Zemková, Miloslava, generálna riaditeľka Rozhlasu a televízie Slovenska (2012-06-20):
Vážená Národná rada Slovenskej republiky, vážený pán predseda, ďakujem za slovo a za možnosť vystúpiť pred vami. Vážim si to z viacerých dôvodov, no najmä preto, že nie je politická strana, ku ktorej by som patrila, a nie je poslanec, ktorý by mohol za mňa rozprávať. V tomto zmysle som naozaj nezávislou riaditeľkou. Vystúpim vo veci, ktorá je pre mňa osobne veľmi nepríjemná a právne je naozaj problematická. Máte pred sebou návrh na uznesenie, ktorého prípadným schválením dôjde k môjmu odvolaniu z funkcie generálnej riaditeľky Rozhlasu a televízie Slovenska a ktorému predchádzalo uznesenie č. 20 výboru pre kultúru a médiá, ktorým ma výbor navrhol odvolať, a uznesenie č. 22, ktorým včera schválil návrh na moje odvolanie. V predloženom materiáli máte aj odôvodnenie. A to je problematické. Dôvodom môjho odvolania má byť údajné porušenie povinností v § 15 ods. 3 písm. h) zákona o Rozhlase a televízii Slovenska. K porušeniu malo dôjsť tým... (Ruch v sále. Krátka pauza.) Ďakujem. K porušeniu malo dôjsť tým, že som vopred neinformovala Radu RTVS o zámere zverejniť výzvu v obchodnej súťaži s názvom „Nájom budovy alebo priestorov mediálneho komplexu pre účely plnenia úloh RTVS stanovených zákonom č. 532/2010 Z. z. o Rozhlase a televízii Slovenska.“ Dovoľujem si vám teda povedať svoj názor na súvislosti ustanovení paragrafov 15 ods. 3 písm. h) a § 18 ods. 4 písm. c) zákona o Rozhlase a televízii Slovenska, podľa ktorých ma navrhli odvolať. Svoj názor opieram o tri analýzy nezávislých advokátov a o ustálenú aplikačnú prax orgánov RTVS. (Vždy, keď budem citovať paragrafy, pôjde o zákon o Rozhlase a televízii Slovenska.) Podľa § 15 ods. 3 písm. h)... (Pani riaditeľke priniesli pohár vody.), ďakujem pekne, „generálny riaditeľ písomne informuje radu o zámere vstúpiť do zmluvného záväzku, ktorého predmetom je plnenie, ktoré presahuje sumu 100-tisíc eur“. Ustanovenie nehovorí nič o povinnosti informovať o zámere zverejniť výzvu v akejkoľvek súťaži. Z platného znenia je zrejmé, že ku vzniku informačnej povinnosti je splnenie, je nevyhnutné splnenie dvoch podmienok súčasne: musí existovať zámer podpísať konkrétnu zmluvu (vtedy vzniká zmluvný záväzok) a musí ísť o zmluvu s plnením nad 100-tisíc eur. Ustanovenie neobsahuje žiadnu lehotu, v ktorej má generálny riaditeľ túto povinnosť splniť. Zmluvný vzťah potrebuje mať najmenej dve náležitosti – a to strany zmluvného vzťahu a jeho predmet. Ak len jedna z týchto náležitostí chýba, nie je možné hovoriť o zmluvnom vzťahu ani o zmluvnom záväzku. V tomto prípade chýba nielen druhá zmluvná strana, ale aj presný predmet, lebo majú potenciálne vyjsť práve zo súťaže. Takže zatiaľ nie je možné identifikovať zmluvný vzťah a nie je možné splniť povinnosť podľa § 15 ods. 3 písm. h). Ak sa v zdôvodnení návrhu hovorí, že súťaž je konaním smerujúcim k vstupu do nejakého bližšie neurčeného zmluvného vzťahu a že teda zámer existuje skôr, než je známy zmluvný partner, treba sa ešte pozrieť na lehotu, kedy má informačná povinnosť sa plniť a tiež na cenu plnenia. Zákon žiadnu lehotu neurčuje, ale vieme, že splnenie informačnej povinnosti má slúžiť rade ako orgánu dohľadu pre jej účely, inak povedané Rada RTVS je adresátom informácie a je tým orgánom, ktorého činnosť by bola dotknutá, ak by som informačnú povinnosť nesplnila. Má právo teda určiť lehotu, ak ju neurčuje zákon. Citujem uznesenie č. 84 z roku 2011: „Rada RTVS žiada generálnu riaditeľku, aby informáciu v zmysle § 15 ods. 3 písm. h) o zámere vstúpiť do zmluvného záväzku, ktorého plnenie presahuje sumu 100-tisíc eur, predkladala rade najmenej 7 dní pred uzavretím takéhoto záväzku.“ Teda sedem dní pred podpisom zmluvy. Kvalitatívnym znakom zmluvného vzťahu je plnenie, ktoré presahuje sumu 100-tisíc eur. Do dnešného dňa nevieme cenu predmetu plnenia z potenciálneho zmluvného vzťahu, a preto ani nemôže byť splnená podmienka na vznik informačnej povinnosti. V odôvodnení návrhu na moje odvolanie sa píše, že je možné predpokladať, že plnenie RTVS presiahne sumu 100-tisíc eur. No ale na druhej strane je však možné predpokladať, že žiaden súťažiaci nesplní náročné podmienky súťaže, že generálny riaditeľ ani nemusí s potenciálnym víťazom do zmluvného vzťahu vstúpiť a že súťaž môže byť kedykoľvek zrušená. To všetko totiž v súťažných podmienkach je. Treba si ale uvedomiť, že zákon vôbec nehovorí o predpokladoch. V praxi sa ustálene aplikuje § 15 ods. 3 písm. h) tak, že jednoduchým listom rade oznamujem v príslušných kolónkach: konkrétneho zmluvného partnera, presný predmet zmluvy, zmluvné obdobie, cenu plnenia a tiež termín uzatvorenia, teda podpísania zmluvy. Ani jednu z týchto náležitostí štandardizovanej informácie nie je možné v tomto prípade splniť. Ako a čo som teda mala radu, o čom som ju mala informovať? Ak naozaj o zámere zverejniť alebo vypísať obchodnú verejnú súťaž, tak takúto povinnosť mi v žiadnom svojom ustanovení zákon neukladá. Nehovoriac o tom, že by to malo byť vopred. O obchodnej verejnej súťaži vôbec informovať nemusím. Napriek tomu som o súťaži radu informovala a vychádzala som pritom z analógie v prípade verejných obstarávaní, ktorú zákon rieši. Aké to má súvislosti s odvolacím paragrafom? Paragraf 18 ods. 4 písm. c) hovorí: „Národná rada môže na návrh príslušného výboru Národnej rady odvolať generálneho riaditeľa, ak nesplnil povinnosť podľa § 15 ods. 3 písm. e), h) a i) predtým, ako začal vo veciach, ktoré majú byť predmetom návrhov podľa týchto ustanovení, konať.“ Len v § 15 ods. 3 písm. e) a i) ide o návrhy. Je to návrh rozpočtu a návrh na podnikateľský zámer. Rozhodne ale nejde o návrhy, ktoré sa majú získať v súťaži, lebo tie predkladajú súťažiaci Rozhlasu a televízie Slovenska, nie generálna riaditeľka rade. Podľa § 15 ods. 3 písm. h) však nejde o predkladanie návrhov rade, ale o predkladanie informácie. A rada aj inak koná – návrhy schvaľuje, no informáciu len berie na vedomie. Alebo k nej zaujme stanovisko, ak ju prerokuje, ale ani to nemusí. Informácia teda nie je návrh. V prípade tých návrhov, ktoré rada schvaľuje, „začať vo veci konať“ znamená realizovať rozpočet alebo podnikateľský zámer pred schválením radou alebo bez schválenia. V prípade informácie o zámere vstúpiť do zmluvného záväzku to znamená až samotné uzatvorenie zmluvného vzťahu, čiže podpísanie zmluvy, lebo až tento úkon znamená konanie vo veci, ktorá mala byť predmetom informačnej povinnosti. Ku konaniu teda nedošlo. V odôvodnení, ktoré pred sebou máte, sa píše, že na odvolanie netreba splniť podmienku, aby predmetný zmluvný záväzok bol aj platne uzavretý a že rozhodujúcou je skutočnosť, že generálna riaditeľka vo veci začala konať. Takéto vysvetlenie je proti zmyslu právnej úpravy, je v rozpore so zámerom legislatívneho návrhu a neguje aplikačnú prax, ktorá sa ustálila medzi radou ako prijímateľom informácie a generálnou riaditeľkou ako osobou povinnou plniť. Fakty sú také, že písomná informácia o súťaži bola rade predložená 19. 4. 2012. Takže nielen predtým, ako sa začne vo veci konať, zmluva bude, ak nejaká bude, bude najskôr v septembri tohto roku, ale aj v lehote určenej samotnou radou. Dodnes nie je známe, či vôbec pôjde o taký zmluvný vzťah, na ktorý sa táto povinnosť bude vzťahovať a dodnes nie je známe, či vôbec o nejaký zmluvný vzťah pôjde. Nemohlo teda dôjsť k porušeniu § 15 ods. 3 písm. h). A nebol ani naplnený odvolací dôvod podľa § 18 ods. 4 písm. c), lebo nedošlo k uzatvoreniu žiadneho zmluvného vzťahu, nedošlo ku konaniu vo veci. Niet právneho ani vecného dôvodu na moje odvolanie. Po vecnej stránke nevznikla a nemohla vzniknúť žiadna škoda a tiež nešlo o konanie, ktoré by bolo akokoľvek narušením verejného záujmu. Naopak, motiváciou k vypísaniu obchodnej verejnej súťaže, je to pravda, bolo nájsť také riešenie, ktoré bude podstatne lacnejšie ako súčasný stav a bude viesť k výraznému šetreniu verejných zdrojov. Aký je teda skutočný dôvod na moje odvolanie? Vážené plénum, rozumiem tomu, že súčasná parlamentná väčšina a možno aj vláda Slovenskej republiky má inú predstavu o osobe generálneho riaditeľa Rozhlasu a televízie Slovenska, a za týchto okolností je aj výkon mojej funkcie sťažený, lebo inštitúcia v nasledujúcom období bude mať ešte ďaleko od finančnej a ekonomickej nezávislosti. Cítim stratu dôvery, súvisí to pravdepodobne so spôsobom voľby do funkcie generálneho riaditeľa, mnohí z vás ma považujú za politického kandidáta bývalej parlamentnej väčšiny. Nie je to tak, no voľba ktoréhokoľvek generálneho riaditeľa v parlamente nesie so sebou toto riziko. Ale nerozumiem argumentom, ktoré nie sú zákonné, ktoré mi účelovo pripisujú vykonštruované pochybenie. Svoju funkciu si vykonávam čestne a veľmi vážne. Možno máte predsa len záujem dozvedieť sa niečo o Rozhlase a televízii Slovenska aj z iného pohľadu. Je to inštitúcia, ktorá sa má čím pochváliť. Projekt prvých etáp fúzie Slovenského rozhlasu a Slovenskej televízie, ktorý sa začal 1. 1. 2011, sme úspešne zrealizovali napriek veľmi krátkej prípravnej fáze. Ide o jav v európskych pomeroch neobvyklý, fúzie takéhoto typu sa v Európe pripravujú a realizujú niekoľko rokov. Proces spájania sme realizovali súbežne s ekonomickým a hospodárskym ozdravením inštitúcie, ktorá začala svoju činnosť s enormným zadlžením a s kumulovanou stratou vo výške 46 miliónov eur. V priebehu roka 2011 sme na prevádzkových nákladoch ušetrili 35 miliónov eur a inštitúcia ukončila hospodársky rok so ziskom 22 miliónov eur. Spustili sme technickú a technologickú obnovu televízie, do programu sme investovali podstatne viac financií ako v roku 2010, nielen do programov, ktoré dnes vytiahol bulvár, ale do stoviek ďalších. Rozhlas a televízia Slovenska je dnes ozdravená, je konsolidovaná, nemá dlhy a je pripravená na rozvojovú fázu. Zverejnili sme výročnú správu, ktorá o tom podrobne vypovedá. Aj momentálne je RTVS v stabilnej kondícii, k polroku 2012 bude mať viac než dobré výsledky. Čísla počúvanosti rozhlasu stúpajú a krivku televíznej sledovanosti, ktorá kontinuálne klesala, sa nám podarilo zastabilizovať. Počítame s jej nárastom, indikujú ho totiž čísla z posledného obdobia. Iste v prvých krokoch a v prvých rokoch treba robiť zmeny, ktoré sú nepríjemné, sú bolestné a sú nepopulárne. Pri každej veľkej zmene je to tak. Rozhlas sa nám podarilo ozdraviť za 3 roky a do spojenia vstupoval v dobrej, vyrovnanej kondícii. S ozdravením televízie sme len začali a už máme dobré výsledky. A vy teraz máte návrh na moje odvolanie s odôvodnením, že som si vraj nesplnila oznamovaciu povinnosť voči rade, hoci sama rada môj postup za porušenie zákona nepovažuje. Vážené plénum Národnej rady Slovenskej republiky, výbor pre kultúru a médiá mal možno naozaj iné právne stanovisko alebo inak interpretuje ustanovenia § 15 a 18 v tejto vykonštruovanej kauze, ale citujem: „Slovenská republika je právny štát založený na princípe právnej istoty a predvídateľnosti právnych noriem, pričom nejasné a neurčité právne normy nemožno vykladať na ťarchu adresáta právnej normy, ale vždy sú na ťarchu tvorcu právnej normy." Koniec citátu. Ide o citát z nálezu Ústavného súdu Slovenskej republiky. Idete ma potrestať za to, že niektorí právnici inak interpretujú ustanovenia zákona o RTVS, než ako ich chápu a ustálene realizujú orgány Rozhlasu a televízie Slovenska – adresáti právnej normy. Ďakujem a vážim si to, že ste ma vypočuli. Dovidenia. (Potlesk.)