Kaliňák, Robert, podpredseda vlády a minister vnútra SR (2017-12-05):
Ďakujem pekne. Vážený pán predsedajúci, vážené dámy poslankyne, vážení páni poslanci, v zásade zaznelo tu zásadne niekoľko vecí, na ktoré je nevyhnutné reagovať, a začnem vlastne odzadu pani poslankyňou Zemanovou. Pani poslankyňa, povedzte mi, že čo vás vedie k tomu, aby ste povedali absolútny nezmysel? Tomuto stále nerozumiem. Napríklad povedali ste, že sa Slovensko zadlžuje. Keď si zoberieme, vždy sa dlh, tunák pán poslanec Jurzyca ako ekonomický odborník, ktorý je teda naozaj uznávaný ekonomický odborník, vie, že keď klesne dlh z 54 % na, myslím, že sme tesne pod 50-kou, alebo okolo 50-ky za posledné štyri roky, to znamená, ten pomer k HDP klesá, tým pádom klesá, aj deficit klesá v štátnom rozpočte, tak to nie je zadlžovanie. Proste len v snahe povedať, že je zle, poviete hocičo. Poviete, nefunkčná polícia. Tu je veľmi dôležité, pani poslankyňa, povedať, že keď sme preberali vládu v roku 2006, tak dôvera k polícii bola v dvoch rôznych prieskumoch od 35 do 42 %. Dnes je cez 50, či už podľa agentúry Focus, alebo podľa Inštitútu pre verejné otázky. Čiže jednoznačne tá dôvera k polícii stúpla za tých desať rokov, o ktorých sa bavíme. A prečo stúpla? Vy máte vo zvyku v opozícii, najmä to robí SaS, ale aj veľmi intenzívne OĽANO, sa vyhrážať policajtom, vyšetrovateľom, prokurátorom predovšetkým z dôvodov, že veci, ktoré ste spáchali, by sa nemali riešiť a mali by sa riešiť iba iné veci. Ale zabúdate na to, že v týchto prípadoch nekoná vláda, nekoná na základe našich trestných oznámení. Ja som podal asi päť trestných oznámení, všetkých päť bolo zamietnutých, pretože sa rozhodol vyšetrovateľ nezávislý, že to je inak, ako si myslím ja. A rešpektujem rozhodnutie orgánov činných v trestnom konaní, ktoré sú v tomto štáte nezávislé. Ale na druhej strane útočíte aj menovite. Pán Rajtár tu osočuje konkrétnych ľudí, ktorí nie sú súčasťou politického boja, pretože má strach, pretože spáchal trestný čin, zbabelo sa zachoval, potopil svojho asistenta, a tak sú vinní všetci ostatní, len nie on. Všetci ostatní sú na vine. Častokrát si beriete do úst generálneho prokurátora alebo špeciálneho prokurátora Dušana Kováčika. Vážené dámy a páni, keď sme prichádzali v roku 2006, Slovensko patrilo ku krajinám s najvyšším počtom nájomných vrážd. V tom čase sme žili naozaj v mafiánskom štáte. V tom čase sa preháňali veľké, obrnené častokrát, autá po našich uliciach, parkovali na chodníkoch, otravovali mladých ľudí, ktorí chodili na diskotéku, rodičia sa báli posielať mladých ľudí, aby sa večer išli zabávať. Báli sa o nich. V tom čase naozaj na Slovensku fungovali veľké organizované skupiny. Mafiáni doslova a do písmena. A v tom čase sa našli štyria, resp. piati ľudia, ktorí napriek tomu, že častokrát boli zavraždení alebo bolo vyhrážané policajtom, prokurátorom, ale aj novinárom, horeli im autá, boli bití, ako to tu bolo povedané. Pán novinár Jacz to povedal naposledy. Taká bola vtedy doba. Pamätáte si ju? A napriek tomu sa našli ľudia, ktorí mali odvahu a postavili sa tomuto fyzickému násiliu a tomu, čo je najhoršie. Jeden z nich bol Dušan Kováčik, zvolený viac ako 130 hlasmi v tejto snemovni za špeciálneho prokurátora. Bol to návrh dnešnej opozície. Pán Kováčik bol presne ten, kde spolu s jeho tímom špeciálnych prokurátorov a policajtov rozložili organizovaný zločin. Tomuto človeku môžme len ďakovať. Bol to on, bol to generálny prokurátor, ktorý prišiel na Krajskú prokuratúru v Bratislave v roku 2004, Jaromír Čižnár. V tom čase Bratislava nemala ani 16-percentnú objasnenosť trestných činov. Každý sa bál zatvoriť kohokoľvek, kto sa tváril, že je veľký, vplyvný, má veľké auto. Prišiel na špecializovaný útvar Tibor Gašpar, dnešný prezident Policajného zboru. Ivan Šefčík, ktorý bol šéfom tímu Černák, najväčšieho bosa slovenského podsvetia. Alebo Milan Lučanský, šéf operatívy v tom istom tíme. To boli ľudia, ktorí prví nabrali odvahu v čase – pamätáte si rok ´98? Pamätáte si ten obrázok, ako sa prišiel Černák prihlásiť na políciu a nebol ten, ktorý by ho zatkol? Pani poslankyňa, pamätáte si to? Som rád, že ma nepočúvate. (Reakcia z pléna.) Či si pamätáte ten obrázok, keď pán Černák prišiel na políciu a nemal ho kto zatknúť. Dve alebo tri hodiny tam bol len tak. Tí ľudia, ktorých dneska neprávom a klamlivo predovšetkým obviňujete z toho, že nerobia tak, ako si vy predstavujete, boli tí, ktorí nabrali ľudskú odvahu a postavili sa ľuďom, ktorí mali zbrane, vtedy pozerali do hlavne, do hlavne pištolí. Vtedy riskovali naozaj život za to, aby dnes sme mali naozaj kľudné ulice a bezpečné Slovensko. To sú tí ľudia, ktorým sa máme naozaj poďakovať. (Potlesk.) A že im neprejavujete úctu práve v tom, že vyhrali ten boj s mafiou, pretože dnes sú všetky hlavy organizovaného zločinu vo väzení. Dostali od 20- až 25-ročné tresty, mnohí doživotie. (Reakcia z pléna. Prerušenie vystúpenia predsedajúcim.)