V. Veteška, podpredseda NR SR: (2007-03-27):
Budeme pokračovať rokovaním o nasledujúcom bode, ktorým je Zameranie zahraničnej politiky Slovenskej republiky na rok 2007 (tlač 203). Spoločná správa výborov 203a. Opäť dávam slovo ministrovi zahraničných vecí Slovenskej republiky pánovi Kubišovi a prosím ho, aby materiál uviedol. J. Kubiš, minister zahraničných vecí SR: Vážený pán predsedajúci, vážené panie poslankyne, vážení páni poslanci, vážení prítomní, druhý predkladaný materiál zameranie je kľúčovým plánovacím dokumentom zahraničnej politiky Slovenskej republiky na rok 2007 a môžem vás ubezpečiť, že praktický výkon slovenskej zahraničnej politiky bude s ním v plnom súlade vo všetkých otázkach. Hlavným cieľom zamerania je definovať krátkodobú víziu zahraničnej politiky na rok 2007. Vychádza zo základných štátnych záujmov Slovenskej republiky a z Programového vyhlásenia vlády Slovenskej republiky. Aké sú to tie kontinuálne témy, pretože, bohužiaľ, musím tu byť v rozpore s partnermi, ktorí tu vystupovali, s pánmi poslancami, pani poslankyňou, o žiadnej diskontinuite, samozrejme, nemôže byť ani reč. To môžem povedať na základe mnohých a mnohých rozhovorov, na základe toho, ako nás vnímajú naši zahraniční partneri a podobne. Takže je mi veľmi ľúto, ale takéto tvrdenia jednoducho sú odtrhnuté od reality. Aké kontinuálne témy teda budeme mať, pokiaľ ide o naše aktivity? Je ich mnoho, opäť zameranie o nich hovorí, ja nemôžem dať kompresívny výklad, ale v každom prípade chcem povedať, že pokiaľ ide o naše kontinuálne témy, sú tu aktivity Slovenskej republiky ako voleného člena Bezpečnostnej rady OSN, pôsobenie na západnom Balkáne a vo východnej Európe, kde sa rozhoduje o stabilite a ďalšom dlhodobom smerovaní tohto regiónu alebo týchto regiónov a krajín. Ako člen Bezpečnostnej rady OSN do konca roku 2007 sa Slovenská republika bude naďalej aktívne podieľať na prijímaní účinných opatrení smerujúcich k odstráneniu hlavných bezpečnostných hrozieb, predovšetkým problematiky šírenia zbraní hromadného ničenia, mám najmä na mysli otázky problematiky nešírenia jadrových zbraní, a to najmä zo strany Iránu, a takisto aj na aktivitách iných výborov, ktoré sa týmto zaoberajú. V súvislosti s naším členstvom v Bezpečnostnej rade OSN musíme hľadať odpoveď na možno najhorúcejšiu otázku v Európe posledných dní – vyriešenie statusu Kosova, pričom možno predpokladať, že rezolúcia o Kosove bude do Bezpečnostnej rady OSN predložená v najbližších týždňoch a budeme stáť pred mnohými rozpornými otázkami, ktoré nebudú mať jednoznačné odpovede, či sa to zase niekomu páči, alebo nie, jednoducho nebudú mať jednoznačné odpovede. A naším základným záujmom bude podporiť riešenie, ktoré podporí stabilitu regiónu a otvorí reálnu európsku perspektívu všetkým krajinám západného Balkánu. Chceme v tejto súvislosti osobitne zdôrazniť potrebu potvrdiť pokračovať v napĺňaní európskej perspektívy Srbska. K problematike Kosova by som sa dostal ešte v závere svojho vystúpenia, keď si dovolím predniesť stanovisko ministerstva zahraničných vecí k poslednému vývoju, t. j. k predloženiu návrhov a správy pána Ahtisaariho do konečne až Bezpečnostnej rady OSN. Takže k tejto otázke sa ešte vrátim. Z ďalších takých priorít je trvalým dlhodobým cieľom zahraničnej politiky náš vstup do schengenského priestoru, ktorým sa naša činnosť v tomto smere dostáva do aktuálnej záverečnej fázy. Náš postup budeme ďalej koordinovať najmä so susednými štátmi, s krajinami V 4. A tento vstup, my predpokladáme, vytvorí ešte ďalší nástroj na pôsobenie jeho vzťahu k Spojeným štátom severoamerickým, prípadne Kanade s cieľom dosiahnuť zrušenie vízovej povinnosti pre našich občanov. A ja som miernym optimistom a predpokladám, že v priebehu roka, dvoch by k tomuto kroku mohlo dôjsť. Je to aj zásluhou nášho aktívneho pôsobenia v tejto oblasti, v ktorom budeme naďalej veľmi intenzívne pokračovať. Je to súčasťou všetkých mojich rokovaní s relevantnými partnermi a naďalej to ostane súčasťou takýchto rokovaní. Mnohé témy, ktoré by sa mohli brať ako bilaterálne, akými je napr. otázka posilnenia ekonomických vzťahov s Ruskou federáciou, s Čínou, s ďalšími krajinami, ktoré, žiaľ, tak iritujú našich partnerov, my v nich budeme pokračovať a budeme v nich pokračovať aj pri hľadaní východísk na platforme Európskej únie, pretože tam sa tieto témy pertraktujú, tam sa diskutujú a vlastne hľadanie týchto vzťahov a ich, svojím spôsobom, modalít, ako prichádzať ku kontaktom s Ruskou federáciou, s Čínou, je súčasťou strategického dialógu v rámci strategického partnerstva Európskej únie s Čínou a s Ruskou federáciou. Ja to chcem zdôrazňovať a budem neustále zdôrazňovať. Aj Rusko, aj Čína sú strategickými partnermi EÚ a my sme súčasťou EÚ a takto budeme aj pokračovať. V žiadnom prípade však tento rozmer, nový možno rozmer, našej politiky neuplatňujeme na úkor hodnotovej, prípadne ľudsko-právnej roviny. Je to jednoducho naše členstvo v EÚ, ktoré nám dáva ďalšie nástroje na to, aby sme mohli formulovať, presadzovať naše záujmy, či už bilaterálne, alebo aj multilaterálne, a to aj v oblasti energetickej bezpečnosti či v diverzifikácii surovín a podobne. A v tomto smere budeme pracovať aj s inými krajinami daného regiónu v strednej Ázii, kde opäť aj o týchto otázkach som sa len nedávno mal možnosť rozprávať v Uzbekistane a Kazachstane, kde som opäť neopomenul otázky ľudských práv, pretože tieto naozaj patria do súčasti agendy a vybavenia každého politika Európskej únie na tejto úrovni. Pod vedením nemeckého predsedníctva bude v nadchádzajúcom období akcelerovať aj diskusia o Ústavnej zmluve. Tu vychádzame zo skutočnosti, že všetky členské štáty EÚ Ústavnú zmluvu na úrovni hláv štátov a vlád potvrdili podpisom a väčšina členských krajín EÚ Ústavnú zmluvu ratifikovala. Dôsledne sa pritom držíme mandátu, ktorý nám odsúhlasila Národná rada Slovenskej republiky v máji 2005. Nezasadzujeme sa teda za otvorenie negociácie o zmene textu Ústavnej zmluvy, hoci predpokladám, že v záujme dosiahnutia dohody sa pravdepodobne nevyhneme ďalšej diskusii o jej prípadnej úprave. Očakávame však, že tie štáty, ktoré majú vnútropolitický problém s jej ratifikáciou, predložia konkrétne návrhy a riešenia. Otvorenou otázkou naďalej bude aj skvalitnenie spolupráce medzi NATO a EÚ. V záujme jej riešenia sa Slovensko bude aktívne zasadzovať za oživenie a rozšírenie politického dialógu medzi NATO a EÚ tak na strategickej, ako aj na operačnej úrovni. Slovensko bude podporovať všetky cesty, ktoré vedú k zbližovaniu stanoviska k spolupráci. Aktívne sa budeme podieľať na operáciách pod vedením NATO v Afganistane či v Kosove. EÚ je tiež pripravená nasadiť misiu pod svojím vedením v Kosove a my aj túto aktivitu budeme podporovať. V každom prípade budeme naďalej pôsobiť aj v ďalších misiách, vo výcvikovej misii NATO v Iraku, prípadne v operácii Althea, policajnej misii v Bosne a Hercegovine, v misiách pod vedením OSN. Dnes je jednou z hlavných otázok aj efektívnosť pôsobenia v rozhodovacích procesoch Únie a spôsoby, akým aktívnejšie pôsobiť pri spoluvytváraní politík Európskej únie. My ešte niekoľko mesiacov budeme zastávať vo Vyšehradskej skupine post predsedajúceho a aj prostredníctvom tejto platformy budeme hľadať možnosť ovplyvňovania stanovísk Európskej únie v tom žiadanom smere, v tých otázkach, kde sa môžeme v rámci Vyšehradu zhodnúť. My budeme hľadať spoločné prieniky aj v diskusiách Vyšehradskej skupiny s Beneluxom, s Baltickou trojkou, ale aj so štátmi, ako je Portugalsko, nastupujúca predsednícka krajina, či Japonsko a niektorými ďalšími. Chceme naštartovať aj spoluprácu, aspoň dáme na zváženie, spoluprácu Vyšehradu a kontakty s Guamom, no a takisto budeme pokračovať v rámci našej aktívnej činnosti v rámci regionálneho partnerstva s Rakúskom, Slovinskom a ďalšími štátmi Vyšehradu, ktoré sa na tomto partnerstve zúčastňujú. V konkrétnom výkone, ale aj v strategickom pláne budeme klásť ďalší dôraz na pokračovanie nadštandardnej spolupráce s Českou republikou, na rozvojových výborných vzťahoch s Poľskom a Rakúskom a intenzívneho dialógu s Ukrajinou. V slovensko-maďarských vzťahoch sme dokázali vytvoriť a obhájiť naše názory a pozície. Opäť, či sa to niekomu páči, alebo nie, a takto budeme vystupovať aj ďalej. Jednoznačne sa potvrdilo, že je správne robiť vecnú a principiálnu, a keď treba aj ofenzívnu politiku, a že akákoľvek defenzíva či pasivita škodí našim záujmom. A nebojíme sa to povedať aj v našich materiáloch. Opäť, či sa to niekomu páči, alebo nie. Sú to naše záujmy a tie si budeme takto obhajovať. Takže budeme pokračovať v takej politike, ale najdôležitejšie je, že máme záujem, aby vzťahy s Maďarskou republikou boli naozaj postavené na reálnom, vecnom základe, na základe dobrosusedskej spolupráce, tento základ posilňujeme, budujeme. Ukazuje sa, že je to možné, že je to realistické, my takto pokračujeme ďalej. A podobné želanie – a som veľmi rád, že to môžem konštatovať – cítime aj na strane našich maďarských priateľov a kolegov. Ukazuje sa zhoda v diskusiách na rôznych fórach a platformách, aj v rámci rôznych podskupín, v rámci našej veľkej zmluvy s Maďarskom. A potvrdením tohto pragmatického realistického vývoja na oboch stranách je skutočnosť, že dneska pripravujeme stretnutie premiérov, ktoré by malo vyústiť do prijatia určitých konkrétnych záverov, z ktorých by zase profitovali občania našich dvoch krajín. V úvode som spomínal kontinuitu a ja budem zdôrazňovať, že o kontinuitu ide. Jednoducho nie je možné vydávať skutočnosť, že, bohužiaľ, strana SMER má určité otázky na riešenie so svojimi partnermi v skupine európskych socialistov, na vládnej úrovni sa to nijakým spôsobom neodráža. A kontinuita spočíva aj v našich vzťahoch, dobrých vzťahoch s našimi prioritnými partnermi, sú to štáty susedské, pochopiteľne, a ďalej štáty Európskej únie a NATO vrátane nášho strategického spojenca Spojených štátov severoamerických. A práve takýto rozvoj, dobrý rozvoj vzťahov nám pomáha aj trebárs pri tom riešení v otázkach bezvízového styku. Ako vravím, som miernym optimistom a vysoko oceňujem činnosť americkej administratívy a takisto činnosť Senátu a Kongresu, ktorý, zdá sa, reflektujú na tie pozitívne, na tie naše požiadavky, aby sa jednoducho odstránila táto vízová nerovnosť. K profilujúcim zahraničnopolitickým prioritám v tomto roku skutočne patrí aj aktívna politika v oblasti rešpektovania ľudských práv, osobných slobôd vrátane práv osôb patriacich k menšinám. My v tomto pokračujeme a budeme pokračovať nielen vydávaním vyhlásení, i keď toto robíme, keď je to nutné, ako sme urobili v prípade Bieloruska včera po tých udalostiach, ku ktorým došlo v Minsku, ale aj konkrétnymi krokmi a rozhovormi, kde zase budeme tieto témy vnášať do dialógu. Pretože je veľmi jednoduché len vydávať vyhlásenia, treba hovoriť a ovplyvňovať mienku a my sa o toto budeme snažiť našou aktívnou politikou aj kontaktov, i keď obmedzených, pretože sú obmedzené a sú rámcované v niektorých prípadoch naozaj trošku reštriktívnou politikou zo strany Európskej únie a my toto rešpektujeme a budeme rešpektovať. Sústredíme sa v najbližšom období na predsedníctvo vo Výbore ministrov Rady Európy a dlhodobo budeme venovať tejto otázke pozornosť v rámci Európskej únie. Pomerne novou politikou nášho rezortu je politika rozvojovej pomoci aj vzhľadom na naše záväzky sme iniciovali založenie samostatnej rozvojovej agentúry od 1. januára tohto roku a naším cieľom je v tomto roku pripraviť zákon o rozvojovej pomoci a prostredníctvom tejto agentúry zefektívniť poskytovanie tejto pomoci. Takže toľko len niekoľko bodov a veľmi stručných nepolemických reakcií na vystúpenia, pretože do rétorických cvičení, prepáčte, ja sa púšťať nebudem. Máme tu materiály. Materiály sú založené na faktoch. Ja nemám záujem tu ísť na nejaké, ako vravím, rečnícke cvičenia, to nech robí, kto chce, to nie je môj prístup k práci. Ja som ochotný a pripravený diskutovať o faktoch, kedykoľvek, akokoľvek. Nie vždycky sa však stretávam s touto ochotou na druhej strane. Spomenul som, že sa vrátim k problematike Kosova. Ja viem, že bude nadchádzať, nasledovať diskusia o, neviem, niekoľkých návrhoch. Mnohokrát som sa k tejto problematike vyjadroval verejne, na pôde Národnej rady Slovenskej republiky v rôznych výboroch, potom som sa na moje veľké prekvapenie dočítal rôzne interpretácie a dezinterpretácie, ktoré si – niekedy veľmi na moje zase prekvapenie, ale nie už také veľké – osvojili aj politickí partneri a rôznym spôsobom, niekedy až manipulatívne, tieto dezinterpretácie používali ďalej. Vytvárali aj určitý mýtus. Jeden z mýtov, ktorý zaznel aj dneska, je o akejsi pasivite tejto vlády. No tak keď mám hovoriť o pasivite v otázke Kosova, je mi veľmi ľúto, ale bola to vláda predchádzajúca počas ôsmich rokov, ktorá mlčky, mlčky, nebol som si vedomý žiadnych nejakých veľkých vyjadrení, jednoducho akceptovala, že sa vývoj uberá určitým smerom, mlčky endorsovala tento vývoj, potvrdzovala ho svojou mlčanlivosťou, doviedla to do toho, že pán Ahtisaari dostal určitý mandát, ktorý zase mlčky alebo expressis verbis privítala v stanoviskách Európskej únie, ktoré boli, a dneska sa tvári, aspoň časť opozície, ako keby zrazu by šli objaviť nejaký vývoj. Za tento vývoj nesie v prvom rade zodpovednosť tá vláda, ktorá tu bola predchádzajúcich osem rokov. Nebojím sa to povedať. Pretože tento vývoj, čo sa dneska deje okolo Kosova, ten bol naštartovaný a determinovaný v predchádzajúcom období od roku 1999 a nie dnes. (Potlesk.) A za tým si stojím a som pripravený to kedykoľvek dokázať zase vo vecnej diskusii, na faktoch. Naša vláda zaujala jednoznačné stanoviská, jednoznačné stanoviská tak, ako išiel vývoj. My sme sa nezaoberali žiadnymi hypotézami, žiadnymi politizovanými vyjadreniami. Nám nejde a nesmie ísť o to, aby sme sa snažili získavať si politické body na tejto mimoriadne citlivej a zložitej otázke. My takto pracovať nemienime, ja určite nie, vážené panie poslankyne a páni poslanci, určite nie. (Reakcia z pléna.) Nedeje sa to práve. Je mi veľmi ľúto. A práve to, že vy vediete takú diskusiu na pôde Národnej rady Slovenskej republiky, na ktorej naozaj zostáva rozum stáť našim partnerov, zase môžem potvrdiť len rokovaniami, ktoré som mal len v priebehu včerajšieho dňa alebo minulý týždeň s ministrom zahraničných vecí predsedajúcej krajiny Európskej únie Frankom Walterom Steinmayerom, včera s ministerkou zahraničných vecí Rakúska pani Plasnik, včera s poradcom, hlavným poradcom pána Ahtisaariho pánom Rohanom. Všetkým zostáva rozum stáť nad tým, ako sa tu profiluje, s prepáčením, najmä naša opozícia. Je mi to veľmi ľúto. (Reakcie z pléna.) Áno, darmo, darmo hovoríte, je to skutočnosť. (Potlesk.) Je to skutočnosť. Keď máte záujem reflektovať stanoviská a reflektovať stanoviská vlády, pardon, áno, áno, ospravedlňujem sa, časť opozície, aby to bolo precíznejšie, keď máte záujem o stanoviská vlády Slovenskej republiky, nájdete ich. Nájdete ich v stanoviskách Európskej únie, ktoré sa kontinuálne pripravovali počas nášho pôsobenia vo vláde. Nájdete ich aj v konkrétnych stanoviskách, keď to bolo nutné, a vyjadreniach vrátane mojich vyjadrení, vrátane vyjadrení ministerstva zahraničných vecí, len to už nikto nechcel registrovať. Nájdete ich aj v poslednom, v ostatnom stanovisku ministerstva zahraničných vecí, ktoré sme pripravili po včerajších krokoch, ktoré sa uskutočnili. Ja si dovolím ho prečítať, aby nedošlo k nejakým dezinterpretáciám, a čítam: „Ministerstvo zahraničných vecí vzalo na vedomie zverejnenie odporúčaní zvláštneho vyslanca generálneho tajomníka OSN pre proces určenia budúceho statusu Kosova Marttiho Ahtisaariho v súvislosti s jeho návrhom na budúce usporiadanie v Kosove, ako aj skutočnosť, že generálny tajomník OSN Pan Ki-mun predložil 26. 3. 2007 návrh a odporúčania zvláštneho vyslanca Ahtisaariho členom Bezpečnostnej rady a vyjadril im svoju plnú podporu.“ Tu odchádzam od citátu a chcem podčiarknuť, že generálny tajomník OSN vyjadril plnú podporu návrhom a odporúčaniam pána Ahtisaariho. Chcem podčiarknuť, že ju takým istým spôsobom v rôznych vyjadreniach vyjadril plnú podporu generálny tajomník NATO, na ktorého sa tu takisto veľmi často odvolávame, že ako je možné, v rôznych diskusiách, že nejdeme na základe jeho odporúčaní a želaní, my ideme tam, kde je to nutné, viď Afganistan. Tu sa takto vyjadril. Pán Solana takisto sa vyjadril veľmi jednoznačne, preto hovorím o týchto ľuďoch a vysokých funkcionároch medzinárodného spoločenstva, pretože sú to tí ľudia, na ktorých sa často odvolávame, tak sa odvolávajme na nich konzistentne. Ešte raz, generálny tajomník OSN vyjadril návrhom a odporúčaniam pána Ahtisaariho svoju plnú podporu, to chcem zdôrazniť a podčiarknuť. Každý k tomu môže vystupovať, ako chce, ale toto je skutočnosť, s ktorou vyšiel. Vraciam sa k citátu: „MZV SR očakáva začatie neformálnych diskusií o Ahtisaariho návrhoch odporúčaných na pôde Bezpečnostnej rady OSN, ako aj o príprave novej rezolúcie Bezpečnostnej rady OSN.“ Začiatkom apríla malo by k tomu dôjsť na prvom zasadaní buď 3., alebo 4. apríla. A vtedy sa odštartuje diskusia o týchto otázkach. Na pôde, kam už dneska táto otázka patrí, kam sa dostala, t. j. na pôde Bezpečnostnej rady OSN. Akékoľvek diskusie na iných platformách sú svojím spôsobom už len diskusiami, aby som povedal, teraz to má v rukách Bezpečnostná rada OSN. „V súlade s doterajšími stanoviskami Slovenská republika bude počas týchto rozhovorov presadzovať návrhy a myšlienky, ktoré budú rešpektovať objektívnu realitu v otázke Kosova a v konečnom dôsledku povedú k upevňovaniu mieru a bezpečnosti.“ To je naša zodpovednosť ako člena Bezpečnostnej rady. Posilňovanie mieru a bezpečnosti, to je dané Chartou Organizácie Spojených národov. „Zároveň bude Slovenská republika usilovať o naplnenie hlavného cieľa svojej politiky voči západnému Balkánu, ktorým je posilnenie stability a európskej perspektívy celého regiónu na základe jednotného postupu Európskej únie.“ My si nemôžeme dovoliť a nechceme dovoliť ohroziť naše postavenie, naše štátne záujmy tým, že by sme sa teraz hrali na akúsi politiku, ktorá by nás absolútne znemožnila a ktorá by nám podkopala naše medzinárodné postavenie takým spôsobom, že by to privádzalo skutočne k podstatne sťaženému nášmu fungovaniu či už v rámci Európskej únie, alebo NATO. To je naše prirodzené prostredie, v tom je kontinuita našej zahraničnej politiky, v tom je kontinuita našej existencie a toto je naším štátnym záujmom, nie nejaké ďalšie vyjadrenia. Preto my toto budeme presadzovať aj na pôde Bezpečnostnej rady pri diskusiách o novej rezolúcii Bezpečnostnej rady OSN na základe jednotného postupu Európskej únie. O tomto by bolo možné dlho elaborovať, čo by znamenala nejednota štátov Európskej únie v rámci diskusie v Bezpečnostnej rade a pre vývoj celkovej situácie v Kosove. Ja vám garantujem, že by to bolo veľké nešťastie a že Bezpečnostná rada v prípade, že by dochádzalo k nejakému tragickému vývoju, sa zase bude musieť, musela by sa, zaoberať touto otázkou, ale už z hľadiska hľadania východísk pre posilnenie mieru a bezpečnosti a to je úplne iná operácia. Toto my nechceme. My chceme riadený vývoj, riadené diskusie, nech sú akokoľvek ťažké. Vraciam sa k citátu: „Slovenská republika v tejto súvislosti podporí všetky návrhy, ktoré by mohli priblížiť proces určenia budúceho statusu Kosova k obojstranne prijateľnému riešeniu.“ Podporí všetky návrhy, ktoré k tomuto, a my budeme vychádzať aj s týmito návrhmi, jednoducho budeme diskutovať o rezolúcii Bezpečnostnej rady, budeme diskutovať o tých otázkach, ktoré stavia pred nás všetkých členov Bezpečnostnej rady návrh pána Ahtisaariho a jeho správa, budeme ich reflektovať, budeme v tesnom dialógu, ako aj sme so srbskými partnermi. Ja som dvakrát tohto roku navštívil Srbsko a rokoval som ešte aj pri iných príležitostiach s vedúcimi predstaviteľmi Srbska veľmi otvorene, kde som hovoril o našich problémoch, o našich dilemách, o našich diskusiách aj v parlamente, o našich pocitoch, ktoré toto všetko vyvoláva, ale takisto aj o realitách, o štátnom záujme Slovenskej republiky a naši partneri toto rešpektujú, jednoducho. A opäť, hovoril som o tom s pánom Koštunicom, s pánom Tadičom a budem o týchto veciach diskutovať aj ďalej. Včera som bol na návšteve v krajine regiónu v Bosne a Hercegovine, kde som opäť hovoril o týchto otázkach tak s predstaviteľmi Bosny a Hercegoviny, ako aj s predstaviteľmi Republiky srbskej, t. j. jednej súčasti Bosny a Hercegoviny, ktorá je mimoriadne dotknutá. Tí si k tomuto zachovávajú svojím spôsobom dištanc. A my sa chceme k tomuto vyjadrovať pritom spôsobom, ktorý je „unikátny“ pre celú Európu. Jednoducho nechápem, tak ako nechápu všetci naši partneri v EÚ a NATO. Jednoducho nechápu to. Vraciam sa k citátu: „Slovenská republika bude tiež presadzovať, aby rezolúcia Bezpečnostnej rady OSN potvrdila, že akékoľvek riešenie v otázkach Kosova je riešením sui generis a že nepredstavuje precedens pre akékoľvek iné situácie a prípady.“ To je pre nás veľmi dôležité. Naši partneri o tomto vedia. My budeme takto pôsobiť aj počas našich diskusií v Bezpečnostnej rade, takto pôsobíme, budeme vyprávať aj s partnermi na najbližšom zasadaní Rady ministrov Európskej únie v gymnickom neformálnom formáte v Brémach na konci tohto týždňa (piatok – sobota). „Ministerstvo zahraničia“, citujem, „plne podporuje doterajšiu riadiacu a určujúcu úlohu“ – ešte raz podčiarkujem riadiacu a určujúcu úlohu – „Kontaktnej skupiny v procese hľadania budúceho statusu Kosova.“ Pretože, odchádzam od citátu, pretože je to Kontaktná skupina, ktorá od roku 1999 určovala vývoj a nesie zaň plnú zodpovednosť Kontaktná skupina ako celok svojimi vyjadreniami, svojimi pozíciami, svojím mandátom, čo dala pánu Ahtisaarimu svojimi posudzovaniami jeho predbežných správ, svojimi diskusiami s nimi a svojimi stanoviskami, ktoré prijímala na základe takýchto diskusií. „A my sme presvedčení,“ zase k citátu, „že význam práce Kontaktnej skupiny pre úspešné riešenie otázky statusu Kosova sa v nadchádzajúcej diskusii na pôde Bezpečnostnej rady OSN ešte zvýrazní. Z tohto dôvodu ministerstvo zahraničia verí, že členovia Kontaktnej skupiny vynaložia všetko nevyhnutné úsilie, aby obnovili svoju názorovú jednotu, ktorá je dôležitým predpokladom pre úspešné prijatie rozhodnutia o budúcom statuse Kosova a jeho implementáciu.“ Prečo názorová jednota? Pretože sa ukazuje, že v tomto posledné, v tej poslednej fáze rokovaní nie je plná názorová jednota a jeden člen Kontaktnej skupiny, menovite Ruská federácia, jednoducho otvára celý rad otázok. A otázka našich partnerov v Európskej únii a NATO je jednoznačná, na ktorej strane stojíme pri týchto diskusiách. A ja mám len jednu odpoveď: na strane Európskej únie, na strane NATO ako zodpovedný člen Bezpečnostnej rady, súčasťou Aliancie, súčasť Európskej únie. Ja inú odpoveď nebudem akceptovať ani v týchto situáciách, ani v týchto diskusiách. „Čiže vo svojich stanoviskách na pôde Bezpečnostnej rady OSN, ako aj v ďalšom priebehu procesu Slovenská republika podporí názorovú jednotu EÚ a preukáže, že vie niesť svoj diel zodpovednosti ako člena EÚ, NATO a Bezpečnostnej rady OSN aj v tejto otázke takej dôležitej pre ďalšie osudy spoločnej Európy.“ Koniec citátu aj s doplnkami. Vážený pán predsedajúci, pán predseda, panie poslankyne, páni poslanci, ja som si dovolil tento vstup o otázke Kosova, i keď je to súčasťou nášho zahraničnopolitického pôsobenia v tomto roku, ale trošku extenzívnejšie aj vzhľadom na to, aby som vstúpil do diskusie, ktorú tu budete mať onedlho. Verím, že bude živá, ako som pochopil z diskusie a prestreliek v ostatnom období, a urobím všetko, aby som mal možnosť ju aspoň tu sledovať, a pokiaľ budú otázky, veľmi rád na ne budem odpovedať. Vážený pán predseda, panie poslankyne, páni poslanci, ďakujem vám za pozornosť. (Potlesk.)