R. Rafaj, poslanec: (2007-06-19):
Doteraz nebol do zákona zahrnutý rozhodujúci klasifikačný znak E, ktorým ako diskriminačným znakom boli mnohí tzv. pétépáci ako trestanci oficiálne označení z politických dôvodov, ako to vyplýva z vojenských archívnych dokumentov. Ide tu teda o významné a potrebné legislatívno-historické doplnenie a spresnenie zákona. Tiež nebol v zákone explicitným konkrétnym činom, pardon, dňom, ohraničený časový interval vzťahujúci sa na možnosť priznaného faktického zaradenia do PTP, resp. pracovných táborov. Napokon ukázala sa potreba aj vecne upresniť podmienky ohraničenia priznaného zaradenia do uvedených vojenských táborov nútených prác. Realizácia zákona č. 726/2004 o poskytnutí jednorazového peňažného príspevku osobám zaradeným v rokoch 1948 až 1954 do vojenských táborov nútených prác a pozostalým manželkám po týchto osobách teda narážala od samého začiatku na problémy spojené najmä so stavom a obsahom vojenských archívnych dokumentov, ale aj v súvislosti s rôznou interpretáciou podmienok, za ktorých majú byť oprávnené osoby odškodnené. Vyskytujúce sa problémy mala odstrániť novela zákona č. 612/2005, ale v skutočnosti naďalej pri vybavovaní žiadostí sa prejavili niektoré rozporné postoje k oblasti zaradenia, fungovania a rušenia týchto táborov nútených prác. Podľa historických faktov síce boli pod tlakom medzinárodného spoločenstva tieto vojenské tábory nútených prác zrušené ku dňu 1. mája 1954, ale v skutočnosti osoby v nich zaradené podliehali naďalej všetkým diskriminačným podmienkam aj po preradení len do tzv. technických práporov. Chcem poukázať, že z rozpočtových rokov 2005 až 2007 na účel predchádzajúceho zákona boli skutočne čerpané a kalkulovali sa finančné prostriedky len vo výške 41 % z celkovej disponibilnej sumy 150 mil. korún, ktorým disponuje rezort ministerstva obrany. Z toho, ako aj z veľkého počtu podaných rozkladov odôvodnene možno konštatovať, že z nenáležite tvrdej dikcie zákona vyplynul aj spôsob vybavovania žiadostí. Chcem zdôrazniť, že cieľom predloženého návrhu zákona je upresnenie v súčasnosti platnej dikcie zákona č. 726/2004 v znení zákona č. 612/2005 v záujme zabezpečenia jednotného posudzovania a rozhodovania o nárokoch tých oprávnených osôb, ktoré fakticky spĺňajú rovnaké podmienky na poskytnutie príspevku, ale tiež v záujme zníženia vysokého počtu sťažností a opravných prostriedkov, tzv. rozkladov, a tým aj odstránenia nadbytočnej administratívy spojenej s touto agendou a ďalším zaťažovaním rezortu obrany. Hlavným poslaním návrhu zákona je však predovšetkým zabezpečiť, aby bol pôvodný zámer zákona, to znamená zmiernenie krívd a dôsledkov neodôvodneného utrpenia osôb a ich rodinných príslušníkov, naplnený v zamýšľanom rozsahu a čo najspravodlivejším spôsobom. Preto je aj v zákone stanovená účinnosť, aby sme vôbec stihli dikciu predchádzajúceho zákona, keďže čerpanie na odškodnenie bolo presne limitované. Navrhovatelia si dovolili aj predložiť päť disponibilných príloh, predovšetkým historického a archívneho charakteru, na podporu a odôvodnenie opodstatnenosti tohto návrhu. Chcem ešte na záver zdôrazniť, že návrh nemá finančné dôsledky ani na rozpočet verejnej správy, ani na hospodárenie podnikateľskej sféry a iných právnických osôb, nemá vplyv ani na životné prostredie, ani na zamestnanosť, ale má vplyv na spravodlivosť, ktorú, dúfam, po schválení tohto zákona schválime a uzatvoríme tak jednu kapitolu našich dejín, a preto vás prosím o jeho podporu. Ďakujem za vypočutie.