B. Bugár, podpredseda NR SR: ():
Boli sme to my poslanci koalície aj veľkej časti opozície, ktorí sme práve v tejto sále urobili veľa preto, aby sa Slovensko vrátilo medzi partnerov do Európy a aby sa dostalo do Severoatlantickej aliancie. Náš vstup do Európskej únie a NATO bude spájaný s týmto volebným obdobím, bude spájaný s našimi menami. Prijali sme uznesenie o vyhlásení referenda o vstupe Slovenska do Európskej únie, hlasovali sme o návrhu  Európskej ústavy, schvaľovali sme stanovisko k začatiu prístupových rokovaní Únie s Tureckom, dokázali sme nájsť ústavnú formu pre spoluprácu parlamentu a vlády v prípadoch, keď exekutíva zastupuje slovenské postoje v Bruseli. Aj keď na začiatku autori modelu, ktorých viedol vtedajší predseda parlamentu Pavol Hrušovský, cítili, že návrh ústavného zákona vyvoláva isté váhanie, dnes možno konštatovať, že spolupráca je efektívna. Novovzniknutý výbor pre Európske záležitosti mal spolu 41 zasadnutí, pričom sa vyjadroval k desiatkam dôležitých aktov a materiálov Únie, ktoré ovplyvňujú náš každodenný život. Aj to je dôkazom toho, že vstup našej krajiny do Európskej únie bol aj pre nás poslancov výzvou. Nenechali sme rozhodovanie len na vláde, ale sami sme prebrali zodpovednosť. Zostanú zaznamenané aj naše postoje k irackej kríze, k situácii na Ukrajine, v Bielorusku či na Kube. Naše vyjadrenie bolo jasné aj v otázke genocídy arménskeho národa. Medzinárodný rešpekt získala Národná rada Slovenskej republiky ako hostiteľ Parlamentného zhromaždenia NATO a Konferencie Stredoeurópskej iniciatívy. O pár dní nás čaká ďalšia významná udalosť, keď prevezmeme v Kodani predsedníctvo Konferencie Predsedov parlamentov členských krajín Európskej únie. Vážené dámy, vážení páni, najviditeľnejším výsledkom našej práce sú však nové alebo zmenené zákony. Podľa  nich posudzujú občania našu prácu. Sú vysvedčením každého z nás, každej politickej strany. Jedine občania majú právo nám povedať, či sme rozhodovali správne alebo nesprávne. Už dnes je nespochybniteľným faktom, že tento parlament sa pustil do zásadných zmien viacerých dôležitých oblastí a koalícii patrí odvaha rozhodnúť o reformách a schopnosť navrhnúť ich. V súvislosti s procesom schvaľovania v parlamente by však bolo nespravodlivé vynechať opozíciu. Aj keď spustenie niektorých reforiem prispelo k polarizácii oboch táborov, na mnohých veciach sme sa spojili a na mnohých sa nezhodneme ani teraz. Na druhej strane je však nemálo ustanovení v zákonoch, ktoré sú výsledkom vzájomnej dohody koalície a opozície a sami seba by sme klamali, keby sme nepovedali, že v týchto prípadoch nám išlo o našich občanov, aby sme im ponúkli podľa nás čo najlepšiu alternatívu, a to aj preto, že väčšina z nás si uvedomila, že niektoré zmeny sú nevyhnutné a treba ich urobiť zásadné. Reforma daní, dôchodkového systému, reforma zdravotníctva a školstva, k tomu treba pridať reformu súdnictva, schválenie nových trestných kódexov a, samozrejme, pokračovanie reformy verejnej správy. Všetky predstavujú výrazný zásah do celého systému inštitúcií a štátu, ale prirodzene najmä do života našich občanov. Uvedomujem si, že nie všetko sme robili dokonale. Ale konali sme v dobrej viere a v presvedčení, že zmeny sú nevyhnutné a v konečnom dôsledku budú mať pozitívny výsledok tak pre spoločnosť, ako aj pre občanov. Na ilustráciu našej práce uvediem len dve čísla. V tomto volebnom období sme rokovali o 826 zákonoch a schválili sme 549. Aj napriek vážnym udalostiam, ktoré sa na parlamentnej pôde odohrali a o ktorých chcem hovoriť neskôr, je dôležité vymenovať niektoré skutočnosti, ktoré sa udiali v rámci vnútorného fungovania našej práce. V prvom rade predstavitelia koalície dodržali dohody s opozíciou a jej zástupcov sme zvolili na čelo viacerých orgánov parlamentu. Tým sa po prvýkrát naplnil pomerný systém zastúpenia koalície a opozície v Národnej rade. Rovnako sme počas tohto volebného obdobia nemali ani jedno nočné rokovanie. Politická diskusia medzi koalíciou a opozíciou sa viedla viac vo vecnej rovine. Nezaznamenali sme také osobné útoky a konfrontačné vyjadrenia, aké boli charakteristické pre predchádzajúce volebné obdobia. Mrzí ma, že sme nedokázali nájsť politickú dohodu na ďalších podpredsedov parlamentu, čo výrazne ovplyvnilo prácu Národnej rady a vedenia Národnej rady. Bol by som rád, keby sa takáto situácia v budúcom volebnom období neopakovala, pretože to sťažuje riadne fungovanie parlamentu. Určitým varovaním pre nás by mala byť minuloročná septembrová obštrukcia, keď poslanci opozície odmietli za zomrelého poslanca Národnej rady potvrdiť nastúpenie náhradníka. Považujem to za prešľap, ktorý by sa nemal opakovať, pokiaľ chceme udržať stabilitu ústavných inštitúcií a považovať Slovensko za konsolidovanú demokraciu. Vážené dámy, vážení páni, na začiatku nášho volebného obdobia sa novozvolený predseda parlamentu Pavol Hrušovský vyslovil za ozdravenie politiky a za novú politickú kultúru v našom parlamente. Väčšina z nás jeho snahu bez zaváhania podporila. Vtedy len málokto z nás predpokladal, že politická kultúra dostane facku práve v tejto snemovni. Zverejnené nahrávky poslancov šokovali verejnosť a vyvolali vážne podozrenia, že s poslaneckými mandátmi sa nenáležite obchoduje. Vyšetrovatelia prišli k záveru, že v parlamente dochádzalo k pokusom korumpovať poslancov. Je to zistenie, ktoré je nezlučiteľné s princípmi parlamentnej demokracie. Chceli sme v parlamente slušnosť, poctivosť a profesionalitu. Dnes občania vnímajú poslancov ako partiu, ktorá uprednostňuje chamtivosť a vlastné záujmy. Všetko, čo sme sa snažili zmeniť a urobiť lepšie, ustúpilo veľmi rýchlo do úzadia a v popredí zostalo iba sklamanie z politiky a nezáujem občanov o veci verejné. Tento parlament končí s rekordným počtom nezávislých poslancov. Je ich dvadsaťpäť. Pripomeniem, že predtým ich bolo dvadsaťjeden a v prvom volebnom období desať. Pôvodný počet poslancov si zo siedmich poslaneckých klubov dokázali udržať len dva, a to KDH a SMK. Nezávislí poslanci súčasne s menšinovým postavením vládnej koalície boli spúšťacím mechanizmom nedôvery a podozrievaní. Informácie o ponukách materiálnych výhod, odhliadnuc od toho, či boli pravdivé alebo nie, vyvolávali čoraz väčšie pochybnosti u občanov. Spomínané zverejnené nahrávky pre mnohých znamenali dôvod pre stratu dôvery v celý náš zákonodarný zbor. Inštitút nezávislého postavenia poslanca nepochybne patrí k demokracii a nie je ničím nezvyčajným. Vo vyspelých demokraciách sa však častejšie poslanec rozhodne pre odchod z dôvodu ideového či programového rozporu s materskou stranou. U nás sú takéto odchody ojedinelé. Odchod poslancov vo väčšine prípadov bol dôsledkom štiepenia strán. Som presvedčený, že základný problém je v politických stranách, t. j. samy nie sú dostatočne hodnotovo vybavené a vnútorne vyzreté. Len od politických strán závisí, akých ľudí postavia na svoju kandidátku. Proces obrody politickej kultúry majú v rukách strany a ich vedenia. Je to beh na dlhé trate a niekomu sa môže zdať nereálny. Je to však cesta k opätovnému získaniu dôvery verejnosti. Zníženie príliš veľkého počtu nezávislých poslancov sa podľa niektorých dá dosiahnuť zavedením imperatívneho mandátu. Toto riešenie osobne považujem za neprijateľné pre demokratický štát. Druhým riešením by bol dobrovoľný odchod poslanca, ktorý by takýmto postojom mohol zamedziť poníženiu parlamentu ako celku. Táto možnosť sa aj v tomto volebnom období ukázala ako nereálna. Tiež sa ako riešenie navrhuje zmena volebného systému na väčšinový. Myslím si však, že ani toto by nepomohlo. V jednomandátových volebných obvodoch by mali väčšiu šancu práve kandidáti s podporou silných finančných a lobistických skupín. Správna, hoci náročná je cesta politických strán vrátiť sa k hodnotám a k morálke. Ich ambíciou musí byť výber ľudí skutočne oddaných politickej myšlienke s vysokým morálnym kreditom a transparentným majetkovým zázemím. Len politická strana, ktorá bude vychádzať z týchto atribútov má šancu vyzrieť a stať sa stabilizujúcim článkom politického systému. Len takéto strany môžu získať podporu a uznanie. Len takéto strany môžu dokázať presvedčiť občanov, že politika nie je len pre skupinu vyvolených, ale že v prvom rade je pre nich a v ich prospech. Toto je aj základ demokracie. Demokracia je proces, ktorý sa nikdy nekončí, ktorý nie je raz a navždy daný. O demokraciu treba vyvíjať každodenný zápas. Ani my nemôžeme zostať spokojní, či  dokonca rezignovať. Naopak, nový parlament by mal v tomto smere začať konať od prvého dňa svojho zvolenia. Zodpovednosť je vždy spoločná. Väčšia je na pleciach koaličných strán, ale svoj podiel zodpovednosti má aj opozícia, a to aj v tom, ako komentuje kroky koalície. Vážené dámy, vážení páni, na záver mi dovoľte, aby som sa vo vašom mene poďakoval nášmu kolegovi, bývalému predsedovi Národnej rady Slovenskej republiky Pavlovi Hrušovskému za prácu, odhodlanie a entuziazmus, trpezlivosť viesť tento zbor takmer celé volebné obdobie. Má veľkú zásluhu na mnohých pozitívnych krokoch, ktoré sme spolu urobili. Väčšina z nás si ceníme jeho obetavosť, odbornosť a schopnosť viesť politický dialóg na tejto pôde. Vďaka týmto jeho danostiam bol pre nás koalíciu, ale aj opozíciu rešpektovaným predsedom parlamentu. (Potlesk.) Verím, že aj v jeho mene môžem z tohto miesta poďakovať všetkým členom poslaneckého grémia, ktorí rovnako bez rozdielu politickej príslušnosti výrazne pomáhali vedeniu parlamentu pri riešení otázok nielen procedurálnej, ale aj politickej povahy. Ďakujem aj vám všetkým za spoluprácu a vytrvalosť, ktoré boli základom pre našu takmer štvorročnú prácu. Cením si, že ste pre naplnenie svojej ústavnej funkcie urobili veľmi veľa, a neboli to len hodiny štúdia nad novými témami a úlohami, ale aj čiastočná strata súkromného života. Bolo to nemálo dní, keď naše rodiny a priatelia museli ustúpiť našim povinnostiam. Niektorí z vás v nadchádzajúcich voľbách už nekandidujú. Vám želám, aby ste svoje skúsenosti nepremárnili, ale, naopak, aby ste ich čo najlepšie využili vo svojom ďalšom profesionálnom živote. Vážený pán premiér a členovia vlády, dovoľte, aby som v mene Národnej rady Slovenskej republiky aj vám sa poďakoval za spoluprácu, ktorú sme za necelé štyri roky tuto zažili. A ešte na záver mi dovoľte vysloviť poďakovanie pracovníkom Kancelárie Národnej rady, ktorí aj v tomto volebnom období potvrdili svoje vysoké odborné znalosti, ale aj veľkú dávku trpezlivosti a nezvyčajného profesionálneho nasadenia. Želám aj novému parlamentu, aby táto spolupráca mala úspešné pokračovanie. Ďakujem vám za pozornosť. (Potlesk.)