Dubéci, Martin, poslanec NR SR (2024-05-14):
Dobrý deň. Dobrý deň, kolegovia, dobrý deň, pán spravodajca. Viacerým je, viacerým už dlho, takže ak dovoľte najprv na úvod, aby som predniesol v mene tridsiatich poslancov za klub Progresívne Slovensko návrh na opakovanie druhého čítania. A teda podľa § 85 ods. 3 zákona č. 350 o rokovacom poriadku Národnej rady Slovenskej republiky v znení neskorších predpisov podávame návrh na opakovanie druhého čítania o návrhu skupiny poslancov Národnej rady Slovenskej republiky na vydanie zákona, ktorým sa mení a dopĺňa zákon č. 284/2014 o Fonde na podporu umenia a o zmene a doplnení zákona 434/2010 o poskytovaní dotácií v pôsobnosti ministerstva kultúry v znení a zmene zákona č. 79/2013 v znení neskorších predpisov (tlač 151). Navrhujeme predsedovi Národnej rady Slovenskej republiky, aby sa Národná rada Slovenskej republiky uzniesla, že uvedený návrh prerokujú všetky výbory, ktorým bol pridelený. Tak ako to predpokladá § 85 ods. 4 písm. a) rokovacieho poriadku, navrhujeme, aby sa Národná rada Slovenskej republiky uzniesla, že uvedený návrh zákona prerokuje v opakovanom druhom čítaní z dôvodu, že sa výrazným spôsobom mení právna úprava a táto situácia si vyžaduje dlhšiu diskusiu v pléne Národnej rady Slovenskej republiky, ktorá sa zameria na všetky aspekty a dopady tejto novely. To je teda to formálne zdôvodnenie, ale veľmi v krátkosti by som chcel teda tri body k tejto veci. Viete, že chvíľku ešte predstierajme, že sa tu dodržujú nejaké základné procesy. Pre tento moment. Akože už je po šiestej večer a už je nás tu tak pomenej, tak v tomto intímnom kruhu v Národnej rade v pléne po hlasovaní si povedzme jednoduchú vec. Viete, že aj Ústavný súd nám už odkázal v jednom bezodkladnom rozhodnutí, a teraz sa nebavme o merite tej veci, ktorá viem, že je veľmi kontroverzná, ale v tom, v tom bezodkladnom rozhodnutí Ústavného súdu je taký odkaz, že je extrémne mizerná legislatívna kultúra, ktorá spôsobuje všetky tie problémy, a tam sa akože budú dookola napádané aj v tomto volebnom období rôzne formálne náležitosti zákonov. Jednoducho ten legislatívny proces nefunguje dobre. A teda opäť ja sa k tomu vrátim, pán Michelko si na to snáď spomenie v dobrom. Na Valentína, na Valentína 14. 2., na Valentína 14. 2. tu pán Michelko sedel a predniesol svoj návrh v prvom čítaní, tlač, teda čo to je, 151, vtedy ešte tlač 151 predpokladala, že budeme meniť dvoch členov, pani poslankyňa Jaurová, dvoch členov kontrolnej komisie, ak sa nemýlim. A dozornej rady, pardon, teda dozornej rady. A stretol sa mesiac s mesiacom, týždeň s týždňom, schôdza so schôdzou a stojíme tu teraz, máme tu proste úplne iný návrh, ktorý neprešiel akoukoľvek diskusiou odbornou, ktorý v zásade mení všetko, čo, mení všetko, čo v tom pôvodnom bode bolo, absolútne mení proste princíp nejakého legislatívneho procesu, že máme prvé čítanie poctivo o tom, o čom má byť nejaký širší zámer, potom máme druhé čítanie, kde sa urobia nejaké zmeny, ale v rámci toho zámeru, ktorý bol prezentovaný a potom v tom treťom čítaní opravíme všetky čiarky, chyby, bodky a ideme domov spokojne, že sme darovali zákony občanom tejto krajiny. No a kde sme tu teraz? Sme tu proste v jednom procese, ktorý sa tak motá, že to je už naozaj hanbou všetkých zúčastnených. A prepáčte mi a ja budem opakovať trikrát v tomto momente, je takou hanbou, že má podporu 76 poslancov Národnej rady. Akože sme na takejto tenkej hrane, kde sa momentálne hýbeme, že to robíme úplne na hranu a teraz prvý aspekt je ten legislatívno-technický a že úplne na hrane. 76 poslancov Národnej rady. A ak dovolíte, že potom je druhý bod, ktorý by som ja chcel poznamenať, je, ničíme niečo, čo funguje. A povedzme si to ešte raz a úprimne, ako to je. To, čo sa tu dialo za posledných pár týždňov, bola koalícia ľudí, ktorá tu vznikla, od ľudí, ktorí sa venujú súčasnému umeniu po folkloristov, po osvetárov, po ľudí z knižníc, od poslancov opozície, poslancov koalície, ktorí sa zhodli na tom, že je tu niečo, čo funguje. A nefunguje to dokonale, ale mali sme tu na pozadí dobrú diskusiu o tom, čo by sme mohli spraviť pre to, aby tento zákon bol lepší. Ja vám musím povedať, že mňa tento parlament teda dosť veľa, vo veľa aspektoch nebaví, myslím si, že tá diskusia nie je úplne super konštruktívna, ale ak niečo bolo dobré, tak to boli tie momenty, keď sme sa bavili o tom, ako tento zákon zlepšiť. Ja som normálne mal pocit, že dokážem nájsť spoločnú reč aj s poslancami koalície, opozície, ľudia zvonku prišli, bavili sa s vami, bavili sa s nami, normálne sme mohli mať, mať stav, v ktorom že tu to bude mať 130, 140 hlasov, ľudia vonku na ulici budú spokojní, osvetári sú spokojní, kultúrnici sú spokojní, galéristi sú spokojní, môžme ísť domov opäť spokojní všetci, že dobrá práca. A opäť ja len dám do banku to, že tu 76 poslancov, lebo jednoducho tu je nejaká politická nezhoda v koalícii, ktorá chce zničiť niečo, čo dobre funguje. A ja do tohto sa nejdem šprtať, ale ja by som teda len apeloval na to, že naozaj kvôli pár ľuďom ideme vyhodiť do vzduchu niečo, čo funguje? A teda ja sa len vrátim k niečomu, čo teda už odznelo párkrát aj v minulosti, že my sme tí progresívci, ktorí tu prinášajú revolúciu a ničia všetko, čo funguje, tak prepáčte, momentálne my sme tá konzervatívna sila, ktorá sa tu snaží obrániť dobre fungujúce inštitúcie. A, paradoxne, sú to skôr poslanci z SNS, ktorí ničia niečo, čo je dobré, a robia takú malú kultúrnu revolúciu, čo si myslím, nie je úplne na dobro veci. A to je teda tá posledná vec, že mohli sme mať niečo, čo funguje, niečo, čo normálne v západnom svete ide, niečo, čo nám normálne všetci závideli, skrátka sme si mohli urobiť všetci svoju dobrú robotu. A teda na záver, je taká moja jedna obľúbená kapela a tá má takú pesničku, ktorá hovorí, že toto sme mohli byť my, keby sme boli z inej planéty a nie východnej Európy. No tak ako viete, že možno máme aj na viac, kolegovia, než dookola proste sa boriť v nefungujúcich veciach. Ďakujem pekne. (Potlesk.)