Kadúc, Miroslav, poslanec NR SR (2015-05-19):
Ďakujem veľmi pekne, pán predseda. Vážené dámy, vážení páni, vážení hostia, dovoľte aj mne teda vystúpiť k tejto pomerne závažnej téme, ktorá, s ktorou sa stretávame už vlastne od začiatku volebného obdobia, už tri roky. Tri roky, odkedy plynie toto 6. volebné obdobie tejto Národnej rady Slovenskej republiky, a v podstate tie isté tri roky, čo nadsluhuje bývalý poslanec za HZDS pán Jasovský. Tá voľba je tu opakovane. My – a teraz hovorím v rámci opozície – sme sa pokúšali túto voľbu navrhnúť tak, aby NKÚ dostalo nového predsedu. Ja osobne som sa o to pokúšal trikrát. Nebolo mi vyhovené a väčšinou mi bolo odkázané, a teda nebol som to iba ja, komu bolo odkázané, že predsa nie ste dohodnutí na spoločnom kandidátovi. Na to nezabúdajme, lebo môže sa javiť očami možno nezaujatého pozorovateľa, že ani dnes nie sme dohodnutí na jednom kandidátovi. Úplne pokojne. Potom by pán premiér Fico sa mal na to pozrieť asi rovnakým metrom. Ale voľba by mala prebehnúť tak, že nebude zvolený nikto. Aj takto to možno chápať. Ja som preto veľmi zvedavý, ako dopadne voľba a ako to my vnímame. Ale po poriadku. O čom vlastne hovoríme pri NKÚ. Málokto vie, najmä z verejnosti, že Najvyšší kontrolný úrad kontroluje takmer všetko. Ja si pomôžem ústavou, keď prečítam jednotlivé časti, čo kontroluje Najvyšší kontrolný úrad, a to sú: a) prostriedky rozpočtov, ktoré podľa zákona schvaľuje NR SR, majetkom, majetkovými právami, finančnými prostriedkami a záväzkami a pohľadávkami štátu, verejnoprávnych inštitúcií, Fondu národného majetku, obcí, vyšších územných celkov, právnických osôb s majetkovou účasťou štátu a tak ďalej. V zásade možno povedať, že Najvyšší kontrolný úrad dohliada nad hospodárením alebo kontroluje hospodárenie so všetkými peniazmi, ktoré sa v tomto štáte vyzbierajú na daniach a odvodoch, ktoré občania tohto štátu alebo presnejšie možno rezidenti zaplatia do štátneho rozpočtu. Bavíme sa o sume 15 mld. eur. To je suma, ktorá si zaslúži pána, zaslúži si niekoho, kto ju bude dôsledne kontrolovať. A keď si len pozrieme na to, ako reagovali čelní predstavitelia súčasného vedenia NKÚ, kedy si nevedeli spomenúť na najväčšie kauzy, ktoré riešili, niečo je zlé. Niekde je nepochybne chyba. Rovnako je treba spomenúť, možno to bol minuloročný blog Pavla Lacka z Aliancie Fair-play, ktorý sa celkom podrobne pozrel na správy NKÚ, NKÚ pod súčasným vedením, kedy rozanalyzoval alebo vytiahol z toho pre mňa dva základné údaje, a to, že za roky 2010 – 2012 ministerstvá plytvali vo výške – a teraz počúvajte dobre – 28 120 371 eur. Skoro 30 mil., povedalo NKÚ, že bolo plytvania. To bolo pri ministerstvách. Pri obciach táto suma bola vo výške 352-tisíc eur. Podľa mňa dobrý hospodár si povie, že tieto peniaze treba späť. Netreba ich mať iba vo vzduchu a povedať, plytvali sme a máme A a teraz to B, kto to nahradí, pretože to je škoda nás všetkých. Pavol Lacko z Aliancie Fair-play, informácia: peniaze získané späť pri ministerstvách, ktoré hospodárili tak, že mali plytvanie vo výške takmer 30 mil., získané späť – nula. Pri obciach z tých 352-tisíc peniaze získané späť 21-tisíc. 15 %. Ani nie 15 %. Jasné. My tu žijeme v klíme, kedy štátu tie peniaze nechýbajú, pretože nikto nenesie zodpovednosť. Politickú ako kedy, ako je treba. Hmotnoprávnu, to nehrozí, to tento parlament ďalej nepustí, nech to akokoľvek forsírujeme, akýmkoľvek spôsobom, v akejkoľvek podobe, nie a nie zaviesť hmotnú zodpovednosť verejných činiteľov a ona tu zreteľne chýba, lebo obciam tie peniaze chýbajú. Dnes tu máme troch kandidátov na predsedu NKÚ, pána Mitríka, pani Crkoňovú a pána Žilinku, pani Crkoňová navrhnutá dvomi poslancami z radov opozície, pán Mitrík navrhnutý jedným poslancom z radov opozície, pán Žilinka, navrhnutý 60 poslancami zo 67 možných. Takmer 90 %. 89,55 % opozície chce Maroša Žilinku za predsedu Najvyššieho kontrolného úradu. Jasné, je jedno, či to chce, alebo nechce opozícia, lenže dnes tu vládne SMER, a jeho čelný predstaviteľ, pán premiér povedal, tento post patrí opozícii. Prináleží opozícii. Je to v rámci delenia moci a vyváženosti a kontroly vlády úplne samozrejmé. Nikto to nikdy nespochybňoval a v demokracii úplne bežné. A my sa teraz škriepime o to, kto opozičný je a kto nie je. Predstavitelia SMER-u hovorili počas víkendových diskusií o tom, že veď všetci splnili legálne podmienky na to, aby mohli kandidovať, preto sú opoziční. Ale kde je tá legitimita, o ktorej zvykneme hovoriť? A ja teda častokrát mám debatu nielen tu, ale aj zákulisnú s pánom podpredsedom Čížom, s ktorým sa zhodneme, že legitimita musí byť. Chcete niečo presadiť? Potrebujete legitimitu, potrebujete tú silu, potrebujete opodstatnenosť. Legitimita je v tomto prípade najdôležitejšie kritérium, pretože je nepochybné, že legitimitu, či chceme, alebo nechceme, nemá ani pani Crkoňová, ani pán Mitrík. V zásade naozaj v zásade je to dnes jedno, aké majú kvality. Opozícia sa 90 % zhodla na tom, že jej kandidát je pán Maroš Žilinka. Toto je, myslím, najpodstatnejší fakt, ktorý tu musí odznievať stále dookola. Akýkoľvek iný kandidát nebude opozičný. Ja musím povedať, že chápem aj Števa Kuffu, aj, aj Mariána Kvasničku, aj, aj Pala Freša, aj keď s nimi nesúhlasím, ale ich názor sme si vypočuli, ich názor bol uplatnený, ale o tom je predsa demokracia. Ale demokratické princípy sú aj také, že ak sa väčšina rozhodne, menšina sa má podriadiť, pokiaľ to nie je v príkrom rozpore s tým, čo veria. To je treba podľa mňa skúmať, čo je ten rozpor, a kde je tá druhá strana. Ja tiež nie vždy súhlasím s tým, čo náš klub, na čom sa uznesie, o čom rozhodne, ale v záujme stability, v záujme toho, aby fungoval celok, ustúpim zo svojich osobných ambícií a poviem, toto je v poriadku, ja som ochotný za to zahlasovať, som ochotný za to bojovať, pretože v záujme stability ideme do toho spolu, a tak to má byť. A tak by to malo byť podľa mojej mienky aj v tomto prípade, aj v tomto prípade by mali ísť osobné ambície a možno osobné záväzky. Pokiaľ nie sú, ja neviem, či to je záväzok krvou, ktoré dali pán Kuffa, pán Kvasnička, pán Pavol Frešo, mali by ísť bokom. Tá väčšina opozície, ktorej prináleží a musí prináležať tento post, sa rozhodla, že má to byť Maroš Žilinka. Pretože je to o zodpovednosti. A dnes, dámy a páni, tá zodpovednosť, keď už opozícia je kvantifikovateľná v 90 %, zodpovednosť, ktorú traja páni, ktorí sa odlišujú od drvivej väčšiny opozície je kvantifikovateľná v podobe 15 mld. eur. 15 mld. eur, to je nepredstaviteľný balík. Ak prejde akýkoľvek iný kandidát ako kandidát väčšiny opozície, ako kandidát opozície, s týmito peniazmi, je vysoká pravdepodobnosť, že sa bude šafáriť, že sa bude zle hospodáriť, že sa bude plytvať tak, ako tomu bolo koniec koncov doteraz, a to si, myslím, tento štát nemôže dovoliť. A v zásade platí ešte jedna hypotéza a možnože aj téza, čo ukázal čas. Ak vládna strana kričí, tento je zlý, tento je najhorší, ak vyťahuje podpásovky alebo ak mlčí pri niektorých z kandidátov a ostatných vyvyšuje, tak právom ten kandidát, na ktorého sa najviac nadáva, to je ten správny kandidát opozície. To je ten opozičný, pretože ide presne proti tomu, čo chce vládna strana. A tu nejde o škriepku a hádku, tu ide o kontrolu, ktorá tu musí byť. Na úplný záver, ak pôjdeme takýmito v zásade skratkovitými riešeniami a tým, že budeme hovoriť o tom, že jeden alebo dve osoby, ktoré sú navrhnuté dokopy tromi ľuďmi, sú opoziční kandidáti. Sú to, bude to ako bumerang a toto sa nám všetkým skôr či neskôr vráti. Ten pojmový relativizmus nás nevedie vpred, ale vedie nás vzad a toto si, myslím, nemôžeme dovoliť. Preto pre mňa je opozičným kandidátom a podľa mňa dokázateľne opozičným kandidátom aj s morálnymi, aj odbornými kvalitami pán Maroš Žilinka, a verím, že niektorí kolegovia z opozície zvážia svoje rozhodnutie pri nomináciách pána Mitríka a pani Crkoňovej. Ďakujem veľmi pekne.