Tomáš, Erik, poslanec NR SR (2022-03-24):
Vážený pán predsedajúci, ďakujem veľmi pekne. Kolegovia, kolegyne, toto je zdravotnícky zákon, čiže ja naozaj sa tejto oblasti nevenujem a nebudem ani mudrovať. Mal ho predložiť náš kolega pán Raši, ale je na pohrebe, takže dovoľte, aby som ho uviedol v zmysle dôvodovej správy. Zákon o liekoch a zdravotníckych pomôckach, o zmene a doplnení niektorých zákonov bol novelizovaný v nedávnom období a prostredníctvom poslaneckého pozmeňujúceho a doplňujúceho návrhu sa však v priebehu legislatívneho procesu do tohto návrhu zákona dostali zmeny, ktoré neboli vopred konzultované s odbornou verejnosťou v riadnom medzirezortnom pripomienkovom konaní, čo sa v praxi po účinnosti tohto zákona ukázalo ako zásadná a systémová chyba. Prijaté zmeny totiž významným spôsobom zasiahli do dovtedajšej praxe predpisovania liekov svojim pacientom a z dôvodu neodbornej a neodkomunikovej zmeny zapríčinili chaos, ktorý mal za následok, že mnohí pacienti ostali de facto bez liekov, ktoré nevyhnutne potrebujú. Okrem toho vzrástla nespokojnosť v radoch lekárov, ktorí nemali vedomosť o textácii zmeny zákona prijatej na poslednú chvíľu na základe pozmeňujúceho návrhu zákona poslancov. Zákon o liekoch a zdravotníckych pomôckach v súčasnom znení umožňuje predpis liekov, zdravotníckych pomôcok a dietetických potravín viazaných preskripčným obmedzením prostredníctvom lekára s príslušnou špecializáciou. Táto úprava teda zrušila tzv. delegovanú preskripciu liekov, ktorá platila do 31. 12. 2021. Delegovaná preskripcia dávala odborným lekárom možnosť, nie povinnosť, delegovať predpisovanie liekov, ktoré odporučili pacientovi, na ich všeobecného lekára. Povinnosť predpisovať lieky pacientovi platila do času nadobudnutia účinnosti tohto zákona tak pre všeobecných lekárov, ako i pre špecialistov. Pozitívne vnímame snahu o zmenu zákona v tom zmysle, že jeho cieľom mala byť rýchlejšia a jednoduchšia dostupnosť a bezpečnosť liekov pre pacienta, jasné zadefinovanie právnej zodpovednosti lekára, ktorý lieky indikuje a predpisuje, ako i okamžité a aspoň čiastočné odbremenenie neúnosného administratívneho zaťaženia práce všeobecných lekárov. Z dôvodu akejkoľvek absencie odbornej diskusie o schválenej zmene zákona na úrovni odborných a záujmových organizácií a spoločností všeobecných lekárov, odborných lekárov, zdravotných poisťovní, lekárnikov a pacientskych organizácií bola novela prijatá v takej podobe, ktorá má viaceré praktické i legislatívne nedostatky a tie sú spôsobilé spôsobovať pacientom vážne problémy v dostupnosti k liekom, ktoré denne užívajú. Zmena zákona o liekoch môže byť očakávaným prínosom vo všetkých jej vyššie uvedených cieľoch, ale len za podmienky, že dôjde k jej úprave na základe konsenzu požiadaviek odbornej verejnosti. Proti spomínanej novelizácii v schválenom znení sa postavili všetky organizácie zastrešujúce lekárov a poskytovateľov zdravotnej starostlivosti, napríklad Slovenská lekárska komora považuje nový spôsob predpisovania liekov a zdravotníckych pomôcok odporúčaných v špecializovanej ambulancii za obmedzenie prístupu pacienta ku zdravotnej starostlivosti. Asociácia poskytovateľov sociálnych služieb považuje tieto zmeny v praxi za nevykonateľné a najmä pre starších a polymorbídnych pacientov, ktorí sa liečia na viaceré ochorenia a po novom si musia riešiť predpis liekov pri ich dlhodobom užívaní vo viacerých ambulanciách, a to viackrát ročne, sa neúnosne zaťažia pacienti i zariadenia sociálnych služieb. Zväz ambulantných poskytovateľov upozorňuje, že novela môže byť príčinou zhoršenia dostupnosti zdravotnej starostlivosti pre pacientov. Pre niektorých môže táto zmena znamenať zbytočnú logistickú záťaž v zmysle nutnosti návštevy viacerých lekárov špecialistov len na účel predpisu chronickej liečby. Navyše všetky tieto negatívne zmeny zasiahli zdravotníctvo práve vo chvíli, kedy čelí bezprecedentnej pandemickej situácii a štát by sa mal snažiť lekárov a zdravotnícky personál čo najviac podporiť v ich práci. Cieľom predkladanej novely zákona je v nadväznosti na uvedené odstrániť problémy aplikačnej praxe a docieliť nastavenie takého právneho stavu, ktorý v súlade so zamýšľaným cieľom zákona zlepší dostupnosť liekov pre pacientov, definuje právnu zodpovednosť lekára za preskripciu a v záujme zachovania kvality a komfortu pacienta vo vzťahu k prístupu k liekom umožní v odôvodnených prípadoch aj naďalej všeobecným lekárom predpisovať svojim pacientom lieky, ktoré odporučil lekár so špecializáciou v príslušnom špecializačnom odbore. V tejto súvislosti je nevyhnutné vykonávacím predpisom na základe konsenzu odbornej verejnosti presne zadefinovať prípady a podmienky, v ktorých je možné dôvodne predpokladať, že zrušením delegovanej preskripcie by sa pacientovi zhoršila dostupnosť k jeho liekom, a teda v týchto prípadoch ponechať možnosť delegovanej preskripcie zo špecialistu na všeobecného lekára. Ako príklady na diskusiu, kedy by bolo legitímne uvažovať o ponechaní delegovanej preskripcie a ktoré súčasne vychádzajú aj z reálnych požiadaviek aplikačnej praxe, sú napríklad pacienti v domovoch sociálnych služieb, imobilní pacienti, pacienti, ktorí sú dispenzarizovaní u viac ako troch špecialistov, pacienti, ktorí majú zlú geografickú dostupnosť k svojmu špecialistovi, a to napríklad vo vzdialenosti ďalej ako 30 km od miesta bydliska, celiatici a podobne. Táto právna úprava zastabilizuje doterajší stav a sme presvedčení, že do značnej miery sa ňou odstráni aj nadmerná administratívna záťaž všeobecných lekárov, pričom ďalšími návrhmi na riešenie problematiky neprimeranej byrokratickej záťaže poskytovateľom ambulantnej starostlivosti vo všetkých špecializačných odboroch bude nepochybne potrebné sa zaoberať postupnými krokmi s dostatočným priestorom na konzultácie s odborníkmi a s možnosťou odstránenia prípadných negatívnych vplyvov zmien ešte pred ich zavedením do praxe. Ďakujem.