M. Fronc, poslanec: (2008-05-20):
Viete čo, nemyslím si, že má zmysel tuná čítať celý siahodlhý zoznam chýb a nezmyslov. A nakoniec to urobila veľmi detailne kolegyňa Rosová. A nemá to zmysel, aj oprava ešte z iného dôvodu, dámy a páni z vládnej koalície, či sa hneváte, alebo nehneváte, jednoducho musím povedať, že ste ranení hluchotou a slepotou voči všetkým dobrým návrhom, ktoré prichádzajú z dielne opozície. Neschválite ani jeden. Hodíte to do koša. Takže načo tratiť tuná čas. Ale predsa pokladám za dôležité pomenovať aspoň tie základné chyby a hriechy tohto zákona. Nebude ich sedem ako hlavných, ale musel som ešte niekoľko viac pridať. Jednoducho to nejde. Po prvé, úspešné krajiny, ktoré robili reformu vzdelávania, ju robili minimálne desať rokov. A vy ju chcete rozbehnúť v podstatnej časti za dva mesiace. No prosím vás, to by aj úderníci Stachanovci zo Sovietskeho zväzu zbledli závisťou nad takým tempom! Školské vzdelávacie programy. No to je jeden príklad podľa mňa kamufláže, ktorý nastane, pretože nikto pedagógov nepripravoval. Neučil ich, školy nevedia, ako sa robia školské vzdelávacie programy. Mnohé jednoduchšie veci v minulosti sme museli najprv pripravovať, museli sme s nimi diskutovať, museli byť mediátori. Tuná jednoducho chcete, aby sa to urobilo dokonca za obdobie dvoch mesiacov prázdnin. A tak sa pýtam: A učitelia, tí si nezaslúžia dovolenku, nemajú nárok na regeneráciu svojich síl?! Viete, k štátnym vzdelávacím programom tu pán minister hovoril o rámcových vzdelávacích programoch. Kiež by bol zostal pri tom názve, sa mu kdesi vybavil, ale myslím si, že tie sú v prvom rade nové názvom. A veľmi dobre vieme, čomu sa podobajú. Podobajú sa veciam, ktoré už boli dávno prijaté a sú zahrnuté v takzvaných cieľových požiadavkách. Tam hore to vedia určite. Po štvrté, rozšírenie – podľa mňa prepotrebnej, áno – prepotrebnej výučby jazykov je jeden excelentný prípad farizejstva. Každý, kto okolo školy len prešiel, vie veľmi dobre, že v súčasnosti máme obrovský nedostatok kvalifikovaných pedagógov na jazyky. A že ich nevieme získať? Nevieme ich získať v prvom rade nie preto, že by neabsolvovali pedagogické fakulty, ale jednoducho, že ich nezaplatíme. A že všelijako sa pláta a učí výučba jazykov? Keď sa to takto rozšíri – na papieri? Veď to nie je nič iné naozaj len ako excelentný prípad farizejstva! Musím povedať, že hlasy zdola akosi nie sú hlasy, ktoré idú podľa vás do neba, pretože márne Združenie miest a obcí Slovenska, márne samospráva upozorňuje, že zníženie počtu žiakov v triedach nie je schopná takto zabezpečiť, že na to nemá finančné prostriedky. Jednoducho to vás nezaujíma. A na papieri to bude, veď to tak krásne znie, veď to už dvakrát pán minister povedal. Prvýkrát povedal „znížim“, potom zistil, že na to nemá, tak zase nie. Teraz to má v zákone. No tak ako zase, čo bude v skutočnosti, sa pýtam? Už to tu zaznelo, ale musím povedať, že, ale to treba otvorene priznať, že nechcete kvalitu a nechcete tu mať elitu, jednoducho, myslím duchovnú elitu. A aj preto je podľa mňa v návrhu zákona povedané, že len 5 % z populačného ročníka bude môcť študovať na osemročných gymnáziách. Jednoducho sociálne inžinierstvo tu chceme zaviesť? Tu vám kolegyňa dala jeden návrh. Ja som vám minule povedal, pán minister, iný návrh. Dajte teraz, už keď máte výsledky objektívneho merania, 30 % na stredné školy na základe výsledkov kvality a všetky stredné školy sa budú inak správať a nebudú vám brať hocikoho. Jednoducho treba pokračovať v reformných krokoch aj v reforme financií. No ja si myslím, že všetko, čo je slobodné a nad čím nebdie ruka všemocného štátu, sa vám jednoducho protiví. A jednoducho preto chcete, áno, to treba rovno povedať, stíhať špeciálne súkromné školy a krátiť ich o 15 % z dotácií na žiaka. A je to pekne kamuflované zase, áno, keď nebudú to a to spĺňať. No lenže ako takéto selektívne vyberanie jednej časti súkromných škôl?! Prečo nie všetky školy potom už, keď takéto pravidlo chcete zaviesť? Všetky do radu! No ďalší bod, to je ôsmy už, takže som povedal, že ich bude viac. Štátny dirigizmus a jednotná škola, ja si myslím, že to je vaša predstava o reforme, a povedal som to viackrát. A naozaj to, že tu vlastne sa nerozširuje, ba dokonca zužuje priestor pre možnosť používania alternatívnych učebníc, učebníc na základe toho, aké si zvolia pedagógovia, ktorí sú zodpovední vlastne za to, ako budú učiť. Veď oni majú robiť tie školské vzdelávacie programy. Oni majú vlastne byť tí, ktorí urobia iný prístup k vzdelávaniu, iný duch škole. Vy im poviete, len túto učebnicu môžeš použiť. A dokonca ešte zúžite ten výber, ako sa to stalo s tým šlabikárom. No tak ako to je ďalší problém, ktorý vidím ako vážny problém. No a musím povedať, že vo vystúpení, keď prednášal svoje odôvodnenie pán minister, tak ma zdvihol v lavici, keď rozprával o tom, ako sa teraz zapracuje a bude vlastne fungovať to, čo je v zmluve so Svätou stolicou, keď v zákone je presne opak. Ja si dovolím tvrdiť, že po tom, čo ste krátili, ja som na to upozornil, cirkevné školstvo, ale aj súkromné, vo financovaní školských zariadení, ako sú školské kluby, školské jedálne, materské školy, ktoré sú súčasťou toho celého školstva, no tak teraz ich to čaká, ja hovorím, že darmo to odôvodňujete inak, havárie, ktoré v prípade nutnosti sú potrebné pre každého, tak na tie nech zabudnú a mnohé ďalšie veci, problémy sú tam. Ja si myslím, že presne naopak je to, že ten priestor, ktorý tu bol vytvorený, sa len zužuje. Nechcem už hovoriť o ďalších veciach, ale chcem niektoré, ešte pár podstatných poznámok by som rád mal. Prvá, ja mám, kolegyňa odišla... (Reakcia z pléna.) Môžeme? (Reakcia z pléna.) Prosím? To je dobré. Čiže mám jeden procedurálny návrh. Ten procedurálny návrh hovorí o tom, že vrátiť zákon predkladateľovi na dopracovanie. Ale k ďalším návrhom, viete, napodiv nie v gestorskom výbore, školskom, čo je podľa mňa hanba, ale v ostatných výboroch ma prekvapilo, prešlo množstvo pozmeňujúcich návrhov, dobrých pozmeňujúcich návrhov, ktoré sme sa pokúšali dať aj v gestorskom výbore, a preto chcem vyňať na osobitné hlasovanie a prečítam tie body, pretože tam sú tie veci, o ktorých som tu hovoril v tých hlavných hriechoch. 18 a 22, kolegyňa, to môže byť spolu. Potom 23, 27, 35, 40... (Reakcia spravodajkyne.) Ja vám to odovzdám, len to prečítam. Ja vám to dám písomne. Dobre? Bude to jednoduchšie. 35, 40, 53, 55, 72, 73, 100, 148, 150, 152, 153, 160, 183, 192 až 194. Ďalej mám sám tuná jeden pozmeňujúci návrh. Ten pozmeňujúci návrh chce aspoň to, aby sa vytvoril priestor na to, aby sa aspoň čosi dalo reálne urobiť. To znamená v čl. V Účinnosť sa nahradia slová „1. septembra 2008“ slovami „1. septembra 2009“, slová „1. septembra 2009“ slovami „1. septembra 2010“ a slová „1. januára 2009“ slovami „1. januára 2010“, pretože, zdôvodňujem, zmeny v školstve nie je možné uskutočniť za taký krátky čas, ako navrhuje predkladateľ zákona. To vám len odovzdám, pani spravodajkyňa. Na záver. Nemôžeme a nepodporíme takýto návrh zákona, pretože si myslíme, to, čo som povedal na začiatku trošku nadnesene a humorne, ale myslíme si to aj vážne, že bude znamenať „pohromu“ pre slovenské školstvo. A posledná vec v mojom vystúpení, musím povedať, že nerád, ale som nespokojný so správou, ktorú povedala pani spravodajkyňa, pretože necitovala to, čo citovať mala úplne. Pretože „Výbor Národnej rady Slovenskej republiky pre vzdelanie, mládež, vedu a šport vo svojom uznesení v súlade s § 55 ods. 5 zákona o rokovacom poriadku Národnej rady Slovenskej republiky uvádza na požiadanie poslanca Martina Fronca stanovisko najmenej tretiny prítomných členov výboru, že nesúhlasia s prijatým uznesením. Poslanci Andruskó, Devínsky, Fronc, Rosová a Szigeti hlasovali za vrátenie návrhu zákona jeho navrhovateľovi na dopracovanie a nehlasovali za prijatie návrhu tohto uznesenia výboru.“ Ja si myslím, že pre poriadok v zmysle rokovacieho poriadku je to minimálne slušné, ak nie povinnosť, to odcitovať, pani kolegyňa, takže musel som to urobiť za vás. Dámy a páni, ďakujem za pozornosť. (Potlesk.)