T. Rosová, poslankyňa: (2006-10-17):
Nechcem pridávať alebo opakovať argumenty, ktoré tu zazneli, ale taktiež chcem podčiarknuť to, čo hovoril môj predrečník pán Janiš o absurdnom charaktere ustanovenia, ktorým chce vlastne štát nariadiť obciam, ako narábať s ich vlastnými zdrojmi, s ich vlastnými príjmami. Názory, samozrejme, na to môžu byť rôzne, chcem ale upozorniť, že by to bol naozaj   precedens, ktorý by bol krokom k rozleptávaniu demokratických inštitúcií, k rozleptávaniu princípov decentralizácie, pretože takýmto spôsobom by sme mohli začať nariaďovať obciam používať ich finančné prostriedky na čokoľvek, čo by sme chceli. Takže tuná vidím vážne nebezpečenstvo. Chcem ale pripomenúť, že na toto nebezpečenstvo bola vlastne vláda upozornená aj v pripomienkovom konaní. A ministerstvo si ho musí byť vedomé preto, lebo zo strany ministerstva financií keď podobné ustanovenie vlastne identického obsahu bolo pôvodne navrhnuté ako novela zákona č. 583/2004 Z. z. o rozpočtových pravidlách územnej samosprávy, vyjadrenie ministerstva financií znelo, že určovanie účelu použitia ich vlastných príjmov, myslia sa tým príjmy obcí, možno považovať aj za obmedzovanie rozhodovacích právomocí subjektov územnej samosprávy o použití vlastných príjmov svojich rozpočtov. Takže táto pripomienka bola formulovaná ako zásadná a bola akceptovaná ministerstvom školstva. To, že s rovnakým obsahom sa vlastne dostalo podobné znenie alebo identické znenie do návrhu zákona vlastne č. 596/2003 Z. z., na tom nič nemení. Toľko teda k tomuto faktu o zmene princípu financovania. Novela však obsahuje aj iné minimálne polemické ustanovenia. Pán poslanec Szigeti ocenil zrušenie časového obmedzenia pre garantované minimum, a teda aj pre tvorbu rezervného fondu, ja sa ale vrátim k tomu, čo som už na tejto pôde z tohto miesta raz pripomenula, že tento spôsob riešenia situácie tých škôl, ktoré nie sú schopné z objektívnych dôvodov zmestiť sa do normatívov, nie je systémový, že to je prístup, ktorý vlastne uvrháva tieto školy do stále väčšej a väčšej chudoby preto, lebo z roka na rok im uberá, pričom ich podmienky sa vlastne nemenia. Ak za 3 roky sa ukázalo, že jednoducho majú objektívne príčiny, prečo nedokážu splniť normatív, zmestiť sa do normatívu, tak takisto to bude aj o ďalšie 3 roky a tak ďalej. Lenže štát im bude dávať stále menej a menej. Ja som presvedčená, že situáciu týchto škôl treba riešiť celkom inak než nekonečným predlžovaním výnimiek, že ju treba riešiť systémovo, že ju treba riešiť jednoducho dohodou, že práve tieto školy, ktoré spĺňajú určité kritériá na základe analýzy, budú financované osobitným spôsobom, budú dostávať toľko, aby dokázali prežiť. Takže toľko k druhému spornému ustanoveniu tejto novely. No a vidím tu ešte problém, ktorý už bol zmienený aj pánom poslancom Froncom. A to je kritérium pre výpočet mzdového normatívu, to znamená zaradenie pedagogických zamestnancov do platových tried ako ďalšie kritérium pri výpočte mzdového normatívu. Viem si predstaviť, že by sa takýmto spôsobom dalo aj rozumne ovplyvniť financovanie, a možno tu ani nebol zámer nejaký kontraproduktívny, ale v žiadnom prípade sa to nepodarí, pokiaľ sa to bude uplatňovať lineárne, to znamená, čím vyšší priemer, tým vyšší normatív, preto, lebo tam naozaj vznikne situácia, keď žiaden zodpovedný riaditeľ nezamestná absolventa vysokej školy, ktorý mu bude 7 rokov prinášať menej než dôchodca. Práve pre všetko, čo som uviedla, ale aj pre mnohé iné argumenty, ktoré tu zazneli tak zo strany pani poslankyne Radičovej, ako aj mojich predrečníkov, stotožňujem sa s návrhom spoločného spravodajcu a odporúčam vrátiť túto novelu na prepracovanie. Ďakujem za pozornosť.