O. Nachtmannová, poslankyňa: (2008-09-17):
Zaznelo tu v sále toho skutočne veľa. Ja sa nebudem opakovať. Spomeniem tie fakty alebo určité citácie, ktoré tu ešte nezazneli. Na úvod si dovolím citovať prof. Gambettu, prorektora bolonskej univerzity. Dúfam, že aj o ňom nebudete hovoriť, že bol taliansky komunista, ako tu včera často zaznievalo: „Dubček bol stelesnením etiky v politike, politický človek, ktorý má odvahu. Na jednej strane sa môže zdať takmer bezmocný, nevedomý, no riadi sa princípmi etiky, ktoré mnohí iní politici považujú za znak hlúposti, slabosti, nepripravenosti. Za politika býva často považovaný človek schopný používať všetky nástroje na dosiahnutie cieľa. No ľudia sa chcú opierať o takých, ktorí kladú na prvé miesto princípy. Napr. ak raz dám slovo, tak platí, svoje sľuby som ochotný dodržať, aj keby to malo znamenať koniec kariéry. Toto Dubček veľmi hlboko symbolizoval. Nepodľahol snahe dôjsť k cieľu za každú cenu.“ Ešte raz, citovala som prorektora bolonskej univerzity. Dubček bol vlastenec, demokrat, humanista a Európan. Už pri preberaní titulu doktor honoris causa na bolonskej univerzite v roku 1988 prvýkrát vyslovil myšlienku spoločného európskeho domu. A v roku 1990 ako predseda Federálneho zhromaždenia inicioval prvé kontakty Česko-Slovenska s Európskym parlamentom a Radou Európy. A znovu toto posolstvo európskym národom vyslovil, keď v roku 1989 pri preberaní Ceny Andreja Sacharova povedal, že európske národy by mali hľadieť na to, čo ich spája, a nie na to, čo ich rozdeľuje. Bol čestným predsedom Spoločnosti Milana Rastislava Štefánika v Paríži v rokoch 1990 – 1992, členom Spoločnosti Taliansko-Československo. Udelili mu mnoho domácich aj zahraničných vyznamenaní. Spomeniem z nich len niektoré. Získal dvakrát Medailu SNP, Cenu Andreja Sacharova už spomínanú, Medzinárodnú humanistickú cenu za rok 1990, Výročnú cenu Medzinárodnej skupiny pre dodržiavanie ľudských práv v USA v roku 1990, Zlatý klas (Cenu mesta Cinisello Balsamo pre najvýznamnejšie osobnosti politického a verejného života) v Taliansku v roku 1990, Medzinárodnú cenu Alfonsa Comína v Španielsku v roku 1991 a Veľký zlatý čestný odznak na šerpe Rádu za zásluhy o Rakúsku republiku v Rakúsku v roku 1991. Udelili mu titul doktor honoris causa na viacerých univerzitách, v Bologni, v Madride, vo Washingtone, v Bruseli, v Dubline. Stal sa čestným občanom Florencie a Bologne. Už tu bolo spomínané, že na Slovensku mu bol udelený za jeho významnú a dlhodobú spoločenskú činnosť Rad Ľudovíta Štúra I. triedy v roku 1995, Pribinov kríž I. triedy v roku 2000. A štátne vyznamenanie dostal v Českej republike, a to Rad Bieleho leva za zvlášť vynikajúce zásluhy v roku 2003. Na Slovensku nemáme veľa osobností, ktoré sú známe aj za našimi hranicami. Alexandra Dubčeka však vďaka jeho postoju spoznal celý demokratický svet, a to aj bežní ľudia. Nedávno som v jednom blogu čítala vyjadrenie mladého muža, ktorý bol na dovolenke na Novom Zélande a pri výlete s ďalšími do miestneho národného parku, ktorý je v odľahlej časti krajiny, sa stretol s miestnym obyvateľom. Prvá otázka bola, odkiaľ sú. Keď odpovedali, že sú zo Slovenska, okamžitá odpoveď tohto bežného občana bola, že, jasné, odtiaľ pochádzal Dubček. Pre mnohých ľudí v zahraničí bol Dubček osobou, ktorá sa snažila o reformu systému, ktorá sa nebála ísť proti prúdu a ktorá si vytvorila veľké množstvo prívržencov. A túto skúsenosť zo zahraničia máme viacerí. A rovnako som o tom presvedčená na základe sledovania tlače v týchto dňoch. Keď rezonujú v médiách, v blogoch reakcie bežných ľudí, tak som o tom presvedčená, že väčšina ľudí na Slovensku sa stotožňuje s tým, že Dubček bol symbolom demokratizačného procesu. A na úplný záver si dovolím citovať slová Kennetha Skouga, vtedajšieho tajomníka veľvyslanectva USA v Prahe. Tieto slová zazneli v telefonickom rozhovore, ktorý sa konal teraz v auguste tohto roku. Takže slová Kennetha Skouga sú: „Dubčeka hodnotím ako výnimočnú osobnosť. Zaslúži si, aby sa na neho spomínalo ako na človeka, ktorému patrí popredné miesto v dejinách 20. storočia.“ Ďakujem pekne za pozornosť.