I. Federič, poslanec: (2003-11-11):
Predstavitelia vládnej koalície prostredníctvom našej vlády ako hlavný argument na predaj podielov strategických podnikov uvádzajú, že štát je zlý vlastník, už to hovorili niektorí moji predrečníci, čo, samozrejme, by len ťažko vysvetľovali občanom vo Francúzsku, v Taliansku alebo v Nemecku, kde štát vôbec nemá problém, že vlastní podiely vo veľkých nadnárodných podnikoch strategického významu, ako je Gaz de France alebo Deutsche Telekom. Chcem pripomenúť, že zlého štátneho vlastníka, ktorého spomína naša vláda, reprezentuje práve ona. A ak priznáva týmto zlé spravovanie štátneho vlastníctva, tak nemôžem nič iné len s ňou súhlasiť. Čo je však závažnejšie ako to, že štát je zlý vlastník, to je to, že reprezentanti štátneho vlastníctva sú ešte horšími predávajúcimi. A o to ide pri doprivatizácii zvyšných 51 %.  Ak by sa podobnou formou predajom podiely strategických podnikov prevádzali niekde inde vo vyspelých demokratických krajinách sveta, či už privátny alebo štátny vlastník dávno by vyvodil zodpovednosť voči takémuto postupu manažmentu, pretože v štandardných krajinách ak by výkonný exekutívny orgán, akým bezpochyby naša vláda je, znehodnocoval vlastníkovi, teda v našom prípade nám všetkým, majetok, a v týchto prípadoch ide o desiatky a stovky miliárd korún, tak určite by vlastník voči nemu vyvodil zodpovednosť a tvrdo by zakročil. Ale, bohužiaľ, sme na Slovensku. Čo však musím v tejto súvislosti povedať, to je to, že, a myslím to úplne vážne, musím vzdať poklonu predstaviteľom zahraničných spoločností, ktoré privatizovali majetok štátu, a to boli aj štátne spoločnosti. A myslím to naozaj úplne vážne, pretože podmienky, ktoré vyjednali pri predaji, boli smerom k svojim materským firmám mimoriadne efektívne ako všetka česť, čo urobili pre svoje materské firmy. A preto sa chcem opýtať, ako aj vy hodnotíte, akým spôsobom sa správali nielen kupujúci, ale aj predávajúci. Aj predávajúci takýmto spôsobom efektívne pristupovali k predaju? Keby sa pri predaji majetku štátu aspoň spolovice tak efektívne správala naša vláda ako zahraniční manažéri k svojim vlastným firmám, tak sme dnes všetci spokojní a sedíme tu možno k úplne iným veciam, ale určite nie k doprivatizácii. Viete si predstaviť vlastníka majetku strategického významu, že dovolí predať 49-percentný podiel na majetku svojej firmy tak, že minoritný vlastník má v stanovách zakotvenú majoritu vo výkonnom štatutárnom orgáne. A keďže ten majoritný vlastník má 51 %, v našom prípade štát má 51 %, tak valná hromada rozhoduje 52 % a viac percentami pri rozhodovaní o uznesení. Toto, samozrejme, je možné asi naozaj len u nás a bez postihu. V niektorých médiách som zachytil vyjadrenia našich ministrov, že napr. SPP nemusíme privatizovať, aj keď novela zákona to umožní. Je to samozrejmé, lebo SPP nebude tak jednoduché doprivatizovať. Zahraniční akcionári už dnes plne ovládajú podnik a vďaka výhodným privatizačným zmluvám ešte k tomu majú aj opciu na kúpu 3 % akcií za vopred zmluvne dohodnutú cenu. Keďže dnes rozhoduje valná hromada 52 % akcionárov, zhodou okolností to, čo dnes vlastnia a na čo majú opciu súčasní akcionári zahraniční, to stačí na to, aby samostatne rozhodovali na valnej hromade. A preto je dnes úplne jasné, že bez cenných zvyšných 48 % akcií nikto nebude mať záujem ich kúpiť, pretože takýto vlastník bude iba prísediaci bez možnosti ovplyvniť chod tohto podniku. A s veľkou pravdepodobnosťou to bude Slovenská republika, ktorej ostane zvyšných 48 % a ktorá bude čakať na dividendy, ktorých výšku bude plne ovplyvňovať zahraničný partner. A ten v konečnom dôsledku cez hospodársky výsledok podniku môže a nemusí vytvoriť primeraný zisk na rozdelenie. Je, samozrejme, milé, že po privatizácii SPP vtedajší aj súčasný pán podpredsedu vlády pre ekonomiku zvolal konferenciu, ktorá mala ambíciu analyzovať postup a výšku ceny za predaj SPP, ktorý už bol zrealizovaný. A, samozrejme, predstavitelia Smeru sa tejto maškarády nezúčastnili, pretože pripadá nám morbídne zúčastňovať sa lekárskeho konzília za účelom stanovenia diagnózy, keď je pacient po operácii. Na záver by som vás chcel ubezpečiť, že Smer nie je proti privatizácii strategických podnikov, vadí nám iba spôsob a forma uskutočnených privatizácií a preto aj náš predseda prišiel s návrhom, aby o tak závažných krokoch rozhodovala Národná rada Slovenskej republiky. A keďže nie je záruka zo strany vlády Slovenskej republiky, že ďalšia doprivatizácia prebehne iným korektnejším spôsobom ako doteraz, náš poslanecký klub bude hlasovať proti tejto novele v tejto podobe. Ďakujem. (Potlesk.)