Novotný, Viliam, poslanec NR SR (2015-11-24):
Vážená pani podpredsedníčka Národnej rady, vážený pán minister, vážená pani spravodajkyňa, dovoľte mi, aby som aj ja vystúpil k tomuto vládnemu návrhu zákona. Ja už som k nemu vystupoval aj v prvom čítaní, kde som vyčítal trochu pánovi ministrovi, že málo rokuje s príslušnými stavovskými organizáciami a hlavne s odborármi, čo ma teda hlavne pri socialistickej vláde trochu prekvapuje. Tá situácia sa, žiaľ, medzi prvým a druhým čítaním o tomto návrhu nejako výrazne nezlepšila, aspoň podľa informácií, ktoré mám. Stretnutie k tomu bolo iba na výbore pre zdravotníctvo, kde teda prišli predstaviteľky Slovenskej komory sestier a pôrodných asistentiek, ale aj ostatných stavovských organizácií zastupujúcich zdravotníkov, o ktorých sa hovorí a ktorých sa táto regulovaná úprava miezd má dotýkať, takisto zástupcovia príslušných odborov. Takže to je hneď na úvod ako výčitka, aby som sa trochu vrátil k svojmu vystúpeniu v prvom čítaní. A teraz k samotnému zákonu. Ja som si dovolil s malou nadsázkou ho nazvať v prvom čítaní ako predvoj tretieho sociálneho balíčka vlády Roberta Fica, ktorý ešte všetci očakávame s tým, že bude avizovaný a oznámený. A v princípe aj preto sa bolo dôležité ponáhľať s prvým čítaním na mimoriadnej schôdzi, na čo sa veľmi nepamätám, že sme zvolali pre prvé čítanie mimoriadnu schôdzu k tomuto. Sa pamätáte, po skončení predchádzajúcej schôdze bola mimoriadna schôdza s jediným bodom s prvým čítaním tohto vládneho návrhu zákona. Ten dôvod je jednoduchý, lebo vláda sa ho snaží schváliť na tejto schôdzi v druhom a treťom čítaní preto, aby zvýšenie miezd, ktoré by mal priniesť v praxi, sa uskutočnilo tak, aby zdravotníci dostali vyššie platy vo februári, keďže sú 5. marca parlamentné voľby, tak malo by im to zlepšiť náladu tak, aby volili vládnu stranu SMER. Tento návrh zákona je vlastne o tom, čo pôvodne riešil zákon o minimálnych mzdových nárokoch sestier a pôrodných asistentiek, ktorý v roku 2012 schválila táto snemovňa na konci vlády Ivety Radičovej veľkou väčšinou hlasov, 141 poslancov hlasovalo za ten vládny návrh zákona. Ale potom v lete 2012 Ústavný súd najprv pozastavil jeho účinnosť a v roku 2013 zase v letných mesiacoch vyhlásil za protiústavný a ten hlavný dôvod, prečo sa k tomu vraciam, je ten, že dôvod, ktorý povedal Ústavný súd ako najdôležitejší, prečo je protiústavný tento zákon, je skutočnosť, že nemožno zvyšovať platy zdravotníkov ak nie sú dostatočne kryté. V tom čase to bolo trošku paradoxné, pretože práve na júnovej schôdzi 2012 Národná rada uvoľnila rezervu 50 mil. eur, ktorá bola určená na krytie zvýšenia miezd. Z takéhoto dôvodu to Národná rada uvoľnila. Napriek tomu hneď v júli Ústavný súd rozhodol, že najprv pozastavil účinnosť tohto návrhu zákona o minimálnych mzdových nárokoch sestier a o rok na to ho vyhlásil za protiústavný z dôvodu, že nebol dostatočne krytý. Faktom bolo, že v praxi sa prejavovali problémy s jeho krytím, ktoré spočívali v tom, že neprichádzali včas peniaze zo zdravotných poisťovní do nemocníc, a teda nebolo z čoho zvyšovať tieto platy. Hovorím to preto, lebo sa hneď chcem presunúť k tomuto vládnemu návrhu zákona. Zatiaľ čo ministerstvo zdravotníctva od roku 2013, a môžete tu začať aj rokom 2012, keď chcete, veľa neurobilo pre sestry a zdravotníkov. Najprv čakali na rozhodnutie Ústavného súdu, po tom, keď už mali uznesenie Ústavného súdu, tak analyzovali ďalej a analyzovali a analyzovali, až sa teda minister Čislák na jeseň tohto roku odhodlal a prišiel s touto novelou zákona. Podľa nej by sa teda platy sestier a zdravotníkov v ostatných zdravotníckych povolaniach, aj keď je to teda veľa povolaní, nechce sa mi ich všetky vymenovať (laboranti, technici, protetici, fyzioterapeuti, sanitári), sú to všetci, ktorí majú zdravotnícke povolania, mali od 1. januára zvyšovať vo všetkých nemocniciach. Zatiaľ je to celkom pekne, tak ako to hovorím. A logické by bolo, že by sa to stretlo s nejakým veľkým porozumením a radosťou na strane tých, pre ktorých sa platy majú zvyšovať. Tak by to bolo logické, že teda tí, ktorí majú od januára dostať vyššie platy, sú to sestry a zdravotníci v nemocniciach, by sa teda tešili takémuto vládnemu návrhu zákona. Netešia sa. Podpisujú deklarácie o pripravenosti (hlavne sestry) dávať výpovede v nemocniciach. Dokonca som zachytil informáciu, že tento týždeň to bude aj aktuálne. Mám trochu z toho obavy, keďže som zažil výpovede lekárov na sklonku roku 2011. A nebolo to nič príjemné. Čelili sme tejto kríze. Aj v Národnej rade sme čelili tejto kríze, pretože sme museli prijímať zmeny v legislatíve v tom čase. A toto je situácia, ktorá trochu aj mňa prekvapila, lebo som myslel, že ministerstvo zdravotníctva po tak dlhom čase analyzovania je minimálne dohodnuté so stavovskými organizáciami a podľa možnosti aj s odborármi, že táto situácia je veľmi odlišná od situácie, v ktorej sme schvaľovali zákon o minimálnych mzdových nárokov sestier a pôrodných asistentiek v roku 2012, respektíve zákon týkajúci sa platov lekárov na sklonku roku 2011. Totiž boli tieto správne zmeny schvaľované so súhlasom zdravotníkov, áno, v prípade lekárov po veľmi dramatickej dohode, ktorej, žiaľ, museli predchádzať až ich výpovede, pamätáte sa na to, a krízová situácia, núdzový stav. V prípade sestier to bola dohoda, ktorá sa rodila aj na zdravotníckom výbore, aj na vláde. Bol som vtedy predseda zdravotníckeho výboru. Tibor Bastrnák tam sedí, bol jeho členom, vie veľmi dobre, koľko hodín rokovaní sme absolvovali, kým sme v tom našli nejaký konsenzus. Ale dnes tento konsenzus tu nie je. Kde je ten problém? Tak sa pozrime na ten zákon, čo chcú teda sestry, keď spisujú svoj protest, spisujú svoje požiadavky, demonštrujú pred Úradom vlády. Chcú viac peňazí do zdravotníctva? Chcú viac sestier k lôžkam? Podľa tých informácií, ktoré nám poslali, a podľa tých podkladov, máme jeden z najmenších počtov sestier na počet lôžok v Európskej únii. Čiže naozaj sú unavené a vyťažené z tejto práce. Chcú, aby sa úprava miezd netýkala iba zdravotníkov, ktorí pracujú v nemocniciach, ale všetkých zdravotníkov, aj sestier v sociálnych inštitúciách, v sociálnych ústavoch, v sociálnych zariadeniach. Ďalej chcú, aby bolo ich odmeňovanie postupne valorizované podľa počtu odpracovaných rokov. Dokonca prišli aj s konkrétnym pozmeňujúcim návrhom, ako si to predstavujú, na výbore pre zdravotníctvo s tým, že každé tri roky by sa im podľa počtu odpracovaných troch rokov mala mzda zvyšovať o 0,03 % priemernej mzdy. A vymenoval som už, myslím, aj všetky ich požiadavky, s ktorými teda predstúpili pred verejnosť a ktoré požadovali od verejnosti. Ďalšia veľmi dôležitá vec, ktorú treba k tomuto zákonu o poskytovateľoch povedať, je, že zákonom zrušeným Ústavným súdom o minimálnych mzdových nárokoch sestier a pôrodných asistentiek sa navrhovalo zvýšenie platov v rozmedzí od 640 do 930 eur. Čiže bol to nejaký návrh, ktorý sa ale napriek tomu, že Ústavný súd najprv pozastavil jeho účinnosť a potom vyhlásil za protiústavný tento zákon, v princípe realizoval v štátnych nemocniciach. Je naozaj pravdou, že v štátnych nemocniciach tieto mzdy dosiahli. A dokonca, keďže odvtedy prešiel nejaký čas a došlo k ich postupnej valorizácii, dnes sú tie mzdy vyššie. Mzdy sestier sú dokonca vyššie, ako boli tieto minimálne mzdové nároky z roku 2012. Len problém je, že tak, ako sú koeficienty navrhnuté v tomto zákone o poskytovateľoch, reálne hrozí, že garancia miezd sestier v štátnych nemocniciach klesne. To znamená, reálne môžu prísť až o 100 eur zo svojej výplaty. Pamätám sa na príslušné prvé čítanie, pamätám sa na deklarácie riaditeľov štátnych nemocníc, ktorí sú poslancami Národnej rady za stranu SMER, ktorí hovorili, že teda Asociácia nemocníc sa dohodla, že k tomu nedôjde. Štátne nemocnice garantujú, že nebudú znižovať platy. No to je síce výborné, to sa mi veľmi páči, že to garantujú, len v zákone to napísané nie je. A aj keď sa možno niekomu to páči, alebo nepáči, ja tej nedôvere sestier a zdravotníkov rozumiem, lebo pre nich už raz bol schválený zákon, ktorého účinnosť Ústavný súd pozastavil, a dva, resp. tri roky ministerstvo zdravotníctva nekonalo, nerobilo nič v tejto veci. Teraz sú znovu v situácii, že im niečo ministerstvo ponúka a ich garancie, ktoré v troch kategóriách podľa dosiahnutého vzdelania majú v štátnych nemocniciach, sú nižšie, ako ich reálne mzdy, ktoré dosiahli vďaka predchádzajúcemu zákonu, ktorý ale už neplatí, a vďaka nejakej valorizácii v priebehu rokov, ktoré odvtedy odpracovali. Čiže takto je to veľký problém pre sestry v štátnych nemocniciach, kde je situácia najhoršia. A mám, bohužiaľ, tie informácie aj z košickej univerzitnej nemocnice, že pripravujú výpovede. Možno ich aj dávajú. Čiže to je prvá poznámka. Druhá poznámka. Tento návrh zákona by mal pomôcť tak, keď bude schválený, ako je predložený sestrám a zdravotníkom v menších nemocniciach, nie v štátnych, keď chcete, nemocniciach, kde tie platy sú reálne v tejto kategórii, nielen o sestrách, ale aj o zdravotníkoch hovorím, nižšie. Čiže tu je určitý bonus, určité pozitívum. Čiže preto je aj ten odpor možno v týchto nemocniciach menší, keď ho vnímame, alebo tá nervozita z tohto návrhu zákona je menšia. No len prichádzame k ďalšiemu veľkému problému. V prvom čítaní som o tom hovoril len v náznakoch, ale dnes už o tom môžeme hovoriť veľmi konkrétne. My už poznáme schválený štátny rozpočet. Tých 55 mil. eur nám pán minister Čislák sľuboval s tým, že ich dohodol s pánom ministrom financií, s pánom premiérom, že je tam a že je to určené na platy, že platy sú tým kryté, že ničoho sa netreba báť. No tie tam nie sú. Miesto toho sme prijali, teda, prepáčte, kolegovia zo strany SMER, vy ste prijali uznesenie, že Národná rada žiada vládu Slovenskej republiky garantovať, že financovanie výdavkov súvisiacich s aplikáciou navrhovanej novely zákona č. 578/2004 Z. z. je zabezpečené v rámci limitov výdavkov kapitoly ministerstva zdravotníctva na rok 2016 vrátane odhadovaných výdavkov na úpravu platov ostatných zdravotníckych pracovníkov vrátane zdravotných sestier na úrovni 55 mil. eur ročne. Je to tam garantované. No v prvej fáze možno na oblbnutie Ústavného súdu to nie je zlé, ale tie peniaze tam nie sú. Takže jediné peniaze, ktorými minister Čislák môže niečo garantovať, nie sú peniaze z eurofondov, ani peniaze rozpočtované na chod jeho ministerstva, ale iba poistné platené štátom. To je jediná časť kapitoly ministerstva zdravotníctva, kde sú peniaze určené na zdravotnú starostlivosť. A keď si pozriete realitu rozpočtu, ja som minulý týždeň o tom hovoril v prítomnosti pána ministra financií, na rok 2016, hovorím o peniazoch na zdravotnú starostlivosť, ktorými sa platí zdravotná starostlivosť, ktoré idú z poisťovní do nemocníc a ambulancií, žiadne iné tam nejdú, eurofondové idú inou cestou, tými sa neplatí za zdravotnú starostlivosť, tak medziročný nárast je tam plus 1 mil. eur. O10 mil. sa zvyšuje v absolútnom čísle to poistenie platené štátom, kde 9 mil. je odhad ministerstva financií, že ich zaplatia menej ekonomicky aktívni, ako je realita v roku 2015 po tej 86-miliónovej úprave, ktorá tu bola robená na septembrovej schôdzi pri poistnom platenom štátom. To znamená, budúci rok je na zdravotnú starostlivosť toľko isto peňazí, ako ich bolo na ňu v roku 2015. A teraz z čoho majú od januára riaditelia dať vyššie platy v ich malých nemocniciach? Je to z toho, čo im pošlú poisťovne? Navýšia im zmluvy? Z čoho, z ktorých peňazí to urobia? Ja, pán minister, si uvedomujem, že 5. marca sú voľby a že možno to nejako odkamuflujete vo februári, že niečo sa pošle a sa budete tváriť, že už to je tam a oni o tom nevedia, Z Asociácie nemocníc Petko bude hovoriť, že jemu to nedošlo, a vy budete hovoriť, že už to tam musí mať a na niečo také sa zahráte, že zabavíte sestričky a zdravotníkov do 5. Marca. Ale tých 55 mil. eur tam nie je. Tam malo byť jasne plus 55 mil. eur oproti roku 2015, minimálne. Nehovorím teraz o odvodovej odpočítateľnej položke. Hovorme len o týchto platoch. To znamená, tým prvým problémom sú platy sestier v štátnych nemocniciach, tým druhým problémom je celé krytie tohto manévru. Nie je to kryté reálnymi peniazmi. Zdravotné poisťovne nebudú mať reálne peniaze na to, aby navyšovali platy pre poskytovateľov od januára. A tí reálne budú mať problém s vykrytím týchto platov. Čo na to povie Ústavný súd? Raz už nám, Národnej rade to povedal, to nieže Radičovej povedal alebo Čislákovi povedal, lebo Národná rada schvaľuje zákony, povedal, že nemožno zvyšovať platy bez jasného krytia. Dámy a páni, keď zajtra schválite túto novelu, schvaľujete zvyšovanie platov bez jasného krytia, lebo v rozpočte nie sú. Pozrite si kapitoly rozpočtu, hľadajte tie peniaze na poistnom platenom štátom. Tak zistíte, že ani od ekonomicky aktívnych, ak by vás niekto chcel zabaviť tým, že ale to ľudia budú viacej platiť, nepočíta minister Kažimír s väčšou platbou, naopak, dokonca s mierne o pár miliónov nižšou platbou počíta. To je ďalšie obrovské riziko tohto návrhu rozpočtu. Takže čo má minister Čislák urobiť? Aj keď ho trošku upodozrievam, že je hlavne predvolebná tá snaha, ale to, že má snahu riešiť tento problém platov sestier a zdravotníkov, je chvályhodné. To ale, že nemá plus 55 mil. eur, je už veľký problém. Čo mal teda minister Čislák robiť, aby sme sa do tejto situácie hrozby výpovedí sestier v štátnych nemocniciach nedostali? Po prvé, minister Čislák mal rokovať. Podľa mňa to trestuhodne podcenilo ministerstvo zdravotníctva. Ja viem, že tie rokovania nie sú jednoduché. Ja som ako poradca pani premiérky Radičovej trávil nekonečné noci sedením s lekárskymi odborármi. Veľmi náročné to je. Je to veľmi vyčerpávajúce, sizyfovská robota. No ale keď je niekto minister zdravotníctva a chce takýmto spôsobom upravovať platy, túto robotu mal urobiť. Čiže mal rokovať. Ale rokoval málo, pretože to nie je dohodnuté. Sestry mali dnes byť hore na balkóne a tlieskať a tešiť sa na schválenie tohto zákona. V roku 2012 vo februári, keď sme schvaľovali 141 hlasmi zvýšenie platov sestier, sestry za to tlieskali, dneska v tejto situácii nie sme, dámy a páni. Po druhé, minister Čislák mal zabezpečiť krytie týchto miezd. Nie je to kryté. Hrozba Ústavného súdu znovu visí nad týmto návrhom zákona tak, ako visela nad zákonom o minimálnych mzdových nárokoch sestier a pôrodných asistentiek. Tretiu vec mal minister Čislák zabezpečiť, a to, že ministerstvo ak nechce pristúpiť na návrh sestier, sestry ho nazvali kompromisný pozmeňujúci návrh, týkajúci sa valorizácie po troch rokoch na základe odpracovaných rokov, že každé tri roky by sa valorizovala mzda zdravotníka o 0,03 % priemernej mzdy, keď tieto tri roky odpracuje, takže nejaký takýto časový posun. Minister zdravotníctva hovorí, že toto stojí veľa peňazí a že on s tým celkom nesúhlasí. Teraz, ak s tým ministerstvo zdravotníctva nesúhlasí, akú inú alternatívu máme pripravenú na túto požiadavku? Je to odmeňovanie na základe kvality, spokojnosti pacientov alebo kombinácia týchto dvoch vecí? Je iný spôsob valorizácie ich miezd na základe iných ukazovateľov? Nič také nemáme pripravené, teda odpoveď je, že takto to možné zabezpečiť nie je. Ja neviem, či vám poslancom stačí táto odpoveď, či to bude stačiť aj sestrám, ktoré dávajú výpovede, či to bude stačiť aj sestrám, ktoré sú ohrozené tým, že im niekto zníži výplatu v nemocnici, lebo možno po 5. marci budú iní riaditelia v tých nemocniciach. Ktovie, čo tu bude o rok, keď sú takto nastavené mzdové nároky? Štvrtá vec, čo minister Čislák mal urobiť a neurobil, je, že stále nie je nastavené, ako budú financované tie nemocnice, ako sa tieto peniaze do tých nemocníc dostanú? Ak by sme dnes mali DRG, tento problém by minister Čislák nemal. Áno, on sa vyhovorí určite na pani ministerku Zvolenskú, ale bol štátny tajomník. Viete, vždy budeme mať ten problém, keď v Rožňave za ukončenú hospitalizáciu na internom zaplatí poisťovňa 600 eur a v Košiciach na internom za ukončenú hospitalizáciu to bude 1 200 eur, tak ako má dať riaditeľ každej sestričke rovnakú mzdu? Ako tie peniaze tam prídu? Teraz to navýšime každému o ten rozdiel, z peňazí, ktoré ani neexistujú? Minister Čislák toto nevyriešil. Takže, dámy a páni, záverom vám chcem povedať, že snaha sa cení. Je dobré, že ministerstvo zdravotníctva má snahu riešiť platy sestier a zdravotníkov v nemocniciach. Problém je, že toto riešenie, ktoré je predložené, nie je dorokované, nie je dostatočne kryté a nie je premyslené, ako bude v praxi fungovať. Obávam sa, že môže priniesť omnoho väčšie problémy v januári a februári, kde riaditeľ malej nemocnice bude v situácii, že sestry od neho budú pýtať mzdu, pretože to čítali v novinách, a on povie, že jemu peniaze neprišli. A znovu nám tak hrozí krátenie úväzkov a riešenie také, že niekde je 40 % administratívnej práce a 60 % zdravotnej starostlivosti. Sestry veľmi dobre vedia, čo zažívali v niektorých nemocniciach. Nie je dobre pripravený tento návrh zákona a ja ho v takejto forme neviem podporiť. Ďakujem pekne za pozornosť.