A. Slafkovský, poslanec: (2009-04-28):
Ja som si to troška overoval, na ktoré mestá to dopadá v súčasnosti. Momentálne to dopadá na Bratislavu a Košice. Bratislava už takúto mapu má, Košice ešte takúto mapu nemajú. Košice to bude stáť okolo 1 milióna eur a postupne je predpoklad, že túto povinnosť budú mať prakticky aj iné menšie aglomerácie, nie tieto aglomerácie, ktoré majú až vyše 200-, 250-, 300-tisíc obyvateľov. Takže neviem, či sa potom pripravuje zmena zákona a vráti to zasa naspäť tak, aby to bolo povinnosťou štátneho rozpočtu, keďže je to jeden zo základných atribútov ochrany životného prostredia, ochrana pred hlukom. Tak ako to bolo doteraz, tie náklady spojené s financovaním hlukových máp a strategických máp na ochranu, teda strategických plánov ochrany pred hlukom financovalo ministerstvo zdravotníctva zo svojej kapitoly, pretože obce a samosprávne kraje boli považované za povinné zo zákona. Im to zákon č. 2/2005 umožňoval v § 11 požiadať o refundáciu takýchto nákladov a v návrhu zákona, ktorý máme predložený, je vlastne v bode č. 1 a v bode č. 7 sú obce ako oprávnené osoby z tohto vypustené a je aj zrušená povinnosť ministerstva zdravotníctva uhradiť náklady spojené s takouto mapou. Myslím si, že v krátkom čase to bude mať za povinnosť Žilina, Prešov, Nitra, všetky krajské mestá, že ich to zasiahne. V tomto smere si myslím, že hovoriť, že sa to teda má preplatiť z európskych fondov je síce svojím spôsobom ako jedna možnosť, ktorá je daná, ale nie je to pravidlo, nie je to povinnosť. Zasa na druhej strane máte povinnosť tú mapu urobiť. Takže ja by som skôr prijal to, keby tie prostriedky, ktoré sú dávané ako nepovinné, ale sú tam v tých európskych financiách, umožniť ich do grantového programu, či sú to rôzne typy, ktoré zdravotníctvo potrebuje, nechať prostriedky tam a to, čo je povinné pre všeobecný zdravotný prospech a ochranu prostredia obyvateľov nechať pod nákladmi ministerstva zdravotníctva. Čiže to je k bodu 1 a 2 toho môjho návrhu, kde navrhujem k čl. I vypustiť bod 1 a k čl. I vypustenie bodu 7. Potom v bode 3 navrhujem inú vec, ktorá je trošku z iného súdka, a preto budem aj navrhovať a poprosím pani spoločnú spravodajkyňu, aby potom dala hlasovať samostatne o bode 1 a 2 spolu a o bode 3 z môjho pozmeňujúceho návrhu samostatne. Totižto v tomto bode 3, o čo ide. V tomto bode 3 ide o to, že pokiaľ doteraz platná zákonná úprava hovorí, že všetky podnikateľské subjekty sú povinné raz do roka si nechať odmerať hladinu hluku, vibrácií a ultrazvuku tak, aby nedošlo k poškodzovaniu zdravia zamestnancov a pracovníkov. Ja som v prvom čítaní k tomu vystupoval tak rozsiahlejšie. Teraz sa ale obmedzím na to, že poviem, že je pravda, že dnes jedno takého meranie objednané v súkromnej firme, ktorá má všetky oprávnenia na to, stojí okolo 300 až 500 eur. Závisí podľa rozsahu. Nie je to malý peniaz. Viem si predstaviť, že drobného prevádzkara s opravou, ja neviem, bicyklov alebo niečo podobné, že ho to finančne zaťažuje, že to je náklad, ktorý by on nemusel mať. Preto navrhujem, aby sme do zákona v čl. II v § 27 ods. 1, ktorý sa odvoláva vlastne na zákon č. 355/2007, aby sme vložili v tom odseku za prvú vetu novú vetu, ktorá znie: „Prevádzkovateľ zdrojov hluku, infrahluku a vibrácií je povinný uhradiť obci náklady spojené s postupom podľa odseku 4, ak obec pri objektivizácii expozície obyvateľov a ich prostredia hlukom a vibráciami podľa odseku 4 zistí prekročenie prípustných hodnôt.“ To znamená, aby som to do ľudského jazyka preložil, že dnes má podľa zákona č. 355 a § 27 obec oprávnenie urobiť objektivizáciu hluku v prostredí. Týmto pozmeňujúcim návrhom navrhujem to, že ak by obec takúto objektivizáciu urobila a zistí, že došlo k prekročeniu hladiny zvuku, tak ten, kto hladinu zvuku prekročil, by mal za povinnosť obci toto meranie uhradiť. Ja si myslím, že to je vecná záležitosť, ktorú by samosprávy uvítali, uvítali by ju aj občania, pretože pokiaľ niekto ten hluk objektívne produkuje a dáme si to odmerať, tak ten, kto ten hluk produkuje je povinný aj zaplatiť náklady spojené s meraním. Tým pádom by sa zabránilo tomu, aby si niekto vymýšľal rôzne merania. Takže zostala by tam len tá možnosť, ktorá už je v zákone, že obec to môže objektivizovať, ale pokiaľ sa nameria objektívne prekročenie hladiny hluku, ten, kto hluk zapríčinil, tak ten to musí zaplatiť. Toľko z mojej strany. Takže ja by som ešte raz ten pozmeňujúci návrh prečítal bez zdôvodnení. Pozmeňujúci návrh poslanca Slafkovského k vládnemu návrhu zákona, ktorým sa mení a dopĺňa zákon č. 2/2005 Z. z. a tak ďalej znie: Bod 1. K čl. I bodu 1 vypustiť bod 1. Bod 2. K čl. I bodu 7 vypustiť bod 7. Poprosím hlasovať o týchto dvoch bodoch spoločne. A samostatné hlasovanie k bodu 3 môjho pozmeňujúceho návrhu, ktorý znie: V čl. II v § 27 ods. 1 za prvú vetu sa vkladá nová veta, ktorá znie: „Prevádzkovateľ zdrojov hluku, infrazvuku a vibrácií je povinný uhradiť obci náklady spojené s postupom podľa odseku 4, ak obec pri objektivizácii expozícií obyvateľov a ich prostredia hlukom a vibráciám podľa odseku zistí prekročenie prípustných hodnôt.“ Ďakujem.