Mičovský, Ján, poslanec NR SR (2023-06-14):
Dobrý deň. Ďakujem za slovo, vážený pán predseda Národnej rady, vážené kolegyne, kolegovia, vážený pán predseda vlády, vážené pani ministerky, páni ministri, mám na úvod takú otázku, možno trocha ľahšiu, že čo keby také programové vyhlásenie vlády malo aj nejaké svoje motto. Ja by som navrhol napríklad takéto: Cieľom je dobrý život občanov. K tomu nás majú viesť ľudia, slušní a charakterní a zároveň aj odvážni, ale nie veľmi, ani málo, tak niečo medzi zbabelosťou a bezhlavým útočením. Neviem teraz, či pán predseda vlády sa usmieva alebo nie, lebo možno je jediný, ktorý možno v tejto chvíli tuší, skadiaľ som si tieto slová požičal. Aj on si ich požičal, lebo sú dvetisíc rokov staré a pochádzajú, dvetisíc nie, vyše tisíc, pochádzajú od Aristotela a on ich použil vo svojej knižke Rýchlokurz geniality, myslím, že ich môžte nájsť na strane 299 a mne sa celkom páčili. Hovorím si, tak začnem takto. Napokon tá knižka je dobrá, pán predseda, ja som mal vlani problém, keď som ju potreboval kúpiť, možno som musel obehnúť viacero kníhkupectiev. No ale teraz podstatnejšie. Ja veľmi oceňujem, že keď som pred pár dňami napísal pánovi premiérovi a zároveň aj niektorým rezortným ministrom jednu prosbu ohľadom toho, aby programové vyhlásenie vlády, ale nielen to, ale najmä aktivita vlády tak krátko obmedzená tými niekoľkými mesiacmi bola zameraná aj na likvidáciu obrovského problému na východnom Slovensku, ktorý je spojený s PCB-čkami, polychlórovanými bifenylmi, problém, ktorý 36 rokov nikto neriešil a musím povedať v súlade s pravdou, že začal ich riešiť až po tých 36 rokoch vlády Matoviča a Hegera a s vecou sa pohlo, aby táto vláda využila svoj mandát na to, aby sme pomohli konečne ľuďom v tom trojuholníku smrti, aby sme prestali hovoriť o tej krutej realite, že aj dnes ešte stále s materským mliekom pijú deti v tomto trojuholníku PCB-čky a aby teda neurobil zázraky, pretože, samozrejme, zázraky urobiť za ten krátky čas nemôže, ale som ho doslova poprosil o dve veci a veľmi oceňujem, že uplynul krátky čas a dostal som na vedomie správu, ktorou pán premiér požiadal rezortných ministrov, aby zvážili, akým spôsobom by mohlo sa s touto vecou pohnúť. Takže, pán premiér, ďakujem, určite ste nemali len tento problém, ale bolo to veľmi hybné a dvižné a výsledok je ten, že v PVV-čku nachádzame v časti, ktorá je venovaná životnému prostrediu, práve aj vetu, že táto vláda pristúpi k urýchlenému likvidovaniu záťaží ekologických, environmentálnych .To slovo urýchlene si veľmi vážim, lebo to znamená, že využije čas, ktorý má na vládnutie, na spravovanie, čože vládnutie, na zodpovednosť za túto krajinu, aj na túto vec. Takže tie dve veci aj si dovolím pripomenúť, lebo sú veľmi dôležité a najmä sú beznákladové a zrealizovateľné v tomto krátkom období. Prvá vec je, že tých 17 kontajnerov, ktoré obsahuje 152 toho prudkého jedu najväčšej záťaže na svete tohto typu, treba urýchlene presťahovať z toho voľného priestranstva, kde je to zbytočne už vyše roka na daždi a na slnku a začína to sublimovať a začína byť problém s izoláciou, aby sa presunuli do lokality Tepláreň, aby sa prestalo hovoriť o tom, že komu patrí, kde patrí, tá budova je obrovská, k tomu slúži bez problémov, a aby sa pre tých 1 200 ton PCB-čiek, ktoré sú dohromady v tomto areáli, bez meškania, veľmi o to prosím, pán premiér, vypísala medzinárodná súťaž, ktorá prinesie zodpovedného likvidátora, ktorý po tých 36 rokoch nás zbaví tejto záťaže, tak toto je tá podstata. Ja, samozrejme, viem, že s tým budú spojené ďalšie veci, ktoré budú presahovať mandát tejto vlády, dačo vie aj o tom pán minister Bíreš, neraz sme o tom spomínali, bude treba využiť nielen likvidáciu tých 1 200 ton, ale máme tam stovky hektárov polí, ktoré musíme očistiť, na to sú múdre kombinácie zeolitov a humínových kyselín, máme špecialistov vynikajúcich aj vo Výskumnom ústave agroekológie v Michalovciach, páni Hecl a Tóth vedia, aké políčka sú založené. A ja z tohto miesta chcem veľmi poďakovať tomu, že nie my politici, čože môžme si tu porozprávať, ale že sa múdro politici spojili ešte s múdrejšími, a to s obcou vedeckou, odbornou. Konkrétne musím spomenúť pána docenta Štibrányiho, ktorý aj v týchto dňoch pracuje v Chemku Strážske na likvidácii PCB-čiek tak postupom, ktorý bol dohodnutý, a veľmi prosím aj o udržanie tejto spolupráce alebo ešte utuženie s vedeckou obcou, pretože to je nesmierne dôležité. Takže to je jedna vec, ktorú som chcel spomenúť. Druhá vec sa týka lesníctva, samozrejme, ako lesník som si musel vyhľadať vetičku, ktorá je venovaná lesom. Tu si len dovolím s istým úsmevom poprosiť, že aj keď si vážim, že je tam napísané, že vláda bude dbať na dlhodobé zvýrazňovanie alebo ochranu lesníctva, pán premiér, lesníci majú 700 rokov za sebou a ešte pár storočí ich čaká, až tak veľmi ich chrániť netreba, ale treba chrániť lesy. Takže treba tú vetu preštylizovať aspoň takto virtuálne, v tejto chvíli treba nám trvalo chrániť lesnú produkciu, lesy, ich stabilitu a možno tým spôsobom, ktorý sme do predchádzajúceho PVV-čka zakomponovali historicky prvýkrát, a to prírode blízkym hospodárením. Takže to je poznámka na to, ale, samozrejme, táto veta je zrozumiteľná aj bez tejto opravy, viem, o čo ide. Jedna vec ešte sa týka aj možno takej nevďačnej veci, ktorá by sa nemala spomínať, ale, pán premiér, ja ju predsa len spomeniem kvôli tomu, že pán Ján Marosz, donedávna generálny riaditeľ Slovenského pozemkového fondu, je tak trocha mojím politickým objavom. Kedysi som prišiel ja na to, že nejaký chlapec v Žiline dokázal odhaliť korupciu a veľmi tvrdým spôsobom, a odvážnym, usvedčil tam korupčníka na katastrálnom úrade a k tomu pribudli ďalšie skúsenosti s tým, že tento pán je nielen odvážny z hľadiska protikorupčného zápasu, ale je aj dobrým odborníkom. Ja viem, týka sa to aj pána ministra, ľahko sa radí, kto by kde mal byť, dačo o tom viem, neberte to, neodvážim sa povedať nič, že kto by kde mal byť a kto by kde nemal byť. Je to vaša kompetencia, my sa do toho nemáme čo starieť, len ten Marosz je naozaj chlap na mieste po každej stránke a ja musím na tomto mieste povedať, že mi je veľmi ľúto, že práve takýto človek odchádza. Ja nevravím, že na jeho miesto prichádza niekto horší, ale dobrých ľudí nikdy nie je veľa a je dôležité, ak si dokážeme takýmto spôsobom takýchto ľudí vážiť aj keď, no. To je poznámka, ktorú som si mohol aj odpustiť, ja sa za ňu ospravedlňujem a už len posledná poznámka. Ja rád, úprimne a s presvedčením podporím hlasovaním toto vyhlásenie. Nie kvôli tomu, že by bolo ideálne, ideálne nie je ani hlasovanie, ani my, ani ja, ani členovia vlády a nie kvôli tomu, že sme sa tak dohodli a že je to akási politická dohoda. Len kvôli tomu ho podporím, že budem konať v súlade s ústavou, ktorá ukladá aj mne, aj každému z nás, aby sme hlasovali a rozhodovali v súlade so svojím presvedčením a svedomím, tak ako nám to ukladá, myslím, § 73 ods. 2 Ústavy Slovenskej republiky, takže budem sa aj v tomto prípade ňou riadiť. Takže ďakujem pekne, držím vám palce a vážim si, že ste sa podujali na túto úlohu, pretože tie kreslá sú horúce, veľa vďaky sa možno nedočkáte, ale treba počkať na ten 30. september, keď ma dneska nejakí redaktori spovedali, že ako hodnotím pána Ódora v porovnaní s pánom premiérom Matovičom a ďalšími predchodcami, ja hovorím, to nechajme tak, nehodnoťme, uvidíme, čo sa udeje po tom septembri a ja vám prajem, aby ste vstúpili do histórie Slovenska ako vláda, ktorá odskúšala nový rozmer demokratického riadenia štátu a nebola to zlá skúška. Ďakujem.