by lepšie zastaviť rokovanie o tomto zákone a diskutovať o tom, ako napríklad pritiahnuť do kultúrnych inštitúcií kvalitných mladých ľudí, ako im zlepšiť podmienky ich práce, ako ich motivovať a inšpirovať? Ja sa naozaj s kýmkoľvek z vás budem o tom rada rozprávať a naozaj vyzývam aj predkladateľov tohto zákona, budujme nové veci a neničme to, čo máme! Samozrejme, podobne ako v predošlých troch zákonoch navrhujem nepokračovať v rokovaní o tomto zákone. Ďakujem veľmi pekne.