B. Bugár, podpredseda NR SR: (2002-04-03):
R. Hofbauer, poslanec: Vážený pán predsedajúci, vážený pán podpredseda vlády, dámy a páni. Samotný materiál Národná stratégia trvalo udržateľného rozvoja Slovenskej republiky by mohol byť po preštudovaní zaujímavým materiálom, pokiaľ by sa kryl aj po vecnej stránke s trvalo udržateľnou rozvojovou stratégiou Slovenska. Žiaľ, za tri a pol roka vlády súčasnej koalície na Slovensku nie je možné konštatovať udržateľný rozvoj v smere ofenzívneho rastového smeru, vektora, ale je to udržateľný rozvoj v smere defenzívneho a deceleračného rozvoja. Takže buď budeme veriť napísanému slovu a neveriť očiam a ušiam alebo opačne. Oba tieto faktory jednoducho nie je možné zlúčiť. To je prvá poznámka k tomuto vedeckému materiálu, ktorý je koncepčne zaujímavý, ale je v rozpore s realitou. Úvahami rozvojových možností ľudstva v 20. storočí sa zaoberali už viaceré koncepčné zoskupenia, spravidla politické. V 60. rokoch, viacerí z vás iste poznáte princípy vzniku Rímskeho klubu, ktorý vznikol na báze nepolitickej a multinacionálnej, multištátnej, kde bolo deklarovaných päť prahových ohraničení rozvoja ľudstva. V stručnosti by som sa o nich zmienil: Rast počtu obyvateľov, to je jedna prahová čiara, druhou je zabezpečenie obživy ľudstva, treťou je zabezpečenie energetickej potreby ľudstva, štvrtou sú neobnoviteľné zdroje surovín a konečne piatym prahom je riešenie odpadu, pretože každý ľudský výrobok v konečnom dôsledku znamená odpad. Ak by sme sa len z tohto aspektu pozreli na Slovensko, tak ťažko ho môžeme vyňať z celoeurópskeho kontextu a ťažko ho môžeme nejakým spôsobom segregovať a povýšiť na čosi iné a Európu nie je takisto možné vyňať z celosvetového trendu a z celosvetového rozvoja. A ten celosvetový rozvoj, obávam sa, že nie je taký optimálny, ako si to OSN a príslušné štruktúry želajú vykresľovať. Ja by som sa zmienil len o tých faktorov, ktoré sú najevidentnejšie. Rast počtu obyvateľov. Myslím, že v Afrike sa rieši veľmi radikálne, pretože pandémia aidsu vlastne likviduje pôvodné africké obyvateľstvo. Hodno spomenúť, že táto pandémia sa tam vyskytuje od roku 1983, keď sa prvý raz aids vyskytol v roku 1981 v Bostone a do dnešného dňa sa odhaduje, že to bol asi únik z biologických laboratórií. Problematika zabezpečenia obživy pre väčšinu ľudstva je ilúziou, pretože tretina ľudstva trpí na chronický hlad a nemá dostatočné prostriedky ani na to, aby si zabezpečili dovoz, nie kúpenie, ale dovoz prebytkov potravín z vyspelých zemí. Čo sa týka počtu obyvateľov, ťažko povedať, že Slovensko na tom môže byť dobre, pretože, dámy a páni, v roku 2001 sa udialo čosi, čo sa v histórii Slovenska zatiaľ nevyskytlo. Mortalita prevýšila natalitu. Po slovensky povedané, viac ľudí zomrelo, ako sa na území Slovenska narodilo. Toto je viac ako varovný signál. My sa tu bavíme o trvalo udržateľnom rozvoji Slovenskej republiky, ale predsa ten rozvoj ide smerom dole! Problematika neobnoviteľných zdrojov surovín. Domnievam sa, že celosvetová, celospoločenská politická klíma je obrazom toho, že v podstate prichádza k celosvetovému boju o neobnoviteľné zdroje surovín a k celosvetovému boju o energetické suroviny. Tie všetky ostatné vzletné frázy okolo všetkých možných ľudských aktivít sú len pláštikom na to, že ide o boj najmocnejších vplyvov o ovládnutie týchto dvoch kanálov a prekonanie týchto dvoch prahových situácií na zabezpečenie ich zdrojov aj pre budúcnosť. O problematike odpadu. Predpokladám, že pán kolega Ambróš sa o tom zmieni podstatne viac, pretože to je celosvetový, skutočne veľmi vážny problém, a aj na Slovensku, napriek tomu, že prijímame veľmi honosné zákony, tak okrem zvyšovania cien za odpad a jeho deponovanie sa nedeje nič, pretože vlastne nejde sa tam, kde ten odpad vzniká. Takže ja ďakujem pánovi podpredsedovi vlády za tento predložený materiál, ktorý dostal do vienka tu uviesť, aj s tými pripomienkami, ktoré som tu predniesol, a s pochybnosťami o tom, či tento materiál zodpovedá reálnemu obrazu slovenského vývoja v roku 2002. Ďakujem za pozornosť.