Dostál, Ondrej, poslanec NR SR (2019-11-28):
Vážený pán minister financií, vážený pán spravodajca, vážený pán podpredseda Národnej rady, vážená jedna kolegyňa a dvaja kolegovia, ktorí sa teraz nachádzajú v sále. Jeden opozičný poslanec, jeden koaličný a jedna koaličná poslankyňa. No museli sme vyhodiť tie opozičné návrhy z programu schôdze, jasné, lebo, lebo treba venovať pozornosť rozpočtu, parlament sa musí sústrediť na ten základný zákon roka a súvisiace veci, a toto je súvisiaca vec. A tu vidíme prázdne lavice koaličných aj opozičných poslancov, keď sa rokuje o zákone, ktorý keď neprejde, tak predpokladám, že rozpočet by mal vážne problémy. No to len ukazuje, ako dôveryhodné a ako reálne zdôvodnené bol ten návrh na vyhodenie všetkých opozičných poslaneckých návrhov. Rokujeme o návrhu na zvýšenie osobitného odvodu vybraných finančných inštitúcií a na jeho zmenu nejakého jeho dočasného inštitútu, ktorý podľa toho pôvodného plánu mal skončiť budúci rok, na trvalý inštitút, ktorý tu bude, až kým ho nejaký parlament nezruší. Rokujeme o tom v skrátenom legislatívnom konaní, hoci, ako sme si včera povedali, na skrátené legislatívne konanie v tomto prípade nie je žiadny vecný dôvod. A dôsledkom toho skráteného legislatívneho konania je, že sa ani my ako poslanci nemôžeme tým návrhom dôkladne zaoberať, na výboroch sa všetci ponáhľali, výbor bol cez obednú pauzu, alebo výbory, pardon, boli cez obednú pauzu po tom, čo sme to o jedenástej schválili. Čiže poslanci, ktorí napríklad chceli by predložiť k tomuto pozmeňujúcemu návrhu, teda k tomuto, k tejto novele nejaký pozmeňujúci návrh, počkali si do prvého čítania, kým bol návrh posunutý do druhého čítania, tak mali približne od nejakej pol dvanástej čas do, teraz je pol štvrtej. Čiže mali štyri hodiny na to, aby nejaký pozmeňujúci návrh, ak by, ak by ho chceli urobiť, vôbec predložili. Čiže je to nekorektné voči verejnosti, je to nekorektné voči poslancom. Lebo nedá sa povedať, že nám znemožňujete, ale výrazne nám sťažujete to, aby sme si uplatnili svoje návrhy predkladané, teda svoje právo predkladať návrhy, ale nielen návrhy zákonov, ale aj pozmeňujúce návrhy. Lebo teda skúste za štyri hodiny, dve hodiny z ktorých sú obedná pauza a potom je hodina otázok, keď sa poslanci rozpŕchnu napísať pozmeňujúci návrh a zohnať pod neho 15 podpisov. No ale aby to nebolo také nevyvážené, že je to nevýhoda a mínus pre poslancov, alebo teda v tomto prípade pre opozičných poslancov, lebo však koaliční poslanci, aj keď sú tu iba dvaja – traja v tejto chvíli, tak ten návrh schvália, lebo však je to návrh vlády. Je to do istej miery, to skrátené legislatívne konanie, povedal by som, taká otrava aj pre, aj pre členov vlády, ktorí majú tú smolu, že návrh predkladajú, a spravodajcov, ktorí sedia v rokovacej sále a musia počúvať, čo rečníci hovoria. A to, čo rečníci hovoria, je veľmi často takmer to isté, ako, ako hovorili predtým v prvom čítaní. Alebo dokonca to musia počúvať trikrát, ako pán minister, lebo najprv to povieme pri rozprave o skrátenom legislatívnom konaní, potom to povieme v prvom čítaní a potom to povieme v druhom čítaní. A častokrát je to v priebehu 24 hodín. Keby ste to mali rozložené, bolo by to iba dvakrát, bolo by to s odstupom mesiaca. Možno by ste už na to zabudli alebo, alebo by ste, by ste, aby sme hovorili o niečom inom, by sme, aby v rámci rozpravy v druhom čítaní by sa podarilo, podarilo vniesť tam nové témy. Takže, bohužiaľ, keďže vy ste nám to sťažili, ani ja to vám nebudem, nebudem uľahčovať. A rád by som teraz zopakoval to, čo zaznelo v skrátenom legislatívnom konaní. To, čo zaznelo, zaznelo v prvom čítaní, a to, čo napríklad zaznelo aj vo výboroch, kde na našom výbore ústavnoprávnom nebol pán minister, ale bola pani štátna tajomníčka. A tiež otvorene priznala, že v zásade tu ide o rozpočet. Mňa to svojím spôsobom až fascinuje, že ministerstvo je také otvorené. Že aspoň sa nesnaží tváriť, že zvyšujeme bankový odvod preto, lebo chceme riešiť potenciálnu krízu v bankovom sektore, ale že to chceme len preto, aby sme mali, mohli vykázať vyššie príjmy. Nemali reálne vyššie príjmy rozpočtu, lebo toto musí ostať viazané, ale aby sme mohli vykázať vyššie príjmy rozpočtu a tým pádom môžme mať aj vyššie výdavky a financovať z toho všetky tie sociálne balíčky. Na jednej strane je to sympatické, že sa, že sa ani nepretvarujete a že to otvorene hovoríte. Ale na druhej strane je to divné, ak tu máme nejaký odvod, ktorý má vytvoriť rezervu pre krytie problémov, do ktorých sa môžu dostať banky. A vy otvorene priznávate, že idete tento odvod zvyšovať z úplne iného dôvodu, že vám ide o to, aby ste mohli viacej míňať a aby ten rozpočet, ktorý vykážete prostredníctvom tohto kreatívneho účtovníctva, bol nižší deficit. No ale keďže sme v druhom čítaní, tak ste si museli vypočuť v priebehu jedného dňa dvakrát to isté alebo trikrát to isté. Ja by som sa predsa len pokúsil vylepšiť ten návrh. Predpokladám, že ho, že ho prijmete, že teda prijmete ten zákon, ale možno zvážite možnosť jeho vylepšenia. A mám pozmeňujúci návrh, ktorý sme pripravili spolu s kolegom Mariánom Viskupičom. Ja som ho predkladal aj na ústavnoprávnom výbore, ale teda asi boli poslanci kolegovia koaliční zaskočení, tak tam ho neschválili. A ten pozmeňujúci návrh spočíva v tom, že by sa z návrhu zákona, ktorý v čl. I má dva body, vypustil ten prvý bod a ostal by tam iba ten druhý bod. Skúsim vysvetliť, že, že v čom to spočíva. V čl. I, teda v bode 1 v čl. I je vlastne to samotné zvýšenie na 0,4 % osobitného odvodu zo súčasných 0,2. Ale tam je vlastne napísané doteraz, že má nulovú sadzbu, ak sa v § 11 neustanovuje inak. A v § 11 sa ustanovuje, že v rokoch 2017 až 2020 je sadzba 0,2 % ročne, sadzba odvodu. Čiže ak prijmeme oba body, tak ten prvý bod hovorí, že miesto tej nuly v § 3 ods. 2 zákona bude miesto nuly 0,4. A ten druhý bod hovorí, že ustanovenie § 11, ktoré hovorí, že je to 0,2 % ročne ešte aj v roku 2020, sa neuplatňuje. Bude, bude, že sa toto ustanovenie neuplatní budúci rok v roku 2020. Ak by sme však vypustili ten prvý bod, tak by tam zostal iba ten druhý bod. V § 3 ods. 2 by ostala nezmenená nulapercentná, nulapercentná sadzba a zároveň, zároveň by sme tým prechodným ustanovením platným od 1. januára 2020 schválili, že ustanovenie § 11 sa v roku 2020 neuplatní. A síce ustanovenie § 11 hovorí, že v roku 2020 je tá sadzba 0,2 %, ale keďže vieme, že neskorší zákon má prednosť pred skorším, tak by platil § 11a a tým pádom by ten § 11 neplatil. Čiže by sme zostali na nulapercentnej sadzbe bankového odvodu už od roku 2020. Čiže by sme to trochu urýchlili. Čiže inými slovami s podporou 15 poslancov, ktorú sa nám napriek tomu skrátenému legislatívnemu konaniu a tomu, že štyri hodiny po schválení v prvom čítaní, rokujeme o návrhu zákona v druhom čítaní, sa nám podarilo zozbierať tých 15 podpisov a teda predkladáme takýto pozmeňujúci návrh, ktorým navrhujeme de facto zrušiť osobitný odvod vybraných finančných inštitúcií, resp. stanoviť jeho nulovú sadzbu už od roku 2020 a nie až od roku 2021, ako to bolo podľa pôvodného právneho stavu, ktorý platí doteraz. Čiže nebudem vás už ďalej trápiť a prečítam samotný text pozmeňujúceho návrhu a dúfam, že nájde toto vylepšenie zákona alebo návrhu zákona pozitívnu odozvu a že ho poslanci koalície schvália. Môžem vám za seba sľúbiť, že ak schválite tento pozmeňujúci návrh, tak ja budem hlasovať aj za zákon ako celok. A určite o tom presvedčím aj, aj kolegov v poslaneckom klube SaS. Takže končím a začínam čítať. Pozmeňujúci návrh poslancov Národnej rady Slovenskej republiky Ondreja Dostála a Mariána Viskupiča k vládnemu návrhu zákona, ktorým sa mení a dopĺňa zákon č. 384/2011 Z. z. o osobitnom odvode vybraných finančných inštitúcií a o doplnení niektorých zákonov v znení neskorších predpisov (tlač 1761). V čl. I sa vypúšťa bod 1. V čl. I sa označenie, sa zrušuje označenie doterajšieho bodu 2. To je všetko. Ďakujem za pozornosť.