Žitňanská, Lucia, ministerka spravodlivosti SR (2010-08-11):
Ďakujem veľmi pekne. Uchádzala som sa o slovo ešte v rozprave, ale v každom prípade cítim potrebu k tejto debate povedať pár slov, pretože si myslím, že imunita poslancov, aj imunita sudcov je téma, ktorá si zaslúži solídnu diskusiu. A čo mňa prekvapuje celú dobu, odkedy táto téma je témou, že táto debata prebieha cez médiá. A keď príde táto téma do parlamentu, tak debata ako keby prestala. A témou diskusie sa stali nejaké obštrukčné, formálne alebo iné dôvody, prečo teraz nie je ten správny čas tú vecnú debatu viesť. Pretože ja som presvedčená, že prvé čítanie o návrhu vládneho zákona je presne ten priestor, kedy aj deň môžeme stráviť tým, aby sme si vyjasňovali, prečo obmedzenie imunity áno, prečo nie. Či zahrnúť do tohto návrhu zákona aj obmedzenie imunity sudcov alebo nie. Pretože, kde inde, by táto debata mala prebehnúť. Treba si povedať, že tento návrh presne v tejto identickej podobe prvýkrát uzrel svetlo sveta, keď ho navrhol vtedajší minister Lipšic do pripomienkového konania. Bolo to niekedy v roku 2003 alebo v roku 2004. V tom čase bol predmetom aj odbornej debaty. Tento identický návrh bol trikrát predložený počas minulého volebného obdobia v tejto identickej podobe. A diskutovalo sa o ňom v odborných kruhoch. Diskutovalo sa o ňom v médiách, ale nediskutovalo sa meritórne o ňom naozaj solídnym spôsobom v tomto parlamente. Zašlo to až tak ďaleko, že verejnosť, a to som sa spätne dozvedela, verejnosť si vlastne ani nebola vedomá toho, že v tejto identickej podobe tento návrh je predložený parlamentu naozaj štvrtýkrát, a že veľmi málo ľudí zachytilo, že obmedzenie imunity sudov nie je nová téma, ale že leží na stole tohto parlamentu už piaty rok, vlastne, pretože tak často bol tento návrh predkladaný. Ja to hovorím naschvál a hovorím to preto, pretože zase nie v tejto sále, ale z médií som sa dozvedela, že poslanci SMER-u sú za obmedzenie imunity poslancov, ale majú problém s obmedzením imunity sudcov, a že možno opozičná strana SMER podporí zúženie imunity poslancov, pokiaľ z návrhu bude vypustená právna úprava sudcov. A ja si myslím, že prvé čítanie je ten čas, kedy o tom treba rozprávať, a preto ma veľmi mrzí, že poslanci SMER-u, ktorí toto majú ako tému, sa rozhodli opakovane nediskutovať o tejto téme a obštruovať túto tému. A celé to vyzerá na hľadanie ďalšej zámienky, prečo o tomto návrhu nerokovať, a prečo tento návrh neschváliť. Ale keďže v médiách sa hovorí o tom, že imunita sudcov je iná téma ako imunita poslancov, a keďže som očakávala, že to bude téma na debatu práve v prvom čítaní, nestalo sa tak, tak si dovoľujem k tomu niečo povedať, pretože si myslím, že keď sa zase verejnosť dozvie cez médiá, že imunita sudcov je iný problém ako imunita poslancov, tak stojí za to, aby k tomu bolo aj vyjadrenie predkladateľa. Ako som už povedala, to nie je nový návrh v identickej podobe vo vzťahu k obmedzeniu imunity poslancov aj sudcov. Tento návrh je predložený tejto snemovni štvrtýkrát. Dnes je imunita sudcov rovnocenne upravená ako imunita poslancov. Ja som presvedčená o tom, že rovnocenné postavenie všetkých ústavných činiteľov je na mieste. Je naozaj paradoxné, a tu naozaj nadväzujem vlastne na to, čo hovoril pán poslanec Číž, a s čím sa vysporiadal pán poslanec Beblavý, že sú to práve tieto skupiny, poslanci a sudcovia, ktorí tvoria právny štát, majú najväčšiu obavu zo zneužívania inštitúcií právneho štátu, a pritom majú v rukách všetky nástroje na to, aby tieto inštitúcie fungovali. A ja si naozaj nemyslím, ja si naozaj nemyslím, že môžme občanom Slovenska povedať, že nezvládame sfunkčniť inštitúcie právneho štátu, seba budeme chrániť, a keď budú zneužívané voči obyčajným občanom, tak, no čo už. Takže ja si myslím, a tu súhlasím s pánom poslancom Beblavým, že toto riziko musíme uniesť, a naopak sme povinní urobiť všetko pre to, aby inštitúcie právneho štátu fungovali. Dovoľte, aby som sa vyjadrila ešte k jednému argumentu, ktorý zaznel cez médiá. A je to dôležité, aby naozaj to nebol dôvod alebo zámienka, prečo sa vážne nezaoberať týmto návrhom zákona. Tým argumentom, ktorý sa používa, prečo imunita sudcov nie, je inštitút pozastavenia výkonu funkcie sudcu, ktorý má v rukách minister spravodlivosti podľa súčasnej právnej úpravy. Ja musím povedať, že to, čo bolo povedané v médiách ako argumenty, bolo veľmi, veľmi nepresné a veľmi, veľmi zavádzajúce, pretože za prvé, si treba uvedomiť, že keď už tým základným argumentom je zneužívanie polície a budovanie predstavy v ľuďoch, že policajt naozaj na Slovensku si môže len tak vyfabulovať trestný čin, to sú argumenty, ktoré sú podľa mňa scestné. My hovoríme, my hovoríme občanom, že proste policajt si vymyslí trestný čin na poslanca, čo si môže alebo na sudcu a počujú to občania z úst predsedu Najvyššieho súdu, čo si môžu myslieť. Však sa musia začať báť chodiť po ulici. Ale v každom prípade okrem toho, že si nemyslím, že je to také ľahké a v zásade skúsenosť ani nehovorí o tom, pretože nepamätáme si takúto situáciu. Tým najsilnejším argumentom, ktorý sa používa, pokiaľ ide o problém zúženia imunity sudcov, je naozaj oprávnenie ministra spravodlivosti pozastaviť výkon funkcie sudcovi. Tu treba povedať, že aj keď by bolo začaté trestné stíhanie voči sudcovi, tak minister nemá povinnosť, iba možnosť pozastaviť výkon funkcie, nemôže tak urobiť vo všetkých prípadoch trestného stíhania, len v takých prípadoch, kde by išlo o trestné stíhanie pre taký skutok, za ktoré je možné odvolať sudcu z funkcie. To znamená, muselo by ísť o úmyselný trestný čin. Za druhé, treba povedať, že minister spravodlivosti má toto oprávnenie aj v prípade disciplinárneho stíhania sudcu, ktorý môže na rozdiel od trestného stíhania dokonca sám iniciovať a zároveň dočasne pozastaviť výkon funkcie sudcu, tiež nie v každom prípade disciplinárneho stíhania, ale len takého závažného, kde sa navrhuje sankcia odvolania z funkcie sudcu. A to je vážne oprávnenie výkonnej moci. A ja som pripravená, keď tu budú návrhy noviel sudcovských zákonov o tomto oprávnení, naozaj vážne diskutovať, ale som presvedčená o tom, že to nie je problém právnej úpravy imunity, že je to problém právnej úpravy dočasného pozastavenia výkonu sudcu, ale hlavne, že je to problém Súdnej rady, ktorá predstavuje aj podľa právnej úpravy tú brzdu, ktorá môže zabrániť šikanóznemu dočasnému pozastaveniu výkonu funkcie sudcu. A dovoľte si, pretože považujem túto debatu za falošnú, a to, že sa táto téma začala cez médiá a je mi ľúto, že nie tu, pretože tu by sme si to mohli vyjasňovať, že táto téma sa začala vyťahovať ako zámienka. Ako zámienka pre to, prečo neschváliť zúženie imunity ústavných činiteľov. Dovolím si povedať, že vnímam túto debatu, tak ako sa vedie veľmi zavádzajúco a nepresne, ako debatu falošnú a trošičku paradoxnú, pretože boli to minulé štyri roky, kedy áno, inštitút dočasného pozastavenia výkonu funkcie sudcu, som o tom hlboko presvedčená, bol zneužívaný. Nie v súvislosti s trestným stíhaním sudcu, nie v súvislosti s trestným stíhaním sudcu, nebol tam žiadny problém s tým, či má alebo nemá sudca imunitu, ale pod vedením sudcu, ministra alebo akokoľvek to mám nazvať, bol tento inštitút zneužívaný. Domnievam sa, trúfam si povedať, že Súdna rada v minulom období zložená poväčšine zo sudcov, absolútne zlyhala pri svojej funkcii chrániť nezávislosť justície a tieto šikanózne dočasné pozastavenia v súvislosti so šikanóznymi disciplinárnymi konaniami sudcov, potvrdzovala a nechala ich v platnosti. A to je maslo na hlave predchádzajúcej vlády a strany SMER, ktorá tohto sudcu, ministra v tejto pozícii nechala a trpela. Je mi ľúto, musím to povedať. A dnes pre mňa to, čo čítam cez médiá, to, čo čítam cez médiá, musím označiť za, musím označiť za debatu, ktorá je podľa mňa falošná a nemôžem sa zbaviť dojmu, že nie je záujem obmedziť imunitu ústavných činiteľov, pretože niektorým politikom a niektorým sudcom tento stav vyhovuje. Ďakujem pekne. (Potlesk.)