Gröhling, Branislav, poslanec NR SR (2023-03-16):
Vážený pán predsedajúci, kolegyne, kolegovia, pán predkladateľ, pán spravodajca, dovoľte mi, aby som sa vyjadril k tomuto návrhu zákona, keďže máme za sebou veľmi dlhú históriu o, na túto tému aj s pánom splnomocnencom Kučerom, myslím si, že tá diskusia začala už niekedy v apríli ´21, odkedy sme sa snažili vyriešiť tento problém, ktorý sme pociťovali aj my na ministerstve školstva, aby mladí ľudia omnoho viacej športovali. Viete, že po covide a po všetkých problémoch, ktoré sme mali, tak sme sa chceli postarať aj o túto oblasť a chceli sme riešiť aj podporu športu. Mne je ale veľmi ľúto, že tým, že sa voľby nejakým spôsobom blížia, tak sa tu v rámci poslaneckého fóra začínajú tak zneužívať poslanecké návrhy zákonov cez legislatívnu prácu a robí sa nejakým spôsobom kampaň. Robí sa tá kampaň ale naozaj veľmi zlým spôsobom, pretože sa nepredkladajú návrhy zákonov, ktoré by mali pomôcť školám, žiakom, riaditeľom, rodičom a všetkým ostatným, ktorí sú v školskom procese, ale sa predkladajú zákony, ktoré ubližujú školám, ubližujú riaditeľom a aj ubližujú takýmto spôsobom žiakom. Celý tento návrh, o ktorom sa budeme teraz rozprávať, nechcú školy, nechcú ju ani riaditelia, iba poviem, že práve teraz Štátna školská inšpekcia, myslím si, že predvčerom alebo včera zverejnila prieskum, kde sa pýtala jednotlivých škôl, že či majú vybavenie na to, aby mohli zaviesť tretiu hodinu telesnej výchovy, že či majú zamestnancov, resp. pedagogických zamestnancov, ľudí, ktorí by to mohli vyučovať, čo pán poslanec aj v jednom návrhu rieši a ak vyrieši aj pozmeňujúci návrh, ja veľmi rád ho podporím. Ale napríklad sa pýtala aj na vybavenie telocviční a pýtala sa na všetky ostatné veci. Pozrite si, prosím vás, ten prieskum, pretože viac ako 60 % riaditeľov škôl hovorí, že nemajú telocvične a nevedeli by vyriešiť to, o čom tu budeme teraz rozprávať. Ja nerozumiem tomu, že keď sme sa rozprávali od apríla v roku 2021 a vysvetľoval som, či už aj ja, alebo aj kolegovia na jednotlivých sekciách, že ako prebieha celý ten proces tvorby predmetov a štátneho vzdelávacieho programu, ako aj rámcového programu, že takýmto spôsobom sa do toho zasahuje, pretože kvôli tomuto návrhu zákona budú musieť školy žiakom nejakú hodinu zobrať, reálne zobrať nejakú hodinu, pretože ostáva stanovený ten istý počet hodín v jednotlivých ročníkoch, čo znamená, že takto budú žiaci absolvovať napríklad o jednu hodinu menej jazykov alebo o jednu hodinu menej informatiky alebo prírodovedných vied alebo matematiky alebo ostatných predmetov, pretože ten, ten rámec tých jednotlivých hodín v jednotlivých ročníkoch ostáva stále rovnaký. Pretože to sa tiež nedá meniť a ani sa to nemení. Takže bude sa musieť rozhodnúť, že ktorý z tých predmetov vlastne bude ten predmet odobratý. Viete, mňa veľmi hnevá to, že, alebo ja vnímam to, že potrebujeme podporiť šport, vnímam to, že mladí ľudia málo športujú a že musíme investovať viacej energie a viacej finančných prostriedkov do toho, aby naozaj Slovensko po tých dvoch rokoch v školách sa rozhýbalo. Mňa ale hnevá to, že či už páni poslanci, ktorí sú podpísaní pod týmto návrhom zákona, ak si ho prečítali, alebo pán poslanec Kučera, sa nepozerajú aj na iné výsledky. Hovorí mi tu o nejakej rezolúcii z roku 2007, ale pozrite si, ako sme dopadli v medzinárodných meraniach napríklad za matematiku, že kde sme v PISA, kde sme v jednotlivých krajinách a ako sa hýbeme, aké majú naše, naši žiaci vedomosti, čo sa týka matematiky. Pozrite si, aké máme výsledky v TEAMS-e, kde sa hýbu žiaci, čo sa týka ostatných oblastí, napríklad oblastí IT, oblasti humanitárnych a iných, ktoré sa merajú v rámci medzinárodných meraní, že kde sa hýbeme. Hovoríme tu o naplnení rezolúcie 2007 roku, o ktorej sme sa my aj rozprávali, ktorá naozaj hovorí o tom, že by sa malo pozerať na telesnú výchovu a šport v jednotlivých krajinách v rámci školstva a kde sa naozaj hovorí aj o tretej hodine telesnej výchovy, ale tam sa hovorí aj o podpore infraštruktúry. A vy keď ste spomínali, že jednotlivé krajiny to už zaviedli, tak oni predtým urobili infraštruktúru, tie školy reálne majú kde cvičiť, oni majú telocvične, oni ich majú vybavené, oni majú tam dobrých trénerov a ľudí, ktorí môžu vyučovať mladých ľudí v rámci, v rámci športu. My tu rozprávame o tom, že sme jediná krajina, ktorá to nezaviedla, ale tak si pozrime, ako máme digitalizované školstvo. A ja som veľmi rád, že ľudia, ktorí sa venujú IT problematike a digitalizácii, tak si povedali, že áno, je to problém, ale najskôr vybavíme školy počítačmi, najskôr vybavíme internetom a potom budeme riešiť to, že by sme zaviedli nejakým spôsobom niečo povinne. Čo sa týka finančnej gramotnosti. To je to isté, môžeme si tu my povedať zo školského prostredia, že koľko je projektov, čo sa týka finančnej gramotnosti, koľko bánk investuje do finančnej gramotnosti a vytvára projekty, ktoré školy ani neplatia. Ale neprišli s tým, že chceme o jednu hodinu matematiky navyše. Lebo toto nie je riešenie. Nie je riešene, že vy prikážete, že musí byť o jednu hodinu telesnej výchovy navyše a žiaci nemajú kde cvičiť, cvičia v triede alebo na chodbách, alebo keď bude pršať, tak budú cvičiť doma, alebo akým spôsobom budú vlastne fungovať? A k tomu sa môžeme ešte pozrieť, pretože sú na to urobené aj prieskumy, aj hodnotenia, ktoré sa robili aj na ministerstve školstva, ktoré ste robili aj vy, pán splnomocnenec, určite asi budete ešte o nich rozprávať. Poďme si povedať podrobnejšie, že čo tento návrh zákona reálne spraví. Existuje taký dokument, tomu dokumentu sa hovorí, že rámcový učebný plán, tento dokument hovorí v každom ročníku, že koľko hodín sa majú žiaci učiť, koľko hodín sa majú učiť slovenčiny, koľko sa majú učiť matematiky, cudzích jazykov, ostatných predmetov. Okrem týchto konkrétnych predmetov, ktoré máte dané v rámci tohto rámcového učebného plánu a ktoré musia byť v danom týždni, resp. v danom ročníku odučené a musia byť absolvované, sú tam aj hodiny, o ktorých sa hovorí, že disponibilné hodiny. To v jednotlivých ročníkoch na to je normálne rámcový učebný plán, ktorý je stanovený, v jednotlivých ročníkoch máte vždy stanovený nejaký počet, napríklad v 1. ročníku je 22 hodín, ktoré sú povinné, a dve hodiny máte tzv. disponibilné. V 2. ročníku to máte 20 hodín a tri hodiny disponibilné, a to sa robilo preto, pretože Slovensko máte veľmi rozdielne v rámci jednotlivých regiónov. A nemohlo sa povedať, že na celom Slovensku sa matematika bude učiť iba toľko a toľko hodín a nič viac, ale povedalo sa, že bude sa učiť toľkoto hodín matematiky, toľkoto hodín dejepisu, toľkoto hodín slovenčiny, toľkoto hodín cudzích jazykov a vždy navyše sa dali tieto disponibilné hodiny, dve, jedna, tri, aby si daná škola na základe toho, akých má žiakov, v akom prostredí a ako sa pedagogická rada a rodičia rozhodnú, tak pridelí ďalšie predmety. Takže niekde v rámci týchto voľných hodín, ktoré sú stanovené, sa rozhodlo po debate s rodičmi, že sa tam bude učiť matematika, tak pridali z tých 3 hodín voľných, ktoré sú, pridali jednu hodinu matematiky, jednu hodinu možno cudzích jazykov a jednu hodinu možno telesnej. Reálne sa to tak deje. Pretože škola sa rozhodne, že kam sa chce profilovať, že či chce byť škola, kde budú chodiť deti, ktoré sa vyučuje, lepšie sa im učí s matematikou, alebo deti, ktoré chcú byť jazykovo vzdelané, tak sa rodičia rozhodnú a takto sa profilujú jednotlivé školy. A toto je veľmi dobre nastavené. Teraz pán poslanec navrhuje, že z týchto hodín, ktoré sú tieto voľné, kde sa rodičia, rada školy, žiaci a všetci rozhodli, že sa bude učiť napríklad cudzí jazyk, tak teraz sa nebudú môcť učiť cudzí jazyk, pretože sem príde návrh zákona, ktorý povie, že tam bude telesná výchova. Ja vám poviem, že napríklad v 4. ročníku je iba jedna hodina takáto voľná, jedna hodina. A túto jednu hodinu im idete zobrať. Vy poviete žiakom v 4. ročníku, poviete učiteľom, poviete riaditeľom, poviete rodičom, že nie, nie, rodičia, vy sa nerozhodnete, že čo vaše deti v tom 4. ročníku sa budú učiť, že či to bude o jednu hodinu matematiky viacej alebo o jednu hodinu jazykov viacej. Pán poslanec Kučera s ďalšími 14 poslancami rozhodli, že tam budete mať telesnú. Nikto sa nepýta, že či máte telocvičňu, nikto sa nepýta, ako ju máte vybavenú, nikto sa nepýta nič iné, my sme tu rozhodli, že tam budete mať proste telocvičňu, telesnú. Poviem vám jeden príklad, v Stupave, to je najväčšia škola na Slovensku, kde je 1 300 žiakov. Tisíc tristo žiakov majú jednu telocvičňu, jednu telocvičňu. A vy im idete povedať, týmto 1 300 žiakom, že budete mať o jednu telesnej navyše. Ja keď som to prerátaval, je tam 55 tried, 55 tried, a každá jedna trieda z tých päťdesiatich piatich bude mať tri hodiny telesnej, to máte 165 hodín telesnej. Ak to rozdelíte do 7 vyučovacích dní, tak v rámci tej telesnej, pretože delíte aj skupiny – dievčatá a chlapci –, by potrebovali, ja neviem, tri tie telocvične. Takže čo sa týka, čo sa týka toho 1. septembra, kedy sa to má zaviesť, tak neviem, že či im postavíme tú ďalšiu telocvičňu v tej Stupave, alebo my si tu tak povieme, že však nech to pani riaditeľka vyrieši, je to jej problém, my sme rozhodli, že tam bude proste tá telesná výchova, že sa to bude učiť a mňa to absolútne nezaujíma a nech si to ona vysporiada. Ja vám môžem povedať ešte taký príklad, čo sa týka, čo sa týka covidu, keď nemohli žiaci sa stretávať v jedálni a pani riaditeľka vtedy, keďže má teraz veľmi silný prvý ročník a prijímala viac ako 300 žiakov, tak mala 1 100 žiakov. Tie deti chodili na obedy 10.45 h a končili o pol druhej. Aby sa mohli naobedovať, mali 20 minút na to, aby sa najedli, aby si zobrali jedlo. Nikoho to nezaujímalo, keď som sa rozprával s Úradom verejného zdravotníctva s pánom Mikasom, že nemôžme urobiť tú vyhlášku takýmto spôsobom na školy, pretože nebudú mať ako tie deti jesť. A teraz sa robí presne to isté. Vôbec vás nezaujíma, že akým spôsobom tie školy fungujú, aké majú vybavenia, my sa tu proste, alebo vy sa tu proste rozhodnete, že tam bude telesná výchova. Ak sa spýtate, lebo to som, keď sme debatovali s pánom splnomocnencom od augusta minulého roku, teda predchádzajúceho roku ´21, že ako by sme to zaviedli, akým spôsobom by sme to robili, tak pán splnomocnenec mi hovoril, že viete, keď sa spýtam športových trénerov, tak tí povedia, že je to úplne super, choďte sa spýtať športovcov, oni povedia, že musíme športovať. No však, samozrejme, ale tiež sa pýtam, že títo ľudia vedia, ako funguje školský proces, že či vedia, akým spôsobom sú školy vybavené, že či vedia, že na základe tohto rozhodnutia prídu deti o jednu hodinu cudzích jazykov, o jednu hodinu slovenčiny, o jednu hodinu matematiky alebo iných predmetov. Je veľmi zaujímavé, že keď prídete na stretnutie Asociácie dejepisárov, tak prvá vec, ktorú začnú s vami riešiť, je, že prosím vás, to sa vždy dialo, prosím vás, pán minister, nemôžete urobiť úpravu, aby bolo o jednu hodinu dejepisu viacej? Tie deti ani nevedia, kedy bol založené Slovensko, ako vzniklo, že kedy je aký dátum, prosím vás, dajte o jednu hodinu telesnej navyše, dejepisu. Od dva dni som prišiel na IT konferenciu, kde to bola prvá téma. Počúvajte, musíte urobiť prierezovú tému na informatiku, na IT, na vzdelávanie, na digitálne gramotnosti, prosím vás, dajte to do toho vzdelávacieho procesu. Keď sa tvorilo kurikulum, ktoré začalo v roku´21, množstvo z vás sme mali tie stretnutia a každý jeden ste prišli, že musí tam byť environmentalistika, musí tam byť sexuálna výchova, musí tam byť matematika, musí tam byť finančná gramotnosť a každému jednému z vás som to vysvetľoval, že akým spôsobom je to zostavené. A každý jeden z vás to aj pochopil, že to budú ako prierezové témy a že sa musíme pozerať na to, ako sú vybavené jednotlivé školy. Mňa toto hrozne evokuje, títo, tí, ktorí ste tu boli v predchá... mne to hrozne evokuje, tí, ktorí ste tu boli v predchádzajúcom období, pána predsedu Národnej rady pána Danka. Ak si pamätáte, on vtedy urobil to, že povedal: á história sa musí učiť omnoho viacej, musí sa učiť o tom, ako Slovensko kedy bolo založené, aké máme regióny a povedal a bude sa učiť o jednu hodinu dejepisu navyše. Aj to presadil, ale presadil to takým spôsobom, že minister školstva to podpísal, ktorý má tú právomoc zmeniť štátny vzdelávací program, nie takto na hulváta, ako sa to robí tu, že sa to rozhodne v Národnej rade. A viete, čo sa potom dialo v školách? Znova museli zobrať takýmto spôsobom nejakú hodinu a v rámci tohto ani nepovedali, že čo sa tam majú vlastne učiť, že čo majú vlastne robiť. Neurobili sa ani učebnice, neurobila sa žiadna podpora a toto je presne to isté. Vy znova rozhodnete o jednej hodine navyše telesnej výchovy, ale vôbec sa nebudeme pozerať na to, že či majú vybavenie, že či majú dobrú telocvičňu, že majú nejakým spôsobom prostredie na to, aby to vôbec vedeli učiť. Je veľmi dôležité, a znova to budem opakovať, aby sme prebudili záujem o pohyb. Je veľmi dôležité, aby sme mali k dispozícii rôzne druhy záujmu o pohyb. Je veľmi dôležité, aby sme mali informácie o vybavení, je dôležité, aby sme túto tému riešili v iných predmetoch, aby sme riešili aj v prírodných vedách alebo v biológii, ale ak pridáme jednu hodinu bez absolútneho rozmyslu, neudeje sa nič dobré a skôr to ublíži celému školstvu, ale možno niekto sa bude môcť chváliť tým, že som takéto niečo presadil. Keďže stále som bol v tom, že chceme podporiť telesnú výchovu, tak sme s celým tímom na ministerstve školstva vymýšľali, že akým spôsobom to urobiť, lebo aj som chcel vyhovieť pánovi splnomocnencovi a aj som si myslel, že to je dobré opatrenie. Tak sme povedali, že nechajme štátny vzdelávací program a rámcové plány tak, ako sú, a keďže nevieme dobudovať infraštruktúru, tak sme predpripravili program u nás v rámci, v rámci systémov zberu dát, aby tí, ktorí chcú mať o jednu hodinu telesnej navyše, lebo majú telocvičňu, lebo si to vedia zariadiť, aby ju mali a my ako ministerstvo školstva a štát im ju zaplatíme. Nebudeme kritiz... nebudeme im prikazovať nejakým spôsobom, že musíte, ale tí, ktorí sú a chcú a majú vybavenie, aby si to urobili. Toto bol reálne návrh, ktorý sme si aj vzájomne odsúhlasili, aj vy ste s tým súhlasili, aby sme to urobili takýmto spôsobom a na základe toho, že pán splnomocnenec bol na ministerstve financií a dohodli sa, ja som dostal informáciu, že áno, môžeme do toho ísť od septembra, tieto finančné prostriedky nám prídu, bolo to vyčíslené odhadom, my sme iba odhadovali na základe toho, že koľko škôl má vybavenie v rámci telocviční, že koľko škôl by mohlo mať o to záujem a stálo by to v rámci jedného školského roku dvanásť miliónov eur, ktoré by sme dali. To sú tie peniaze, ktoré sa budú musieť zaplatiť tým učiteľom telesnej výchovy, hej? Tak sme urobili rozpočtové opatrenie, toto rozpočtové opatrenie sme poslali na ministerstvo financií a tam v priebehu dvoch týždňov nám prišlo zamietavé stanovisko, že peniaze na tento projekt, na navýšenie tej jednej hodiny telesnej mimo tých disponibilných hodín, že nedostaneme a tým to bolo ukončené. A ja viem, že vás to určite mrzí, že to takto dopadlo, pretože už sme dávno mohli mať o jednu hodinu telesnej výchovy navyše. Dávno sme ju už mohli mať, ale že to stroskotalo proste opäť a znova na financiách, ktoré sme mohli dostať. Povedzme si ešte... Prosím? Povedzme si znova ešte zopár, zopár dát, ktoré budú aj dnes prezentované. Štyridsať percent základných škôl nemá telocvične. Štyridsať percent základných škôl nemá telocvične, hej? Pätnásť percent žiakov navštevuje školy bez úplnej telocvične, hej, že ich nemajú v rámci ani nejakého najbližšieho miesta, pretože v praxi sa deje to, že keď máte dve školy, je jedna telocvičňa, tak títo dvaja riaditelia sa reálne dohodnú, že ako budú využívať tú telocvičňu, že kedy tam budú chodiť, ktoré párne dni, ktoré nepárne dni, kedy dopoludnia, kedy popoludní a takýmto spôsobom, pretože nemáme vyriešené, vyriešenú infraštruktúru. V tomto návrhu zákona ale máte napísané, že nebude platiť pre malotriedky. To sú, to sú školy alebo triedy, kde naozaj je málo žiakov, hej? Takže tam to nikoho netrápi. My sa iba rozprávame, že chceme tú tretiu hodinu a tam, kde proste vôbec nemajú tú telocvičňu, tak tam nemusia oni cvičiť? Na nich budeme kašlať? Však tam to zdravie detí a tá pohybová aktivita to nás netrápi, tam to nebudeme riešiť. Ja to chcem riešiť tam, kde majú tie telocvične a tam im to chcem prikázať, lebo tam to bude reálne. A veľmi dobre viete, že týmto zákonom sa výsledky žiakov ešte zhoršia, pretože nebudú mať tú hodinu matematiky, pretože nebudú mať tú hodinu jazykovej zdatnosti, iných cudzích jazykov. Ak už pri ešte, ešte som chcel jednu vec. Mi príde, že tento návrh zákona je tak úplne odtrhnutý od reality, od tých dát, ktoré sú nám poskytnuté aj cez Štátnu školskú inšpekciu, ktorá porovnávala tieto dáta aj s reálnym zberom dát na ministerstve školstva, kde opätovne hovorili o tom, že z prieskumu, ktorý robili, a oslovovali riaditeľov základných škôl, polovica škôl, 60 % reálne by neuvítala to, že by sa im znížili tie disponibilné hodiny. Šesťdesiat percent riaditeľov škôl hovorí, prosím vás, neberte nám tú jednu hodinu, kde my môžeme mať aj tú telesnú, ale máme tam aj matematiku, ale máme tam aj cudzí jazyk, máme tam aj čokoľvek iné. Šesťdesiat percent, prepáčte, 50 % škôl, tak ako som spomínal, vlastnú telocvičňu nemá a využíva telocvične práve iných škôl, pokiaľ je to možné. Toto sú reálne dáta, ktoré robila Štátna školská inšpekcia. Robila ju kvôli tomu, že sme stále riešili, ako vyhovieť pánovi splnomocnencovi a vyhovieť aj všetkým športovcom, a aj sami sme si uvedomovali, že šport je dôležitý. Preto sme zadali robiť všetky tieto prieskumy, aby sme vedeli, kde sú telocvične, aké sú telocvične, ako sú vybavené, akým spôsobom by sa mohlo prispieť k tomu, aby sme mali o jednu hodinu navyše. Nie aby sme odoberali jednu hodinu, ale aby sme mali o jednu hodinu navyše. Disponibilné hodiny na posilnenie telesnej výchovy v súčasnosti využilo v prvom aj na druhom stupni viac ako 22 % škôl. Takže 22 % škôl sa sami na základe svojho rozhodnutia a rozhodnutia rodičov si povedalo, že z tých troch hodín v tom jednom ročníku, z tých dvoch hodín v tom druhom ročníku my budeme mať tú jednu hodinu telesnej, hej, budeme ju tam mať, lebo máme aj dobrých telocvikárov, lebo venujeme sa športu, lebo máme dobrú telocvičňu, lebo máme dobré vybavenie. Sami sa rozhodli, sami sa rozhodli. Nikto im to neprikazoval, tak ako to chcete urobiť teraz, a to je ten hlavný point, že sa snažíte stále iba niečo prikazovať, rozkazovať, nepozeráme sa na dôsledky a nepozeráme sa ani na ostatné veci, že či to mladým ľuďom pomôže, alebo to mladým ľuďom nepomôže v rámci športu. Toto, čo sa prijme v rámci návrhu zákona, ak by to, nebodaj, prišlo, čo dúfam teda, že sa neudeje, iba ublíži slovenskému školstvu a iba ublíži športu. Ublíži športu, pretože mladí ľudia budú s väčším odporom športovať, keď nebudú mať kde, keď budú v zlej telocvični, keď nebudú mať vybavenia, keď budú musieť niekde cestovať alebo, nebodaj, budú hovoriť, že no tak teraz vonku prší, tak budeme tu na chodbe alebo budeme v triede, alebo budeme kdekoľvek inde. Ďakujem veľmi pekne.