Hargaš, Ján, poslanec NR SR (2024-04-23):
Ďakujem za slovo, pán predsedajúci. Vážené pani poslankyne, vážení páni poslanci, vážený pán minister, minulý týždeň som tu mal 20-minútové vystúpenie k verejnému obstarávaniu, hoci išlo o zákon o strategických investíciách, ale ten v nejakej časti novelizoval aj zákon o verejnom obstarávaní, a teda najmä v podstatných častiach, ktoré sa týkajú, týkajú obsadenia Úradu pre verejné obstarávanie. Takže na chvíľku, ak mi dovolíte, tak odbočím počas rozpravy aj k tomuto, pretože to vytvára celkový kontext, v ktorom sa potrebujem pozerať na túto, na túto novelu, ktorú pán minister predkladá. A bolo to podstatné, pretože tá novelizácia prichádzala v skrátenom legislatívnom konaní minulý týždeň. A tých skrátených legislatívnych konaní a kadejakých prílepkov sme za dvanásť schôdzí parlamentu naozaj mali také množstvo, že v podstate na úvod aj dokážem pochváliť pána ministra a som rád, že aspoň kľúčový zákon, ktorý sa týka nejakej hospodárskej súťaže, prerokúvame v štandardnom legislatívnom procese. Neviem, či to je skorou rannou hodinou, ale som dokonca prekvapený, že pán minister aj do rozpravy, do rozpravy ide. Nie je to úplne zvyk pri koaličných, koaličných ministroch, takže oceňujem to. Veď sme v prvom čítaní, tak diskutujme. Pôjdem teda rovno k veci, ako hodnotíme tento, tento zákon. Najprv vypichnem zopár, by som povedal, že legislatívno-technických, ale takých drobností, ktoré verím, že sa podarí medzi prvým a druhým čítaním odstrániť. Ide napríklad o novelizačný bod 21, ktorý ak ho v tejto podobe schválite, tak vlastne ktorýkoľvek štátny systém na obstarávanie, združený v takzvanej elektronickej platforme, sa bude dať využívať len medzi ôsmou hodinou ráno a osemnástou hodinou poobede. Rozumiem, že toto platí, toto pravidlo platilo pre dobré dôvody pre časť bývalého elektronického kontraktačného systému, známeho ako EKS, teda najmä aby sa tam nesúťažilo pod rúškom noci. Niekto vypíše rýchlo súťaž a ostatní nemajú čas, čas reagovať, ale v dôsledku tejto novelizácie sa má uplatňovať na všetky, všetky takéto elektronické obstarávania a myslím, že to bude mať značný dôsledok na verejné súťaže, ktoré sa opierajú dnes o pojmy ako deň alebo pracovný deň, a teda počíta sa, že sú to plné dni, ktoré majú 24 hodín a nie nejaké desaťhodinové, desaťhodinové výseky. My sme na to upozorňovali už od januára, aj v MPK ste to mali ako pripomienku, ale stále to tam ostalo, tak buď, možno si to vysvetlíme, že ako a prečo to je takto zamieňané, mienené alebo, alebo to potom medzi čítaniami, prosím, odstráňme. Podobný zmätok podľa nášho názoru vytvárate aj pri podávaní námietok v novelizačnom bode 83, kde sa v § 173 ods. 10 pri odkladnom účinku námietky odvolávate na iný paragraf, konkrétne § 56 ods. 3, ktorý ale novelizujete takým spôsobom, že z neho nie je potom vôbec jasné, či námietky budú, alebo nebudú mať odkladný účinok a ktoré áno a ktoré nie a kedy áno a kedy nie. Ale k námietkam sa ešte, ešte dostanem. No a je našou úlohou upozorňovať aj na to, akým spôsobom pristupujú navrhovatelia k dôvodovým správam a doložkám. A prepáčte, ale tu to je že opäť odfláknutá doložka, pretože uvádzate, že tento zákon vlastne nemá vplyv zase na nič. Nemá vplyv na rozpočet verejnej správy, nemá vplyv na podnikateľské prostredie, nemá vplyv na informatizáciu. Je to taký zákon, ktorý vlastne nemá žiaden vplyv, ale je na niekoľkých stranách teda popísaný, ale bezvplyvový. Ja som tiež bol úradník a viem, ako je problematické niekedy tú doložku spraviť, ale príde mi to, že tu ste si to veľmi-veľmi zľahčili a jednoducho tvrdíte, že to nemá žiaden vplyv vlastne na nikoho. Tak ja sa aj počas rozpravy neskôr dostanem k tomu, že aký vplyv to má napríklad na podnikateľské prostredie. No ale opakujem, som rád, že nejdeme v skrátenom legislatívnom konaní a máme tu priestor medzi aprílom a júnom na vyčistenie týchto chýb aj na nejakú vecnú, vecnú, konštruktívnu diskusiu. A teda vítam aj tú ponuku, ktorú pán minister dal v úvodnom slove. Verím, že sa dostaneme potom aj k skutkom a že sa týkala všetkých členov parlamentu, nielen koaličných poslancov alebo vybranej časti opozície, takže veľmi radi prispejeme do tejto diskusie aj my. Keď bude konštruktívna, verím, že sa dostaneme k nejakým riešeniam, ak nebude konštruktívna, tak tie riešenia budeme musieť navrhnúť sami ako pozmeňujúce a doplňujúce návrhy. Dovolím si teraz na úvod ešte zareagovať aj na to, čo ste hovorili o dôvere. A ja súhlasím, že pri tomto zákone je to veľmi o tom, že s akou dôverou sa môžme pozerať na to, čo vláda navrhuje. Ale, žiaľ, žijeme v nejakom kontexte a ten kontext za posledných šesť mesiacov je taký, že ste ako prvú vec, na ktorej tejto vláde očividne veľmi záležalo, priniesli novelu Trestného zákona, ktorá dávala amnestiu za korupčné trestné činy ľuďom, ktorí sú blízki tejto koalícii. Dosadzujete trestne stíhaných ľudí do vrcholových pozícií bezpečnostných služieb a zložiek štátu, čím strácame dôveru v zahraničí. Dosadzujete pytliaka na čelo národného parku, kamarátske nominácie v oblasti kultúry a tak ďalej a tak ďalej. A jednoducho v takomto kontexte povedať, prosím, dôverujte nám, že teraz to už myslíme dobre , jednoducho nesedí to. Ak jedným zákonom znižujete tresty za korupciu a druhým zákonom vytvárate priestor na korupciu; ja nehovorím, že tam tá korupcia bude, ale jednoducho musíme sa na to pozerať kriticky, pretože to vnímame v nejakom širšom kontexte, čo táto vláda za šesť mesiacov robila. Pán minister tiež hovoril o tom, že ako chce pomôcť obciam. A v poriadku, veď aj my si to prajeme, aj my si prajeme, aby obstarávania pre obce boli jednoduchšie, rýchlejšie, efektívnejšie, ale poďme sa pozrieť na skutočné príčiny toho, prečo tie obstarávania dnes trvajú dlho. Tá dôvodová správa je v tomto veľmi chabá. Jednoducho nemáte žiadne dáta, ktoré by obhajovali niektoré zmeny, ktoré navrhujete. Neviete vysvetliť, prečo práve toto prispeje k zrýchleniu obstarávania alebo k zjednodušeniu. K zjednodušeniu by ste ešte vedeli obhájiť, ale k zrýchleniu, to som si nie úplne, úplne istý. Čiže podľa nášho názoru namiesto toho, aby sme na základe dát opravovali tie časti procesov, ktoré dnes nefungujú, tak vy ste si vybrali tú ľahšiu cestu a niektorým procesom sa jednoducho vyhnete tým, že zvýšite napríklad limity. Taktiež ostalo akoby nepriznané, že obciam možno pomôžete v tej prípravnej fáze, alebo vo fáze prípravy verejného obstarávania, ale hádžete na nich celú zodpovednosť za kontrolu verejného obstarávania prostredníctvom obecných kontrolórov, kde tie zodpovednostné vzťahy nie sú, nie sú nejaké ujasnené. Taktiež nie je ujasnené, ako to budú kapacitne zvládať. Čiže toľko na úvod. A teraz pôjdem k tým hlavným veciam, ktoré vnímame v tejto novele ako rizikové. Tou prvou sú limity. Tvrdíte, že zvýšenie limitov pre zákazky, na ktoré sa zákon o verejnom obstarávaní nevzťahuje, z 10- na 50-tisíc eur bez DPH pomôže zrýchliť súťaže. Ale ako som už povedal, k uvedenému neprikladáte žiadnu analytiku, len sa odvolávate na iné štáty, ktoré majú podobné limity, ako navrhujete vy. No, podobné limity sú nasledovné: 30-tisíc eur v Poľsku, čiže menej ako 50-tisíc, 40-tisíc eur v Maďarsku, menej ako 50-tisíc, a jediná krajina, ktorá má rovnaký limit, ako navrhujete vy, je Írsko. Čiže jedna z dvadsiatich siedmich. Upozornila vás na to Generálna prokuratúra v rámci, v rámci MPK a vy ste tú pripomienku odignorovali. Citujem: „Vzniká odôvodnená pochybnosť, v ktorých krajinách Európskej únie je reálne daný limit vo výške 50-tisíc eur alebo vyšší, keďže dôvodová správa žiadne krajiny s vyšším limitom neuvádza a krajinu s limitom 50-tisíc uvádza len jednu jedinú. V tomto kontexte by uvedená zmena mala byť výsledkom dôslednej analýzy stavu v krajinách Európskej únie a vychádzať z určitého európskeho priemeru a byť teda predmetom zmeny na základe odôvodnených a podložených faktov.“ To bola citácia pripomienky z Generálnej prokuratúry k tomuto zákonu, ktorú zrejme nikto nebude ovplyvňovať, že sme to písali my z Progresívneho Slovenska. Lebo to je teraz taká móda, že my očividne, koalícia si myslí, že my píšeme vlastne všetky, všetky pripomienky aj Európskej komisie, aj Európskej prokuratúry, aj všetky pripomienky. Tak zrejme Generálnej prokuratúre sme pripomienku nepísali. Takže na to vás upozornili. A ja som sa aj začudoval, pretože najľahšie by bolo uviesť ako príklad Českú republiku. Najbližšia krajina a veľmi by sa vám to hodilo, pretože tam je ten limit 80-tisíc. To vieme. No a rovnako aj Generálna prokuratúra vás vyzvala, aby ste pracovali s tou najpodobnejšou legislatívou, alebo teda právnou úpravou, a to je práve Česká republika. Tak sa teda pozrime, že prečo ste tú Českú republiku neuviedli ako príklad, pretože potom by ste museli vysvetľovať to, že prečo iba selektívne si ju vyberáte ako príklad a pri zvyšných zvyšovaniach limitov by to už tak pekne nevyzeralo. Takže porovnajme si to s Českom. V Česku platí, že zákazky od približne 80-tisíc eur pre tovary a služby a stavby od 236-tisíc eur sa musia zverejňovať. Tu je ten kľúčový problém, prečo ste si nevybrali Česko ako príklad pri tom zvyšovaní z 10- na 50-, pretože potom by ste museli rešpektovať aj to, že v Česku sa zákazky zverejňujú pri oveľa nižších hodnotách, ako navrhujete v tejto novele. Ak je aj použité tzv. zjednodušené „podlimitní řízení“, možné pre všetky podlimitné zákazky na tovary a služby a stavebné práce do približne 2 mil. eur, musí byť výzva zverejnená aspoň na profile verejného obstarávateľa, a to pre neurčitý počet subjektov. Čiže porovnajme si teraz Česko a Slovensko v tých zmenách, ktoré navrhujete pri zverejňovaní podlimitných zákaziek. Vy navrhujete zverejňovanie vo vestníku od 221-tisíc pre tovary a služby, v Čechách je to 80-tisíc. Vy navrhujete zverejňovanie pre stavebné práce od 800-tisíc, v Čechách je to 236-tisíc. To je neporovnateľné a ukazuje sa, že ak dvíhať limity pre zákazky, na ktoré sa zákon nevzťahuje, čiže z tých 10- na 50-, tak potom všetky drahšie by mali byť pod verejnou kontrolou, ale tam sa vám to už úplne do argumentácie nehodilo, takže tam už ste sa neinšpirovali. Stavebné práce do 800-tisíc a tovary a služby do 221-tisíc sa teda po novom budú dať obstarávať v skrytej súťaži, takzvane na tri ponuky bez zverejnenia a o výsledku sa verejnosť, ale čo je dôležitejšie aj firmy, ktoré ponúkajú kvalitné tovary a služby a chceli by ich ponúknuť štátu, často dozvedia, až keď nájdu zmluvu v Centrálnom registri zmlúv. To nie je problém len kvôli transparentnosti, ale aj kvôli dosahovaniu úspor. Pretože menej uchádzačov rovná sa menšie úspory. Za pravdu tomu dáva aj analytika Úradu pre verejné obstarávanie, ktorá hovorí, citujem: „Šírka hospodárskej súťaže má vplyv na výšku úspory. Platilo, že čím bol vyšší počet uchádzačov, tým verejní obstarávatelia dosahovali viackrát úsporu v intervale 20 % a viac. Naopak, pri nízkom počte uchádzačov sa verejným obstarávateľom darilo dosahovať úsporu najmä z intervalu 0,1 až 5 %.“ Ak teda umožníte obmedzenie súťaže na tzv. tri ponuky, zákonite sa nebude dosahovať taká úspora, ako by sa dosiahla v prípade, že zákazka je riadne zverejnená vo vestníku pre celý trh, ktorý chce ponúknuť svoje služby alebo tovary. A dám vám konkrétny príklad z oblasti, za ktorú dnes zodpovedáte, a to je informatizácia. V informatizácii sme v rokoch 2016 až 2019, teda za vlády SMER-u, mali priemerný počet uchádzačov v IT tendroch 2,8. V rokoch ´20 až ´22 to bolo 4,3. Čiže 50-percentný nárast počtu uchádzačov. O 50 % viac firiem sa hlásilo do súťaží. Taktiež nám o viac ako 20 % narástol počet víťazov, čiže o pätinu viac firiem dokázalo takéto súťaže aj vyhrať. Rozšíril sa nám trh. No a k čomu to viedlo? Tak pri zákazkách nad jeden milión eur sa úspora oproti predpokladanej hodnote zákazky zo 4 % za vašej vlády dostala na 17 % za tej poslednej vlády. Čiže viac uchádzačov, širší trh rovná sa oveľa vyšší potenciál pre úspory. A toto tým zvyšovaním, zvyšovaním limitov na zverejňovanie jednoducho zabijete. Aký objem zákaziek bude týmto dotknutý? No tak podlimitné zákazky dnes predstavujú približne jednu miliardu eur z celkového objemu zákaziek. Ak by sme chceli byť konzervatívni, pri tom posune limitov odhadnime, že približne polovica z nich sa stratí spod verejnej kontroly. Čiže povedzme, že ročne približne polovica z tejto jednej miliardy zmizne z radaru, bude stačiť obstarávať ich na tzv. tri ponuky. To číslo sa veľmi ťažko odhaduje, ale berme to ako nejaký konzervatívny odhad. Ak máte lepšie číslo, veľmi rád ho uvidím, pretože to by v skutočnosti mala byť vaša práca, že nejakým spôsobom obhájite, že transparentnosť sa nebude zásadným spôsobom znižovať. Čiže pre predstavivosť verejnosti. Verejnosť ani štát nebude mať prehľad ročne o zákazkách približne v hodnote dvoch hrubých stavieb martinskej nemocnice alebo rekonštrukcii všetkých nemocníc z plánu obnovy. Jednoducho dozvieme sa výsledok v CRZ-ku, ak nepôjde o stavebné práce nad 1,5 mil. eur, tak nikto nebude môcť podať ani námietku v takýchto, takýchto súťažiach. Hľadal som a naozaj som si dal tú prácu, hľadal som teda nejaké podporné argumenty na toto zvyšovanie limitov, kde by ste to nejak aj na nejakých dátach vysvetlili, prečo toto pomôže skracovať, zjednodušovať a tak ďalej, ale márne. Tak to skúste, prosím, pán minister, vysvetliť. Prečo takéto zvýšenie limitov, prečo práve takéto zvýšenie? Na 221-tisíc pri tovaroch a službách a na 800-tisíc pri stavebných prácach, keď v Čechách je to oveľa menej? Ja sa nebudem teraz týkať, nebudeme sa babrať v tých 10- na 50-, hej? Bavme sa o tých podlimitoch. Prečo teda na 221- a prečo na 800- pri stavbách, ako ste k tomu číslu prišli? Aká analytika k tomu viedla, prečo to bude dobré riešenie? Čo tým vlastne získame? Čiže summa summarum rýchlosť súťaže pri zvýšení limitov je otázna, nakoľko nám chýbajú k tomu nejaké dáta. Čo ale otázne nie je, lebo na to dáta máme, je, že dôjde, dôjde k predražovaniu tendrov a zníženiu transparentnosti verejných súťaží. Keď už sme pri tom, tak dovolím si navrhnúť veci prav... poďme, aby sme nazývali veci pravými menami, a berte to ako taký predčasný pozmeňovák a namiesto pojmu „podlimitné zákazky“ navrhujem odteraz používať pojem „podpultové zákazky“, pretože tak to presne bude vyzerať. Pol miliardy na základe troch ponúk pre vyvolených. Ja si myslím, že to povedie aj k nejakému zvýšenému korupčnému správaniu, ako ja to, ja... Ako k tomu príde ten podnikateľ, ktorý dnes chce ponúkať svoju kvalitnú službu štátu, obci, samospráve a tak ďalej? Teraz bude môcť byť vyšachovaný tým, že niekto sa rozhodne na úrade, že osloví len tri vybrané firmy. Ako on k tomu príde, že on bude jedna z tých vybraných firiem? Čo má robiť, aby sa dostal do priazne toho úradníka, ktorý bude takto, takto obstarávať? A rozumiem, že takúto benevolentnosť môžeme nechať na úradníkoch do určitej sumy, ale vy tu sumu trojnásobne oproti dnešnému stavu, pri stavbách dokonca štvornásobne oproti dnešnému stavu zvyšujete! Trojnásobne väčšiu moc dávate úradníkom, pri stavbách štvornásobne väčšiu moc im dávate rozhodnúť o tom, koho pozvú a koho nepozvú do súťaže! A ešte jedna pikoška na záver. Chcem sa len domnievať, že ide len o nejakú kauzalitu, ktorú ste si neuvedomili, ale obávam sa, že to môže byť aj úmysel. Zákon má totižto svoju prílohu číslo jedna, ide o komodity, ktoré sú v nejakom zvláštnom režime, napríklad právne alebo bezpečnostné služby. A keď som na začiatku hovoril o tom kontexte, tak je jasné, že od nástupu tejto vlády sa snažíte pomáhať ľuďom blízkym SMER-u a HLAS-u vysekať ich z vyšetrovacích väzieb či trestných stíhaní. Veď kvôli tomu ste rušili aj ÚŠP, ale teraz sa domnievam, že idete ešte ďalej, že im nejdete len pomáhať, ale idete ich dokonca odškodňovať, pretože napríklad v prípade pána Bödöra bude každé jedno ministerstvo môcť zazmluvniť na rok bezpečnostné služby v hodnote 750-tisíc euro v uzavretej súťaži na tri ponuky. Rovnaká situácia je v prípade advokátskych služieb a všetci si asi pamätáme na kauzu pána advokáta Bžána. Druhý veľký bod, ktorý súvisí s transparentnosťou súťaže a výnimkami a je to taký mačkopes pre PR ministrov, je zavedenie pojmu „základný bezpečnostný záujem“. V navrhovanej, navrhovanej novele ho definujete ako mimoriadny stav mimo ohrozenia vojnou, čiže ide o vnútorný záujem, a nespochybňujem nejaké mimoriadne situácie, ktoré sa môžu udiať a žiadajú si aj mimoriadne operatívne kroky, ale po tom, ako sme videli preháňať sa pána ministra Šutaja Eštoka s premiérom Ficom po zelenej hranici medzi Slovenskom a Maďarskom, mám veľmi nízku dôveru, že tento inštitút sa nebude zneužívať. Ale odhliadnuc od mojich nejakých osobných pocitov, oprávnenosť zavedenia tohto inštitútu základného bezpečnostného záujmu opierate o čl. 346 zmluvy o fungovaní EÚ a tento článok zakladajúcej zmluvy nič nehovorí o využití, ako ho plánujete zaviesť vy. Takže berte to ako také upozornenie, ja som počul, že budete ešte s Európskou komisiou o tomto diskutovať, ale dajte si pozor, aby sme zase nezačali dostávať listy, v ktorých nás bude Únia varovať, že opäť ohrozujete čerpanie európskych fondov. A hovorím to teraz, aby ste potom zase nehovorili, že to zase kvôli PS-ku prichádzate o peniaze z plánu obnovy, tak early warning. Teraz na chvíľu sa chcem povenovať nezávislosti ÚVO, aj keď to nie je priamo súčasťou tejto novely, ale podľa mňa to vytvára nejaký širší kontext, ako sa musíme na tieto zmeny pozerať. V súvislosti so zmenami limitov, o ktorých som hovoril, aj o námietkach, o ktorých ešte na chvíľu hovoriť budem, tieto zmeny prichádzajú aj so zmeny nezávislosti ÚVO. Podelili ste si to s pánom ministrom Rážom tak 50 na 50, ako sa hovorí. Minister vám pridal nového podpredsedu pre strategickú agendu, z ktorého ste spravili nového spoluštatutára ÚVO na úseku, kde sa kontroluje a rozhoduje o najväčších a najdrahších zákazkách dôležitých pre rozvoj tejto krajiny. Tento nebude ani podriadený predsedovi ÚVO, ktorého volí Národná rada, ani ho nebude môcť navrhnúť. Vy navrhujete, aby ho nominoval do tejto pozície vedúci úradu vlády. Ja sa pýtam a pýtal som sa to aj pána ministra, keďže vy ste teraz gestor zákona o verejnom obstarávaní, prečo, prečo... takto, inak to poviem. Kľudne majte podpredsedu pre strategickú agendu, kľudne vyčleňte túto agendu, my sme k tomu aj v rozprave hovorili, že my sme za to, aby sa urýchlili strategické investície, kľudne nech tam je špecializovaný útvar na túto agendu. Ale ja sa pýtam, prečo potrebujete, aby ho nominoval vedúci úradu vlády. Nikde v dôvodovke to nie je ani v novele pána, pána, pána ministra Ráža, tak sa pýtam vás ako gestora tohto zákona, pretože predpokladám, že ste s tým museli súhlasiť, že takéto niečo sa bude v tom zákone meniť, tak že prečo, prečo nemôže tohto podpredsedu, tak ako dnes, nominovať predseda ÚVO, ktorý má mandát od Národnej rady? Prečo mu tam zboku natlačí vláda nejakého svojho nominanta? A okrem tohto personálneho podkopávania úradu beriete aj právomoci. Po novom bude úrad viazaný rozsahom námietok podaných v konaní a nebude môcť ich prešetrovať nad ich rámec, aj keby v obstarávaní existovali iné pochybenia. Bude musieť čakať do uzavretia zmluvy a následne začať konať z vlastnej iniciatívy. Nedáva to, nedáva to úplne zmysel a marí to podstatu existencie Úradu pre verejné obstarávanie ako nejakej nezávislej kontrolnej autority. Úrad tiež nebude môcť vykonávať kontroly pred uzavretím zmluvy, nakoľko sa odstraňuje aj žiadosť o nápravu, znižuje sa aj rozsah možností podávať námietky pre hospodárske subjekty a zavádza sa im povinnosť podať námietky do desiatich dní od zverejnenia vo vestníku, ale nevysporiadali ste sa ani v paragrafovom znení, ani v dôvodovej správe, čo v prípade, že vo verejnom obstarávaní dôjde k oprave vo vestníku vo forme korigenda. Pôjde teda lehota odznova alebo máte smolu, alebo teda ako to teda konkrétne bude? A naozaj povedzte, prosím, že ako k tomu prídu tí féroví podnikatelia, ktorí chcú férovo súťažiť, ponúkať svoje služby. Žiadni nejakí chronickí námietkovači, jednoducho firmy, ktoré sa chcú domáhať férovej súťaže, okresávate ich práva na podanie žiadosti o nápravu, ktoré, na podanie žiadosti o nápravu podmienok súťaže, ktoré môžu byť neférové. A teraz sa vás teda pýtam, že či naozaj stále trváte na tom, že tento zákon alebo táto novela nemá žiadne vplyvy na podnikateľské prostredie. Ak áno, ja som mal takého matematikára, ktorý s obľubou hovoril: „Dokáž.“ Tak ja sa pýtam, lebo dal som vám tu viacero argumentov, prečo to bude mať vplyv na podnikateľské prostredie, tak ja sa teda pýtam, že keď hovoríte, že nemá to žiaden vplyv na podnikateľské prostredie, tak, prosím, dokážte. Toľko k tým základným nejakým výhradám. Hovorím, sme v prvom čítaní, takže ešte na tú debatu bude, bude kopec času. Často nám vyčítate, že sme nekonštruktívna opozícia, že nevieme predkladať sami nejaké návrhy, že sa s nami nedá, nedá rozprávať. To, samozrejme, nie je pravda a dokazujeme to už dvanástu, dvanástu schôdzu a budeme v tom pokračovať aj ďalej. Mimochodom, hneď po tomto bode pôjdu zákony pani ministerky Sakovej, ku ktorým som podal jeden pozmeňujúci návrh, ktorý by vás mohol zaujímať. Počul som, že sa vám to dokonca páči, ale že len preto, že to je z opozičných lavíc, tak to nemôžete podporiť, lebo to sa proste nerobí. Tak keď teda vy chcete ukázať, aký ste konštruktívny, tak buď k tomu dajte pripomienky, že prečo to podľa vás nie je dobré, čo podľa mňa nespravíte, alebo, alebo to podporte. No, čiže toľko k tej konštruktívnosti. No, ale vyjadrím teda nádej, že sa zapojíte do rozpravy, to je, to je, to je vítané. Verím, že prídeme k nejakému faux pas z prijímania novely trestných kódexov, kde sa na poslednú chvíľu látali-plátali fatálne zlyhania, ktoré vznikli z toho, že sa nedostatočne odkonzultoval tento návrh s odbornou verejnosťou. A teda ponúkam vám v mene celého poslaneckého tímu PS aj nášho odborného tímu konštruktívnu a pomocnú ruku a rovnako pridávam už zopár bodov, o ktorých by sme sa mohli porozprávať, návrhov na zlepšenie. Odborná verejnosť napríklad volá už dlhé roky po posilnení a detabuizovaní inštitútu prípravných trhových konzultácií. Ukazuje sa, že dobre pripravená súťaž zbehne oveľa rýchlejšie ako súťaž, ktorá je zavalená množstvom otázok a žiadosti o nápravu. Reakciou na otázky a žiadosti nemôže byť potlačenie možnosti sa pýtať, ale zamyslieť sa nad tým, prečo sa trh toľko pýta, a venovať viac pozornosti práve, práve príprave obstarávaní. Tie dáta, ktoré som hovoril v IT, boli aj výsledkom toho, že sme začali oveľa viac používať prípravné trhové konzultácie, rozprávať sa s trhom, ako nastaviť tie obstarávania tak, aby sa čo najviac firiem mohlo do tej súťaže zapojiť. Čiže v tomto zmysle je najlepšie, aby sám trh ešte pred vyhlásením verejného obstarávania pomohol obstarávateľom vycibriť, čo má a čo nemá zmysel obstarávať, čo je efektívne, čo efektívne nie je a čo sa neoplatí. Taktiež si myslíme, že je vhodné zamyslieť sa nad upustením od inštitútu predpokladanej hodnoty zákazky ako od nejakej modly vo verejnom obstarávaní. Jednak tie limity posúvate takým šialeným spôsobom, že prakticky PHZ bude už nepodstatná, pretože všetko bude nad limit a pod limit a bude veľmi jednoduché určiť, kam to asi spadá. Čiže skúsme sa riadiť tým, čo v skutočnosti máme v rozpočte, akou perinou sa vieme prikryť, a neorganizujme zbytočne dvojfázové súťaže, kde v prvom kroku najprv nanečisto zisťujeme, za koľko by sa to či ono dalo kúpiť, a potom v druhom kroku púšťame ostré obstarávanie. Čiže to je ďalší návrh na zlepšenie a skrátenie procesu. No a na záver, ak chceme teda zamedziť, aby sa do súťaží prihlasovali pokútne firmy, ktoré nemajú záujem na čestnej hospodárskej súťaži, ale len chronicky námietkujú, tak poďme posilniť inštitút referencií. Posilniť inštitút a poďme posmeliť samosprávy, keď o ne nám ide, poďme ich posmeliť, aby využívali tento inštitút, aby sa nebáli dávať aj negatívne referencie a nepristupovali k tomu nejak prísne formalisticky. Ak majú zlú skúsenosť, ak sú tu nekvalitní dodávatelia, posmeľme ich v tom, aby používali tento inštitút. A takýmto spôsobom sa aj na trhu vykreujú šikovné spoločnosti, na ktorých stojí naša ekonomika, a tie nepoctivé budú prirodzene z trhu verejných zákaziek vytlačené. Pán minister, budem rád, ak využijete našu ponuku, my naozaj nemáme chuť, nerobí nám to nejaký plezír sa s vami vybíjať na každom jednom zákone. Tento zákon je dôležitý, je dôležitý pre naštartovanie investícií na Slovensku, je dôležitý pre samosprávy, to všetko my uznávame, a preto k tomu pristupujeme konštruktívne a dávame konkrétne návrhy, ako by sme vedeli urýchliť obstarávania, pretože to je aj naším cieľom. Naozaj si nemyslíme, že spôsob, ktorý ste si vybrali vy, je ten správny. To zásadné zvyšovanie limitov, to nie je vylepšovanie procesov, to je jednoducho obchádzanie toho procesu. Keď sa nám ho nedarí vylepšiť, tak si posunieme limit, aby sme sa vôbec tým procesom nemuseli zaoberať. A to je z môjho pohľadu také chabé riešenie, ale, alebo ako by som to nazval. Nepoctivé. Čiže budem rád, ak ten mesiac, ktorý teraz máme medzi prvým a druhým čítaním, ak teda zákon prejde do prvého čítania, do druhého čítania, ale to vyzerá, že prejde, tak budem rád, ak ten mesiac využijeme na nejakú konštruktívnu debatu o tom, kde naozaj máme problém, aj dátami podloženú debatu, kde naozaj máme problém a čo sú najlepšie nástroje na to, aby sme ten problém odstránili, nielen si pred ním zakryli oči a obišli, obišli procesy. A opäť je to ponuka aj od nás, aj my chceme, aby sme tu mali moderný zákon pre verejné obstarávanie, ktorý je hodný trhu 21. storočia. Ďakujem za pozornosť.