B. Bugár, podpredseda NR SR: (2005-12-08):
Ľ. Navrátilová, poslankyňa: Chcela som začať rozprávať o rozpočtových rizikách, ale musím reagovať na pána ministra Zajaca, ktorý použil pojem ekonomická poctivosť. A chcem mu tiež položiť otázku. Je ekonomicky poctivé, že vláda pripustila, aby Všeobecná zdravotná poisťovňa zvýšila svoje správne výdavky z úrovne 4,49 % v roku 2005 na 6,66 % v roku 2006? Takto sú rozpočtované. Rozdiel v správnych výdavkoch bude 1,5 mld. Takže, pán kolega Paška, ak budete hľadať tie 3 mld., tak 1,5 mld. nájdete hneď v tom, že obmedzíte správne výdavky týchto štátnych molochov. (Potlesk.) Teraz sa vrátim k tej téme, ktorou som chcela začať. Odznelo tu, že najväčším rozpočtovým rizikom tohto rozpočtu alebo budúcoročného rozpočtu je hospodárenie Sociálnej poisťovne. Súhlasím s tým, predpokladaný nárast sporiteľov na cca 1 346-tisíc spôsobí vážne výpadky zdrojov vo fonde starobného poistenia. Ja chcem upozorniť ešte na päť ďalších rizík, ktoré možnože nie sú až také veľké, ako je samotný nárast počtu sporiteľov, napriek tomu budú permanentne vytvárať Sociálnej poisťovni výpadky. Prvý problém, o ktorom som už hovorila a ktorý sa akosi nechce akceptovať, je zlé nastavenie zvyšovania dôchodkovej hodnoty. Dôchodky budú rásť rýchlejšie ako príjmy Sociálnej poisťovne. Uvediem to na niektorých príkladoch: - V roku 2004 bola priemerná mzda na Slovensku 15 825 korún. Priemerný vymeriavací základ pre veľké závody bol 15 100 korún. Rozdiel medzi priemernou mzdou a priemerným vymeriavacím základom bol 725 korún, čiže cca 5 %. - Pozrime sa do roku 2005. V roku 2005 bola v rozpočte Sociálnej poisťovne projektovaná priemerná mzda 16 614 korún, priemerný vymeriavací základ 14 382 korún. Rozdiel 1 782 korún. - No a v roku 2006 predpokladá rozpočet Sociálnej poisťovne priemernú mzdu 18 221 korún, ale priemerný vymeriavací základ 15 820 korún. Rozdiel 2 401 korún, sme už na 15 % rozdielu medzi priemernou mzdou a priemerným vymeriavacím základom. Lenže aktuálna dôchodková hodnota je súčin predchádzajúcej dôchodkovej hodnoty a rastu priemerných miezd, čiže tá dôchodková hodnota ako jeden z faktorov ovplyvňujúcich výšku dôchodku rastie rýchlejšie ako rastú príjmy Sociálnej poisťovne. Dlhodobo to môže vytvárať Sociálnej poisťovni takisto celkom signifikantné výpadky. Teraz je otázka: Prečo vlastne je ten rozdiel medzi vymeriavacím základom a priemernou mzdou? Nuž je to hornou hranicou vymeriavacieho základu určenou ako trojnásobok priemernej mzdy. V tejto súvislosti chcem upozorniť, že len 2 % obyvateľstva má mzdu vyššiu ako trojnásobok priemernej mzdy a títo obyvatelia ovplyvňujú zvyšovanie priemernej mzdy o 2 400 korún, čo si myslím, že je dosť veľa. Ja som na túto skutočnosť upozorňovala už aj súčasnú pani ministerku, ale upozorňovala som aj pán ministra Kaníka, ktorý však povedal na moje poznámky, že je to politická záležitosť. Nuž áno, je to politická záležitosť z toho pohľadu, že dnes znížiť aktuálnu dôchodkovú hodnotu by nebolo príliš populárne, ale keď sa to neurobí, a opakujem, ak sa to neurobí, Sociálna poisťovňa bude mať ďalšie výpadky. V návrhu rozpočtu Sociálnej poisťovne je podľa mojej mienky úplne podhodnotená práceneschopnosť. Sociálna poisťovňa zostavovala svoj rozpočet s víziou, že bude prijatá novela zákona o sociálnom poistení pripravená ešte pánom ministrom Kaníkom. Tá predpokladala, že samostatne zárobkovo činné osoby prejdú do režimu, v ktorom nemocenské dávky budú vyplácané od 11. dňa. Pani ministerka Radičová túto novelu stiahla, a preto považujem projektovanú 3,5-percentnú práceneschopnosť za nereálny odhad. V minulom roku bola 4,25 %. Tretie, na čo chcem upozorniť, v rozpočte Sociálnej poisťovne sa uvádza, že povinné osoby neuhradia v roku 2005 na starobné dôchodkové sporenie asi pol miliardy korún, ktoré poisťovňa musí zo zákona zaplatiť DSS. Okrem toho, že to považujem za nezmysel, upozorňujem na samotný fakt, že rastom počtu sporiteľov sa táto suma v roku 2006 ešte môže zvýšiť. Miesto toho, aby sme ich hneď vymáhali, tie peniaze, tak sme pristúpili k tomu, že sa skladajú všetci poistenci na túto sumu. Štvrtá vec. Pán podpredseda vlády, k deficitom Sociálnej poisťovne prispieva aj štát. Nie tým, že by neplatil, ale dodnes som nepochopila, prečo je sadzba poistného do rezervného fondu solidarity pre všetky 4,75 %, len pre štát 2 %. Môžete mi povedať, že 500 mil. nespasí Sociálnu poisťovňu, ale 500 mil. tam výpadok, 500 mil. tam výpadok a naskladáme celkom peknú sumu. A piata vec, ktorá ohrozuje zdroje Sociálnej poisťovne, sú sľuby pani ministerky. Všetci cítime, že veľké rozdiely vo výške dôchodkov priznaných pred a po 1. 1. 2004 nie sú opodstatnené. Lenže aj na tento problém sa treba pozrieť hlbšie, lebo musíme rozlišovať tri skupiny dôchodcov: dôchodky priznané pred rokom 1995, dôchodky priznané od roku 1995 do roku 2004 a dôchodky priznané po roku 2004. Charakteristika tých prvých dôchodkov je v tom, že valorizačný mechanizmus nebol dobre nastavený a dôchodky priznané po roku 1995 už boli vyššie, ako dosahovali dôchodky, ktoré boli valorizované. Tu chýba v súčasnosti v tejto skupine dôchodcov na dôchodku, odhadujem, medzi 1 000 až 1 200 korún, možnože až 1 500. Ja som nerobila túto kvantifikáciu, robil ju pán Vajnorský so svojím tímom, odhaduje, že sanovanie tejto skupiny by vyžadovalo 8 mld. korún. Nespravodlivosti, ktoré vznikli po zavedení nového zákona, po účinnosti nového zákona o sociálnom poistení, tie viem celkom dobre kvantifikovať, to sú 2 mld. Čiže ak by sme chceli všetko sanovať, potrebujeme 10 mld. Neviem, aká je predstava pani ministerky, ale musím povedať, že ľudia do nej vkladajú veľkú nádej, že sa tieto nespravodlivosti odstránia. Môžem len dedukovať z toho, čo som zachytila, že pani ministerka chce urobiť hrubú čiaru. Pravdepodobne hrubú čiaru za tie dôchodky, ktoré boli priznané do roku 1995. Pán minister, chcem sa vás opýtať, kde v rozpočte alebo v ktorom rozpočte sú tie 2 mld. korún, ktoré potrebujeme na sanovanie týchto výpadkov? Z tohto, že odstránime nespravodlivosti. Prešla som všetky rozpočty, ani v jednom to nemôžem nájsť. Alebo to bude v rozpočte ministerstva práce, no kde inde by to mohlo byť, ale takáto položka tam nie je. Odkiaľ vezmeme peniaze na tieto sľuby? Druhé, čo tu zaznelo a na čo nemám rovnaký názor, že tento rozpočet je pravicový. Takže budem hovoriť o pravicovosti tohto rozpočtu a budem hovoriť o dôveryhodnosti tohto rozpočtu. Ak by bol rozpočet pravicový, potom by sa verejné výdavky, najmä výdavky na štátnu správu, zvyšovali v zásade o infláciu. Predovšetkým budeme hovoriť o bežných výdavkoch. Ako to však vyzerá v rozpočte ministerstva práce, sociálnych vecí a rodiny? Taký úplne najmarkantnejší rozpočet je rozpočet Národného inšpektorátu práce: - v roku 2003 bol rozpočet tejto inštitúcie 143 mil., - v roku 2004 180 mil., nárast 26 %, - v roku 2005 200 mil., nárast 11 %, - v roku 2006 261 mil. To znamená, že od roku 2003 máme 83-percentný nárast rozpočtu. Medziročný nárast na položke Tovary a služby v roku 2005 41 mil., v roku 2006 58 mil., 41 %. Od 1. 1. 2006 má dôjsť k zníženiu pracovníkov na inšpektorátoch práce, neviem presne koľko, hovorí sa o čísle 60 až 70. Lenže tento fakt by sa mal nejakým spôsobom prejaviť aj v rozpočte tejto inštitúcie. No a dovoľte, aby som vám prečítala niektoré čísla: - Takže mzdy v roku 2005 112 mil. korún, v roku 2006 116 mil. korún. - Príplatky v jednom roku 15,3, v ďalšom roku 19. - Cestovné náhrady 5,7 a 8,4. - Energie v roku 2005 9,1, v roku 2006 10,4. Nebudem vás zaťažovať rôznymi číslami, ale upozorním, napríklad materiál z 5 mil. stúpne na 11,5 mil. Nerozumiem, čo chcú nakupovať. Takisto nerozumiem, nákup strojov v roku 2005 2,8 mil., budúci rok 10,7 mil. No a investície zo 7,5 na 45 mil., prosím, 45 mil. Ale toto nie je jediné, čo je také interesantné v tom rozpočte. Pozrieme sa naozaj, ako pravicovo sa projektujú náklady napríklad na energiu, vodu a komunikácie. V roku 2005 bolo v tejto položke rozpočtovaných 205,8 mil. korún. Pán minister, na rok 2006 je 409 mil. korún. A teraz sa pýtam: Budú tí úradníci, to je na špecializovanej štátnej správe, budú úradníci viacej telefonovať alebo dvojnásobne stúpnu energie, alebo potom tu zostáva voda a to mi už potom napadá i také, či je to aj nejaký program „Čisté ruky“? – to už inak si neviem predstaviť. Tovary a služby v celom rozpočte rastú o 16 %, ale keď odpočítate prostriedky EÚ, je to o 28 %. Ďalšia zaujímavosť. V ekonomickej oblasti bolo v roku 2005 rozpočtované na položke Spotreba materiálu cca 10,5 mil. V tomto roku je to 1,1 mld. – je to dôveryhodné?! Toto vôbec nie je dôveryhodné, alebo bol zle urobený rozpočet minulého roka, alebo je zle urobený rozpočet tohto roku. Pokles spotreby materiálu pre sociálne zabezpečenie. Minulý rok 1,3 mld., tohto roku 309 mil. Ani toto nie je dôveryhodné! A ešte je tu jedna taká vec, ktorá vo mne naozaj vzbudzuje nielen dojem, ale už presvedčenie, že sa aj nedôveryhodne nakladá s finančnými prostriedkami. V programe 07D04 dôchodkový systém, ten už tohto roku nenájdete v rozpočte, bol cieľ „dobudovať komplexný informačný systém správy sociálnych dávok pre zvýšenie efektívnosti, presnosti a bezpečnosti fungovania dôchodkového systému“ – to som čítala v rozpočte na rok 2005. Tento program mal ambiciózny cieľ. Ten ambiciózny cieľ bolo dosiahnuť percentuálnu úspešnosť výberu poistného na 94 %, hoci už rok predtým bol 94,5 %. Ak teda bola úloha dobudovať v roku 2005, kto mi vysvetlí, prečo v rozpočte na rok 2006 je opäť položka 72 mil. na vybudovanie informačného systému správy sociálnych dávok? Čiže celkove za tri roky sa minie 316 mil. korún. Všetkým je známy stav s výberom poistného, to tu nemusíme popisovať. Žiaden komplexný informačný systém neexistuje! Žiaľbohu, neexistuje ani fungujúci informačný systém. Je to dôveryhodné použitie týchto peňazí? Niečo by som chcela povedať ešte celkom k prioritám a k ich finančnému krytiu. Za jednu zo svojich priorít táto vláda dlhodobo uvádza, že „prioritou je podpora rodiny“. Ak je niečo prioritou, musí sa to prejaviť aj vo finančnom krytí. Takže zase zostaňme pri číslach. V roku 2004 sme mali na podporu rodiny vyčlenených 14,7 mld. korún. O rok neskoršie 15,9, to je 8-percentný nárast, v roku 2006 21,6 mld. korún. Na prvý pohľad naozaj razantnejšia podpora rodiny. Len... Päť miliárd je z toho sociálne poistenie, ktoré odvádza štát za istú skupinu svojich poistencov, takže na podporu rodiny máme 16,7 mld. Žiadna razantná finančná injekcia do podpory rodiny nie je. Čo sa mi ďalej veľmi nepáči, je akým spôsobom sa používajú prostriedky na aktívnu politiku trhu práce. Myslím, že už tu aj niektorí moji kolegovia o tom hovorili, podpora zahraničných investorov. V roku 2004 sme mali rozpočet na aktívnu politiku trhu práce 2,7 mld. a 300 mil. bolo použitých na podporu zahraničných investorov. V roku 2005 sa zvýšili tieto prostriedky na 3,6 mld. a na pomoc zahraničným investorom, presnejšie, aby som teda bola presná, na vzdelávanie zamestnancov týchto investorov sa použilo približne 286 mil. Tohtoročný návrh rozpočtu, teda návrh rozpočtu na budúci rok, má v tejto položke 3,5 mld. korún a, prosím, 746 mil. korún na vzdelávanie zamestnancov Kia a neviem ešte koho všetkého. Takže keď odpočítame tieto položky, tak na aktívnu politiku trhu práce na podporu domácich podnikateľov klesli prostriedky v roku 2005 z 3,3 mld. na necelých 2,8 mld. korún – toto je podľa mojej mienky nie celkom správna aktívna politika trhu práce. Lebo podľa mojej mienky rovnosť podmienok pri podnikaní je zásadným spôsobom porušená. A moja vďačná téma, ako sú projektované dávky v hmotnej núdzi? Chcem vám pripomenúť, že keď som tu stála pred rokom a tvrdila som pánovi ministrovi Kaníkovi, že má vatu asi 2 mld. v dávke hmotnej núdze, tak som dostala z ministerstva list, v ktorom mi vysvetľovali, že moje prístupy sú jednoduché, že takýmto spôsobom sa to nerobí, že sú to v podstate výpočty komplikovanejšie. Výsledok je: 1,5 mld. z tejto dávky je už odvedených z rozpočtu ministerstva financií. Jednoducho je tam vata. Tá vata je aj tohto roku. Ona je na úrovni asi 600 mil. korún a domnievam sa, že za istých okolností by aj mohla zostať tam, len moja obava je stále v tomto. Zostane tam 600 mil., možno miliarda korún a zase tieto peniaze použijeme na zaplatenie nedoplatkov napríklad železníc do Sociálnej poisťovne? Veď dajme ich na aktívnu politiku trhu práce, dajme ich napríklad do školstva, čo by sa mi tiež veľmi páčilo, ale nepoužívajme ich na také účely, na aké účely ony neboli určené vôbec. Ale hlavne nepoužívajme ich na to, aby sme sanovali, povedala by som, neschopnosť štátu alebo štátnych organizácií plniť si odvodové povinnosti. Zachytili ste pravdepodobne od pani ministerky Radičovej, a ja jej verím, však prečo by som jej neverila, že chudoba sa nerozširuje, ale sa prehlbuje. Ja naozaj nemám dôvod neveriť týmto sociologickým výskumom, ale potom je tu jeden paradox. Prečo je nárast poberateľov dávky v hmotnej núdzi? On nie je nejako dramatický, od 178-tisíc do nejakých – koľko ich máme teraz? – 182-tisíc. Mne nikto zatiaľ nevysvetlil, ako je možné, že rastie zamestnanosť, klesá nezamestnanosť a rastie počet poberateľov dávok v hmotnej núdzi. Viem si to predstaviť, keby sme nejakým dramatickým spôsobom upravili životné minimum, že tam zahrnieme viacej ľudí, ale takéto nič sa nedeje. No a aby som nezostala len pri rozpočte ministerstva práce, pán minister, aj vo vašom rozpočte sú celkom zaujímavé čísla a zdá sa mi, že blížiace sa voľby prajú rozvoju informatizácie. Ak ste na informačný systém riadenia verejných financií použili, predpokladám, že to je Štátna pokladnica, no za tri roky minúť 2 mld. je trošku silné „kafé“ a predpokladáte, že v roku 2006 miniete na fungujúci, predpokladám, však Štátna pokladnica funguje, ďalších 942 mil. korún – to nie je daňový informačný systém! Daňový informačný systém... Informačný systém máte daňový systém, rozvoj daňového informačného systému, každý rok 300 mil., druhý máte rozvoj informačného systému výberu ciel a daní 140, 50, 130 a informačný systém riadenia verejných financií 221, 800, 942. To sa mi zdá neadekvátne! Úplne neadekvátne! Rada by som ešte upozornila na jednu vec. My sme tu mali novelu zákona o správnych poplatkoch. Lenže my tu máme aj nový zákon o bezpečnosti práce a je to celkom také zaujímavé čítanie už aj z toho, že čo vlastne urobí transformácia, ako sa to tam uvádza, Technickej inšpekcie na akciovú spoločnosť. Nepochopila som to čaro, prečo jedna inštitúcia, ako je Technická inšpekcia, má byť akciová spoločnosť, ale pochopila som, že má byť samofinancovateľná. Takže pokiaľ v zákone o správnych poplatkoch v časti 12 v položke 202, t. j. bezpečnosť práce a technické zariadenia, boli doteraz takéto poplatky: 500, 200, 500, 1 000, 500, 1 000, 500 a budú poplatky: 5 000, 2 500, 5 000, 2 500. Desaťnásobne rastú poplatky, to je predsa nepredstaviteľné! Za toto ja hlasovať nebudem. Neexistuje, že za toto budem hlasovať! (Potlesk.) Celkove by som chcela k tomuto rozpočtu povedať, že jeho charakteristika nie je taká, ako uviedol pán Maxon, tento rozpočet nie je pravicový. Vyhadzuje zbytočne verejné výdavky a pre mňa je aj podstatnou mierou nedôveryhodný. Ďakujem. (Potlesk.)