V. Novotný, poslanec: (2007-09-20):
Vážený pán minister, interpelujem vás vo veci návrhu nariadenia vlády Slovenskej republiky o verejnej minimálnej sieti poskytovateľov zdravotnej starostlivosti. Na úvod mi dovoľte, aby som sa úprimne poďakoval úradníkom, expertom ministerstva zdravotníctva a vašim poradcom a osobne aj vám, pán minister, že ste konečne odišli od nezmyselných zámerov administratívno-byrokratického rušenia nemocníc, o ktorých ste uvažovali vo všetkých vašich správach, ktoré prerokovala vlády Slovenskej republiky, resp. Národná rada Slovenskej republiky na jar tohto roku. Zvlášť mám na mysli správu o pripravovanej reštrukturalizácii siete zdravotníckych zariadení, ktorú vláda vzala na vedomie vo februári 2007 a správu o stave optimalizácie siete zdravotníckych zariadení, o ktorej vláda Slovenskej republiky nakoniec ani nerokovala. Chcem povedať, že je nesporné a SDKÚ – DS vždy tvrdila, že máme na Slovensku väčšiu kapacitu lôžok, ako reálne potrebujeme. Podľa ministerských jarných správ a prepočtov nepotrebujeme 6 200 lôžok. Podľa aktuálneho návrhu nariadenia vlády nepotrebujeme len niečo vyše 3 000 lôžok. Podľa názoru SDKÚ – DS by sme v počte lôžok ponechaných vo verejnej minimálnej sieti mohli byť aj odvážnejší. V tomto ale spor medzi nami nebol. Líšili sme sa v spôsobe riešenia tohto problému. SDKÚ – DS chcela postupovať v zmysle reformného, aj dnes platného zákona o poskytovateľoch zdravotnej starostlivosti a určiť verejnú minimálnu sieť, teda najmenší možný počet lôžok a ambulancií potrebných v tom-ktorom regióne, ktoré sú zdravotné poisťovne povinné zazmluvniť a to tak, aby sa nezhoršila dostupnosť zdravotnej starostlivosti. Ostatné zdravotnícke kapacity ponechať vo verejnej sieti s tým, že zdravotné poisťovne s nimi uzatvoria zmluvy podľa potreby. Poskytovatelia zdravotnej starostlivosti budú medzi sebou súťažiť na základe kvality a ceny a ponúkať svoje služby pacientom a zdravotným poisťovniam. Úrad pre dohľad nad zdravotnou starostlivosťou bude dohliadať, aby zdravotné poisťovne zazmluvnili celú verejnú minimálnu sieť, ale aj aby objednali dostatok zdravotnej starostlivosti pre svojich poistencov. Tak to bolo vymyslené v zákone o poskytovateľoch zdravotnej starostlivosti, ktoré táto snemovňa schválila ešte v roku 2004. Je to jeden z reformných zákonov a mali sme za to, že toto je najlepší model a najlepší spôsob riešenia väčšej kapacity poskytovateľov zdravotnej starostlivosti, než ktorú reálne na Slovensku potrebujeme. Musím úprimne priznať, že keď som si prečítal návrh nariadenia vlády Slovenskej republiky o verejnej minimálnej sieti poskytovateľov zdravotnej starostlivosti z dielne ministerstva zdravotníctva, bol som podobne ako odborná verejnosť milo prekvapený. Aspoň vo veci lôžok prestali experimenty a vrátili sme sa k filozofii reformných zákonov. Napriek tomu neduhy predchádzajúceho obdobia experimentovania so sieťou sa prejavili aj v tomto návrhu a o tom chcem hovoriť. Nemám žiadne výhrady voči prílohe č. 4 navrhovaného nariadenia, ktorá určuje minimálnu sieť pre lôžka poskytovateľov ústavnej zdravotnej starostlivosti v príslušných špecializačných odboroch pre jednotlivé regióny. Aj keď iste môžeme diskutovať o tom, či v tej-ktorej špecializácii nemalo byť viac alebo menej lôžok, to je už vaša zodpovednosť a kompetencia, pán minister, filozofia je ale reformná a správna. Viem sa zmieriť aj s prílohou č. 6 – Zoznam poskytovateľov ústavnej zdravotnej starostlivosti, ktorí poskytujú špecializovanú zdravotnú starostlivosť. Ostáva však naďalej diskutabilné, či vôbec vymenovanie nemocníc poskytujúcich špecializovanú zdravotnú starostlivosť je potrebné, ak máme v prílohe č. 4 určené, koľko lôžok tej-ktorej špecializácie má byť v tom-ktorom regióne. Ďalej by som to ja osobne nechal na zdravotné poisťovne, aby si u konkrétnych poskytovateľov zazmluvnili lôžka podľa kvality a ceny. Rozumiem však tomu, že tzv. koncové všeobecné nemocnice a špecializované nemocnice v zriaďovateľskej pôsobnosti štátu chce ministerstvo zdravotníctva s určitosťou zazmluvniť a ponechať vo verejnej minimálnej sieti, s prižmúrením jedného oka sa tomu dá rozumieť. Príloha č. 5 – Zoznam poskytovateľov ústavnej zdravotnej starostlivosti na zabezpečenie neodkladnej zdravotnej starostlivosti však otvára veľa otáznikov. Sporná je nielen filozofia, ale aj výber poskytovateľov. Pán minister, načo potrebujete túto prílohu, ak vlastne všetky tzv. koncové všeobecné nemocnice, ktoré poskytujú aj špecializovanú zdravotnú starostlivosť, sú uvedené ako v tomto zozname, tak aj v zozname poskytovateľov ústavnej zdravotnej starostlivosti, ktorí poskytujú špecializovanú zdravotnú starostlivosť? Teda nemocnice v zriaďovateľskej pôsobnosti štátu ste ošetrili ako dobrý gazda a dali ste im istotu zazmluvnenia. Načo ste vytypovali ďalšie všeobecné nemocnice na poskytovanie neodkladnej starostlivosti? Akonáhle ste napísali 42 nemocníc a vytvorili ste akýsi zoznam vyvolených, vyvolalo to obrovskú nespokojnosť tých, ktorí sa do tohto zoznamu nedostali. V predkladacej správe k nariadeniu vlády uvádzate kritériá, podľa ktorých ste tieto nemocnice vybrali. Teda, že musia mať 10 špecializovaných, vami vymenovaných pracovísk a časovú dostupnosť vozidlom záchrannej zdravotnej služby do 30 minút. Podľa môjho názoru však kritériom bolo hlavne to, že ide o nemocnice v zriaďovateľskej pôsobnosti VÚC a tak zrejme župani, politicky blízki vláde, by to asi neuniesli, ak by v zozname svoje nemocnice nemali. Problém je, že ak dáte do verejnej minimálnej siete, aj keď z dobrých pohnútok, menovite určenú väčšiu polovicu poskytovateľov 42 zo 73, tak druhá polovica sa právom pýta, prečo tam nie je a sme tam, kde sme boli, keď sme prerokovali správy. Kritérium časovej dostupnosti 30 minút vozidlom záchrannej zdravotnej služby, ako aj spektra poskytovanej zdravotnej starostlivosti, čiže by to mali byť 10-odborové nemocnice, bývalé dvojky, tiež kríva na obe nohy. Aby som to demonštroval nielen mojím názorom, ale aj dvoma konkrétnymi príkladmi. Dostal som list od riaditeľa nemocnice MUDr. Vojtecha Alexandra v Kežmarku, neziskovej organizácie, v ktorom sa okrem iného píše: „Rád by som pripomenul, že naše zdravotnícke zariadenie zabezpečuje starostlivosť pre 65-tisícovú mimoriadne geograficky náročnú oblasť. Ani v súčasnej dobe nie je možné zabezpečiť dosažiteľnosť do 30 minút.“ Teda vaša podmienka, že každá nemocnica, teda sieť má byť postavená tak, aby dosiahnuteľnosť bola do 30 minút, tu už kríva. „Hromadnou dopravou“, píše riaditeľ, „zo Zamaguria to predstavuje viac než 60 minút, z Javoriny 70 minút. V zimných mesiacoch je to takmer o 50 % dlhšia doba.“ A teraz sme pri merite veci. Vozidlá záchrannej služby majú problém dosiahnuť časy pod 40 minút, aby došli vôbec do nemocnice v Kežmarku. Nehovoriac o tom, že keby nebola zazmluvnená a nebola vo verejnej minimálnej sieti, autá s pacientmi by museli pokračovať ďalej až do Popradu a vzdialenosť medzi Popradom a Kežmarkom, keď to poznáte, je bežne 25 min. A tu sa ďalej píše, koľkým pacientom poskytuje toto zdravotnícke zariadenie služby. Čiže napríklad nemocnica v Kežmarku podľa kritéria časovej dostupnosti vo verejnej minimálnej sieti mala byť zaradená, pretože pacientom z Javoriny a zo Zamaguria sa vzdiali zdravotná starostlivosť, aj neodkladná zdravotná starostlivosť, na viac ako 30 minút. A aby som uviedol aj iný príklad, ten je ešte krajší a ešte krajšie ukazuje, že vami vytypované nemocnice nespĺňajú – niektoré nespĺňajú, niektoré spĺňajú – kritériá, je príklad z mesta Šahy. Dostal som list od primátora mesta Šahy pána Lövyho, ktorý ho poslal aj vám, pán minister, v ktorom sa okrem iného píše: „Naša nemocnica v súčasnosti zabezpečuje akútnu a neodkladnú zdravotnícku službu pre 30-tisícovú spádovú oblasť. Naša všeobecná nemocnica s poliklinikou Šahy spĺňa k dnešnému dňu väčšinu kritérií nariadenia vlády o verejnej minimálnej sieti pre neodkladnú zdravotnú starostlivosť. Na zabezpečenie neodkladnej zdravotnej starostlivosti je všeobecná nemocnica s poliklinikou Šahy n. o. vybavená.“ A keď som si to dobre prečítal, tak spĺňa všetky kritériá, všetkých 10 modalít zdravotnej starostlivosti, o ktorých v nariadení vlády píšete, že je nevyhnutné, aby takéto zdravotnícke zariadenie malo. Áno, nemá ešte urgentný príjem, ale mal by byť dokončený do konca tohto roka a ďalej nemá CT pracovisko, ale k 1. 1. 2008 by malo byť hotové. A vo vašom nariadení vlády sa píše, že stačí, ak chýbajúce oddelenia príslušné nemocnice dobudujú do 1. 1. 2010, čiže Šahy to vedia splniť. Prečo teda nie sú vo verejnej minimálnej sieti? Ale ďalej sa tu píše, že: „Vynechaním šahanskej nemocnice zo zoznamu minimálnej verejnej siete pre neodkladnú starostlivosť by vzrástla geografická časová dostupnosť z niektorých obcí nášho regiónu na 45 až 50 minút“. Ďalej sa píše, že: „Medzinárodná cesta E 77 cez hraničný priechod Šahy, na ktorej je vysoký počet dopravných nehôd, by nebola pokrytá neodkladnou zdravotnou starostlivosťou na úseku až do Zvolena 80 km, teda nebola by zabezpečená do 30 minút.“ Sú tu ďalšie argumenty, takže nejdem vás s tým zabávať, nejdem vám čítať list, zrejme ho máte aj vy na ministerstve zdravotníctva, keďže ho pán primátor poslal aj vám. Ale napríklad šahanská nemocnica je krásnym príkladom toho, že by spĺňala, ak by bola politická vôľa kritériá na zaradenie do zoznamu nemocníc, ktoré majú poskytovať neodkladnú zdravotnú starostlivosť. Skutočnosť, že po tom, čo návrh nariadenia vlády uzrel svetlo sveta, boli predovšetkým do tohto zoznamu poskytovateľov neodkladnej zdravotnej starostlivosti dopisované nemocnice už na základe lobingu a politického tlaku, alebo ich časti napríklad ďalšie oddelenia 1. súkromnej nemocnice Šaca, a. s. v Košiciach, robí z celého zámeru blamáž. Ďalším problémom je, že, pán minister, určujete termín 1. 1. 2010, dokedy majú nemocnice zaradené, teda už vybraté do verejnej minimálnej siete, dobudovať chýbajúce oddelenia, teda nespĺňajú tie podmienky, ktoré by mali spĺňať, bez toho, aby ste kvantifikovali, koľko to bude stáť a hlavne povedali, z akých prostriedkov majú vybudovať tieto oddelenia. Pán minister, žiadam vás o odpoveď na moje otázky, prečítam ich ešte raz. Po prvé, podľa akého kľúča ste vyberali nemocnice do zoznamu poskytovateľov ústavnej zdravotnej starostlivosti na zabezpečenie neodkladnej zdravotnej starostlivosti, keď kritériá uvedené v návrhu nariadenia zjavne niektoré nemocnice splnili a nie sú v zozname, a niektoré nesplnili, lebo potrebujú dobudovať oddelenia a sú v zozname? Pán minister, nebolo by lepšie, keby z hľadiska súťaže medzi poskytovateľmi ste nechali vo verejnej minimálnej sieti len koncové nemocnice a ostatných by ste nechali súťažiť? Pán minister, nemyslite si, že ak by ste ponechali koncové nemocnice vo verejnej minimálnej sieti, určili počty lôžok vo verejnej minimálnej sieti a neurčovali menovite nemocnice, ktoré musia byť zazmluvnené, výrazne by ste znížili lobistické vplyvy? Z akých prostriedkov majú nemocnice postaviť a vybaviť nové oddelenia a koľko to bude stáť? Pán minister, nemyslíte si teda, že vaše tvrdenia o šetrení po schválení tohto nariadenia sú zavádzajúce? Ďakujem za pozornosť.