P. Minárik, poslanec: (2005-05-18):
Predseda vlády Vladimír Mečiar svojimi rozhodnutiami o amnestii, ktoré sa v jednej časti týkali konkrétneho skutku zavlečenia slovenského občana do cudziny a konkrétneho skutku zmarenia riadne vyhláseného referenda, nezohľadňoval záujmy občanov ani zachovávanie, obhajobu ústavy, ktoré predstavujú jediné ústavou upravené dôvody, ktoré musí prezident republiky aj zastupovaný predsedom vlády zohľadňovať pri výkone ktorejkoľvek zo svojich ústavných právomocí. Svojimi rozhodnutiami negatívne zasiahol do prirodzenej spravodlivosti a slušnosti v práve a právo zneužil. Z uvedeného dôvodu zrušil predseda vlády Mikuláš Dzurinda svojím rozhodnutím z 8. decembra 1998 príslušné články dvoch amnestií udelených v roku 1998 bývalým premiérom Vladimírom Mečiarom. Ústavný súd však dňa 28. júna 1999 vyslovil, že právom prezidenta Slovenskej republiky je udeliť amnestiu, súčasťou tohto práva však nie je aj oprávnenie prezidenta Slovenskej republiky akýmkoľvek spôsobom meniť rozhodnutie o amnestii už uverejnené v Zbierke zákonov Slovenskej republiky. V právnom štáte je možno revokovať rozhodnutie Ústavného súdu jedine zmenou ústavy alebo schválením ústavného zákona. V tomto prípade určite nejde o prípad zasahovania zákonodarnej moci do moci súdnej, pretože v uvedenom prípade neprichádza k revokácii rozhodnutia súdu zo strany zákonodarcu, ale zo strany ústavodarcu. Uvedený postup je úplne legitímny a už bol použitý v našom ústavnom systéme, keď novelou ústavy zo 14. januára 1999 prišlo k prelomeniu rozhodnutia Ústavného súdu z 2. 6. 1993, podľa ktorého čl. 116 ods. 4 ústavy prezidentovi neukladá povinnosti odvolať člena vlády, ak to predseda vlády nenavrhne. Návrh zákona je v súlade s Ústavou Slovenskej republiky a medzinárodnými zmluvami. Vážená snemovňa, podľa čl. 1 Ústavy SR Slovenská republika je zvrchovaný, demokratický a právny štát. Základnou charakteristikou právneho štátu je bezvýnimočné panstvo zákona, ktoré zaväzuje štát, t. j. všetky štátne orgány, a zákon o realizácii štátnej moci. V prípade skutkov, v súvislosti s ktorými boli udelené predmetné amnestie, je vážne podozrenie, že sa na trestnej činnosti podieľali štátne orgány. Využitím prezidentského oprávnenia udeliť amnestiu došlo k potlačeniu princípov právneho štátu a zneužitiu práva. Udelenie amnestie malo za následok nemožnosť trestného stíhania páchateľov dotknutých skutkov. Dámy a páni, pár slov k námietke retroaktivity. Áno, právna úprava platí v zásade do budúcnosti, sú však princípy, resp. zásady, ktoré konkurujú zákazu retroaktivity. Sú spôsobilé vylúčiť jeho aplikáciu a nastoliť uplatnenie iného právneho princípu. Medzi najvýznamnejšie konkurujúce princípy treba zaradiť princíp dôvery v právo, princíp zákazu zneužívania práva, účel vylúčenia nositeľov štátnej moci z udelenia amnestie, zákaz potlačovať základné práva a slobody. Na záver sa ešte chcem oprieť o známu Radbruchovu formulu. Vážené poslankyne a poslanci, bezpochyby tu došlo k závažným trestným činom. Mladý muž bol zavlečený do cudziny. Iný mladý muž to neprežil. Občanom bolo upreté právo vyjadriť sa v riadne vyhlásenom referende. A o všetky tieto skutky sa s najväčšou pravdepodobnosťou pričinili nositelia štátnej moci. Amnestie bránia dosiahnuť spravodlivosť, ak teda v tejto krajine niekedy došlo k nezmesiteľnému rozporu medzi právom a spravodlivosťou, tak to bolo v tomto prípade. Preto tieto nemravné amnestie, s najväčšou pravdepodobnosťou samoamnestie, musia ustúpiť spravodlivosti. My jediní sme schopní, len táto Národná rada môže z nášho právneho poriadku odstrániť časti, ktoré sa priečia morálke. Na to nesmieme, vážené dámy a páni, rezignovať. Ani po desiatich rokoch od spáchania zločinu, ani po siedmich rokoch snahy o jeho vymazanie. Netrestaný zločin sa z pamäti vymazať nesmie. Ináč sa môže stať právo prostriedkom nielen na dosahovanie spravodlivosti, ale rovnako aj na dosahovanie nespravodlivosti. Verím, že raz slovenský parlament toto musí učiniť. Vážené dámy a páni, nevidím dôvod, aby to nebol tento parlament v tomto zložení. Ďakujem pekne.