Nicholsonová, Lucia, poslankyňa NR SR (2014-11-10):
Ďakujem veľmi pekne za slovo. Ja som dnes dostala veľmi dobrý vtip a na úvod tejto mojej reči by som ho povedala. Idú po lesnej ceste pán Fico a pán Kaliňák a plazí sa tadiaľ pred nimi had a pán Kaliňák sa strašne rýchlo rozbehne a dupne nohou a zadupe toho hada. A pán Fico mu hovorí, že ale to si nemal robiť, veď on mal právo ísť vlastnou cestou, veď my sme predsa v demokracii a vieš, v demokracií to tak chodí. Tak pán Kaliňák tak pokýva hlavou, idú ďalej a tam skáče žaba a pán Fico sa rozbehne a beží, beží a zadupne tú žabu. A pán Kaliňák na neho pozerá, hovorí, že však pred chvíľou si mi hovoril, že o niečom, nejakej vlastnej ceste. On hovorí, že áno, ale musia sa plaziť a nie vyskakovať. A ono by to bolo aj smiešne, ten vtip, keby na tom nebolo toľko pravdy. Tu naozaj ten, kto sa plazí, tak si môže ísť možno aj takou tou vlastnou cestou, a ten, kto moc vyskakuje, tak ho zotnú. Či už systém, či už pán Fico, alebo niekto iný. Ale teraz tak vážnejšie trochu. Dnes tu odznelo veľmi veľa vecí, ale jedna vec, jedna taká nevinná faktická poznámka na mňa veľmi zapôsobila a bola od pani Nachtmannovej. A pani Nachtmannová sa v nej vyjadrovala k pánovi Putinovi, pretože niekto predtým si ho pravdepodobne dovolil kritizovať, a pani Nachtmannová vytiahla taký argument, že predsa ten časopis Forbes ho vyhlásil za najmocnejšieho muža sveta. A ja som tak rozmýšľala, že čo tým chcela povedať, čo to znamená, keď je najmocnejší muž sveta. Čo to znamená. A keď som teraz chvíľu oddychovala na klube, tak mi napadlo, že presne o tomto to je, presne o tomto sú pohľady niektorých kolegov zo SMER-u, ktorí vôbec nechápu, že prečo my sa vlastne snažíme odvolať pána Fica, lebo on je taký mocný. Problém podľa mňa je, že nazerajúc tou vašou optikou, u vás sa peniaze spájajú s mocou a moc sa spája proste s nejakým neochvejným postavením, s niečím, čo nie je hodno kritizovať, lebo to je proste moc. Neobmedzená moc. Ale ja si to nemyslím, ja si to nemyslím, pretože netreba nazerať ani na pána premiéra, ani na iných mecenášov alebo teda dôležité persóny v SMER-e tou optikou, že oni sú takí mocní a len vy viete, akí sú mocní, že čo všetko v tejto krajine vlastne dokážu ovplyvňovať a ovládať. Ale to, že sú mocní, že je niekto, ktokoľvek v tejto krajine mocný, lebo má peniaze, lebo na Slovensku je to tak, že moc sa tu snúbi s peniazmi, podobne je to v tom Rusku, to ešte neznamená, že tí ľudia sú ľudia na správnom mieste, že sú to správni chlapi, že je to správny premiér, že sú to proste ľudia, ktorí by mali stáť na čele tejto krajiny. Nemyslím si, že preto, že majú v rukách moc, tak majú neochvejné svoje miesto. Takíto ľudia tu už boli v minulosti, ktorí viedli túto krajinu. Bol to aj pán expremiér Mečiar a ja si myslím, že on sa presne zaradil do šíku tých ľudí, ktorých moc opantala natoľko, že začali trpieť takým tým mesiášskym komplexom. Stáva sa to mnohým a musím úplne sebakriticky povedať teda, alebo nie sebakriticky, ale do vlastných radov, že stalo sa to mnohým podľa mňa aj vo vláde pani Radičovej. Jednoducho príde moc a človek uverí, že ja som funkcia a funkcia som ja. Ale predsa len napríklad taký pán Mečiar sa dostal trošku ešte ďalej. On uveril, že ja som Slovensko a Slovensko som ja, a veľmi ho to opantalo. A to, že je mocný, si začal spájať s tým, že čo všetko on smie. Beztrestne, čo všetko môže, že môže privatizovať, že môže rozkrádať túto krajinu, že ju môže dohnať až do toho momentu, že na mape Európy bolo Slovensko vyznačené ako čierna diera Európy. To všetko si pán Mečiar myslel a ja mám taký pocit, že on bol o tom skutočne presvedčený, a preto si myslel, že beztrestne tu môže plieniť. No a potom vieme, ako sa skončil tento jeho príbeh, že nám zamával z obrazoviek Slovenskej televízie a prakticky odvtedy sme nejaký silný jeho comeback nezažili. Je pravda, že dôležití ľudia v SMER-e sú oveľa, oveľa sofistikovanejší, ako bol kedy pán Mečiar, ale ja si myslím, že to bude práve tá nadutosť, taký ten mesiášsky komplex, ješitnosť, čo ich zomelie, čo zomelie týchto ľudí, lebo to podľa mňa zomelie každého a podľa mňa ich to zomelie už čoskoro a ja vám poviem, prečo si to myslím. My sme sa dnes dohodli s opozíciou, že budeme ťahať túto schôdzu najdlhšie, ako sa len dá, pretože si myslíme, že ľudia tam vonku majú právo počuť, čo sa v tejto krajine deje, a tak sme sa dohodli, že sa každý po tom, čo sme sa písomne prihlásili, prihlásime aj ústne. A ja nerada opakujem to, čo som tu prednášala dnes predpoludním, a tak som si povedala, že vlastne neviem, čo nové by som povedala, čo by som ešte nové povedala k tej piešťanskej kauze, k predraženému cétečku, k tunelovaniu, rôznym zlodejinám, ktoré tu už pomenovali rečníci predo mnou, a tak som dala výzvu na sociálnu sieť, aby mi ľudia napísali, čo by chceli odkázať pánovi premiérovi, a ja vám to teraz budem čítať. Musíte ma ospravedlniť, lebo tých reakcií je pomerne veľa a ja sa budem snažiť to aspoň očistiť teda od vulgarizmov, ktoré sem určite nepatria, takže trošku to budem zjemňovať, tak možno to bude také kostrbatejšie. Pani Eva hovorí: „Nemusíme používať žiadne vulgarizmy, bude nám úplne stačiť, nech sa odsťahuje do Belize a už o ňom nechceme nikdy počuť.“ Patrik dodáva: „Osobne mu nájdem tie jednosmerky na Belize za najlepšiu cenu.“ Mirko píše: „Opýtajte sa ho, prosím, v ktorej knižke sa dočítal, že sa dá donekonečna klamať, kradnúť, podvádzať, ako právnik by mal niečo vedieť o histórii. Ani Rímska ríša netrvala večne.“ Pán Pavol: „Pripomeňte mu, že vo Vranove sľúbil šičkám zo zrušenej fabriky prácu, prešlo už viac ako rok a práca stále nie je. P.S.: A že už by mal mať trochu sebareflexie a slušnosti a odstúpiť.“ Pán Marián sa pýta: „Prečo pán Robert Fico nediskutuje v parlamente s vami a radšej reční bludy na tlačovej besede v televízii?“ Pán Milan sa pýta: „Prečo celý tento prenos, ktorý nefungoval cez server Národnej rady, nevysielala Slovenská televízia na druhom programe v priamom prenose?“ Pán Jaroslav sa pýta: „Je toto normálne,“ a dal tam link na článok z aktuálne.sk, „ďalšia kauza, záchranka, ktorej kedysi šéfoval Čislák vraj získala megaprovíziu.“ Pán Marián: „Opýtajte sa ho, či chce dopadnúť ako Ceaușescu, lebo na východnom Slovensku chudoba a obyčajný občan nemá čo žrať, oni nevedia, čo z rozkoše. Toto nie je vtip, len nech naťahujú chudobu za hladné ústa.“ Ján píše: „Lucia, odkážte mu, že si prajem, aby nastal deň, keď sa s ním verejnosť vysporiada presne tak ako rumunský ľud s Ceaușescom.“ Ľudmila sa pýta: „Lucia, spýtajte sa ho, či sa nehanbí toľko klamať, klamať a stále len klamať.“ Pán Štefan píše: „Bol zákon kedysi vraj, keď štátny úradník ukradol majetok štátu drahší ako dva metre špagátu, tak ho naň obesia a vtedy sa vraj nekradlo. Je to smutné. Bol som na nedeľných návštevách babiek. Tým zvýšil o 5 eur dôchodok a ukradol pritom milión. Kde sme? Kde sme 17. 11. 1989 spravili chybu? Bol som vtedy štvrták...“ (Prerušenie vystúpenia predsedajúcou.)