R. Madej, poslanec: (2005-07-06):
Na úvod, vážené pani poslankyne, páni poslanci, mi dovoľte povedať ešte jednu úvahu. Pán minister vo svojej krátkej úvodnej reči povedal, že tento návrh zákona nie je proti korupcii a ja si dovolím povedať druhú vetu, ktorá by mala nasledovať: V tom prípade je tento návrh zákona nanič. Keď sme predkladali do parlamentu návrhy zákonov, ktoré mali za úlohu zvýšiť transparentnosť v nejakej oblasti, v oblasti prideľovania verejných zákaziek, keď sme chceli zvýšiť transparentnosť v rámci kontrolovania financovania politických strán, všetko je to o tom, aby sme odbúrali a čo najviac potláčali korupciu a klientelizmus. Nie je možné, aby predkladateľ povedal, že návrh zákona nie je proti korupcii, pretože ak niekto chce zlepšiť transparentnosť v určitom prostredí, to je len prostriedok na to, aby odbúral korupciu a klientelizmus, ktoré by sa v danom prostredí teda mali nachádzať. To je prvý systémový problém návrhu zákona. Na úvod mi dovoľte povedať, že v súčasnom stave pri vysokom stave korupcie a klientelizmu tento návrh zákona ani nemá zmysel. Znovu sa budem opakovať, ale v prostredí, kde predseda vlády Slovenskej republiky stále nechce povedať, kto prevzal dlh politickej strany vo výške 22 miliónov Sk, tak tento zákon ani v tejto oblasti veľa toho neprinesie. Čo však prináša vládny návrh zákona o lobingu? Na strane lobistov návrh zákona zakladá nový druh živnosti, akési podnikanie, ktoré v mnohých prípadoch vznikne, určite vznikne podozrenie, že nebude o ničom inom ako o legalizovanej korupcii. Na druhej strane aj z dôvodovej správy vyplýva, že lobing je spoločenská skutočnosť, ktorú je potrebné regulovať. Ak z tejto prezumpcie vychádzame, tak môžeme si ďalej povedať, či náhodou nie je potrebné regulovať mafie, prostitúciu a ďalšie spoločenské fenomény a prijať k nim osobitné zákony. Pozitívne na zákone, skutočne je potrebné povedať, je zákaz lobingu, ak ide o individuálne právne akty, ak ide o vydávanie licencií a povolení, lebo pri týchto skutočnostiach alebo pri týchto činnostiach orgánov verejnej moci a zamestnancov, úradníkov by lobing vykonávaný nemal byť. Ale prostriedky, aké by mali zamedziť na základe tohto zákona tento zakázaný lobing, nie sú žiadne. Pokuta je nevykonateľná v prípade, pán minister, ak nenavrhnete systém, ako porušenia zákona zisťovať. Okrem právnej regulácie - a tu by som si dovolil ešte poprosiť pána spravodajcu, aby dával pozor -, okrem právnej regulácie budú mať lobisti právo vstupovať do budovy Národnej rady Slovenskej republiky a budov vyšších územných celkov, obecných zastupiteľstiev. Keď je to tak, ja sa pýtam, prečo, do istej miery, môže tu vzniknúť aj, som počul, nesúhlas mnohých kolegov poslancov, prečo by to malo byť tak a na druhej strane, prečo to nie je tak pri iných úradoch, pri iných ústredných orgánoch štátnej správy, pri ministerstvách a ďalších? Myslím si, že lobistické kontakty by mali byť, ak by mali byť čo najviac len so záujmovými združeniami a na druhej strane v priestoroch, ktoré sú na to osobitne určené. Na strane verejných činiteľov prichádza nová povinnosť a to zverejňovanie programu a v rámci toho sa dovolím opýtať, aj keď je tam určité výkladové pravidlo, že malo by ísť o výklad, že malo by ísť najmä o lobistické kontakty, ktoré by boli na základe tohto zákona organizované. Pán minister, srdečne si vás dovolím pozvať do Detvy pod Poľanou, Podpolianske folklórne slávnosti tento víkend a ja neviem, či tam sto ľudí, ktorých stretnem a podám im ruku, niekto sa ma spýta, čo v tom parlamente v prípade, ak tento človek bude lobista. Poruším ja zákon, že mu podám ruku, poviem dve vety a odídem? A náhodou podľa tohto zákona nebudem schopný uverejniť, s kým som sa stretol, keďže išlo o veľkú masu ľudí. Budem si musieť pri každom stretnutí pýtať od každého vizitku, prepáčte, dajte mi na vás kontakt, aj keď ste občan z Hornej Dolnej, aby som vaše údaje zverejnil na internetovej stránke. Nehovoriac o tom, že ide o ďalšiu administratívnu náročnosť, každý mesiac podávať nové a nové správy, ktoré, samozrejme, nikto čítať nebude a zaťažia aj tak právnikov, asistentov a osobne ja si predstavujem prácu asistenta, právnika na odbornú prácu a nie na sekretársky výkon. Ale každopádne, ak sa Národná rada tak rozhodne, nemám s tým problém. Nikto z poctivých verejných činiteľov ani so zverejňovaním kontaktov, akýchkoľvek, akékoľvek budú mať, nemá problém. To vám viem garantovať a bude to administratívne náročné, budú riziká, ktoré som popísal, pri všetkej dobrej vôli, samozrejme, nie je s tým problém. Tí, ktorí sú nepoctiví, tak zákon neprináša nič nové. Zákon je akurát kladivom pre tých dobrých, pretože mechanizmy na zisťovania porušenia zákona v predmetnom návrhu zákona nie sú. Hlavné úskalie tohto zákona, pán minister, je v tom, ako som na úvod povedal, že tento zákon nie je proti korupcii. A ja sa znovu pýtam, načo máme zákon, ktorý bude mať len deklaratívny charakter, nebude, v prípade, ak nemáte, samozrejme, máte sankcie, ale ak nemáte mechanizmus na zisťovanie porušení zákona, ak nemáte prostriedky na to, ako by to malo fungovať, je to zákon len preto, aby bol. Aj vzhľadom na to, že v členských krajinách Európskej únie to ešte nie je, nie je zákon, ktorý by bol bežný, a tu si dovolím povedať, nehovorte nám o trendoch, lebo trendy sú také, že žiadna krajina - okrem istých úprav v Európskom parlamente -, predmetnú úpravu zatiaľ neprijala. Podľa vášho vystúpenia, v médiách ste povedali, že proti korupcii máme iné zákony, prostriedky Trestného práva a ja s vami absolútne súhlasím, pán minister. Ale na druhej strane potom povedzme, na čo musíme regulovať alebo zavádzať nové administratívne povinnosti a de facto na strane lobistov legalizovať istú činnosť, ktorá môže mať často pochybnosť o tom, či je úplne legálne, na čo tento zákon. Ak jeho cieľom je transparentnosť, ak jeho cieľom nie je boj proti korupcii, čo je vlastne súčasť vášho prvého vystúpenia. Myslím si, že tu tá vaša logická analýza v tom zlyháva. Transparentnosť, vážený pán minister, bolo možné dokázať, aj ktorá išla ruka v ruke s bojom proti korupcii, pri iných návrhoch zákonov. Podávali sme návrh novely zákona o verejnom obstarávaní, kde sme chceli potlačiť verejné zákazky, pardon, potlačiť, aby boli udeľované priame zákazky, teda rokovacie konanie bez zverejnenia vo verejnom obstarávaní. Tam sme chceli zaviesť väčšiu transparentnosť, čo bol prostriedok boja proti korupcii, ktorá v tomto odvetví je, podľa našich informácií, veľmi výrazná. Tu však napriek vami deklarovanému súhlasu ani poslanecký klub Kresťanskodemokratického hnutia za to nehlasoval. Apropo, ministerstvo vnútra je pri udeľovaní priamych zákaziek jedným z najčastejších rezortov, ktoré v rámci rokovacieho konania bez zverejnenia tieto poskytujú. Bola tu poslanecká novela ústavy kde sme sa, predkladatelia, snažili zaviesť vyššiu transparentnosť a teda odbúraním klientelizmu a korupcie z politického života a to pri financovaní a hospodárení politických strán. Na týchto dvoch príkladoch, pán minister, som chcel poukázať na jedno, že ak chceme zaviesť transparentnosť v nejakom prostredí, to je len prostriedok na to, aby sme odbúrali korupciu a klientelizmus. Vo vašom úvodnom vystúpení ste povedali, že predmetný návrh zákona proti korupcii nie je. Pani poslankyňa, prihláste sa, budete môcť hovoriť. Keďže tento zákon nie je proti korupcii, myslím si, že bolo by potrebné diskutovať o tom, aký je vlastne cieľ a účel zákona. A na základe toho si nájsť nové priority a preto tento návrh zákona by bolo potrebné ešte prepracovať. Aj z toho dôvodu dávam procedurálny návrh na vrátenie predmetného návrhu zákona predkladateľovi na dopracovanie. A ako vidíte, úmyselne nedávam, aby parlament nepokračoval v rokovaní o tomto zákone, lebo si myslím, že je veľmi potrebné aj v oblasti politického života bojovať proti klientelizmu a proti korupcii. Ale prostriedkami, ktoré sú na to určené. Veľmi pekne ďakujem za pozornosť.