Z. Kramplová, poslankyňa: (2007-01-30):
Pôvodný banský zákon č. 44/1988 v znení neskorších predpisov predpokladal, že ťažiť nerasty je dobré, spoločensky prospešné a pre štát výhodné. Od roku 1988 však prišlo k dosť závažným spoločenským zmenám a za socializmu bol ťažiarom štát. Dnes sú to domáce či zahraničné súkromné spoločnosti. V polovici minulého storočia sa ešte neuvažovalo o vyčerpanosti zásob nerastov. Vyspelé štáty sveta dnes aplikujú princípy trvalo udržateľného rozvoja. Preto pri akýchkoľvek posudzovaniach ťažieb si kladú tieto otázky: Ako sa správať k neobnoviteľným zdrojom? Je potrebné ťažiť práve teraz bez ohľadu na budúce generácie? Máme k dispozícii bezrizikové technológie? Nenechávame budúcim generáciám krajinu nezvratne poškodenú? Bude Slovenská republika z ťažby profitovať alebo jej zostanú len environmentálne záťaže a riziká pre jej občanov a pre celú krajinu? Zjednodušene povedané, len vtedy je ťažba nerastov pre štát výhodná, ak si vieme na tieto otázky, ktoré som položila, odpovedať kladne. Ale súčasne ak vieme, že úhrady za ťažbu ďaleko prevyšujú náklady na odstraňovanie následkov banskej činnosti vrátane kultivácie háld, odkalísk, skládok toxických odpadov, a či vôbec vieme tieto následky v budúcnosti odstrániť. Dobre vieme, všetci, ktorí tu sedíme, že Slovenská republika je bohatá na polymetalické rudy. Preto sa tu nachádza aj niekoľko desiatok nálezísk kovových rúd, ale aj uránu a vzácnych nerastov. Svet si začína uvedomovať, že nerastné zdroje nie sú nevyčerpateľné, ich cena rastie a geológovia sa vracajú aj k takým ložiskám, ktoré v predchádzajúcich rokoch pokladali za ekonomicky nevýhodné a pre ich zisky neúmerné. V súčasnosti však v snahe dosiahnuť rentabilitu pri ťažbe týchto vzácnych nerastov sa používajú čoraz viac drsnejšie metódy. Tieto umožňujú používať či zneužívať najmä povrchovú ťažbu a meniť kvalitu životného prostredia občanov žijúcich v danej lokalite nie o 180, ale o 360 stupňov. Novela banského zákona reaguje sčasti aj na tieto skutočnosti a na novú situáciu tak, že preberá určité nové prvky, dovolím si povedať, že komisia, ktorá by mala byť vymenovaná práve touto novelou zákona, vidí a dáva priestor aj pre verejný záujem a ľudí, ktorí by mali posudzovať verejný záujem ťažieb, hlavne povrchových ťažieb, ide hlavne o určenie dobývacieho priestoru. Na druhej strane chcem však poukázať, že tento parlament schválil Národnú stratégiu trvalo udržateľného rozvoja a táto Národná stratégia trvalo udržateľného rozvoja, ktorá je platná, hovorí o ochrane zdravia ľudí, o zachovaní vysokej kvality zložiek životného prostredia, o minimalizácii využívania neobnoviteľných zdrojov, o zachovaní zdrojov pre budúce generácie, o uprednostňovaní preventívnych opatrení pred odstraňovaním následkov. Dobrý banský zákon musí chrániť záujmy Slovenskej republiky a jej občanov. A nie, aby vytvoril podmienky na drancovanie nerastného bohatstva nášho štátu súkromnými, domácimi alebo zahraničnými spoločnosťami. Preto by som bola veľmi rada, milé kolegyne a kolegovia, keby sme aj tejto novele zákona venovali náležitú pozornosť a venovali jej túto pozornosť najmä z toho dôvodu, že viaceré časti novely banského zákona dávajú možnosť, aby sme na jednej strane otvárali nové ložiská, ale na druhej strane, aby tu bol niekto, kto bude rozhodovať o otváraní nových ložísk bez toho, aby bol chránený záujem štátu a občanov Slovenskej republiky. Rovnako v tomto návrhu zákona mi chýba riešenie finančného zabezpečenia rekultivácie územia postihnutého ťažbou, pretože aj v situácii, keď sa ťažobná spoločnosť dostane do konkurzu, mali by byť k dispozícii finančné prostriedky na sanáciu poškodeného územia a v dostatočnom množstve. Skúsenosti zo sveta i naše vlastné by nám mali byť poučením. I tu by som rada zdôraznila, že v dôvodovej správe sa píše, že v bode 25 a 26 novelizácie sú tieto veci riešené. Musím však zdôrazniť, že nie sú riešené v novele. Do pozornosti vám dávam schválenú aktualizáciu surovinovej politiky Slovenskej republiky, kde sa v hlavných cieľoch vláda zaviazala pripraviť predpis, podľa ktorého je ťažiar počas ťažby povinný vytvárať si fond na zabezpečenie a likvidáciu banských diel a na rekultiváciu následkov banskej činnosti a činnosti vykonávanej banským spôsobom. Tento termín bol do 30. 6. 2005. Zákon ho neobsahuje a nie je ani doteraz pripravený predpis. Ja by som len dala do pozornosti informáciu napríklad z Kanady, keď sanácia prostredia v okolí „opustenej“ bane v Kam Kotii stála doteraz daňových poplatníkov 41 mil. amerických dolárov a ešte tento stav nie je vyriešený. To je práve tá otázka, aby sme si to doriešili a aby finančne spoločnosti, ktoré budú ťažiť nerasty, takýto fond vytvárali. Dôležitá, a myslím si, že aj pre ochranu životného prostredia, je novela § 30, kde boli vsunuté dva nové odseky a bol to odsek 5 a 6. Trošku sa sústredím na tieto dva odseky, pretože výrazným spôsobom zasahujú alebo hovoria o povrchovej ťažbe, o používaní kyanidu sodného na lúhovanie rozomletej horniny. Dobre viete, že v minulosti sa preferovala v banskom priemysle podzemná ťažba. Dnes s tým, že podzemná ťažba je finančne náročná a ložiská sú veľmi slabé hlavne pri drahých nerastoch, spoločnosti sa uchyľujú k povrchovým ťažbám. Súvisí to aj so súčasnou určitou kauzou, ktorá je okolo Kremnice, ktorú mnohí z vás veľmi dobre poznajú. Spomeniem ju z toho dôvodu, že v prípade, že by takáto novela § 30 ods. 5 a 6 bola prijatá, nič by nezabránilo tomu, aby ťažba v Kremnici bola otvorená, povrchová ťažba, aby prostredie bolo devastované a aby ťažiarenské spoločnosti pokračovali v povrchových ťažbách týchto nerastných surovín, vzácnych nerastných surovín aj v iných ložiskách, ako napríklad v Hodruši, v Pezinku, v okolí, teraz mi nenapadne, ale ďalšie tie ložiská, ktoré je možné otvárať. V Kremnici sa uvažuje v projekte, že denne pri lúhovaní budú použité 3 tony kyanidu sodného. Denne sa tu premelie 5-tisíc ton zeminy a kráter, ktorý sa tam vytvorí na základe tejto povrchovej ťažby, bude mať hĺbku 250 metrov. Skládka odpadu by mala byť dvakrát väčšia, ako je skládka červeného odpadu v Žiari nad Hronom, iste ho každý poznáte. A efekt pre Slovenskú republiku? Po prepočítaní to vychádza tak, že Slovenská republika z tejto povrchovej ťažby, z povrchovej ťažby zlata, by mala dostať asi 50 mil. ročne. Ťažiari zisk asi 10 mld. Prečo to hovorím? Hovorím to preto, že je nutné, aby v novele banského zákona bol § 30 vydefinovaný tak, aby bolo možné zabrániť aj na základe stanovísk iných inštitúcií ako ministerstva životného prostredia to, aby sa takéto povrchové ložiská neotvárali. Uvediem vám príklad, v akom je stave momentálne Kremnica, pretože úzko súvisí s touto novelou. Sedem štátnych inštitúcií dalo negatívne stanovisko k tomuto projektu. Všetky okolité obce, zastupiteľstvo vyššieho územného celku, rovnako ako Kremnica dali negatívne stanovisko, rovnako negatívne stanovisko dalo ministerstvo hospodárstva. Napriek tomu sekcia geológie na ministerstve životného prostredia podporila tento projekt na otvorenie povrchovej ťažby zlata v Kremnici. Verím však, že pri schvaľovaní alebo pri predkladaní návrhov v rámci druhého čítania prijmeme taký návrh, aby skutočne táto novela banského zákona uchránila životné prostredie, uchránila občanov tohto štátu a uchránila bohatstvo, ktoré sa na tomto krásnom kúsku zeme nachádza. Verím, že najmä znenie § 30 ods. 5 a 6 budú naformulované tak, aby sa zabránilo drancovaniu krajiny v rozpore s Národnou stratégiou trvalo udržateľného rozvoja a Obnovenou stratégiou trvalo udržateľného rozvoja Európskej únie prijatou Európskou radou 15. a 16. júna 2006 č. 10/917 06. No najmä, aby sme uchránili záujmy Slovenskej republiky. Projekty, ktoré má vypracované ministerstvo hospodárstva v súvislosti s banskou cestou, v súvislosti s cestovným ruchom, sú tie projekty, ktoré môžu naštartovať a zvýšiť zamestnanosť, ktoré môžu uchrániť životné prostredie a ktoré môžu zachovať suroviny, ktoré sa u nás nachádzajú, aj pre budúce generácie. Ďakujem vám za pozornosť.