B. Bugár, podpredseda NR SR: (2005-03-17):
K. Ondriaš, poslanec: Ďakujem za slovo. Pán predsedajúci, pán minister, dámy a páni, mám len krátku pripomienku, skôr otázku k správe o dostavbe 3. a 4. bloku JE Mochovce, je to tlač 1020. Úvodom by som chcel povedať, že dostavba 3. a 4. bloku JE Mochovce má stáť 42,5 mld. korún. Ja by som sa dotkol jednej dôležitej otázky, prečo vláda nemala a nemá peniaze na dostavbu Jadrovej elektrárne Mochovce za posledných 10 rokov. Keď podľa pána ministra všetko ide dobre, keď hrubá domáca produkcia na Slovensku v stálych cenách je už okolo 30 % vyššia ako pred rokom 1990, vtedy, keď neboli problémy s financovaním stavby jadrovej elektrárne. Takže prečo nie sú peniaze na dostavbu Jadrovej elektrárne Mochovce? Odpoveď na túto otázku by som formuloval ako preambulu problému dostavby Mochoviec, a ja sa ospravedlňujem, ale túto preambulu používam stále, lebo je základom k problémom našej ekonomiky a je základom k všetkým vládnym návrhom a vyhláseniam správ, ktoré dostávame od vlády. Preto sa ju budem snažiť skrátiť. Takže opakujem, dostavba 3. a 4. bloku Jadrovej elektrárne Mochovce má stáť 42,5 mld. korún. Za 15 rokov sa rozpredal náš majetok za 500 mld. korún. Z týchto peňazí neostalo 42,5 mld. korún na dostavbu jadrovej elektrárne. Po druhé. Za posledných 15 rokov sme si požičali ďalších okolo 550 mld. korún. Ani z týchto peňazí sa nenašlo 42,5 mld. na dostavbu Mochoviec. Keby sme mali tieto peniaze, tak z nich by sa dalo dostavať 26 jadrových elektrární typu Mochovce. Keď si zoberiem zníženie produkcie poľnohospodárstva, tak za roky 1990 až 2003 sme stratili 800 mld. korún, čo je v cenách september 2004, za tieto peniaze by sme dostavali ďalších 19 jadrových elektrární Mochovce. Znížením produkcie v stavebníctve sme stratili okolo 1 600 mld. Sk za posledných 14 rokov, za tieto peniaze by sa dostavalo ďalších 38 jadrových elektrární. V súčasnosti kriminalita nás stojí alebo stála v roku 2003 60 mld. korún. Len za tieto peniaze by bolo možné dostavať Jadrovú elektráreň Mochovce a ešte by nám ostalo 17,5 mld. korún na provízie a všetci zainteresovaní by boli spokojní. Ďalšie straty máme z privatizovaných bánk, poisťovní, priemyselných podnikov, služieb do zahraničia, kde strácame zisky a nadhodnotu, ktorá tu ešte pred 15 rokmi bola. Pripomeniem aspoň niektoré zázraky slovenskej privatizácie: Hrubá domáca produkcia v stálych cenách stúpla od roku 1997 do konca roku 2004 zo 100 % na 126 %, čo je kumulatívne zvýšenie produkcie hrubého domáceho produktu za tieto roky, okolo 900 mld. korún. Paradoxne reálne mzdy za toto obdobie sa nezvýšili, nezvýšili sa ani reálne dôchodky, ani sociálne zabezpečenie. Pravdepodobne len za uvedených posledných 7 rokov sa niekde stratilo na Slovensku okolo 900 mld. korún. Keby sme ich mali, tak dostaviame ďalších 21 jadrových elektrární Mochovce. Druhý výsledok zázraku privatizácie podľa správy OSN. Splátky totálneho dlhu Slovenska v zahraničnej mene Total debt service v bežných cenách bolo nasledovné: - v roku 1998 79 mld. korún, - v roku 1999 73 mld. korún, - v roku 2000 126 mld. korún, - v roku 2001 129 mld. korún, - v roku 2002 157 mld. korún. Za tieto peniaze za posledných 5 rokov by sme mohli dostavať ďalších 13 jadrových elektrární typu Mochovce. Samozrejme, dôležitá otázka je: Kde vziať peniaze na dostavbu Mochoviec? Myslím si, že je to už aj tak po termíne, ale odpoveď je taktiež veľmi jednoduchá. Keby sa dalo do poriadku poľnohospodárstvo, aby opäť produkovalo o 69 mld. korún ročne viac, ako kedysi, keby sa dalo do poriadku stavebníctvo, aby opäť produkovalo o 145 mld. korún viac, ako kedysi atď., keby sa vymohli nedobytné bankové úvery, keby sa prešetrila privatizácia, keby zisky z bánk, podnikov, služieb neodchádzali nevieme kde, keby sa odstránili škody páchané kriminalitou, tak by bolo dosť peňazí nielen na dokončenie Mochoviec, ale aj postavenie niekoľkých jadrových elektrární. Ďakujem za pozornosť.