M. Záhumenský, poslanec: (2008-11-26):
Ale na druhej strane by sme mohli vlastne vyhovieť aj WTO a vyhovieť chudobným krajinám, mohli by sme otvoriť trh, keďže by tu nebolo žiadne clo pre iné krajiny z Afriky alebo z rozvojových krajín a postupne by sme, tak ako by sa vzmáhali, by sme im mohli pridávať, a to, že musia chrániť životné prostredie a že ak nie, tak tam bude zavedené environmentálne clo. Čiže je to nástroj na to, aby sme aj tieto rozvojové krajiny, aby sme im pomohli, aby mohli uplatniť svoje výrobky na európskom trhu a na druhej strane postupne by museli takisto vynakladať určité prostriedky na ochranu životného prostredia. A tretia veľmi dôležitá podmienka je, že vlastne žiadna krajina by nemohla subvencovať svojich farmárov z národných zdrojov. Usilujú sa o to krajiny, ktoré sú čistými platcami do Európskej únie, ako je Anglicko, Holandsko, Nemecko, hlavne západné časti, kde odvádzajú oveľa viac do rozpočtu Európskej únie, ako z neho čerpajú, a tým pádom, ak by neboli subvencie, boli by nižšie odvody a mohli by podstatne viac vynaložiť svojich prostriedkov pre svojich farmárov. Podstatne viac ako dostávajú z rozpočtu Európskej únie. Tam by absolútne súťažili ekonomiky a myslím si, že slovenskí poľnohospodári by nemali žiadnu šancu na to, aby v takomto prostredí prežili. Ale ak má byť rovnosť šancí, tak jednoducho treba zrušiť dotácie aj z národných zdrojov. A čo si myslím, že by bolo potrebné, aby sa odpojili  dotácie pre poľnohospodárstvo od podpory na údržbu krajiny. Aby bolo jasné vlastne, koľko zdrojov ide do poľnohospodárstva a koľko zdrojov ide preto, aby krajina bola kultúrna, aby bola obrobená, aby sa obrábali aj tie pozemky, ktoré neprinášajú ekonomický efekt, aby sa mohol rozvíjať turizmus, športové aktivity, aby Slovensko vyzeralo tak, že je to krajina, v ktorej sa oplatí žiť. Toľko asi k dotáciám. Pár slov k samotnému rozpočtu. Pre rok 2009 sú dotácie pre poľnohospodárstvo, alebo je rozpočet pre poľnohospodárstvo vo výške 28,6 miliardy korún, to je 949 miliónov eur. Z bruselských peňazí z tohto rozpočtu ide do poľnohospodárstva 533 miliárd eur. Celková kapitola poľnohospodárstva predstavuje 6,7 % z rozpočtu Slovenskej republiky, ale len 2,9 % z národných zdrojov. Priame platby, ktoré sú často kritizované v tomto roku dosiahnu 90 % priemeru európskej pätnástky, za čo musím poďakovať vláde a ministrovi financií, že si uvedomujú význam tohto sektora a že neplytvajú zdrojmi, ak podporujú vidiek a podporujú farmárov, ktorým len dorovnávajú alebo nejakým spôsobom zvyšujú konkurencieschopnosť. Ono sa často prezentuje aj v médiách, či dotácie zvyšujú konkurencieschopnosť. Ak to vytrhneme z kontextu, tak nie, ale dotácie určite vyrovnávajú podmienky. A o ničom inom nehovorím, len o tom, aby sa vyrovnávali podmienky medzi jednotlivými krajinami. Čiže priame platby predstavujú 394 miliónov eur, je to 90 % priemeru v Európskej únii, ale ak zahrnieme do toho historický princíp, tak to nie je 90 % Európskej únie. V minulom roku farmári dostali 80 % priemeru Európskej únie, ale v prepočte po zarátaní takzvaného historického princípu, to znamená za rozdielnych podmienok, ktoré si vylobovali jednotlivé krajiny, keď vstupovali do Európskej únie, to znamenalo pre slovenských poľnohospodárov len 53 %. Nie 80, len 53 %. Doplatok k priamym platbám je v maximálnej výške, čo predstavuje 30 %, čo nám Európska únia vlastne umožnila, a to predstavuje sumu 102 miliónov eur, čo je len 0,9 % z národných zdrojov, ktoré idú z rozpočtu Slovenskej republiky, 0,9 %, a 0,9 % vyvolalo takú hystériu, že dokonca tu vznikla politická strana, ktorá si dáva do svojho programu zrušenie dotácií   do  poľnohospodárstva, 0,9 %. Tých 0,9 % ale umožní poľnohospodárom nielen prežiť, ale využiť ďalšie zdroje, ktoré sú v pláne rozvoja vidieka, v programe rozvoja vidieka na zvyšovanie konkurencieschopnosti, a pokiaľ by poľnohospodári mali problémy len prežiť, neboli by schopní vyčerpať zdroje z programu rozvoja vidieka. Pri dnešnej kríze, v ktorej sa  poľnohospodárstvo nachádza napriek tomu, že podniky si podali projekty, majú dostatok bodov na to, aby boli úspešní v projektoch, sa niektorí odhlasujú, lebo nie sú schopní dofinancovať 60 % z vlastných zdrojov a z bankových zdrojov. To znamená, že ak by ešte boli nižšie priame platby, ako vlastne sú možné, tak by to nielen znamenalo likvidáciu z hľadiska prežitia tých fariem, ale aj zabitie možnej budúcej konkurencieschopnosti obstátia na európskom trhu. Štátna pomoc sa zvýšila v tomto roku o 25,9 milióna eur, čo je v celkovej hodnote 33 miliónov eur, čiže zhruba 990 miliónov korún. Navýšenie štátnej pomoci je v prvom rade orientované na zabránenie zhoršovania zdravotného stavu lesov, najmä ihličnatých lesov, kde vieme dobre, akým spôsobom šarapatí podkôrna kalamita alebo podkôrnikový hmyz tým, že sa zanedbala ochrana ihličnatých lesov, dneska sa musia vynaložiť podstatne väčšie prostriedky na to, aby sme uchránili nielen Tatry, ale aj ostatné lesy, ihličnaté lesy na Slovensku, lebo ak sa neurobia opatrenia, tak za pár rokov Slovensko ihličnaté lesy mať nebude. Zvyšná časť prostriedkov vo výške 470 miliónov eur je smerovaných do  velferu zvierat, to je na podporu stabilizácie sektora chovu ošípaných, hovädzieho dobytka, oviec a kôz, keďže je to vyrovnávanie dlhu z minulosti, keď predchádzajúca vláda a minister Simon len 6 % z priamych platieb a z podpory pre poľnohospodárstvo orientoval do podpory živočíšnej výroby. Tých 6 % znamenalo hlbokú likvidáciu stavov zvierat, hlbokú likvidáciu fariem, hlbokú likvidáciu tohto sektora a závislosť Slovenska od dovozu komodít, ktoré sme bez problémov mohli vyrábať. Napriek zvýšeniu štátnej pomoci je stále jedna z najnižších z okolitých krajín. Kým u nás sú to v priemere 2 eurá na hektár, zhruba okolo 60 korún, v Českej republike je to až 51 eur, 54 eur v Maďarskej republike, 52 eur v Poľskej republike. Čiže napriek zvýšeniu je stále štátna pomoc na nekonkurenčne nízkej úrovni oproti okolitým krajinám, a to nehovorím o tom, že v Rakúsku je štátna pomoc až 277 eur na hektár. Nielen to, že má historický princíp vyšší, že dostávajú podstatne viacej z priamych platieb a z rozpočtu Európskej únie, ale aj od svojho štátu dostávajú 8 345 korún na hektár. Samozrejmá vec, slovenskí farmári majú konkurenčnú výhodu vo veľkosti fariem. Táto konkurenčná výhoda vznikla na tragických udalostiach, keďže v 50. rokoch došlo ku kolektivizácii, keď došlo k zaberaniu pôdy a došlo k sceľovaniu pozemkov, keď mnohé rodiny boli poškodené a na druhej strane to vytvorilo priestor pre to, aby Slovensko malo obrovskú výhodu vo veľkoplošnom hospodárení a bolo schopné konkurovať svetovému poľnohospodárstvu. Bohužiaľ, predchádzajúce politiky nám túto výhodu zobrali z hľadiska veľmi nízkych podpôr. Návrhom štátneho rozpočtu rezortu poľnohospodárstva sa plní jedna z priorít Programového vyhlásenia vlády Slovenskej republiky, a to zabezpečiť konkurencieschopnosť a trvalú udržateľnosť poľnohospodárstva, potravinárstva a lesného hospodárstva vo vidieckom priestore. Cieľom je okrem iného zmenšovať rozdiely v konkurencieschopnosti vidieckych regiónov, zvyšovať kvalitu života na vidieku cez zamestnanosť, vzdelávanie, poradenské aktivity a podporovať diverzifikáciu ekonomických aktivít prostredníctvom opatrení zameraných na poľnohospodársky sektor, ale aj ďalšie vidiecke otázky, ako je napríklad kvalitatívne novú orientáciu produkcie, obnovu dedín a podobne. Ctené dámy, vážení páni, predkladaný návrh štátneho rozpočtu je ambiciózny, ale je reálny. V pár vystúpeniach mojich predrečníkov som počul, že pokiaľ by ten rozpočet bol trošku lepší, že by ho opozícia podporila. Ja si myslím, že keby ste ho vy sami zostavovali a my by sme predkladali, tak ho roztrháte na kusy. Že by ste ho nepodporili za žiadnych okolností. Tento rozpočet je vysoko sociálny a hovorí o tom, že Slovensko sa vrátilo k sociálnemu štátu, že táto vláda väčším spôsobom prerozdeľuje mieru vytvorených hodnôt pre občanov Slovenskej republiky. Myslím si, že to je víťazstvo občanov Slovenskej republiky, keď obdobie, keď vytvorené hodnoty zo Slovenska odchádzali do zahraničia a, samozrejme, ešte odchádzať budú cez dividendy, ale vláda urobila veľa opatrení hlavne v sociálnej oblasti a spôsobe prerozdelenia, aby slovenskí občania cítili podstatne lepšie zlepšenie životných podmienok. Ja verím, že aj zavedenie eura pomôže tomu, aby sa Slovensko ešte viac stabilizovalo a že prekoná krízu, ktorá vo svete hrozí a ktorú nijakým spôsobom Slovensko nezapríčinilo, ale musíme sa určite s touto krízou vysporiadať. Myslím si, že návrh štátneho rozpočtu, ktorý je predložený sa s týmito otázkami vysporiada a keď som v minulom roku počúval, aký ten rozpočet je zlý, ako stojí na vode, dneska sme pred záverom roka a som presvedčený, že tak ako bol predložený v minulom roku, v tomto roku napriek tomu, že je záver roka hrozí kríza, bude naplnený. Hovorím tu o profesionalite vlády, ministerstva financií, ktorý rozpočet predkladá a myslím si, že takéto isté parametre dosahuje tento rozpočet. Možno sú niektorí z toho nervózni, že sa vláde darí a vláda si plní svoje programové vyhlásenie vlády a že vláda pracuje pre občanov a to sa prejavuje aj v preferenciách. Tá nervozita nás teší, lebo to hovorí o tom, že to robíme dobre. A preto im patrí poďakovanie. Ako vláde, tak ministrovi za všetkých poľnohospodárov, že si uvedomili význam aj tohto sektora. Aj keby som mohol hovoriť aj o sociálnych otázkach, sociálnom balíčku, ktorý táto vláda urobila, o vzdelávaní a podpore vzdelávania, o rozvojových programoch a tak ďalej, myslím si, že sú tu ľudia, ktorí sú z tejto oblasti a môžu o tom oveľa fundovanejšie hovoriť ako ja, ale chcem oceniť, že takto predložený návrh štátneho rozpočtu posunie Slovensko ďalej a chcem sa im poďakovať. Ďakujem pekne. (Potlesk.)