I. Mikloš, poslanec: (2007-10-29):
Čo sa týka obsahu zákona, lebo je to samozrejmé, že budeme hovoriť pri tejto petícii o zákone. Keďže to spolu súvisí, ešte mi dovoľte dodať jednu vec. No ako vysvetlíte, že to spolu nesúvisí, ak okamžite po schválení zákona o zdravotnom poistení tí, ktorí petíciu organizovali, pretože neorganizovala ju opozícia, ako to mylne zaznelo, ale organizovalo ju Združenie zdravotných poisťovní, iniciovali kroky na medzinárodné arbitráže, kde reálne hrozí Slovensku, že utrpí škodu vo výške desiatok miliárd korún. Tak ak to nesúvisí, dámy a páni, prečo potom táto reakcia? Mimochodom, o tom, či tá hrozba reálna je alebo nie je, sa snažia koaliční poslanci, ale aj politici, aj členovia vlády presvedčiť, že to tak nie je, pričom nezazneli, a preto to poviem, samotné stanoviská ministerstva spravodlivosti a Protimonopolného úradu k návrhu zákona o zdravotnom poistení, ktoré navrhuje obmedzenie použitia zisku. Stanoviská týchto vládnych inštitúcií upozorňovali na protiústavnosť a protizákonnosť, ktorých dôsledkom bude veľmi pravdepodobná prehra a strata desiatok miliárd korún pre Slovenskú republiku presne tak, ako to bolo v druhej polovici deväťdesiatych rokov, keď sa vtedajší minister financií,  predpokladám, s vedomím vtedajšieho predsedu vlády rozhodli, že nebudú plniť záväzky, ktoré vyplývali z uzavretej zmluvy, z konsolidácie Česko-slovenskej obchodnej banky, pričom začali neplniť záväzok, ktorý bol vtedy zhruba vo výške 12 mld. korún. A skončilo to tak, že v roku 2004 Slovenská republika prehrala súdny spor na ICSID vo Washingtone. A museli sme zaplatiť 24 mld. korún. Takže je to nielen ignorovanie vôle ľudí, nielen schvaľovanie zákonov, ktoré idú proti ľuďom, idú proti pacientom, idú proti lekárom, idú proti sestrám, ale je to zároveň hazardérske a nezodpovedné konanie, ktoré vytvára reálnu hrozbu škody vo výške desiatok miliárd korún. K zisku v zdravotníctve, lebo v tom zákone, samozrejme, je tam toho viac. Myslím, že veľmi podrobne aj v dnešnej rozprave vysvetlil väzbu medzi petíciou a zákonom, ktorý sme schválili minulý týždeň, pán poslanec, predseda výboru, Novotný. Ale chcem len dodať k tomu zisku otázku, chcem sa vás opýtať, ako je to možné, keď ten zisk v zdravotníctve je taký zlý, že súkromné zdravotné poisťovne fungovali a fungujú lepšie vo vzťahu k pacientovi, ako je to možné, že čakacie lehoty sú žiadne alebo oveľa kratšie, ako na to poukázal aj pán poslanec Markovič, ako je to možné, že platia za jeden bod viac. Ak je to v dôsledku zle nastaveného systému, tak vám chcem pripomenúť, že vládnete vyše roka a že ste ten systém nastaviť inak mohli. Ako je to možné, že súkromné nemocnice, neziskové nemocnice, cirkevné nemocnice neprodukujú stratu, kým štátne, verejné stratu produkujú a tá strata dokonca narastá? Tá strata, to nie je niečo nekonkrétne, čo sa netýka pacientov, pretože, samozrejme, sa ich to týka, pretože, samozrejme, rastúca zadlženosť v zdravotníctve bude viesť k horším službám pre pacientov, k väčšej korupcii, k menšej efektívnosti fungovania, a teda k horším službám nakoniec pre pacientov. Dovoľte mi zastaviť sa, a najmä o tom chcem hovoriť, pri jednej téme, ktorá tu tiež zaznievala v tej dnešnej rozprave. Vy tvrdíte, a aj teraz to naposledy hovoril pán poslanec Horváth, a s tým ja súhlasím, že naša reforma, teda reforma, ktorú presadzoval minister Zajac, bola jedným nazeraním na to, ako zmeniť fungovanie systému, a že vy s tým nesúhlasíte a smerujete systém inak.  No len dá sa súhlasiť s tou prvou časťou. Je legitímne, samozrejme, mať rôzne názory, máte vládnu zodpovednosť, získali ste ju v slobodných voľbách, teda je úplne legitímne povedať: „My si myslíme, že toto je zlé smerovanie, a teda my navrhujeme toto.“ Akurát problém je, že ste ešte nepovedali, čo navrhujete. Vládnete vyše rok a pol a z krokov, ktoré ste doteraz robili, plynie jediné, bezútešná bezradnosť. Napĺňate dôsledne tú prvú časť, áno, postupne ju napĺňate, že búrate to, s čím nesúhlasíte, len ste ešte nestihli povedať, a už by bol najvyšší čas to povedať, čo teda chcete stavať, keď to, čo bolo postavené a čo bolo nejako zmenené reformou, ktorú sme robili, búrate. Áno, búrate ju, ale nemáte predstavu. Dovolím si povedať, že ju nemáte nielen preto, že ste s ňou neprišli, že ste ju nepredložili, že ste ju nepredstavili, ale aj preto, že vaše kroky, ktoré robíte, spôsob, akým ich odôvodňujete, jednoznačne svedčí o tom, že nemáte absolútne žiadnu predstavu. Preto je tá bezútešná bezradnosť. A problémom je, že je dôsledok takéhoto konania, búrania niečoho, čo, ja tiež s tým súhlasím, že to nebolo bezchybné, ale naprávalo to tie hlavné príčiny nefunkčnosti alebo zlého fungovania, malo hlavu a pätu. Bol to istý systém, ktorý začal prinášať aj pozitívne výsledky, aj keď problémom reformy bolo, a v tom, si myslím, bola možno hlavná chyba, že sa zle o nej komunikovalo alebo nedostatočne komunikovalo, pretože reforma v zdravotníctve je vždy najcitlivejšou reformou. A druhý problém reformy bol, že druhá časť, tzv. ponuková časť zdravotníckej reformy, sa oneskorila o rok a pol. A tým pádom sme pred voľbami boli v situácii, keď v dôsledku zlej komunikácie o reforme, nedostatočnej komunikácie o nej, aj smerom dovnútra, do rezortu, aj smerom na verejnosť, a v dôsledku oneskorenej realizácie druhej časti reformy neboli ešte viditeľné výsledky alebo neboli dostatočne viditeľné výsledky pre verejnosť. Ale tie náklady boli pociťované, samozrejme. Ale každý, kto sa venoval analýze fungovania zdravotníctva, videl a podľa mňa musel vidieť, ak sa na to pozeral nezaujato, že reforma, ktorú sme presadili, už začala prinášať výsledky a bola by ich prinášala viac a rýchlejšie, ak by nebola rušená. A v tom je práve zásadný problém dnešného stavu v zdravotníctve. Je to v tej bezútešnosti, že, bez toho, aby som sa chcel hrať na veľkého prognostika, si dovolím povedať, je nieže veľmi pravdepodobné, ale, žiaľbohu, isté, že situácia v zdravotníctve sa v najbližších rokoch bude zhoršovať. Bude sa zhoršovať dokonca tak rýchlo, že to bude čoraz viac zreteľné a evidentné nielen pre odborníkov, ale aj pre bežných ľudí. Dokonca si dovolím povedať, že tento proces už nastal a už ho ľudia takto aj pociťujú. A dovoľte mi, aby som podložil toto svoje tvrdenie teraz jednou krátkou analýzou. Nezaznelo to tu, preto si myslím, že to môže byť aj zaujímavá, pomerne nová informácia, aj keď predpokladám, že tí, ktorí sa venujete zdravotníctvu, ste o tej štúdii počuli. Nedávno v septembri tohto roka vydal Medzinárodný menový fond štúdiu, ktorá sa volá Zdravotnícky sektor na Slovensku, výkonnosť a reformy. Je to veľmi zaujímavá štúdia. A dopredu chcem predoslať, že ak sa budete snažiť interpretovať to tak, že Medzinárodný menový fond je nejaká inštitúcia, ktorá háji záujmy veľkokapitálu, tak dopredu hovorím, že je to absolútny nezmysel. Medzinárodný menový fond je inštitúcia, v ktorej, mimochodom, aj členské krajiny a vlády členských krajín, ktorou sme aj my, majú svoje zastúpenie. A Medzinárodný menový fond je predovšetkým jeden z najvplyvnejších think-tankov, teda akýchsi organizácií. Taká organizácia analyzuje, zhŕňa poznatky a vedomosti z fungovania rôznych častí svetovej ekonomiky, porovnáva a vyhodnocuje reformy v jednotlivých krajinách a zamestnáva tých najlepších svetových analytikov a expertov. Zaujímavá je táto štúdia Medzinárodného menového fondu najmä z hľadiska, nechcem vás unavovať nejakými odbornými prednáškami, záveru, ku ktorému dospieva, a z hľadiska opatrení, o ktorých táto štúdia hovorí, že pre slovenské zdravotníctvo by podľa týchto autorov, expertov, nebol ani jeden slovenský autor medzi tými autormi, pomohli slovenskému zdravotníctvu. Ten záver je asi taký, že slovenské zdravotníctvo patrí k výraznému podpriemeru z hľadiska krajín OECD a Európskej únie, z hľadiska efektívnosti využitia zdrojov. Inými slovami povedané, táto štúdia hovorí, že aj pri existujúcom objeme zdrojov, ktorý sa do zdravotníctva dostáva, ktorý stále nech nedosahuje možno tú výšku ako v niektorých vyspelých krajinách, by zdravotníctvo malo fungovať oveľa, oveľa lepšie, a teda poskytovať oveľa lepšie služby pacientom, ak by efektívnosť fungovania zdravotníctva bola lepšia. Čiže štúdia hovorí, zdravotníctvo nefunguje dobre, jeho efektívnosť a výkonnosť je nízka. Ale zaujímavé sú opatrenia a dovoľte mi teraz, aby som prečítal tie, čo navrhujú títo experti, a zároveň aby som urobil krátku analýzu toho, akú politiku v oblasti zdravotníctva robí vláda Roberta Fica za takmer posledný rok a štvrť. Takže prvé odporúčanie štúdie Medzinárodného menového fondu je, že navrhuje zdržanlivosť vo výdavkoch na lieky. Povedal to pán predseda výboru, len to pripomeniem, napriek tomu, že vláda znížila daň z pridanej hodnoty, čo viedlo k tomu, že v daňových príjmoch chýba viac ako 3 mld. korún, napriek tomu medziročne ceny liekov vzrástli o 15 %. A 80 % ľudí považuje toto za najväčší problém v zdravotníctve a ceny za veľmi vysoké. Druhé odporúčanie tejto štúdie je redukcia postelí. Vláda vyše roka rozpráva o tom, že to treba urobiť. Už aj vyčíslila, koľko toho má byť, pričom neurobila nič. Urobilo sa akurát teraz určenie nemocníc, s ktorými musia zdravotné poisťovne podpísať zmluvy. Ale z hľadiska redukcie tejto nadmernej kapacity sa zatiaľ neurobilo nič. A problém je tiež v tom, že ani nič neurobí, ak o tom bude rozhodovať ministerstvo a vláda. A ak aj urobí niečo, tak sa urobí celkom určite zle, pretože z hľadiska spôsobu, akým sa dá dospieť k reálnemu zníženiu nadmerných kapacít, je toto ten spôsob najhorší. Ďalšie, tretie odporúčanie je zavedenie tvrdých rozpočtových obmedzení. Vláda ide opačným smerom. Schválili ste zákon ešte v minulom roku, myslím, ktorým sa zrušili exekúcie v zdravotníctve, čím sa zásadne zmäkčili rozpočtové obmedzenia. Zastavili ste transformáciu nemocníc a vlastne chcete, aby všetky fungovali ako príspevkové organizácie, čo znamená, samozrejme, o. i. aj zmäkčenie rozpočtových obmedzení. Ďalšie odporúčanie tejto štúdie je privatizácia nemocníc. Súvisí to s tým, čo som povedal. Je to zastavenie transformácie. Idete opačným smerom. Ďalšie opatrenie, ktoré navrhuje táto štúdia, je opätovné zavedenie poplatkov u lekára a v nemocniciach. Poplatky ste zrušili, peniaze v systéme chýbajú a výsledkom zrušenia poplatkov je aj to, že opäť vzrástol nadmerný dopyt, predĺžilo sa čakanie v čakárňach u lekára a zhoršilo to zdravotnú starostlivosť. Ďalším navrhovaným opatrením je podpora nákladovej efektívnosti u lekárov. Zase to súvisí aj s tými poplatkami. Ich zrušením ste zvýšili nadmerný dopyt. Teraz v tomto zákone ste schválili, že bude povinná návšteva obvodných lekárov, že sa nedá ísť priamo k špecialistovi, čím idete proti zvyšovaniu nákladovej efektívnosti a podpore nákladovej efektívnosti u lekárov. Ďalším navrhovaným opatrením tejto štúdie je definovanie striktnejšieho základného balíka. V tomto ste neurobili zatiaľ nič. Ďalším navrhovaným opatrením je zvýšenie sily Protimonopolného úradu a posilnenie nezávislosti Úradu pre dohľad nad zdravotnom starostlivosťou. Idete opačným smerom, novelou zákona ste podriadili tento úrad vláde a vyhodili ste dovtedajšieho predsedu tohto úradu. No a posledné odporúčanie štúdie Medzinárodného menového fondu je vyvarovať sa zavádzania nových obmedzení na tvorbu zisku súkromných zdravotných poisťovní. Tu, myslím, netreba ani veľmi komentovať, akým spôsobom toto odporúčanie napĺňate alebo rešpektujete novelou zákona o zdravotnom poistení, ktorú ste schválili minulý týždeň. Takže zhrnuté a podčiarknuté. Z hľadiska toho, čo štúdia Medzinárodného menového fondu odporúča na vyriešenie jedného z najväčších problémov slovenského zdravotníctva, a to je nedostatočná efektívnosť, plytvanie so zdrojmi, vymenovala spolu asi 12 opatrení. Vaša politika v oblasti zdravotníctva ide presne opačným smerom. Áno, Smer je v protismere. Smer je v protismere a vo vleku za sebou ťahá HZDS a SNS. Ste v protismere voči tomu, na čom sa zhodujú odborníci a experti, že by mohlo pomôcť slovenskému zdravotníctvu. Preto si dovolím znovu povedať, že zákonom, ktorý ste schválili, ale aj tým, akým spôsobom ste sa postavili voči petícii viac ako 150 000 občanov, smerujete slovenské zdravotníctvo v priamom rozpore s tým, čo ono potrebuje, aby mohlo lepšie slúžiť občanom, aby mohlo lepšie slúžiť pacientom, aby mohlo lepšie slúžiť aj zamestnancom v zdravotníctve. Jedným zo sprievodných javov tejto vašej bezútešnej politiky, tejto bezradnosti, kde viete búrať, ale neviete nič stavať, bude nielen to, že bude narastať zadlženosť v zdravotníctve, že bude rásť korupcia, že sa budú zhoršovať služby pre občanov, ale aj to, že sa obávam, že to bude znamenať aj zvýšený odchod lekárov, najmä mladých, do zahraničia a že sa dostaneme do situácie aj nedostatku zdravotníckeho personálu. Takže ak niektorí z vás hovorili, konkrétne to bola pani poslankyňa Nachtmannová, keď citovala ten list nejaký, že frustrovaný zdravotník nemôže nikoho dobre ošetriť, no s tým ja veľmi súhlasím. A zároveň súhlasím aj s tým, že to oceňovanie a podmienky, v akých pracovali zdravotnícki pracovníci doteraz, neboli dostatočné a adekvátne. Len problém je v tom, že reforma, ktorú sme robili my, začala tieto veci riešiť a začala vytvárať podmienky a predpoklady na to, aby zdravotníctvo fungovalo lepšie nielen pre pacientov, ale aj pre zdravotníkov, kým vy ste toto zbúrali. A tým, že nebudujete nič zmysluplné, naopak, idete proti všetkým odporúčaniam, ktoré odborníci dávajú, tak vlastne prispievate k tomu, že tá situácia je bezútešná aj v tejto oblasti. Takže ak do bývalého predsedu vlády hádzali plášte, neviem, čo budú hádzať do vás. Ďakujem pekne. (Potlesk.)