J. Halecký: (2007-09-12):
Chcem podotknúť, že zrejme asi tieto dopady, ktoré vyplývajú z tejto novely zákona, nebudú také rozhodujúce a také dramatické, ako to vyzerá snáď v diskusii, čo je morálne, nemorálne, či niečo rušíme atď. Cieľom je, aby sme dostali viacej financií do rezortu zdravotníctva, aby sme poskytli kvalitnejšiu zdravotnú starostlivosť. Ako sme už spomínali aj v predchádzajúcom období, sú dva spôsoby, ako získať financie. Buď navýšením odvodov. Viete, že je to veľmi citlivá téma a podarilo sa nám to na štvrťrok. Väčšie časové obdobie nebola politická a možno aj ekonomická a ďalšia vôľa. A druhý systém je ekonomizovať zdravotníctvo tak, skvalitňovať jeho hospodársky a finančný beh do tej miery, ako je najefektívnejšie, najlepšie. To znamená, aby fungoval za nižších finančných nákladov so zachovaním zdravotnej starostlivosti, ktorá by bola dobrá. A jedným z týchto spôsobov sú aj tieto dva zásahy, o ktorých tu teraz hovoríme. Čiže dve kategórie, a to je tvorba zisku alebo správny fond. K tvorbe zisku morálny, nemorálny, alebo má sa, nemôže sa v zdravotníctve tvoriť, myslím si, že je to zle položená otázka, zle formulovaná, pretože o zisku v zdravotníctve by sa hovoriť nemalo. O zisku môžeme hovoriť tam, kde môžeme kontrolovať vstupy, výstupy a kde daný manažment, riaditeľ môže svojou aktivitou či už na úseku riadenia, alebo aj regulácie pri vstupe zabezpečiť, aby ten zisk bol. Keď to zoberieme doslova, tak zdravotnícke poisťovne, sú to vlastne prevodové páky financií, ktoré vyberieme na poistnom a potom ich rozdeľujeme medzi poskytovateľov zdravotnej starostlivosti, medzi jednotlivé zdravotnícke zariadenia. Čo je dôležité. Vstupy, ako som už spomínal, sú limitované. Odvody si nemôžeme zvýšiť tak, ako chceme, takže aký to podnik, aký riaditeľ a aký zisk. Na druhej strane aj výstupy sú nie závislé od toho, kto daný systém reguluje. Viete veľmi dobre, že potreby zdravotníctva sú nekonečné. Finančné prostriedky, ktoré by sme do zdravotníctva dávali niekoľkonásobne viacej každoročne, budú spotrebované. A za tejto situácie myslím si, že radšej hovorme o výsledku hospodárskej činnosti. Či už o kladnom, zápornom, alebo takom, alebo onakom. To by bol termín, ktorý by skôr zodpovedal problematike, ktorú tu prerokovávame a myslím, že tento termín by sme mali zaviesť aj pri hodnotení jednotlivých zdravotníckych zariadení, ambulancií a podobne. Pretože keď tam dáme kategóriu zisku, budí to v zdravotníctve trošku nevôľu, má to taký pejoratívny charakter a nakoniec ani nezodpovedá to tej činnosti, ktorá sa vykonáva. Ja ako kardiológ, pokiaľ by som chcel mať zisk vo svojej kardiologickej ambulancii, tak by som musel ošetriť toľko pacientov, koľko príde do ambulancie. Dajme tomu za tých podmienok, ktoré platia teraz alebo plus nejaký príplatok za skoršie ošetrenie, prednostnejšie a niektoré iné, tak vám môžem povedať, že môj príjem v ambulancii bol štvornásobne vyšší, ako je za tejto situácie limitovanej. A tam, kde je niečo limitované, tak ťažko môžeme hovoriť o zisku. Skôr by som sa dotkol niektorých aspektov prerokúvanej problematiky, prečo to nemožno považovať, dá sa povedať, za vklad kladného hospodárskeho výsledku jednotlivých poisťovní späť do systému poskytovania zdravotníckej činnosti za niečo nesprávne alebo za nesprávne zrušenie zisku týchto poisťovní. Po prvé preto, že verejnoprávne inštitúcie, či už sú akciové spoločnosti a myslím si, že možno hovoriť, že zdravotné poisťovne možno, že by mali byť verejnoprávne inštitúcie bez toho, aby sa na ne vzťahoval hospodársky výsledok, sú založené na tom, že by mali byť neziskové. To znamená, všetky finančné prostriedky, ktoré získame od platiteľov daní, mali by sme im poskytnúť v sfére sociálnej aj v sfére zdravotnej na tú činnosť, na ktorú boli určené. Po druhé. Zdravotná poisťovňa takisto ako aj sociálna, ale aj zdravotná poisťovňa má aj vysoký sociálny aspekt. To znamená, že my si nemôžeme pri vstupoch vyžadovať pri odvodoch také daňové odvodové zaťaženie, ktoré by bolo neprimerané sociálnej situácii obyvateľstva a hlavne sociálnej situácii rôznych kategórií obyvateľstva. Nie každý môže prispieť na zdravotníctvo toľko, koľko si zdravotníctvo žiada. Vieme, že podiel súkromných financií a financií ako samoplatbou narastá a dosahuje zhruba už okolo 15 až 20 % a sú to financie, ktoré nie sú až také malé. A pokiaľ by sme chceli tu zaviesť zisk, tu zaviesť nejaký voľný trh, tak stratí aj humánny charakter zdravotníctvo, aj jeho systém financovania. Takže skôr odporúčam hovoriť o hospodárskom výsledku zdravotných poisťovní, o hospodárskom výsledku nemocnice, ambulancie a podobne. Viem si to predstaviť, predpokladám, že ako každé riešenie, či už zákonné, alebo aj koncepčné nie je definitívne. Viem si predstaviť aj tú činnosť, že perspektívne aj ten tzv. kladný hospodársky výsledok mohol by mať určitú časť, ktorá by tvorila nejaký charakter finančného zostatku pre danú poisťovňu, ktorá hospodári dobre a ktorá hospodári horšie. To je len taká úvaha na margo. Ale my predsa aj potom budeme vedieť, ako hospodária zdravotné poisťovne. Tento ich hospodársky ročný výsledok budeme vedieť vyhodnotiť, zbilancovať a až potom sa ukáže, či hospodária lepšie, horšie a či ten fenomén tzv. zisku pôsobil negatívne na samotnú činnosť zdravotných poisťovní. Chcem ešte poukázať, že je tu aj úloha štátu. Tam, kde je štát, ťažko hovoriť o zisku, pretože štát reguluje, dá sa povedať, zdravotné poistenie. Štát určuje výšku odvodov na zdravotné poistenie, štát dáva určité štandardy, limity a v tomto rámci o zisku, samozrejme, že nie je možné hovoriť. Rád by som sa opýtal aj pána ministra a škoda, že tu nie je aj riaditeľ Úradu pre dohľad nad zdravotnou starostlivosťou, lebo to je inštitúcia, ktorá by nám mohla povedať, ako hospodária zdravotné poisťovne, prípadne ostatné zdravotnícke zariadenia, aká je momentálna situácia, či tento krok je nevyhnutný, či je vhodný, alebo dokonca či je nevhodný. Takže aj názor Úradu pre dohľad na to tam je, aby kontroloval finančné prostriedky, by som rád vedel. Čo sa týka správneho fondu, ťažko odhadnúť 4 alebo 3 %. Musíme si uvedomiť, že tie 3 % znamenajú, že chceme viacej financií pre pacienta, čo je podstatné. Možno, že menej financií pre zdravotné poisťovne a zdravotnícky manažment v poisťovniach. To je v poriadku. Po čase, po roku, po dvoch, po troch, keď sa zistí, že je to neprijateľné, nevidím dôvod na korekciu aj opačným smerom. Takže vcelku, keď to zbilancujem, tá novela zákona, nevidím ju zlú, vidím ju ako progresívnu v prospech financovania zdravotníckych služieb pre pacientov a myslím, že aj pre celkovú ekonomizáciu zdravotníckych zariadení vrátane poisťovní, a preto ja túto novelu podporím. Ďakujem za pozornosť.