Osuský, Peter, poslanec NR SR (2016-06-16):
Vážený pán predsedajúci, vážená snemovňa, nemienim robiť historický exkurz do dejín Ústavu pamäti národa, chcem však predsa podčiarknuť, že to bola idea založiť inštitúciu, ktorá bude skúmať, analyzovať, bádať o temných totalitných obdobiach našej existencie ako štátu, našej existencie ako obyvateľov či už prvej Slovenskej republiky, či už Česko-slovenskej socialistickej republiky, ktorá priniesla mnoho zlého občanom týchto celkov. Domnievam sa, že tak ako sú predložení dvaja kandidáti, tak každý z nás si bude vyberať. Toto, čo poviem, môže niekto považovať za vystúpenie v prospech kandidátky Šípošovej. A ja sa hlásim k tomu, že to tak ponímam. Domnievam sa, že naša bývalá kolegyňa poslankyňa Šípošová je osoba, ktorá prezentovanými postojmi i, dá sa povedať, osobnou, rodinnou a historickou skúsenosťou predstavuje človeka, ktorý je garanciou, že Ústav pamäti národa neskĺzne z cesty. Treba povedať, že po tejto ceste nekráča roky celkom priamo a že tá cesta nie je hladká a krásne vydláždená, z cesty, ktorú mal na pamäti a pre ktorú sa rozhodol jeho zakladateľ náš zvečnelý priateľ Ján Langoš. Je potrebné, aby v jeho orgánoch, v jeho štruktúrach boli ľudia, ktorí chápu nebezpečenstvo krátkej pamäti, nebezpečenstvo tolerancie k zlu a riziko možností jeho zopakovania, ktoré z takéhoto stavu vyplýva. Ústav pamäti národa zažil obdobia svetlejšie i temnejšie. Ústav pamäti národa sa stal čiastočne i bojiskom, na ktoré nastupovali regrúti reprezentujúci svojimi postojmi, názormi a niekedy celkom jasnou osobnou minulosťou totalitu, ktorú má ten úrad skúmať. Nepovažoval by som za primerané, aj keď to, samozrejme, nie je z príčin časových možné, aby v takomto úrade fungovali ľudia ako zosnulý Alexander Mach alebo nezosnulý generál Lorenc. Jednoducho tento ústav sa nemá stať pôsobiskom tých, ktorých hodnotový svet a deformácie, ktoré z toho vyplynuli, by mal skúmať. Som presvedčený, že to Jana Šípošová je dobrým kandidátom, ktorá je i rodinnou skúsenosťou, ako sa tak na Slovensku vraví, štepená proti pochopeniu pre zlo, pre jeho ospravedlňovanie. Pravda je, že sa na doskách Ústavu pamäti národa predvádzali a predvádzajú i ľudia, ktorých môžeme smelo kategorizovať ako neoľudákov alebo staroboľševikov. To znamená, že zápas o tvár Ústavu pamäti národa, ako ukazuje realita, treba zvádzať neustále. A jedným z krokov tohto zápasu o zachovanie Langošovej tváre Ústavu pamäti národa je i voľba jeho orgánov. Dovolím si teda poprosiť uvažujúcich kolegov poslancov, aby dali svoj hlas v tajnej voľbe Jane Šípošovej. A ešte jednu vec chcem povedať. Keď padol komunizmus, tak sme považovali tajné voľby, a zrejme oprávnene, po všetkých tých desaťročiach manifestačných, 99,7-percentných podvodoch za veľký výdobytok. A dodnes sa domnievam, že pre občana sú tajné voľby nevyhnutnosťou a tým jediným možným riešením. My sme ale platení z daní občanov. My občanov reprezentujeme. A tak ako pri hlasovaniach o zákonoch majú právo občania vedieť, kto sa k akému zákonu ako postavil, by mali mať občania právo vedieť, k akej personálnej nominácii sa jeho poslanci postavili akým spôsobom. To znamená, niet dôvodu, aby pred občanom ostalo utajené, koho si volím, koho vyberám. A teraz či ide o generálneho prokurátora alebo kohokoľvek iného, jediný dôvod pre tajnú voľbu vidím v tom, že by sa poslanec za svoju tajnú voľbu, ak by bola verejná, musel hanbiť. Ďakujem za pozornosť (potlesk).