Gaborčáková, Soňa, poslankyňa NR SR (2019-01-30):
Dobrý deň, pani ministerka, kolegovia, kolegyne, zvyčajne vystupujem k sociálnej oblasti, ale teda máme pred sebou zákon, ktorý teda hovorí o odborných zamestnancoch v školstve, ku ktorým patria sociálni pedagógovia, a teda chcem možno apelovať na pani ministerku možno taký môj pohľad na to, aby teda ostali v pôvodnej kategórii odborných zamestnancov, pretože v predkladanom zákone má byť sociálny pedagóg zaradený v § 24 do kategórie iní odborní zamestnanci, teda nie samostatne pod názvom sociálny pedagóg, ako je to dnes. Vychádzam z toho, že dnes máme v školskom prostredí pomerne stúpajúcu tendenciu sociálnopatologických javov. Ak sa pozrieme na tie dievčatá, čo sa šikanovali v Košiciach, alebo naozaj prichádza nám kybernetická šikana a tak ďalej, je veľmi dôležité, aby človek a odborný zamestnanec mal aj ten sociálny pohľad na veci. Pedagógovia v podstate sa vždy dávajú do tej roviny len vzdelávacej alebo výchovnej, ale sociálny pedagóg drží aj tú integračnú schopnosť, hej. Proste vidieť to dieťa, aby bolo schopné sa integrovať do bežného prostredia. Preto si myslím, že nebude dobré ich dávať naozaj nejako do iných odborných zamestnancov, lebo oni stratia význam byť v podstate zamestnancami školstva. Čo si myslím, že bude na škodu veci, pretože mnohokrát viete, ako fungujú tie, medzirezortná spolupráca, ja to viem medzi zdravotníctvom a sociálnymi vecami, ale takisto vlastne funguje aj školstva a sociálne veci. Takže ja chcem upozorniť naozaj, že možnože z pohľadu ľudí, ktorí to tvorili a ktorí možno sa nepohybujú v praxi práve s týmto odborom, hovorím, že to môže narobiť zbytočne veľa škody. Ak to naozaj nemá nejakú významnú pridanú hodnotu, tak by ste to mali zvážiť. Naďalej nám stúpajú závislosti mládeže na drogách. Včera či predvčerom išiel vlastne taký šot, kde, ja som z Prešovského samosprávneho kraja, kde vlastne hovoria odborníci na drogové závislosti, že nám stúpa počet detí a mladých ľudí závislých na drogách. To je opäť profesia ten sociálny pedagóg, ktorý sa vie pohybovať na tej rovine resocializácie, aj teda toho výchovného procesu. Takže opäť sa prikláňam k tomu, že je to ďalší, ďalší determinant, ktorý vlastne ovplyvňuje to, že ak nám odídu tí sociálni pedagógovia z toho školského prostredia, môže to mať následky aj pre túto oblasť, ktorú v podstate, vám poviem pravdu, že, že nemyslím si, že reedukačky by mali byť úplne len vo vašej pôsobnosti, pretože tie problémy, ktoré tam nastávajú aj s tými deťmi, opäť nevidia ten rozmer sociálny a tie deti neskôr sa nám dostávajú do iného typu v podstate sociálnych zariadení, kde aj tak, aj tak s nimi pracujeme. Čiže to je ďalší determinant, ktorý by som chcela spomenúť, že v podstate máte tam aj reedukačky a aj to nebude správne, aby sme tých sociálnych pedagógov nejako znechutili pracovať v školskom prostredí. Veľkým problémom sú mladé dievčatá z rómskych osád, ktoré sa stávajú súčasťou obchodovania s ľuďmi. Ja sama teda mám kolegov profesných, ktorí pracujú práve s tými dievčatami, aby si skončili povinnú školskú dochádzku a tak ďalej. A tam je tiež problém v tom, že naozaj tieto dievčatá sa najímajú na prostitúciu do Anglicka a tak ďalej. A zase je dobré, ak v tom prostredí aj v školskom už ten človek vie identifikovať tie typy dievčat, aby sa nám vlastne nedostávali do tej patológie, ak opustia školský systém. My už vieme ako diagnostickými metódami nejakým spôsobom pozerať na to konkrétne mladé rómske dievča, že má tendenciu vlastne sa nechať manipulovať do týchto aktivít a potom je ťažko sa dostať z toho, lebo tam sú pasáci a tak ďalej. Čiže zase to gro a tá práca a tá identifikácia môže byť práve v školskom prostredí a práve aj tam zohráva úlohu teda sociálny pedagóg. Tiež patria pod vás centrá pedagogicko-psychologického poradenstva, kde významnú úlohu vždy je aj ten sociálno-pedagogický aspekt. Čiže opäť sa argumentáciou prikláňam k tomu, aby táto kategória zamestnancov mala samostatné postavenie pri odborných zamestnancoch. Toto je môj naozaj praktický pohľad na veci, kde si myslím, že niekedy to je to, že nemáme reálne skúsenosti niektorí poslanci, ktorí sme v pléne, práve s tou konkrétnou praxou. Ja som ich mala, veď ja som v školskom prostredí dlhé roky robila prevenciu sociálnopatologických javov a práve u detí s poruchami správania. Čiže viem, akým spôsobom sme vedeli podchytiť túto mládež. A preto si nemyslím, že je to veľmi dobrý krok, ak teda toto spravíte. A možno na moju podporu by som prečítala aj garantku sociálnej pedagogiky, vedúcu katedry pedagogiky Pedagogickej fakulty Univerzita Mateja Bela, Jolanu Hroncovú, pani profesorku, ktorú si veľmi vážim a ktorá tiež vlastne sa prikláňa k tomuto názoru: „V pripravovanom zákone má byť sociálny pedagóg zaradený v § 24 do kategórie iní odborní zamestnanci, teda nie samostatne pod názvom sociálny pedagóg, ako je to v aktuálnom zákone č. 31/2009 Z. z. o pedagogických zamestnancoch a odborných zamestnancoch. Do tejto kategórie sú v navrhovanom zákone zaradení okrem sociálneho pedagóga aj školský logopéd a liečebný pedagóg odboru, ktorí by mali byť podľa nášho názoru logicky zaradení skôr do § 23, pretože boli pôvodne súčasťou odboru špeciálny pedagóg. Z pozície garancie študijného programu sociálna pedagogika, ale aj predsedníčky Asociácie sociálnych pedagógov a v spolupráci s vedúcimi predstaviteľmi centier pedagogicko-psychologického poradenstva a prevencie v Banskej Bystrici a v Lučenci sme pripomienkovali návrh. Pripomienkovali sme aj § 39 školský koordinátor vo výchove a vzdelávaní, ktorý nahrádza doterajšiu pozíciu školského koordinátora prevencie sociálnopatologických javov. Podľa nášho názoru je navrhovaný názov tejto funkcie veľmi všeobecný, všeobsiahly a nie sú úplne jasné činnosti, ktoré majú byť v rámci tejto funkcie vykonávateľné. Skutočnosť, že sociálny pedagóg už nemá byť ukotvený v samostatnom § 24 ako doposiaľ, považujeme za podcenenie jeho významu oproti iným odborným zamestnancom, ktorí sú uvádzaní samostatne. Môže to mať vplyv aj na ďalší vývoj umiestňovania sociálnych pedagógov v školách.“ Ja som to povedala prakticky, lebo som to prakticky robila, aby ste to videli v tých súvislostiach, ale podčiarkla som to teda aj pani profesorkou, že ten pohľad na tie veci je až škoda. Lebo naozaj veľa vecí, aj tie deti z rozvedených rodín, kde ten aspekt sociálny je potrebné vidieť, ale aj vzdelávanie detí v pestúnskej starostlivosti, kde opäť máte ten aspekt, hej. Potom máme inkluzívne vzdelávanie. Vždy je dobré, ak naozaj aj ten sociálny aspekt v tom školskom prostredí je akceptovaný a už je v podstate aj cez tie diagnostické metódy prítomný. Ďakujem za pozornosť.