Simon Zsolt, poslanec NR SR (2018-05-17):
A teraz dovoľte pár takých poznámok k tomuto návrhu zákona. Opakovane sa uchádzam o podporu, aby ste sa zamysleli nad jedným princípom, ktorý už Mária Terézia pri založení pozemkovej knihy uplatňovala. Jeden vlastník, jeden kataster, jeden list vlastníctva. Prečo nemôže mať list vlastníctva dvadsať strán pre niekoho v katastri? Prečo ho musíte mať na dvadsiatich? Aby v tom bol bordel? Pardon, bordel je inštitúcia. Toto je neporiadok. A aby musel ten vlastník platiť dvadsaťkrát poplatok za to, keď chce vidieť, čo je jeho vlastníctvo, a aby mal dvadsaťkrát zaplatiť poplatok? Toto sa dá veľmi jednoduchým spôsobom zmeniť v katastri pri evidencii, že kataster sa musí riadiť týmto princípom. Akonáhle ktorýkoľvek vlastník bude mať v jednom katastri jeden list vlastníctva, tak si dokáže skontrolovať to svoje vlastníctvo kedykoľvek, lebo si vyberiem jeden list vlastníctva, pozriem sa na koniec, suma, výmera sedí, nič sa nezmenilo. Dneska, keď toto chcete urobiť, tak jedine aj tam, kde máme pozemkové úpravy urobené, tam, kde máme už menej listov vlastníctva, aj tam máme niekoľko týchto listov vlastníctva. Je to problém z hľadiska evidencie. Za druhý meritórny systematický problém považujem, že ešte stále sa nepodarilo zmeniť postavenie Úradu geodézie a kartografie z inštitúcie evidenčnej, teda do pozície evidenčnej z pozície rozhodujúcej. To znamená, že o tom, že vy, ja, ktokoľvek z nás predá svoj majetok, nerozhodujeme my, ale Úrad geodézie a kartografie, politický nominant, šéf okresného úradu, momentálne. To znamená, že úrad musí rozhodnúť o tom, či schváli tento predaj alebo kúpu komukoľvek z nás. To považujem za chybné a scestné, lebo ten úrad by mal len evidovať. A teraz sa vrátim k bodu 59, čo spomínal aj, teda § 59 – oprava chyby. Úrad vo svojej kompetencii môže rozhodnúť o tom, že opraví akýkoľvek údaj, čo sa týka mena, rodného čísla, základných údajov, ktoré determinujú vlastníka pri oprave chyby. Toto považujem za veľmi nebezpečné preto, lebo si to môže urobiť vo svojej vlastnej kompetencii. Zároveň tento paragraf, na tento paragraf treba hľadieť aj v závislosti nad druhým paragrafom, ktorým obmedzujeme možnosť pre verejnosť, ktorá má právo kontrolovať tieto údaje týkajúce sa nehnuteľností. Lebo môže sa, môže, obmedzujeme vlastníkov, inštitúcie, ktoré sa o to môžu zaujímať alebo vyberať si údaje týkajúce sa konkrétnej parcely. Keď tieto dva paragrafy dám vedľa seba, tak je ľahko zneužiteľné, lebo úrad vykoná nejaké opatrenie o zmene rodného čísla, trvalého bydliska alebo podobne. V katastri máme veľa problémov takých, že rovnaké meno, rovnaká obec a líšia sa len teda rodným číslom. Možnože veľakrát je aj tá istá adresa, ale nie je jedno, že na koho to bolo alebo na koho to je zapísané. Takže z tohto dôvodu keď obmedzíme potom prístup verejnosti na kontrolu tejto inštitúcie, môže to byť ľahko zneužité. Ja nehovorím, že to bude zneužité. Ale na Slovensku to, čo sa dá zneužiť, zvyčajne sa aj zneužilo. Takže ja by som dal tieto dva námety na pouváženie praktické do tohto návrhu zákona. Ja si myslím, že pouvažovať nad tým, aby občania mali jednoduchšiu evidenciu ľahšie, prehľadnejšiu evidenciu v katastri nehnuteľností je asi na mieste. Ďakujem pekne.