M. Mamojka, poslanec: (2008-02-01):
Nebudem, samozrejme, čítať. Na začiatku budem trošku čítať, lebo ako právnik sa mám snažiť byť presný, tak zacitujem jeden nález Ústavného súdu. Naša ústava ako právny predpis najvyššej právnej sily má okrem iného aj čl. 55 ods. 1, kde je povedané, že hospodárstvo Slovenskej republiky je postavené na sociálnych a ekologických princípoch trhovej ekonomiky. Vo väzbe na to je okrem iného aj jeden nález Ústavného súdu, ktorý konštatuje, nebudem ho, samozrejme, čítať celý. „Podľa právneho názoru Ústavného súdu Slovenskej republiky v procese privatizácie nie je dôležité len vydanie rozhodnutia o tom, ktoré odvetvia štátneho hospodárstva sa budú privatizovať a v akom rozsahu. Rozvoj ekonomiky v súlade s čl. 55 ods. 1 ústavy“, ktorý som citoval, „predstavuje privatizácia náročný a zložitý proces, kde aj subjekty súkromného práva musia pôsobiť tak, aby pôsobili v intenciách ekonomickej politiky štátu a dbali o napĺňanie sociálnej a ekologickej funkcie trhového hospodárstva.“ Vo väzbe na to, prosím vás pekne, zmluva, každá zmluva, nebojte sa, nebudem robiť dlhú prednášku, to nie je len právny dokument, to je umenie taktiky, psychológie, ekonomiky, trpezlivosti... To je umenie, ak má byť dobrá. Tu sa vytŕha otrasným spôsobom z kontextu jeden moment. Strategické postavenie zmluvných partnerov a sila ich postavenia v čase uzatvárania zmluvy a vo väzbe na to, čo sa predáva. Však Slovenská republika nebola v pozícii úbožiaka, ktorý sa chce zbaviť krachujúcej eseročky, ktorá otravuje ekonomiku a chceme sa jej zbaviť. Sám pán poslanec Mikloš, citujem ho, škoda, nie je tu, povedal, že „to bola najdôležitejšia transakcia, obchod“, presne takto to povedal, ale nepovedal, v akej etape. Isto minimálne počas trvania Slovenskej republiky, ale možno aj transakcia storočia. Sám to povedal. Súhlasím. Keď nie špičkové advokátske kancelárie, ale priemerný koncipient robí zmluvu, kde predávam takýto podnik, tak nemôžem urobiť nie že chybu, nemôžem urobiť náznak chyby, pretože ho zastrelím, toho koncipienta alebo takéhoto asistenta. A tu nešlo o predaj eseročky XY. Prečo to hovorím? (Ruch v sále.) Strategická iniciatíva – pani kolegyňa, o práve niečo viem, ak dovolíte. Strategická iniciatíva v tomto prípade bola jednoznačne a mala byť na strane Slovenskej republiky. Od toho sa odvíja charakter a duch zmluvných dokumentov. Ja viem, že obchodné právo je postavené na princípoch zmluvnej slobody, rovnocennosti, rovnoprávnosti subjektov. Nechcem povedať, že Slovenská republika mala zneužiť svoje postavenie. Nie. Pripraviť a sformulovať korektnú, vyváženú, ekvivalentnú zmluvu, resp. zmluvy. Opakujem, mne je strašne ľúto a oficiálnym, legálnym spôsobom sa pokúsim, ak to bude trochu možné, tie dokumenty prečítať, ale ja si dovolím tvrdiť, že tento zmluvný dokument, resp. obidva zmluvné dokumenty, zmluva o predaji a kúpe akcií, tá akcionárska zmluva, je servilnou právnou nahrávkou na smeč nadobúdateľa. Inak zmienka, len taký detail, drobný, tú prvú stranu ten nadpis aj v správe sa uvádza názov zmluvy, mala to byť zmluva, to je formálna právna hlúposť, ale nie o kúpe a predaji akcií, ale o predaji a kúpe akcií. Najsamprv je predaj a potom je kúpa. Nie kúpa a predaj. To vie posledný koncipient takisto. Ale poďme k vecným otázkam. Veľmi často sa tu pertraktuje kurzový vzťah alebo vzťah kurzu, kurzov slovenskej koruny tým, som šokovaný, ešte keď pán poslanec Mikloš vystupoval svojho času v televízii niekoľkokrát o privatizácii SPP, mňa mrvilo doma na foteli, lebo stále spomínal, že nie je možné zabezpečiť nejakú kurzovú stabilitu v takejto zmluve, poistenie je drahé. Nikto nehovoril o poistení. Ja nerád tento príklad používam, ale teraz ho výnimočne použijem. Poslucháč 3. semestra Právnickej fakulty, lebo záverečné ustanovenia Obchodného zákonníka sa prednášajú v 3., 4. semestri, vie, že je nejaké ustanovenie § 744, pán poslanec, Obchodného zákonníka, kde je menová doložka. Obchodný zákonník aj anglosaské právo vychádza z princípu zmluvnej slobody, to znamená, či sa to nazve menová doložka, inflačná klauzula, nejde o pojem, ja môžem tam dať proste zabezpečujúcu a zabezpečovanú menu a menová doložka podľa ustanovenia § 744 kryje takéto výkyvy. Dosť s počudovaním som počúval, „ja nie som futurológ, ja nie som veštec“, no tak ale takúto zmluvu pripravujú, predpokladám, špičkoví právnici a špičkoví národohospodári a špičkoví ekonómovia, to znamená, asi sa môžem aj musím odvážiť predpokladať, aký bude vývoj kurzu. A keď tam dá menovú doložku napríklad, áno, je to riziko obidvoch zmluvných partnerov. Ale podľa toho, či je riziko také alebo oné, tak ju tam dám alebo nedám, ale nemôžem to stavať tak, že nie je žiadny právny inštitút, ktorý by to pokryl. Je, čo by nebol. Pani poslankyňa Žitňanská, ktorú si ako kolegyňu aj dobrú obchodnú právničku vážim, to ona vie, to nie je nahrávka na smeč, spomínala tiež počet akcií, väčšinový, menšinový akcionár, tých 49 a 51 %. Áno, ja som si vedomý toho a dám zas hlavu na to, že tie zmluvné dokumenty sú v súlade s právom, dovolím si tvrdiť, pozor, vrátim sa k tomu, s obchodným právom, súkromným právom. Sú zrejme pomerne elegantne formulované, ale predsa len, sama si spomínala, pani kolegyňa, že je v Občianskom zákonníku § 39, ktorý hovorí o právnych úkonoch vykonaných nielen contra legem, ale aj praeter legem, to znamená právnych úkonov, ktoré obchádzajú zákon a ktoré sú v súlade s právom. Sú v súlade so zákonom. Ale ich elegantne obchádzajú a sú trebárs v rozpore s naším § 265 Obchodného zákonníka, ktorý má zakotvený princíp poctivého obchodného styku, etiky, slušnosti a podobne, ale sú v súlade s právom. No, neviem, keď ja predávam strategický podnik iste strategickému investorovi, ale mňa trošku tie argumenty, ktoré pán poslanec udával, aj keď ja tu rád hovorím predovšetkým vecne, odborne, racionálne, že to je obvyklé, to je štandardné, to neznamená, že keď je niečo obvyklé a štandardné, že musím na to skočiť. Keď mám strategickú iniciatívu a ja môžem, zas pozitívne to myslím, jemne prezentovať aj vlastné názory výhodné pre slovenskú stranu. Nie zneužívať, opakujem, využiť. Pani poslankyňa Žitňanská, ty si spomínala, že tie majetkové práva nie sú nejako dotknuté napriek tomu, že 49 %, 51 %, no len sú majetkové práva, sú personálne práva, sú ostatné práva, zmiešané práva spoločníkov a majetkové práva, áno, tie dajme tomu nie sú dotknuté, alebo nie sú, dajme tomu vypustím, ale predsa nie je možné, nemalo by byť, či je to štandardné, alebo neštandardné, aby som zafixoval zmluvne počet členov predstavenstva sedem, budiž, a v rámci počtu sedem štyroch musí mať kupujúci, ktorý má 49 %, len troch, teda menšinu má predávajúci, ktorý má 51 % – áno, súhlasím s tebou, je to istá fixácia istoty pri hlasovaní na valnom zhromaždení, že mne stačí 51 %, beriem. No ale môže byť, prečo je to len, prečo je to tých 52, áno, môže byť, ale 52, prečo predstavenstvo navrhuje generálneho riaditeľa, samozrejme, predstavenstvo, kde je to 4 : 3 v prospech kupujúceho, ktorý je menšinovým akcionárom, celý top manažment navrhuje predstavenstvo, kde naši traja sú štatisti, kde sa 99 % rozhodnutí prijíma obyčajnou väčšinou 4 : 3, to znamená, ani keby sme tam neboli. A to chcem povedať s tým § 39, áno, je to možno možné, ale tu si dovolím tvrdiť na pôde parlamentu, kde je sloboda názorov a možno trochu akademicky, ale možno nielen úplne akademicky, že je to minimálne pol na pol, že či takýto prenos personálneho ovládania spoločnosti cez akcionársku zmluvu nekoketuje s porušením § 39, teda s absolútnou neplatnosťou takejto zmluvy do takejto časti zmluvy, a keďže takáto časť zmluvy je kardinálnou časťou zmluvného dokumentu a je neoddeliteľná od celého dokumentu ako celku, či zmluva nie je absolútne neplatná ako celok. Úvaha možno akademická. Čo sa týka, čo mám informácie, prevodu akcií. Akcie boli prevedené pred účinnosťou zmluvy. Či anglosaský systém práva alebo kontinentálny, tak vieme poniektorí, že zmluva je platná, uzatvorená alebo vznikla, čo je synonymum, keď je podpísaná a potom je účinná. To znamená, účinná je vtedy, keď je povinnosť ju plniť a plnenie je prípadne aj vymáhateľné súdom. Ja prevediem akcie pred účinnosťou zmluvy a viažem účinnosť zmluvy už na prevod akcií? Prevod akcií bol urobený pred účinnosťou zmluvy. A účinnosť je podmienená až prevodom akcií. Neviem. Doklady, to je len taká rutinná poznámka. Advokátik, keď ide zastupovať do Humenného z Bratislavy na nejaký spor a má klienta na základe mandátnej zmluvy normálneho, tak veľmi často sa pochopiteľne stáva, že ten mandant sa opýta, že, pán doktor, a museli ste ísť autom? Nemohli ste ísť druhou triedou alebo InterCity, je to lacnejšie, museli ste dať 8-tisíc alebo koľko na nocľah v 5-hviezdičkovom hoteli, keď ste mohli mať troj-, pri všetkej úcte k vašej povesti? No neviem, či, vychádzam zo správy, či náklady 5 700-tisíc dolárov na základe mandátnej zmluvy by som si sakramentsky nežiadal zdokladovať a či by som nežiadal zdokladovať, či boli účelne a hospodárne vynaložené. To je nie 5,50, ale keby aj to bolo 5,50. Účelnosť a hospodárnosť podľa všetkého tam nijako zrejme dokladovaná ani preukázaná nebola. Vôbec doklady, tu bol spomínaný, neviem, či pánom poslancom Miklošom, alebo niekým iným, absencia dokladov, dokumentov, však sme právnici, sme starí byrokrati a úradníci. Nie je možné, aby som drobnú faktúrku na 12,50 nemal sedem rokov minimálne uloženú kvôli daňovému priznaniu. To znamená, tu išlo o doklady transakcie nenapodobiteľné, tak budem skartovať aj nad rámec zákona o archívnictve alebo zákona o skartovaní, presne nepoviem, ospravedlňujem sa, a budem ich mať v troch železných trezoroch, keď sa nemám čoho obávať, nie aby som dal dôvod na akékoľvek podozrenie, že to mi chýba, ono mi chýba. No nesmie chýbať nič! Ani ako dýchal notár, keď otváral obálky. V závere, čo som zachytil od pána poslanca Pelegriniho nejaké ustanovenie, že sa vzdávam dopredu, neviem presne čoho, obmedzenia, obmedzenie predávajúceho, 18 či 19 obmedzení. No podľa toho už ten predávajúci nemohol nič, bol horšie na tom, ako keď je v konkurznom konaní firma. Vzdanie sa, nejaká formulácia, že sa vzdávam dopredu alebo nejako dopredu vyhlasujem, že neporušujem právny poriadok a neporušujem zmluvy, záväzky, však keď som dobrý, tak načo mám takéto platonické vety tam dávať, aj keď sa dohodlo anglosaské právo, ale nárok na náhradu škody je zákonná otázka, nie zmluvná. Takže prečo mám dopredu robiť zo seba pápežskejšieho človeka ako pápež, keď si verím, že nič neporuším? Tak tam budem dávať ustanovenia, ktoré sú možno zbytočné, ale dopredu žiadne porušenie nebolo, nebude – no kto vie? A prosím vás na záver, tým som vlastne mal začať. Viete, pán poslanec Mikloš to povedal, že no prečo by sme nemohli dať anglosaské právo, resp. anglické právo, čo je vari horšie ako európske? No tak horší alebo dobrý a zlý môže byť maďarský guláš, ten môže byť dobrý, horší, zlý, ja ho mám inak celkom rád. To nie je právo, to je právny systém. Je anglosaský, kontinentálny, je sharia, sú odnože kontinentálneho práva, škandinávske je trošku iné atď. No tak ja nehovorím, že je horšie, tento právny systém, no ale kontinentálne, ktoré sa vyvíja 3 000 rokov a z hľadiska rímskeho práva je neprekonateľné precízne pojmovo i formálne. A anglosaské sa vyvíja 400-500, poznám trošku jeho dejiny. Ale to je debata trošku o ničom, čo je lepšie, čo je horšie? Keď ja mám strategickú iniciatívu v rukách, tak si nedohodnem anglosaské právo. Keď nadobúdateľom sú firmy, ktoré majú sídlo vo Francúzsku, Nemecku, sú kontinentálnymi firmami. Ja chápem prečo. Bol som dlhé roky rozhodcovským sudcom Slovenskej obchodnej priemyselnej komory, som rozhodcovským sudcom Českej priemyselnej komory, ukrajinskej a niektorých ďalších, rozhodoval som desiatky sporov arbitrážnych a arbitrážne konanie neformálne, samozrejme, je komunikatívnejšie, na úrovni prakticky bývalého arbitrážneho konania. Mne sa osobne páči, lebo sa neformálne objasní skutkový právny stav, nie je tam zbytočná tréma a tak ďalej a tak ďalej. No, len keď ja mám strategickú iniciatívu, opakujem ešte raz, nezvolím anglické právo, ktoré je pojmovo širšie, ktoré je pojmovo iné ako kontinentálny právny poriadok. Dáva, ako to aj z tej správy vyplýva, možnosť výkladu niektorých pojmov v zmluve aj z kontextu toho pojmu, budiž, kontext môže byť niekedy rôzny. Klasická advokátska formulácia, anglická verzia zmlúv je prioritná, tak minimálne dám to, čo je rovnocenné a ekvivalentné, o tom je každý zmluvný dokument. Obidve jazykové mutácie, obidva jazykové exempláre v tom a tom jazyku sú rovnocenné a v prípade interpretácie z aplikačného problému trebárs, budiž, bude prioritná anglická verzia. Ja by som dal slovenskú verziu, napríklad. Tá voľba tých troch rozhodcov v Londýne podľa anglosaského práva, už som povedal na to svoj názor, myslím si o tom svoje a nikto ma nepresvedčí o opaku a viem, prečo je to takto. Takže na záver. Ja urobím všetko, aby som tie dokumenty prečítal, lebo pokiaľ to bude možné, to iste bude zmluvne „nádherná četba“, a pretože tie obvyklé, štandardné „aj inde je to tak“, to ako na starého právnika na mňa dosť čudne pôsobí, s tým, že keď pán poslanec Mikloš povedal, no veď ale išlo o strategickú kauzu, išlo o strategických investorov. No to znamená, že keď sa ja zaľúbim do krásnej nevesty a milujem ju strašným spôsobom a nádherne, to neznamená, že 35 rokov v manželstve budem pod papučou zato, že je to moja strategická nevesta. Tak asi budem žiť rovnocenným, korektným spôsobom a ponúknem jej podmienky na spolužitie, ktoré sú rovnocenné, korektné a rovnovážne. Možnože títo kupujúci boli isto strategickou nevestou, a to neznamená, že sa musím plaziť v prachu. Ďakujem za pozornosť. (Potlesk.)