Krajniak, Milan, minister práce, sociálnych vecí a rodiny SR (2021-12-02):
Dobre, čiže stihnem zodpovedať všetko. Pán poslanec, pán podpredseda, mnohé z tých inštitúcií, ktoré som menoval, a teda ja neviem, či je to konečný zoznam, toto je len také, že čo sa nám podarilo dohľadať, že zrejme bolo rozhodnuté, podľa mojich informácií tú pokutu radšej zaplatili, pretože ju považovali za oprávnenú. My sme sa odvolali a čakali sme na druhostupňové rozhodnutie a teraz zvažujeme ešte správnu žalobu presne z toho dôvodu, ako ste povedali, milión eur je veľa peňazí, ktoré teda aj v rozpočte ministerstva práce, sociálnych vecí a rodiny niečo znamenajú, aj keď ten rozpočet je veľký. Najmä nás to mrzí preto, že my vlastne každé voľné euro, ktoré máme, tak posúvame na rodinnú politiku a na podporu rodinnej politiky, lebo na to v minulosti neboli vyčleňované nejaké veľké zdroje v našom rezorte a odkedy ja som ministrom, tak sa naozaj každé ušetrené euro vždy v priebehu toho roka, keď na niečom inom ušetríme, snažím posunúť na rodinnú politiku. Čiže teraz zvažujeme, či podáme, prepáčte, neviem, či tu, nie som právnik, či sa to volá kasačná žaloba alebo už ako, že ešte, ešte sa skúsime odvolať, ale asi nám to zatiaľ tak vychádza, že budem vidieť právne argumenty, že to nemá veľký zmysel. Pozrite sa, podstata je v tomto, že niekto zrejme prišiel na spôsob, ako sa vyhnúť tej klasickej verejnej súťaži a môcť rozhodnúť o tom, že komu tá zákazka bude pridelená. Ja z rozhodnutia Úradu pre verejné obstarávanie by som zacitoval túto vetu: „Ďalším pochybením bolo vyzvanie aj takých hospodárskych subjektov na predloženie ponuky, pri ktorých nebol preukázaný predpoklad schopnosti poskytnúť ministerstvu práce, sociálnych vecí a rodiny plnenie.“ Takže neviem, priznám sa, neviem, ktoré ďalšie firmy boli oslovené. Zrejme tam boli oslovené viaceré firmy nie na stravné lístky, ale na dodávku toho kontraktačného systému, ktoré možno nemali nejakú praktickú skúsenosť s tým, že by to vedeli dodať. Ak by som mal ešte zakončiť nejako tú odpoveď, aby teda bolo pochopiteľné, čo sa v tej veci stalo. Firmy už aj v minulosti, tie, ktoré prevádzkujú tieto elektronické systémy stravných lístkov alebo, alebo vôbec poskytujú túto službu, s takto veľkými zákazníkmi, ako sú veľké štátne inštitúcie, pristupujú k tomu, že väčšinou ponúkajú nulovú maržu. To znamená, neodoberajú za to, že to prevádzkujú, žiadny poplatok, ale tú svoju obchodnú maržu si vyberajú od tých jednotlivých poskytovateľov stravovacích služieb, kde vlastne jednotliví zamestnanci sa chodia, chodia stravovať. Už v roku 2015 podľa mojich informácií bola teda tá marža, spoločnosť, pokiaľ sa nemýlim, vyhrala tá istá ako v 2019., vyhrala s nulovou maržou takpovediac, že nevyberala, jak by som to povedal, žiadnu províziu od ministerstva. Rovnako v tom 2019. ministerstvo nezaplatilo viacej. Ten zisk sa tvoril v tom prostredí toho, že čím väčší objem, samozrejme, ten prevádzkovateľ má, tak tým väčšiu maržu vie dohodnúť s jednotlivými poskytovateľmi stravovacích služieb. Rozmýšľam, že či ešte... (Reakcia podpredsedu Grendela: „ ... vyhrala tá istá firma? “) Podľa mojich informácií, teda aspoň čo ja viem, tak pravdepodobne áno. Všade vyhrala tá istá firma. Čím chcem ešte povedať jednu vec vlastne, aby som to uzavrel, samozrejme, že my sme po tom, čo bolo zjavné, že tie rozhodnutia ÚVO ako asi budú štandardné v tejto oblasti, tak sme v septembri tohto roku dospeli k dohode o ukončení tej zmluvy s tým, že je stále platná, lebo my máme povinnosť poskytovať, zabezpečovať stravovanie zamestnancov. A v tejto zmluve, to je vlastne dôležité, čo som nepovedal, bola daná exkluzivita, že nemôžme osloviť nikoho iného na to dané obdobie. Takže sme to urobili tak, že vlastne je dohoda o ukončení, my sme vypísali pred pár dňami nové verejné obstarávanie podľa odporúčaní Úradu pre verejné obstarávanie a v momente, keď bude obstaraný nový dodávateľ, tak vlastne táto stará zmluva stratí platnosť. Ďakujem, pán podpredseda, skončil som.