Csicsai, Gabriel, poslanec NR SR (2014-07-09):
V krátkosti posnažím sa tak zhodnotiť tú celú záležitosť, čo sa týka vodného zákona. Ja tu vidím tri neurologické body, čo sa týka prevodu vody, o tom sa už rozpráva, sa mi zdá, tretí, už štvrtý deň, takže veľa sa o tom povedalo. Povedali, preberali sa rôzne pohľady, ja skôr by som pár slov povedal k tomu, že ako vlastne táto časť zákona prebieha, čo mi na tom vadí. Vadí mi na tom, že nakoľko ste vládna strana, keď donesiete nejaký zákon a ste o tom presvedčení, že je to dobrý, tak jednoducho treba to pretlačiť, odhlasovať, nech to funguje, a keď to funguje, tak je to dobré, a keď nie, tak potom máte smolu. Zároveň, keď náhodou prídete na to, že neni dobre, tak treba sa postaviť a treba povedať, že, chlapi, nejak to nefunguje, prerobíme to, stiahneme to a donesieme nový, ako má byť. Tá verzia, čo sa stalo vlastne včera, že pán premiér a pán minister, ste sa postavili pred televízor či pred obrazovky a povedali ste, že ústavný zákon, tak ja s tým mám vážny problém, lebo za prvé, vyzerá to veľmi populisticky a mám taký dojem, že už kampaňujete na rok 2016, a zároveň nemyslím si, že ústava je trhací kalendár, nedá sa to otvárať zakaždým, jednoducho treba si to poriadne premyslieť a poriadne to pripraviť, keď to chceme otvoriť. Ďalším bodom, s čím mám ani nie problém, skôr by som o tom pár slov pohovoril, lebo nikto si to buď nevšíma, alebo nejak nenadobudlo to dostatočnú vážnosť. Tento zákon, ak ste prečítali, tak prikazuje tým dedinám, tým občanom, ktorí majú v dedine kanalizáciu vybudovanú, že sa musia na to pripojiť. Ako zásadný princíp, myslím si, že je správny, keď je tam kanalizácia, koniec koncov my ideme smerom dopredu, takže kanalizácia by mala byť aj v tých malých dedinách. Lenže osobne si myslím, že je tu obrovský problém, totižto tie projekty, ktoré boli prefinancované, tieto kanalizačné zariadenia boli, samozrejme, brané od európskych peňazí. A teraz prišiel čas, keď Komisia začína skúmať, či sú tieto diela využívané dostatočne. Aby to malo zmysel, vlastne jedno kanalizačné dielo musí mať aspoň vyše 70-percentnú pripojenosť a tuto vidím ten problém. Ja to chápem, že riešite to zákonom, lebo súčasná realita, čo mám informácie, je zhruba na úrovni medzi 20 až 30 % priemer. To znamená, že strašne veľa ľudí na to sa nepripojilo, na jednej strane bolo síce pekné, že áno, budeme mať kanalizáciu, budeme šetriť životné prostredie atď., ale nikto nerozmýšľal o tom, že, alebo nepremyslel to, že ľudia, najmä v tých dedinách v tých menších, budú musieť platiť pravidelne každý mesiac dosť veľké peniaze za to, aby ten, tá kanalizačnú sústava mohla fungovať. Ešte raz hovorím, ja s tým súhlasím, že treba, ale s tým, že kanalizačné potrubie bolo privedené len kvázi, by som povedal, k plotu, k tomu domu, k tomu pozemku a nebolo riešené finančne pripojenie domácnosti, teraz vzniká veľký problém. Samotné pripojenie stojí 100, 200, 300, 500 eur, podľa toho, samozrejme, že aký je pozemok, ako ďaleko sa nachádza dom, a čo sa týka bežných ľudí, tam problém neni, ale ako som hovoril, najmä v tých malých dedinách, kde žijú ľudia niekedy zo pár stovák, je to výrazný problém, je to úplne vážny problém, ako sa napojiť. Takže ja nemám problém so zákonom, ja mám problém s tým, že nerieši spôsob financovania napojenia sa týchto ľudí. Ja si myslím, že máte k dispozícii dostatok fondov, či je to environmentálny fond, alebo hocijaký, nechcem teraz dávať rozumy, ale myslím si, že cez toto by sa malo úplne v pohode riešiť, keď ste povedali slovo či návrh a, tak myslím, že bude treba urobiť aj bod b. No a do tretice, aby som nebol dlhý. Už sme tu s pánom ministrom chvíľku sa o tom rozprávali aj v pléne, osobne si myslím, že spoplatniť zavlažovanie poľnohospodárom na Slovensku, to je rana pod pás. Principiálne, možnože sa mýlim, ale voda je jediný nie že nerast, ale také bohatstvo, ktorá vlastne sa nemení, nevytráca sa. Mení síce skupenstvo, je tam ľad, para, mení si polohy podľa klimatických zmien, ale jednoducho neminie sa. To znamená, keď poľnohospodár vyčerpá podzemnú vodu alebo z tokov a jednoducho to poleje na pôdu, tá voda sa zúžitkuje, či už priamo v rastlinách, alebo sa to odparí, alebo keď náhodou je to viac toho, tak odíde do spodných vôd. Skrátka tá voda je určitý substrát, jak by som povedal, katalyzátor určitých procesov. Tá voda jednoducho nemizne alebo nezneužívajú ju, a preto si myslím, že principiálne spoplatniť vodu – najmä v takej ťažkej situácii – poľnohospodárom, to je, to je neprípustné. Zároveň vrátil by som sa k tomu, že pán minister vysvetlil síce, že je to nejaké pravidlo Európskej únie, ale stále si myslím, že Európska komisia a štáty a celá Únia nemôže byť nejaká stredná škola. Neni to stredná škola, kde nejaký profesor povie, že tak treba robiť, a všetci vedia, že je to síce blbosť, ale predsa len zavedú to a potom špekulujú, že ako to obísť, ako súčasný zákon. Prevzali sme to napriek tomu, aby sme vysvetlili Komisii, že to je úplná blbosť, netreba týmto smerom ísť, jednoducho treba to zrušiť. Prišiel zákon, respektíve prišiel befel z Únie a my sme pripravili tak zákon, alebo na tlak komôr, vôbec verejnosti aj poslancov vymysleli sme systém, že to nebude 0,1 a bude 0,01. Ale principiálne ten zákon tam ostáva, to znamená, že hocikedy hocijaký nový minister príde, nová vláda, keď si zmyslí, jednoducho si povie, že nejakým, nejakou vyhláškou, dobre, bude 1 euro a môžte si robiť, čo chcete. Ja som osobne zažil túto dobu, síce to bolo ministerstvo pôdohospodárstva, ale, súčasnej vlády, ale náklady na hydromelioráciu vykryli sa presne takýmto spôsobom, lebo zákon to povoľoval, vyrátali chlapci, že koľko stojí prevádzka hydromeliorácie a jednoducho vynásobili to vodou, ktorá bola porozlievaná kvázi na poli a tým pádom vyfinancovali hydromeliorácie. Ešte raz hovorím, myslím, že spoplatniť je neprípustné. Ďakujem.