Heger, Eduard, poslanec NR SR (2018-09-12):
Ďakujem pekne, pán predsedajúci. Vážený pán minister, kolegyne, kolegovia, ja len kratučko, pretože lídrom tejto témy je u nás kolegyňa Gaborčáková, naša tieňová ministerka práce, sociálnych vecí a rodiny, ktorá už vystúpila v mene klubu. Ja by som chcel len takých pár svojich postrehov aj možno z toho pohľadu verejných financií a vôbec nejakých procesov v rámci verejnej správy, ktoré vnímame, že sú už dlhodobo zle nastavené. Na úvod teda ja chcem oceniť to, že sa tu týmto zmierňuje tá krivda, ktorá tu, ktorá tu dlhé roky bola, a práve aj opozičnými poslancami, aj kolegom Mihálom, aj nami bola dlhodobo poukazovaná, ale chcel by som tu práve pri tejto príležitosti povedať, že jedna vec je, že vyrovnať tie tabuľky, a tak ako som spomenul aj vo faktickej poznámke, nemala by to byť, ako už naznačil pán Mihál, nejaká fixná suma, ale mal by to byť naozaj ten princíp toho, že keď je to minimálna mzda, tak nech to je minimálna mzda, pretože vtedy sa to automaticky posúva s akoukoľvek zmenou, a nemusíme tu vymýšľať nad tým, že či znovu tí ľudia upadnú do krivdy, ak by sa náhodou, náhodou to číslo zabudlo zvýšiť pri ďalšom zvyšovaní minimálnej mzdy. Ale čo chcem povedať, je, že teda na jednej strane zvyšujeme číslo, ako som povedal, dobre, ale musíme a na druhej strane sa pozrieť na to, do akej miery je verejný sektor efektívny. A už dlho tu o tom hovoríme, že personálny audit v rámci verejnej správy nebol vykonaný minimálne 10 rokov, že procesy, nikto sa nepozeral na to, ako tie procesy fungujú, či fungujú dobre, či tí úradníci, ktorí pracujú na týchto postoch, majú správne kompetencie, či nemáme na niektorých miestach zbytočnú prezamestnanosť, a vieme dnes, že na niektorých oblastiach pracovníci chýbajú. Vieme, že je veľmi ťažké obsadzovať na dôležitých miestach ľudí, pretože ich tabuľkové platy sú nízke, a proste tí ľudia ak tam prídu, tak tam zotrvajú nanajvýš pár mesiacov, a potom v dnešnej dobe, keď je nedostatok pracovných síl, si automaticky headhunteri chytajú do súkromných spoločností, a tým pádom stráda aj verejný sektor, čiže tento problém je tu a nevyrieši sa iba tým, že plošne všetkým zvýšime platy. Myslím si, že tá efektivita, nie, že myslím si, že efektivita, však to je úplne známe pravidlo, efektivita sa hľadá v tom, že sa upravujú aj procesy, a to je úplne kľúčové. Čiže toto je, ja by som povedal, len taká polovica, alebo možno tretina domácej úlohy a tu nesmieme zastať, pretože musíme naozaj, a teda vláda by, keďže má momentálne opraty v rukách, by sa určite mala zamerať práve na hľadanie tej efektivity a nachádzanie tej efektivity a nastavovanie a prestavovanie procesov a tomu zodpovedajúce potom aj úprava tabuľkových platov, pretože ako som povedal, zopakujem to ešte raz, sú miesta, ktoré sú dôležité vo verejnom, vo verejnej správe, a je problém ich obsadiť len preto, že ich tabuľkové platy sú staré neviem koľko rokov, a tí ľudia tam proste nenastúpia, pretože súkromný sektor má tie platy vyššie, a tým pádom strádame v týchto oblastiach a nemôžu sa rozvíjať veci tak, ako by sa mali. Ďalší dôležitý faktor, ktorý by som teda ešte chcel spomenúť, je práve to, že teda toto hovorí aj o tom pritiahnutí kvalitných ľudí do verejnej správy, lebo naozaj ak začneme sa pozerať na to, že je tu nejaká verejná správa, ktorá je imúnna od pracovného trhu, tak vytvárame ako keby dva pracovné trhy, a toto podľa mňa tiež nie je dobré a zdravé pre spoločnosť ako takú, lebo tí ľudia, ktorí sa o tú prácu uchádzajú, berú ten pracovný trh Slovenska ako jeden, ale my tam vytvárame dva systémy aj práve takýmito anomáliami, vytvárame dva systémy a potom tí ľudia si musia nachádzať a kompenzovať ako keby niečím iným to, že teda idem do toho verejného sektora, tak sa potrebujem si tam nájsť nejakú inú ako keby istotu alebo výhodu, ktorú mi tá práca v tom verejnom sektore dá. A v takom prípade sa môže ľahko stať, že tí ľudia už potom akonáhle vojdú do toho verejného sektora, už sú teda naučení, dobre, už si zvykli aj na tie nižšie platy, tak už sú tam ako keby, nazvem to tak možno priamejšie, že zabetónovaní, lebo si nevedia predstaviť, že by prešli do toho, znovu do toho súkromného sektora. Tá, ten prechod v tom kariérnom raste potom tu chýba, čo tiež nie je zdravé, a to by sa mohli vyjadriť ľudia, ktorí sa venujú personálnemu manažmentu lepšie, že do akej miery a čo sú tie potrebné profesie na to, aby sa kariérny rast človeka v jeho kvalite vyvíjal, aké by mali byť tie pozície a ako dlho by na jednotlivých pozíciách mal zostávať, ale chcem tým povedať, že ten pracovný trh, delíme momentálne aj týmto, tým, že tento prvok máme, na dva, čo je opäť nezdravé. Ak chceme tu mať zdravú a fungujúcu ekonomiku a chceme tu mať aj zdravé, aj podnikateľské prostredie, tak je veľmi dôležité, aby tí ľudia vnímali, že, že toto je jeden pracovný trh, na ktorom fungujú jedny pravidlá, tak ako to naznačil už aj pán Mihál. Čiže k tomuto by malo smerovať všetko to úsilie, aby tí ľudia cítili, že štát je tiež spravodlivý a zodpovedný zamestnávateľ, že k tomu pristupuje, naozaj zodpovedne voči ľuďom v prvom rade a nepozerá len na svoje vrecká, tým myslím štátny rozpočet. A o to viac, že teraz ten štátny rozpočet sa napĺňa naozaj enormne viac a lepšie, ako sa napĺňal v minulosti, takže o to ťažšie sa to ľuďom vysvetlí, ak by sa o to zaujímali viacej, tak o to ťažšie im vysvetliť, že tak nedáme vám, lebo, lebo vlastne nemôžme si to dovoliť, ale máme o 600 mil. viac, ale nemôžme si to stále dovoliť. Tak toto sú naozaj akože veľmi ťažké argumenty. To je asi všetko, čo som chcel tak stručne k tomu povedať. Ďakujem za pozornosť.