Galko, Ľubomír, poslanec NR SR (2013-10-24):
Ďakujem pekne. Vážená pani predsedajúca, vážená pani ministerka, vážené kolegyne, poslanci, vážené kolegyne, vážení kolegovia, chcel by som hneď na úvod oceniť to, že pani ministerka Zvolenská tu ešte stále sedí naozaj nepretržite, prakticky len s jednou prestávkou od začiatku, kedy schôdza začala. No, smutné je to, že tu sedí sama, ale k tomu sa ešte dostanem vo svojom vystúpení. Dnes bolo povedaného toho naozaj veľmi veľa. Padli tu, myslím si, že pomerne vierohodné a relevantné argumenty, takže ja už si dovolím len pár krátkych postrehov a určité zhrnutie. Zopakujem to, čo tu zaznelo už viackrát. Pani ministerka, najsmutnejšie na celom tomto dnešnom dni, zároveň najsmutnejšie aj vo vašom prejave je to, že u vás absentovala akákoľvek ľútosť. Toto hodnotím ako naozaj stratu súdnosti vládneho úradníka vo vašej pozícii. Samozrejme, že nielenže chýbala akákoľvek ľútosť, ale či už vo vašom prejave, alebo v prejave vašich kolegov zaznievalo len nejaké odbáčanie, zahmlievanie, odpútavanie pozornosti, dokonca – z toho som bol naozaj veľmi nemilo prekvapený – vychvaľovanie samej seba. Nezazneli žiadne argumenty na vašu obranu. O to zarážajúcejšie je to, že sa na vás absolútne, ale absolútne vykašlali všetci vaši kolegovia. Jediný, kto vystúpil na vašu takpovediac „obhajobu“, bol kolega Raši ako spravodajca a ja som veľmi pozorne počúval jeho vystúpenie. Mimochodom, je to ten váš kolega, o ktorom aj vrabce čvirikajú, že vás v roku 2014 nahradí na vašom ministerskom poste a čaká sa len na to, kedy budú komunálne voľby. Tento váš kolega sa vás vo vašom vystúpení vôbec nezastal. Vôbec. On tu rozprával o exministrovi Uhliarikovi, rozprával tu o všelijakých liekoch a nejakých onkologických ochoreniach, ale on sa vás vôbec nezastal. Ani jeden jediný argument vo váš prospech nepovedal. Presne takisto sa zachoval aj podpredseda vlády a minister vnútra Robert Kaliňák, ktorého sem nahnali, aby tu obhajoval neobhájiteľné. On ten čas v podstate využil len na to, aby tu vyvolal hádku s nejakými poslancami, aby sa tu nejakým spôsobom snažil niekoho vyprovokovať. A presne takto isto sa správali aj všetci vaši kolegovia, ktorí reagovali vo faktických poznámkach. Ja som ani v jednej faktickej poznámke nezaznamenal nejaké argumenty, ktoré by vyvracali tie vážne dôvody, kvôli ktorým tu dnes sme. Opäť aj v tých faktických poznámkach zaznievali len provokácie, urážky, nadávky, zahmlievania a obviňovania z nejakých kampaní do vyšších územných celkov a tak ďalej atď. Ani jeden jediný argument. Dokonca ešte aj kolega poslanec Jarjabek zdúchol normálne, on sa prihlásil do rozpravy a normálne zdrhol z tejto sály, lebo si uvedomil, že v podstate by nemal na vašu obranu čo povedať. Jediný, kto ešte teoreticky by mohol nejakým spôsobom vystúpiť a povedať niečo rozumné k veci, je z vašej strany kolega Valocký, ale ja si myslím, že uňho je to v dôsledku nejakého lahodného moku, neviem, ako sa to presne skloňuje, a že on si to ešte rozmyslí alebo že ho kolegovia za tento pult nepustia, lebo utrpí on aj strana SMER hanbu, pokiaľ sa sem postaví. Takže žiaden argument, žiadna obrana zo strany kolegov. Ja si pamätám, keď ste odvolávali pani Radičovú ako predsedníčku vlády, my sme tu boli celú noc. Na jej obranu vystúpili prakticky pomaly všetci ministri, ja som bol nejaký siedmy alebo ôsmy v poradí ako minister, ktorý som vystúpil v rozprave a takisto ako aj ona, takisto sme tu aj my všetci boli celú noc, sme sa tu striedali. Bolo nás tu naozaj veľké množstvo. Pani ministerka, ako sa cítite teraz taká sama? Ako si to vysvetľujete? To je obrovské politické gesto, toto, zo strany vašich kolegov. Obrovské politické gesto. Ani jeden tu nie je. Ani jeden jediný. Viete, ono mi je vás vlastne tak trochu aj ľúto, lebo si myslím, že sa musíte cítiť veľmi, veľmi, veľmi zle pri takomto silnom politickom geste zo strany vašich kolegov. Oni sa na vás vykašľali. Ministri, spravodajca, kolegovia poslanci, oni vám neveria. Oni vám neveria, že nenesiete politickú vinu, a preto sa na vás vykašľali, preto zdúchli, a tí, čo nezdúchli, tak sú ticho. Viete, môže mi vás byť na jednej strane ľúto, ale na druhej strane platí také porekadlo. Chcem povedať, že „každý si je strojcom svojho šťastia“. Ja vás osobne nejak moc nepoznám, možno ste v podstate aj slušný človek alebo boli ste slušný človek, keď ste išli do politiky, ale to porekadlo znie: „Nemiešaj sa medzi otruby, lebo ťa zožerú svine.“ Typickým príkladom, si myslím, že je aj váš kolega pán spravodajca Raši, ktorý sa tiež niekedy, možno s dobrým úmyslom, zamiešal medzi otruby a dnes ho „pomyslene“, metaforicky, tie svine zožrali. To môžem konštatovať po tom jeho vystúpení. A zamiešanie sa medzi tieto otruby je fatálna chyba. Pani ministerka, tie svine, ktoré vás zožerú, sú už blízko. Chcel by som vás na záver vyzvať, vyhláste, že vám je to všetko ľúto. Vyhláste, že kašlete na nejaké vaše pomyslené úspechy, kúpte kvety a choďte za tou rodinou tej mladej panej, ktorá zomrela. Poplačte si spolu s nimi. Dokážete, že ten cynizmus, ten obrovský cynizmus a arogancia, ktorá sálala, doslova sálala z toho vášho vystúpenia, bola len jednorazové zlyhanie. Ja som presvedčený, že u mnohých ľudí, minimálne u mňa, u mňa určite, dosiahnete to, že si povedia, tá Zuzana Zvolenská je politicky vinná a mala by ísť z ministerstva okamžite preč, ale kus sebareflexie u seba, aj keď oneskorene, predsa len našla. A určite sa vám bude dnes večer a aj v iné dni predsa len lepšie zaspávať. Ďakujem vám za pozornosť.