I. Šulaj, poslanec: (2003-06-17):
Je naozaj skutočnosťou, tak ako to prezentovalo Daňové riaditeľstvo Slovenskej republiky vo svojej správe k 31. 5. 2003 tohto roku, že daňové príjmy máme naplnené vo výške 72 miliárd korún a ich plánovaná skutočnosť bola 89 miliárd korún. Je tu teda 17-miliardový korunový výpadok, ktorý musí byť krytý určitými inými príjmami alebo krátenými výdavkami štátneho rozpočtu. To je skutočnosť. Skutočnosťou takisto je, že na základe údajov napríklad Národnej banky Slovenska je schodok štátneho rozpočtu k 30. 4.  23,8 miliardy korún. Ak by som si ekonomicky porovnal tieto kategórie na celoročný výpočet, pretože vždy sa porovnávajú prostredníctvom alikvotnej časti roka, tak by sme sa dopracovali k celkovému deficitu  štátneho rozpočtu 71 miliárd korún, pričom v zákone o štátnom rozpočte sme naplánovali, myslím si, že sumu okolo 56 miliárd korún. Rozdiel je vyše 15 miliárd korún. Čo je však pre mňa veľmi dôležité, pretože patrím k pragmatikom, aspoň si to o sebe myslím, sú pre mňa nasledovné otázky. Vláda vo svojom programovom vyhlásení konštatovala, že bude presúvať daňové zaťaženie z priamych daní na nepriame dane a spotrebné dané. My sme v roku 2002 zvyšovali daňové zaťaženie DPH z 10 na 14, z 23 na 20, ale celkový efekt bol 9 miliárd príjmov do štátneho rozpočtu, aspoň takto to bolo naplánované v zákone o štátnom rozpočte, v súčasnosti prerokúvame takmer všetky spotrebné dane a zvyšujeme jednotlivé sadzby daní. Pýtam sa, ako plníme programové vyhlásenie vlády a akým spôsobom chceme v súvislosti v roku 2003 tieto negatíva v ekonomike preniesť na daň z príjmov právnických osôb a daň z príjmov fyzických osôb. Ďalšia moja otázka sa bude týkať nepriamych daní, DPH a spotrebných daní. V roku 2002 Slovensko v rámci negociačných opatrení uzavrelo desiatu kapitolu  Dane. V tejto desiatej kapitole sa konštatovalo, že spotrebné dane máme približne na takej istej úrovni, ako majú ostatné európskej štáty. Pýtam sa, ak sme mali harmonizované spotrebné dane, prečo teraz v súčasnosti pristupujeme v skrátenom legislatívnom konaní k úprave jednotlivých sadzieb daní? Prečo je to takto nevyhnutné, keď rok 2002 dal na toto jasnú odpoveď. Ďalej vo všetkých materiáloch, ktoré teraz prerokúvame, sa obraciame na koncepciu daňovej reformy. Táto koncepcia sčasti bola predstavená. Ja osobne som sa s ňou oboznámil prostredníctvom servera ministerstva financií a u nás v našom výbore pre financie, rozpočet a menu. Ale pýtam sa, či je táto koncepcia koncepciou vlády, platí na roky 2004 a 2006, či je jasná a či je uzatvorená. Ak je uzatvorená, pýtam sa, ako je možné, že koncepcia uvažuje s úplne inakšími sadzbami daní, ako sú teraz navrhnuté. Napríklad môžeme hovoriť o sadzbách dani z piva. Teraz hovoríme, že by to malo byť 500 alebo 600 korún podľa platov stupňovitosti. V koncepcii boli navrhnuté iné sadzby. Môžeme hovoriť o sadzbách z minerálnych olejov, kde sme pri nafte a pri benzíne v koncepcii navrhovali okolo 13 900 korún, teraz navrhujeme zase úplne inakšie čísla. Takže je tu otázka, či naozaj existuje koncepcia vlády, ktorá by riešila naozaj koncepčne vývoj daňovej legislatívy z hľadiska príjmu a výdavkov štátneho rozpočtu. Ďalej ma zaujíma, aké sú kompenzačné opatrenia nielen pri dani z príjmu právnických a fyzických osôb. Pýtam sa, či pri týchto jednotlivých zákonoch, tak ako sme ich dostali, či sú prepočty na sociálne slabšie skupiny obyvateľov, či sme vytvorili kompenzačné mechanizmy, ako zlepšíme ich život alebo ako vyrovnávame ich životnú úroveň. Pretože tým, že navyšujeme spotrebné dane a DPH, tak môže dôjsť a dôjde k zníženiu životnej úrovne obyvateľstva. Okrem toho k dani z pridanej hodnoty ja sám osobne mám aj metodické problémy. Nechcem sa teraz nimi konkrétne zaoberať, pretože sú veľmi komplikované, predpokladám. Možno, že je to smutný predpoklad, že sa dostaneme k ďalšiemu čítaniu zákona o dani z pridanej hodnoty. Ale predpokladám, že tak, ako je navrhovaný zákon o dani z pridanej hodnoty v podobe preddavkov, je tento zákon neuplatniteľný v praxi. Nedá sa použiť. Myslím si, že sú tam hrubé nedostatky, ktoré sa nebudú dať použiť v praktickom živote. Prosím vás, pozrite sa na všetky tieto skutočnosti a takto rozhodujte následne aj pri tomto poslednom zákone. Ja osobne ho z tohto dôvodu neodporúčam prijať. Ďakujem. (Potlesk.) P. Rusko, podpredseda NR SR: Ďakujem pekne. Chce k rozprave zaujať pán podpredseda vlády stanovisko? Nechce. Ďakujem pekne. Áno. Pán poslanec Maxon, faktická. M. Maxon, poslanec: Ďakujem pekne za slovo. Ja, samozrejme, nemám ambíciu, ani nemôžem nejakým spôsobom zhrnúť vystúpenie môjho predrečníka, ale, dámy a páni, z toho vystúpenia bolo absolútne jasné jedno, že ešte keby sme sa aj tak trošku počúvali, z toho vystúpenia bolo zrejmé absolútne jedno. Že toto, čo sa tu dnes deje, nie je v súlade ani s programovým vyhlásením vlády, ani s prezentovanou koncepciou daňovej reformy. A všetky tie dokumenty sa práve na tieto závažné rozhodnutia vlády odvolávajú. No a aby sme možno aj uzatvorili odbornú stránku diskusie, tak ja navrhujem, aby do najbližšieho vydania ekonomického slovníka bolo napísané, že zákon o štátnom rozpočte v podaní Ivana Mikloša je prognóza. (Potlesk.) P. Rusko, podpredseda NR SR: Ďakujem pekne, pán podpredseda vlády predsa len chce reagovať na faktickú poznámku.