Dzurinda, Mikuláš, minister zahraničných vecí SR (2011-03-30):
Ďakujem veľmi pekne. Dobré ráno. Vážený pán predseda Národnej rady, panie poslankyne, páni poslanci, teším sa, že to slnečné pekné dopoludnie venujeme spolu zahraničnej politike a že máte o ňu záujem. To, čo už je menej radostné, sú možno také širšie spoločensko-politické okolnosti, za ktorých sa budeme spolu nad našou zahraničnou politikou zamýšľať. Tie okolnosti majú tri dimenzie, politickú, ekonomickú, ale aj, povedal by som, prírodovednú alebo environmentálnu. Je každému známe na Slovensku, že sa stále boríme s dôsledkami finančnej krízy, že stále gniavi ekonomiky nielen členských štátov Európskej únie, ale aj Spojených štátov a najväčších mocností na svete. Práve v tomto roku v Európe budeme prijímať nevídané opatrenia na to, aby sme minimálne ďalším krízam predchádzali a aby sme tej, s ktorou sa boríme, dôsledky minimalizovali. Žijeme ale aj dobu, keď dochádza k nevídaným pohybom v arabskom svete v severnej Afrike. Ako sme kedysi mali v Česko-Slovensku Pražskú jar, tak vidíme v arabskom svete ako keby jar arabskú, keď sa do pohybu dali ľudové hnutia vo veľkom počte krajín, aby sa aj tam ľudia mohli viac podieľať na verejnom živote a spravovať svoje krajiny. Tento vývoj tiež nepochybne kladie zvýšené nároky na nás všetkých a predovšetkým na slovenskú zahraničnú alebo diplomatickú službu. No ale v neposlednom rade sú to aj prírodné katastrofy, ktoré dnes vyľakali svet, nikoho nenechávajú ľahostajným. Za všetky spomeniem živelnú pohromu v Japonsku s obrovskými a ďalekosiahlymi dôsledkami nepochybne aj na Európu a nepochybne aj na Slovenskú republiku. Toto je, myslím, veľmi vážny rámec, v rámci ktorého sa dnes pohybujeme a ktorý determinuje aj kroky a aktivity zahraničnej služby, zahraničnej politiky. Rok 2010 bol nepochybne na Slovensku poznamenaný parlamentnými voľbami, došlo v polovičke roku ku striedaniu stráží. Myslím, že čo len trošku pozorný divák alebo fanúšik, alebo pozorovateľ zahraničnej politiky mohol v nej pobadať to, čo sa dalo pobadať v politike ako takej na Slovensku, a síce zmenu alebo obrat politiky od politiky, povedal by som, ľahko populistickej niekedy aj menej ľahko populistickej k politike zodpovednej, k politike hodnôt. Toto by som chcel, a myslím si, že to aj viem, ilustrovať na celom rade príbehov, či je to vzťah k našim susedom, či je to spolupráca v rámci Vyšehradskej štvorky, či to je postoj k prenasledovaným ľuďom či možno v najbližšom Bielorusku alebo v najvzdialenejšej Kube, naša politika sa opierala o jasnú, tradičnú, hodnotovú škálu. Zrejme aj preto som pomenoval program zahraničnej politiky pre volebné obdobie politickým desatorom, aby bolo evidentné, že naša politika nie je politikou štyroch svetových strán, pretože taká môže byť každá politika, ale že v rámci týchto svetových strán dokážeme aj rozlišovať, kde ktorý vektor zahraničnej politiky sa nachádza. Myslím si, že práve táto skutočnosť najvýraznejšie charakterizovala zahraničnú politiku v roku 2010. A teraz celkom konkrétne by som vypichol niektoré kľúčové ťažiskové atribúty tejto zahraničnej politiky v minulom roku. Začal by som konštatovaním, že platí, myslím, všeobecná zásada, že zahraničná politika je iba odrazom politiky vnútornej. A preto sme sa snažili správať nielen ako samostatný rezort, rezort zahraničnej služby, rezort diplomacie, ale aj ako organická súčasť vlády Slovenskej republiky. Vo vzťahu k našej ústavnej a zákonnej kompetencii sme za základ považovali rozvinúť aktívnu, priateľskú a perspektívnu susedskú politiku. Myslím, že je všeobecne známe, že keď človek má dobrého suseda, že tak aj hodnota jeho príbytku narastá. A záujmom normálneho človeka je, aby mal suseda dobrého, stabilného, pevného, slušného, priateľského. Tomu zodpovedala aj naša politika voči susedom. Myslím, že nemusím siahodlho hovoriť, že Česká republika je krajinou, s ktorou máme, chvalabohu, nadštandardné a, verím, aj trvalo udržateľne nadštandardné susedské vzťahy. Poľsko vnímame ako strategického partnera. Je to krajina, ktorá je nielen veľká, ale aj politicky nesmierne významná a je súčasťou Weimarskej trojky, má veľmi významné postavenie nielen v európskom, ale aj v omnoho širšom meradle. Nikdy sme s Poľskom nemali žiaden konflikt, rozumieme si jazykovo, sme si ľudsky veľmi blízki. Myslím, že ten potenciál aj pre rozvoj ekonomiky, obchodu, ale aj cestovného ruchu je stále ešte ohromný a nie dostatočne využitý. Myslím si, že naším tradičným dobrým spojencom v Európe môže byť, je a bude Rakúska republika. Nová Dunajská stratégia, ktorá bola iniciovaná Rakúskou republikou, nám ponúka ďalšie konkrétne možnosti na dobrú spoluprácu. Ukrajina je naším najväčším susedom. Je to krajina, ktorá sa usiluje o modernizáciu, transformáciu, v konečnom dôsledku o európsku integráciu. Preto jej venujeme, začali sme jej venovať a budeme jej venovať veľmi výraznú pozornosť. Myslím, že sa k tomu vrátim. Neurobím žiadne prekvapujúce vyhlásenie, keď poviem, že Maďarská republika je najcitlivejší element našej susedskej politiky. Ale aj tu sme mohli zaznamenať po nástupe novej vlády zmenu kurzu od trápnej konfrontácie, ktorá k ničomu nevedie, k sebavedomému, ale kultivovanému presadzovaniu našich záujmov vrátane princípov dobrej, normálnej, znášanlivej a perspektívnej susedskej politiky. Prvého júla sme prevzali predsedníctvo vo Vyšehradskej štvorke. Tomu sme podriadili aj intenzitu našej regionálnej spolupráce. Vždy je dôležitý výsledok pre naozaj fanúšikov zahraničnej politiky. Pripomeniem výrok ministra zahraničných vecí Českej republiky Karla Schwarzenberga, naposledy bol v Bratislave, keď sme mali rozšírené ministerské stretnutie ministrov zahraničných vecí V-4 s krajinami Východného partnerstva, ktoré poctil svojou návštevou aj nemecký minister zahraničných vecí aj šéfka európskej diplomacie Baronesa Ashton a komisár pre rozšírenie Štefan Füle, keď Karel Schwarzenberg povedal, že na takom hodnotnom podujatí Vyšehradskej štvorky ešte nebol. To bol jeho citát, ktorý myslím, hovorí za všetko. A iste nemusím pripomínať politické skúsenosti môjho českého kolegu. Autorita Vyšehradskej štvorky sa prejavila v celom rade konkrétnych hodnotných projektov, od projektov environmentálnych cez infraštruktúrne až po projekty ekonomickej bezpečnosti. Mali sme jasnú agendu a túto sme aj intenzívne rozvíjali. Vlani dôkazom aj rešpektu slovenského predsedníctva bolo ministerské stretnutie ministrov zahraničných vecí V-4 s našimi kolegami západného Balkánu. Nie je to náhoda, viete, že sme sa sústredili na dva vektory zahraničnej politiky. A to je vektor východný, krajiny Východného partnerstva, a vektor juhozápadnej Európy alebo západného Balkánu. Toto stretnutie bolo veľmi významné aj preto, že viaceré krajiny západného Balkánu, bývalej Juhoslávie, urobili práve v minulom roku výrazný obrat smerom k Európe. A myslím, že bez zveličenia môžem prehlásiť, že nie zanedbateľný prínos v tomto obrate má aj Slovenská republika. Pripomínam náš príspevok k tomu, že Srbsko napokon prispôsobilo, upravilo obsah textu rezolúcie k poradnému posudku Medzinárodného súdneho dvora v Haagu, ktorý sa týkal jednostranného vyhlásenia nezávislosti Kosova. Aj vplyvom našich aktivít napokon Srbsko upravilo text tak, že sme mohli za rezolúciu hlasovať všetci, nielen členovia Európskej únie, ale aj Spojené štáty americké. Výrazom veľkej autority samotnej regionálnej spolupráce, ale aj slovenského predsedníctva podľa môjho názoru, a to sú opäť fakty, bola skutočnosť, že pred tromi európskymi summitmi Európskej rady v druhej polovici minulého roku sa stretli premiéri Vyšehradskej štvorky s najvyššími predstaviteľmi Európskej únie, tak s predsedom Európskej komisie pánom Barrosom ako aj s predsedom Európskej rady Van Rompuyom, ako aj s predsedom Európskeho parlamentu pánom Buzekom. Druhý rozmer, ktorý chcem zdôrazniť vo svojom expozé, je naša angažovanosť ako člena Európskej únie, ale aj eurozóny. Aj tu sme zaznamenali po parlamentných voľbách výraznú zmenu. Poviem to rovno, aby som nestrácal veľa času. Po voľbách sme realizovali to, čo sme vyhlasovali alebo, ak chcete, sľubovali občanom pred voľbami. Nepodieľame sa na pôžičke Grécku. A dovolím si to trošku brutálnejšie a menej diplomaticky povedať, že len slepý nevidí dnes, že to bolo rozhodnutie správne, principiálne. Vychádzalo z našich hodnotových skúseností. Vychádzalo z toho, čo pretrpeli občania Slovenskej republiky v období, keď sme riešili 20-percentnú mieru nezamestnanosti, keď sme riešili obrovskú biedu po celom Slovensku, biedu, ktorá súvisela s prechodom našej ekonomiky starej, neperspektívnej na slobodnú, perspektívnu ekonomiku. Všetci si veľmi dobre pamätáme, aké to bolo bolestivé, ale nikomu nie sme do dnešného dňa ani jeden jediný cent dlžní. Dokázali sme to vydržať, aj keď sme boli veľmi dole a veľmi to bolelo. Preto sme sa vzpriečili morálnemu hazardu iných, ktorí si dokázali vylepšovať životné pomery na úkor budúcich generácií. A takto, sa domnievam, nie je možné interpretovať solidaritu, pretože solidarita je jav, kedy sa tí, ktorí vládzu a sú bohatší, solidarizujú s tými, ktorí sú chorí, nevládzu alebo sú chudobnejší. Bez toho, že krajiny a aj politici nebudú znášať dôsledky za svoje nezodpovedné správanie, v Európe v konečnom dôsledku sa z problémov nedostaneme. Toto bolo naše principiálne stanovisko, ktoré sme dokázali obhájiť na všetkých relevantných európskych fórach. Nechce sa mi dnes vám pripomínať, kto len trošku sleduje, ako sa vyvíjajú ratingy jednotlivých ekonomík, vie, o čom hovorím, a vie, že tie riešenia, ktoré sme ponúkali, áno, vrátane bankrotu nezodpovednej krajiny, v Európe to neradi počúvajú, tak hovoria o reštrukturalizácii dlhov, nech sa páči. Bez reštrukturalizácie dlhov, bez toho, že za to nezodpovedné správanie budú pykať všetci, aj komerčné banky, tučné, bohaté, súkromné komerčné banky, nielenže sa nevyhrabeme zo súčasných problémov, ale aj prídu problémy nové. Myslím si, že aj toto bol dôkaz vernosti našej politiky vrátane politiky zahraničnej v oblasti pôsobenia ako európskeho spojenca alebo partnera. Spomeniem v treťom bode dva kľúčové zásadné vektory, na ktoré sa Slovenská zahraničná politika orientuje. A to je západný Balkán a Východné partnerstvo. Myslím, že som spomenul niektoré aktivity, ktoré sme venovali obom zoskupeniam vo formáte Vyšehradskej štvorky, ale chcem doplniť túto informáciu aj tým, že sme veľmi aktívni bilaterálne. Významnú časť oficiálnej rozvojovej pomoci, spoluprácu so slovenskými mimovládkami, ale aj aktivity ministerstva zahraničných vecí venujeme týmto dvom dimenziám našej susedskej politiky alebo zahraničnopolitickej orientácie. Spomeniem len námatkovo, aby to bolo hmatateľné, že v Moldavsku a na Ukrajine sme otvorili tzv. národné konventy. Možno si pamätáte, keď sa Slovensko rozhodlo o vstupe do Európskej únie. Bolo vtedy treba spájať ľudí rôznej farby, rôzneho zmýšľania, poviem to vulgárne, bývalých komunistov, bývalých disidentov, prizvať mládežnícke organizácie, prizvať cirkev, mimovládky. A tak sa zrodil nápad Národného konventu. Myslím si, že to bol dobrý nápad, lebo len za rokovacím stolom sa dajú hľadať východiská. A tak ponúkame transfer našich skúseností. Na ministerstve zahraničných vecí sme vlani zriadili Centrum pre zdieľanie skúseností. Výsledkom našich aktivít je, že sám som otvoril takýto konvent v Moldavsku pred ostatnými parlamentnými voľbami v novembri. Kolega Ježovica ho otvoril na Ukrajine. Teraz 4. apríla ho otvárame v Čiernej Hore. Významná časť prostriedkov našej rozvojovej pomoci smeruje do týchto krajín na obnovu škôl, ale aj napr. v Moldavsku aj do obcí na zabezpečenie pitnej vody. Veľmi sme aktívni v krajinách bývalej Juhoslávie. Spomenul som veľmi pozitívny obrat a jednoznačný príklon Srbska k Európskej únii. Rovnako sme aktívni aj voči Čiernej Hore. A zvyšujeme svoje aktivity, budeme zvyšovať svoje aktivity voči Bosne a Hercegovine. Chorváti potrebujú urobiť do Únie posledný krok, ale k tomu sa ešte vrátim. Boli sme veľmi aktívni v Bielorusku. Boli tam prezidentské voľby na sklonku uplynulého roku, preto sa k tomu potom vrátim v tej druhej časti, ale boli sme veľmi aktívni v Bielorusku pred voľbami, počas volieb naším monitoringom, spoluprácou s mimovládkami. Štvrtý element, ktorý chcem zdôrazniť, je ekonomický rozmer našej zahraničnej služby. Myslím si, že aj vďaka porozumeniu koaličných partnerov, najmä SaS, sa nám podaril krok, ktorý sa nám dlho nedaril urobiť. A to je znovu integrovať obchodné zastúpenia pod jeden rezort. Bolo nenormálne, že sme mali dva druhy ambasád v zahraničí. Bolo nenormálne, že obchodní zástupcovia si robili, čo chceli, alebo nerobili, pretože boli ďaleko spod dozoru. Je úplne normálne, že nielenže budú v rámci našich misií fungovať títo obchodní zástupcovia, ale je úplne normálne, že ekonomizácia našej zahraničnej služby sa stáva úplnou prioritou našej politiky. To vám hovorím otvorene. Chcem vám povedať dopredu, že v júli na výročnom stretnutí s našim diplomatickým zborom toto bude priorita číslo jeden. Opäť sa k tomu vrátim krátko v druhej časti, ale to, že sme sa dokázali politicky dohodnúť v rámci koalície, to, že sme to technicky zabezpečili, to, že od 1. januára tohto roku sú obchodné zastúpenia integrálnou súčasťou našich ambasád alebo zahraničnej služby, považujem za významný prínos. Piata zastávka bude venovaná energetickej bezpečnosti. Už som sa zmienil o našom stretnutí s kolegami západného Balkánu. Pripomeniem, že moji kolegovia z V-4 v rámci tohto stretnutia sa zúčastnili sprievodnej konferencie GLOBSEC, ktorá je venovaná otázkam globálnej bezpečnosti. Vtedy sme vyjadrovali viacero želaní. Niektoré z nich sa medzi tým stali skutočnosťou. Počas návštevy maďarského premiéra bola podpísaná zmluva o plynovom prepojení medzi Veľkým Krtíšom a obcou Vecsés na druhej strane. Za krátky čas, verím, bude toto plynové prepojenie realitou. Rovnako som informovaný, že sú pripravené zmluvy o budúcich zmluvách o prepojení plynových sústav, slovenskej a poľskej. Takže verím, že do niekoľkých málo rokov bude severojužné plynové prepojenie realitou, čo nepochybne prispeje k diverzifikácii, a teda k zvýšeniu energetickej bezpečnosti Slovenskej republiky. Rovnako vám chcem pripomenúť, že tesne pred Vianocami som sa s kolegom Miškovom zúčastnil v Baumgartene otvorenia tzv. reverzného spätného chodu. Teda bude možné v prípade, že by, nedajbože, došlo k podobným problémom ako začiatkom roku 2009, ťahať plyn aj zo západu na Slovensko, a nie tak, že budeme o to bojovať niekoľko dlhých dní alebo týždňov, ale, ľudovo povedané, otočením jednej páky. No a napokon spomeniem ešte ďalší rozmer, ktorý nie je tak viditeľný. Ale keď sa človek dostane do núdzovej pozície, je veľmi vážny. A to sú naše konzulárne služby. Vo svete je veľa nešťastia, žiaľ. Vždy sa snažíme ľuďom pomáhať, či to bol incident na letisku v Moskve alebo to bola evakuácia ľudí z Egypta, kde náš špeciál zviezol nielen Slovákov, ale aj Čechov, Maďarov a príslušníkov iných krajín. Alebo to bolo potom v Líbyi. Ale je to ešte stále v Japonsku. Všade tam sa snažíme poskytovať konzulárne služby zo všetkých síl. Spomeniem aj príbeh chlapca, ktorý je unesený do Egypta, ktorého matka, starí rodičia sú veľmi nešťastní, lebo súdy rozhodli, že patrí matke na Slovensko, ale úrady ho nevedia alebo nechcú z Egypta vydať. Vyvíjame enormné úsilie aj na politickom poli, aby sme dokázali zabezpečiť či už využiteľnosť práva alebo takých štandardov, aby ľudské práva boli dodržiavané a aby záujmy občanov Európskej únie, a teda aj Slovenskej republiky boli chránené. Pán predseda, spomeniem v druhej časti teda už len niekoľko aktivít, ktoré vlastne budú kontinuitou alebo pokračovaním aktivít, ktoré sme rozbehli minulého roku, lebo domnievam sa, že aj preto výbor odporučil, aby sme to spojili. Mnoho z toho, čo sme rozbehli v druhej polovici minulého roku, sa stalo prioritou pre rok aktuálny. Veľmi intenzívne rozvíjame a budeme rozvíjať naše susedské vzťahy. Rok 2011 je a mal by byť rokom strednej Európy. Prvého júla odovzdáme predsednícku štafetu Vyšehradskej štvorky Českej republike. Viete, že Maďarsko predsedá Európskej únii, viete, že priority maďarského predsedníctva sú veľmi významné. Mnohé sú kľúčové aj pre Slovenskú republiku. Niektoré sú nové, ale veľmi dôležité, ako je riešenie rómskej problematiky. Maďarsko v polovici roka odovzdá štafetu predsedníctva Európskej únie Poľskej republike. Viem, že Poliaci chcú zorganizovať podobný summit s východnými partnermi, s krajinami Východného partnerstva, ale na vyššej úrovni premiérskej, čo bude nadväzovať na aktivity rozbehnuté počas slovenského predsedníctva. Budeme rozvíjať novú oblasť, oblasť Dunajskej stratégie. V júni na summite by formálne mala byť schválená. Viete, že sú tam konkrétne oblasti, viete, že tieto konkrétne oblasti, ktoré majú dopad, môžu mať, verím, že to tak bude, dopad na ľudí. Majú svojich sponzorov, aj Slovensko sponzoruje dve oblasti. Verím, že Dunajská stratégia bude ďalším hnacím motorom rozvoja nášho regiónu. Čo sa týka susedov, budeme pokračovať v tom, aby sme si naozaj udržali s Čechmi to nadštandardné partnerstvo, s Poliakmi zase partnerstvo strategické. Budeme sa usilovať, aby s Maďarskom bolo menej nedorozumení a viacej principiálnych riešení, ktoré sú a budú na prospech občanov Slovenskej republiky. Veľmi intenzívne sa budeme venovať Ukrajine. Na výbore som bol poctený a potešený záujmom poslancov o tento vektor. Máme veľmi konkrétne predstavy, ako aktívne na Ukrajine pôsobiť či už ďalším zvoľňovaním vízovej povinnosti alebo, ak chcete, vízovou liberalizáciou až po veľmi konkrétne projekty reformné, modernizačné, ktoré potrebuje Ukrajina v jednotlivých rezortoch, v jednotlivých segmentoch. V rámci našich priorít budeme, samozrejme, dbať o krajiny Východného partnerstva a o krajiny západného Balkánu. Špecifickú pozornosť venujeme a budeme venovať Bielorusku. Mohli ste si prečítať, všimnúť, že pred stretnutím V-4 plus Východné partnerstvo som prijal šiestich predstaviteľov bieloruskej opozície, bývalých prezidentských kandidátov, politických väzňov. Mohli ste si všimnúť, že sme zorganizovali verejné zhromaždenie na Hviezdoslavovom námestí na podporu väznených bieloruských aktivistov. Môžem vám prezradiť, že som pred mesiacom napísal Baronese Ashton žiadosť, aby sme sa k Bielorusku vrátili na marcovom summite Európskej rady, na Rade pre zahraničnú politiku. A chcem vás informovať, že pracujeme na našej predstave, ako sa správať voči bieloruskému režimu tak, aby prepustil politických väzňov. Hovorím o tom preto, aby ste mali konkrétnu informáciu o tom, že to nie sú len reči, ale aj konkrétne aktivity, ktoré budeme tohto roku na prospech občanov Bieloruska rozvíjať. Rovnako chcem vás informovať, že máme konkrétnu predstavu o pomoci nielen Bielorusku, o aktivitách na Ukrajine, ale aj Moldavsku, že máme veľké plány, ako tejto krajine, ktorá by mohla byť prvou európskou vlajkou v krajinách Východného partnerstva, naďalej tak konkrétne pomáhať, ako sme pomáhali doposiaľ. No a chceme byť aktívnejší aj v takých citlivých témach, ako je vzťah Azerbajdžanu a Arménska, kde hlavne Náhorný Karabach je veľmi nepríjemným problémom. A chceme byť aktívnejší aj v Gruzínsku. Čo sa týka krajín bývalej Juhoslávie, veríme, že rok 2011 bude nesmierne významný pre tri krajiny minimálne. Po prvé, veríme, že Chorváti dokončia svoje prístupové rokovania. Bolo by dobré, keby to bolo ešte pod maďarským predsedníctvom. Dňa 26. apríla cestujem do Záhrebu. Pozval som rakúskeho kolegu, aby sme boli hlasnejší, možno silnejší. Chceme veľmi silno podporiť Chorvátov a presviedčať aj Komisiu aj partnerov v Európskej únii, aby sa Chorvátov nebáli, aby sme prekonali únavu z rozšírenia a aby Chorváti dostali teda zelenú, ako som povedal, schválením záverečnej kapitoly a ukončením prístupových rokovaní. Druhou a treťou krajinou, ktorá tohto roku môže zaznamenať významný úspech, je Čierna Hora a Srbsko. Rok 2011 by mal byť rokom začatia negociačných rozhovorov, Čierna Hora už má pozitívne avis, Srbi zažiadali, verím, že pozitívne hodnotenie dostanú. Na Bruselskom fóre cez víkend som si dovolil, lebo na jednom z panelov sedel prezident Tadič a predseda vlády Lukšič, takú metaforu, že mi to pripomína Česko-Slovensko po roku 1992, keď sme sa mierovo rozdelili, aby sme sa o 12 rokov znovu reintegrovali, alebo, keď chcete, zišli v jednej rodine v Európskej únii. Bolo to veľmi, veľmi povzbudzujúce vidieť vedľa seba prezidenta Srbska, predsedu vlády Čiernej Hory s plánmi, ktoré boli veľmi podobné tým našim po roku 1992. A, samozrejme, nezabudol som im pripomenúť, že mám pocit, že vzťahy medzi Slovákmi a Čechmi nikdy neboli lepšie, ako sú dnes. Čo sa týka druhej, možno ťažko to vážiť, možno aj prvej priority, tá je úplne jasná, ochrana našej spoločnej meny a nášho spoločného Európskeho partnerstva. Máme eminentný záujem na stabilnej spoločnej mene, na dynamike a konkurencieschopnosti jednak členských štátov Európskej únie, ale EÚ aj ako celku. Preto sa veľmi aktívne správame, veľmi aktívne. Viete, že významné veci sa už udiali, že prebieha takzvaný ekonomický semester po prvýkrát, kolega Mikloš musí v apríli predložiť prvú predstavu o štátnom rozpočte, ktorá bude verifikovaná, konzultovaná na európskej úrovni, aby bola dôvera, aby sme si plnili záväzky znižovať deficity verejných financií. Viete, že sa pripravuje schválenie významného legislatívneho balíka šiestich zákonov, tak aby sme boli disciplinovanejší, zodpovednejší a aj trestaní, keď nebudeme zodpovední. Viete, že sa pripravuje inštitúcia o tri roky, aby mohla poslúžiť pre výkyvy jednotlivých ekonomik, ale za prísnych podmienok a presných transparentných pravidiel. Ale zároveň chcem vás informovať, čo pozorní pozorovatelia zahraničnej politiky vedia, že najmä kolegovi Miklošovi, ale viacerí sme mu pomáhali, sa podarilo presadiť spravodlivejší distribučný kľúč, ktorý na druhej strane šetrí aj veľké peniaze Slovákov, pretože Slovensko bude prispievať na tú budúcu inštitúciu známu pod názvom ESM alebo, ak chceme, Európsky stabilizačný mechanizmus podstatne menej peňazí, pretože sme dokázali, že ten kľúč by mal byť spravodlivejší. Nebudem sa už veľmi vracať k ďalším témam, ktoré som rozvíjal v predchádzajúcej časti, len pripomeniem, že nesmierne dôležitou prioritou aktuálneho roku bude ekonomická dimenzia našej zahraničnej služby. Vrcholí verejná súťaž o prvého obchoďáka v rezorte, poviem to tak ľudovo, na generálneho riaditeľa príslušnej sekcie. Doslova v týchto dňoch bude vymenovaný. A potom budeme reformovať celú sieť našich obchodných zastúpení tak, aby tam boli ľudia kvalitní a aby pokrývala tie regióny, tie územia, kde máme veľký potenciál umiestňovať naše výrobky, získavať investície, rozvíjať obchod a cestovný ruch, cestovný ruch obojsmerný, nielen zo Slovenska von, ale aj zo sveta na Slovensko, lebo aj Slovensko má v oblasti cestovného ruchu nielen čo ponúknuť dnes, lebo som presvedčený, že má aj ohromný potenciál. Spomeniem vnútornú reformu rezortu. K 30. júnu ju pripravujeme bez veľkého kriku. Chcem vás informovať, že ku koncu roku sme znížili stavy o 9,2 %. Súčasťou reformy k 30. júnu bude nielen zoštíhlenie rezortu, ale, som hlboko presvedčený, aj jeho zásadné skvalitnenie. Aj my potrebujeme novú krv, aj my chceme dosiahnuť viacej muziky za menej peňazí. Som o tom hlboko presvedčený, že to sa dá. Ako behám po svete, tak stále sa presviedčam, koľko máme veľa kvalitných mladých talentovaných ľudí, ktorým je potrebné dať šancu aj na našich misiách, ale aj v našej centrále. Panie poslankyne, páni poslanci chcem ešte spomenúť dve skutočnosti, skôr ako sa pokúsim o záverečný odsek. Tou prvou skutočnosťou je fakt, že súčasťou zahraničnej služby je nielen pôsobenie ministerstva zahraničných vecí, naše aktivity, ale, samozrejme, aj pôsobenie vrcholných ústavných činiteľov. Ja som sa zmienil o niektorých aktivitách predsedníčky vlády. Chcem doplniť túto informáciu aj o tri nesmierne vážne misie, ktoré vykonal prezident Slovenskej republiky v minulom roku, na ktorých som mal česť ho aj sprevádzať a ktoré boli významné. Po prvé to bolo úspešné vystúpenie pána prezidenta na Valnom zhromaždení Organizácie Spojených národov v New Yorku. Po druhé to bolo nemenej úspešné vystúpenie a pôsobenie na summite Organizácie pre bezpečnosť a spoluprácu v Európe, ktorej členovia sa po dlhých, dlhých rokoch stretli, a to v Kazachstane s nádejou oživiť dialóg o riešení zmrazených konfliktov, ktorých, žiaľ, aj v našej blízkosti je ešte veľmi veľa. No a napokon sa zmienim o misii pána prezidenta Gašparoviča na summite Severoatlantickej aliancie, kde aj vďaka aktívnemu príspevku Slovenska bol schválený Nový strategický koncept. Samozrejme, tak pán prezident, ako aj pani premiérka, ako aj predseda Národnej rady absolvovali viaceré významné zahraničné cesty. Prijali viacerých významných zahraničných hostí. Slovensko je krajinou vyhľadávanou, je krajinou, ktorú najmä v tých oblastiach, ktoré som spomenul ako naše priority, zahraničie načúva a zaujíma sa o naše skúsenosti. Možno doplním tú informáciu aj o to, že ja som navštívil všetky susedné krajiny, ale bol som aj v Amerike, v Paríži a v Berlíne. A druhá vec, ktorú som chcel ešte doplniť, je fakt, že sme si plnili, a, myslím, celkom úspešne, svoje záväzky v mierových misiách, tak na Cypre, kde pôsobíme pod zástavou OSN, tak v Afganistane, kde pôsobíme pod zástavou aliancie ako aj v Bosne a Hercegovine, kde pôsobíme pod zástavou Európskej únie. Takže, dámy a páni, pokúsil som sa o taký komplexnejší pohľad na naše aktivity v roku predchádzajúcom, pokúsil som sa vás informovať, ako vnímame svoje priority v roku aktuálnom. Chcel by som to zhrnúť do ubezpečenia, že veľmi dobre si uvedomujeme, že našou povinnosťou je presadzovať, obhajovať naše slovenské záujmy a zároveň že je našou povinnosťou, aby sme boli prínosní pre dobrú susedskú politiku, pre regionálne zoskupenie, pre Vyšehradskú štvorku, samozrejme, aj v širšom priestore, a že je našou povinnosťou byť platným prínosným partnerom tak v rodine Európskej únie, ako aj v transatlantickom spoločenstve. Tomu sa budeme v roku 2011 venovať zo všetkých síl. Ďakujem vám veľmi pekne za pozornosť. (Potlesk.)