B. Bugár, podpredseda NR SR: (2003-09-24):
J. Ševc, poslanec: Žiaľ, návrh zákona o sociálnom poistení je tak rýchlo ušitý, až je zlý. Ak bude prijatý v predloženej dikcii, bude mať také katastrofálne dôsledky na slovenskú spoločnosť, že si to mnohí ľudia ešte ani nevedia predstaviť. Možno ani jeho autori a predkladatelia, pretože ich nemožno považovať až za takých bezohladných a nemorálnych. Zdôrazňovaním, že ak bude prijatý, vyjadrujem naše reálne obavy, že bude prijatý, pretože súčasná koalícia pri predkladaní a prijímaní zákonov v Národnej rade  jednoducho kalkuluje so svojou mechanickou väčšinou. Ignoruje skutočnú demokraciu, ktorá spočíva vo vôli väčšiny ľudí, v jeho potrebách a záujmoch. Keď Konfederácia odborových zväzov vyjadrila požiadavku, že schvaľovaniu takejto významnej právnej normy by mala predchádzať celonárodná diskusia, aby sa predišlo negatívnym dopadom na občanov, keďže všetky  reformy v sociálnej oblasti by sa mali robiť v prospech občanov, pán minister Kaník to zamietol. Vraj predmetný návrh je dielom najlepších našich a svetových odborníkov. Zrejme mal na mysli predovšetkým seba a jeho skupinu. Neodpustil si ani poznámku, že nemôžeme v tomto prípade čerpať skúsenosti zo starej Európy, pretože je v sociálnej sfére neefektívna a nemoderná. Neviem, ktoré štáty mal na mysli a bral ich do úvahy. V politike sa vždy zneužívala krátkosť ľudskej pamäti. Nie sme však ešte takí starí, aby sme si nepamätali katastrofálne dôsledky projektov exportov Svetovej banky a iných medzinárodných finančných skupín v Latinskej Amerike a v iných oblastiach sveta. A aj keď sa chcú radiť s medzinárodnými expertmi, nemali  by zabúdať, že ide predovšetkým o záujmy občanov Slovenska, a nie o cudzie záujmy. V tomto kontexte vzniká celkom opodstatnená otázka a možno skutočne pán minister Kaník a vláda s týmto vládnym návrhom zákona o sociálnom poistení chcú dosiahnuť čosi, čo nie je v prospech, ale na úkor občanov? Nie je to vylúčené. Už prvá vláda Mikuláša Dzurindu vždy veľmi hlasno a vehementne hovorila o potrebe reformy dôchodkového systému, keď pomýšľala na privatizáciu takzvaného slovenského striebra. Potom sa peniaze použili vždy na niečo iné. Dnes je na rade opäť predaj 51 percent podielov bývalých najväčších a najsolventnejších podnikov. Treba do cudzích rúk odovzdať aj slovenské elektrárne. Po dôkladnom oboznámení sa s vládnym návrhom zákona o sociálnom poistení v kontexte širších súvislostí vzniká celý rad znepokojujúcich otázok a pochybností. Vychádzajú na povrch veľmi reálne riziká, ktorá nabádajú k opatrnosti a dôkladnejšiemu domysleniu podstatných otázok s cieľom vytvoriť nevyhnutné poistky pre prípad nefunkčnosti sociálneho systému v dôsledku nefunkčnosti niektorých jeho prvkov. Vážení páni, vážené dámy. Vlády a parlamenty odchádzajú, ale ľudia zostávajú. Dovoľte mi, aby som sa zmienil aspoň o týchto podstatných záležitostiach, ktoré sú v zákone. Po prvé. Návrh posúva sociálne zabezpečenie občanov z pozície solidarity do takmer absolútnej  preferencie zásluhovosti. Znížením sociálnej solidarity na minimum zo spoločnosti vytlačí princíp solidarity. Slovensko prestáva byť sociálnym štátom. To má pravdu pán minister Kaník, keď hovorí, že občan musí byť zodpovedný sám za seba, a nie aby bol zodpovedný zaňho štát. Konfederácia odborových zväzov oprávnene proti tomu argumentuje, že na takýto prístup štátu k sociálnej ochrane doplatia najmä občania s nízkymi a podpriemernými príjmami, u ktorých na základe nového spôsobu výpočtu dávok príde k sociálnemu vylúčeniu. V dôsledku prijatia návrhu zákona sa ešte viac rozšíri skupina občanov závislá od dávok sociálnej pomoci, ktorá už dnes predstavuje viac ako 10 percent z celej populácie. Desaťtisícky  a možno statisíce ľudí, ktorí statočne pracovali štyridsať a viac rokov a riadne si platili sociálne poistenie,  pocíti, že sa im zníži úroveň ich sociálneho zabezpečenia  až na takú mieru, že budú odkázaní žobrať od štátu finančné prostriedky, aby vôbec prežili. Najväčšia irónia predloženého vládneho návrhu zákona o sociálnom poistení je v tom, že sa stane nástrojom na vytláčanie princípu solidarity zo slovenskej spoločnosti vzápätí po tom, keď Konvent o budúcnosti Európy prijíma návrh Ústavnej zmluvy Únie, v ktorom sa  hovorí, a včera sme boli toho svedkom. „S vedomím svojho duchovného a morálneho dedičstva je Únia založená na nedeliteľných a univerzálnych hodnotách ľudskej dôstojnosti, slobody, rovnosti a solidarity.“ V úplnej zhode s citovaným my tvrdíme, v spoločnosti, v štáte, v krajine, kde je potlačovaná solidarita, je potlačovaná aj ľudská dôstojnosť, sloboda a rovnosť. Treba sa z toho aj z našej minulosti poučiť. My sme sa poučili. Po druhé. Nástrahou je aj druhý a tretí pilier i z hľadiska iných aspektov. Najmä súkromné správcovské subjekty. Ešte máme v živej pamäti sugestívne vystúpenia niektorých poslancov tu v Národnej rade, keď vehementne a demagogicky presadzovali čo najväčší počet zdravotných poisťovní. V zápale za spravodlivú vec neváhali prevalcovať každého, kto by sa im postavil do cesty. Aký je žalostný výsledok a dôsledok terajšieho hazardérstva, netreba ani hovoriť. Nielen vytunelované desiatky miliárd, ktoré musia zaplatiť daňoví poplatníci, ale aj taká situácia v zdravotníctve, ktorej sú občania nielen svedkami, ale aj obeťami. Dnes majú ľudia obavy, ako to dopadne s novými správcovskými subjektmi. Pán minister Kaník robí všetko preto, aby rozptýlil tieto obavy. Neviem, do akej miery sa mu to darí, ale treba chodiť medzi ľudí. Hlavne zdôrazňovaním, že štát bude na 100 percent garantovať prípadné kataklizmy. Tieto ubezpečenia zo strany ministra vyvolávajú ďalšie otázky. Koľko desiatok, respektíve stoviek miliárd už zaplatili daňoví poplatníci za množstvo pochybných vládnych garancií? Prečo pán minister Kaník a vláda presadzujú súkromné správcovské subjekty v takej citlivej oblasti? Aké tam budú platy? Koľko z prostriedkov poistencov pôjde na kontá iných? A najmä na kontá ponovembrových zbohatlíkov? Medzi ľudom koluje veľa takýchto a podobných ešte tvrdších otázok. Vážené kolegyne, kolegovia, všímajme si tieto názory ľudí. Z toho, čo som povedal, vyplýva, že veľa v návrhu treba dopracovať, ale aj mnohé vysvetliť ľuďom. Zmeny treba, ale treba konštruktívne. Predložený návrh v skutočnosti nebol riadne prerokovaný a schválený v tripartite. Sme toho názoru, že je potrebné, aby Národná rada návrh vrátila dopracovanie a schválenie v tripartite. Preto podávam takýto procedurálny návrh, aby návrh Národná rada vrátila na dopracovanie a schválenie v tripartite. V prípade, že sa tak nestane, poslanecký klub KSS odporúča, aby požiadavky Konfederácie odborových zväzov boli plne zohľadnené v procese prerokúvania. Náš poslanec Hrdlička vystúpi k týmto pozmeňujúcim zákonom. Klub poslancov KSS vládny návrh zákona o sociálnom poistení v predloženej dikcii odmieta, pretože je v rozpore so záujmami občanov Slovenskej republiky a v rozpore s princípom solidarity, ktorý je jeden zo štyroch základných pilierov Európskej únie. Je asociálny a skrýva v sebe veľmi nebezpečné riziká, ktoré môžu ohroziť sociálny zmier a vyvolať nezvládnuteľné pnutie v spoločnosti. Vážení páni, vypúšťate džin, ktorý nezvládnete. Ďakujem. (Potlesk.)