Jarjabek, Dušan, poslanec NR SR (2014-01-29):
Príjemný dobrý deň, dámy a páni. Vážený pán predsedajúci, vážený pán minister kultúry, dámy a páni, dovoľte aj mne niekoľko slov k vládnemu návrhu zákona o divadelnej a hudobnej činnosti. V prvom rade by som chcel zhrnúť, hoci to už bolo povedané tuná niekoľkokrát, o čom tento vládny návrh zákona je. Predložený návrh zákona nahrádza doteraz platný zákon o divadelnej činnosti a jeho pozitíva sú napríklad: Hudobné umenie dostáva týmto zákonom rovnaké legislatívne postavenie, ako dosiaľ zákon priznával len divadlu a divadelným tvorcom. Zákon zavádza päťročné funkčné obdobie pre štatutárneho predstaviteľa, riaditeľa divadelnej a hudobnej inštitúcie, ktorá je financovaná z verejných zdrojov, teda zriaďovateľ je motivovaný dôkladne uvážiť, koho za riaditeľa vymenuje a vždy pred výberom nového riaditeľa si musí uvážiť, aké má na umelecké smerovanie inštitúcie nároky, predstavy a hlavne finančné krytie. Ďalej, zákon obsahuje prvý krok smerom k viaczdrojovému financovaniu umeleckých inštitúcií, to je jedno obrovské pozitívum, tým, že v § 3 ods. 2 písm. d) umožňuje ministerstvu kultúry podporovať vybrané okruhy divadelných aktivít alebo hudobných aktivít poskytovaním účelových prostriedkov. Dosiaľ napríklad divadlá zriadené krajskou samosprávou mohli získať na svoje aktivity presahujúce rozmery samosprávneho kraja len z grantového programu ministerstva kultúry. Ďalej, zákon ustanovuje inštitút priameho oslovenia ako alternatívu k výberu kandidáta na riaditeľa cez výberové konanie. Reaguje tak na skutočnosť, že výrazné umelecké osobnosti považovali za degradujúce, ak mali predstúpiť pred výberovú komisiu, pretože ich výsledky boli verejne známe. Budem o tom hovoriť trošku viacej a budem samozrejme kolegovi Viskupičovi protirečiť v tomto zmysle a príkladmi pochopiteľne. Zákon nanovo upravuje poberanie osobitného príspevku, ak spevák alebo hráč na dychový nástroj pôsobil v umeleckej inštitúcii 25 rokov a tanečník 22 rokov. Dámy a páni, vláda Slovenskej republiky navrhla Národnej rade Slovenskej republiky nahradiť doteraz platný zákon o divadelnej činnosti novou legislatívnou normou, zákonom o divadelnej a hudobnej činnosti. Ministerstvo kultúry a vláda tým zareagovali na dlhodobú kritiku hudobných umelcov, ktorí na rozdiel od kolegov z divadelných inštitúcii nemali zákonom jasne definované ani svoje vlastné postavenie, ani postavenie hudobných inštitúcií s výnimkou Slovenskej filharmónie. Nový zákon teda komplexne a podľa môjho názoru veľmi spravodlivo a vyvážene aplikuje obdobné kritéria pre obe oblasti umeleckej činnosti. Zrejme každý si všimne, a na koniec už o tom aj bola tuná debata, že na rozdiel od doteraz platného zákona divadelnej činnosti sa v novom zákone ustanovuje trvanie funkčného obdobia riaditeľa, teda štatutárneho predstaviteľa štátnej, teda ministerstvom zriadenej divadelnej a hudobnej inštitúcie na päť rokov. Toto ustanovenie na jednej strane vnímam ako posilnenie pozície riaditeľa, ktorý vie, že na realizáciu svojich plánov má k dispozícii takýto časový priestor. Na strane druhej si uvedomujem, že je to aj záväzok pre zriaďovateľa veľmi dôkladne si uvážiť, aký personálny krok urobí. V tejto súvislosti vítam aj to, že na roveň výberovému pokračovaniu, ako forme hľadania ideálneho kandidáta na pozíciu riaditeľa štátnej umeleckej inštitúcie, zákon postavil ako alternatívu inštitút priameho oslovenia. Vieme totiž veľmi dobre, že nejedna veľká umelecká osobnosť v dávnejšej i menej dávnej minulosti odmietla postaviť sa pred ad hoc vytvorenú komisiu a vysvetľovať jej svoje umelecké plány. To je jedna strana mince. Druhá strana mince, dámy a páni, opäť praxou overené, spomeňme si koľko neúspešných riaditeľov bolo v inštitúciách a koľko výberových komisií s absolútnymi kritériami, ktoré boli dopredu prerokované na takej alebo onakej úrovni, navrhol takýchto riaditeľov a ukázalo sa, že po čase, že takýto riaditeľ jednoducho nemá na tomto mieste čo hľadať. Výberová komisia navrhne ministrovi čosi. Minister, ktorý má zodpovednosť a ktorý má isté, musí mať isté právomoci preto, lebo výberová komisia tie právomoci síce má, ale zodpovednosť nenesie žiadnu. Kto si dnes spomenie na výberové komisie, ktoré zvolili, nebudem menovať riaditeľov, ale tí riaditelia nemali dlhého trvania. (Zaznievanie gongu.) Kto dnes zoberie takúto komisiu na zodpovednosť, keď ani si vlastne nepamätáme, kto v tej komisii už vlastne bol. Jednoznačne, ak má minister nejakú zodpovednosť, musí mať právomoci a okrem toho, viete, tie zloženia tých výberových komisií boli rôzne. Pamätám si, keď vo výberovej komisii na generálneho riaditeľa bol napríklad ako človek veľmi odborne zdatný hlavný architekt mesta Bratislavy. To nič proti... (Prerušenie vystúpenia predsedajúcim.)