Ďuriš Nicholsonová, Lucia, poslankyňa Európskeho parlamentu (2020-07-07):
Vážené vedenie Národnej rady, vážené panie poslankyne, vážení páni poslanci a milí ministri, neviem, kde je ten druhý pán minister, tu je, veľmi pekne ďakujem za to, že ste si aj vy teda prišli vypočuť vystúpenia europoslancov. Treba povedať, tak ako hovorili moji predrečníci, že sa na nás naozaj valí obrovské množstvo peňazí, ktoré musíme minúť a musíme ich minúť na zmysluplné veci a faktom je, že my nie sme dobrí ani v míňaní europeňazí a už vôbec nie sme dobrí v míňaní peňazí na dobré veci. Z fondu obnovy dostaneme takmer 12 mld. eur. Tam rátame teda granty a rátame tam aj pôžičky. Dostaneme dva- až trikrát viac, ako splatíme, to znamená, Slovensko bude čistým príjemcom a paradoxne obstáli sme takto veľmi dobre v porovnaní s inými štátmi práve preto, že tie naše čísla z minulosti boli oveľa menej lichotivé, ako mali iné členské štáty Európskej únie. V tých eurofondoch, to znamená ten viacročný finančný rámec, by sme mali dostať zase ďalších 12 mld. eur. Toto všetko je pre nás obrovská výzva, a aby sme to nepokazili, podľa mňa sa musíme pozrieť do minulosti na to, aké chyby sme urobili, a je mi teraz úplne jedno, kto tie chyby robil, či, či súčasná vláda, minulá alebo akákoľvek, ale my sa naozaj pre budúcnosť musíme z tých chýb poučiť. Pozrime sa najprv na celkom nedávne chyby, ktoré súviseli so štátnou pomocou po koronakríze. Európska komisia schválila na základe dočasného rámca štátnej pomoci prvú schému štátnej pomoci pre Slovensko vo výške 2 mld. eur, potom tá ďalšia vo výške 200 mil. eur na podporu podnikov zasiahnutých koronakrízou a potom to boli ďalšie tri schémy štátnej pomoci, ktoré boli v celkovej výške 4 mld. eur. Teraz úplne objektívne zhodnotenie tej našej štátnej pomoci napriek tomu, že tieto peniaze z Európskej únie sme mohli míňať maximálne flexibilne. Tam naozaj padli všetky podmienky, ktoré boli v minulosti známe. Slovenské schémy štátnej pomoci prišli pomerne neskoro. My sme boli medzi poslednými krajinami, ktoré dávali na Európsku komisiu schémy štátnej pomoci na schválenie. Čo je škoda. Tá štátna pomoc bola vnímaná v porovnaní s inými krajinami ako pomerne pomalá, nedostatočná a úplne zbytočne sme mali limity na dotácie nastavené veľmi nízko v porovnaní s inými členskými štátmi. To znamená, reálne sme akože dávali menej, ako sme mohli dávať. Toto je veľmi dôležité si to uvedomiť pre ten obrovský balík peňazí, ktorý sa na nás valí. A hlavne ak Slovensko má mať šiesty najhorší ekonomický výsledok z hľadiska HDP s veľkým očakávaným nárastom nezamestnanosti, pretože ako veľmi dobre viete, Komisia zhoršila prognózu, ekonomika celkovo eurozóny klesne o 8,7 %, Slovensko si pohorší až o 9 %. Viete, hovoril o tom aj kolega Šimečka, že máme obrovské problémy, dlhodobé, s čerpaním eurofondov. Vyčerpali sme v poslednom období iba 35 % európskych štrukturálnych a investičných fondov, to je hlboko pod priemerom Európskej únie, ktorý je na úrovni 41 %. To čerpanie našich, teda eurofondov, je preto také mizerné na Slovensku, pretože máme veľmi komplikovanú štruktúru riadenia eurofondov. Doba medzi tým, keď si žiadateľ podal žiadosť a keď dostal prvú platbu, trvala približne 680 dní. To je absurdné v porovnaní s inými členskými štátmi. Verejné obstarávanie. Obrovské problémy máme pri verejnom obstarávaní. Časté zmeny a celkový rozsah riadiacej dokumentácie, proste byrokratická záťaž. A paradoxne, aj keď sa administratívne kapacity v tých minulých volebných obdobiach navýšili, to znamená, máme stále viac a viac úradníkov, ktorí dealujú s tými eurofondami, celkovo na ten proces to má veľmi negatívny vplyv, pretože je ešte pomalší ako pred tým. Aj podľa OLAF-u je hlavným problémom práve verejné obstarávanie, keďže práve pri ňom je detekovaných najviac nezrovnalostí. V tých rokoch 2014 až 2018 malo Slovensko suverénne najväčší počet nezrovnalostí pri čerpaní európskych dotácií, bolo to až 19,29 %. Pre porovnanie druhou krajinou za nami s takýmito chybami pri verejných obstarávaniach je Španielsko, ale to je iba na úrovni 3,31 %, takže to je naozaj neporovnateľné. My veľmi vyčnievame pri tých verejných obstarávaniach. OLAF za 5 rokov ukončil 14 vyšetrovaní na Slovensku v súvislosti s nejakými podvodmi pri eurofondoch, ale vôbec sa to ako keby nestretlo s ohlasom pri našich orgánoch činných v trestnom konaní. A toto je obrovský problém, lebo tým, že my sme sa nedokázali vysporiadať s korupciou pri eurofondoch, my prakticky do dnešného dňa na každého prijímateľa pozeráme ako na potenciálneho zlodeja. A toto je veľmi zlé, tu musí nastať zmena paradigmy, pretože inak ten obrovský balík, ktorý má prísť z Európskej únie, jednoducho neminieme, keď to budeme takto byrokraticky šnurovať. Kam má Slovensko dodatočné európske zdroje investovať? Určite za mňa hovorím, ja som šéfka Výboru Európskeho parlamentu pre zamestnanosť a sociálne veci, určite automatizácia a celoživotné vzdelávanie. My veľmi výrazne zaostávame za členskými štátmi Európskej únie. Na Slovensku máme automatizáciu, to znamená robotizáciou ohrozených v súčasnosti okolo 30 % pracovných miest na našom pracovnom trhu, ďalších 30 % sa môže veľmi negatívnym spôsobom zmeniť, ak niečo neurobíme. To znamená, my potrebujeme zmenu prípravy ľudí na automatizovaný pracovný trh. Určite celoživotné vzdelávanie, tam veľmi zaostávame. Švédsko, Fínsko má najvyšší podiel dospelých v dlhodobom vzdelávaní, je to okolo 30 %. Priemer Európskej únie je 11 %, na Slovensku iba 4 %. Takže jednoznačne do tohto veda, výskum, to ani nemusím hovoriť, o tom hovorili aj kolegovia, to, samozrejme, súvisí s digitalizáciou. Európska komisia teraz v oblasti digitalizácie otvára obrovské témy, ako je vstup napríklad umelej inteligencie a podobne. Na Slovensku sme sa ďaleko nedostali. V minulom období sa iba hovorilo niečo o zdaňovaní robotov, ale prakticky, že by došlo k nejakej reforme alebo predstaveniu tej reformy, tak tam sme sa k tomu nedostali. Takže určite prepojiť potreby pracovného trhu so vzdelávaním. Veľkou témou na pôde Európskej únie je nezamestnanosť mladých. Ja nie som veľmi zástancom toho, aby sme mladých po tom, ako si ukončia strednú alebo vysokú školu, ešte prechádzali nejakou rekvalifikáciou za ďalšie veľké peniaze. To znamená, jednoznačne treba vstúpiť do reformy vzdelávania, ktorá možno bude drahá. Ale ak sa pýtame, kde minúť, na akú reformu tie peniaze, ktoré prídu z fondu obnovy, tak je to stopercentne zdravotníctvo, určite vzdelávanie a nemali by sme sa naozaj báť veľkých reforiem, ktoré sa potom ukážu v tých pozitívnych číslach na trhu práce. Ďakujem pekne. (Potlesk.)