Dubovcová, Jana, poslankyňa NR SR (2010-09-07):
Ja by som chcela doplniť len jednu vec ohľadne toho, čo už bolo povedané. A to smerom do opozície, ktorá diskutovala na tému súdnictva a obhajuje jeho nezávislosť. Predsedovia súdov majú postavenie orgánov štátnej správy súdov, čiže ako orgány štátnej správy súdov sú súčasťou výkonnej moci. Súdna rada bola ustanovená ako ústavný orgán pre súdnictvo preto, aby bola nárazníkom medzi ostatnými mocami a súdnou mocou. To znamená, že takýmto spôsobom ja som bola pri všetkých právnych úpravách, ktoré predchádzali týmto posledným. Celých pätnásť rokov sme sa tomu venovali a vieme, že Súdna rada bola zložená preto tým spôsobom, že má v sebe zastúpenie aj nominantov z parlamentu, aj z vlády, aj tých, ktorí sú volení sudcami, aby sa dali vyvažovať vplyvy jednotlivých mocí v rozhodovaní tohto orgánu. No a pokiaľ väčšiu časť tohto orgánu obsadia predsedovia súdov, to znamená, že skutočne tak, ako povedala pani ministerka, Súdna rada stráca potom to svoje postavenie. Pretože už nemôže byť, samozrejme, tým orgánom, ktorý robí ten nárazník medzi jednotlivými mocami. Ona sa prevažuje potom a dostáva sa pod vplyv výkonnej moci. A že takto Súdna rada fungovala v poslednom období je preukázateľné. Stačí sa pozrieť na to, aké boli výsledky jej rozhodovania. To znamená, že bola podriadená jednému mužovi, ktorý keď bol minister spravodlivosti, tak fakticky ovládal predsedov súdov. To bol taký jasný úkaz, že treba tento systém meniť. Ešte chcem jednu vec povedať. Keď sme v roku 2004 robili zákon č. 757 o súdoch, tak tam sme vyslovene dali, keď sa zriaďovali na súdoch orgány sudcovskej samosprávy, že členom sudcovskej rady nemôže byť predseda súdu. A to práve preto, aby sa vyvažovali tie vplyvy toho predstaviteľa výkonnej moci a tých samosprávnych súdnych orgánov. Žiaľ, keď sa robila zmena ústavy, keď sme robili Súdnu radu, ako ten prvý orgán, ktorý mal zastrešovať súdnictvo v Slovenskej republike, tak v tom čase sme ešte nemali takéto skúsenosti. Nevedeli sme presne ako to naformulovať. A ak si všimnete, tak Súdna rada v ústave vlastne ani nie je pomenovaná, že čo to je, aký to je orgán. Len potom neskoršími výkladmi Ústavného súdu sme začali považovať Súdnu radu za ústavný orgán súdnictva. Čiže v takomto ústavnom orgáne, keď v orgánoch samosprávy predsedovia súdov nesmú byť, lebo sa tie funkcie navzájom vylučujú, tak potom, samozrejme, že aj v najvyššom vrcholovom orgáne na toto treba dbať! Najmä, ak sme poučení históriou posledných dvoch rokov, čo všetko určitá nedokonalosť právnych úprav, ktoré predchádzali dnešnému stavu potom umožňuje, ak sa funkcie ujme možno niekto, kto má takú osobnostnú výbavu, že nebude len z nejakých svojich potrieb dodržiavať ani také základné etické pravidlá. My sme v takom štádiu, že úzus u nás neplatí. Tu sa nevzdá napr. sudcovskej funkcie človek, ktorý klamal a tak ďalej. Musíme dať určité veci potom do zákona tak, aby sme nejakú úroveň dodržiavali. Čiže ja som len toto chcela doplniť, aby ste vedeli, že postavenie predsedov súdov, aký má vlastne význam na súdoch. Pretože predseda súdu fakticky rozhoduje o veľa veciach, ktoré sú dôležité pre sudcu, a to znamená, že tí sudcovia sú pod jeho vplyvom administratívnym určite. A práve preto tie sudcovské samosprávne a ústavný orgán treba vyvažovať. Aby medzi výkonnou a súdnou mocou boli vzájomné brzdy a páky. Tak len toľko som chcela, vniesť do rozpravy ako svoj názor, ako záverečné slovo pred hlasovaním.