I. Farkas, poslanec: (2009-10-21):
Ale poďme po poriadku. Návrh štátneho rozpočtu na rok 2009 sa zostavil ešte pred odhadmi vplyvu hospodárskej krízy na slovenské hospodárstvo. V zmysle zákona o rozpočtových pravidlách ho do konca októbra 2008 odsúhlasila vláda Slovenskej republiky a zaslala do Národnej rady na schválenie. Premiér vyhlásil, rozpočet je najsociálnejší v histórii. Ja som vtedy dodal, že má ale jednu jedinú chybičku, je nereálny a stojí na vode. Návrh štátneho rozpočtu sa totiž zostavil na týchto základných pilieroch. Hospodársky rast, 6,5 %, vláda pôvodne schválila v takejto výške: miera nezamestnanosti 9,4 % a miera inflácie 4 %. V novembri 2009 dva týždne pred zahájením rokovania o návrhu štátneho rozpočtu v Národnej rade som vyzval vládu, aby stiahla návrh štátneho rozpočtu na rok 2009, vo vzťahu k reálnym odhadom dopadov hospodárskej krízy zreálnila príjmovú stránku, schválila upravený rozpočet a aby potom opravený návrh opäť predložila do Národnej rady na schválenie. Vláda urobila jedinú korekciu pred rokovaním v Národnej rade o štátnom rozpočte. Znížila odhadovaný hospodársky rast na 4,6 %. A znížila tým príjmy, resp. zvýšila schodok štátneho rozpočtu. Buďme úprimní, začiatkom decembra 2009 reálne uvažujúci ekonóm nemohol vychádzať z hospodárskeho rastu v tomto roku vo výške 4,6 %. Teda vláda aj po úprave predložila nereálny, smiešny návrh štátneho rozpočtu  parlamentu na schválenie. A potom v priebehu januára a februára sa všetko zomlelo. Minister financií v prvom polroku viackrát aj vzhľadom na naše opozičné výzvy avizoval, že do 15. augusta tohto roku predloží do vlády a do Národnej rady revidovaný návrh rozpočtu na rok 2009, pretože bude treba v tomto roku šetriť. Revidovaný návrh štátneho rozpočtu nepredložil. A v auguste to zdôvodňoval tak, že šetrenie sa udeje v budúcom roku 2010 s tým, že dôjde k drastickému šetreniu v niektorých rezortoch. Toto ale nie je vidieť v návrhu štátneho rozpočtu na rok 2010, ktorý bol predložený vládou do parlamentu. Minister financií avizoval neskoršie predloženie návrhu štátneho rozpočtu na rok 2010 do vlády na schválenie do 30. septembra. Mali sme vtedy podozrenie, či náhodou nehrá na rozpočtové provizórium na začiatku budúceho roka. A teraz zrazu dochádza k náhlym zmenám. Minister financií sa zrazu niekam ponáhľa. Načo také urýchlené schvaľovanie rozpočtu bez pripomienkového konania sociálnych partnerov? Skrátka, vyjadrenia a postoj ministra financií boli v tomto roku ako na húsenkovej dráhe alebo na hojdačke, raz dole, potom hore a naopak. Iste, dá sa to zdôvodniť náhlymi zmenami stavu verejných financií. Iste to tak zdôvodní aj minister financií. Ja v tom ale vidím nekoncepčnosť, nemohúcnosť, hysterické reakcie na vývoj situácie vo verejných financiách a to všetko zakryté jediným záujmom, záujmom o maximálne plytvanie verejnými financiami, ako keby všeliekom na riešenie dopadov hospodárskej krízy bolo nezodpovedné, neúmerné, neúnosné plytvanie vzhľadom na príjmy, a teda možnosti štátneho rozpočtu. A čo sa vôbec udialo, o čom teda teraz rokujeme? Minister financií celý rok nás ubezpečoval až do augusta, že predloží revidovaný návrh štátneho rozpočtu na rok 2009. On ho podľa prísľubu nepredložil, na druhej strane ale vláda schválila návrh štátneho rozpočtu na rok 2010. Vláda teda schválila štátny rozpočet na budúci rok bez toho, aby revidovala štátny rozpočet na tento rok. Ajhľa, teraz so značným omeškaním nám vláda konečne predložila revíziu štátneho rozpočtu na rok 2009 s radikálnymi zmenami, znížením príjmov štátneho rozpočtu o 2,2 mld. eur, zvýšením schodku štátneho rozpočtu na trojnásobok a zvýšením objemu záväzkov štátu na splátky istín štátneho dlhu na dvojnásobok. Poučenia sú, prosím, nasledovné. Po prvé, po dlhom čase tak vláda nielen verbálne, ale aj fakticky, formálne priznala, že má s verejnými financiami obrovské problémy. Po druhé, vláda s priznaním otáľala až do posledného okamžiku, učinila tak až po schválení návrhu štátneho rozpočtu na rok 2010 a tesne pred schválením v Národnej rade Slovenskej republiky, to z politických dôvodov, veď je to nepríjemné priznanie. Po tretie, korekcie budú tak vážne a hlboké, že to nik nečaká. Po štvrté, korekcie sú dôkazom toho, že vláda nemá záujem šetriť. A napokon, po piate, korekcie sú dôkazom aj toho, že táto vláda nezadržateľne a nebezpečne zadlžuje krajinu na úkor budúcnosti. Ako máme rozumieť výroku premiéra o tom, že sa nezadlžujeme, ktorý vyriekol ihneď po schválení návrhu štátneho rozpočtu na rok 2010 vo vláde? Veď v budúcom roku bude situácia ešte horšia. Zadlžovanie štátu sa urýchli. Pán minister, aspoň v nejakom pomere k zníženým príjmom prečo neupravíte, neznížite aj výdavkovú stránku štátneho rozpočtu na tento rok, ako ste to avizovali v priebehu leta, že dôjde k drastickým škrtom v niektorých kapitolách? Vašou politikou totiž nútite šetriť samosprávy, siahnete im na príjmy, podnikatelia a firmy krachujú, opúšťajú Slovensko, zásadne sa zhoršilo podnikateľské prostredie, rodiny a ľudia sú prinútení šetriť okolnosťami, dopady hospodárskej krízy pociťujú najmä oni, veď miera nezamestnanosti rýchlo rastie, každý šetrí, len vy ministerstvo financií nechcete šetriť a ako správca Štátnej pokladnice neprinútite šetriť ani ostatné rezorty. Výsledkom vašej fiškálnej politiky bude v budúcom roku scenár podobný tomu maďarskému scenáru z prvej polovice tohto roka. Vďaka tomu, že v najlepšom období sme zaviedli euro, to nás zachránilo, vôbec sme nepocítili dopady finančnej krízy, dopady hospodárskej krízy boli o to hlbšie, či ale boli vyvolané vonkajšími okolnosťami, poklesom dopytu po tovaroch a výrobkoch fabrík na Slovensku na rozhodujúcich trhoch v celej západnej Európe. Ale vďaka vašim nekompetentným zásahom, vďaka vašej nekoncepčnej fiškálnej politike onedlho budú výrazné signály finančnej krízy, budú problémy so splácaním hypotekárnych úverov, spotrebných úverov obyvateľmi, ale aj komerčných úverov podnikateľmi a spoločnosťami. A viete, pán minister, v čom je problém? V tom, že v Maďarsku po zásahoch vlády Gordona Bajnaia sa verejné financie stabilizujú, dochádza k ozdravnému procesu, zatiaľ čo tu na Slovensku sa situácia z mesiaca na mesiac zhoršuje, kríza sa prehlbuje. A nakoniec dovoľte, aby som vyjadril počudovanie nad tromi súvislosťami. Po prvé. Slovensko je najmladším členom eurozóny. Európska komisia zahájila konanie voči Slovensku a iným členským štátom za nedodržanie maastrichtských kritérií. Vami to jednoducho nezamávalo, vy kľudne idete znižovať príjmovú stránku štátneho rozpočtu a chladnokrvne ponechávate výdavkovú stránku na pôvodnej úrovni. Po druhé. Pred zavedením a počas zavádzania eura ste vždy s radosťou privítali eurokomisára pre cenovú menovú oblasť Joaquína Almuniu. Osvojili ste si jeho rady, odporúčania, načúvali ste mu. A teraz keď sa vyjadril, že na Slovensku je značne ohrozená rovnováha a udržateľnosť rovnováhy vo verejných financiách, hrozí nám destabilizácia, akosi vám jeho rady a upozornenia nejako unikajú, nechcete si ich vziať k srdcu. A po tretie. Na poslednom zasadnutí ECOFIN-u sa dohodlo, že na rozdiel od doterajšej fiškálnej politiky odporúčajú každému členskému štátu Európskej únie znižovať deficity verejných financií, teda prinútia členské štáty šetriť. Nevnímam odozvu tohto odkazu na Slovensku, akoby vláda nepočula a nevnímala odkaz ECOFIN-u. Tomu sa hovorí odvaha a hazard s budúcnosťou fiškálnej rovnováhy na Slovensku. Za poslanecký klub Strany maďarskej koalície – Magyar Koalíció Pártja vám môžem povedať, že nesúhlasíme s takýmto polovičatým riešením, keď na jednej strane sa priznáte, že vo verejných financiách je obrovská diera, veľká bublina, ale adekvátne to nechcete riešiť znížením výdavkovej stránky, teda šetrením. Preto nezahlasujeme za váš návrh. Ďakujem pekne za pozornosť.