P. Markovič, poslanec: (2007-10-17):
Zákon hovorí, že jeho cieľom, citujem, „je upraviť aj zastavenie transformácie zdravotníckych zariadení, aby štát zostal vlastníkom zdravotníckych zariadení, zdravotníckych zariadení s celonárodnou pôsobnosťou a tých, ktoré plnia osobitné úlohy v mimoriadnych situáciách“. Jeden závažný problém, resp. jeden zaujímavý kotrmelec v tejto novele je a to je problém práve zadefinovania, a veľmi chabého, dokonca chybného a potom veľmi chabého dôvodu, prečo k tomuto kroku prichádzame. Hneď aj vysvetlím. Prvým problémom je, že hovoriť, že budeme, zastavíme transformáciu preto, aby štát zostal vlastníkom zdravotníckych zariadení, je chybná veta. Zmena právnej formy zdravotníckych zariadení na akciové spoločnosti totiž neznamená zmenu vlastníckych vzťahov. To myslím, že by na ministerstve zdravotníctva mohli vedieť. Totižto, ak by sme pristúpili k transformácii zdravotníckych zariadení, stále môže ostať štát majoritným alebo aj 100-percentným vlastníkom. Účelom transformácie teda nemá byť zmena vlastníckych vzťahov, ale zrovnoprávnenie poskytovateľov. Samozrejme, môžeme diskutovať, ak by sme túto tému poňali širšie, aj o vstupe súkromného kapitálu do nemocníc, so zvýšením investícií, o ďalšom rozvoji, resp. zaostávaní nášho zdravotníctva. Aké výhody má teda transformácia? Samozrejme, sú to jasné pravidlá hospodárenia, prehľadnosť a kontrola účtovníctva, prehľadnosť majetkových pomerov. Dôležité v tomto, čo treba povedať, je, že akciové spoločnosti musia svoju činnosť vykonávať tak, aby sa vyhli úpadku, t. j. platovej neschopnosti alebo predĺženiu. To znamená, že poskytovatelia ako akciové spoločnosti budú musieť svoju činnosť vykonávať účelne a hospodárne tak, aby hospodárili aspoň s vyrovnaným rozpočtom, aby bola zabezpečená aj platobná schopnosť. Akciové spoločnosti sú nútené vyhnúť sa úpadku zo strany akcionára a prípadnými veriteľmi. Veritelia nemajú záujem na úpadku dlžníka z dôvodu, že sa im tým znehodnotí pohľadávka, čo pre nich znamená stratu. Veritelia nemajú možnosť prinútiť štátne rozpočtové a príspevkové organizácie na úhradu ich záväzkov tak, ako to je v prípade akciových spoločností. Žiaľ, štátne rozpočtové a príspevkové organizácie v súčasnosti nie sú zriaďovateľom nútené mať vyrovnaný rozpočet, hoci im to ukladá zákon o rozpočtových pravidlách verejnej správy. Ak by sme mali pocit, že sa opäť dostávame, možno hlavne pre poslancov vládnej koalície, do slepej uličky v súvislosti s Čiernym Petrom, ktorý je v tomto parlamente zisk, tak treba pripomenúť, že nie je nevyhnutné, aby akciové spoločnosti, tieto akciové spoločnosti tento zisk tvorili. Zákon predsa nevylučuje riadiť akciové spoločnosti tak, že nebudú tvoriť zisk, že budú hospodáriť s vyrovnaným rozpočtom. Aj v prípade zisku, ale ak by sme ho pripustili, je predsa možné, aby 100-percentný akcionár, ktorým je štát, naložil s tým ziskom tak, ako chce. Účelom transformácie nie je, ako sa mylne mnohí domnievajú, privatizácia. Účelom je zabezpečenie, aby všetci poskytovatelia na trhu mali rovnaké postavenie a podmienky na vykonávanie svojej činnosti. Transformáciou sa vytvorí, ako to už bolo spomínané, alebo malo by sa vytvoriť, možnosť pre vstup samospráv alebo trebárs univerzít do takýchto poskytovateľov ako akciových spoločností. Čo je dôležité povedať určite v súvislosti s ukončením transformácie, je vývoj a hlavne štruktúra dlhov v zdravotníckych zariadeniach. Dnes na rokovaní vlády je predložená informácia o vývoji dlhu v rezorte zdravotníctva, vtedy ju ešte vláda neprerokovala, keďže pán minister je tu, z ktorej si použijem pár barličiek. Je tu tabuľka, ktorá hovorí o vývoji dlhu v pôsobnosti ministerstva zdravotníctva k 30. 6. 2007 5,23 mld. transformované na akciové spoločnosti 0,021. Potom sú tu ešte delimitované na VÚC, transformované na neziskové spoločnosti, ale budem sa držať len témy a hovoriť len o akciových spoločnostiach. Teda v pôsobnosti ministerstva zdravotníctva 5,23 mld. transformované na akciové spoločnosti 0,021. Dôležité určite je všimnúť si aj tabuľku, resp. graf, pardon, ktorý tu je a hovorí o vývoji dlhu v zdravotníckych zariadeniach v pôsobnosti ministerstva zdravotníctva, ktorý má jednoznačne stúpajúcu tendenciu. Zatiaľ žiadny argument, ktorý by hovoril proti transformácii zdravotníckych zariadení na akciové spoločnosti. No a potom je tu posledná vec, ktorú zacitujem z tejto správy, ktorou sa dnes bude zaoberať vláda, predpokladám. A dovoľte mi zacitovať v časti II, ktorá sa volá Dlh v zdravotníckych zariadeniach transformovaných na akciové spoločnosti, je tu veta: „V zásade treba povedať, že zdravotnícke zariadenia transformované na akciové spoločnosti si plnia svoje záväzky v lehote splatnosti.“ Na jednej strane je tu teda správa, ktorá síce explicitne nehovorí o transformácii, o akciových spoločnostiach, o ich výhodách a nevýhodách, ale z jeho obsahu sa toto dá veľmi jednoducho vyčítať, kto to prečítať chce. A na druhej strane máme tu dnes predložený zákon, ktorý sa nám snaží nahovoriť absolútny opak. Ukončenie transformácie teda podľa mňa znamená definitívnu stratu motivácie o vyrovnané a transparentné hospodárenie. To následne logicky povedie k zvyšovaniu zadlženosti. Zvyšovanie zadlženosti zabráni zlepšovaniu odmeňovania, čo zvýši tlak na už toľkokrát spomínaný odchod zdravotníkov. Výsledkom celého tohto procesu bude, bohužiaľ, podľa môjho názoru znižovanie kvality zdravotnej starostlivosti. Ďakujem pekne.