Ľ. Mušková, poslankyňa: (2004-06-16):
Predložený návrh zákona, ako som povedala, nesie znenie o študentských pôžičkách. A to, že je v zákone vlastne spoplatnenie vzdelávania vysokého školstva, je ako keby utajené. Viacerí moji predrečníci tiež na to upozornili. Vôbec aj diskusia o tomto probléme sa u nás vedie nejakým zvláštnym utajeným spôsobom. V iných krajinách okolo nás sa tiež uvažuje o čiastočnom spoplatnení vysokoškolského štúdia, ale vedie sa k tomu seriózna diskusia. Sledujem túto diskusiu so záujmom a môžem zodpovedne povedať, že krajiny s lepšou sociálnou situáciou obyvateľstva, než Slovensko má, si nedovolia v súčasnosti túto agendu presadzovať. Vždy je to v danej krajine vysvetľované ako dlhodobý proces, na ktorý musí byť pripravený občan, ale aj súbor opatrení v daňovej politike a príprava stimulov v samotnej rodine vysokoškoláka. Väčšina aj liberálnych politikov dnes uvádza, že spoplatnenie vysokých škôl je v poriadku len za podmienok, ak finančné požiadavky nebudú neprekonateľnou bariérou pre záujemcov chtivých štúdia z ekonomicky slabších rodín. Každý občan Slovenskej republiky by mal mať preto reálne uskutočniteľný nárok na vysokoškolské vzdelanie. Riešení je niekoľko. Pán poslanec Čaplovič ich uviedol. Ja si dovolím povedať ich ešte zopár. Napr. v USA sú známe tzv. školské fondy, ktoré podliehajú špeciálnemu kontrolnému režimu, niečo podobné ako napr. dôchodcovské fondy, kde rodičia a budúci študenti môžu peniaze šetriť na ich budúce vysokoškolské štúdium, našetrené peniaze sa neustále zhodnocujú, ide napr. investície do štátnych dlhopisov a pod., pričom zisk z týchto fondov je úplne oslobodený od dane za podmienky, ak sa finančné prostriedky v plnej výške použijú na uhradenie vysokoškolského štúdia. Tento spôsob šetrenia na vysokoškolské štúdium by mohol ešte podporiť daňový zákon, kde vkladané peniaze do určitého limitu, napr. 30 000 až 50 000 ročne, by neboli zdaňované. Vhodné je tiež vytvoriť novelu daňového zákona, kde pracujúci študent by náklady na štúdium mohol v plnej výške zohľadniť v daňovom priznaní, alebo novelizovať daňový zákon tak, aby rodičia nepracujúcich študentov náklady na ich štúdium mohli v plnej alebo aspoň čiastočnej výške do určitého limitu zohľadniť v daňovom priznaní. Rodičia pracujúcich študentov alebo študenti samotní by si mohli vziať pôžičku na štúdium, kde by boli úroky z úveru na štúdium, v plnej výške to zohľadniť v daňovom priznaní. Ale to by musela byť k takémuto problému ozaj široká diskusia, muselo by sa o tom seriózne v parlamente diskutovať, nie tak, ako sa to udialo vlastne na tomto pléne. Predložený návrh novely zákona o vysokých školách rieši model zavádzania spoplatnenia štúdia vo všetkých jeho formách, pričom zavádza prvky retroaktivity, ktorá je v demokratickom práve prípustná len v prípadoch, keď je retroaktivita v prospech občana. Znižovanie životnej úrovne občanov a zadlžovanie občanov formou pôžičiek určite v prospech občanov nebude. Vytváranie sociálnej siete pre časť najmenej solventných študentov je nedostačujúce. O tom už hovorili takisto moji predrečníci, nechcem sa k tomu dlhšie vyjadrovať. Dovoľte mi však, pán minister, aby som vám pripomenula komuniké z konferencie ministrov zodpovedných za vysoké školstvo konanej v Berlíne 19. 9. 2003 s názvom Realizácia európskeho vysokoškolského priestoru. Citujem: „Ministri opätovne potvrdzujú dôležitosť sociálnej dimenzie bolonského procesu. Potreba zvýšiť konkurencieschopnosť musí byť v súlade s cieľom zlepšenia sociálnych čŕt európskeho vysokoškolského priestoru zameraných na posilnenie sociálnej kohézie a redukcie sociálnych nerovností a nerovností pohlaví na oboch úrovniach, národnej úrovni a európskej úrovni.“ V tomto kontexte ministri opätovne potvrdzujú svoju pozíciu, že vysoké školstvo je verejné dobro a zodpovednosť zaň nesie spoločnosť. Teda nie je to takýto obchod, ktorý navrhuje tento zákon. Zdôrazňujú, že akademické hodnoty by mali prevažovať v medzinárodnej akademickej spolupráci a výmene. Ministri berú do úvahy závery Európskej rady z Lisabonu z roku 2000 a Barcelony z roku 2002 zamerané na vytvorenie najkonkurencieschopnejšej a najdynamickejšej svetovej ekonomiky založenej na vedomostiach, schopnej trvalého ekonomického rastu s početnejšími a lepšími pracovnými miestami a väčšou, a podčiarkujem to, sociálnou kohéziou. Žiadajú tiež ďalšie aktivity a užšiu spoluprácu v kontexte bolonského procesu. V kontexte s týmto komuniké aj teda diskusiou, ktorá prebieha v spoločnosti, sa mi javí stanovisko Študentskej rady vysokých škôl, ktoré bolo prednesené pánom poslancom Madejom a ktoré je veľmi vážne upozornenie, pán minister, a zacitujem teda len tých pár bodov, ktoré spochybnila pani poslankyňa, tak, že skutočne Študentská rada vysokých škôl sa jasne vyjadrila a považuje schválenie zákona o študentských pôžičkách za vážne porušenie vzájomných vzťahov s ministerstvom školstva. Ďalej hovorí, že vláda neakceptovala zásadné pripomienky oficiálnych reprezentantov študentov a novelu zákona schválila bez toho, aby o predložení zákona vopred čo i len informovala zástupcov študentov. Tiež hovorí, že ministerstvo školstva a vláda jasne preukázali, že nemajú seriózny záujem na tom, aby do reformy vysokého školstva bola viac zapojená akademická obec, teda tí, ktorých sa táto reforma najviac týka. Takisto hovorí v stanovisku na základe uznesenia z februára tohto roku, kde vyzvala študentov na štrajkovú pohotovosť a deklaruje, že v prípade neakceptovania zásadných pripomienok je ochotná organizovať aj ďalšie formy protestu. Teda toto stanovisko, ktoré tu bolo povedané pánom poslancom Madejom, je skutočne pravdivé a študenti majú vážne výhrady voči zákonu aj voči teda nedodržaniu dohody s pánom ministrom. Chcem podčiarknuť, že Študentská rada vysokých škôl mala vážny záujem iniciovať a podporovať verejnú diskusiu o tomto probléme. Bohužiaľ, ministerstvo o takúto diskusiu nemá záujem. A nemá teda zrejme záujem ani o diskusiu v parlamente, pretože, ako sme už viacerí poukázali, materiály, ktoré boli dnes dodané, nemajú mnohí z nás ešte preštudované. Preto si dovolím po podrobnom preštudovaní predlohy vládneho návrhu zákona o študentských pôžičkách a o zmene a doplnení niektorých zákonov pripojiť sa k tým mojim predrečníkom, ktorí navrhli nepokračovať v ďalšom prerokúvaní návrhu zákona o študentských pôžičkách a o zmene a doplnení niektorých zákonov, túto novelu teda vrátiť späť. Ďakujem za pozornosť. (Potlesk.)