J. Pataky, poslanec: (2008-07-03):
Stupeň motorizácie Slovenska dosiahol nebývalé aj nečakané rozmery. Nielen produkcia, ktorá reprezentuje svetovú špičku v počte automobilov na osobu, ale aj v sfére spotreby použitia automobilov. Tento nezvratný proces však nemá súpútnikov. Motorizácia nie je adekvátne saturovaná rozvojom cestnej siete. Klientelistický zápas o výstavbu diaľnic sleduje už celá Európa. Porovnávanie efektívnosti výstavby napr. s Chorvátskom vzbudzuje trpké konštatovanie a sklamanie. Mimo diaľnic eskalujú ďalšie problémy. Neprejazdnosť Bratislavy je všeobecne známa, ale Žilina či Považská Bystrica, Nitra sú mestá, kde nostalgicky spomínajú na obdobia, keď cez cestu chodec prešiel bez špeciálneho bojového výcviku. A perspektíva? Ešte aj premiér sa tvári vážne. A čo kvalita ciest druhej a tretej triedy? Kvalita mostov a čo ľudský faktor? Od automobilu, pred ktorým bežal človek s červenou zástavkou, žijeme v ére motorových monštier, ktoré rozbiehajú trojtonové monštrá do 300 km za hodinu. A čo 30-tonové monštrá, ktoré s letnými bulharskými slikami odvážne prechádzajú Donovaly či Kysuce s metrovými snehovými závejmi? Na úseku 20-30 km umožníme 160 km za hodinu. Tisíce kilometrov našich ciest sme opravili presunutím vlastníctva na VÚC či obce. Veľmi závažnou a dlhodobo neriešenou otázkou je príprava vodičov. Podmienka satelitnej navigácie päťstokoňových motorov sa príprava vodičov, až na výnimky, vykonáva v podmienkach 50. rokov. Vodič, ktorý absolvoval výcvik na 800-kilogramovom autíčku, na druhý deň sadne do trojtonového teréňaku a veselo uháňa po dedine. A my zrušíme skúšobnú dobu. Dôvod, pán minister, pýtam sa. Desaťtisíce vodičov prešli dôkladnou prípravou v rámci prípravy brancov a preškolili sa v rámci základnej vojenskej služby a dnes otvárame oči a ústa nad schopnosťami mladých vodičov a absolútnym nedostatkom vodičov na nákladné autá. Zároveň zmizla zo stredných škôl dopravná výchova a z miest dopravné ihriská. Dnes pred televíznymi kamerami propagujeme jedno ihrisko a rojčíme o holandských a iných projektoch. Vládny SMER pritom opakovane zdôrazňuje potrebu prevencie a právnej výchovy. Na jednej strane vzletné slová o znalostnej ekonomike, na druhej dopravní analfabeti. Mŕtvi a zranení varujú. Rovnako mŕtvi z našich jazier, keďže rovnako pochodil i plavecký výcvik, veď je to drahé a nie sú na to fondy. Pokiaľ ide o samotný návrh, na jednej strane argumentuje dôvodová správa uzneseniami orgánov Európskej únie a na druhej neobsahuje jediný exaktný argument na podporu návrhov. Je nepochybné, že nový zákon je potrebný, ale musí to byť výsledok širšej vedeckej diskusie autorít z odboru dopravy a nie voluntaristické výlety policajných hovorcov. Dôvody pre zavedenie päťdesiatky ležia v štatistických listoch na regáloch dopravnej polície, stačí ich len zosumarizovať, pán minister, a predložiť. Predložte vedecké argumenty, na čo potrebuje revúci maják vozidlo predsedu Ústavného súdu alebo riaditeľa NBÚ? To si nevedia naplánovať cestu z Petržalky na Tomášikovu, že potrebujú právo prednostnej jazdy? Alebo policajtov, ktorí im prestrieľajú cestu v zápche. Aký je reprezentant a ochranca zákonnosti, ktorý nechce od svojho bodygarda, aby pištoľou ohrozoval ďalšieho účastníka cestnej premávky? A prečo nedáme majáky primárovi chirurgie z nemocnice napr. z Bardejova, triednej učiteľke na základnej škole v Hertníku, ich úlohy sú menej dôležité ako úloha ústavného sudcu? O potrebe majákov pre kolegov poslancov sa vyjadrili médiá a verím, že aj občania vo voľbách. Ide o zákon, ktorý pragmaticky zasahuje do života miliónov ľudí, nielen vodičov, a pritom sa diskusia obmedzila na jedného až dvoch odborníkov a niekoľkých policajtov. Ja nespochybňujem právo na predloženie návrhu v akejkoľvek podobe vyžadovanej rokovacím poriadkom, ale už z elementárnej úcty k parlamentu musí vláda a príslušné rezorty svoj návrh exaktne odôvodniť. Takýchto príkladov obsahuje návrh množstvo. Druhým večným problémom je zachovanie nerovnakého postavenia policajt a účastník cestnej premávky. To v krátkosti by som chcel vysvetliť. Bolo načase zaviesť najmä v zložitých prípadoch tvrdenia proti tvrdeniu pri vysokých sankciách zrýchlenú formu správneho konania pred sudcom. Je dôstojné byť svedkom diskusií medzi napr. profesorom ústavného práva a nadstrážmajstrom. Či uviedol profesor na stopku vozidlo do pokoja, alebo nie. (Reakcia ministra.) Také hodnosti sú, mal som dať väčšiu hodnosť. Nespochybňujem zložitosti výkonu policajnej služby, ale ak štát nevie zabezpečiť exaktné dôkazy, napr. záznam či foto a podobne, nemôže rozhodovať na základe tvrdenia, či som bol videný zo vzdialenosti 100 metrov telefonovať alebo prečesávať si fúzy, pán minister. Apropo sankcie. Členovia SMER-u, konkrétne poslanec Číž, v minulom volebnom období, pred troma-štyrmi rokmi, za sociálne sankcie odvodené od výšky príjmu, nehovoriac o spôsobe preukazovania príjmu a napr. advokát s nulovým príjmom. Títo reprezentanti sociálnych sankcií zmĺkli a neriešia, čo bude robiť práporčík s 300- až 500-tisíc vybranými na pokutách. A kde sú sľubované videozáznamy a platby platobnými kartami? Koľko má nosiť so sebou v hotovosti vodič napr. z Humenného či z Bardejova, keď bude akcia Jastrab? Ako sú definované rôzne radary a prípadné videozáznamy, veď tam bude okrem policajta aj iná osoba, ktorej nahrávanie si vyžaduje zákonný podklad? Čiže potvrdenie starého vzťahu orgán – pán nad životom a smrťou úbohého človeka, občana, ktorý to zaplatí nielen na daniach, ale aj na plánovaných pokutách. A o povinnosti správcu komunikácií. O povinnosti účastníka nehody vo vzťahu k poisťovniam? Na jednej strane štát garantuje a kontroluje výber zákonného poistenia, jeho realizáciu však ponecháva na dohode. Je to jednak nepochybné, že zákon je potrebný, ale novinky, ktoré prináša, nie sú hodné zákona ani ako kalendára. To isté si myslím aj o pozmeňovacom návrhu kolegu Hrušovského a pána Lipšica. Zákon nedostatočne reaguje na spoločensko-politické ani spoločensko-ekonomické zmeny. Nekvalita zákona potom zákonite vplýva na nekvalitu právneho poriadku a z toho plynúcu nedôveru až neúctu k právu a zákonom. A tak učenie o právnej výchove a úcte k právu ostali na červenom predvolebnom papieri. Ďakujem za pozornosť.