B. Bugár, podpredseda NR SR: (2003-02-27):
Otváram rozpravu o tomto bode programu. Konštatujem, že som nedostal žiadnu písomnú prihlášku pánov poslancov, preto sa pýtam, kto sa hlási ústne do rozpravy k tomuto bodu. Píšem si: pán poslanec Malchárek, pán poslanec Liška. Pán spravodajca, ako prvý alebo ako v zozname? (Reakcia spravodajcu.) Pán poslanec Mikuš, pán poslanec Hamerlik, pán poslanec Gál a pán spravodajca. A pán poslanec Maxon, pardon. Takže 7 poslancov sa prihlásilo do rozpravy. Končím možnosť sa prihlásiť ústne do rozpravy. Pán poslanec Malchárek – ako prvý. Pripraví sa pán poslanec Liška. J. Malchárek, poslanec: Ďakujem pekne, pán predsedajúci. Vážený pán podpredseda vlády, vážené dámy poslankyne, páni poslanci, dovoľte mi niekoľko slov k vládnemu návrhu zákona, ktorým sa mení a dopĺňa zákon č. 575/2001 Z. z. o organizácii činnosti vlády a organizácii ústrednej štátnej správy. Ide o tzv. novelu kompetenčného zákona. Podľa dôvodovej správy k tejto novele ňou vláda sleduje jednu zo svojich deklarovaných priorít, a to zoštíhlenie, zefektívnenie štátnej správy. Viaceré navrhované zmeny a doplnenia skutočne môžu prispieť k naplneniu základného cieľa tejto novely. Ide najmä o návrh na zrušenie ministerstva pre správu a privatizáciu národného majetku a presun časti kompetencií na ministerstvo hospodárstva, ako aj niektoré ďalšie návrhy. Ja by som však vašu pozornosť chcel upriamiť na body 10 a 18 tejto novely. V bode 10 návrhu zákona sa navrhuje doplnenie § 14 ods. 2 písm. b) kompetenčného zákona, ktorý zakotvuje pôsobnosť ministerstva zahraničných vecí v oblasti riadenia zastupiteľských úradov Slovenskej republiky v zahraničí. Navrhovanou právnou úpravou sa rozširuje vyššie uvedená pôsobnosť ministerstva zahraničných vecí o riadenie obchodno-ekonomických oddelení zastupiteľských úradov. V bode 18 návrhu novely sa následne upravujú podrobnosti presunu týchto kompetencií formou prechodného ustanovenia. Navrhovateľ v dôvodovej správe k predmetným bodom novely odôvodňuje navrhovanú zmenu snahou o zjednotenie výkonu štátnej správy v oblasti zastúpenia Slovenskej republiky v zahraničí a jej zefektívnenie. Takéto riešenie však nie je možné považovať za optimálne, myslím si, že presný opak by sa týmto dosiahol. Riadenie obchodno-ekonomických oddelení zastupiteľských úradov Slovenskej republiky v zahraniční tradične patrilo a patrí do pôsobnosti ministerstva hospodárstva, ktoré je ústredným orgánom štátnej správy zodpovedným za oblasť zahraničného obchodu. Navrhovanou právnou úpravou tak ostáva pôsobnosť ministerstva hospodárstva v oblasti zahraničného obchodu nedotknutá, ale presúvajú sa kompetencie v oblasti riadenia obchodno-ekonomických oddelení zastupiteľských úradov. Tieto oddelenia pritom predstavujú jeden zo základných výkonných nástrojov ministerstva hospodárstva na plnení úloh v oblasti zahraničného obchodu. Navyše podľa dôvodovej správy k návrhu zákona ide len o čiastočný presun kompetencií na ministerstvo zahraničných vecí, kde by malo prejsť personálne a finančné riadenie obchodno-ekonomických oddelení, zatiaľ čo ich metodické a operatívne riadenie by aj naďalej malo ostať v pôsobnosti ministerstva hospodárstva. Navrhované rozdelenie kompetencií v oblasti riadenia obchodno-ekonomických oddelení medzi dve ministerstvá sa javí ako maximálne neefektívne a kontraproduktívne. Je ťažké si predstaviť, že ministerstvo hospodárstva, ktoré zo zákona nesie zodpovednosť za oblasť zahraničného obchodu, by malo plniť svoje úlohy v tejto oblasti prostredníctvom zamestnancov iného ministerstva, ktorí mu priamo nepodliehajú. Príslušným zamestnancom by tak úlohy a pokyny na ich plnenie zadávali predstavení iného ministerstva, v pôsobnosti ktorého nie je oblasť zahraničného obchodu. Zjednodušene a zhruba povedané, ministerstvo zahraničných vecí by tak nenieslo zodpovednosť za výsledky práce niektorých svojich zamestnancov. Túto zodpovednosť by naďalej nieslo ministerstvo hospodárstva. Takýto status quo tak by skôr či neskôr viedol k vzniku kompetenčných sporov medzi dotknutými ministerstvami, pričom na túto skutočnosť upozorňuje aj vo svojom stanovisku legislatívny odbor Kancelárie Národnej rady. Podľa navrhovaných prechodných ustanovení by mali práva a povinnosti vyplývajúce z pracovnoprávnych a iných právnych vzťahov zamestnancov, ktorí plnia úlohy v oblasti riadenia obchodno-ekonomických oddelení, prejsť na ministerstvo zahraničných vecí, v pôsobnosti ktorého má byť personálne a finančné riadenie predmetných oddelení. Keďže ide o štátnych zamestnancov, ich pracovnoprávne vzťahy sa spravujú zákonom o štátnej službe. Práva a povinnosti služobného úradu v zmysle zákona o štátnej službe vo vzťahu k vyššie uvedeným štátnym zamestnancom by podľa navrhovanej úpravy malo vykonávať výlučne ministerstvo zahraničných vecí. Títo štátni zamestnanci by boli povinní plniť úlohy, ktoré patria k služobným povinnostiam určeným služobnými predpismi ministerstva zahraničných vecí a prirodzene tiež plniť pokyny nadriadených štátnych zamestnancov ministerstva zahraničných vecí. Keďže štátni zamestnanci plnia úlohy štátnej správy, prípadne vykonávajú štátne záležitosti v príslušnom odbore štátnej správy a plnia pokyny svojich predstavených v rámci jedného služobného úradu, metodické a operatívne riadenie činnosti týchto zamestnancov zo strany ministerstva hospodárstva, to znamená druhého orgánu štátnej správy, by bolo v praxi nerealizovateľné a nevynútiteľné. Model riadenia, ktorý sa realizuje cez dva služobné úrady a prostredníctvom dvoch predstavených, jedným by bol vedúci zastupiteľského úradu a druhým riaditeľ príslušného odboru na ministerstve hospodárstva, je nepredstaviteľné. V praxi by tak navrhovaná právna úprava spôsobovala veľmi veľké problémy a komplikácie a rozhodne by neviedla k skvalitneniu práce obchodno-ekonomických oddelení zastupiteľských úradov Slovenskej republiky v zahraničí. Navyše predkladateľ v dôvodovej správe neuviedol žiadny relevantný argument, na základe ktorého navrhuje takúto nesystémovú zmenu v oblasti riadenia obchodno-ekonomických oddelení zastupiteľských úradov Slovenskej republiky v zahraničí. Dôvodová správa neobsahuje ani porovnanie doterajšieho stavu s navrhovaným a s cieľom odôvodniť nevyhnutnosť, resp. efektívnosť navrhovanej legislatívnej úpravy. Okrem uvedeného je možné spochybniť aj jeden zo základných dôvodov pre navrhovanú právnu úpravu, ktorý navrhovateľ uvádza v osobitnej časti dôvodovej správy. Podľa navrhovateľa je prechod personálneho a finančného riadenia do pôsobnosti ministerstva zahraničných vecí nevyhnutný v rámci zjednotenia výkonu štátnej správy v oblasti zastúpenia Slovenskej republiky v zahraničí. Tento argument však neobstojí, keďže na zastupiteľských úradoch Slovenskej republiky v zahraničí pôsobia mimo iných aj tzv. vojenskí a policajní pridelenci, ktorí zabezpečujú vojenské a bezpečnostné úlohy. Títo pridelenci podliehajú riadeniu príslušných rezortov, t. j. ministerstva vnútra a ministerstva obrany, a to aj z personálnej a finančnej stránky. Novela kompetenčného zákona ich postavenie nijakým spôsobom nemení. Argument zjednotenia výkonu štátnej služby v oblasti zastúpenia Slovenskej republiky v zahraničí sa tak javí ako minimálne nepresvedčivý. Na základe vyššie uvedených skutočností by som vás chcel požiadať o zváženie podpory týchto ustanovení predložených v novele kompetenčného zákona. Výbor Národnej rady pre hospodárstvo, privatizáciu a podnikanie schválil pozmeňujúce návrhy v tejto novele, ktorými sa body 10 a 18 návrhu zákona vypúšťajú. Drvivou väčšinou v spoločnej správe však gestorský výbor navrhuje tieto pozmeňujúce návrhy neschváliť. Chcel by som vás preto požiadať o podporu môjho návrhu na vyčlenenie – a týmto žiadam spravodajcu – predmetných pozmeňujúcich návrhoch, ide o body 3 a 11 zo spoločnej správy, na samostatné hlasovanie. Zároveň by som vás chcel požiadať, aby ste hlasovali za tieto pozmeňujúce návrhy a predišli tak k uzákoneniu právneho stavu, ktorý by v praxi viedol k problémom a zásadným kompetenčným sporom. Ďakujem pekne za pozornosť a za podporu.