Čaplovič, Dušan, minister školstva, vedy, výskumu a športu SR (2012-07-25):
Ďakujem veľmi pekne. Prvá alebo prvé slová opozícii adresované predovšetkým, nebojte sa. Myslím si, že tie kroky, ktoré ideme realizovať, nebudú orientované proti tomu, lebo tomu, proti neštátnemu, či už cirkevnému alebo súkromnému, ale proti tým, ktorí nevykazujú kvalitu. Tie kroky budú samozrejme sledované dlhodobo a samozrejme sú ďalšie možnosti, o ktorých sa dá v budúcnosti aj diskutovať, ktoré budú sa ešte výraznejšie skvalitňovať, počnúc 1. januárom budúceho roku, aj toto hodnotenie. Chcem vás ubezpečiť, že mojou zásadnou prioritou je to, že ja na cirkevné školstvo nesiahnem. Viete, najhoršie je to, že súkromné školy sú najradšej, keď je to hodené do jedného balíka, aj cirkevné, aj súkromné školy. Nuž, ale to je zásadný rozdiel, pretože ja som tak rokoval so zástupcami katolíckej cirkvi, ako evanjelickej a ďalších cirkví, že stále to hádžeme do jedného balíka, a ja samozrejme rozlišujem štátne, verejné, lebo sú aj štátne, to sú bilingválne gymnáziá, špeciálne školy, verejné, lebo ich zriaďovateľom sú obce, mestá alebo regionálne samosprávy, cirkevné, opakujem, cirkevné, ten holandský model im je najbližší, a súkromné. Napokon cirkevné školy, a teraz budem hovoriť o stredných, majú špičkové výsledky. To hovoria všetky testy, ktoré sa v tejto oblasti realizujú. A ja, či sú to katolícke, či evanjelické, ja veľmi často chodím na tieto školy a skutočne dobré výsledky majú a ešte naviac majú pridanú hodnotu, ktorú nenájdem predovšetkým na súkromných školách a často ich nenájdem aj na niektorých verejných školách, a to je vzťah rodiča, školy a učiteľa. Úplne iný vzťah, skvelý vzťah, pretože sú tam dané deti z rodín, ktoré si ctia iné hodnoty ako tento svet, často. A toto si ja uvedomujem a takýmto spôsobom, samozrejme, si to uvedomujú aj predstavitelia samosprávy. Napokon, keď sa tak strašne bojíte, že sa bude zasahovať do súkromných škôl alebo cirkevných, ja mám množstvo návrhov, ktoré išlo od samosprávy, či tam bol ľavý, pravý, horný, dolný, či už išlo o škôlky, súkromné, boli tie návrhy dané. Keď samospráva nevedela zabezpečiť hovorím vo verejnom záujme povedzme služby, tak požiadala konkrétnu oblasť, aby tieto služby im napĺňala. Taká dohoda existuje aj v rámci zmluvy medzi Svätou stolicou a Slovenskou republikou a zmluvou medzi ekumenickými cirkvami a Slovenskou republikou. Túto ja rešpektujem a táto sa bude aj dodržiavať. Problémom je to, čo povedal pán Sadloň, predseda Asociácie štátnych gymnázií, keď povedal, že: viete, keď v roku 1990 bolo v Bratislave 20 gymnázií a boli skutočne špičkové, tak dnes je na počet študentov alebo možných študentov, ktorí mohli ísť na prijímacie pohovory na gymnáziá, ktorí, on uvádzal číslo okolo, možnože sa teraz zmýlim, ale okolo 10 000 z ročníku, teda z jedného ročníka, a v súčasnosti je to 51 gymnázií a máme 4 000 alebo 5 000 v Bratislave uchádzačov o tieto. Tak potom samozrejme celkom prirodzene, pán Osuský, tak sa stráca aj tá kvalita, lebo čím je väčšia ponuka a menšia, teda ponuka myslím zo strany stredných škôl a menej nám končí absolventov základných škôl, tak sa pýtam a znovu to opakujem, je potrebné živiť školy, ktoré nie sú kvalitné, ktoré, a opakujem, ktoré nie sú kvalitné, ktoré nespĺňajú isté kritériá tej kvality a súčasne nespĺňajú isté kritériá toho vzdelávacieho zamerania v našej spoločnosti, tak je ich potrebné mať? Teraz nehovorím o Bratislave, ale hovorím o Turci znovu, keď tam je 790 alebo 780 absolventov základných škôl v tomto roku a 1 400 miest ponúknutých zo stredných škôl. Tak budú sa rušiť. A samozrejme, viem veľmi dobre, že sa budú možno znižovať počty tried a budú sa rušiť aj niektoré verejné školy a tak isto aj možno súkromné školy, tá dohoda musí byť, ktoré nespĺňajú tieto kritériá. No tak, páni, povedzme si, ak dostáva niekto 100-percentný normatív, tak musí plniť tie podmienky, či je to súkromná alebo či je to verejná škola, rovnako. A ten princíp hodnotenia musí byť rovnaký. Osobitne hovorím a znovu to opakujem aj na tomto fóre, veľmi radi, a najmä asociácie súkromných škôl, pani Saska Repčíková hádže cirkevné školy do toho jedného balíka, aby mali lepšiu kvalitu. Ale cirkevné školy ja oddeľujem od súkromných škôl, pretože cirkevné školy skutočne v mnohých oblastiach dosahujú veľmi kvalitné výsledky, či sú to gymnáziá, dokonca na rozdiel od súkromných škôl máme aj strednú odbornú školu elektrotechnickú, ktorú zriadila katolícka cirkev v Bratislave, a rozhodla sa ísť tou cestou a má veľmi dobré výsledky. Takže, viete, sú súkromné školy dobré, a to hovorím tie, ktoré sú prepojené aj na firmy, opakujem, na firmy, ako je konkrétne súkromné gymnázium a súkromná stredná odborná škola v Podbrezovej, a sú súkromné školy, ktoré si ozaj urobili z toho biznis. Tak si to povedzme. Však mi to povedali predstavitelia RUZ-ky priamo, ak niekto je, súkromne podniká, tak musí samozrejme za to niesť nejakú zodpovednosť. A preto oni odsúhlasili tento môj návrh na rokovaní tripartity, že je správny a že je jediný v podstate. Ak niekto ide „podnikať“, obrazne, v úvodzovkách hovorím a opakujem „podnikať“, a keď sa vyhlasuje za súkromnú školu a nevyberá a ešte aj samozrejme nevyberá prostriedky, tak aká je to súkromná škola pre mňa?! Súkromná škola, choďte sa pozrieť do zahraničia, dáva svoj vlastný kapitál do toho a z veľkej časti práve súkromné školy majú prenajaté priestory. Však si to povedzme otvorene, aká je situácia na Slovensku! Ale ja nie som proti dobrým súkromným školám. Ja som proti zlým súkromným školám. Ja nie som proti dobrým verejným školám. Ja som proti zlým verejným školám, ktoré nespĺňajú tie kritériá. A to si o tom musíme povedať, že v strednom odbornom školstve je veľa škôl. Napríklad množstvo obchodných akadémií. Máme ich tiež veľa. To nie sú len učilištia a podobne, to sú obchodné akadémie alebo stredné odborné školy služieb, ktoré robia takmer všetko a vlastne nespĺňajú tie podmienky, ktoré by mali spĺňať pre trh práce, a produkujú absolventov od vizážistov cez kaderníkov, neviem cez všetko možné, cez kuchárov, množstvo a množstvo, a ktorí sa neuplatnia na trhu práce. Čiže treba tie kritériá, tie kritériá sa dajú veľmi rýchlo nastaviť a vieme ich samozrejme aj potom v tom, v tej oblasti tej, toho budúceho hodnotenia cez vyššie územné celky realizovať. Plne samozrejme chápem a budem akceptovať na jednej strane to, že sa to bude ťažko prerokovávať, ak máte tam trojpätinovú väčšinu, čiže takú blokádu, tak v tom regionálnom parlamente sú poslanci od ľava do prava. A samozrejme, hovoril som, potom, akonáhle sa nedohodnú, oni musia vedieť, či sa dohodnú, alebo sa nedohodnú, tak samozrejme platí ten stav, aký je. Ja do toho direktívne zo strany rezortu školstva nechcem vstupovať. A hovorím aj o tom, a hovorili sme aj včera o tom, že tie školy, ktoré štát bude potrebovať povedzme na menší počet, a nie je schopný v podstate zriaďovateľ, samosprávy, ich zabezpečiť, tak bude to, preberie to ešte teraz existujúci krajský školský úrad a štát, aby takéto odbory povedzme v tých regiónoch zriadil. Však tam musíme istú stratégiu, musíme mať isté mantinely, ktoré dáva štát, a potom vo vnútri tých mantinelov sa už v podstate dejú v podstate veci v oblasti toho slobodného rozhodovania tak, ako ja hovorím, ktoré si ja ctím aj v tejto oblasti. Samozrejme, už som tu veľa povedal a nechcem teraz v záverečnom slove hovoriť to, čo som v tých jednotlivých vstupoch aj včera, aj dnes vyslovil, ale treba pre toto celé vážené plénum zopakovať. Ústava Slovenskej republiky hovorí, že vzdelávanie v štátnych základných školách a stredných školách alebo verejných, kde štát preniesol kompetencie v prenesených kompetenciách na obecnú, miestnu alebo regionálnu samosprávu, je bezplatné. V iných ako štátnych či verejných sa môže poskytovať za úhradu. Musím povedať, že som si dával robiť kvalitné analýzy, napríklad čo sa týka cirkevných škôl. Nevyberajú ani jedno euro. Viacej dávajú do toho. Ale súkromné školy často, opakujem, pretože tie e-maily dostávam. Keď mi píšu žiaci napríklad z Považskej Bystrice z jednej nemenovanej súkromnej školy, ktorá mala také veľké problémy, nielen tam v Trenčíne, ale aj v Považskej jedna, mám také oznámenia z Košíc, mám také oznámenia z Michaloviec, mám také oznámenia z Rožňavy, a posielam tam štátnu školskú inšpekciu a kontrolu, aby sa tie veci doriešili. Keď mi povedia, že neberte nám tie peniaze, ktoré dostávame od štátu, pretože my si to budeme musieť ešte viacej a výraznejšie platiť. My platíme a ešte chce od nás, ešte viacej by si pýtali tie peniaze, ešte viacej by sme museli platiť. Však aj takéto maily, celkom úprimne vám hovorím, dostávam, a na ktoré samozrejme aj osobne reagujem. A musím povedať, že sa, keď dostávam odpovede, že som reagoval, tak sa ma pýtajú, či mám nato nejakých mladých ľudí, ktorí mi na tieto maily odpisujú. Ja odpisujem na každý mail veľmi rád sám. A chcem znovu zopakovať, že vyššie územné celky zastupujú štát, a preto v prvom rade musia zabezpečiť, a opakujem, zabezpečiť bezplatné vzdelávanie. Taktiež sa vytvára tlak, aby školy reagovali na trh práce a poskytovali vzdelávanie v požadovaných odboroch. Môžu sa do toho zapojiť aj súkromné školy, ako sa zapájajú cirkevné školy. Nech sa zapoja aj súkromné školy a budú mať, pokiaľ budú plniť tieto požiadavky v tomto zameraní tých regionálnych politík, budú mať zelenú, samozrejme. Sloboda výberu len do štádia, keď ambície žiaka, pani kolegyňa, a mnohí ste to tu opakovali, sú na úrovni jeho schopnosti. Kritérium známok pri prijímaní, znovu opakujem, na gymnáziá sú aj v takej vyspelej krajine a vyspelom štáte, ako je Fínska republika. A keď som tam bol počas majstrovstiev sveta, tak som sa tam rozprával s pánmi ministrami. Oni tam majú dvoch ministrov, majú ministra kultúry a športu a ministra pre vzdelávanie a vedu. A bavil som sa s nimi. Tento systém tam normálne takýmto spôsobom funguje. A keď povedali, že sa Fínsko pred dvadsiatimi rokmi ide orientovať predovšetkým na telekomunikačné technológie a týmto smerom, tak sa urobili zásadné opatrenia aj v oblasti školstva, lebo bez toho to nešlo. A samozrejme aj v oblasti vedy, výskumu a vývoja, bez toho to tak isto nešlo. A znovu ten štát v tej stratégii niečo určil a niečo povedal a tie regióny to začali vo Fínsku, či to je v Tampere, či v Helsinkách, či v Oulu, to začali napĺňať. Vy ste tu povedali ešte takú zaujímavú myšlienku, na ktorú som nereagoval, čo sa týka rozširovania testovania na viac predmetov. No, prosím, teraz ideme, máme povinnú angličtinu, ak sa tento systém rozbehne a dobehne, tak bude aj z anglického jazyka testovanie u deviatakov. Prečo nie? Ale teraz sme ju začali postupne zavádzať do tretieho ročníka, ide to, beží to, tak samozrejme to musí mať istú postupnosť. Prečo nie? Ale napriek tomu musím povedať, však sú odborníci rôzni, a ja mám také podklady, hovoria, že dobre nastavený test z matematiky a z materinského jazyka, opakujem, z materinského jazyka ale na národnostných školách, dá pomerne komplexný obraz o schopnostiach žiaka. A dnes je situácia taká, o tom som hovoril, výsledky NUCEN-u, posledného monitoru, dokázali, že sme išli veľmi rýchlo vyššie. Ďaleko výsledky kvalitnejšie boli na základných školách z matematiky a práve zo slovenského jazyka to vyšlo zase do nižšieho percenta, ako by sme očakávali. Čiže je tu vidieť, že k tej matematike, i keď ju považujú mnohí za strašiaka, vzťah žiaci majú, pokiaľ majú dobrých pedagógov, dobre sa pripravujú. Nuž a chcem pani kolegyni povedať tiež, že, ak tu hovorila tie známky, keď povedala, že štvorka z matematiky a jednotka z fyziky, tak také dačo asi si neviem predstaviť, lebo matematika a fyzika, tá často je viac-menej previazaná. Ja som to poznal na škole, že matematika, chémia, fyzika, to boli obraz predmetov, v ktorých sa bažili práve tí ľudia, ktorí týmto smerom boli zameraní, a možnože mali nejaké nedostatky v slovenskom jazyku, nemali radi diktáty a podobne, a tam sa tá známka zase prejavila. Takže plne akceptujem aj o tých osobitostiach, o ktorých ste tu hovorili. Pozorne som počúval. A samozrejme aj mnohé odporúčania, ktoré tu odzneli, si dám vyhodnotiť a som v prípade, ak je to v prospech kvality nášho školstva, kvality vzdelávania, budem ich akceptovať a budeme ich, v podstate môžeme ich v druhom čítaní aj schváliť. Na to samozrejme je predovšetkým gestorský výbor, školský, ktorý môže dokonca prijať spoločné rozhodnutie o niektorých návrhoch a ktoré naozaj pôjdu ku, budú smerovať ku kvalite, tak tie treba vnímať ako návrhy, ktoré pomôžu celému nášmu školskému systému, a preto som tomu otvorený. Často mi hovoria, že som niekedy ustúpil, alebo neustúpil, alebo niekedy som tvrdohlavý, niekedy príliš aktívny. Nuž, poviem, viete, keďže sa hlásim k dialógu, tak niekedy človek musí zhodnotiť aj argumenty z druhej strany. A to nie je ústup. To je zhodnotenie a by som povedal aj gentlemanské podanie ruky tomu, kto ten návrh dáva, a že v podstate tie argumenty z jednej aj z druhej strany ma presvedčili, že povedzme tá jedna a pol nie je dobrá, že dva je podľa mňa prijateľnejšia. Musím vám povedať, že odborné školy lobujú za to, aby nemali 2,75, aby mali 3. Tu som počul pána Érseka, že športovci potrebujú mať ďaleko vyšší priemer, lebo. Ja si nemyslím, že športovci sú takí, že vedia len narábať s fyzickou kondíciou a fyzickými schopnosťami, ale že sú to aj rozumní a rozhľadení ľudia, mnohí, takže by som až takýmto smerom v podstate nešiel. Na samotný záver dovoľte mi znovu zopakovať, že predkladanú novelu zákona o odbornom školstve sme pripravovali s cieľom skvalitniť naše školstvo. Cesty môžu byť rôzne, ja sa priznávam, a metódy, ale táto cesta, ktorú som sa rozhodol ja zrealizovať po dohode aj so zamestnávateľskými zväzmi, s odbormi, so zástupcami samosprávy, považujem za správnu a veľmi rýchlo realizovateľnú. A nemusíte do toho dávať žiadne prostriedky. Na začiatok treba len začať a samozrejme v tom ďalšom období sa budeme pokúšať o duálny systém, to znamená, že teoretické vzdelávanie na odborných školách štát cez zriaďovateľa a praktické vzdelávanie firma. Priblížme sa k Baťovi a priblížme sa napríklad aj k samotnému pánovi Sotákovi v Podbrezovej alebo v železiarňach, kde majú vytvorenú takúto školu, respektíve v Žiari nad Hronom, kde vzniklo isté konzorcium, ktoré podporuje takéto vzdelávanie v oblasti odborného vzdelávania. Berme si vzory aj na Slovensku a samozrejme riešme tie veci postupnými krokmi tak, že tú praktickú časť odborného vzdelávania by mali mať tí, ktorí si vychovávajú svojich budúcich pracovníkov a budúcich odborníkov do svojej firmy, aby sa mohli hneď po nástupe, tak ako v Podbrezovej: končia, maturujú, rovno idú do firmy a nemusia mať ani tri roky prax, lebo tú firmu navštevujú a sú plne zamestnaní. Mnohí kvalitnejší idú na gymnáziá z tej školy, lebo je to odborná škola, súčasne aj gymnázium, tam sa môžu prestupy medzi ročníkmi robiť. A myslím si, že tento model je jeden z najsprávnejších a najlepších. Ďakujem vám veľmi pekne za pozornosť. (Potlesk).