R. Madej, poslanec: (2005-05-19):
Môžem povedať, že už aj v komentároch v rámci odborných publikácií k Zákonníku práce sa niektorí docenti pracovného práva vyjadrili, že môžeme očakávať rozhodnutia medzinárodných inštitúcií k tomuto ustanoveniu Zákonníka práce. Ak na jednej strane dokážeme ochraňovať pracovnoprávny pomer nad 20 hodín týždenne a na druhej strane diskriminujeme pracovnoprávny pomer, ktorý možno je ustanovený len o hodinu kratšie ako ten, ktorý podlieha pracovnoprávnej ochrane. Je to absolútne diskriminujúce ustanovenie, ktoré z tohto dôvodu sa navrhuje vypustiť. Nedostatočná ochrana zamestnancov vyplýva teda aj z toho, že sú v rámci novely, ktorá bola predložená, schválená 21. mája 2003, pozmenené aj výpovedné dôvody. Ja si dovolím len v krátkosti povedať o niektorých dôvodoch, ktoré napriek tomu, že musíme uznať, že je potrebné vedieť postihnúť zamestnanca, ktorý poruší pracovnú disciplínu, neskutočne v širokom rozsahu poslednou novelou Zákonníka práce boli tieto dôvody tak vágne naformulované, že zamestnávateľ bude môcť prakticky prepustiť zamestnanca ktoréhokoľvek a kedykoľvek. Doteraz alebo do toho času do roku 2003 bola platná právna úprava, keď zamestnanca bolo možné pre menej závažné porušenie pracovnej disciplíny prepustiť len v prípade, ak toto menej závažné porušenie pracovnej disciplíny vykazovalo znak sústavnosti. Sústavnosť v aplikačnej praxi sa prejavovala tým, že za posledných šesť mesiacov musel byť minimálne dvakrát upozornený a na tretíkrát mohol byť na základe tohto výpovedného dôvodu prepustený. Čo spravila novela Zákonníka práce? Spôsobila to, že v súčasnosti je možné prepustiť pre menej závažné porušenie pracovnej disciplíny už na druhýkrát. Ja si dovolím upozorniť, že za menej závažné porušenie pracovnej disciplíny sa môže považovať aj neskorý príchod do práce, do zamestnania o 5 minút. Dvakrát ak to spôsobí zamestnanec v období, v akomkoľvek, ale berme troch mesiacov, zamestnávateľ tým môže mať zákonný dôvod na to, aby zamestnanca prepustil. Zákonník práce tohto zamestnanca nechráni. V právnej literatúre, v odbornej literatúre v komentári k Zákonníku práce sa uvádza, že teoreticky by bolo možné aplikovať ustanovenia Občianskeho zákonníka a napádať rozpor s dobrými mravmi. Ale ja si myslím, že musíme zakotviť právnu ochranu zamestnancov do Zákonníka práce, a pretože samotné rozhodovanie súdov je jedna vec, ale je až následná a tie pracovnoprávne vzťahy by mali byť chránené už počas pracovnoprávneho pomeru. Rovnako ďalším dôvodom je hrubé porušenie pracovnej disciplíny, ktoré sa zmenilo z obzvlášť závažného porušenia pracovnej disciplíny. Tam sa navrhuje taktiež zvýšiť pracovnoprávna ochrana zamestnanca, aby to neboli marginálne veci, pre ktoré by bol zamestnanec, v prípade, v ktorom by mohol byť zamestnanec prepustený. Návrhom zákona sa taktiež navrhuje, aby v prípade výpovede z organizačných dôvodov, ak sa ruší podnik alebo jeho časť, bola povinnosť poskytnúť písomnú informáciu 15 dní vopred o tom, že sa takáto výpoveď poskytne, podá. V prípade, ak by bola daná výpoveď zamestnancovi z organizačných dôvodov, rovnako sa obligatórne navrhuje, aby výpovedná doba bola 3 mesiace, aby zamestnancovi v prípade výpovede z organizačných dôvodov, ale aj zamestnancovi, ktorý odpracoval u zamestnávateľa viac ako 3 roky, aby odstupné bolo poskytnuté vo výške trojmesačného priemerného zárobku, ktorý dosiahol u zamestnávateľa. Dámy a páni, Zákonník práce, tak ako to ustanovuje aj ústavná zmluva, ktorú táto ctená snemovňa schválila, by mal chrániť slabších. Žiaľ, novelou č. 230/2003 sa spôsobil úplný opak. Novelou sa v tom čase zmenilo, že ochranná doba, teda doba, v ktorej nebude možné zamestnanca prepustiť, dať mu výpoveď zo zákonných dôvodov do tejto doby, dovtedy patril zamestnanec, ktorý sa staral o dieťa staršie ako tri roky. Zmenilo sa ustanovenie v praxi tým po novelizácii zákona, že do ochrannej doby bude spadať len zamestnanec, ktorý je na rodičovskej dovolenke. Z toho vyplýva, že zamestnanec, ktorý nepracuje. Navrhujeme preto, aby sa do tejto ochrannej doby, aby pracovnoprávnu ochranu, tú najsilnejšiu, mali aj rodičia, ktorí sa starajú o dieťa, ktoré je mladšie ako tri roky. Verím, že politické strany, ktorých hlavnou témou je rodina a presadzovanie rodiny, aj takúto právnu úpravu, navrhovanú právnu úpravu podporia. V mnohých prípadoch, dámy a páni, sa často stávalo, že pri prerokúvaní a pri diskusii v rámci jednotlivých odborových organizácií došlo k zablokovaniu sociálneho dialógu, preto sa navrhuje v predmetnej právnej úprave, aby v rámci tohto dialógu mala slovo odborová organizácia, ktorá má najvyšší počet členov. Okrem ďalších legislatívno-technických upresnení Zákonníka práce si dovolím upozorniť ešte na jedno. Neviem, z akého dôvodu, či naozaj tri mesiace sú pre pravicovú koalíciu veľa alebo málo, ale v pôvodnom Zákonníku práce platilo ustanovenie, že v prípade, ak zamestnávateľ neplatne skončí pracovný pomer so zamestnancom alebo zamestnankyňou, súd určí odškodné vo výške najmenej 12 mesiacov. Novela zákona skrátila túto lehotu, skrátila túto dobu na 9. Navrhuje sa vrátiť to do pôvodného stavu, pretože ak si predstavíme, že súdne konania, v ktorých sa určuje neplatnosť výpovede, trvajú veľmi, veľmi dlho. Tak zamestnanec, s ktorým bol neplatne skončený pracovný pomer, alebo mu bola daná neplatná výpoveď, tak musí mať primerané odškodnenie za to, že túto dobu, toto obdobie, v ktorom došlo k súdnemu sporu vo vzťahu k zamestnávateľovi, túto dobu do istej miery trpel, pretože nevykonával pracovnú činnosť. Vážené dámy a páni, dovolím si len na záver povedať, že predmetná novelizácia by vo všeobecnosti mala navrátiť právny stav v tých hlavných veciach, v témach pred novelou Zákonníka práce, ktorú predkladal minister Ľudovít Kaník, ktorým sa spôsobilo, že Slovenská republika sa ocitla na popredných miestach v oblasti liberálnych, žiaľ, v tomto môžem povedať liberálnych ustanovení v oblasti prepúšťania zamestnancov. Slovenská republika sa dostala do popredia medzi krajiny, v ktorých je najľahšie prepustiť zamestnanca bez udania dôvodu. Pracovný pomer na kratší ako 20-hodinový ustanovený týždenný čas a obchádzanie Zákonníka práce prostredníctvom obchodnoprávnych zmlúv je toho veľmi reálnym dôkazom. Na druhej strane, ak hovorí vláda koalícia, že záleží aj na napĺňaní fondov zdravotného, sociálneho poistenia a ďalších, musím upozorniť, že napríklad pri obchodnoprávnych zmluvách si živnostníci platia odvody z nižších vymeriavacích základov, ako by to bolo u zamestnávateľov, v prípade, ak by boli zamestnancami. Tým chcem povedať, že aj táto novelizácia mala vzťah na ďalší negatívny vzťah na ďalšie odvetvia aj nášho hospodárstva a spoločenských vzťahov, ktoré negatívne ovplyvnili tak vývoj verejných financií, ako aj nielen ochranu zamestnancov. Dámy a páni, pevne verím, že ochrana zamestnancov, tak ako je aj ustanovená v Európskej ústavnej zmluve, bude prioritou pre túto Národnú radu a že tie negatívne skúsenosti, ktoré máme za posledných vyše 12 mesiacov, že sa budeme snažiť diskusiu v druhom čítaní opraviť. Prosím o podporu predmetného návrhu zákona. Ďakujem pekne.