S. Janiš, poslanec: (2006-09-06):
Ako to fungovalo v minulosti. Občan mal právo na bezplatnú zdravotnú starostlivosť. Lekár, zdravotnícke zariadenie mu bolo povinné ju poskytnúť. A zdravotné poisťovne neboli za tieto zdravotnícke služby povinné zaplatiť. Čo to spôsobovalo? Zdravotnícke zariadenia robili výkony. Samozrejme, na ne spotrebovali lieky, špeciálny zdravotnícky materiál, vyplatili mzdy, zaplatili energie. A keďže nemali na úhradu faktúr, jednoducho sa zadlžovali a robili si banku zo všetkých týchto dodávateľov. U každého dodávateľa si tak zobrali tak vysoký úver, aký im aj bez úverovej zmluvy poskytli všetci dodávatelia, resp. záväzok zdravotníckeho zariadenia, výška istiny záväzku prestala stúpať vtedy, keď daný dodávateľ v danom segmente prestal nemocnici dodávať. Ani zdravotné poisťovne a ani zdravotnícke zariadenia neznášali reálne riziko z tohto hospodárenia, teda logicky sa správali tak, ako sa správali, nazvem to jemne, menej zodpovedne. Po príklady nemusíme chodiť ďaleko, roky to v štátnom takto fungovalo a, bohužiaľ, sa rysuje, že to aj takto fungovať bude. Je samozrejmé, a, bohužiaľ, je to tak, bohužiaľ, je to tak, že rokmi zabehnuté návyky v nemocniciach pochádzajúce ešte z dôb tzv. rozpočtoviek sa vykoreňujú len veľmi, veľmi ťažko. A dovolím si tvrdiť, že ruka v ruke s týmto systémom, ktorý bol, sa vytvárala aj pôda na korupciu, lebo tam, kde nie sú pravidlá, kde nie je zodpovednosť, tam sa korupcii darí. A, bohužiaľ, a všetci, čo sme pozerali v jednu nočnú hodinu asi pol roka dozadu debatu o štrajku v nemocniciach, sme sa mohli v priamom prenose dozvedieť, ako si niektorí predstavujú tieto pravidlá, kto bude rozhodovať o tom, ktorý pacient bude platiť a komu bude platiť. Ako fungujú príspevkové alebo verejnoprávne inštitúcie. Fungujú podľa zákona č. 523/2004 Z. z., ktorý hovorí, že príspevková organizácia je právnická osoba, ktorej menej ako 50 % výrobných nákladov je pokrytých tržbami a ktorá je na štátny rozpočet zapojená príspevkom. Toto hovorí zákon. Zdravotnícke zariadenia túto podmienku nespĺňajú de facto v zmysle zákona č. 523/2004 Z. z. Už ani nie sú príspevkovými organizáciami. Boli nimi v minulosti, keď štát prispieval na kapitálové výdavky, to sčasti platilo, ale hádam nechceme ísť späť, aby časť peňazí, ktoré sú dnes na zdravotníctvo, napr. zo zdravotných poisťovní, prerozdeľovali úradníci na ministerstve zdravotníctva ako kapitálové príspevky nemocniciam na prístroje, na stavby a tak ďalej, jednotlivým nemocniciam podľa kľúča vlastného ministerstvu alebo jeho úradníkom a, samozrejme, len štátnym. Ale veď dnes poskytujú zdravotnícke služby na Slovensku nielen štátne zariadenia. Máme nemocnice, ktoré patria pod samosprávne kraje, máme nemocnice mestské, máme nemocnice súkromné, máme neziskovky, dnes poskytujú zdravotnícke služby tisíce lekárov v ambulantnej sfére. Ako títo poskytovatelia prídu k tomu, ak finančnú stabilitu jedného poskytovateľa štátneho garantuje štát, teda z peňazí verejných, z peňazí daňových poplatníkov, keď tí druhí, pri tých istých pravidlách pracujú v tvrdých rozpočtových opatreniach bez pomoci štátu? Zriaďovateľ príspevkovej organizácie je povinný ju zrušiť, opäť zo zákona, k 31. 12. roka, v ktorom zistí , že tržby nepokrývajú jej výrobné náklady počas najmenej po sebe nasledujúcich dvoch rokov. V preklade to znamená toľko, že príspevková organizácia si môže dovoliť byť vysoko stratová každý druhý rok a formulácia „najmenej dva po sebe nasledujúce roky“ dáva neefektívnemu správaniu sa príspevkovej organizácie ešte väčší rozmer. Ako hospodári príspevková organizácia, ako to beží v praxi. Príspevková organizácia hospodári podľa svojho rozpočtu, nákladov, výnosov a výsledku hospodárenia. Zo zákona je však povinná dosahovať výnosy, teda príjmy určené rozpočtom. Ale neplnenie nákladovej časti rozpočtu, teda výdavkovej časti rozpočtu v danom roku nie je žiadnym porušením. Teda ak míňam viac, ako mám v rozpočte, nič sa nedeje, zadlžujem sa. Príspevková organizácia nie je platcom dane z príjmu, nemá povinný audit, vonkajšiu kontrolu, nevedie účtovníctvo podľa medzinárodných štandardov. Príspevková organizácia je niečo, čo nedokáže pružne, efektívne reagovať v tak tvrdom prostredí, ako v okolí zdravotníctva je. Veď v okolí zdravotníctva sú silné farmaceutické firmy, silní distribútori, výrobcovia a distribútori a predajcovia diagnostických a terapeutických prístrojov a ďalšie množstvo dodávateľov nezdravotníckych tovarov, prác a služieb. A to nie sú žiadni baránkovia, to sú tvrdí hráči. A ako partneri sú im príspevkové organizácie štátu. K čomu vedie v praxi príspevková organizácia. Každý riaditeľ príspevkovej organizácie, ak sa správa efektívne, tak v konečnom dôsledku okráda svoju nemocnicu, svoj región. Prečo? Lebo príspevková organizácia ak má dlh, tak ju zriaďovateľ, v tomto prípade štát, musí oddlžiť alebo ju musí zrušiť, o čom však vy vravíte, že nie je prípustné. Tak ju jednoducho oddlží. A tak potom platí, ak jedno zariadenie vyrobí do 10 mil., štát mu dá 10 mil. na oddlženie, ak iný urobí 50 mil., štát mu dá 50 mil. na oddlženie. Ak ten efektívny urobí nula korún dlhu, štát mu dá nula korún. No ktorý riaditeľ nemocnice je pre nemocnicu prijateľnejší? Ten, kto šetrí, alebo ten druhý? No je jasné, že ten druhý. Nemá nepriateľov medzi lekármi, nemá nepriateľov medzi zamestnancami, lebo nerobí žiadne síce efektívne, ale menej populárne opatrenia. Načo by si robil nepriateľov? To isté robí v liekovej politike, však ponuka je veľmi široká, to isté robí v prístrojovej politike, veď čo raz do nemocnice kúpim, to tu zostane, aj keď mám dlh, aj keď ja odídem. Silní dodávatelia v zdravotníctve, a tých je dosť, do určitej hranice dodávajú, veď to raz na 100 % dostanú zaplatené. Takto to fungovalo a po prvých vlnách oddlženia, po prvých miliardách korún do zdravotníctva takto začala rozmýšľať väčšina. A takto nesystémovo sa nalievali do zdravotníctva desiatky miliárd korún. Ako to pocítil pacient? Vôbec to nepocítil, ak napr. naraz prišlo do rezortu 10 mld.. Ani o tom nevedel. Ale kto o tom vedel a kto to pocítil, boli všetci dodávatelia, ktorí počítali na 100 %, že sa im ich peniaze vrátia. A tak tieto peniaze sa nepoužívali alebo nepoužili na základnú zmenu systému v zdravotníctve, ale len na splatenie dlhov, ale  rozhodne nie na zaplátanie dier. A tak voda z koša v zdravotníctve si v pohode odteká a, bohužiaľ, aj bude odtekať ďalej. Dlh sa v ďalšej fáze len zvyšoval, finančná disciplína sa zhoršovala, stabilita systému čím ďalej, tým viac stála na hlinených nohách. Ten, kto chcel zastaviť tento dlh a tento stav a stabilizovať ho, urobí to, čo urobí každý normálny dobrý manažér vo svojej firme. Urobí opatrenia na zastavenie rastu dlhu, zvýši efektívnosť svojej firmy, zvýši príjmy do firmy, napr. lepším výberom zdravotného poistenia a tak ďalej. A k tomuto smerovala aj zmena bezzubých, neefektívnych, príspevkových alebo verejnoprávnych inštitúcií na riadne spoločnosti podľa Obchodného zákonníka, zákona, podľa ktorého dnes postupujú všetky obchodné spoločnosti. Zákon o poskytovateľoch o. i. zmenil systém právnej formy nemocníc na štandardnú, a tým vytvoril objektívnejšie systémové pravidlá hry s čo najmenšími nesystémovými prvkami. Nikto v tejto súvislosti však už nehovorí o tom, že touto zmenou právnej formy nemocníc sa vnáša do zdravotníctva aj to, že nie sú dotované slabé nemocnice, že zvíťazia tí, ktorí sú lepší, tí, ktorí sú efektívnejší, tí, ktorí majú dostatok pacientov, lebo pacienti do tých nemocníc idú. A, samozrejme, manažmenty nemocníc dostávajú do rúk obrovské kompetencie, ale s kompetenciami aj obrovskú a veľkú zodpovednosť a aj trestnoprávnu zodpovednosť za vedenie akciovej spoločnosti a, samozrejme, aj vyššiu vonkajšiu kontrolu. Veď akciová spoločnosť, základný systém, tvrdé pravidlá, štandardné účtovníctvo s povinným auditom, ktorý dohliada na prehľadnosť finančných tokov, kontrolu nákladov, uvážená investičná politika, daňová zodpovednosť, toto všetko sú prvky obchodnej spoločnosti, toto všetko sú prvky, ktoré príspevková organizácia nepozná. Zmena zdravotných poisťovní a nemocníc alebo poskytovateľov na akciové spoločnosti je niečo nemorálne len preto, že ide o nemocnice? Prečo? Zriadenie akciových spoločností, nástroja na lepšie, efektívnejšie fungovanie je vlastne ochrana nemocníc, je ochrana lepšie hospodáriacich nemocníc. A my nemáme záujem podporovať neefektívne vynakladanie zdrojov plynúcich do zdravotníctva. My nie sme za rovnostárstvo, t. j. podporu zle hospodáriacich, lebo ak sa pozrieme na to, čo všetko tvorí zdravotníctvo, ak sa pozrieme na to, čo krúži okolo zdravotníctva, tak vidíme, že okolo neho krúžia veľké distribučné spoločnosti, lekárne, dodávatelia diagnostík, dodávatelia diagnostických liečebných prístrojov. Ktorý z týchto účastníkov v celom tom reťazci poskytovania zdravotnej starostlivosti to robí ako milodar? Ktorý majiteľ tejto firmy si urobil príspevkovú spoločnosť, príspevkovú firmu, lebo však to ide? Ani jeden. A vy ste urobili z akciovej spoločnosti vo verejnosti skoro zločincov. A pritom táto forma má za cieľ pravý opak, zefektívniť zdravotníctvo, zaplátať tie verejnoprávne diery, cez ktoré utekali a, bohužiaľ, aj naďalej budú utekať miliardy korún. Ja nepovažujem zisk za niečo nemorálne, za čo by tá alebo oná nemocnica alebo poskytovateľ sa mal hanbiť. Potom by sa musel každý z nás hanbiť aj za svoj príjem, za svoju mzdu. A práve preto, že ide o zdravotníctvo, resp. o posledný segment v reťazci, a to je poskytovateľ, tak je tento zisk regulovaný alebo použitie tohto zisku obmedzuje zákon, späť peniaze do zdravotníctva. Všetci vieme, že súčasný rozsah zdravotnej starostlivosti je dlhodobo neudržateľný, upevňuje vysoké očakávanie obyvateľov, ale žiadna ekonomika na svete a tobôž naša si ju nemôže dovoliť bezplatne. Rozdiel medzi nami a Smerom nie je v tom, že by sme to nevedeli jeden alebo druhý, ale v tom, že my sme o tom otvorene hovorili, hľadali a dávali riešenia a vy na základe našej aj politickej odvahy pomenovať niečo pravým menom ste vytĺkali predvolebný politický kapitál a pýtali ste sa ľudí, ja zacitujem z vášho volebného programu: „Je spravodlivé a správne, ak napriek ústavne garantovanému právu na bezplatnú zdravotnú starostlivosť musia ľudia čím ďalej, tým viac priamo priplácať na rozpadajúce sa zdravotníctvo?“ Toľko citácia z vášho volebného programu. Ale ten istý Smer, čo toto hlásal pred voľbami, si do vládneho programu v časti Zdravotníctvo napísal: „Vláda si je vedomá, že rozpor medzi nedostatkom finančných zdrojov a očakávaniami obyvateľstva je možné riešiť zachovaním ekonomicky a sociálne udržanej spoluúčasti na vybraných typoch zdravotnej starostlivosti. Vláda považuje podporu nepovinného zdravotného poistenia za rozhodujúcu pri umožnení prístupu k zdravotnej starostlivosti nehradenej zo zákonného zdravotného poistenia.“ V preklade to znamená toľko, že občan ak sa komerčne zdravotne poistíš, komerčne zdravotne poistíš, bude ti umožnený prístup k zdravotnej starostlivosti nehradenej zo zdravotného zákonného poistenia, alebo ináč, ak sa komerčne nepoistíš, zaplatíš si túto zdravotnú starostlivosť priamo na mieste u lekára v hotovosti. Toľko vládny program. Vy ste urobili jeden veľký ťah, falošný ťah, mediálny ťah, splnili ste hlavný cieľ vášho predvolebného programu, zrušili ste poplatky u lekára a v nemocniciach. Pravda v skutočnosti je ale taká, že vy ste ich nezrušili, vy ste do zákona ani nesiahli. Vy ste povedali, že tento poplatok bude 0 korún, nula korún, lebo je to v moci nariadenia vlády. Do zákona ste ani nesiahli. Koľko bude tento poplatok o rok, o dva, ste nepovedali. Prečo ste neznížili aj iné poplatky v zdravotníctve na nula korún, za pohotovosť, dopravu, lekárne, recepty? Je tam ešte viac poplatkov. Prečo? Jedni áno, druhí nie? Lekárom a nemocniciam ste tento finančný výpadok „nahradili“ zvýšením objednávky zo strany zdravotných poisťovní, opäť falošne. Vy zoberiete napr. nemocnici 7 mil. korún z poplatkov a nahradíte to, že si v nemocnici objednáte naviac výkony za 7 mil. korún. Prečo je to falošné? Lebo vy im v čistom zoberiete 7 mil. korún a nahradíte to tej nemocnici v hrubom vo výške 7 mil. korún. Tých 7 mil. akože naviac nie je naviac. Tých 7 mil. korún musí nemocnica pokryť výkonmi, nákladmi. Teda v čistom ste nemocnici zobrali a v čistom ste jej nič nedali. Vy ste tieto príjmy nemocniciam nekompenzovali, nekompenzovali. Som zvedavý a budem veľmi zvedavý, ako budete rozdeľovať, čo bude hradené zo zákonného zdravotného poistenia a čo nebude hradené zo zákonného poistenia, čo si ľudia budú platiť priamo v hotovosti u lekára alebo na čo sa budú musieť dobrovoľne, musieť dobrovoľne pripoistiť. Veľmi som zvedavý, ako budete zdôvodňovať a vysvetľovať, prečo je tomu tak, prečo ľudia musia platiť, keď ste im sľúbili bezplatné zdravotníctvo. Rozdiel medzi nami je veľký. My hovoríme o riešeniach, nesľubujeme nesplniteľné a vy sľubujete nesplniteľné a realizujete úplne niečo iné. A táto falošná hra sa mi ani v zdravotníctve nepáči. Ďakujem. (Potlesk.)