Kollár, Jozef, poslanec NR SR (2011-07-01):
Ďakujem veľmi pekne za slovo. Vážený pán predseda Národnej rady, vážený pán guvernér, dámy a páni, keďže vidím, že pomaličky napätie v sále bude rásť v súvislosti s blížiacim sa bodom prerokovávania pomoci Helénskej republike, tak nebudem hovoriť veľmi dlho, ale predsa len mi nedá neskonštatovať pár zistení. To úplne najkľúčovejšie zistenie z dnešnej diskusie, pokiaľ ide o efektívnosť fungovania Národnej banky Slovenska a produktivitu práce centrálnej menovej inštitúcie Slovenskej republiky, je to zistenie, že prvýkrát, pán guvernér, takmer rok po voľbách, nezaznelo v tejto snemovni, našťastie ani zo strany opozície, ani zo strany koalície, ani z vašich úst, a to naozaj veľmi úprimne oceňujem, že akákoľvek snaha alebo volanie po zvýšení produktivity práce, po zvýšení efektívnosti fungovania centrálnej banky nemá, ale doslova a do písmena nič spoločné s ohrozením nezávislosti tejto inštitúcie. To je naozaj veľmi kľúčový, dramatický posun, že konečne sme schopní vôbec o tejto téme diskutovať tak, aby sme dali pred zátvorku akékoľvek vzájomné obviňovania sa z toho, že tu niekto chce ohroziť nezávislosť centrálnej banky. Prečo to hovorím? Mnohí v tejto snemovni, ktorí nemajú túto tému ako svoje hobby, ako nejaké jadro svojho záujmu alebo vec, ktorou by sa zapodievali často, veľakrát celkom prirodzene takýto materiál ani nemusia dočítať do konca. A dovoľte mi, aby som odcitoval jednu jedinú vetu, ktorou sa celá predložená analýza končí: „Na základe porovnania Národnej banky Slovenska s ostatnými centrálnymi bankami eurozóny možno konštatovať, že znižovanie počtu zamestnancov a nákladov Národnej banky by bolo možné iba odčlenením činností na iné inštitúcie Slovenskej republiky, čo by znamenalo zaťaženie štátneho rozpočtu Slovenskej republiky.“ A toto je naozaj konštatovanie, ktoré v dobe, keď sme predloženú analýzu dostali, vyvolalo vo mne des v tom zmysle, že je to jediná inštitúcia v Slovenskej republike, kde už naozaj niet čo zlepšovať, niet ako zvyšovať efektívnosť a produktivitu práce. Som naozaj veľmi rád, že sme sa posunuli v tej diskusii ďalej a že koniec koncov aj autori tejto štúdie priznali, že celkom v spomínanej analýze asi nebolo úplne všetko pomenované správnymi slovami. A teda zostanem pri konštatovaní, že vítam ďalšiu diskusiu v tomto smere. A vítam hlavne to, že, podčiarkujem to poslednýkrát, bez akéhokoľvek ohrozenia nezávislosti centrálnej banky je táto inštitúcia, pevne verím, prístupná vo zvýšenej miere operatívnosti, a by som hovoril o kooperatívnosti, nie o ohrozovaní nezávislosti. Chcem ešte zdôrazniť, že na stretnutí výboru pre financie a rozpočet s Bankovou radou Národnej banky Slovenska konštatoval pán guvernér, že končí akési moratórium, ktoré tu bolo po vstupe Slovenskej republiky do eurozóny, moratórium v tom zmysle, že dôjde predsa len k prehodnocovaniu, k nejakej evaluácii, ktoré činnosti je potrebné ponechať, zrušiť, outsourcovať a tak ďalej. Rovnako sme dostali ubezpečenie, že príde k redukcii počtu pracovníkov. Je plne v autonómnom rozhodnutí vedenia Národnej banky koľko tej redukcie bude vykonanej na úrovni centrály, koľko toho bude v pobočkovej sieti alebo v sieti expozitúr. Rovnako sme dostali ubezpečenie pána Mrvu, člena Bankovej rady, na spomínanom stretnutí, že prehodnotia aj počet a riadenie expozitúr. A teraz by som chcel na záver povedať jednu kľúčovú vec. Diskusia o efektívnosti fungovania takejto inštitúcie, diskusia o zvyšovaní produktivity práce v takejto inštitúcii by nemala nikdy skĺznuť do tém alebo úvah, koľko poschodí a koľko zasadačiek a koľko trezorov a koľko áut tam má byť. Toto všetko nech si rieši vedenie tejto inštitúcie. Ale čo mne v tejto diskusii chýba najviac a čo ostáva úplne bokom, bohužiaľ, to je výskumná sekcia. Veď my tu máme predsa Národnú banku Slovenska aj kvôli tomu, aby nám, rozumej politikom, koaličným, opozičným, to je úplne jedno, nejaké zrkadlo nastavovala, dávala nejaký message, vysielala signály aj voči laickej verejnosti, aj voči odbornej verejnosti o tom, či sa uberá alebo neuberá napr. aj fiškálna politika správnym smerom, či nastávajú v makroekonomike nejaké nerovnováhy, alebo nenastávajú. Národná banka sa nemôže nemať názor na to, či skutočne hrozby spomínaných nerovnováh tu prítomné sú alebo nie sú. Nemôže Národná banka nemať názor na to, či prístup k riešeniu týchto nerovnováh je správny alebo mohol by byť určitým smerom korigovaný. A preto je nevyhnutné práve mať veľmi kvalitnú výskumnú základňu v takejto inštitúcii. A musím konštatovať, že medzinárodný ohlas výskumu Národnej banky Slovenska je takmer nulový. Nebudem tu zaťažovať úplne detailmi. Ale pravdou je, že ak si niekto z vás pozrie webovú stránku Európskej centrálnej banky, kde nájdete aj sekciu výskumu, tak nenájdete v tejto sekcii zavesenú na webe jednu jedinú výskumnú prácu pracovníka Národnej banky Slovenska. Ale nájdete tam niekoľko veľmi kľúčových závažných výskumných štúdií a prác, ktoré sú publikované pracovníkmi centrálnych bánk z Varšavy, z Budapešti, z Prahy. Tak ja sa pýtam: Nemáme na Slovensku mozgy alebo sú tie mozgy niekde mimo tejto inštitúcie? Tak ich potom hľadajme, tak potom tie mozgy vychovávajme. Ale nepodceňujme túto oblasť výskumu, pretože inak sa nám to môže z dlhodobého hľadiska vypomstiť. A potom naozaj nastane tá pštrosia politika napriek tomu, pán guvernér, že si plne vážim, keďže som 20 rokov na finančnom trhu fungoval v oblasti bankovníctva, aj ten princíp, že centrálna banka by nemala byť videná na večierkoch, nemala by byť videná nejaký každý deň v médiách a vyjadrovať sa úplne ku všetkému. Ale opačný extrém pštrosej politiky, dať hlavu do piesku a nevyjadriť sa nikdy k ničomu s odôvodnením, že to centrálni bankári nekomentujú, nie je tiež prípustný a z dlhodobého hľadiska nie je ani akceptovateľný. Takže apelujem na to, aby sa trošku možno menej diskutovalo o poschodiach, o počtoch ľudí. Prudko nesúhlasím s názorom poslanca Ondreja Mateja, že Národná banka Slovenska by sa vošla na dve poschodia súčasnej budovy. To sú všetko tak trošku pejoratívne vyhlásenia, ktoré možno ak mali za cieľ vyprovokovať v pozitívnom slova zmysle diskusiu, tak potom ich beriem. Ale neberiem obsah týchto vyhlásení celkom vážne. Nakoniec chcem ešte povedať, že rovnako na rozdiel od pána poslanca Ondreja Mateja nie nerád, ale veľmi rád budem súhlasiť s veľkou časťou aj toho, čo zaznelo vo vystúpení pani poslankyne Vaľovej. Ďakujem veľmi pekne.