M. Číž, poslanec: (2004-05-14):
Toto, čo poviem teraz je v podstate úvodom k tomu pozmeňujúcemu návrhu. Predovšetkým chcem povedať, že nielen ja osobne, ale aj moja strana nemá problém podporovať aktivity, ktoré rozširujú okruh občianskych, politických, ekonomických či iných práv v našej republike, zvlášť keď teda ide o istú unifikáciu prostredia ľudských práv v prostredí, povedzme, Európskej únie. A tento zákon je pravdepodobne, všetci to tak cítime, čiastočne aj výsledkom tlaku orgánov Európskej únie, i keď myslím si, že je relevantný aj názor, že existujúca sústava právnych predpisov v konečnom dôsledku dostatočne reglementuje tento priestor. Ale, prosím, ak to pomôže hodnoteniu nášho prostredia alebo vnímaniu nášho prostredia ako demokratickejšieho, keď prijmeme tento zákon, tak na ňom aktívne participujem nielen ja, ale teda aj náš klub. Čo však chcem k tomu povedať, je, že vzhľadom na to, že ani nebol veľký priestor pre diskusiu, aspoň pre mňa osobne vo výboroch, vzhľadom na to, že náš výbor sa nezaoberal týmto návrhom zákona, osobne sa mi zdá, že teda konštrukcia tohto zákona je minimálne diskutabilná. Ale je faktom aj to, že je druhé čítanie, takže tieto otázky nejako dramaticky netreba otvárať. Ale jeden z tých diskutabilných momentov je ten, že pokiaľ ide o to, tak vymedzenie vecného okruhu toho, kde nemá dochádzať k diskriminácii, tomu vcelku rozumiem. Len mám istý problém vnímať ten prospech subjektov, ktoré teda nejakým spôsobom do tohto priestoru vnikajú. Pokiaľ je ten všeobecný rámec vecne vymedzený, povedzme, sférou Zákonníka  práce alebo sférou úpravy, reglementácie pracovnoprávnych vzťahov a pod., tam tomu rozumiem či vo väzbe na zákon o štátnej službe. Už zostáva problematickejší napr. zákon o verejnej službe. A poviem práve, aj  prečo sa mi tento problém takto vidí dôležitý. Vo väzbe na vládny návrh zákona o rovnakom zaobchádzaní v niektorých oblastiach a ochrane pred diskrimináciou treba pravdepodobne zobrať celý rámec minimálne medzinárodných dohovorov a zmlúv, ktorými je Slovenská republika viazaná. Ja napr. osobne som to porovnával s Medzinárodným dohovorom o odstránení všetkých foriem rasovej diskriminácie z roku 1965, ktorý prijala OSN a ktorý aj bývalé Česko-Slovensko recipovalo, trošku zaujímavé je, ako vyhlášku v roku 1974 z augusta. A dostalo sa to do textu Zbierky zákonov vtedajšieho obdobia. A následne Slovenská republika ako nástupnícky štát tiež stala viazaná týmto dohovorom. No a tam je jedna z takých vecí, že teda predovšetkým štát ako taký je povinný správať sa istým spôsobom. Zákon pracuje v tomto smere iba s vymedzením právnickej osoby a fyzickej osoby, pričom minimálne práve veľmi výrazne je viditeľný rozdiel medzi subjektmi tzv. verejného práva a subjektmi práva súkromného. Totiž právnická osoba, to sú predovšetkým, a tak to aj vnímame, to sú predovšetkým subjekty súkromného práva, to sú rôzne firmy, to sú rôzne organizácie. To je napr. podľa istého vymedzenia aj orgán samosprávy. Ale tam ten znak právnická osoba nie je dominantný, tam predsa treba zdôrazniť, že tá samospráva je predovšetkým korporáciou verejného práva a je teda súčasťou svojím spôsobom štátu a štát vo vzťahu k právnickým osobám a fyzickým osobám, ale aj orgány samosprávy, a to nielen územné, ale aj záujmové majú predsa vrchnostenský charakter. My predsa vieme, že tam nie je rovnosť subjektov, ako to je, povedzme, v súkromnom práve. Ale predsa štátny orgán môže ukladať tresty, štátny orgán môže zaväzovať, môže reglementovať konanie, má mnoho iných náležitostí. Takže si myslím, že minimálne tak by sa dala táto situácia, ktorá vznikla tým, že sa redukuje ten obsah iba na právnické osoby a fyzické osoby, riešiť, aby sme do § 3 úvodnú vetu upravili nasledovne, teda štátne orgány, orgány územnej samosprávy, orgány záujmovej samosprávy, fyzické osoby a právnické osoby sú povinné. Čiže vlastne iba ten pojem fyzické osoby a právnické osoby rozšírime o čosi, čo tam dostane subjekty verejného práva, teda predovšetkým tie najdôležitejšie, a to sú štátne orgány, orgány územnej samosprávy, orgány záujmovej samosprávy, čo sú jediné subjekty verejného práva v danom prípade, ktoré majú právo ukladať povinnosti občanom. Teda regulujú a svojou činnosťou vlastne predznamenávajú celý výkon občianskych práv na Slovensku, teda tie ktoré sú formálne zakotvené v právnych predpisoch. A ešte na záver úplne jednu malú poznámku práve z tohto Medzinárodného dohovoru o odstránení všetkých foriem rasovej diskriminácie. My v podstate ešte máme už ako-tak fixovaný štát. Len vo väzbe na to, že vo vzťahu k územnej samospráve máme fixovanú ústavnú zásadu, že možno ukladať povinnosti iba zákonom, tak v danom prípade by sa do takéhoto zákona patrilo aj vo vzťahu k územnej samospráve istým spôsobom zafixovať teda, že štát ukladá orgánom územnej samosprávy nejaké povinnosti, aj keď napriek tomu si myslím, že ten všeobecný rámec právnych predpisov v podstate aj túto sféru pokrýva. Ale keď robíme demonštratívny zákon antidiskriminačný, tak v takom prípade musíme aj orgánom územným, ale aj svojím spôsobom záujmovým, aj keď teda to čiastočne patrí spolu do súkromného práva, nejakým spôsobom ten vzťah určiť. Ja si myslím, že tie štátne orgány územnej samosprávy mnou novonavrhované znenie čiastočne rieši, a to aj tieto problémy, myslím, aspoň v tej tzv. minimálnej podobe týmto by sa to vyriešilo. Mám na mysli napr. Medzinárodný dohovor o odstránení všetkých foriem rasovej diskriminácie, kde sa napr. píše, len pre ilustráciu veľmi krátko, že každý zmluvný štát sa zaväzuje, že nebude vykonávať rasovú diskrimináciu voči osobám, skupinám osôb a tak ďalej, čiže zabezpečí, aby všetky verejné orgány a inštitúcie, celoštátne a miestne, konali v súlade s týmto záväzkom. Teda, že zabezpečí, aby všetky orgány konali v súlade s týmto záväzkom, treba to nejakým spôsobom v tom zákone aj upraviť. Takže toto je všetko. Dovolím si odovzdať teda pozmeňujúci návrh. Myslím si, ale že v zásade takto navrhnuté znenie by mohlo tento problém pre tento prípad čiastočne riešiť. Ďakujem pekne za pozornosť.