Novotný, Viliam, poslanec NR SR (2013-02-12):
Ďakujem pekne za slovo. Vážená pani predsedajúca, vážený pán predkladateľ, vážený pán spravodajca, dámy a páni, dovoľte mi niekoľko myšlienok k tomuto poslaneckému návrhu zákona, ktorý pochádza z dielne SDKÚ – DS. On trošku súvisí alebo mohol by byť vnímaný v kontexte aj s druhým poslaneckým návrhom z dielne SDKÚ – DS, ktorý prerokujeme v prvom čítaní na tejto schôdzi Národnej rady, a je to poslanecký návrh exekučného poriadku, ale o ňom budem hovoriť, samozrejme, vtedy, keď príde tento zákon na rad, ale možno pre lepšie vnímanie a chápanie veci treba spomenúť aj tento zákon v súvislosti so zákonom o priestupkoch. Rád by som hneď na úvod povedal, že problematika, o ktorej sa pojednáva v jednom aj v druhom návrhu zákona, je problematika, ktorá je na Slovensku neobyčajne pálčivá. Je to problematika, ktorá sa týka marginalizovaných skupín, ktorá sa týka ľudí, ktorí sú v hmotnej núdzi a žijú, dá sa povedať, len a väčšinou zo sociálnych dávok. Ale na druhej strane, týka sa aj ľudí, ktorí žijú v bezprostrednom kontakte v blízkosti týchto marginalizovaných skupín, ale chcem tiež povedať, že sa týka aj ľudí, ktorí povedzme nie sú v hmotnej núdzi, ale takisto môžu páchať priestupky a môžu nabádať k páchaniu priestupkov ľudí, ktorí sú z pohľadu medicíny stále deťmi, možno z právneho pohľadu sú už mladistvými alebo maloletými. Táto problematika je pálčivá a je vážna. Možno v Národnej rade Slovenskej republiky v Bratislave sa to až tak veľmi nezdá, ale príbeh, ktorý popísal pán poslanec Kaník, je príbeh zo života a dá sa povedať, že každý týždeň v správach v niektorej z televízií máte takéto informácie o páchaní priestupkov o drobnej trestnej činnosti, ale hlavne priestupkov deťmi do 15 rokov. Pre mňa sú to stále deti v takomto veku. Chcem tiež povedať, že to, čo opakujeme v tejto snemovni, ale aj pri stretnutiach s verejnosťou, opakovane platí aj v prípade tohto poslaneckého návrhu zákona. Ak chceme riešiť problém marginalizovaných skupín, ak chceme riešiť problém obrovskej nezamestnanosti nízkokvalifikovaných, ak chceme riešiť problém, že pracovať sa mnohokrát nevyplatí ľuďom, ktorí poberajú sociálne dávky, pretože súčet sociálnych dávok pre nízkokvalifikovaných je niekedy vyšší ako mzda, ktorú môžu získať za prácu pri ich stupni kvalifikácie, tak vychádzame z troch základných princípov, znovu ich zopakujem: Ten prvý princíp je, že zákony musia platiť pre všetkých rovnako. Ten druhý princíp je, že pracovať sa musí oplatiť viac ako poberať sociálne dávky. A ten tretí princíp je, že musíme pripravovať pracovné príležitosti aj pre nízkokvalifikovaných ľudí. O tom bol, mimochodom, minulotýždňový poslanecký návrh zákona môjho skvelého kolegu pána poslanca Zajaca z KDH, ktorý som tu aj pochválil, a na moje nemilé prekvapenie neprešiel do druhého čítania v tejto snemovni, čomu nerozumiem, lebo veľmi elegantne ponúkal reálne pracovné príležitosti pre nízkokvalifikovaných ľudí. (Reakcia z pléna.) Áno, dívam sa zlým smerom, mám sa dívať týmto smerom. Dámy a páni, ja rozumiem tomu a teraz budem trošku konkrétny, že pán splnomocnenec vlády z politickej strany OĽaNO, ktorá ho ponúkla do vlády strany SMER, trošku divná kombinácia, ale naučil som sa túto formuláciu, pripravuje akúsi rómsku reformu. Mala byť v októbri predstavená, s výnimkou jedného-dvoch momentov zatiaľ nič nepoznáme, je február. Vo februári som sa dozvedel z masmédií, že teda termín jej predstavenia je v nedohľadne, lebo je to úžasne komplikované. Dobré ráno. To, že je úžasne komplikované, hovorí tu prítomný pán navrhovateľ už asi 6 rokov alebo 7. Faktom ale je, že nebudeme čakať a nemali by sme, dámy a páni, čakať na nejakú rómsku reformu, reformu marginalizovaných skupín, onakú reformu, zelenú reformu, červenú reformu, OĽaNO reformu, mali by sme konať. Mali by sme konať o to viac, že ja celkom nerozumiem slovnému spojeniu rómska reforma. Čo chceme reformovať, Rómov? Kto sú Rómovia? My máme problém s tým, keď ste znovu zachytili informácie, že vlastne my ani nevieme, kto sú a kto nie sú Rómovia, pretože nemôžete diskriminovať tým, že označujete niekoho slovom Róm alebo Neróm. Čiže my vlastne ani neevidujeme presný počet príslušníkov tohto etnika v Slovenskej republike. Niečo o tom viem ako lekár, pretože som robil poslanecký prieskum v dvoch východoslovenských nemocniciach, keď sa pamätáte, ešte v roku 2003 bola taká aféra o násilnej sterilizácii rómskych žien. Jedna mimovládka to otvorila. Problém bol, že my sme naozaj nevedeli zo zdravotnej dokumentácie usúdiť, či to bola alebo nebola rómska žena, lebo taký údaj sa v nej nevedie. Vedie sa tam meno, priezvisko, počet detí, bydlisko, také tam nájdete, rodné číslo, poisťovňu, ale to, či je niekto Róm alebo Neróm, v dokumentácii nenájdete. Čiže chcem hneď na úvod povedať, že už názov rómska reforma považujem za chybný. My nepotrebujeme robiť zákony pre Rómov, my nepotrebujeme robiť zákony proti Rómom, my nepotrebujeme robiť zákony pre Slovákov alebo proti Slovákom. My potrebujeme robiť zákony, ktoré platia pre všetkých občanov Slovenskej republiky, pre tých, čo sú v hmotnej núdzi, aj pre tých, ktorí nie sú v hmotnej núdzi, pre marginalizované skupiny, pre tých, ktorí sú stigmatizovaní a ktorí majú nejaký problém sa zapojiť do spoločnosti, ale aj pre tých, ktorí žijú v bezprostrednej blízkosti s týmito marginalizovanými skupinami. Také zákony treba predkladať a toto je taký poslanecký návrh zákona. A taký istý je aj Exekučný poriadok. A budem o tom hovoriť, keď ho budeme prerokovávať v prvom čítaní. Takže v čom ja vidím pozitíva tohto poslaneckého návrhu zákona? Najprv pre tých, ktorí sú z tzv. marginalizovaných skupín, ktorých deti – znovu sa budem držať tohto výrazu, ospravedlňujem sa, právna terminológia to ináč špecifikuje, ale pre mňa je niekto, kto má 15 rokov, ešte dieťa – to znamená, deti páchajú priestupky. Sú to väčšinou deti, ktoré pochádzajú z týchto marginalizovaných skupín. O tom hovoril pán navrhovateľ, ale nielen ich sa to bude týkať. No len náš problém je, že pokus, ktorý je v tomto návrhu zákona navrhnutý, má pomôcť vytrhnúť ľudí z týchto marginalizovaných skupín z pasce chudoby. A toto by som tu chcel ja podčiarknuť a vyzdvihnúť, čo možno neodznelo. Takýmto návrhom, ktorý dôsledne vedie k tomu, aby zákon platil pre všetkých, aby bol zákon vykonateľný, aby bola spravodlivosť vymožiteľná, pomáhame týchto ľudí vytrhnúť z pasce chudoby. Viete prečo? Lebo ja vám poviem, prečo ich vytrhávame z pasce chudoby. Spácha jeden priestupok, urobí škodu. Spácha druhý priestupok, urobí škodu. Spácha 32. priestupok, urobí škodu. Potom v 16 rokoch alebo v 17 má konečne šancu získať svoju prvú pracovnú príležitosť. V okamihu, ako začne mať príjem, takýto priestupca začne mať príjem, jeho príjem môže byť exekvovateľný na vyrovnanie priestupkov. Viete, čo z toho vyplýva? Nebude si hľadať prácu. On skončí v pasci chudoby. On bude na týchto sociálnych dávkach navždy, spýtajte sa pána primátora Lipian, ten vám to popíše. Našiel chlapom z marginalizovaných skupín, zo sociálnych, z veľmi znevýhodneného sociálneho prostredia prácu v Kii, keď začala fungovať. Mal nejakých 200 alebo 300 záujemcov. V okamihu, keď mali do tej Kie odísť, boli traja. Viete prečo? Lebo všetci prišli s tým, že v tom okamihu všetky jeho staré záväzky, ktoré má, neposplácané záväzky aj voči dodávateľom elektriny, plynu a kdekomu, čo sa mu nazbieralo, budú splatné, keď on začne mať príjem. Jeho vlastne hmotná núdza chráni pred tým, aby mohol platiť. To je tá imunita, o ktorej hovoril pán poslanec Kaník. A ako im chcete pomôcť nájsť prácu? Im budete darmo núkať pracovnú príležitosť. Oni ju proste nechcú, pretože v tej chvíli musia začať splácať svoje staré hriechy, priestupky z minulosti. Tento návrh hovorí o tom, aby sme ich z pasce chudoby vytrhli, aby škodu spôsobenú priestupkom – veľmi to zjednodušujem – odpracovali. Priestupok sa tým pádom zmaže. Urobia verejnoprospešnú činnosť, čiže vrátia prácou škodu, ktorú spôsobili. Veľmi dobrý návrh z tohto pohľadu. Chcem ale povedať aj to, že tento návrh zákona je pozitívny aj pre tých občanov, ktorí žijú v blízkosti týchto marginalizovaných skupín. To, že sa hranica znižuje z 15 na 14 rokov a dáva sa do súladu s Trestným poriadkom, považujem za správny krok, nemá logiku, aby priestupky fungovali od 15 rokov a trestná zodpovednosť od 14, to je skôr nejaký anachronizmus, ktorý tu vznikol pri novelizácii Trestného zákona, ale chcem to podčiarknuť, o čom som začal hovoriť, že tento zákon má byť aj o ochrane ľudí, ktorí žijú v bezprostrednej blízkosti. No ja už nejdem čítať list zo Sačurova, ale tam to bolo vidieť. Naozaj tam ste to videli. Oni poznajú tých páchateľov. Ten dôchodca v tom dome, ktorý býva vedľa tých troch bytoviek, kde žijú ľudia zo sociálne znevýhodneného prostredia, on ich pozná, on ich pomenuje menom, povedia a povie, ako sa volajú, presne kedy prišli, má ich odfotografovaných na mobile. Prídu policajti, zhodnotia, že sa stal priestupok, a sú bezmocní. A na druhý deň, keď jeden deň odrezali konáre z hrušky, na druhý deň prídu a odrežú z jablone. Ste bezmocní, neviete sa dovolať žiadnej spravodlivosti. Štát má chrániť svojich občanov. V tomto prípade ich nechráni. Prečo nechráni poctivých ľudí, ktorí platia dane a odvody, ktorí celý život pracovali a snažia sa zveľaďovať svoj majetok. Platia daň z nehnuteľnosti. A my ich nevieme ochrániť? Tak tento zákon je aj o tom, aby sme ich aspoň akýmsi spôsobom vedeli ochrániť tým, že ten, ktorý im spôsobí škodu prostredníctvom priestupku, dostane trest. Bude vedieť, že je to nesprávne spôsobiť takúto škodu. Dámy a páni, viem, že znovu otvárame diskusiu, ktorá vždy v tejto Národnej rade trošku začne a potom trošku skončí, viem, že budem počúvať odpoveď na to, ako sa tu pripravuje tzv. rómska reforma, čo považujem za veľmi nesprávny názor toho, čo sa tu vlastne pripravuje. Faktom ale je, že my musíme konať, dámy a páni, lebo keď v 2016. roku na jar zistíme, že tzv. rómska reforma už medzitým tretieho splnomocnenca vlády, lebo ani jeden z nich nebude vedieť komplexne pripraviť, akosi nie je. Situácia v regiónoch, kde žijú ľudia v hmotnej núdzi, kde žijú ľudia zo sociálne znevýhodneného prostredia, kde žijú tieto marginalizované skupiny, sa bude len a len zhoršovať. Zhoršuje sa zo dňa na deň. Verte mi, bývam v jednom z takýchto regiónov. Ďakujem pekne za pozornosť.