Števulová, Zuzana, poslankyňa NR SR (2023-12-18):
Ďakujem veľmi pekne. Na úvod ešte avizujem, že na konci svojej rozpravy budem podávať pozmeňujúci návrh. Dovoľte mi teda vyjadriť sa k vládnemu návrhu zákona, kompetenčnému zákonu, ktorú nám tu, ktorý nám tu predkladá vládna koalícia znova, ako tu už bolo nesmierne veľakrát za posledné dni spomenuté, v skrátenom legislatívnom konaní. Keďže ho máme predložený v skrátenom legislatívnom konaní, nedá mi nepripomenúť, že táto novela má 22 článkov, ktorým nám, kde nám okrem kompetenčného zákona sa mení dvadsať ďalších zákonov. A možno pre osvieženie pamäti, ktorí tu neboli celý deň alebo predchádzajúce dni na tejto rozprave, sa oplatí aj prečítať, ktoré iné zákony sa touto novelou menia. Je to teda zákon o štátnej štatistike, zákon o zdravotných poisťovniach, zákon o organizácii štátnej podpory výskumu a vývoja, zákon o podpore cestovného ruchu, zákon o poskytovaní dotácií v pôsobnosti úradu vlády, zákon o položkách s dvojakým použitím, o obchodovaní s výrobkami obranného priemyslu, zákon o obchodovaní s určenými výrobkami, ktorých držba sa obmedzuje z bezpečnostných dôvodov, zákon o organizovaní verejných športových podujatí, zákon o príspevku športovému reprezentantovi, zákon o tvorbe právnych predpisov a o Zbierke zákonov Slovenskej republiky, zákon o športe, o ochrane osobných údajov, o zájazdoch, o hazardných hrách, o poskytovaní dotácií na podporu rozvoja cyklodopravy, o príspevku za zásluhy v oblasti športu, o fonde na podporu športu, o mechanizme na podporu obnovy a odolnosti a o štátnej podpore nájomného bývania. Všetky tieto zákony sú zjavne dôvodom na tak krízové a mimoriadne prípady, kedy hrozí veľmi vážne ohrozenie ľudských práv, hospodárstva alebo bezpečnosti, že ich všetky musíme schvaľovať, teda ich novely, v skrátenom legislatívnom konaní. Na tomto mieste by som teda znova rada pripomenula a odcitovala, čo o používaní skráteného legislatívneho konania hovorí napr. Ústavný súd Slovenskej republiky, Benátska komisia alebo napr. Európska komisia vo svojej správe o právnom štáte. V prvom rade máme tu teda nález Ústavného súdu z minulého roka, ktorý hovorí, že Národná rada je pri výkone svojich kompetencií viazaná ústavou, čo platí aj pre proces prerokovania a schvaľovania zákonov. Ak by sa Národná rada domnievala, že podmienky na skrátené legislatívne konanie sú nenáležité, môže zmeniť príslušné ustanovenia zákona o rokovacom poriadku, tie však nemôže svojvoľne porušovať. Procedurálne pravidlá na prijímanie zákonov sú odrazom demokratického pluralitného systému, v ktorom má mať opozícia možnosť vyjadriť sa a presadiť aj záujmy menšiny. S uvedeným korešponduje povinnosť väčšiny rešpektovať ochranu menšín, v tomto prípade parlamentnej opozície, čím sa napokon realizuje aj samotná kontrola parlamentnej väčšiny. Aby bola splnená podmienka existencie mimoriadnej okolnosti, ktorá musí nastať náhle, nečakane a s tým, že sa na ňu nebolo možné pripraviť. Splnenie tejto mimoriadnej okolnosti musí byť taktiež náležite odôvodnené, a to reálnosťou ohrozenia, jeho bezprostrednosťou a konkrétnosťou. Určite odporúčam znova si otvoriť dôvodovú správu a pozrieť sa, že či tieto kritériá, ktoré nám Ústavný súd vo svojom náleze uviedol, sú v tejto dôvodovej správe naplnené. Máme tu potom Benátsku komisiu, ktorá k problematike skrátených legislatívnych konaní v roku 2022 uviedla, že žiadna zmysluplná debata nie je možná, ak je návrh zákona prezentovaný a prijatý náhle, v rýchlosti, v zrýchlenom konaní, ktoré obmedzuje verejné a parlamentné preskúmanie. Nedostatočná diskusia počas legislatívneho procesu negatívne ovplyvňuje kvalitu výslednej legislatívy. Podľa Benátskej komisie by väčšina nemala manipulovať procesom s cieľom vyhnúť sa verejnému pripomienkovaniu. Benátska komisia tiež konštatovala, že hoci neexistujú medzinárodné štandardy týkajúce sa dĺžky legislatívneho procesu, možnosť verejnej diskusie, čiže nielen diskusie v parlamente, musí byť zachovaná. Zároveň Benátska komisia opakovane konštatovala, že opatrnosť a sebaobmedzenie sú nevyhnutné, keď sa postupuje v skrátenom legislatívnom konaní, a hoci takýto postup môže byť v súlade s národnou legislatívou, nie je vhodný pre prijímanie zákonov v prípade komplexných a citlivých záležitostí, ktoré majú významný sociálny a politický dopad, a je tiež otázny z hľadiska transparentnosti, inkluzívnosti, demokratickej legitimity a zodpovednosti. Pre mňa osobne sú práve tie slová o opatrnosti a sebaobmedzení vládnej moci, ktorá chce predkladať nejaké novely zákonov v skrátenom legislatívnom konaní, to najdôležitejšie z tohto stanoviska Benátskej komisie a bolo by výborné, keby si to osvojila aj súčasná vládna moc, čo však s prihliadnutím na všetky tie zákony, z ktorých 80 % zatiaľ v tom skrátenom legislatívnom konaní predložené boli, asi nemôžem dúfať. Ale teda pripomínam opatrnosť a sebaobmedzenie sú nevyhnutné, keď sa postupuje v skrátenom legislatívnom konaní. Rovnako nám nadužívanie skráteného legislatívneho konania vyčíta aj Európska komisia vo svojej každoročnej správe o právnom štáte, kde poukázala na absenciu dostatočnej odbornej diskusie pri prijímaní zákonov, zvlášť takých, ktoré prinášajú významné zmeny. Tu sa dnes bavíme o tom, že tu vznikne aj nové ministerstvo. Z uvedeného vyplýva, že pre splnenie podmienok na skrátené legislatívne konanie je nevyhnutné, aby boli dôvody, na základe ktorých vláda navrhuje toto konanie a ktoré musia byť konkrétne, podrobne a vecne odôvodnené, ideálne by to bolo v tej dôvodovej správe, ktorú tu ale máme všetci pred sebou a keď si ju otvoríme, tak vidíme, že dôvodová správa nám veľa odôvodnenia neponúka. Za všetko asi hovorí to, že špeciálne som sa chcela v tomto mojom príspevku pozrieť na veci, ktoré tu ešte možno neodzneli a sú takým bonmotom, kedy sa v skrátenom legislatívnom konaní, lebo je tu teda asi veľké riziko nejakých škôd a porušenia ľudských práv, bavíme napr. o prechode Slov-Lexu a Zbierky zákonov z úradu vlády pod ministerstvo spravodlivosti alebo o prechode koordinácie a tvorby politiky v oblasti štátnej politiky ochrany osobných údajov s výnimkou teda trestného konania pod ministerstvo spravodlivosti. Predstavujem si, že aké vážne dopady na ľudské práva a hospodárske škody by sme v tejto republike mali, keby Slov-Lex z úradu vlády na ministerstvo spravodlivosti neprešiel ešte pred Vianocami. Zaujímavé teda, samozrejme, je, že v tej dôvodovej správe okrem stručného prepísania toho paragrafového znenia k tomu nenájdeme nič. Uvidíme, ak sa niekedy tento návrh, táto novela dostane pred Ústavný súd, ako sa vlastne k tej dôvodnosti toho používania skráteného legislatívneho konania, ako sa na to ten Ústavný súd pozrie. No a potom tu máme vznik nového ministerstva školstva, to tiež z môjho pohľadu úprimne nemôžem považovať za niečo, čoho nevzniknutím počas teda tejto novely by sme dospeli k tomu, že na Slovensku by to malo výrazný dopad na ľudské práva alebo by vznikli veľké hospodárske škody. Zároveň treba znova poukázať na to, že sa tu o vzniku nového ministerstva bavíme v čase, kedy sme tu len pred pár dňami schvaľovali konsolidačný balíček, teraz je tu diskusia o tom, že či nemáme prerušiť tento bod pre to, aby sme sa mohli baviť o rozpočte, kde sme viacerí z nás boli na výboroch, ktoré tento rozpočet preberali, kde niektoré orgány ako napr. Kancelária verejného ochrancu práv, ktorého činnosť jednoznačne má dopady na dodržiavanie ľudských práv v tejto krajine, hovorí o tom, že mu budú znížené výdavky a že teda bude mať problém pri fungovaní a podobne. My tu však ideme zriaďovať ministerstvo športu a cestovného ruchu. A to znova s veľmi minimálnym odôvodnením, bez toho, aby sme si povedali, aké to bude mať reálne finančné dopady a akým spôsobom toto ministerstvo športu a cestovného ruchu prispeje k tomu, že sa odvrátia nejaké veľké hospodárske škody, alebo akým spôsobom bude mať, naopak, pozitívny dopad na cestovný ruch a šport v tejto krajine. Čo je ešte absurdnejšie, je, že napriek tomu, že sa tu v súčasnej situácii toto ministerstvo ide zriadiť, tak zároveň vlastne Andrej Danko hovorí spolu s premiérom Ficom, že idú skrátiť, alebo teda nedať vôbec žiadnu podporu konferencii GLOBSEC. Čiže na jednej strane tu zriaďujeme ministerstvo cestovného ruchu a športu, ktoré sa chce venovať kongresovej turistike, na druhej strane sa tu snažíme zlikvidovať najväčšiu bezpečnostnú konferenciu v strednej Európe, ktorá asi ako jediná z tej kongresovej turistiky niekedy vôbec Slovensko na mape sveta, si dovolím povedať, zviditeľnila. Takýmto spôsobom tu my momentálne prijímame tieto rozhodnutia. Rovnako logicky, finančne zodpovedne znie aj možnosť mať viac štátnych tajomníkov na ministerstvách, vraj v odôvodnených prípadoch, ale bez uvedenia toho, o aké dôvody pôjde. Znova by som tu rada pripomenula, že boli tu aj ministerstvá, menovite ministerstvo spravodlivosti, ktoré v čase dvoch veľkých kríz, covidovej a ukrajinskej, fungovalo a zvládlo fungovať aj iba s jedným štátnym tajomníkom. No, keď som sa nad tým zamýšľala, že prečo by niektoré ministerstvá teda mohli potrebovať tri, štyri, päť a neviem koľko štátnych tajomníkov, tak som si spomenula, aké problémy mávame niekedy na výboroch, že sa na nás krivo pozerajú, keď máme veľa otázok, lebo ten predstaviteľ ministerstva alebo ústredného orgánu štátnej správy musí utekať na paralelne iný výbor, takže možno tá zmena bude znamenať, že konečne budeme mať dosť času na to, aby nám všetci tí štátni tajomníci chodili aj na tie paralelné zasadnutia výborov a zodpovedali na všetky otázky opozičných poslancov a poslankýň bez časového stresu. Tak ak toto bol ten dôvod, keďže v dôvodovej správe sme ho, sme takmer... (Prerušenie vystúpenia predsedajúcim.)