P. Hrušovský, predseda NR SR: (2005-01-19):
M. Maxon, poslanec: ... v rozhodujúcej časti tých návrhov nájdeme spoločnú dohodu a porozumenie aj s predkladateľom zastúpeným ministrom pôdohospodárstva Slovenskej republiky. Dovoľte mi však z tej formálnej stránky trošku vyjadriť istú mieru počudovania zo skutočnosti, ktorá sa uvádza v dôvodovej správe vo všeobecnej časti. V bode 7 sa uvádza, že „experti pri príprave návrhu tohto právneho predpisu neboli prizvaní“. Len na objasnenie, neviem, či ide o principiálnu alebo vážnu nepresnosť. Treba uviesť, že na Slovensku pôsobia dve záujmové združenia v tejto oblasti a ony boli účastníkmi pripomienkového konania a zúčastnili sa veľmi aktívne tohto procesu. A myslím si, že do istej miery aj ovplyvnili tento výsledný produkt, ktorý dnes máme na stole. Ak samosprávne inštitúcie nepovažujeme za expertov, tak toto konštatovanie je podľa môjho názoru správne. Na druhej strane som však presvedčený, že na Slovensku máme niekoľko významných osobností, ktoré pôsobia v oblasti vinohradníctva a vinárstva a sú veľmi kvalifikovanými osobnosťami aj v oblasti legislatívy. Myslím si, že títo ľudia mali byť podľa môjho názoru účastníkmi pripomienkového konania alebo mali byť konzultantmi pre ministerstvo pôdohospodárstva v tejto oblasti. Dovoľte mi, dámy a páni, z toho formálneho hľadiska ešte upozorniť na dve také oblasti, ktorým sa potom budeme, samozrejme, venovať v druhom čítaní či už na pôdohospodárskom výbore a predpokladám, že sa potom budeme uchádzať aj o vašu priazeň v druhom čítaní na pléne Národnej rady. Principiálne v tomto zákone nesúhlasíme, že ministerstvo zriaďuje Tokajskú správnu komisiu. Táto Tokajská správna komisia by mala byť tvorená zástupcami ÚKSÚP-u, Štátnej veterinárnej a potravinárskej správy a zástupcom Tokajského združenia. Okrem toho teda, že Tokajské združenie nie je v zákone upravené, nie je zrejmé, kto sú jeho členovia a aké má kompetencie a aké bude jeho postavenie. Ale odmietame aj dôvod, prečo sa touto právnou normou zriaďuje Tokajská správna komisia. V zákone sa uvádza, že preberáme výmeru platnú alebo preberáme výmeru, ktorá je explicitne uvedená v doteraz platnom zákone, ale súčastne sa zriaďuje táto Tokajská správna komisia, aby urobila prehodnotenie a zatriedenie honov. Ja som presvedčený, že právny poriadok Slovenskej republiky má pôsobiť dvoma smermi: prvý, že zosúlaďuje právo Európskej únie s právom Slovenskej republiky, a druhý, že zabezpečuje dobré postavenie, alebo teda minimálne výhodné postavenie pre slovenských producentov alebo slovenských podnikateľov – to je jedno, či už je to v agrobiznise alebo v iných oblastiach. Dámy a páni, veľmi krátko, v čom je spor a budeme o tom možno obšírnejšie hovoriť v druhom čítaní. Nebudem možno používať presné čísla. V súčasnom období je výmera tokajských viníc na Slovensku podľa súčasne platného zákona niekde okolo 911, 912, možno 913 hektárov. Popritom existuje medzirezortná zmluva medzi Ministerstvom pôdohospodárstva Slovenskej republiky a Ministerstvom poľnohospodárstva Maďarskej republiky, kde sa naznačuje, že Slovenská republika by mala ísť na výmeru približne niekde okolo 385 hektárov. Považujeme takéto riešenie za neakceptovateľné a sme presvedčení, že tie hony, ktoré v predchádzajúcom období alebo v tomto období sú deklarované ako hony vhodné na výrobu tokajského vína, zodpovedajú tým najprísnejším kritériám a nevidíme vôbec dôvod na to, aby existovala nejaká Tokajská správna komisia, ktorá by realizovala zatriedenie honov s tou ambíciou, aby sa táto výmera znížila. K tomuto problému, dámy a páni, mi dovoľte ešte povedať jednu principiálnu vec. Pán minister na jednej strane má argument, prečo by takýto stav chcel dosiahnuť, a tvrdí, že pokiaľ dospejeme k dohode s Maďarskou republikou, tak ako keby sme definitívne stabilizovali diskusiu o producentoch tokajského vína v tom smere, že definitívne skončia označovaním vína „tokajské“ Francúzi a definitívne teda skončí ambícia Talianov realizovať takúto produkciu. Chcel by som teda skonštatovať, že tieto veci sú obsiahnuté v Prístupovej zmluve a Slovenská republika má v európskych inštitúciách ochrannú známku. Je tam teda ochranná známka a na tej ochrannej známke je uvedené, že tokajské víno vyrobené v slovenskej vinohradníckej tokajskej oblasti. Tento zákon to posúva do takej pozície, že by bola len jedna tokajská oblasť. Na strane pána ministra je zase argument, že tým by sme dokázali eliminovať aj Francúzov, aj Talianov. Ja si myslím, že toto naše snaženie nie je opodstatnené, pretože v Prístupovej zmluve tieto veci sú veľmi jasne a zrozumiteľne uvedené. A nepovažujeme za dobré, aby sa takýmto spôsobom postupovalo. Dámy a páni, z hľadiska filozofie zákona ešte jedna pripomienka a podľa môjho názoru mimoriadne vážna. Ak dnes hovoríme, že máme výmeru tokajských nie viníc, ale máme výmeru poľnohospodárskej pôdy, ktorá je vhodná na produkciu tokajského vína, presahujúcej 900 hektárov, tak zásadný rozdiel medzi evidenciou týchto tokajských vhodných pôd medzi Slovenskou republikou a Maďarskou republikou spočíva v tomto konkrétnom fakte. Dámy a páni, my máme všetky vinice tokajskej vinohradníckej oblasti zatriedené podľa parcelných čísiel a honov. To znamená, že súčasne platný zákon má prílohu a v tejto prílohe sú presne uvedené parcely, teda hony a parcely, na ktorých môžeme produkovať tokajské vína. Maďari alebo Maďarská republika, pardon, má tokajskú vinohradnícku oblasť ohraničenú katastrálnymi územiami. To znamená, že ak – a myslím si, že v tých katastrálnych územiach sa tiež v nedávnom období robili isté zmeny a tých katastrálnych území je 21 alebo 22. Ale v čom je teda principiálny rozdiel? Principiálny rozdiel je ten, že ak teda katastrálne územie na Slovensku, kde sú vhodné podmienky na produkciu tokajského vína, katastrálne územie ako také môže mať výmeru 5 000, ale podľa platného zákona parcely vhodné na produkciu tokajského vína majú výmeru 50, 60 alebo 70 hektárov. Ale v Maďarskej republike je za tokajskú vinohradnícku oblasť, ešte raz opakujem, vyhlásené celé katastrálne územie. Ja som toto tu už raz na pôde Národnej rady Slovenskej republiky povedal, teoreticky sa môže stať, že tam, kde je dnes ihrisko v Maďarskej republike, tak v budúcnosti môže byť aj vinohrad na produkciu tokajského vína. Takže, dámy a páni, to sú z hľadiska filozofie naše zatiaľ alebo teda moje zásadné výhrady. Chcel by som ešte skonštatovať, že si myslím a už avizujem, že budeme diskutovať aj – toto bola piata časť zákona – a budeme diskutovať vo výbore aj o šiestej časti a to je otázka štátneho odborného dozoru, ale tam, myslím si, nie sú nejaké zásadnejšie pripomienky. Len pre vašu informáciu, týmto zákonom sa súčasne ruší vinohradnícky výskumný ústav. Ja v tejto chvíli nejdem polemizovať o tom, či je to dobré riešenie, alebo je to zlé riešenie, resp. delimituje sa tento Výskumný ústav vinohradnícky na Výskumný ústav rastlinnej výroby v Piešťanoch. Vznikajú s tým isté problémy, vznikajú s tým problémy súvisiace so zatrieďovaním napríklad vín, čo je z hľadiska zákona povinný správny akt predovšetkým vo vzťahu k pestovateľom. Nespochybňujem, prosím, schopnosti a aj personálne predpoklady ÚKSÚP-u, kde by táto činnosť mala prejsť, ale súčasne konštatujem, že v súčasnom období ÚKSÚP personálne nie je schopný túto činnosť vykonávať na primeranej profesionálnej úrovni a tak, ako tento zákon vyžaduje. A súčasne musím skonštatovať, že ak by táto kompetencia mala na ÚKSÚP prejsť, tak bude tam potrebné investovať istú časť finančných prostriedkov a súčasne v tej doložke tento zákon nepočíta so žiadnymi dosahmi na štátny rozpočet. Takže to je taká druhá koncepčná výhrada, ktorú máme, ale predpokladám, že v diskusii dôjdeme v tejto oblasti k zhode. Summa summarum za jeden z tých najvážnejších problémov naozaj považujeme tú záležitosť, ktorá je predmetom piatej časti zákona a je to definovanie tokajskej vinohradníckej oblasti a tam sa naozaj chcem v tom druhom čítaní obrátiť na plénum Národnej rady, aby sme postupovali tak, aby slovenskí producenti tokajského vína neboli poškodení a aby mali minimálne také podnikateľské prostredie, ako majú kolegovia v Maďarskej republike. Nehovoriac o tom, že tá výmera slovenskej tokajskej vinohradníckej oblasti s tokajskou vinohradníckou oblasťou v Maďarsku je neporovnateľná. A ešte vopred avizujem, že budeme mať ambíciu odstrániť niektoré podľa nášho názoru zbytočné administratívne úkony, ktoré sú v tomto zákone navrhované a ktoré by mohli skomplikovať situáciu z hľadiska administratívnej náročnosti pre našich pestovateľov a výrobcov vína. Samozrejme, dotkneme sa len tých, ktoré sú nad štandard Európskej únie, pretože naozaj nepovažujeme za vhodné, aby sme zavádzali niektoré prvky do nášho právneho poriadku, ktoré presahujú požiadavky v Prístupovej zmluve a prekračujú právny poriadok Európskej únie. Dámy a páni, aby som nebol len kriticky, tak treba skonštatovať to, čo som povedal na záver, že nie je potrebné ísť do, by som povedal, do takého radikálneho riešenia, že by sme skonštatovali, že treba vrátiť tento zákon predkladateľovi na dopracovanie. Som presvedčený, že sme schopní tento zákon v spolupráci s ministerstvom pôdohospodárstva, v spolupráci so záujmovými združeniami pôsobiacimi v tejto oblasti a v spolupráci s odborníkmi dopracovať tak, aby sme v tejto oblasti podpory vinohradníctva a vinárstva mali dobrú legislatívu, predovšetkým slúžiacu k podpore našich podnikateľov a slúžiacu k podpore ďalšieho rastu kvality produkcie slovenských vín. Ďakujem veľmi pekne za pozornosť. (Potlesk.)