M. Číž, podpredseda NR SR: (2007-03-28):
J. Kubiš, minister zahraničných vecí SR: Vážený pán predsedajúci, vážené panie poslankyne, vážení páni poslanci, nebudem hovoriť dlho. Tá diskusia bola skutočne veľmi bohatá a vy, pre ktorých je práve Národná rada Slovenskej republiky tou správnou platformou, ste vlastne použili všetky argumenty, ktoré ste potrebovali použiť vo svojich vystúpeniach na to, aby ste zdôvodňovali svoje stanoviská a ja  som rád, že som mal možnosť sa zúčastniť vlastne týchto dvoch dní veľmi intenzívnych rokovaní. Uvidíme, do akého výsledku tieto rokovania privedú. Chcem možno veľmi krátko reagovať na jednu, dve veci, ktoré sa tuná zmieňovali. V prvom rade záležitosť, ktorá sa tu opakovala. Neberte to nejako ako defenzívne, jednoducho chcel by som veci postaviť na pravé miesto. To sú otázky, že či vláda mala stanovisko, či vláda aktívne konala, či vláda nejakým spôsobom reflektovala ten vývoj. No, isteže mala. Ešte raz chcem potvrdiť. Ten, kto chce buď počúvať, alebo čítať, tak ho našiel. My sme ho vyjadrovali, my sme hovorili, my sme vydávali stanovisko a k tomuto je kompetentné ministerstvo zahraničných vecí. Nájdete stanoviská. Ja som s nimi prichádzal, pretože sa tieto záležitosti v danej dobe prerokúvali na pôde Európskej únie. Ja som prichádzal do výboru pre európske záležitosti, a keď bolo treba, a keď tieto veci boli na programe, ja som o nich hovoril a hovoril veľmi otvorene. Hovoril som skutočne otvorene, pretože som nechcel veci zakrývať a niekedy som vyjadroval svoj osobný názor, za ktorý sa nehanbím, svoju analýzu, ktorá niektorých mohla prekvapiť, ale aj na to som tu, aby som reflektoval situáciu, aby som zanalyzoval veci, aby som informoval vás poslancov Národnej rady o tom, ako vidím trebárs osobne ako určitým slovom expert na oblasť zahraničnej politiky riziká ďalšieho vývoja, smerovanie ďalšieho vývoja. Čiže či už sa niektoré moje vyjadrenia niekomu páčili, alebo nie, boli to vyjadrenia, ktoré mali dokresliť situáciu a dodať určité videnie celej tejto záležitosti, tak ako sa vyvíjala. A takto budem postupovať ďalej. Len ako malú poznámku. Nikdy som nebol nediplomaticky indiskrétny, čo sa mi niekedy ako pripisovalo. Nechcel som sa k tomu vyjadrovať a ani sa nemienim k tomu vyjadrovať. Niekedy sa mi pripisovali nejaké výroky, ktoré som vraj vytiahol z rozhovoru medzi štyrmi očami. No, štyri oči sú štyri oči. To sú dvaja ľudia. To nie je dvanásť ľudí, hej. Napríklad na verejných rokovaniach, ale nechcem sa k tomuto príliš vracať, hej. Čiže to je pre mňa jedno. Ja som prichádzal pred vás so stanoviskami. Vy ste boli informovaní, keď ste chceli počúvať, pokiaľ ste mali záujem. Tiež tu padla poznámka, že som akosi neprejavil záujem o... alebo my ako vláda o rokovanie zahraničného výboru. No ja som aj inicioval dokonca zasadanie zahraničného výboru, ktoré sa potom neuskutočnilo z rôznych dôvodov mimo môjho mandátu, mimo mojej moci. Ja som prišiel do zahraničného výboru a neutiekol som z neho, pán poslanec Dzurinda, asi pred týždňom na to, aby som vyprával o zameraní zahraničnej politiky a potom, keďže sme sa začali vyprávať aj o Kosove, a pôvodne som tam mal byť polhodinu a potom som mal ďalší program. Potom vlastne ste mi dali mandát, aby som mohol ostať, dostal som pozvanie, pokiaľ sa nemýlim, to je nutné, a ja som sa tam zdržal v pozitívnom slova zmysle až do tretej hodiny a diskutovali sme aj o otázke Kosova na vašu žiadosť, pretože ja sa nikde vnútiť nemôžem. To aspoň predpokladám podľa zase vašich mandátov, ktoré tu existujú, no a prepáčte, potom som naozaj musel letieť na zahraničnú služobnú cestu. Keby som bol vedel dopredu o tom, že bude z vašej strany pozvanie, čo mi nikto ale netlmočil, rád by som tam bol býval ostal, predĺžil by som si služobnú cestu. Toľko na margo komunikácie. Otázky, či máme stanovisko. No máme. Teda ešte raz môžem potvrdiť, a mali sme ho a s ním sme vystupovali aj na pôde Európskej únie zase na základe prerokúvania v tom príslušnom výbore, kde bolo treba a na základe toho, že som si aj v tomto výbore, keď bolo treba, nechal schváliť určitý mandát. To, že po poslednom alebo jednom zo zasadaní výboru pre európske záležitosti vznikol zmätok, pretože niektoré panie poslankyne, páni poslanci asi nepočúvali dosť pozorne, asi sa zľakli toho, čo si mysleli, že prijali a bez toho, aby sa ma spýtali, aby si overili, čo si mysleli, že prijali, že či je to správne, tak vytvorili určitý zmätok, ktorý priviedol nakoniec aj k dnešnému zasadaniu, za to ja už naozaj nemôžem. Ja viem veľmi dobre, s akými žiadosťami prichádzam aj do výboru, a viem veľmi dobre, aký mandát požadujem, a viem veľmi dobre, aký mandát dostávam, podľa neho aj konám. V tom prípade, keď je nutné, ešte raz zdôrazňujem, išlo o úroveň Európskej únie a tam viem, aké sú moje povinnosti ako člena vlády v tejto záležitosti. Veľa sa hovorilo, že naša vláda nemá stanovisko. Ešte raz chcem potvrdiť. Naša vláda má stanovisko, súčasný vývoj a stanovisko, ktoré aj odráža súčasný vývoj, nájdete zase na webovej stránke ministerstva zahraničných vecí so včerajším dátumom. Pokiaľ sa vám nepáči, za to ja už nemôžem, to je už druhá záležitosť, ale je. Hovorilo sa o ďalších stanoviskách ďalších vlád. Tak tam, kde vlády prijímali stanovisko, tak v drvivej väčšine s výnimkou jedného prijali jedno stanovisko. Plná podpora plánu Ahtisaariho. To chcem zdôrazniť. Tam neexistuje, že my sme v akejsi menšine, by sme mali byť aspoň podľa tých interpretácií, čo som počúval, nie sme. Vlády Európskej únie buď sa stotožňujú s určitými stanoviskami EÚ, alebo jasne hovoria, a to vrátane našich susedov Českej republiky, Poľskej republiky a vyjadrujú plnú podporu plánu Ahtisaariho. Dokonca pred tým, než sa ukončili konzultácie vo Viedni, ktoré prebiehali. Len na dokreslenie reálnej situácie, ako vyzerá situácia v rámci Európskej únie, nijako inak. Pán poslanec Dzurinda sa odvolával niekoľkokrát na stanovisko jednej zo susedných krajín. Že vraj ho rozoslali listom a že v tom liste bolo jasne vyjadrené. Ja ten list mám, samozrejme, však sme ho dostali. To stanovisko hovorilo len jedno, že návrh pána Ahtisaariho, ako bol predložený ešte pred vlastne tými viedenskými rokovaniami, predstavuje, to je parafráza, ale list mám tu, môžeme distribuovať, predstavuje významný krok, ktorý má prispieť k tomu, aby celý proces napredoval. To bolo stanovisko. Keď sa odvolávate na takéto stanovisko, no tak naše je podstatne špecifickejšie, naše je podstatne jasnejšie. Zároveň tento list ako stanovisko hovoril o nutnosti dodržania jednoty Európskej únie, na ktorej základe bude a má byť prijatá nová Rezolúcia Bezpečnostnej rady OSN. To sú substantívne body. Opäť je problém rozdistribuovať. Takže, keď už sa hovorí, že existuje stanovisko, ktoré išlo a bolo distribuované, bolo by tiež dobré povedať, v čom spočíva jeho podstata, ale tá už sa nehodí do argumentária, ktorý tuná bol používaný. Mimochodom argumentačná báza pri predložení daného návrhu SDKÚ – DS vlastne sa opierala o stanovisko zahraničného výboru Európskeho parlamentu. Hovorila a odvolávala sa na celý rad paragrafov, či už preambulárnych, alebo konkrétne operatívnych, paragrafov, ktoré hovoria a operujú s pozíciami plánu Ahtisaariho. To je parafráza. Tie všetky veci, ktoré sa tu zmieňovali, to je parafráza pozícií plánu Ahtisaariho. Ale zase pri predstavovaní návrhu a pri predstavovaní celého toho argumentária nepadlo to z môjho pohľadu najdôležitejšie. Operatívny § č. 1, t. j. ten dôležitý, ktorý vlastne zakladá podstatu takéhoto návrhu tejto rezolúcie vyslovuje podporu plánu Ahtisaariho, hej. Takže je veľmi nekorektné z môjho pohľadu nepovedať aj toto. Keď už vyslovujeme nejaké súdy a keď už operujeme s niektorými akože faktami. Ale dokonca aj tie prvky, ktoré boli uvádzané, odrážali návrh pána Ahtisaariho. Jeho elementy. Toľko, pokiaľ ide o stanoviská Európskej únie. Stanoviská Európskej únie, ešte raz, či sa to zase tu niekomu páči, alebo nie a my musíme reflektovať, aká je realita. Krajiny, ktoré vystupujú a drvivá väčšina z nich, ktorá vystupuje, vyslovuje podporu plánu Ahtisaariho. Pre mňa tuná je jedna otázka alebo dve, ktoré tiež chcem položiť vám pri zvažovaní celej situácie. Ako je možné, že 27 členských štátov alebo 26 členských štátov Európskej únie niečo nevidí a my to vidíme? Ako je možné, sme my tu takí dokonalí? A oni všetci takí, že to nevidia, nechcú reflektovať? Že pre nich je to irelevantné, zatvárajú oči? Neviem. To je otázka. Ja ju kladiem. Ja nechcem, nechcem na ňu dávať odpoveď, ani na ňu nebudem dávať odpoveď.  My vidíme ako slovenská diplomacia  určité výzvy a veľké riziká.  A my hovoríme o tých rizikách mimochodom aj s partnermi a veľmi otvorene počas celého nášho pôsobenia a môjho pôsobenia vo vláde. Počas mojich rokovaní s pánom Ahtisaarim, ktorých bolo nespočetne relatívne, no niekoľko, aby som nehovoril nespočetne, hovorím niekoľko a veľmi intenzívnych, moji spolupracovníci s ním rokovali a potom aj s predstaviteľmi dotknutých krajín Európskej únie a v prvom rade s predstaviteľmi Srbska my hovoríme veľmi otvorene. A snažíme sa presadzovať pozície, ktoré nám trebárs naši srbskí kolegovia hovoria, že by im prospeli v tej miere, ako to je možné, hej. A takto pôsobíme a pôsobiť budeme ďalej. No a ďalšia otázka, ktorá zase mne sa ponúka, keď počúvam diskusiu v Národnej rade, je otázka: A čo my ponúkame ako riešenie? Ako realistické riešenie, nie z hľadiska appeasementu, nie z hľadiska zatvárania očí, nie z hľadiska nereflektovania, naopak, z hľadiska toho, čo je reálne možné. Aké riešenie my ponúkame? Ponúkame vôbec nejaké riešenie takouto deklaráciou? Alebo si hojíme niečo iné. Hej? Je to otázka. Ja nechcem príklad do diskusie, vy ste si tu povedali všetko, čo ste si potrebovali povedať a predpokladám, že ja sa k tomuto nejakým spôsobom vyjadrím v rezolúcii, takže v tomto prípade ja naozaj nechcem sám sa dávať do tejto diskusie, som pripravený kedykoľvek, ako som už povedal, vždy som bol pripravený, ale tieto dve otázky tu stoja. A na ne tiež potrebujeme dostať čestnú odpoveď. My ju hľadáme a budeme hľadať. Neviem, hovorilo sa tu o hájení záujmov. No samozrejme, že nemôže byť nič lepšieho, než obhajoba štátnych záujmov Slovenskej republiky. To je to, čo robím, hej. To, čo budem robiť a budem to robiť aj v tomto prípade. Robím to a budem to robiť aj v tomto prípade. Štátnych záujmov Slovenskej republiky ako člena Európskej únie, ako člena NATO, ako člena Bezpečnostnej rady. Pri všetkej úcte, sympatiách a empatii, ktoré môžem mať k akémukoľvek inému štátu a v prvom rade v danom prípade k Srbsku, ja budem obhajovať štátne záujmy Slovenskej republiky, a nie Srbska, keď budú v rozpore. Keď budú v súlade, nemám problém. Tam, kde sa dostanú do určitého rozporu, do disharmónie budem obhajovať štátne záujmy Slovenskej republiky. Je mi, toto mi dokonca nie je ľúto, hej, používam toto ako floskulu. Takáto je moja pozícia. Vždy to tak bude a nevadí mi, že vystupujem preto, že sa mi to stáva skutočne mnohokrát a v otázkach Kosova sa mi to stáva viac než často, že vystupujem ako jediný s určitými pripomienkami a pozíciami, aj pokiaľ ide o rokovania Rady ministrov Európskej únie. Nevadí mi to, vážené dámy a páni. Naopak, keď je to nutné, tak to robím a budem to tak robiť aj ďalej. Ako budeme ďalej pokračovať. No, v prvom rade ja som veľmi rád, že som mohol stráviť tieto dva dni tu. Predpokladal som, že tá diskusia bude kratšia. Neskrývam, musel som zrušiť veľmi veľa z bodov svojho programu vrátane nejakých návštev, aj zahraničné musel som popresúvať, ale to stojí za to. Ja si vysoko vážim, že som mal možnosť si vypočuť vaše stanoviská, nech boli akékoľvek z môjho pohľadu kontroverzné. Je to veľmi prospešné. Ja uvidím, aký bude výsledok a chcem vás ubezpečiť, že ja s plnou vážnosťou budem narábať s týmto výsledkom, nech bude akýkoľvek a či už to bude stanovisko, ktoré podporí jedna, dve, tri, štyri, päť, neviem koľko strán, ktoré ho podporia, alebo ako to bude vyzerať. Budem narábať s týmto stanoviskom s plnou vážnosťou. Pre mňa to nebude len určité vyjadrenie vôle. Pre mňa to bude naozaj niečo, čo pre mňa je dôležité, a ako povedal, neviem teraz, ktorý z vystupujúcich, že to bude zohrávať úlohu významného faktora pri rozhodovaní. Samozrejme, že bude. Myslím, že to bol pán Lipšic. Významného faktora pri rozhodovaní. Ale som rád, že zároveň toto stanovisko, ja predpokladám, že bude rešpektovať to, že je tu vláda a vláda zase s plnou vážnosťou bude konať to, čo je jej povinnosť. A takto budem vystupovať v každom prípade. Takže, vážené dámy, vážení páni, ja som chcel povedať aspoň niekoľko, niekoľko slov. My budeme veľmi aktívne komunikovať, ja chcem povedať, že budúci týždeň sa pripravuje rokovanie Bezpečnostnej rady. Tento týždeň budeme rokovať v Brémach neformálne ministri zahraničných vecí Európskej únie budeme, samozrejme, diskutovať aj o situácii okolo Kosova, ako napredovať ďalej. Môžete si byť stopercentne istí, že charakter diskusie, ktorá tuná prebiehala dva dni, že budem verne tlmočiť, pretože sa ma pýtajú a budú pýtať. Dneska ráno sa ma pýtali predtým, než sa začalo toto rokovanie na priebeh včerajšieho rokovania. Áno, naši partneri z Európskej únie sa ma pýtali a budem s nimi hovoriť aj ďalej, samozrejme, že ich budem informovať. A pokiaľ bude výstup z tohto rokovania, no tak budem verne tento výstup tlmočiť. Pretože naši partneri musia vedieť, aké je stanovisko. No a ďalej uvidíme. Budeme rokovať o Rezolúcii Bezpečnostnej rady OSN. To je to rokovanie, ktoré nás čaká. Bude to rokovanie, kde my budeme aktívne prichádzať s námetmi do tejto rezolúcie. Nebudeme čakať, než nám ho niekto hodí na stôl, ktokoľvek to bude. Budeme sa snažiť, aby naše pohľady a naše prvky sa v nej odrážali v maximálnej miere a budeme pracovať tak, a to chcem tiež zdôrazniť, aby výsledkom bola nová Rezolúcia Bezpečnostnej rady OSN. Pretože, keď ju nedosiahneme, tak riskujeme príliš veľa. Riskujeme skutočne z môjho pohľadu destabilizačný vývoj. A to nie je v našom záujme. Vážený pán predsedajúci, vážené panie poslankyne, vážení páni poslanci, ja vám ďakujem za pozornosť. Ja si vysoko vážim celú diskusiu. Musím povedať, že to bola diskusia veľmi poučná a určite budeme spolu komunikovať ďalej, pretože otázka Kosova prípadným prijatím vašej deklarácie ani u nás, ale určite nie pokiaľ ide Bezpečnostnú radu a pôsobenie Slovenska nekončí, takže budeme spolu komunikovať ďalej. Ďakujem veľmi pekne. (Potlesk.)