Mizík, Stanislav, poslanec NR SR (2018-09-18):
Vážené kolegyne, kolegovia, vážený pán Bernaťák, najprv by som sa vyjadril k pánovi Dostálovi a k tým jeho klasickým mantrám, on je priam posadnutý slovom fašizmus. On má z toho asi mokré sny. Neviem, čo to je? Posadnutosť démonmi alebo čo? Niečo také. A teraz k vám, pán Bernaťák, kým sa pustím do toho zákona. S úžasom som si od vás vypočul, že na tomto zákone spolupracoval tretí sektor. No ale prečo nie aj štvrtý? Aj piaty sektor, prečo nie aj klub upratovačiek z Miletičky? Prečo nie, však aj ony nie sú nikým volené? No a čo sa dá čakať od tímu kapitána celej zemegule s vybozkávanými výložkami a po inšpirujúcej návšteve ďalekej krajiny, viete ktorej, ktorej zákony chce priniesť aj na Slovensko, ako sa bol láskavo vyjadril hneď, keď sa vrátil celý nabudený a rozkekešený. No teraz k tomu zákonu, návrh zákona. S nefalšovaným úžasom som si prečítal paragrafové znenie návrhu zákona a tiež aj dôvodovú správu skupiny poslancov na čele s kapitáňom Dankom. Tento návrh zákona vraj reaguje na poznatky z praxe týkajúce sa politických strán a hnutí. Zavádzajú sa nové náležitosti stanov pre politické strany, vymedzujú sa orgány strany a ich pôsobnosť a tak ďalej a tak ďalej. Taktiež sa v tomto zákone o podmienkach výkonu volebného práva zavádza pre politické strany s ambíciou podávať kandidátne listiny nová regulácia pre voľby do Národnej rady Slovenskej republiky a EÚ. Už tieto tézy z dôvodovej správy majú v každom súdnom človeku, politikovi vzbudiť maximálne, ale maximálne a maximálnu obozretnosť. Tieto tézy sú neurčité. Je tam napríklad minimálny počet členov politickej strany, je to rôzne limitované. Kto ho určil? Aký to má význam? Ja by som napríklad navrhol pána Tittela, on je tiež jeden z tých navrhovateľov, zráta počet futbalistov, trénerov a masérov plus fanúšikov z tvrdého jadra ultra Slovana a je vybavené, cifra bude istá a stabilne kolísavá. A tentoraz dosť bolo čiastočnej irónie. Po tomto odseku nasledujú klasické frázy o tzv. princípoch, po prvé slobody, po druhé transparentnosti a po tretie princíp kontroly. Za tými atribútmi demokratickej spoločnosti je ale v ďalšom odseku pertraktovaný kvázi ústavnoprávny princíp slobody pre politické strany, ale je tu jedno ale, ale. „Ale nie je možné ho používať či považovať za neobmedzený a neobmedziteľný.“ V tejto vete pochádzajúcej od kapitáňa Danka, v tejto vete tohto odseku je evidentný jeho účel, je to účel a úmysel niekoho obmedzovať. Aj keď iste túto vetu nenapísal on sám ani celú túto grandióznu slohovú prácu na úrovni vysokoškoláka v treťom semestri študenta slovenčiny, toho by nebol schopný pri svojich mentálnych schopnostiach. Ale on je veľký inšpirátor priam ako Čin Kong Ung, alebo ako sa volá (smiech v sále), neviem to tak japonsky povedať, lepšie by to vedel povedať pán Šebej, on dostal také japonské vyznamenania. Inšpirátor, ktorý si myslím, že je Boh, že funkcia predsedu parlamentu je pre neho málo, mal by byť premiérom či prezidentom, či napríklad šéfom OSN. Ďalej sa v tomto odseku odôvodňuje potrebnosť ochrany štátu. Po prvé pred štátostranou a po druhé pred antisystémovými stranami. Tu vidno tiež hlbokú a najhlbokejšiu genialitu veľkého inšpirátora, vodcu, filozofa a mysliteľa 21. storočia na Slovensku. On už chce chrániť Slovensko pred pojmom štátostrana a intisystémová strana a on a jeho tím budú určovať, kto je a kto nie je štandardná strana. V tomto odseku sú aj tzv. porovnania či precedensy z Nemecka a Španielska. Dovolím si povedať, že už porovnávanie Ústavy Slovenskej republiky so zákonmi, predpismi a ustanoveniami Nemecka či iných krajín západnej Európy je naozaj tvrdý precedens, tzv. fest precedens. Tieto krajiny sú za bodom zlomu, krachujú morálne aj ekonomicky, motor ešte ide, ale už je zadretý. A bude to horšie. V tomto návrhu zákona sa tiež uvádza paradoxná skutočnosť, stojí tu, že „Európsky súd pre ľudské práva ponecháva výkon politického práva v značnej miere na úvahu štátu a súčasne sú uvedené precedensy, ktoré toto právo popisujú“. Je tu uvedený tzv. Chancengleiheit, to je nemecké slovo, to sa nedá ani normálne prečítať, pretože aj taký je jeho význam, „je to koncepcia, ktorá pripúšťa diferenciáciu politických strán podľa členov alebo tiež podľa organizačnej štruktúry“. Preto je tam taký hlúpy nadpis, lebo to je samá hlúposť osebe. Tento koncept odstupňovanej rovnosti šancí zo svojej štylizácie tvrdí, že sú rovní a rovnejší. No podobne ako u nás, pán Bernaťák. Tento koncept platí, že napríklad vo vyspelom Nemecku, že vraj vo vyspelej demokracii. No asi to slovko vyspelé má trhliny. Bol som tam veľakrát, mám tam veľa známych, dokonca aj politikov. To už nie je Nemecko. A už vôbec nie je vyspelé, to mi vravia aj obyčajní ľudia v Nemecku, aj tí politici, ktorých poznám. Celý tento návrh zákona je prachsprostý paškvil a veľmi sa čudujem dvom ľuďom z vládnej koalície, nebudem ich menovať, že na ňom participovali. Ďakujem za slovo.