Lazár, Ladislav, poslanec NR SR (2011-04-05):
Ďakujem pekne, pán predsedajúci. Vážené kolegyne, kolegovia, je pravda, že nie som zvyknutý rečniť do takéhoto prázdneho pléna, ale asi táto téma už nikoho nezaujíma, a prejavila sa tu aj neskoršia nočná hodina. Ale napriek tomu som rád, že je tu pán Janiš, pretože som avizoval, že zopár informácií mu dám, aby si to poznamenal do budúcna. Takže predsa len ma počúvate, mám poslucháča aspoň jedného. Môžete na mňa reagovať, pán Janiš, potom, kľudne. Kľudne si píšte, bude toho viac. Ja to zhrniem, ja som proti privatizácii týchto šiestich teplární. Nechcem tu z toho robiť politický míting, chcem uviesť zopár faktov tak, aby si všetci z vás mohli urobiť obraz o tom, či to je dobré, alebo to je zlé, alebo, ako by to malo byť. Treba povedať, že privatizácia ako taká samozrejme nie je nijaký strašiak. Je to úplne normálna, legitímna vec, každý máme na to rozličný názor. Pravica, resp. ťažko to nazvať, nazvime to pravica pre zjednodušenie, tá navrhuje, že privatizovať to treba. Ľavica je proti privatizácii. Je to normálny a legitímny nárok každého politického zoskupenia prísť a presadzovať svoje myšlienky, svoje názory, svoje teórie a je, samozrejme, na voličovi a na občanoch, či tieto teórie príjmu, resp. tieto myšlienky príjmu alebo nie. Čo mi však na tom prekáža, je forma a spôsob, akým sa to deje. Pretože presadzovať privatizáciu spôsobom demagógie, šírenia nepravdy, poloprávd, ohovárania, špinenia, pošpiňovania absolútne každého a všetkého dookola, to mi príde nepraktické. Možno si niekto povie, že je to politické. Ja si poviem, že mne to príde nepraktické. A poviem aj prečo. Ja si neviem predstaviť, aby vy, pán kolega, alebo ktokoľvek tu z vás išiel dnes predať dom a začal predávať dom tým, že ten dom je zlý, ten dom má zlú statiku, má zlých susedov, v tom dome sú veľké náklady na kúrenie. Alebo keby ktokoľvek z vás predával pozemok, neviem si predstaviť, že by začal hovoriť, že tam je voda na jar alebo že ten pozemok bude v blízkosti cesty. Alebo auto. To sú normálne úkony, ktoré dennodenne bežia a realizujú sa v našej spoločnosti. A vy to robíte presne takouto formou. No, asi akú cenu za to môžeme dostať, keď predaj začínam tým, že to začnem ohovárať, špiniť a kritizovať? Veď predsa, keď predávam dom, tak som o tom presvedčený, že ten dom je dobrý a chcem ho predať. A som presvedčený, že zaňho dostanem čím vyššiu cenu. Aspoň si myslím, že normálny človek, normálny obyvateľ Slovenskej republiky, keď niečo predáva, tak to predáva preto, aby dostal čím viac peňazí. A preto hovorím, ja len pozerám s otvorenými očami, že akým spôsobom my predávame. My najskôr všetko ideme pošpiniť a potom to dáme na predaj niekomu. Samozrejme, ťažko nám potom uprieť náš názor, že to je v nádeji, že to niekto kúpi, ale veľmi lacno. A v tom je ten zámer. Keď je to také dobré a také vynikajúce, a tá privatizácia jednoducho je nevyhnutný krok, ktorý sa musí zrealizovať, tak potom, prečo o tom toľko musíme rozprávať? Prečo musíme, hovorím ešte raz, šíriť demagógiu, nepravdy, osočovať úplne všetkých, ktorí sú proti samotnej privatizácii? Veď predsa ľudia vás pochvália, ľudia vás ocenia, že ste to sprivatizovali. Veď na to tu všetci čakali, aby sa to sprivatizovalo. Tak neviem, prečo si musíte takýmto spôsobom pomáhať? Pretože mne potom z toho vychádza, keď niečo ohováram, špiním, tak asi ťažko za to dostanem nejakú normálnu cenu. A keď som ja presvedčený, teda vy konkrétne, lebo ja o tom určite nie som presvedčený, a poviem vám, že aj prečo, že tá privatizácia je dobrá a správna, tak prečo potom musíte takto ľudí, takto prácne presviedčať a tlačiť im do hlavy nepravdy, polopravdy a lži. Viete, je veľmi jednoduché ohovoriť a pošpiniť človeka. Ja sám s tým mám skúsenosť. Nedávno sa mi tu pán predseda svojím spôsobom ospravedlnil. Viete, je veľmi jednoduché, keď je veľká sledovanosť, prísť a povedať – tam sa deje to, tam sa, neviem, kradlo, tam sa predávali emisné kvóty. Ale už potom nikto nepovie to B. Pretože už tá sledovanosť nie je taká, už sa to hovorí úplne na inom fóre. A keď vás niekto požiada o ospravedlnenie, tak sa tu kolo toho robia „caviky“, kým sa k tomu dopracujeme. Ja chcem reagovať presne na to. Budem reagovať na úplne konkrétne veci, ktorými sa podľa mňa dnes snažíte presvedčiť ľudí o tom, že privatizácia je dobrá. A ja sa vás stále budem pýtať: Keď je taká dobrá, je taká vynikajúca, a tí ľudia na to čakajú, pretože, veď my to predsa nepredávame kvôli vám, kvôli mne, kvôli niekomu inému, veď mi to predsa predávame kvôli ľuďom, myslím, že to všetci robia preto, aby z toho mali úžitok ľudia, tak prečo to takýmto spôsobom musíte predávať? Ale odpoviem vám na to úplne jednoducho. A ja vám dám úplne jasnú odpoveď a konkrétnu. Robíte to preto, aby tá cena bola čím nižšia. A začnem trošku zovšeobecna. Lietajú tu samozrejme takého ceny, že bude to stáť od 160 do 200 mil. eur, plus-mínus. Je to jedno. Viete vy, aká je dnes zostatková hodnota aktív v týchto teplárňach? Je 370 mil. eur. To je normálne, to je účtovná hodnota. Samozrejme, tá reálna hodnota je tam omnoho, omnoho vyššia. Viete, aká tá hodnota bola, keď sme ich preberali v roku 2006? Tristodesať mil. eur. Za vlády Roberta Fica, za nášho vedenia, keď ja som riadil tiež jednu z týchto teplární. Počkám na pána Janiša? A, či tu ste, dobre. Už som sa zľakol, že ste mi odišiel. Boli tristo. O 62 miliónov, to sú dve miliardy korún, sa zhodnotila hodnota aktív. Viete, tu počúvam, je tragédiou tohto národa, pretože ja si napr. osobne nedovolím vystupovať k témam, ktorým absolútne nerozumiem, ale tu sú mnohí, ktorí vystupujú úplne ku všetkému a majú na všetko odpoveď. Keď najvyšší, najvyšší predstavitelia tohto štátu, ktorí, povedzme si, reálne v živote nič neriadili, resp. nemajú žiadnu reálnu skúsenosť s prevádzkou akejkoľvek fabriky, nehovoriac už o energetike. Pretože ja v tomto vystúpení, a to by som vás poprosil, budem rád, keď budete na mňa reagovať k teplárňam, ja nechcem riešiť problémy celého sveta dnes a celého Slovenska. My tu dnes hovoríme o zákone, o privatizácii v šiestich teplárňach. Kľudne na mňa reagujte na týchto šesť teplární. Ja by som bol veľmi rád, keď to bude vecná a konštruktívna debata na konci. Keď najvyšší predstavitelia, vrátim sa k tomu, tohto štátu začnú rozprávať, začnú šíriť demagógiu typu, že teplárne potrebujú 700 mil. eur, majú investičný dlh. Po prvé, dáma, ktorá o tom rozpráva, ani nevie, čo je investičný dlh. Bez urážky, ale, bohužiaľ, je to tak, pretože, hovorím ešte raz, v živote v takejto oblasti nepracovala, rozpráva len to, čo jej podsunú a dajú na papier. Druhý moment je, že Tepláreň Košice, keď mám dobrú informáciu, lebo ja som to počul a čítal len, nevidel som to na vlastné oči v správach, má investičný dlh 36 mil. eur a že aké to je strašné, že myslím, že v januári v roku 2010 tepláreň si dovolila podporiť ples nominanta HZDS v Košiciach. No ja som to tu už viackrát vysvetľoval, veľmi rád to vysvetlím ešte raz. Celý tento problém šiestich teplární ja vnímam tak, že ak zdôvodníme privatizáciu košickej teplárne, o to ľahšie sa nám bude zdôvodňovať privatizácia všetkých ostatných teplární. Čiže ak zničíme, pošliapeme, ohovoríme košickú tepláreň, bude to úplne v poriadku, pretože tie ostatné sú až.. Áno, košická tepláreň je najväčšia tepláreň na Slovensku a jedna z najlepších teplární na Slovensku. A bola to aj jedna z najlepších teplární v rámci Československa, ktorí z vás si to ešte pamätajú. Myslím, že väčšina z nás to zažila ešte. Čiže na jednej strane to pochopiteľne chápem, takýto postup, pretože veľmi ťažko sa vysvetľuje privatizácia niečoho, na čo nie sú relevantné podklady a pracujeme s vymyslenými číslami. Takže prejdem teraz k faktom. Použijem príklady za celé Slovensko a potom konkrétne za košickú tepláreň, ktorá, chudera košická tepláreň, môže asi za všetko. A keď tú obhájime, tak asi obhájime, tak asi obhájime asi všetky teplárne. A keď táto padne a ukáže sa, že táto bola zlá, tak potom si zdôvodníme privatizáciu všetkých ostatných teplární, týchto šesť štátnych teplární, vy to nazývate. Začnem jedným údajom, lebo tu sa pýtal pán kolega, že ako je to možné, že tie teplárne, ktoré prevzali, alebo teplárenské spoločnosti – súkromné firmy, zrazu robia zisk. No, veľmi jednoducho je to možné, lebo navýšili ceny. Úplne všetci, všetci do jedného. Pán Jurčík krúti hlavou, môžete na to reagovať. Za štyri roky štátne teplárne vo svojej podstate nezvyšovali cenu tepla. Viete o koľko sa zvyšovala cena tepla za (Reakcia z pléna.)? Pán Jurčík, som rád, že reagujete, že mám aspoň s kým komunikovať. Môžete si pozrieť, o koľko sa navyšovala cena od roku 2000 do roku 2006 a koľko od roku, povedzme, 2007 do roku 2010. Je to úplne minimálne, minimálne. A viete prečo? Lebo je najjednoduchšie, a to je úplne, úplne hocikto z nás môže ísť riadiť tepláreň, hocikto z nás, nielen tu, ale čo sedia vonku, ak príde a povie, ak sú vo firme problémy, povieme, však dvihneme cenu tepla. My sme boli nie raz na Fonde národného majetku a zakaždým bolo povedené, musíme nájsť riešenie, ako stabilizovať ceny. Lebo ja na to, viete, aby som pozvyšoval ceny tepla, na to mi netreba riaditeľov, na to mi tam netreba manažment, na to mi tam stačí jeden referent, ktorý príde na fond a povie: Páni, treba zdvihnúť cenu tepla. A fond povie, áno, on ju dvihne a všetko je vyriešené. Viete, vy takýmto spôsobom chcete spravovať majetok, pretože v živote ste nič nespravovali. Pretože vaša filozofia podnikania je v tom, všetko rozbiť, zničiť, zlikvidovať a samozrejme rozpredať. To je najjednoduchší model, takto to zovšeobecňovať, ako vy to zovšeobecňujete. Čiže ešte raz opakujem, nenavyšovali sa ceny tepla. Bolo spomenuté, že sa neinvestovalo a že je to na úkor investícií. Za štyri roky Dzurindovej vlády sa investovalo 100 mil. eur v priemere. Za tejto vlády, a teda za predchádzajúcej vlády do roku 2000, to bolo 155 mil. eur. Je to o 55 % viac. To je jeden a pol miliardy, 1,6 miliardy korún. To nám nespadlo z neba. To trebalo dennodenne sa tejto spoločnosti venovať a dennodenne s ňou pracovať. A vtedy sa k tomuto môžete dopracovať. Ale pochopiteľne, ak táto vôľa tu nie je, ak tu nie je snaha hľadať riešenie, a jediným riešením je to sprivatizovať, tak pochopiteľne, že nikoho takého ani nenájdete. O čom svedčí aj spôsob vašich nominácií. A tu by som sa veľmi rád pozastavil. Všetci ste mali plné ústa toho, že tam sú politickí nominanti, takí, hentakí, v správnych radách, dozorných radách. No, pozrite sa, čo tam máte dnes. Pán Matovič, vy ste sa na to pýtal. Vy ste jediný možno, kto to nevie, kto tam sedí. Ináč o tom vedia všetci. A možno o tom viete aj vy, ale nechcete o tom radšej vedieť, pretože by vám bolo z toho zle. Ja znovu uvediem košickú tepláreň, úplne jasný príklad. Áno, za vlády Roberta Fica tam sedeli nominanti, politickí. Viete, koľko ich je tam teraz? Myslím politických, takých, ktorí sú priamo v politických štruktúrach strán a zastávali funkcie - buď okresný predseda, krajský predseda. No budem úplne konkrétny. Teraz budem hovoriť vám, pán Matovič, lebo ste tu a ja vám ďakujem, že ste tu. V košickej teplárni je krajský predseda strany SAS, zhodou náhod okresný predseda SAS, tiež bol to odborník. Ja viem, že sa to ťažko počúva, ale viete, to je také nahranie na smeč, no nedajte ten volej. Pochopiteľne za každú stranu, okresný predseda strany, myslím, že MOST - HÍD. Dnes je tam dvakrát toľko funkcionárov, ktorí fungujú v politických štruktúrach, ako tomu bolo predtým. Predtým to bolo, to ste boli, plné noviny toho, aké to je strašné. Veď robíte to isté. Nieže to isté, vy to robíte ešte horšie. Však aspoň tú úctu majte k sebe samým, že už keď to robíte, tak buď poviem, že áno, je to nevyhnutné, ale ste ticho ako voš pod chrastou, a robíte to takto. A keď sa vás na to spýta obyčajný človek, tak mu dodnes nikto neodpovedal. Tak ja vám odpoviem, pán Matovič. Máte tam plno politických nominantov, neschopných. Pretože táto vláda nehľadá odborníkov, táto vláda hľadá papagájov, ktorí budú opakovať to, čo im, teraz to nazvem tak slušne, v Bratislave veľký Jerry Lumen, ktorý tu prišiel všetko privatizovať, nadiktuje, nariadi a oni to čítajú. Oni ani nevedia, o čom rozprávajú, mnohokrát. A ja poviem presne vety, ktoré používajú, a presne vám ich vysvetlím, že ako títo ľudia rozprávajú. A to je výsledok toho. KDH tu plakalo a hovorilo, jeden mandát. Tak ja vám potom poviem, pán Fronc, nie v zlom, veď my sme spolu vo výbore. Vy viete o tom, čo máte v košickej teplárni? Viete, prečo to takto funguje, ako to funguje? Lebo vy nie že len ste podchytili, že ste vymenili predstavenstvo a dozornú radu a dali ste tam nominantov, čo je z môjho pohľadu úplne normálne a legálne, pretože každá vláda si za to zodpovedá, vy ste išli ešte ďalej. Vy máte nominantov priamo v manažmente. To tam nebolo, odkedy funguje tepláreň. Poviem, budem úplne konkrétny, najväčší expert na personálne veci, nie je tu už pán Hrušovský, najväčší expert na personálne v teplárni v Košiciach je bývalý šéf obstarávania v Košiciach. Skutočne je to nominácia odborná, profesionálna, musím vám povedať, v ktorej, keď dával pánovi Hrušovskému informáciu o mojom odstupnom, tak mu zabudol povedať, že ja nemám žiadne odstupné, nemal som žiaden nárok, a ten údaj, ktorý mu dal, patril úplne niekomu inému. Potom som pána Hrušovského o tomto informoval. Aj som mu to vysvetlil, že prečo to je. To nie je preto, že ten človek mi chcel zle, ten človek proste na to odborne nemá. Pretože on urobil obstarávanie na magistráte. Viete, ako dopadlo obstaranie na magistráte? Že primátor mesta, a teraz budem menovať a kľudne, nech ma nahrajú všetci, pán František Knapík okradol mesto Košice o 433 tis. eur, pretože urobil súťaž, samozrejme, tento pán, o ktorom hovorím, mu bol hlavný poradca, kde očakávaná cena bola 60 tis. eur, čo oznámil aj na Úrad pre verejné obstarávanie. Ale následne tá firma, ktorá vyhrala, dala najlepšiu ponuku, bola to cena do 60 tis. eur, podpísala návrh zmluvy už z jej strany podpísaný. To znamená, že už stačilo, už len zo strany mesta to podpísať, ale pán Knapík tam dopísal ďalší bod, na základe ktorého vyplatil ďalších 433 tis. eur. Ja sa nečudujem, že tam nie sú peniaze, ja sa nečudujem, že takto fungovalo mesto, a ja sa nečudujem, že takto fungujú teplárne dnes. Pretože hovorím, ešte raz to zopakujem, a tí, ktorých to zaujíma, vy ste neobsadili len politické funkcie v predstavenstvách a dozorných radách, vy ste išli ešte omnoho ďalej. Vy obsadzujete po politickej linke manažment, šéfa personálneho úseku a nebudem menovať ďalšie. Toto je konkrétna skúsenosť z Košíc. Keď hovorím o tých papagájoch, nechcem sa ich dotknúť, pochopiteľne, lebo je to asi sto ľudí, ktorí sú v týchto šiestich teplárňach nominovaní. A vidím to napríklad v Košiciach. Tam ste dokázali, musím povedať, že zázrak. Tepláreň má štyridsať rokov. Za štyridsať rokov, keď mi dobre slúži pamäť, táto tepláreň mala asi piatich riaditeľov. Päť. Päť je na jednej ruke číslo päť. Viete koľko mala za polroka? No, tiež päť. Päť. No, ako chcete riadiť teplárne? Kto ma tu chce presvedčiť o tom, že niekto má záujem na tom, aby sa teplárne rozvíjali? Koho chcete presvedčiť? Mňa nemusíte presviedčať. Choďte a presvedčte ľudí vonku! Myslíte si, že niekto vám verí? Niekto verí tomu, čo vy tu rozprávate? Niektorých ste odvolali, pretože sa chovali ako chovali, niektorí, ktorí pochopili, že tam majú ísť robiť papagájovanie, ani nenastúpili. Lebo aj takýto prípad tam máme. To ináč nebolo, asi takýto prípad, môže mi pomôcť, pán bývalý minister, ja neviem, či vôbec bol v štátnej firme, že niekde niekoho Fond národného majetku vymenoval a ten tam ani nedošiel a už sa aj vzdal. No v košickej teplárni to je. A poviem pravdu, nepoznám toho pána osobne, ale keď som si samozrejme pripravoval reč, tak som si to trošku zisťoval. Asi prišiel na to, čo od neho chcú. Oni od neho nechcú, aby rozvíjal spoločnosť, oni od neho nechcú, aby investoval, oni od neho nechcú, aby niečo urobil. Oni od neho chceli, aby to pripravil na privatizáciu. Dnes tam máte ďalšieho manažéra, ten v tom má úplne jasno. A teraz budem úplne konkrétny, čo vám poviem. Keď som odchádzal v júli, tak sme aktualizovali hospodársky plán za rok 2010, pretože robí sa to raz polročne, je to úplne normálna legitímna vec, robí to každá firma. Očakávaný výsledok bol dva a pol milióna euro. Keď odchádzali, manažment, ktorý myslím, že viedol inžinier Zich, ktorý tam bol ako druhý alebo tretí už v poradí, tak viete čo, viete aký zisk oni očakávali? Teraz by ste čakali, že poviem, že 500 tisíc euro. Nie, Zich čakal tiež 2,5 mil. euro. Viete, čo sa stalo za mesiac, keď prišiel, teda neprišiel ten ďalší nominant, ale medzitým prišiel už ten, ktorý je tam dnes? Viete, aký je zisk dnes v košickej teplárni za rok 2010? V decembri váš nominant, a teraz konkrétne na vás hovorím tuná, dolu, čo sedíte za SaS, očakával 2,5 mil. eur. Nový už mal len pol milióna eur. Musím povedať, je to fakt kvalitný manažér. Takto ja si predstavujem manažéra, keby som chcel niečo zničiť, dodrbať, zlikvidovať a ľudí presvedčiť, že to je úplne zle. Ale ľuďom už nikto nepovedal, že ten istý nominant za koalíciu, ktorý bol pred ním, ten mal jasne napočítaný výsledok. Veď v decembri už vieme veľmi presne, že ako skončí rok, veľmi presne to vieme už odhadnúť, na plus – mínus 5 %. Zrazu je len 500 tisíc eur. A viete prečo? Lebo zrazu sa začali robiť také účtovné operácie, aby sme ten zisk v maximálnej možnej miere stiahli. Takže takto vy si predstavujete privatizáciu, že skôr, kým začne, zničme, zlikvidujme, ohovorme, pošpiňme, ale hlavne začnime robiť také účtovné operácie, aby nás nikto nemohol napadnúť, že ako to je možné, že predávame fabriku, ktorá má zisk 2,5 mil. eur. (Potlesk.) No ale pôjdem ďalej, aby sme si vysvetlili, lebo v tom je rozdiel nášho chápania. Za vlády SMER-u, samozrejme, kto nerobil, len ten, kto nerobí, nerobí chyby, ale všetci, a neraz som sa zúčastnil rokovania Fondu národného majetku a v čase, keď došlo k výraznému nárastu vstupu energií, sme všetci plakali, že musíme dvihnúť ceny. Bolo asi päť kôl rokovaní a postupne všetci povedali, áno, urobíme toto, toto a nakoniec ten dopad bol úplne minimálny. Tá cena sa viac-menej nikdy nemenila, niekde menila úplne minimálne. Pretože to je práca. Takto my si predstavujeme normálnu, reálnu prácu. Pretože štátne teplárne nie sú spoločnosti, ktoré pôsobia na úplne voľnom trhu, pretože, a to som už vysvetľoval, ak vás reguluje Úrad pre reguláciu sieťových odvetví, to znamená, že to nie je biznis a podnikanie, do ktorého môže každý vstúpiť. Veď predsa ÚRSO to robí preto, lebo máte regulovaný zisk, máte regulované podnikanie. A takisto aj konkurencia pre týchto šesť teplární, viete, čo je, pán Janiš? To nie sú ďalší zahraniční partneri, ktorí by tam mohli prísť. To je úplná demagógia. Tam nikto nemôže prísť. Viete, kto je najväčšou konkurenciou teplární v tých šiestich mestách? Obyčajné, malé kotolne v bytovkách. Toto je jedna jediná konkurencia týchto veľkých teplární. Pán Jurčík je expert. Dobre, potom môžete povedať. Pán Jurčík, nechcem vás, ja si vás patričnou formou ctím a nechcem vám zle, takže zbytočne mi nenahrávajte. (Prerušenie vystúpenia predsedajúcim.)