R. Kaliňák, podpredseda vlády a minister vnútra SR: (2010-01-29):
Myslím si, že ešte v záverečnej reči skúsim reagovať na viacero vystúpení, a teraz budem chcieť byť trošku stručnejší a myslím, že je dôvod na niektorých rečníkov vystúpiť, ktorých považujem za, by som povedal, relevantných, sú tí, ktorých nepotrebujem, pretože sú naozaj nerelevantní, či už s výsledkami svojej práce, alebo tým, čo hovoria. V úvode si dovolím povedať jednu vec. Vždy hovoríte o kultúre, o tom, ako je nastavený systém, ako to funguje, kde dobre, kde zle, čo je demokracia, čo nie je demokracia, pred chvíľkou diktujete komu, čo môže hovoriť, čo nemôže hovoriť, či môže prednášať svoje názory, alebo nie. Poviem pravdu, že predtým, než som bol ministrom, teraz som niečo viac ako tri a pol roka, som bol štyri roky predseda výboru pre obranu a bezpečnosť. Myslím si, že opozícia, v ktorej bol SMER, bola veľmi silná, boli sme veľmi tvrdí a veľmi často sme odvolávali ministrov pre ich pochybenia, pre ich priame pochybenia, mimochodom, a rozhodne nás nie je možné označiť, že sme neboli kritickí. Skúsme si vyhodnotiť situáciu, prečo za uplynulé štyri roky nebol odvolávaný minister vnútra? Pretože by neurobil nič? Pretože by bolo málo článkov o ňom v novinách alebo preto, že by, čo ja viem, neexistoval 24-stranový zoznam ich prešľapov? Nie. Bolo to preto, že prešľapy policajtov sú predovšetkým o individuálnych chybách dnes 23-tisícového tímu ľudí, ktorí denne zavrú deviatich páchateľov do väzby cestou prokuratúry a súdu, ktorí prichytia devätnástich páchateľov priemerne denne pri trestnej činnosti a začnú viac ako 140 trestných stíhaní opäť denne na celkom Slovensku. Pri týchto tisíckach zákrokov, úspešných zákrokov, záchrany života, záchrany majetku sa proste niekedy stanú chyby. Mám začať porovnávať, že mi vyčítate úteky, tri úteky zadržaných osôb za moje obdobie a nepamätáte si 25 útekov za obdobie predchádzajúceho vedenia? Takto máme súťažiť? Kto je horší?! Keby som mal súťažiť o to, skúste si dať do toho istého vyhľadávača Schengen, čo vám vyhodí, alebo Schengen arrangement, alebo problémy Slovenska. Viete, priznám sa vám, že možno radšej budem mať svetovú hanbu z toho, že sa policajt pomýlil a nikomu sa nič nestalo, ako svetovú hanbu z toho, že niekto ubil Róma, ktorý podľahol zákroku polície. To je medzinárodná hanba! Toto je medzinárodný vtip. Medzi tým je obrovský rozdiel. A za to by ste sa mali hanbiť, keď sa chcete hanbiť za ostatné veci. Ale ešte raz opakujem, nechcem začínať vypočítavať chyby, pretože by som tu strávil tri hodiny a bezpochyby by som číslami a všetkým vás prebil. Nie je to dôležité. Keď som ja bol predseda výboru ako opozičný poslanec a prišla mi takáto informácia na stôl, každý z bývalých ministrov, vrátane bývalého ministra spravodlivosti, potvrdí, že som mu zatelefonoval, prišiel som k nemu do kancelárie a túto skutočnosť som mu oznámil a požiadal som ho, aby vec riešil. Nezvolal som tlačové konferencie, netancoval som v nacvičených pózach pred televíznymi kamerami. Niekto možno z vás má potrebu ísť pred kamery okamžite, ako mu narastie nový fúz alebo niečo podobné. Ja tú potrebu nemám. Ja mám potrebu riešiť problémy. Riešiť problémy za každých okolností a robím to tak osem rokov, čo som bol v parlamente a vo vláde. A to, bohužiaľ, nikto z vás nemôže odoprieť, že som sa tak správal vždy. Niektorí ministri mali málo takýchto problémov a anonymov, jeden, niektorí mali viacej, 5-6, niektorí pomenej, hlavne pretože boli štyri mesiace a významnejšiu stopu na ministerstve nezanechali. Možno by som mohol ísť aj cestou, že sa budeme baviť o zbabelosti, že budeme hodnotiť, kto má odvahu a kto odvahu nemá. Ale nechce sa mi vysvetľovať, či som sa tam, alebo inam zúčastnil bez ohľadu na riziká, ktoré s tým súviseli, alebo niekto vždy pred voľbami utiekol zo svojho úradu, alebo sa nešiel opýtať ľudí, čo si o ňom myslia, na ulicu, lebo sa bál a radšej si to nechal zaplatiť z ministerstva. Nechcem súťažiť na túto tému. Myslím si, že ministerstvo a predovšetkým policajti urobili za tieto štyri roky úžasný kus práce, na ktorý som nesmierne hrdý, a myslím si, že aj vy. Nie je to úspech môj ani úspech váš, je to úspech ich. Mojou úlohou ako ministra je zabezpečovať adekvátne prostredie na to, aby to robiť mohli. To, čo som tu počul doteraz, bol právny analfabetizmus v mnohých prípadoch, keď netušíte, ako fungujú orgány činné v trestnom konaní, a možnože by ste mi tie práva, o ktorých hovoríte, mohli dať, ale to by sme sa dostali pred rok 1989. Pani poslankyňa, prepáčte, nespomínam si na jej meno, Vášáryová, pardon, spomínala niečo o pani kazašskej novinárke, nuž doteraz mi nevrátila poukaz, ktorý som jej dal, len tak na okraj. Za to, keď som sa jej ospravedlnil za to, čo sa jej stalo. My sa vieme ospravedlniť a vieme sa ospravedlniť aj okamžite, keď vieme okamžite vyhodnotiť situáciu, veď to sme dokázali viackrát. Urobili sme to okamžite pri nej, urobili sme to okamžite pri trnavskom sprejerovi, kde policajt naozaj mohol veľmi regulárne, pán Pado tu tancoval okolo toho, aký obrovský problém to bol, jednoducho sprejovanie stien je trestný čin a policajt videl sprejovanie stien, než stihol zistiť, ako je to skutočne, urobil chybný krok. A z toho, ako proste oprel pre neho potenciálneho páchateľa, nastalo jeho ublíženie, rozrazená pera. Ospravedlnil sa on, ospravedlnil som sa ja. Také veci sa predsa stávajú. Také veci sa stali aj minule v Anglicku, keď policajt strčil do človeka, ktorý na následky infarktu zo zľaknutia zomrel. Ste počuli, že by to riešil anglický parlament alebo že by sa k tomu vyjadroval bližšie minister? Viete, kto vtedy bol potrestaný? Ten policajt. Ja chápem, že môžete od Japonska cez Áziu hľadať všetky možné príklady, ale tam sa predsa poslanci bijú v parlamente, aj tento príklad si môžeme povedať o úrovni a kultúre. Prečo stále máte potrebu hovoriť o nejakých kultúrach v zahraničí? Poďme sa baviť o vlastnej kultúre, o tom, ako to tu funguje 20 rokov? A o tom, že práve komunisti zakazovali policajtom mať odbory, nesmeli mať odbory a nesmeli prejavovať svoje názory. Čiže ak s tým dneska nesúhlasí pán Janiš, tak je tu najväčší komunista v tomto parlamente, ktorý presne je o tom, aby nesmel policajt povedať svoj názor. Prekvapený som, pán poslanec Mikloško, aj z tvojho názoru, to ma prekvapilo, i keď považujem tvoj príspevok za veľmi vecný. A rovnako tak u pána poslanca Lipšica, tak 40 %, a 60 % z toho bolo divadlo, pána poslanca Palka, ten bol tiež pomerne vecný a jasne definoval to, čo sa mu nepáči, i keď s ním nesúhlasím, pochopiteľne, lebo bol naozaj mylný. A, bohužiaľ, tak ako keď viedol rezort, mal zlé čísla, tak ich mal aj teraz, ale to, samozrejme, opravím. Skúsil by som tomu dať nejaké poradie. Nuž naozaj som povedal, že čo som považoval za medzinárodnú blamáž. A to sú prípady, kedy niekto stratil život, nekonaním zomrela matka s deťmi, keď človek pri vyšetrovaní zomrel, keď Slovensko bolo nazývané, že „nechceme byť rukojemníkmi Slovenska“. Viete, keď sa bavím s írskym ministrom, tak vieme o probléme, čo sa stalo, aj obidvaja si vieme povedať, kde kto urobil akú chybu. Ale vypočuť si z úst tých istých ministrov, že nechceme byť rukojemníkmi Slovenska a jeho nepripravenosti, to je naozaj zahanbujúce. Naozaj zahanbujúce. Bol som nový minister, keď som bol na takom prvom stretnutí, nikto ma nepoznal, preto som bol považovaný za tlmočníka jedného zo starších ministrov. A hovoril teda otvorene v domnení, že tam slovenský minister nie je. Mal som chuť desaťkrát utiecť od absolútnej hanby. Počuli ste to, aj v novinách, keď Česi chceli postaviť plot medzi nás a Českú republiku vďaka tomu, ako sme boli dokonale pripravení, tak ako tu tvrdí pán Pado, alebo dokonca pán Mikloš, že 80 % bolo urobené. Nuž tak prečo Česi chceli stavať plot? Lebo sme to mali urobené? Alebo preto, že Komisia našla 164 nedostatkov, tak to boli tie dobre urobené veci?! Keď tu hovoril niečo, že súd rozhodol o problémoch, no áno, to si pán Pado priznal svoju vlastnú chybu. Pán Pado 4. júla ráno, večer som sa stal ministrom vnútra, 4. júla, ráno, 2006 podpísal zmluvu za 500 mil. presne na tento systém. Tú zmluvu podpísal on, ktorým sa ten systém budoval, my sme už iba zachraňovali z toho, ako bola podpísaná, aby aspoň ako-tak fungoval. On si pletie totižto dojmy s pojmami, neustále, a má veľmi slabú pamäť. Štvrtého júla ráno by som nepodpísal naozaj nič. Ale čo sa ja vôbec čudujem, že ráno podpisuje zmluvu, keď perú špinavé peniaze. Ináč chcem poradiť SDKÚ, že máme fantastickú práčku ministerstva vnútra, vyperieme dočista, do sucha a bez stôp. (Smiech v sále a potlesk.) Pozrel som si návrh na moje odvolanie a musím povedať pravdu, že som v ňom našiel 27 lží. Priznám sa, že to sa potom človek cíti omnoho lepšie. Snaha nájsť to zásadné, aby sme mohli nejakým spôsobom, lebo viete, ak ide o politiku, ja som politik a musím byť zvyknutý na to, že ma kritizujete, čo ja pripúšťam. Je pravda, že teda keď my sme boli v opozícii, tak v prípade silových rezortov sme predovšetkým podporovali prácu polície a ministra sme kritizovali vtedy, keď stratil nahrávky v trestnom konaní jeho vlastného poslanca alebo keď odpočúval svojich koaličných kolegov, alebo niečo podobné. To považujem za politický problém a veď vy si všetci dobre pamätáte tieto škandály. A bolo ich neúrekom a priznám sa, že bolo aj veľmi ťažko nájsť nejaké reálne policajné pochybenia v novinách, pretože nestihli o nich písať, keďže ostatné škandály zapĺňali stránky novín. A keď povedal pán Pado, že veľmi ťažko sa mu listovalo v rokoch 2006 až 2010, tak vám poviem pravdu, že v rokoch 2002 až 2006 mne sa listovalo ľahko, pretože v každom z novín bol nejaký problém, ktorý tento rezort spôsobil. Hlavne by som rád povedal, že to nebolo cvičenie. Všetci vychádzate z toho, čo ako prvé napísali írske médiá, ktoré napísali pomerne veľa neprávd. To bol služobný výkon činnosti, ktorý sa robil vždy, pravidelne a 20 rokov. Nielenže to potvrdil, nielenže to potvrdil samotný hlavný kynológ Policajného zboru, ktorý je 20 rokov šéfom kynológie, ale nakoniec v konečnom dôsledku aj samotný pán Borgula, na ktorého sa odvoláte, vydal ešte jednu správu, aby povedal, ako to presne bolo, a potvrdil, že to tak naozaj bolo vždy. Nikdy policajti nevkladali do batožín a ani za nás, ani za vás, ani za nikoho sa to do batožiny nevkladalo, ten princíp bol vždycky tak, ako sme informovali, medzi. Hlavným problémom, ako som porozumel aj od pána Lipšica, aj od ostatných, bolo, že 48 hodín ministerstvo vnútra nikoho neinformovalo. Nuž viem, že prvé informácie dával komunikačný odbor ministerstva už v ten deň. A myslím si, že komunikačný odbor je na to komunikačný odbor, aby si svoje peniaze zaslúžil, že má komunikovať a ministra má nechať robiť jeho prácu. Mojou úlohou bolo, aby občana Slovenskej republiky, ktorý bol postihnutý, čo ešte na záver, samozrejme, ešte niečo k tomu poviem, čo najrýchlejšie dostal z nepríjemnej situácie, čo najrýchlejšie bezpečne dopravil domov, v Írsku, a následne bezpečne dopravil domov na Slovensko. A budú všetky opatrenia na zmiernenie dôsledkov takéhoto konania a chyby a dal na pravú mieru všetky veci, ktoré sa týkajú opatrení v súvislosti s prerušením takéhoto výkonu aktivačného cvičenia – a teraz používam slovo cvičenie úmyselne, aby som vysvetlil, že jedna vec je cvičenie policajné, kde sa nacvičuje nejaká činnosť, a iné je, keď je aktivačné cvičenie v rámci výkonu služby, kde cvičí sám. To je ale zásadný rozdiel. Preto tam nemusel byť nikto, alebo ako to tu bolo hovorené. Ale nechcem ísť do podrobností. Viete, rovnako tak polícia za tri a pol roka pokročila na úroveň, na akej nikdy nebola. A súhlasím s vami, že to nie je moja zásluha. Je to zásluha policajtov. Je to zásluha policajtov, ktorí nadobudli novú chuť pracovať, novú motiváciu. Viete, a je mi jedno, či je to zásluhou pána Palka, či je to zásluhou pána Lipšica, alebo mojou zásluhou, mňa teší, že sa občan môže cítiť bezpečnejšie. Tieto čísla proste neklamú. Rovnako tak – a teraz možno to bude vyzerať, že skáčem, ale písal som si poznámky tak, ako hovorili kolegovia – rovnako tak sú veľké omyly, keď sa snažíte citovať niečo, čo my robíme nesprávne, a to nie preto, že by som vás chcel z toho obviňovať alebo sa na vás chcem vyhovárať, ale nemôžete vyčítať postupu polície niečo, čo ste sami robili. To proste nie je o tom, že sa niekto vyhovára, to je o tom, že vyčítate niečo, čo ste robili lepšie a ja to robím horšie. Povedzte nám niečo, v čom je polícia horšia, ako bola za vášho vedenia? Ja som také niečo nenašiel. A rád by som bol sebakritický. (Reakcia z pléna.) V tom sme výrazne lepší, pán poslanec. Koľko len chcete, keby ste čítali noviny, máte ich dosť. Začali sme Devínskou Novou Vsou. (Reakcia z pléna.) Bezpochyby áno. Napríklad kamionisti. Bol som tu napadnutý pánom poslancom, že sa vyhrážame kamionistom. Nuž áno, to nie je vyhrážanie, pán poslanec, to bola informácia, že polícia tolerovala niektoré veci v záujme toho, aby každý mal právo demokraticky predniesť svoj názor. Ale keď došlo k takému porušeniu zákona, ktoré ohrozovalo bezpečnosť občanov, povedala polícia, že bude musieť urobiť opatrenia. Tak si spomeňme, ako ste sa vy nevyhrážali. Keď hovorím o vás konkrétne, tak, samozrejme, to, ako ste zariadili zrušenie železničiarskeho štrajku, to už sme si tu povedali veľakrát. Minimálne ste trafili toho správneho sudcu štyrmi samostatnými návrhmi, ja by som si dovolil povedať, že je to vaša zodpovednosť, a myslím si, že nemám väčšiu potrebu. 23. mája bol organizovaný protest na hraničných priechodoch Trstená, Šiatorská Bukovina, Ďarmoty, Šahy, Berg, Milhosť, Vyšný Komárnik. Na veľký tlak polície bola ukončená blokácia, boli vyhrážky súdmi a náhrady škody. Vaša vláda. 4. jún 2003, diaľničný úsek Košice – Michal – Važec, pomalá jazda kamiónov. Policajti pokutovali, bola to ohlásená akcia, vždy to bola ohlásená akcia medzi iným, pokutovali a robili ďalšie opatrenia. Pri blokácii detvianskeho mosta v roku 2003, dokonca vtedy demokratická polícia, teda ani nie chudáci policajti, ale demokratický minister vnútra rozhodol o nasadení kukláčov proti demonštrantom. Kto chce komu dávať lekcie z demokracie a z prístupu k tým, ktorí vyjadrujú svoj názor, pán Brocka? Skúste sa zamyslieť nad tým, že to je dobré, tak by ste si to predstavovali, s tým ste súhlasili? Prečo ste vtedy neodvolávali ministra? Prečo ste mu to vtedy nevyčítali? Viete, a keď sa ešte bavíme o tej medzinárodnej hanbe, lebo ešte toto povedal pán poslanec... (Reakcia poslanca.) Na vás som pozeral a vnímali ste to, čo hovorím, tak som vás oslovil. (Ruch v sále.) A, samozrejme, pre mňa je jedna z najväčších hánb demokracie, keď o tom hovorím, o tej demokracii, o tom, kto môže vyjadrovať názory, podľa mňa to je najväčšia hanba, že myslím, že to naozaj v Európe ani vo svete nemá obdobu, že niekto kupoval poslancov a ešte sa k tomu aj priznal. Toto má v demokracii niekde obdobu? To má niekde v demokracii obdobu? A ani ste neodišli vtedy z vlády, keď sa to stalo. Proste to je... Je pravda, že chápem, že teraz držíte s SDKÚ, keď sa teda ukázalo, že prala špinavé peniaze, tak pochopiteľne, keď ste sa pýtali, či ste mafiánsky kartel, myslím si, že ste, no tak mi to z toho proste vychádza. (Potlesk.) Vysvetlil som vám teda, že čo sme robili dva dni, to, čo sa robiť má. Ku kauzám si ešte povieme na záver, aby som nezdržoval, ale skúsme ešte k jedným výsledkom, dobre. Povedali ste, že je vaša zásluha, že je znížená kriminalita, ja vám k tomu srdečne blahoželám a teším sa z toho, že vaše opatrenia zabezpečili nasledovné výsledky: V rokoch 2003 až v rokoch 2005 sa stalo 366 659 trestných činov, bola 39,34 % objasnenosť. V rokoch 2007 až 2009, aby som nerátal vždycky volebné roky, ktoré sú prechodné, sa stalo 320 158 činov, o 12,7 % menej. S objasnenosťou 53 %, pardon. Štatistiky však sú tak, raz to povedal pán premiér, že sú ako ženské plavky, zakryjú to, čo je najpodstatnejšie, a preto sme sa rozhodli, že nebudeme variť žiadne mliečne ligy, guláše štatistikové a budeme sa baviť len o tom, čo je vždy a najviac trápi občanov, žiadne latentné trestné činy. Žiadne veci, ktoré sa môžu nakresliť, koľko potrebujete. Poďme na reálne veci. Áno, trestné činy násilné, 41 002 trestných činov v rokoch 2003 až 2005, 77-percentná objasnenosť. Roky 2007 až 2009 26 680 trestných činov, o 35 % menej. O 35 % menej násilných trestných činov za posledné tri roky. Objasnenosť 80 %. Súhlasím, ak klesajú vďaka tomu, že ste dobrí, nech sa páči, je to vaša zásluha. Podľa mňa je to zásluha hlavne policajtov. Počet zistených objasnených majetkových trestných činov, 203 000 ku 167 000, mínus 18 %, z 18-percentnej objasnenosti na 32-percentnú objasnenosť. Bezpochyby vaša zásluha. Objasnené vraždy. Tu ten argument sprísnenia a zadržania vrahov naozaj môže sedieť. Z 370 vrážd sme klesli na 263 vrážd, mínus 29 %. Zo 71-percentnej objasnenosti na 92-percentnú objasnenosť. Len tak na okraj, rok 2003 146 vrážd, 2004 122 vrážd, 2005 100 vrážd, klesajúca tendencia, 2007 87 vrážd, 2008 92 a 2009 84 vrážd. No toto naozaj môže mať súvis, že som rád, že väčšinu vrahov už máme vnútri. (Reakcia z pléna.) Bezpochyby, veď na tomto sa zhodujeme. Lúpeže: 5 994. Nepočul som, pán Bugár. 5 994 lúpeží kontra 4 158, mínus 31 %. Z 52-percentnej objasnenosti na 57-percentnú objasnenosť. Objasnené krádeže. A teraz idem k tomu, čo je pre ľudí najpodstatnejšie, denná kriminalita, nie závažní kriminálnici. Denná kriminalita je to, čo ľudí najviac obťažuje. Krádeže: 184-tisíc na 148-tisíc, mínus 20 %. Zo 17-percentnej na 32-percentnú objasnenosť. Krádeže vlámaním: 69-tisíc na 47-tisíc, mínus 32 %. Z 20-percentnej na 27-percentnú objasnenosť. Krádeže vlámaním do bytov, bezpochyby každý uznáte, že toto ľudia ohlasujú pravidelne. 8 474 ku 6 800, mínus 20 %. 22-percentná objasnenosť ku 41-percentnej objasnenosti. Počet zistených a objasnených krádeží vlámaním do chát: 10 344 za tri roky, za tieto tri roky 5 642, mínus 46 %. 20-percentná objasnenosť na 27-percentnú objasnenosť. Krádeže v bytoch: 6 767 na 4 473, mínus 34 %. Objasnenosť z 34 na 52 %. Motorové vozidlá, to, čo našich ľudí veľmi trápi. Zo 16 886 na 12 633, mínus 25 %. Pre príklad rok 2004 6 000 krádeží, rok 2009 3 700 krádeží. Samozrejme, počul som, že toto je predovšetkým vaša zásluha, súhlasím, môže byť. Podľa môjho názoru je to predovšetkým zásluha policajtov. Zásluha policajtov preto, že sa im chce pracovať. Pretože majú odvahu ísť do mnohých aj rizikových skutočností, pretože vždy sa ich niekto má možnosť zastať, keď musia takto náročne pracovať. Nechcem vymenovávať, čo sme všetko urobili pre ich vybavenie, to tu už povedali viacerí, a ja som nie typ, ktorý má možnosť a schopnosť samochvály. Ale keď sme pri tých dopravných štatistikách, tu sa už dotknem pána poslanca Palka. Pán poslanec Palko, ja som nikdy nepovedal, že za vás dopravná nehodovosť neklesala, ale keď si porovnáme našich osem rokov, vaše štyri a moje štyri, tak víťazom ste. V roku 2003 ste mali 645 mŕtvych, my sme mali najvyšší počet 627. A pravda je to, že dva roky po sebe máme najnižšiu nehodovosť, čo sa týka histórie. Aj za vás bola najprv nízka a potom stúpla a potom opäť klesla. Áno, stalo sa to aj nám. Aj za nás bolo 579 a potom 627, ale následne 558, pozitívny slovenský rekord, a teraz výrazne menej ako 400. Štatistiku mám od roku 1966. A naozaj sa teším, že sme umožnili, aby viacej ľudí prišlo domov živých, zdravých a strávili so svojimi najbližšími Vianoce. Teším sa, že to hlavne dokázali policajti. Samozrejme, pánovi poslancovi Padovi môžem len pripomenúť, že nehlasoval za ten dopravný zákon. To len tak na okraj. Čiže rád by som povedal v tejto úvodnej časti vystúpenia, a to ma mrzí vlastne na vystúpení pána poslanca Mikloška, že prejaviť svoj názor, veď za to si vždy, pán poslanec, bojoval, tým si predsa známy de facto od svojho narodenia. Čiže každý má právo prejaviť svoj názor. Mňa to teší, priznám sa, že ma to teší. Ja som žiadnych policajtov za prejavenie názoru nevyhadzoval ani som nikomu neubližoval. A rovnako tak si veľmi vážim, že niekto chcel prísť prejaviť svoj názor. A priznám sa, že policajné odbory naozaj neriadime. A každý, kto je v politike aspoň deň, presne vie, aká kritika ho čaká, keď sa takéto niečo zorganizuje. Ale obmedzovať ľuďom právo prejaviť názor, to som si myslel, že blízke nie je. A bez ohľadu na to, či sú to policajti. Oni nepovedali „voľte SMER“, oni nepovedali „kričte, že nie KDH alebo nie KDS, alebo nie SDKÚ“. Nič také som nepočul, žiadnu nadávku na jediného opozičného poslanca som nepočul, žiadnu politiku som nepočul. Ja som rád a priznám sa, že mi to naozaj robí mimoriadne dobre, že mám šancu sa stretnúť s ľuďmi, ktorí súhlasia s tým, čo som urobil. Ja za to nemôžem, že protestovali a nesúhlasili s tým, čo robil pán bývalý minister Palko. A ja vám poviem prečo – a toto je tiež veľký omyl. Pán poslanec, ja nehovorím, že vy ste klamali, ale vám dali zlé čísla. Ak aspoň trošku rozumiete policajnému platu, tak vy ste zdvihli, policajný plat sa za vás delil 35 až 40 % základ a zvyšok príplatky. A vy ste zvýšili 10 % základu, čiže z celkového platu to nebolo ani 5 %. A vy ste matematik, mali by ste to vedieť rátať. Čo bol problém tej demonštrácie, si nespomínate? Predsa prejednávaný zákon o zrušení, resp. obmedzení sociálneho zabezpečenia policajtov. Veď to bolo presne vtedy. A ešte jednu vec vám poviem, pán poslanec. A na to som hrdý a teraz just si poviem, že teda som s tým spokojný. Keď som nastupoval, bol osobitný účet mínus 430 mil., a preto vás bombardoval minister financií, aby ste obmedzili tento sociálny systém. Za štyri roky či vy, či poslanec Pado neboli ste schopní zamyslieť sa nad reformou tohto systému. Ministerstvo nemá viacej peňazí. A tá vaša demagógia o tom, je o valorizácii platov, vy to dobre viete. Peniaze na obnovu alebo peniaze na kapitály, kapitálové výdavky máme rovnaké. Líši sa rozpočet ministerstva iba vo valorizácii platov, v ničom inom. A tu by som rád pripomenul, ako je možné, že toto ministerstvo dokázalo urobiť reformu systému bez obmedzenia tohto systému a prísť z mínus 500 mil. do plus 1 100 miliónov? Prečo sa vám to nepodarilo? Nechcem povedať, pretože ste neschopní. To netvrdím, že ste boli nekompetentní, to asi nie. Podľa mňa preto, že sa vám to nechcelo riešiť a že radšej namiesto toho, aby ste urobili lepšie podmienky policajtom, ste ustúpili ministrovi financií a systém ste nezmenili a chceli ste obmedziť sociálny systém policajtov. To je obrovský rozdiel medzi nami troma, keď sa o tom bavíme. Ak ten systém dnes funguje a zarába peniaze a zarába ich spôsobom, že garantuje do budúcnosti policajtom ich sociálne istoty. Prečo ste to neurobili vy? Mali ste tú istú možnosť. O nič lepšie sa nemáme my, pretože my sme urobili iba prehodenie jednotlivých tabuliek, zmenu celého platového systému. A ten systém je dneska funkčný. Toto je úloha ministra – zabezpečiť policajtom adekvátnu prácu. Máme najnižšiu neobsadenosť tabuliek v histórii, máme najlepšie výsledky v histórii. Niet, čo by sa z pozície toho, čo ministerstvo malo urobiť za tri roky, je horšie, ako bolo v minulosti. To, čo je horšie, je prístup k policajtom a ich neustále politizovanie. My politizujeme políciu? Vy politizujete políciu preto, že jednotlivé zlyhania dávate na politickú úroveň. To, čo sa za nás nikdy nestalo. Nikdy. A robiť to môžete, je to vaše legitímne právo, ja som vám v tom nikdy nebránil. Len je to úbohé. Úbohé a veľmi dobre sa na tom zabávame. Môžete prezentovať svoje názory, pretože to je naša výsada, ktorú máme dvadsať rokov. Neberte iným ľuďom, že môžu povedať, čo chcú, a nezakazujte im to. To sa predsa ani tebe, Ferko, nepáčilo. A ja so všetkým tým, čo si robil v to, aby sa to dalo robiť, uznávam a vždy som to uznával. Tak aj im dopraj, aby mohli povedať svoj názor. Ďakujem. (Potlesk.)