Jurinová, Erika, poslankyňa NR SR (2017-02-08):
Vážené dámy a páni, pani predsedajúca, minulý týždeň sme mali možnosť oboznámiť sa s návrhom koaličných poslancov, ktorí svoj návrh prezentovali ako dobrý začiatok v ceste za voľnú nedeľu. Dnes máme pokračovanie, pokračovanie číslo jedna v ceste za voľnú nedeľu. Je mi úplne jasné, že táto téma rozdeľuje, ale som si vedomá aj toho, že aj zástancovia úplnej voľnosti trhu chcú pre ľudí dostatok času na regeneráciu síl. Pre nás je dôležité možno viac vecí. Jednak hovoriť o nejakom pravidelnom opakujúcom sa rytme, kedy človek, telo človeka potrebuje odpočívať a zároveň sme sa snažili, zatiaľ sme to pozastavili kvôli dohodám, vniesť aj do Zákonníka práce opäť pojem práca v sobotu a v nedeľu. Vieme, že voľakedy sme tu mali dni pracovného pokoja, ktoré boli v našom Zákonníku práce, dnes už ani toto nemáme. Rytmus má zmysel pre celý svet. Všetko žije svojím rytmom, svojimi pravidlami, môžme hovoriť o roku, o ročných obdobiach, o mesiaci, týždni, dni a noci. Celý svet je rozdelený do pravidelne sa opakujúcich rytmických útvarov a týždeň je jedným z nich. Pred mnohými rokmi, bolo to v čase začínajúcej priemyselnej revolúcie, dnes viem, že čas už pokročil, chceli podnikatelia v rámci vyššej vyťaženosti, vyššej produktivity a ešte neviem, čoho všetkého, preorganizovať pracovný cyklus zamestnancov. Povedali si, zamestnancom budeme dávať voľno nie každých sedem dní alebo šesť dní a siedmy voľný, ale skúsime to predĺžiť na desať dní. To znamená, každý desiaty deň bude dňom voľna. Veď čo by to s nimi malo urobiť? Nič sa nedeje. Aspoň predpokladali to, že sa nič s ich organizmom neudeje. Po čase však na ich veľké prekvapenie zistili, že nielenže zamestnanci prestali podávať výkony, nielenže častejšie chorľaveli, to znamená nevládali, dokonca takáto reorganizácia bola pravdepodobnou príčinou smrti z preťaženia. Aj keď sa to niekomu nezdá, ale pravidelný cyklický oddych má nesmiernu cenu najmä pre zamestnávateľov. Po dobrom oddychu totiž zamestnanci dokážu podávať oveľa lepšie výkony a mení sa často i klíma na pracovisku. Dnes myslím, že nie je téma, či oddychovať, toto už je naozaj prekonané, ale kedy oddychovať. Nie, nechceme sa vtláčať nikomu do rodín, ale určite treba brať na zreteľ zaužívané zvyky, ktoré majú vplyv na výkonnosť zamestnanca a len málokto dnes bude polemizovať, že je jedno, ktorý deň človek oddychuje. Aj keď sa nájdu i takí majstri, ktorí povedia, že je jedno, či v stredu, či v sobotu, či v nedeľu. Som presvedčená o tom, že až tak jedno to nie je. Pripomeniem tu zopár faktov. Nedávne štatistiky ukázali, že každý štvrtý muž aj žena pravidelne chodí do práce v sobotu, každý piaty muž aj žena pravidelne chodí do práce aj v nedeľu. Pravidelné pracovné víkendy sa týkajú teda oboch pohlaví a sú zdrojom mnohých problémov v rodinách a hlavne v ich vzťahoch. Rodičia sa doma striedajú, existencia spoločne trávených víkendov je čisto náhodná. Preto si myslím, že je nutné, aby sme urobili to, čo sa dá z našich pozícií. Aj odstránením nespravodlivosti tak, že práve aj víkendová práca bude chránená v Zákonníku práce aj tým, že povieme, že niektoré činnosti sa v nedeľu nebudú vykonávať. Ak by som ešte hovorila o tom, akým spôsobom rozširujeme dnes Zákonník práce ohľadom práce v nedeľu, naozaj je to začiatok cesty za voľnú nedeľu. Ja sama som prívržencom čistých nedieľ, to znamená nepracovných nedieľ a budem sa možno nie tak nahlas, ale snažiť o toto. Takáto regulácia sa však týka len maloobchodu. Preto by som, aj keď hovoríme teraz možno o inom zákone, tak by som kratučko povedala, že nám ale predsa nemôže záležať len na zamestnancoch, ktorí sú v obchodoch, ale malo by nám záležať aj na zamestnancoch, ktorí pracujú v pracovných zmenách vo výrobných činnostiach. A preto zopakujem, že možno veľmi dôležité beriem, ako dostať do Zákonníka práce aj pojem práca cez víkend, práca v sobotu, práca v nedeľu. Pripomenula by som tu aj postavenie mnohých žien, ktoré sa zväčša týka práve práce v maloobchode. Faktom je, že existujú reťazce, ktoré už dnes ponúkajú slušný príplatok za prácu v nedeľu a pripomeniem, že existujú aj dnes reťazce, ktoré majú za prácu navyše príplatok v rámci Zákonníka práce, ale určite to nevynahradí to, čo žena, ktorá sa možno aj sama stará o svoje dve deti v domácnosti, o čo všetko prichádza. Táto žena si myslím, že nie je schopná častokrát povedať svojmu zamestnávateľovi, že do práce nemôže prísť, lebo sa nemá kto postarať o jej deti, že musí obísť všetky susedy a zistiť, ktorá by mala ochotu, pokiaľ nemá k dispozícii svoju mamu. Preto som rada, že aj naše hnutie dáva priestor na to, aby sme cez tento zákon boli hlasom aj takýchto žien. Máme akože sociálnu vládu, ktorá sa rada hrdí tým, ako ukáže, ako dokáže urobiť niečo pre svojich zamestnancov, pre svojich ľudí, ktorí z práce ledva vyžijú. A pýtam sa preto, že čo robila táto sociálna vláda posledné štyri roky práve v ochrane zamestnancov ohľadom práce cez víkend, alebo práce v nedeľu? Obávam sa, že veľmi málo. Aj tú aktivitu, ktorú teraz začali, obmedzenie maloobchodného predaja cez štátne sviatky zobrali len ako povinnú jazdu. Aj keď s touto novelou súhlasím, budem veľmi rada, ak sa posunieme o krok ďalej, možno práve, nieže možno, ale určite aj prijatím tejto novely, ktorá obmedzí aj nedeľný maloobchodný predaj. Myslím, že dostatok priestoru zostáva stále aj pre tých, ktorí radi nakupujú, tak ako už bolo viackrát povedané a rovnako zostane čas aj na stmeľovanie rodiny a na možnosť byť a utužovať rodinné vzťahy. Ďakujem pekne.