P. Frešo, poslanec: (2009-02-06):
Zmyslom tejto novely je, aby do procesu, kedy sa vydáva stavebné rozhodnutie alebo vôbec sa povoľuje takáto veľká skládka, mohli aktívne zasiahnuť priamo volení zástupcovia ľudí, ktorých sa to dotýka. Inými slovami, jedná sa o to, aby keď sa dotýka nejaká stavba zdravia ľudí, keď sa nejaká stavba dotýka kvality života ľudí, a to skládka bezpochyby sa dotýka, aby volení zástupcovia na miestnej úrovni a volení zástupcovia v rámci regiónu mohli hlasovaním rozhodnúť o tom, či chcú, alebo nechcú v katastri svojej obce mať príslušnú skládku. Toto riešenie alebo tomuto riešeniu ma vlastne primäla situácia v Pezinku, ja by som ju veľmi krátko zhrnul, kde sa tam nachádzame. Situácia v Pezinku je taká, že platný územný plán podľa istého právneho výkladu alebo väčšinového právneho výkladu neumožňuje stavať skládku. Napriek tomu a napriek rozhodnutiam, ktoré tam urobilo mesto Pezinok, tak napriek tomu tá skládka je prakticky dnes dobudovaná. Celý minulý rok sa občania Pezinka pokúšali, aby tento ich názor, ktorý vyjadrovali, aby vo všeobecnom záväznom nariadení v územnom pláne bol rešpektovaný. Občania sa o to pokúšali nielen tým, že ich úrad vydával rozhodnutia a konal, občania sa o to pokúšali aj tým spôsobom, že ich občianska iniciatíva „Nechceme, skládka nepatrí do mesta“, ich občianska iniciatíva usporiadala mítingy, oslovovala poslancov, oslovovala ministerstvo životného prostredia, dokonca sedela u samého pána premiéra. Výsledok je ten, že prakticky skládka dnes tam je takmer dobudovaná, a výsledok je ten, že občania, ktorí nechcú mať skládku v Pezinku, jednoducho majú pár sto metrov od centra. To, že ju tam naozaj nechcú mať, sa mohol presvedčiť každý, kto sa zúčastnil čo len jednej takejto akcie. Sám som bol na takých akciách, kde ľudia s deťmi prešli niekoľko kilometrov peši, aby videli, aká skládka sa buduje, proti čomu vlastne protestujú. Sám som bol na akciách, kde sa stovky až tisíce občanov na námestí zhromaždili, aby dali svoj protest jasne najavo. Cez rôzne právne kľučky, cez rôzne konania, ktoré ešte spomeniem vo svojom vystúpení, nakoniec táto skládka existuje a občania Pezinka sa domáhajú v odvolacom konaní toho, aby nebola nakoniec povolená. Čo je dôležité povedať, je, že štát v tomto zlyhal a orgány, ktoré o tom mali rozhodnúť, jednoducho zlyhali. Prehadzovali si celý problém ako horúci zemiak, niekoľkokrát sme to tu mali dokonca na pôde Národnej rady, kde SDKÚ – DS navrhovalo, aby sme o tom rokovali v pléne, aby sme sa porozprávali o tom, ako je možné, keď občania jedného stredne veľkého mesta nechcú mať skládku, prečo ju musia mať pár sto metrov od centra. Vďaka hlasom koalície bolo zablokované takéto rokovanie. Mali sme dokonca dva poslanecké prieskumy, kde sme sa stretli s takou obrovskou aroganciou zo strany úradníkov, že keď sme hovorili, že na skládke sa pracuje, tak boli úradníci, ktorí povedali, že nie, nepracuje sa. Nie, nepracovalo sa v konkrétny deň, stretávali sme sa s úplnými absurdnosťami. Občania Pezinka sa dostali do situácie, kedy majú pocit, že čelia istej mašinérii a nemôžu tú mašinériu nejakým spôsobom zastaviť. Úplný vrchol tej mašinérie bol vlastne niekde v druhej polovici minulého roka, kedy sa občania Pezinka dozvedeli, že pôvodný majiteľ, ktorý je mimochodom previazaný so stranou SMER, že pôvodný majiteľ zase skládku už nebuduje, že ju buduje istá anonymná zahraničná spoločnosť a že vlastne s tým nemá nič spoločného, takisto ako aj majiteľ pozemku pod skládkou, ktorý bol zhodou okolností šéfom krajského stavebného úradu, ktorý o jednom tom povolení v celom tom reťazci aj tento krajský stavebný úrad rozhodol. Vtedy nastala istá ďalšia mašinéria, obracali sa občania Pezinka na ministerstvo životného prostredia rôznymi podaniami, ktoré sa snažilo doručiť tejto zahraničnej spoločnosti rôzne rozhodnutia, aby po niekoľkých mesiacoch takéhoto divadla sa nakoniec zistilo, a to bude skoro presný citát, že vnútorným auditom táto zahraničná spoločnosť zistila, že s tou skládkou nemá nič spoločné. Nemá nič spoločné a, samozrejme, stavia ju pôvodná spoločnosť, v ktorej sú zaangažované osoby blízke vládnej strane. V tomto prípade mi nejde o to, aby sme preberali len tú politickú rovinu, či je správne, aby vládna strana cez svojich ľudí mala nejakým spôsobom prsty v skládke, či je správne, aby vládna strana ignorovala hlas občanov. To sa nakoniec ukáže vo voľbách. Ukáže sa vo voľbách, či občania budú natoľko neprezieraví, že znova budú voliť politikov, minimálne v regióne Pezinok, ktorí im tú skládku svojím nekonaním umožnili vlastne mať pod nosom. To, prečo si myslím, že je alebo čo je dôležité na pôde Národnej rady, o čom rozprávať, je, ako tomu zabrániť? Ako tomu systémovo zabrániť, aby sa podobný jav nestal nielen v Pezinku, ale napríklad teraz najbližšie aj v Smoleniciach. A aj po porade s kolegami nenašiel som iné riešenie, nenašiel som iné riešenie, ako pripraviť takú novelu zákona, že ten, kto bude chcieť vystavať skládku regionálneho rozsahu alebo bude chcieť vystavať skládku pre nebezpečné odpady, alebo bude chcieť exitujúcu skládku týmto spôsobom rozšíriť, si bude musieť vypýtať priamo súhlas zastupiteľstva v tej konkrétnej obci a priamo súhlas vyššieho územného celku. Pre tých pozornejších, aj z radov koalície, podobný návrh zákona som predkladal na jeseň v parlamente a skutočný záujem o to, aby sa na Slovensku podobné veci, ako sa dejú v Pezinku, nestávali, aby bolo dokonca podobným veciam zabránené zákonom, ma viedlo k tomu, že som tento návrh upravil. Tú najproblémovejšiu vec, ktorá bola kritizovaná zo strany koalície, ale aj časti opozície, a to bola tá, že sa povinne vyžadovali súhlasy zastupiteľstiev okolitých obcí, som vypustil a teraz máme pred sebou taký zjemnený variant tohto zákona, ktorý ale plne nasleduje účel, pre ktorý tento zákon vznikol. Plne nasleduje účel, pre ktorý tento zákon vznikol. Ja ten účel opíšem jednoducho. Keď sme v krajine, kde zlyhávajú štátne inštitúcie, keď sme v krajine, kde je problém s rešpektovaním všeobecne záväzného nariadenia, keď sme v krajine, kde sa nerešpektuje územný plán, a je jedno, z akého dôvodu, tak potom sa treba obrátiť na tých najpovolanejších. Treba sa obrátiť na tých najpovolanejších, ktorí to môžu rozhodnúť. Tými nie sú štátni úradníci, ktorí tvrdia oproti jasným fotografiám, že na skládke sa nepracuje, keď sa pracuje. Tými nie sú ani ministri, ktorí nedokážu doručiť rozhodnutie o pozastavení prác na skládke firme, o ktorej sa neskôr ukáže, že so skládkou nemá nič spoločné. Tými nie sú ani funkcionári SMER-u, ktorí s touto skládkou súvisia, a tými nie sú ani iné osoby s veľmi, veľmi pochybnou minulosťou, ktoré sa do celého procesu zapoja. Dokonca tými nie sú ani súdy, o ktorých rozhodnutiach, verím, že ešte budeme polemizovať aj v prípade pezinskej skládky. Tými najpovolanejšími, ktorí o tom môžu rozhodnúť, a mali by rozhodnúť v týchto prípadoch, sú ľudia, ktorí budú nútení žiť, nútení žiť naozaj v špine a smrade konkrétnej skládky, ktorí budú nútení žiť a chodiť v iných prípadoch okolo skládky nebezpečného odpadu so svojimi deťmi. To sú ľudia, ktorí budú mať strach, že ich dieťa dostane práve kvôli takejto skládke rakovinu alebo v lepšom prípade, v úvodzovkách, alergiu. To budú ľudia alebo to by mali byť ľudia, ktorí majú právo v demokratickej spoločnosti na životné prostredie, ktoré ich neohrozuje, a na kvalitu života, ktorá je na úrovni. Preto som zvolil ten model, že priamo volení zástupcovia, to znamená poslanci obce alebo mestského zastupiteľstva a poslanci vyššieho územného celku, hlasovaním a prijatým uznesením, ktoré sa povinne bude vyžadovať v podobných prípadoch, pokiaľ tento zákon prejde. Je úplne evidentné, že pokiaľ by Národná rada Slovenskej republiky prijala takýto zákon, tak by vlastne prinútila investorov, aby sa chovali k občanom priateľsky. Aby sa chovali k občanom priateľsky a vyjednávali s ich zvolenými zástupcami, ktorí by mali v ruke túto páku, o tom, kde umiestniť takúto skládku, aké parametre má mať takáto skládka a hlavne ako zabezpečiť, že občania sa touto skládkou alebo nejakou inou nebudú cítiť ohrození. V podstate by zrovnoprávnila ten veľmi nerovnoprávny vzťah a v Pezinku až úplne, až by som povedal, hororové rozmery nadobúdajúci vzťah medzi tým, kto má záujem niečo vybudovať, ergo skládku, a kto sa kľudne skrýva za zahraničné spoločnosti, pričom vieme všetci, kto to je. Pričom vieme všetci, kto to je, a dokonca týchto ľudí má niekto v straníckych štruktúrach. Vieme všetci, kto to je, a napriek tomu sa bude skrývať, a občanmi mesta, ktorí sú jasní ľudia, ktorí si zvolili svoju reprezentáciu, a títo ľudia vlastne sú v nerovnoprávnom postavení zoči-voči takémuto stavebníkovi. Tento zákon umožní alebo táto novela zákona umožní zrovnoprávniť toto postavenie. Dá do rúk mestám a obciam patričnú zbraň, dá do rúk vyšším územným celkom, ktoré napríklad v prípade Pezinku mlčia. Mlčia, až to je úplne trápne. Nielenže mlčia poslanci, ktorí sú poslanci VÚC dokonca aj z Pezinka, mlčia o tomto prípade, ale mlčí aj samotný župan. Dá im do ruky zbraň, proti ktorej budú musieť takíto stavitelia skládok začať praktizovať to, čo je u nás v spoločnosti žiadané a čakané – a to je slušné chovanie. Budú musieť vyjednávať o tom, keď budú chcieť skládku nebezpečného odpadu alebo veľkú skládku vybudovať, budú musieť jednoducho vyjednávať s príslušnou obcou a s príslušným vyšším územným celkom. Na potenciálnu námietku, že vlastne takúto legislatívu máme, by som veľmi, veľmi rád každému odporučil, aby sa išiel do tej skládky v Pezinku pozrieť. Nielenže legislatívu máme, máme mnoho všelijakých brzdných mechanizmov, ktoré majú zastúpiť práva občanov, ale zároveň máme aj jednu veľkú skládku pár sto metrov od centra Pezinku, ktorú nikto nechce. Čiže vtedy je čas pre nás zákonodarcov prísť s riešením, dokonca si myslím, že pre zodpovedných zákonodarcov je čas prísť s jednoduchým riešením, veľmi ťažko právne napadnuteľným. Ťažko sa bude kľučkovať pri pár riadkoch a jasnej reči, obráťme sa na demokraticky zvolených občanov, ťažko sa bude kľučkovať rôznym právnym kanceláriám, ťažko sa bude kľučkovať rôznym osobám s pochybnou minulosťou, ťažko sa bude kľučkovať dokonca aj straníckym nominantom, ktorí zastupujú obe strany, to znamená na jednej strane svoje vrecko a na druhej strane štát. Veľmi ťažko sa bude kľučkovať. A preto by som vás chcel poprosiť, pokiaľ si myslíte, že je dobré, aby občania nemali strach o svoje zdravie, pokiaľ si myslíte, že je dobré, aby deti vyrastali v prostredí, ktoré nebude škodlivé, pokiaľ si myslíte, že občania majú právo si vybrať, pokiaľ sa jedná o životu nebezpečné látky, tak zahlasujte za zákon, ktorý sme do parlamentu predložili. Ďakujem.