Žitňanská, Jana, poslankyňa NR SR (2014-03-28):
Ďakujem veľmi pekne. Možno na úvod by som len spomenula jeden dokument, ku ktorému sa Slovenská republika zaviazala, a síce ratifikáciou Dohovoru OSN o právach osôb so zdravotným postihnutím sme sa zaviazali v čl. 21 zabezpečiť osobám so zdravotným postihnutím prístup k informáciám v prístupných formátoch a technológiách vhodných pre rôzne druhy zdravotného postihnutia, a to včas, bez dodatočných nákladov. Ja viem, že mnohí majú názor taký, no však sme toho napodpisovali, hej. Však máme všeličo možné a, no, kebyže to máme všetko dodržiavať, kde by sme museli byť, že? Napriek tomu si myslím, že táto novela, ktorá by napĺňala aj tento článok, je úplne jednoduchá. Nie je to ani politická záležitosť, nie je to ani ekonomická záležitosť, je to čisto vec dobrej vôle. Keď som predkladala tento návrh, ako som spomínala, v auguste 2012, prišlo zamietnutie. Poslanci SMER-u nehlasovali proti, ale sa zdržali, pokiaľ si dobre pamätám. A pani poslankyňa Zmajkovičová vtedy sa vyjadrila pre agentúru SITA, dovoľte, aby som citovala: „Titulky by mali byť otvorené alebo skryté, ktoré sa objavia len pri zadaní v požiadavke menu. Treba zvážiť, či povinnosť titulkovania by sa mala vzťahovať iba na slovenské audiovizuálne diela alebo na všetky audiovizuálne diela distribuované na Slovensku. Treba sa tiež zamyslieť, či má byť povinné slovenské titulkovanie aj v prípade, že už audiovizuálne dielo má titulky v inom jazyku.“ Tu na chvíľočku preruším citát. Myslím si, že by bolo možno dobré, a ak to niekoho zaujíma, môžem v krátkosti objasniť rozdiel medzi otvorenými a skrytými titulkami. Otvorené titulky sú titulky, ktoré vidíme všetci počas premietania filmu. Čiže keď si pozriete nejaký starý film, ktorý nie je nadabovaný, a sú tam titulky, tomu sa hovorí otvorené titulky. Potom máme skryté titulky. To sú tie, ktoré si navolíme. Čiže musíte vykonať nejaký akt, niečo potlačiť, aby sa vám tie titulky objavili. Preto na DVD nosičoch sú otvorené titulky minimálne, pokiaľ naozaj to nie je nejaký starý film, ktorého súčasťou sú tie titulky, a väčšinou sú titulky teda skryté. Čiže už len také prvé upresnenie. Na DVD nosičoch sa bavme o skrytých titulkoch. Áno, ešte druhá poznámka. Môžme sa baviť aj o tom, či všetky dévedéčka, ktoré sa distribuujú na území Slovenska, by nemali mať slovenské titulky, skryté titulky. Poďme sa o tom baviť. Neviem, či je to v súčasnosti priechodné, pretože, áno, väčšina dévedéčok na našom území má české titulky a obávam sa, že tí distributéri by mali s tým problém. Ale ja s tým problém nemám. Čiže ak sa nájde vôľa v tejto snemovni, poďme do toho, nech všetky dévedéčka distribuované na území Slovenskej republiky majú slovenské titulky. Nakoniec Česi toto urobili. V Česku nenájdete na území Českej republiky dévedéčko, ktoré by nemalo české titulky. Môžme sa dokonca baviť aj o tom, ako majú vyzerať tie titulky. Pretože ako iste viete, a ja tak snažím sa pri týchto témach to aj trošku vysvetľovať, nie sú titulky ako titulky, aj skryté titulky by mali mať isté náležitosti, pokiaľ majú byť zrozumiteľné pre nepočujúcich. Ale ja som, priznám sa, v tejto fáze minimalistka. Čiže ja jediné, čo chcem, je, aby na tých slovenských dévedéčkach boli slovenské klasické skryté titulky. Bez toho, že by to bolo zatiaľ nejako farebne odlíšené, bez toho, že by tam bolo niekde zaznamenané, že zvoní telefón a tak ďalej. Poďme na minimalistický variant tak, aby aj naši distributéri s tým nemali problém. Budem pokračovať teda v tom, čo pani Zmajkovičová vtedy hovorila. Ona vtedy dodala, že distributér nemá právo ani možnosť zasahovať do audiovizuálneho diela, citát: „Jeho úlohou je audiovizuálne dielo distribuovať a nemá možnosť zasahovať do jeho obsahu.“ Pretože len na spresnenie, aby ste teda, ak ste si nečítali ten môj návrh, ja navrhujem, aby distributér mal na starosti tieto titulkovania. No, a kto pozná ten zákon, tak vie, že ten § 17 už dnes zaväzuje distributéra audiovizuálneho diela k povinnostiam, aby bolo dielo jazykovo zrozumiteľné, či cez dabing, alebo titulkovanie. Čiže už dnes zákon hovorí, že to má robiť distributér a nie producent, ako navrhuje, alebo teda sa zmienila pani poslankyňa Zmajkovičová. A to boli vlastne tie hlavné argumenty, prečo nebol schválený ten môj návrh, že teda je to celé zlé, lebo teda nejaké otvorené titulky, poďme sa baviť a poďme sa baviť o tom, či nie producent, lebo distributér to v žiadnom prípade nemôže, on to musí len distribuovať. No, takže znenie súčasného zákona hovorí o tom, že ten distributér už dnes má povinnosť zabezpečiť, aby to dielo bolo jazykovo zrozumiteľné. A priznám sa, že som aj nad tým rozmýšľala, že teda dobre. V iných krajinách to má na starosti distributér, ale aby som vyhovela teda tejto predstave, že či je vôbec možné pripraviť taký zákon, že by sme zaviazali producentov. A obávam sa, že nie, že nevieme my prinútiť výrobcov, ktorí majú vo väčšine sídlo na území iného štátu, aby tam tie titulky dali. Neviem, ak mi v tom poradíte, tak môžme sa o to pokúsiť. Budeme iní ako v iných krajinách, budeme v rozpore s naším zákonom, ale naozaj mne ide o to, aby – a nielen nepočujúci a cudzinci, ale mnohí z nás, teda všetci starneme, a mnohí v tejto snemovni naozaj už sú vo veku, kedy možno lepšie vidia, ako počujú. Moji rodičia napríklad, keď pozerajú francúzske filmy, tak už len s titulkami práve preto, lebo potrebujú ešte sa o niečo oprieť. Čiže je to vec, ktorá, si myslím, že je naozaj určená pre širšie publikum, nielen teda pre skupinu nepočujúcich a cudzincov. A myslím si, že je to naozaj len vec dobrej vôle, či dnes tento návrh prejde do druhého čítania, alebo nie. Lebo neexistujú, neexistujú žiadne odborné ani finančné argumenty, prečo by to tak nemalo byť. Ďakujem.