Viskupič, Marián, poslanec NR SR (2023-02-07):
Ďakujem pekne za slovo. Vážený pán predseda, vážený pán minister, kolegyne, kolegovia, dovoľte aj mne pár slov k prerokovanému návrhu zákona. Začnem k samotnému zákonu o pomoci v hmotnej núdzi. Začnem pochvalou pre pána ministra. Verím, že bude počúvať. Skutočne je to dobrý zákon, je to zákon potrebný. Je to zákon, kde pán minister počúval pripomienky všetkých, počúval pripomienky aj naše, sú zapracované aj naše pripomienky. Ešte proste nebol, nebol alebo nie je dôvod ho... (Reakcia ministra.) Jasné. Každopádne, každopádne v tomto skutočne pochvala. Ten zákon je dobrý, má pomáhať tam, kde pomáha. Prináša spresnenie, sprecizovanie, presné, cielené, no presne adresnosť, presne to, čo my vlastne stále hovoríme. Až teda do určitého momentu, keď ráno teda bol predložený pozmeňujúci návrh, ktorý ale zasa teda prináša obedy zadarmo a už je po cielenosti, už je po presnosti, už je to zasa plošne, už je to zasa pre každého a už to zasa rozbíja tú, tú vôbec tú ideu, s ktorou pán minister prišiel. Vo svete, v angličtine existuje príslovie „ no lunch for free “ – „ žiadny obed nie je zadarmo “. Platí to, samozrejme, všeobecne o populizme, platí to presne o tom, že politici veľmi radi prezentujú služby pre občanov zadarmo. V dnešnej rozprave to platí aj úplneže presne, lebo sa bavíme o obedoch, ale treba fakt vnímať to, že aj tu, najviac tu zaznieva slovo zadarmo. No nie. Malo by znieť, že teda sú to obedy, za ktoré priamo neplatia rodičia. Za druhé, sú to obedy, ktoré zaplatí štát z verejných zdrojov. Pretože nie sú zadarmo, zaplatí ich štát. A po tretie obedy, ktoré ale v konečnom dôsledku aj tak zaplatia ľudia zo svojich daní a odvodov. Pretože verejné zdroje, verejné financie pochádzajú generálne z dvoch základných zdrojov. Jedna vec sú dane, odvody, ktoré platia priamo ľudia a, samozrejme, to, čo chýba, to sa požičiava a to jedného dňa zaplatia znova ľudia, či už my, alebo naše deti, alebo naši vnukovia. Takže toto, toto si treba povedať. No a zároveň k tomu treba povedať aj ďalšiu vec. Tých financií je skutočne konečné množstvo. Deficit tohtoročného štátneho rozpočtu bude cca šesť a pol percenta hrubého domáceho produktu. Je to asi 8,3 mld. eur a v tom relatívnom vyjadrení to percento toho deficitu máme najvyššie z celej Európskej únie. No a nie je, nie je cesta, samozrejme, padlo to tu a budem sa pýtať, ale najprv poviem, že nie je cesta zvyšovať dane, odvody, proste zvyšovať ten výber, lebo už dnes je vysoký. To všetko má dosah na ekonomiku. A ešte raz, aj tak to platia ľudia. Zvyšovanie zadlženia ako ďalšia možnosť je proste tiež problém. Zoberme si, že áno, rozprával tu pán Gyimesi pred chvíľkou, že boli časy, boli, keď si štát dokázal požičať za nulový úrok. Dokonca boli momenty, keď štát si požičal miliardu a stačilo vrátiť, čo ja viem, 700, 975 mil. Tie časy sú preč. Dnes si štát požičiava v tomto momente v rozmedzí medzi tromi a štyrmi percentami ročne. Aj tento rok potrebujeme už v danom stave prefinancovať, požičať si na finančných trhoch okolo 12 mld. eur, 12 mld. eur pri takýchto úrokoch. A vôbec je otázka, či teda budú mať finančné trhy záujem o takéto množstvo dlhopisov štátnych. No ale čo to znamená? Tak toto zadlžovanie spôsobuje, v ´21 štát zaplatil asi 635 mil. za splátky dlhov, to znamená za dlhovú službu, za splátky úrokov. V tomto roku to bude cca 1,4 mld., 1,4 mld., hej. Rozprávame tu o obedoch, ale proste takéto peniaze odchádzajú vlastne len za splátky dlhov. No ale teda poďme, poďme naspäť k tým obedom, ktoré teda, vlastne v tomto momente poviem, že pokazili ten dobrý návrh zákona proste. Malo to ísť, okej, možno ako špeciálne samotné. Bavme sa o tom či je to prílepok, asi je, ale hlavne to kazí tú celú tú myšlienku a ideu. A zároveň treba povedať, že dnes vlastne deti v ťažkej životnej situácii v hmotnej núdzi majú tie obedy zadarmo. A keď už sa teda aj bavíme o ich zrušení tuto, tak sa rozpráva, že a SaS-ka alebo kto zrušil obedy zadarmo. Ale veď to tak nebolo. To pán minister potvrdí. Veď oni boli nahradené tým pôvodným zvýšením, zvýšením daňového bonusu pre rodičov alebo na dieťa. To znamená, takto boli nahradené pre tých, ktorí o nich prišli a potom, samozrejme, deti v hmotnej núdzi no napríklad rodičov, ktorí nepracujú, tí ich majú zadarmo. To tam zostalo. Takže zasa proste ten, ten populizmus sa tu dostal na takúto, takúto úroveň. No trošku, ja neviem, aj teraz sa možno obrátim na kolegov z OĽANO. A nevadí vám, že ja viem, voľby sa blížia, ale že stále viac a viac zákonov sa vlastne hlasuje úplneže v spojenectve so SMER-om. Ako to tiež je určitý, určitý argument, ktorý teda. No každopádne bé je to, že teda padá tu, bolo to povedané z úst pána predsedu, že teda tieto zdroje 110 mil., ktoré budú stáť obedy, sa teda nájdu na ne ďalšie zdroje. Už len, už len to je zaujímavé, že dnes ani o tom že vôbec nevieme, ani ako, ako čo teraz to pán predseda spomenul, že to teda bude kryté zvýšením, dobre hovorím, pravdepodobne o mimoriadnom odvode z regulovaných odvetví alebo niečo také, čo som zachytil. Ale zasa, keď si aj zoberieme, tak dobre, zdaníte banky znova. Tak áno, majú, majú nejaký zisk, áno, by som povedal že vcelku slušný. Ale zasa, pozrime sa na to. Veď a tie banky s kým pracujú? S ľuďmi pracujú. Od koho majú zisk? Od ľudí. A teraz akože, ja neviem, my pri našich príjmoch máme väčšinou tie účty zadarmo. Ale keď si zobereme toho človeka s bežným príjmom, tak ten platí aj za účet, lebo však aj my ho máme, teda môj účet je taký, že mi pošlú teda, že platím, ja neviem, 11 euro za vedenie účtu a potom mi ich pošlú naspäť, lebo človek splnil nejaké podmienky a vlastne má ten účet zadarmo... (Prerušenie vystúpenia predsedajúcim.)