Sulík, Richard, poslanec NR SR (2012-11-29):
Ďakujem pekne za slovo. Na úvod si dovolím uviesť ešte jednu poznámku k predošlému bodu. Pán minister, medziiným ste sa sťažovali, že nefunguje prokuratúra a nefunguje súdnictvo. No tak možnože by nebolo zlé konečne generálneho prokurátora vymenovať, keď máte dojem, že nefunguje prokuratúra. A takisto, čo sa týka súdnictva, viete, no pokiaľ tam si budete držať pána Harabina, tak súdnictvo ani len nemá šancu, aby fungovalo lepšie. (Slabý potlesk.) Ďakujem. No k tomu kamienku do mozaiky, k tomu, čo ste vraveli. Áno, to obmedzenie platieb v hotovosti, zrejme je to jeden kamienok asi z 500 kamienkov, ktoré sú celkovo potrebné. Ako som už povedal, horšie veci ste predložili aj vy, aj strana SMER, len mám obavu, že tento kamienok je dosť zbytočný, a pýtam sa, či by nebolo lepšie sa venovať kamienkom užitočnejším. To je toľko k tomu. A teraz k rovnej dani, ktorú idete zrušiť. Keď bolo prvé čítanie k rovnej dani, tak mal som tu aj takú prezentáciu, aj som sa dosť venoval princípom a systému, nebudem to už celé opakovať, kto má záujem, si to môže pozrieť na webovej stránke strany Sloboda a Solidarita, ale len v krátkosti by som povedal, na čom je dnes postavený daňový systém. Sú to štyri princípy, ktoré sa volajú spravodlivosť, neutrálnosť, jednoduchosť a účinnosť. A po uplatnení týchto štyroch princípov vyšla daň, ktorá by sa dala definovať tak, že akúkoľvek výšku príjmu, akýkoľvek druh príjmu a akýkoľvek... (Ruch v sále.), ja počkám, dokým nedotelefonujete v pohode, ... subjekt zdaníme jednou jedinou sadzbou presne jedenkrát. Toto je teória. Ale je to teória, ktorá bola zavedená do praxe, ktorá sa v praxi osvedčila. Uvediem jeden príklad. Keď si porovnáte základ dane, ktorý priznali všetky právnické osoby v roku 2003, čiže rok pred zavedením rovnej dane, a v roku 2005, čiže rok po zavedení rovnej dane (tzv. agregovaný základ dane), tak zistíte, že tento stúpol približne zo 105 miliárd korún, vtedy ešte, na 196 miliárd. Takmer sa zdvojnásobil behom dvoch rokov základ dane, ktorý priznali právnické osoby. A výnos tejto dane stúpol, pán minister, o 45 %, štát vybral o 45 % viac peňazí na dani z príjmov právnických osôb v roku 2005 ako v roku 2003. Rád by som povedal, čo bol dôvod tohto zvýšeného výberu. Do konca roku 2003 platila na Slovensku daň z príjmov právnických osôb vo výške 25 %. Kto teda zarobil stotisíc korún, priznal základ dane stotisíc korún, teda jeho eseročka napríklad, jeho právnická osoba z tých stotisíc korún zaplatila 25 % sadzby dane, čiže 25 000 korún. A ostalo 75 000 korún ako čistý zisk. Majiteľ tej firmy si ale nemohol týchto 75 000 vybrať celých, najprv musel zaplatiť daň z dividend vo výške 15 % z tých 75 000 korún, čo bolo ďalších niečo vyše 11 000, a jemu ostalo 63 000 aj 750 korún. Čiže, ešte raz, majiteľ spoločnosti s ručením obmedzeným keď tvoril nejakú hodnotu v tej svojej spoločnosti, tá zarobila stotisíc korún, priznal stotisíc korún a jemu na osobné míňanie ostalo 63 000. Mali sme efektívnu sadzbu dane, efektívne zdanenie 36,25 %. Potom došla daňová reforma, ktorá spravila dve veci. Po prvé, sadzbu znížila z 25 na 19 %, preto, lebo všade, v akomkoľvek priamom zdanení bolo zavedených 19 %, a zároveň zrušila daň z dividend. Na zrušenie dane z dividend existuje množstvo argumentov, uvediem len tie dva najdôležitejšie. Po prvé, z väčšiny štátov investori, ktorí tu na Slovensku sú zahraniční, tak majú pouzatvárané tzv. zmluvy o zamedzení dvojitého zdanenia. A tam sa väčšinou nachádza, že dividendy sa nezdaňovali 15, ale 10, 5 %. A Holandsko, odkiaľ pochádza najviac zahraničných investorov, lebo aj veľké nemecké firmy investujú z Holandska, má so Slovenskom uzavretú zmluvu o zamedzení dvojitého zdanenia, kde je napísané, že dividendy sa nezdaňujú. Čiže ten prvý dôvod bol, že daň z dividend postihovala najmä domácich. A druhý dôvod bol, že celkový výnos z tejto dane bol pomerne smiešny, bolo to len asi jeden a pol miliardy korún. Toto boli dva hlavné praktické dôvody. A, samozrejme, ten podstatný dôvod bol ten, že narúšali sme tú definíciu, tú základnú myšlienku rovnej dane, že zdaníme každý príjem jednou jedinou sadzbou presne jedenkrát. Preto bola daň z dividend zrušená a od 1. januára 2004 už vyzeral ten model zdanenia alebo to zdanenie pre toho podnikateľa úplne inak. On zarobil tých spomínaných stotisíc korún, zaplatil daň 19 %, ostalo mu 81 000 korún a tie boli jeho. To znamená, my sme efektívne zdanenie pre majiteľov právnických osôb znížili z 36 na 19 %. Toto viedlo k tomu, že následne ľudia, majitelia, a to nie sú hocijakí ľudia, to sú tí, ktorí sú zamestnávatelia, to sú tí, ktorí priznávajú tie veľké zisky, tak začali tie zisky aj naozaj priznávať, behom dvoch rokov, ako som už spomínal, takmer zdvojnásobili základ dane a výnos dane pre štát stúpol o polovicu, o polovicu. Čo ide spraviť vláda teraz. Ide zdvihnúť daň z príjmov právnických osôb z 19 na 23 %, zároveň ide zdvihnúť zdravotné odvody z 10 na 14 % a výrazne zvýšiť strop pre výpočet zdravotných odvodov. A tak základ pre výpočet zdravotných odvodov bude takmer stotisíc eur a navyše nebude možné zúčtovať tie zaplatené zdravotné odvody na dividendách, nebude možné ich zúčtovať s inými príjmami. De facto, pán minister, zavádzate ďalšiu daň, nehovorím teda, že vy osobne to robíte, lebo tie zdravotné odvody sú pani Zvolenskej. Ale to je tomu daňovníkovi úplne jedno. Ako bude vyzerať zdanenie od 1. januára 2013. Do stotisíc eur, to sú 3 milióny korún, to nie je maličkosť, tam nájdeme desaťtisíce firiem, štát vyberie najprv 23 % na dani z príjmov právnických osôb a z tých zvyšných 77 000 si zoberie 14 % na zdravotných odvodoch. A tým pádom zo stotisíc eur ostane čistých 66 000. Efektívne zdanenie je v tomto prípade takmer 34 %. Vy zdvíhate zdanenie z 19 na 34 %. A teraz mám otázku, kolegovia zo strany SMER, zamyslite sa nad tým, prosím vás. Keď znížené zdanenie z 36 na 19 % viedlo takmer zdvojnásobeniu základu dane, vy si naozaj myslíte, že keď to vrátite späť a zvýšite zdanenie z 19 na 34 %, že nedôjde k poklesu základu dane? Dôjde k jeho výraznému poklesu, vy si pílite konár sami pod sebou. Už som sa vyjadril v minulosti, povedzme, aj pred mesiacom, pán minister, máte naplánovaný vyšší výnos dane o 455 miliónov eur, toto číslo je nereálne, je úplne nereálne. Už ste to teraz aj korigovali, ale 455 miliónov bolo číslo, s ktorým ste rátali. A nechápem, kde ste na to mohli dôjsť, lebo to všetkým, čo sa len trochu zaoberajú touto problematikou a majú trochu vlastných skúseností, že niečo aj si odžili, musí byť úplne zrejmé, že toto fungovať nemôže. Vaša otázka teraz bola: No kde bola tá zázračná 19-percentná daň tento rok v septembri, keď už vtedy bol na tento rok výnos daní menší o 97 miliónov? Ja vám poviem, kde bola. A je to aj to, že blíži sa kríza a zneistení sú podnikatelia a tak ďalej a vy to celé len zhoršujete. A idem trochu do minulosti, aby som uviedol jeden príklad. Dňa 20. októbra 2008 na ministerstve financií šéfoval Ján Počiatek a ako minister financií predložil svoj tretí rozpočet, kde vychádzal z nárastu dane. Už teda ako také skúsenosti z rozpočtami mal. A rátal s rastom HDP 6,5 %. A vtedy, 20. októbra 2008, som napísal v článku v Hospodárskych novinách, že toto je len zbožné želanie, že je úplne vylúčené, aby HDP, hrubý domáci produkt, rástol o 6,5 %. Ako vieme, v roku 2009 namiesto rastu 6,5 % bol jeho pokles o 4,7 %. Toto sú svety, tam je rozdiel medzi týmto, preto, lebo Ján Počiatek rátal na základe rastu HDP o 6,5 % s nárastom výnosu daní o 10 %. Nakoniec výnos daní poklesol o niekoľko percent, viac ako o 10 %. A výsledok bol jeden s najväčších deficitov, aký táto krajina kedy zažila. Toto nesúvisí s rovnou daňou, toto súvisí s tým, že rozpočet nerobil človek, ktorý by bol zodpovedný hospodár. Rozpočet robil človek, ktorý konal, skrátka: „Salám, párky, napíšte to tam, niečo, mne to je celé jedno.“ Niečo podobné sa deje teraz. Tento rozpočet bohviekto robil, ale je robený zle. Už dnes je výpadok, ktorý sa odhaduje, bolo to v novinách včera a aj dnes je to tam, na asi 280 mil., možnože to bude až 400 mil., píše denník SME. Pán minister financií, ktorý sa nám vytratil, môže svoj návrh rozpočtu akurát tak stiahnuť, napísať tam rozumnejšie čísla a predložiť ho znovu. Toto sa deje, keď tie rozpočty nie sú pripravené s prístupom riadneho, zodpovedného hospodára, keď sa tam popíšu nejaké čísla, ktoré majú možno akurát od ľudí, ktorí majú teoretické vedomosti, ale nikdy nezažili v praxi to, čo znamená zamestnávať človeka, platiť dane zo zisku a podobne. V pôvodnom návrhu rozpočtu bol teda nárast 455 mil. Ten nebude. Už to je aj tak opravené. Tvrdím, že nárast na budúci rok výnosu daní nebude žiaden, preto, lebo nie niektoré jednotlivé opatrenie by bolo smrteľné, smrteľný je ten kokteil. Na jednej strane zdvihneme dane z 19 na 23 % pre právnické osoby. Kvôli tomu sa svet nezrúti, určite nie, ale keď zároveň spravíme to, že zavedieme do stotisíc eur 14-percentné zdravotné odvody, tak táto kombinácia bude pre výnos dane z príjmov smrteľná. Tá smrteľná kombinácia znamená, že nebude vyšší výnos dane. A to znamená, že deficit bude ešte vyšší, budú nám chýbať príjmy, pán minister. To, čo robíte teraz... (Reakcia navrhovateľa.) Áno, lebo robíte, skrátka, nesprávne veci. Robíte veci, ktoré sú odtrhnuté od reality, ktoré vám robia nejakí teoretici alebo neviem kto, ľudia, ktorí v živote v praxi nezažili to, čo treba zažiť na to, aby človek vedel stanoviť riadne daňový systém. Toto je, skrátka, vysoká miera neodbornosti. Vy ničíte to, čo sa tu za deväť rokov preukázateľne osvedčilo. Vy to ničíte, lebo nemáte o tom páru, lebo, skrátka, máte len nejaký kopec čísiel. A výsledok je, že už dnes vám nechodia tie príjmy z daní. (Reakcia navrhovateľa.) No, áno, je to jasné, dnes vám nechodia, 97 mil., ja som nerobil rozpočet,... (Prerušenie vystúpenia predsedajúcou.)