P. Hrušovský, predseda NR SR: (2005-05-24):
M. Abelovský, poslanec: Pán predseda, pán minister, vážené panie poslankyne, páni poslanci, prakticky sa po štyroch mesiacoch znovu vraciame k Trestnému poriadku. Ja si myslím, že Trestný poriadok z hľadiska dopadov na občanov, ale aj na činnosť súdnej moci v štáte má väčší význam ako už schválený Trestný zákon, a preto musíme pri jeho schvaľovaní zvlášť obozretne pristupovať a zvážiť všetky veci, ktoré tu boli počas tej dlhej rozpravy, ktorá o tejto právnej norme prebiehala, aj polemík, či už tu v snemovni, alebo aj mimo nej, tak aby sme skutočne prijali normu, ktorá bude zodpovedať 21. storočiu a bude sa môcť aplikovať aspoň toľko, ako platil predchádzajúci Trestný poriadok alebo ten, ktorý je platný ešte dnes. Bez takéhoto zámeru, myslím si, že by nemalo zmysel prijímať nový Trestný poriadok, ak by tu hneď po jeho prijatí vznikol dôvod na jeho opätovnú novelizáciu alebo na jeho prehodnotenie. Chcem k takým štyrom veciam vystúpiť, možno, že sa budem trocha opakovať zo svojich predchádzajúcich parlamentných vystúpení, ale predsa chcem zadefinovať určité veci, ktoré sú jednak v spoločnej správe, jednak v jednotlivých poslaneckých návrhoch pripravené na schvaľovanie a ktoré by som charakterizoval ako návrhy, ale pozmeňujúce návrhy, ktoré pri ich schválení alebo neschválení budú determinovať môj postoj k zákonu ako celku a aj veľkú časť nezávislých poslancov. Chcem teda v prvom rade upriamiť vašu pozornosť na pozmeňujúce návrhy, ktoré jednak ústavnoprávny výbor niektoré schválil a sú obsiahnuté v spoločnej správe a zrejme sa bude o nich osobitne hlasovať, ak teda bude taká vôľa tejto snemovne, a jednak tie, ktoré vyplývajú už z predchádzajúcej rozpravy a ktoré som ako poslanec podal. Tak v prvom rade sú to ustanovenia, ktoré sa týkajú väzby. Tu viete, že ústavnoprávny výbor schválil môj pozmeňujúci návrh, ktorý skracuje oproti návrhu predkladateľa väzbu na 36 mesiacov prakticky vo všetkých trestných činoch a beriem na vedomie, že z ďalších ustanovení Trestného poriadku vyplýva, že polovica tejto väzby sa týka prípravného konania a ďalšia polovica takzvaného konania súdneho. Nič na tom nemení ani tá skutočnosť, že je to jeden z tých polemických bodov, kde predkladateľ trvá na tom, že väzba musí byť štvorročná, čo sa mi zdá neprimerane dlhá doba, pretože sa zmierňuje prakticky len o jeden rok oproti súčasnému právnemu stavu. Väzba je jednou z najzávažnejších zásahov zo strany štátu voči občanovi, keď sa obmedzuje jeho osobná sloboda zo zákonných dôvodov a na určitú dobu, a preto si myslím, že môže trvať len toľko, koľko je nevyhnutne potrebné a nesmie nahrádzať sankciu, ktorá hrozí zo strany štátu v podobe trestu odňatia slobody, alebo nemôže vytvárať predpoklady, z ktorých súd potom pri ukladaní trestu vychádza a ktorým je potom obyčajne dĺžka vykonanej väzby. Toto je požiadavka, na ktorej akosi zásadne musíme trvať, pretože doterajšia prax odôvodňuje tú obavu, že väzba je zneužívaná jednak na prejudikovanie rozhodnutia o treste, a jednak nevedie orgány najmä v prípravnom konaní k systematickému a sústredenému vyšetrovaniu vo veciach väzobných, pokiaľ má istotu, že obvinený je vo väzbe. Sám zo svojej niekoľko desaťročnej praxe viem potvrdiť, že ak akákoľvek zložitá, či už právne, alebo skutková vec sa nevyšetrí za jeden, prípadne dva roky, nevyšetrí sa ani za päť rokov, pokiaľ by mala byť riešená väzobným spôsobom. To sú zabehané stereotypy, ktoré vládnu v trestnom konaní a ktoré v podstate vyplývajú z toho, že práve tam, kde by sa malo sústredenie urýchlene konať, sa nekoná a títo ľudia prakticky bez toho, aby ich ktokoľvek navštívil, či už vyšetrovateľ, alebo prokurátor, prakticky niekoľko desiatok mesiacov nečinne sú vo väzbe, a pritom žiaden pokrok v tejto trestnej veci nie je. Len na ilustráciu dodávam, že veľká novela Trestného poriadku Maďarskej republiky, ktorá bola prijatá pred dvomi rokmi, bola zákonom schválená v Trestnom poriadku dĺžka väzby v trvaní len 24 mesiacov, mala za následok, samozrejme, masové prepustenie niektorých obvinených z väzby, ale myslím si, že takéto zásadné riešenie je dobré a dá sa z neho vychádzať. Chcem upriamiť vašu pozornosť na to, že som podal, myslím si, že kompromisný pozmeňujúci návrh, o ktorom budeme hlasovať, okrem toho, ktorý už bol schválený v spoločnej správe, a to, aby väzba vo všeobecne trvala len tých 36 mesiacov, to znamená tri roky, ale pri tých trestných činoch, kde hrozí výnimočný trest, to znamená doživotný trest, aby sme eliminovali možnosť náhleho prepustenia obvinených, ktorí sú dôvodne podozriví zo závažných alebo z najzávažnejších trestných činov, a tým by ohrozovali ostatných spoluobžalovaných v súvislosti s možným páchaním ďalšej trestnej činnosti, aby pri týchto trestných činoch obzvlášť závažných, kde je možné uložiť výnimočný trest doživotný, bola väzba štyri roky. S týmto som ako s kompromisným návrhom súhlasil a prosím, aby ste tento pozmeňujúci návrh pri hlasovaní podporili. Druhým takým neuralgickým bodom je ustanovenie doteraz platného Trestného poriadku o agentovi provokatérovi, ktorý prevzal aj predložený návrh rekodifikovaného Trestného poriadku. Ja som niekoľko ráz zdôraznil, že tento inštitút je pre mňa neprijateľný z dôvodu jeho, podľa mňa, protiústavnosti, ale aj preto, že umožňuje orgánom štátu za štátne prostriedky provokovať spáchanie trestnej činnosti, čo je z hľadiska existencie právneho štátu absolútne neprípustné. Český Ústavný súd bez toho, že by tento inštitút česká právna úprava obsahovala, vyhlásil v rámci odôvodnenia za protiústavný, kde konštatoval, že nech sú dôvody odhaľovania trestnej činnosti akékoľvek, nech spoločenská potreba je na nastolení práva v týchto oblastiach akákoľvek veľká, štát sa nikdy nesmie uchýliť k takejto argumentácii, že by on prostredníctvom štátnych úradníkov provokoval páchanie trestnej činnosti, aj keď len pri trestnom čine korupcie, o čom teda svedčí doterajšia platná úprava. Je tu pozmeňujúci návrh pána poslanca Gála, ktorý za určitých okolností možno akceptovať, pretože sprísňuje podmienky na to, aby najmä posudzovanie, či ten dotyčný je podozrivý, prípadne budúci obvinený už ide spáchať ten trestný čin korupcie, aby kontrola bola zo strany štátu a zo strany najmä prokuratúry zachovaná tak, aby sa dalo toto rozhodujúce obdobie preskúmateľným spôsobom posúdiť, pretože za súčasného právneho stavu sa tak nemôže udiať a prakticky vykonaný takýto dôkaz, ak bude v súdnom konaní pripustený, je prakticky nevyvrátiteľný. Ďalšou takou vecou, ktorá je z hľadiska môjho chápania demokratickosti trestného procesu, je pozmeňujúci návrh, ktorý som predložil a ktorý spočíva v tom, že navrhujem, aby Špeciálny súd ako súd vytvorený zvláštnym zákonom z hľadiska vecnej príslušnosti bol na úrovni okresného súdu a o odvolaní rozhodoval potom krajský súd, čo zodpovedá aj ostatnej systematike, ktorá bude platiť v našej justícii od 1. januára, ak budú ostatné zákonné podmienky splnené a ktorých prakticky veľká časť trestnej agendy vrátane trestných činov, kde je možné uložiť výnimočné tresty, prejde na súdy okresné ako súdy prvej inštancie. Nevidím žiaden dôvod, aby o takýchto činoch, aké patria do právomoci Špeciálneho súdu, rozhodoval súd na úrovni krajského súdu. Je to nesystémové, pamätáte si na diskusiu, ktorá bola ohľadne zákona, ktorá sa na zjednodušenie volá optimalizácia súdnej správy a ktorá zaviedla práve túto nesystematiku, ktorá našla odraz aj vo vládnom návrhu Trestného poriadku, a to, že krajský súd rozhoduje ako Špeciálny súd. Ďalšou vecou, ktorou je evidentné, že veľmi krátka doba existencie Špeciálneho súdu už vyvoláva túto potrebu, je potom enormné zavalenie tejto agendy Najvyššieho súdu. Najvyšší súd prakticky v dvoch senátoch, ktoré ešte nie sú ináč ani dostatočne obsadené, je zahltený, doslova zahltený touto agendou, ktorá rozhoduje nielen o vine a treste, ale najmä o veciach, ktoré súvisia s prípravným konaním, s väzbami, s domovými prehliadkami a tak ďalej a samotná táto agenda prakticky zväzuje Najvyššiemu súdu rozhodovať o tom, o čom majú rozhodovať, teda najmä rozhodovať o mimoriadnych opravných prostriedkoch a zjednocovať súdnu prax. Ďalej bez poradia výhrad sú to všetky ustanovenia, ktoré sú ku spoločnej správe, lebo som ich podal, a týkajú sa obhajoby. Ja si myslím, že Trestný poriadok, ktorý by sme tu mali prijať, musí dbať na obhajobu ako na základný atribút zákonnosti a ústavnosti rozhodovania súdnej moci a akékoľvek obmedzovanie práv obhajoby, čo sa týka prípravného alebo súdneho konania, nemôžem akceptovať. Ja len chcem podotknúť, že aj existujúci Trestný poriadok, ktorý bol prijatý veľmi dávno v roku 1961 z hľadiska práv obhajoby bol demokratický a poskytol veľmi širokú možnosť obhajobe na pôsobenie v trestnom procese, a preto akékoľvek zužovanie je pre mňa absolútne neprijateľné. Čiže ak budeme hlasovať aj o týchto bodoch, tie pozmeňujúce návrhy chcem, aby boli zo strany snemovne, pokiaľ je to možné, akceptované. Mám jeden pozmeňujúci a doplňujúci návrh, ktorý má vzťah k ustanoveniu § 570 a znie: § 570 sa za slová „1. apríla 2005“ nahradzuje slovami „1. júna 2006“ s tým, že bod 173 spoločnej správy žiadam, aby bol vyňatý na samostatné konanie. Odôvodňujem svoj pozmeňujúci návrh tým, že touto dlhou diskusiou, ktorá, samozrejme, bola potrebná pre Trestný poriadok a bola nevyhnutná na to, aby sme prijali kvalitný zákon, neumožňuje dostatočným spôsobom sa o prijatej novele tých, ktorých sa to najviac týka, to znamená sudcov, prokurátorov, ale najmä vyšetrovateľov polície dostatočne pripraviť na to, aby mohli od 1. januára, lebo tak znie pozmeňujúci návrh uvedený v bode 173, začať úspešne uplatňovať túto reformu, ak Trestný poriadok bude prijatý. Nakoniec mal byť už prijatý od 1. januára tohto roku, všetko sa posúva, a preto si myslím, že ak chceme zabrániť tomu, aby tu skutočne nenastal kolaps od 1. januára 2006, je potrebné legisvakančnú lehotu posunúť ešte o pol roka. Myslím si, že neprekáža a nebude prekážať pre prax to, že paralelne bude pôsobiť už nový Trestný zákon, ak bude v tejto podobe podpísaný pánom prezidentom a nadobudne účinnosť 1. januára 2006. Preto prosím, aby ste zvážili, najmä brali na vedomie, túto moju výhradu adresujem aj prípadne predkladateľovi, aké sú počty v parlamente a možno budem špekulovať a budem sa zamýšľať aj ďalej, že ak by úplne náhodou túto normu, ktorú máme prijať – Trestný poriadok, vrátil pán prezident z nejakých dôvodov na dopracovanie, pretože pán prezident je docent procesného práva, či sa nájde v tejto snemovni potom, keď nebudú akceptované tieto pozmeňujúce, doplňujúce návrhy, či sa nájde v tejto snemovni 76 poslancov na opätovné schválenie zákona. Ďakujem.