M. Sabolová, poslankyňa: (2004-05-21):
V prvom rade chcem navrhnúť, poviem to aj pani spravodajkyni, termín prerokovania do druhého čítania 31. august 2004. A chcem sa vyjadriť k niektorým paragrafom zákona. Zameriam sa vlastne na ten úvodný, § 1, kde hovoríme, že sú určené podmienky pre poskytovateľov na výkony, ale aj kde hovoríme, že sa určia podmienky na transformáciu štátnych rozpočtových a príspevkových organizácií v zdravotníctve na akciové spoločnosti. Chcem sa spýtať, či chceme zo všetkých zdravotníckych zariadení urobiť do budúcnosti akciové spoločnosti a čo sa môže stať, ak zdravotnícke zariadenie, ktoré bude akciovou spoločnosťou, bude vykonávať najnáročnejšie zdravotnícke výkony a úhrady nebudú dostatočné zo solidárneho balíka a bude pokryť treba tieto výkony. Bude mať kto potom liečiť tieto ťažké alebo náročné, možno finančne náročné diagnózy? A zároveň sa chcem opýtať teda, či sa stanovia alebo stanovili nejaké pravidlá aj na privatizáciu alebo tú transformáciu, ktoré by garantovali zachovanie a kvalitu aj tej laboratórnej diagnostiky na jednej strane a efektivitu alebo neefektivitu na druhej strane, lebo doteraz, myslím si, prebieha aj v tejto oblasti tej laboratórnej diagnostiky veľmi rôznorodá a bez nejakých podmienok transformácia, resp. privatizácia. Za podstatnú časť môjho vystúpenia považujem ale vyjadriť sa k § 10 v súvislostiach s § 47, § 61, § 67. A to je, kto vlastne môže vykonávať prax zdravotníckeho pracovníka, kde zákon hovorí len o lekároch, sestrách, pôrodných asistentkách. A ja navrhnem potom v druhom čítaní, aby sme rozšírili tento paragraf a odsek aj o zdravotníckych pracovníkov v povolaní fyzioterapeut, logopéd, liečebný pedagóg, špeciálny pedagóg, biológ, fyzik, chemik a elektrotechnik. Poviem dôvody. Sú to vysokoškolsky vzdelaní pracovníci, z ktorých mnohí nemajú medicínske vzdelanie, ale ktorých profesia veľmi úzko súvisí so zdravotníckymi výkonmi, a preto by bolo dobré potom, aby sme doplnili paragraf nový za komory lekárov, lekárnikov, sestier a pôrodných asistentov, kde by sme ustanovili aj Slovenskú komoru vysokoškolsky vzdelaných zdravotníckych pracovníkov. V rezorte zdravotníctva táto komora dlhodobo pracuje a vykonáva svoju činnosť. Takže spĺňa kritériá zachovania komory. A vlastne už dnes má povinné členstvo len pre tých, ktorí sú priamymi nositeľmi výkonov. Združuje zdravotníckych pracovníkov, ktorí patria medzi neregulované povolania v zmysle smerníc Európskej únie. Ale ich výkon z hľadiska dopadu na pacienta má rozhodnú vypovedajúcu hodnotu pri stanovovaní diagnózy. Myslím si, že nemusím hovoriť, že teda ide o tie zložky logopédov, pedagógov, psychiatrov a potom tie SVaLZ-ové. A zároveň aj zabezpečuje vzdelávanie, ktoré je dnes v súlade so svetovými trendmi v Európskej únii. A myslím si, že sú rovnocenní špecialisti v špecializovaných odboroch títo zdravotnícki pracovníci ako špecialisti, ktorí robia čisto lekársku, sesterskú alebo inú medicínsku činnosť. Neregistrovanie a nelicencovanie týchto zdravotníckych pracovníkov považujem za nedocenenie niektorých týchto zdravotníckych povolaní. Od toho by sa potom odvíjali aj tie komory, kde by vlastne z komôr lekárov, sestier bolo potrebné vypustiť registrácie týchto pracovníkov a doplniť ich pod samostatnými odsekmi. V ďalšom sa chcem ešte venovať odbornému zástupcovi, kde hovoríme, že pre zdravotnícke zariadenie bude možný len jeden odborný zástupca. Dnes v súčasnosti, myslím si, sú isté špeciálne zariadenia, napr. dnes možno tieto aj hospicové zariadenia, kde by jeden odborný garant postačoval na to, aby mohli fungovať niektoré zariadenia, pretože nemusí byť na plný pracovný úväzok. Je tu teda od odborníkov aj pripomienka v paragrafe, kde sa hovorí o rozsahu činnosti odborného zástupcu, ktorý by mal mať upravený ten vzťah dohodou medzi poskytovateľom a odborným zástupcom, že režim Zákonníka práce takýto pracovný vzťah alebo dohodu o vykonaní práce len pozná. A tým pádom pre činnosť odborného zástupcu, čo je prijateľné, z toho vyplýva, že odborný zástupca je odborne spôsobilá fyzická osoba na výkon zdravotníckych činností, ktorý je špecialistom. A tak voči držiteľovi povolenia, právnickej osobe, by mal mať pracovnoprávny vzťah. Ak ide o odborného zástupcu právnickej osoby v pracovnoprávnom vzťahu k držiteľovi povolenia, v § 17 je nedostatočne riešené obdobie, a to je vlastne ten pracovnoprávny vzťah, keď z náhlych a neodkladných dôvodov nemôže odborný zástupca dočasne vykonávať svoju činnosť. Pozastavenie činnosti zdravotníckeho zariadenia v prípade, že by odborný zástupca nemohol vykonávať túto činnosť, môže ohroziť zdravie pacientov a ohroziť existenciu celého zariadenia. A poviem teda prečo. Ak dôjde možno len k zmene sídla alebo k zmene odborného zástupcu, vznikne obdobie, keď z vážnych dôvodov vlastne nemá garanciu toto zariadenie a musí byť vydané nové povolenie. Je návrh a budem navrhovať v druhom čítaní, aby na to obdobie, kým z nejakých dôvodov odborný garant nemôže vykonávať túto svoju činnosť, bolo možné stanoviť zastupujúceho garanta, ohlásiť ho na príslušný orgán, ktorý vydáva povolenie, aby sme zabránili vlastne zbytočným problémom so štátnymi orgánmi, keď, to poznáme z praxe s poisťovňami, by vlastne mohli tlačiť, že je tu nejaké vákuum a odbornú garanciu pre dané zariadenie nikto nezabezpečuje. A myslím si, že by bolo na škodu pacienta, ak by na základe nejakých administratívnych problémov mohlo dôjsť k zatvoreniu takéhoto zariadenia alebo neposkytovaniu tejto služby pacientovi. Ešte snáď to, keď sa vrátim ešte na chvíľku ku komorám, aby vlastne táto komora mohla vydávať aj licencie podobne ako všetky ostatné komory. Sú to moje konkrétne výhrady a pri druhom čítaní ich budem žiadať teda doplniť. A vedie ma k tomu teda odborné stanovisko, ale aj skúsenosť, s ktorou sa za tieto posledné roky v zdravotníctve stretávam. A myslím si, že by bolo na škodu veci v tomto čase, aby sme týchto odborne spôsobilých zdravotníckych pracovníkov dnes postavili mimo takú istú špecializáciu, ako majú tí, ktorí priamo poskytujú lekársku starostlivosť. Ďakujem veľmi pekne.