J. Burian, poslanec: (2003-09-17):
Navrhovaná právna úprava diskriminuje niektoré vrstvy obyvateľstva, najmä poberateľov dôchodkov, vzhľadom na neprimeranú úroveň dôchodkového zabezpečenia a nemožnosť vzniku nároku na príspevok na bývanie, vzhľadom na priamu väzbu nároku na nový príspevok na bývanie na rozdiel od právnych podmienok občana nároku na príspevok na bývanie ako štátnej sociálnej dávky, na stav hmotnej núdze rodičov starajúcich sa o dieťa vo veku do 7 rokov veku, resp. od 3 až do 15 rokov veku, neuznaním možnosti zabezpečenia si príjmu alebo jeho zvýšenia vlastnou prácou, protismerným opatrením je aj zmena okruhu spoločne posudzovaných osôb v tom, že do okruhu sa zaratúva s rodičmi aj plnoleté zaopatrené dieťa do veku 25 rokov majúce príjem najviac vo výške minimálnej mzdy a žijúce s rodičmi v domácnosti. Ide v podstate o znižovanie životnej úrovne mladého občana a demotivačné pôsobenie na výkon pracovnej činnosti na úrovni minimálnej mzdy. Poukazujeme aj na možnosť existencie záväzkov tohto mladého občana, pokiaľ ide o splácanie rôznych foriem pôžičiek, napr. študentských pôžičiek. Vzhľadom na požiadavku adresnosti pomoci v hmotnej núdzi, ktorá predpokladá aj kvalifikovanú znalosť miestnych pomerov, je poskytovanie dávky a príspevkov rozložené do pôsobnosti územných orgánov špecializovanej štátnej správy a až po dvoch rokoch od vzniku nároku prechodu do pôsobnosti obce v prenesenom výkone štátnej správy, pokiaľ ide o pokrytie dávkou a ochranným príspevkom, a do samosprávnej pôsobnosti obce, pokiaľ ide o aktivačný príspevok a príspevok na bývanie, neracionálnym a nákladným usporiadaním verejných vecí, duplicitné budovanie administratívy, personálnych, materiálnych a organizačných štruktúr na úrovni orgánov štátnej správy a samosprávy a napĺňanie rovnakej pôsobnosti, dá sa povedať, je neúčelná dualita. Vo všeobecnosti návrh zákona považujeme za nesystémový zásah do systému sociálneho zabezpečenia. Predovšetkým je v rozpore s vládou schváleným dokumentom Koncepcia transformácie sociálnej sféry Slovenskej republiky, ku ktorému bol vyslovený široký spoločenský konsenzus, na ktorý sa predkladateľ v dôvodovej správe aj odvoláva. Návrh zákona nenadväzuje ani na návrh zákona o životnom minime, ktorým sa menia a dopĺňajú ďalšie zákony, v súčasnosti v legislatívnom konaní, zároveň nezohľadňuje dosah reformných zmien na obyvateľstvo v oblasti zdravotnej starostlivosti, t. j. zvyšovanie cien liekov zvýšením teda dane z pridanej hodnoty, zvyšovaním ďalších životných nákladov, ktoré budú súvisieť s uplatnením deregulácie cien energií, aj pokiaľ ide o hromadnú dopravu. Dôsledky absencie systémových väzieb tak v rámci sociálnej sféry, ako aj ekonomickej sféry a so zreteľom na očakávané sprievodné javy v súvislosti so vstupom Slovenskej republiky do Európskej únie, kde teda to povedie k cenovému nárastu, nemožno vylúčiť, aplikácia navrhovaných zmien v sociálnej pomoci povedie k ďalšiemu prehĺbeniu pasce chudoby. Za neprijateľné a nesystémové a i neústavné považujeme tiež časovú obmedzenosť priznaných nárokov. Presun pôsobností orgánov štátu na obce je tu v rozpore s ústavným princípom právneho štátu, podľa ktorého priznané nároky musia zostať zachované aj v prípade prechodu pôsobností na rozhodovanie na iný orgán verejnej správy. Za nesystémové považujeme aj organizačné zabezpečenie systému hmotnej núdze. Je nelogické a finančne neefektívne zriaďovať špecializovaný orgán štátnej správy, ak sa má pôsobnosť tohto orgánu presunúť o 2 roky na obce. Z hľadiska uvažovaného presunu pôsobností v oblasti hmotnej núdze z orgánov štátu na obce je závažným nedostatkom predloženého materiálu absencia diferencovaného vyčíslenia finančných nárokov osobitne na štátny rozpočet a osobitne na rozpočty obcí. Nie je ani zrejmé, či obce budú mať dostatok zdrojov na vyplácanie zákonných príspevkov. Pôjde najmä o obce s vysokou mierou nezamestnanosti, s nedostatkom pracovných príležitostí a malé obce. Vzhľadom na všetky tieto pripomienky k tomuto vládnemu návrhu zákona podávam procedurálny návrh, aby tento návrh zákona bol vrátený na dopracovanie. Ďakujem za pozornosť. Z. Martináková, podpredsedníčka NR SR: Ďakujem, pán poslanec. Vyhlasujem rozpravu za skončenú. Pán minister, chcem sa vás spýtať, či sa chcete vyjadriť k rozprave. Nech sa páči.