B. Bugár, podpredseda NR SR: (2001-09-20):
Ďalším bodom programu sú interpelácie poslancov . Úvodom chcem pripomenúť, že podľa § 129 ods. 4 zákona o rokovacom poriadku ústne prednesenie interpelácie nezbavuje poslanca povinnosti odovzdať svoju interpeláciu písomne predsedovi Národnej rady Slovenskej republiky. Upozorňujem, že prepis záznamu interpelácie Kanceláriou Národnej rady nenahrádza povinnosť poslanca doručiť písomné znenie ústne prednesenej interpelácie predsedovi. V tejto súvislosti chcem požiadať poslancov, aby písomné znenie interpelácie doručili predsedovi Národnej rady cez podateľňu Kancelárie Národnej rady. Chcem sa zatiaľ ospravedlniť, nakoľko máme tu len jednu členku vlády, ale už boli upozornení aj ďalší ministri, takže očakávam, že za krátku dobu sa tu objavia. Písomne sa do bodu interpelácie prihlásili zatiaľ traja – pán poslanec Kalman, pán poslanec Hudec a pani poslankyňa Belohorská. Pán poslanec Kalman, nech sa páči, máte slovo. J. Kalman, poslanec: Vážený pán podpredseda Národnej rady, vážená jediná členka vlády Slovenskej republiky pani podpredsedníčka, ktorá nešla oslavovať schválenie zákona, vážená Národná rada, dovoľte, aby som predložil štyri interpelácie. Prvou chcem osloviť predsedu vlády Slovenskej republiky pána Mikuláša Dzurindu. Vážený pán predseda vlády, v júli tohto roku postihla veľkú časť územia Slovenskej republiky živelná pohroma. Následkom povodní boli postihnuté obce najmä v oblasti stredného a východného Slovenska. Medzi prvé a najviac postihnuté obce patria obce Osrblie a Hronec v okrese Brezno. Bol som prítomný a môžem povedať, že vďaka mimoriadnemu úsiliu zástupcov obcí a ich obyvateľov sa podarilo zastaviť ničivý proces prírody, avšak následky boli pre obce a ich obyvateľov katastrofálne. Následne bolo potrebné riešiť najmä otázku vyrovnania sa s následkami povodní, odstránenia škôd a prijatia opatrení na ochranu pred živelnými pohromami v budúcnosti. Starostovia Osrblia a Hronca v záujme riešenia týchto zásadných existenčných otázok pre obce a ich obyvateľov sa obrátili na príslušné ústredné orgány štátnej správy s požiadaním o finančnú podporu a pomoc. Svoje žiadosti adresovali vám osobne ako predsedovi vlády, ministrovi pôdohospodárstva, ministrovi práce, sociálnych vecí a rodiny, ministrovi dopravy, pôšt a telekomunikácií, ministrovi životného prostredia, ministrovi vnútra a ministerke financií. Obec Osrblie vyčíslila škodu v čiastke 3 mil. Sk, predbežné škody lesov na vyše 1 mil. korún, na vodnom toku Povodia Hrona na vyše 1,5 mil. korún, na plodinách 40 tisíc korún, na majetku obce ďalších takmer 200 tisíc korún. Celková výška škody pre obec bola vyčíslená na takmer 7 mil. korún, z toho škody spôsobené občanom na ich majetku na takmer 2,5 mil. korún a odhad na odstránenie škôd na obecnom majetku je vyše 4,5 mil. korún. Odpovede ministerky financií z 10. augusta tohto roku, ministra životného prostredia zo septembra tohto roku, štátneho tajomníka ministerstva dopravy, pôšt a telekomunikácií z augusta, riaditeľa Úradu požiarnej ochrany ministerstva vnútra z 13. augusta neriešili požiadavky obce. Boli formálne a neefektívne z hľadiska získania finančnej pomoci pre obec. Odpovede mali odporúčací a odkazovací charakter bez konkrétneho riešenia, resp. pomoci pri riešení. A ani jeden rezort neposkytol poskytnutým obciam finančnú pomoc. Vy osobne, pán predseda vlády, ste starostom ani neodpovedali. Ministerka financií v odpovedi sa odvolala na pripravovaný materiál na rokovanie vlády k následkom povodní. Je pravda, že na rokovanie vlády 20. augusta tohto roku bol predložený materiál ministra pôdohospodárstva a predsedu Ústrednej povodňovej komisie Správa o povodniach na vodných tokoch v Slovenskej republike v roku 2001 do konca júla a v roku 2000 s návrhmi na riešenie nákladov a spôsobených škôd. Materiál neriešil konkrétnu aktuálnu pomoc postihnutým a rokovanie o materiáli bolo prerušené. Vyčíslené škody obcí neboli do dnešného dňa zo strany štátu uhradené. Pýtam sa vás, vážený pán predseda vlády: Ako ste ako predseda vlády zabezpečili efektívnu a reálnu pomoc postihnutým obciam, aké opatrenia v praxi vláda urobila na odstránenie následkov živelnej pohromy? Prečo ste ponechali obce riešiť tento vážny problém bez účasti štátu? Prečo vláda nebola schopná do dnešného dňa skutočne pomôcť postihnutým oblastiam a prečo ostalo iba pri proklamovaných sľuboch o pomoci? Ako vláda zabezpečila efektívnosť účinnosti Ústrednej povodňovej komisie? Ako si majú pomôcť občania z regiónu, ktorý je na jednom z prvých miest v nezamestnanosti a kde je rozsah chudoby pôsobením vašej vlády hrozivý? Obyvatelia nemôžu suplovať povinnosti štátu a plným právom očakávajú riešenie zo strany vlády ako jeho výkonného orgánu. Vážený pán predseda vlády, obraciam sa na vás teda s otázkou, ako konkrétne a kedy chcete uvedeným obciam finančne pomôcť? Druhá moja interpelácia je na ministra školstva pána Milana Ftáčnika. Odborná aj laická verejnosť viac ako rok sleduje stupňujúci sa problém s umiestňovaním základnej školy s vyučovacím jazykom slovenským a základnej školy s vyučovacím jazykom maďarským v Kráľovskom Chlmci. Genéza je zložitá, do riešenia sú okrem žiakov, rodičov a zástupcov obidvoch škôl zainteresované miestna samospráva a štátna správa vrátane Národnej rady Slovenskej republiky a Kancelárie prezidenta republiky. Problémom sa zaoberal Výbor pre ľudské práva a národnosti Národnej rady Slovenskej republiky, ktorý v záujme jeho doriešenia uskutočnil v tomto roku poslanecký prieskum. Problém prekročil miestny rámec, medializoval sa v tlači aj v televízii. Napriek tomu stále pretrváva. Napriek uvedeným skutočnostiam práve gestorské ministerstvo školstva nevstúpilo do riešenia razantne a kauze dáva voľný priebeh. Je pravda, že základné školy sú v pôsobnosti okresných úradov. Na druhej strane rezort sa nemôže v takejto vážnej záležitosti nečinne prizerať. Napätie medzi slovenskými a maďarskými občanmi v Kráľovskom Chlmci narastá a situácia sa vyhrocuje. Podľa aktuálnych informácií základná škola s vyučovacím jazykom slovenským v rámci uspokojenia rodičovskej verejnosti v meste sa rozhodla v spore ustúpiť a ostať v starej budove. Aj také riešenie sa stalo predmetom sporu. Uvádzam len niekoľko udalostí posledných týždňov, ktoré dokumentujú dramatický priebeh vývoja v tomto meste. 16. 7. tohto roku – riaditeľstvo základnej školy s vyučovacím jazykom slovenským dostalo organizačný pokyn prednostu Okresného úradu v Trebišove pána Juhásza, podľa ktorého budovu novej školy budú spoločne užívať škola s vyučovacím jazykom maďarským a škola s vyučovacím jazykom slovenským. 27. 8. – pracovné stretnutie zástupcov obidvoch škôl, návrh zástupcov školy s vyučovacím jazykom slovenským, že ostane v starej budove a do novej budovy nech sa nasťahuje škola s vyučovacím jazykom maďarským. Dôvodom bolo, že rodičia majú záujem, aby ich deti ovládali slovenský jazyk, pričom 90 % žiakov školy s vyučovacím jazykom slovenským je maďarskej národnosti. Ide o prísľub prednostu Krajského úradu v Košiciach na finančnú pomoc pri rekonštrukcii starej budovy. 28. 8. – pracovné stretnutie. Okresný úrad v Trebišove návrh zamietol. Pritom dohoda rodičov bola jasná. 30. 8. – pracovné stretnutie zástupcov obidvoch škôl za účasti prednostu Okresného úradu v Trebišove, prednostu Krajského úradu v Košiciach a zástupcu Kancelárie prezidenta Slovenskej republiky. Došlo k dohode, podľa ktorej základná škola s vyučovacím jazykom slovenským ostane v starej budove, základná škola s vyučovacím jazykom maďarským sa presťahuje do novej budovy. Budú vykonané malé stavebné úpravy v novej budove. 6. 9. – pracovné stretnutie zástupcov obidvoch škôl na podnet prednostu Okresného úradu v Trebišove. Prednosta trvá na svojom pôvodnom rozhodnutí v organizačnom pokyne z 12. 7. tohto roku. 10. 9. tohto roku – plenárne zasadnutie pedagogického zboru a zástupcov rodičov základnej školy s vyučovacím jazykom slovenským, zasadnutie mestského zastupiteľstva za prítomnosti prednostu Okresného úradu v Košiciach. Zasadnutie sa viedlo v maďarskom jazyku, hoci boli požiadavky na slovenský jazyk. Problém je nedoriešený. Vážený pán minister, pokiaľ ste sa doteraz nečinne prizerali na stupňovanie tohto vážneho školského, ale už aj národnostného problému, je potrebná vaša osobná zainteresovanosť na jeho riešení a rázne zakročenie v záujme vytvorenia podmienok na to, aby na obidvoch školách prebiehal nerušene vyučovací proces a žiaci sa mohli konečne plne sústrediť na vyučovanie. Žiadam vás, vážený pán minister, aby ste ma informovali, čo urobíte, napriek platným kompetenciám k základným školám, v záujme konečného vyriešenia tohto dlhodobého problému. Vážené dámy a páni, len na ilustráciu. Školu začali rekonštruovať a prispôsobovať občania pre žiakov s vyučovacím jazykom slovenským. Nakoniec bola tendencia, aby to bolo fifty-fifty. Dnes je situácia, že do novej školy sa sťahujú žiaci s vyučovacím jazykom maďarským a na vyučovací jazyk slovenský im ostáva stará škola. Tretia moja interpelácia je opäť na pána ministra školstva. Na začiatku školského roka sa opätovne stretávame s vážnym problémom v školstve. Súčasná kritická situácia vo financovaní základných a stredných škôl vedie riaditeľov škôl k tomu, aby získali finančné prostriedky iným spôsobom ako zo štátneho rozpočtu. Najschodnejšou cestou sa stalo získavanie prostriedkov od rodičov žiakov prostredníctvom „dobrovoľného“ príspevku na združenie rodičov a priateľov školy. Finančná situácia rodičov však rovnako nie je ružová. Politika vlády, zvyšovanie cien a reštrikcie v sociálnej oblasti spôsobili, že dosiahla hranicu únosnosti. Stále sa zvyšuje počet rodičov, ktorí sú postavení pred dilemu, odkiaľ tieto prostriedky vziať a nepostaviť deti v triedach do role čiernej ovce, pretože sú vystavené nátlaku formou: „A čo tvoji rodičia, nechcú podporiť školu?“ a podobne. Otvára sa teda otázka rozporu s ustanoveniami Ústavy Slovenskej republiky. Kým na základnej škole sa donedávna ročne platilo napr. 50 korún na rodinu, na gymnáziách a ostatných stredných školách tento príspevok neúmerne rastie, napr. 200 korún na jedno dieťa, v prípade každého ďalšieho dieťaťa ďalších 150 korún, ale na polrok. To znamená, že čiastka príspevku bežne dosahuje stovky, ba až tisíce za školský rok. Pýtam sa teda, vážený pán minister, či sú tieto školy ešte štátne, alebo sa zmenili na neštátne, súkromné, kde sa platí školné. Zároveň by bolo zaujímavé zistiť, prečo sa rodičia automaticky stávajú členmi „dobrovoľného“ združenia rodičov a priateľov školy, zaväzujú sa plniť jeho stanovy, aj keď sa neprihlásili za členov a sú vlastne len okolnosťami donútení plniť požiadavky takéhoto združenia. Pri osobných kontaktoch s riaditeľmi škôl sa možno bežne dozvedieť, že bez takýchto „dobrovoľných“ prostriedkov by škola nemohla normálne existovať. Z toho jednoznačne vyplýva, že štát si neplní povinnosti v oblasti vzdelávania mladej generácie a ťarchu presúva na plecia radových občanov. Pýtam sa vás, vážený pán minister, či bude štúdium už aj na stredných školách iba pre solventných a vzhľadom na rast cien bude rásť aj tento príspevok. Obraciam sa na vás, vážený pán minister, čo v tejto veci podnikne Ministerstvo školstva Slovenskej republiky a ako chce túto situáciu riešiť, aby sa rešpektovala Ústavu Slovenskej republiky. A posledná moja interpelácia je na pána ministra Haracha. Ministerstvo hospodárstva Slovenskej republiky – a to iste bude zaujímať aj pána primátora z Liptovského Mikuláša – zodpovedá za stratégiu rozvoja odvetvia cestovného ruchu v našom štáte. Je preto nepochopiteľné, že roky nerieši priam katastrofálny stav donedávna významnej turistickej lokality Chopok konkrétne jej južnej časti. V súčasnosti je táto lokalita, známa z minulosti ako vyhľadávaná rekreačná turistická oblasť, zdevastovaná a nefunkčná. O riešenie problému sa snaží deväť obcí z tohto regiónu, ktoré vytvorili Združenie obcí mikroregiónu Chopok-juh – ide o obce Podbrezová, Bystrá, Mýto pod Ďumbierom, Horná Lehota, Dolná Lehota, Predajná, Jasenie, Nemecká a Ráztoka –, žiaľ, nie ich vinou, doteraz bezvýsledne. Zariadenia v tejto lokalite prevádzkuje SKI Jasná, a. s., ktorá prevzala svoje bývalé funkčné zariadenia v roku 1999 po predchádzajúcom nájomcovi firme Šport-Tatry, a. s. Väčšinový podiel v a. s. SKI Jasná vlastní Slovenská poisťovňa, a. s., Bratislava. Mám informáciu, vážený pán minister, že ešte v decembri 2000 ste sa obrátili na prezidenta a predsedu Predstavenstva Slovenskej poisťovne, a. s., Bratislava s tým, aby oboznámil Ministerstvo hospodárstva Slovenskej republiky so zámerom Slovenskej poisťovne odpredať väčšinový podiel v SKI Jasná novému vlastníkovi, ktorým by mal byť víťaz medzinárodného tendra. Prednosta Okresného úradu v Liptovskom Mikuláši spolu s prednostom Okresného úradu v Brezne, primátorom mesta Brezno a starostami obcí v regióne ponúkli Slovenskej poisťovni v záujme miest a obcí spoluúčasť na transakcii v záujme vytvárania dlhodobého rozvoja oboch regiónov. Súčasná situácia v lokalite Chopok ostala nezmenená a predstavitelia regiónu Horehronie a Liptov nemajú informácie, ako pokračuje výberové konanie pre vstup strategického investora. Urýchlené oživenie regiónu Chopok je podmienkou rozvoja vlastného regiónu, riešenia vysokej nezamestnanosti a posilnenia a skvalitnenia cestovného ruchu v Slovenskej republike. Obraciam sa na vás, vážený pán minister, aby ste ma informovali, čo Ministerstvo hospodárstva Slovenskej republiky v tomto probléme v prospech mikroregiónu Chopok chce urobiť. Ďakujem. Vážené dámy a páni, ďakujem aj vám za pozornosť mojim interpeláciám.