Čekovský, Kristián, poslanec NR SR (2021-11-09):
Ďakujem pekne. Nebudem asi v rámci rozpravy opakovať všetko, čo bolo povedané. Myslím si, že pri tomto návrhu možno čím menej emócií tým lepšie. Myslím si, že aj kolega Andrej Stančík, ktorý predstavil sčasti pozmeňujúci návrh, tak ako keby komunikoval výhrady. Možno naozaj iba veľmi stručne, aby to zaznelo aj za mňa. Ja vidím v návrhu niektoré problémy. A tie problémy napríklad sa týkajú najmä princípu regresie, pretože medzinárodné ľudsko-právne orgány opakovane vyzývajú svoje krajiny, aby sa neprijímali návrhy alebo zákony, ktoré nejakým spôsobom zavádzajú obmedzenia, ktoré už, keď už sa dosiahne nejaká úroveň slobôd, tak aby sa opätovne tie slobody nenarúšali a práve v tomto návrhu sme identifikovali niekoľko takýchto problémov a aj práve preto sme upozornili na tie riziká a zároveň práve preto sme podali pozmeňujúci návrh. Veľmi stručne. Tie riziká v tomto návrhu okrem často spomínaných čakacích lehôt, mohol by som aj citovať teda všetkých ľudí, ktorí sa k tomu vyjadrovali. Taktiež si myslím, že je to na dlho. Veľmi v skratke z tých štátov, ktoré aj v rámci Európy, ale aj v rámci Európskej únie nemajú čakacie lehoty, je väčšina. My sa k tomuto prikláňame. Nechceli sme nejakým ďalším spôsobom vzbudzovať vášne zrušením čakacích lehôt, čiže v tomto prípade chceme ponechať status quo. Takúto možnosť dávame aj v rámci nášho pozmeňujúceho návrhu. Ďalej. Je tam viacero ako keby problémov, čo sa týka informácií, poskytovania informácií. Nemyslíme si, že by tam mali vstupovať do toho nejaké nové organizácie. (Ruch v sále.) Ja chápem, ak pred, prepáčte, kolegovia. Ja chápem, ak pred ambulanciou na nejakom stolíku môžu nájsť pacienti, nech sa jedná o akúkoľvek zdravotnú starostlivosť, rôzne informácie, ak prídu k lekárovi, a nájdu informácie, povedzme, z rôznych organizácií, ale... (Rečník sa obrátil na predsedajúceho.) Pán predseda, mohol by som vás poprosiť o zabezpečenie pokoja v tejto sále? Je to ako na vlakovej stanici. Pán predseda, ani vy ma asi nepočujete. (Smiech v sále.) To je, to je skvelé! (Povedané so smiechom), vôbec, aleže vôbec. Ja počkám, no však ja, ja počkám. Prosím? (Reakcie z pléna. Smiech.) Ja som to, ak, lebo ja to chcem ako zrýchliť, aby sme teda netrávili príliš veľa času v tejto rozprave, ale naozaj trošku potrebujem sa aj sústrediť, aby sme to, aby sme to zbehli. Dobre. Čiže čo sa týka poskytovania informácií, chápem, ak pred ambulanciou na stolíku nájdeme informácie, letáky informačné aj od farmafiriem, od hocikoho na lieky, liečivá, rôzne. To chápem. Ale ako občan, pacient, človek, keď prejdem cez dvere ambulancie, očakávam, že lekár, ktorý mi dáva do ruky nejaký papier, tak nie je spracovaný nikým iným, ako tým lekárom alebo ministerstvom zdravotníctva. Preto nemôžem akceptovať návrh v tomto zákone, aby niektoré informačné materiály vypracovávali buď občianske združenia, alebo náboženské organizácie. Ako naozaj si to predstavme, že pacient príde k lekárovi, to je jedno, so srdcom, s kolenom a ten lekár mu poskytne materiál, ktorý vypracoval niekto iný ako ten dotyčný lekár, nejaká možno súkromná organizácia alebo teda občianske združenie, aby som bol korektný, keďže takto je to uvedené v návrhu alebo náboženská organizácia alebo cirkev. Čiže jednoducho s týmto sa nedá súhlasiť. Očakávam, že lekár mi poskytne a dá mi do rúk informačné materiály, ktoré vypracoval buď on sám, alebo lekárska komora, alebo ministerstvo zdravotníctva. Takže čo sa týka informácií, s týmto určite nesúhlasíme a taktiež navrhujeme vyňať takéto ustanovenie z toho návrhu. (Ruch v sále.) Na druhej strane, ak je tu nejaký problém alebo ak kolegovia vnímajú problém, že niekde možno videli reklamu. (Ruch v sále.) Fú, pán predseda, mohol by som vás pekne poprosiť trošku to tu utíšiť? Tuto taký diskusný klub vznikol. (Prerušenie vystúpenia predsedajúcim.)