Szalay, Tomáš, poslanec NR SR (2023-11-21):
Raz, dva, no dobre. Takže ešte raz, lačho džives, dobrý deň. Vážený pán predsedajúci, vážení členovia vlády, vážení poslanci, počuli sme tu 70 príspevkov k programovému vyhláseniu vlády zväčša opozičných, zväčša kritických a zaslúžene kritických. Môj príspevok sa z tohto bude trošku, z tohto stereotypu vymykať, som zvedavý, ako to oceníte, pán Žiga, lebo už ste ma komentovali raz. Musím totiž priznať, že pasáž o zdravotnej politike v programovom vyhlásení vlády sa mi čítala dobre. Som zdravotnícky analytik, 20 rokov sa venujem zdravotníctvu a pochvalami príliš neplytvám. Ale keď som to čítal, nič ma tam zásadne nevyrušovalo. Áno, boli tam veci, ktoré tam nie sú, teda neboli tam veci, ktoré tam mali byť. Spomenul ich pán poslanec Majerský, pán poslanec Dvořák. Napríklad sme tu mali pred voľbami apokalyptickú krízu v pediatrii. Mala tu byť mimoriadna schôdza parlamentu a náhle sa o pediatroch nedostalo nič do programového vyhlásenia. Vládny manifest je literárny žáner, ktorý je skôr vzletný, všeobecný, maľuje vzdušné zámky, je, hovorí o takých vágnych prísľuboch, vyžaduje si trošku dávku neurčitosti, tomu všetkému rozumiem a v predloženom návrhu programového vyhlásenia sú takéto veci, ktoré napĺňajú požiadavky žánru a sú tam aj veci, s ktorými zásadne nesúhlasím, a to je to, čo sme tu posledných niekoľko dní počúvali: za programové vyhlásenie vlády hlasovať nebudem, so zvyšovaním daní nesúhlasím, nesúhlasím s rozoberaním právneho štátu a rovnako nesúhlasím so znižovaním ochrany slovenskej prírody. Ale nie všetkých 88 strán programového vyhlásenia vlády je rovnako zlých. Keď čítam tú kapitolu o zdravotníctve, začína sa na strane 46 dole a končí na strane 50 hore, sú to štyri A4, tak si len želám, aby sa vláde podarilo toto programové vyhlásenie naplniť. Hlási sa tam vláda k mnohým technickým opatreniam. Spomeňme optimalizáciu siete nemocníc, DRG, umiestnenie novej Univerzitnej nemocnice v Bratislave, katalóg výkonov, centrálne nákupy, cenové mapy, audit personálnych normatívov, audit poplatkov a tak ďalej. Toto všetko kvitujem. Na viacerých miestach sa vláda v zdravotníckej časti hlási k dialógu so sektorom, so všetkými hráčmi. Citujem: „Dlhodobá stratégia rozvoja zdravotníctva má byť výsledkom konštruktívneho dialógu o plánovaných krokoch s celým politickým a odborným spektrom.“ Pretrhnutá kontinuita a otáčanie kormidla o 180 stupňov po každej politickej výmene vedie k pocitu zmaru, zbytočnosti sa o čokoľvek snažiť. A za seba chcem povedať, že avizovanú snahu o konštruktívnu, o konštruktívny dialóg vítam a hlásim sa a teším sa k nemu. Vláda sa zaväzuje, že bude rezort riadiť odborne, transparentne a opäť citujem: „prísne nediskriminačne“. Veľmi citlivo vnímam použité slová a na rozdiel od predchádzajúcich vlád, ktoré sa v diskriminácii niektorých účastníkov zdravotníckeho trhu priam vyžívali, to vnímam ako dôležitý signál. Ministerstvo zdravotníctva, zdá sa, nechce surfovať na konflikte medzi štátnym a súkromným vlastníctvom. Zdravotné poisťovne či poskytovatelia zdravotnej starostlivosti sa nemajú deliť na dobrých, teda štátnych a zlých, teda súkromných, ale majú sa deliť na kvalitných a nekvalitných, na efektívnych a neefektívnych. So Zuzanou Dolinkovou som strávil v kampani desiatky diskusií. Vždy opakovala, že zdravotníctvo má byť prioritou vlády, a má to byť premiérska téma. Iste, myslela tým, že tým premiérom bude Peter Pellegrini, ale voľby skončili inak. Ale aj tento iný premiér označuje v programovom vyhlásení vlády zdravotníctvo za, citujem: „absolútnu prioritu“. Počúva sa to dobre. Odpoveď na otázku, ako je to vážne myslené, nám dá už najbližšia schôdza parlamentu, keď sa bude rokovať o návrhu štátneho rozpočtu, lebo až v tých konkrétnych číslach uvidíme, ako vážne to vláda ´Fico IV´ myslí so zdravotníctvom. „Ambíciou je odpolitizovanie zdravotníctva“, to sa píše hneď v druhom odseku tejto časti. A viete, ako to odpolitizovanie zdravotníctva dosiahnuť? Keď štát nebude vlastniť žiadnu poisťovňu a žiadnu nemocnicu, keď nebude mať nutkanie dosadzovať svojich nominantov do nemocníc, ktoré potom objednávajú predražené cétečká a treba ich potom dokola oddlžovať, keď nebude používať štátnu poisťovňu ako bankomat a keď dôjdu bankovky, tak sa tam dolejú ďalšie peniaze daňových poplatníkov. Ministerstvo zdravotníctva je v šialenom konflikte záujmov, pretože zároveň vytvára pravidlá pre legislatívu pre všetkých, ale zároveň zodpovedá za zlé hospodárenie svojich vlastných organizácií. Vláda má kormidlovať, nie veslovať. Štát nie je mobilným operátorom, neprevádzkuje benzínové pumpy, neprevádzkuje supermarkety, a už neprevádzkuje ani ten dopravný servis. A viete prečo? Lebo to nevie robiť. Pretože súkromný sektor je inovatívnejší, flexibilnejší, je motivovanejší. Štát nemá vlastniť zdravotnú poisťovňu ani nemocnice, lebo to nevie robiť. Účet za to, že tieto organizácie sú štátne, stojí občanov peniaze pri oddlženiach, stojí ich to zdravie a životy, lebo tie organizácie nefungujú dobre a efektívne. Štát zlyháva ako zodpovedný vlastník, pretože investičný dlh v nemocniciach je už viac ako dve miliardy eur a nič nenasvedčuje tomu, že by sa mal v najbližších rokoch znižovať. No a keď sme pri peniazoch, v dokumente mi chýbajú riešenia pre dlhodobú udržateľnosť financovania zdravotníctva. Viete, zdravotníctvo je naviazané, jeho financovanie, na mzdy ekonomicky aktívnych obyvateľov a to nie je udržateľné. Demografia je neúprosná. Tá budúcnosť, o ktorej hovorí demografia, tá sa už stala a vieme, že počet ekonomicky aktívnych bude klesať, počet ekonomicky neaktívnych bude rásť. Budeme sa dožívať svojich chronických ochorení a tie budú stáť vďaka technologickému pokroku stále viac peňazí. Čiže stále menej občanov sa bude skladať na čoraz drahšiu starostlivosť pre čoraz väčšiu skupinu občanov. Treba hľadať nové modely financovania. Treba sa zamyslieť nad pripoistením, nad možnosťou vybrať si z viacerých poistných plánov, nad sporiacimi zdravotnými účtami, nad inteligentnou schémou sociálne únosnej spoluúčasti. Ale o tomto sa v programovom vyhlásení vlády, žiaľ, nepíše a malo by sa. Zopakujem však, že v porovnaní s inými časťami programového vyhlásenia považujem túto časť za dobre napísanú kapitolu a bol by som rád, keby sa ju podarilo naplniť. No a keďže ešte mám minútu, tak skúsim na záver povedať toľko, čo som hovoril v kampani. Zdravotníctvo je v štádiu klinickej smrti. Termín k reumatológovi v Bratislave dostanete, ak pôjdete dnes, na rok 2025. Na plánovanú operáciu v ÚNB si počkáte dva roky. S hrčkou na prsníku sa žena dostane na mamograf za päť mesiacov. Dojazdové časy záchraniek sa predlžujú a to sme tam teda naliali dosť peňazí. Navštívil som 17 regionálnych nemocníc a chcem vám povedať, že v regiónoch sa zatvárajú nemocnice, teda sa zatvárajú oddelenia v nemocniciach, pretože nevedia vyskladať lekárske služby. A my tu riešime vlkov, prechod na monarchiu či teokraciu, povinnosť mať v každom motoreste bravčové soté v zemiakovej placke, ale v porovnaní so zdravím a životom slovenských pacientov, v porovnaní so spokojnosťou slovenských zdravotníkov sú to taľafatky. Máme tu vážnu krízu, ktorá sa dotýka každého z nás a nebudem vládu kritizovať, ak bude robiť bolestivé opatrenia, ktoré sú nevyhnutné na záchranu solidárneho zdravotníctva. Naopak, budem ju kritizovať, keď bude tieto opatrenia odkladať alebo účelovo politicky zmäkčovať a tiež ju budem kritizovať, keď bude kupovať predražené cétečká. Ďakujem pekne. Paľikerav. (Potlesk.)