B. Bugár, podpredseda NR SR: (2001-10-02):
Nech sa páči, pán poslanec Tatár, máte slovo. P. Tatár, poslanec: Vážený pán predsedajúci, vážená pani ministerka, vážené dámy, vážení páni, dovoľte mi krátky komentár pred uvedením pozmeňujúcich návrhov k tomuto návrhu zákona. Tiež je to jeden zo zákonov, ktoré nezavršujú reformu verejnej správy, ale robia istý krok. Ja som hovoril, že poloreforma, ja si ani nemyslím, že je to celkom 50 % toho, čo sme mali v tomto volebnom období v pláne. Tiež chcem upozorniť, že táto vládna novela rozpočtových pravidiel bola hotová skôr ako kompetenčný zákon. Čiže je univerzálna, jednoducho zámer je len ten systém, ktorý fungoval teraz cez štátnu správu trošku rozstrihať, aby sa do toho ako medzistupne - vykonávatelia zapojili samosprávy, čiže obce a vyššie územné celky. Podiel obcí a vyšších územných celkov na daniach sa navrhuje len z celoštátnych daní, teda s nijakým novým daňovým určením pre samosprávy s výnimkou toho, čo už máme, to je daň z nehnuteľností. Nie je ani žiadne presné vymedzenie podielu obcí na daniach. To je dôsledok tej univerzálnosti a spôsobu, ako boli zákony prijímané, teda pripravované. Je tam, samozrejme, zmienka, že podiel sa upraví každoročne v štátnom rozpočte. Nie je to teda nejaká zásadná fiškálna decentralizácia, pretože všetky dane ako doteraz spravuje ministerstvo financií, vláda, respektíve rozhodnutie Národnej rady. Dôvodová správa hovorí, že niekedy v druhej fáze reformy verejnej správy možno k 1. 1. 2004 sa podiel na daniach spresní, čo je, samozrejme, len nejaký predpoklad a ospravedlnenie, že sa tak nedeje už teraz. Čiže na prenesené kompetencie budú dotácie zo štátneho rozpočtu a v podstate všetky, takmer všetky alebo väčšina tých kompetencií sú prenesené. Pri príjmoch vyšších územných celkov sa v zákone ocitla prirážka k dani z príjmov fyzických osôb, ktorú má stanoviť vyšší územný celok podľa zákona, ktorý sa má prijať v budúcnosti. Ak pozorujeme vývoj, čo sa týka stanovenia výšky daní, tak predpokladám, že celkové zaťaženie sa tým zvýši. Podobne sa dá predpokladať, hoci to nesúvisí priamo s týmto zákonom, že ten avizovaný zákon o obecných daniach za všetko možné od lôžka, vstupného, výherných hracích prístrojov, odpadu a tak ďalej až po reklamu a turistickú daň tiež prinesie celkové zvýšenie daňového zaťaženia, a to naozaj nie je možné podporiť niečo takéto. Druhá vec je, že v rámci prenesenia tých funkcií štátu, ktoré sú pozostatkom etatistického fungovania verejných služieb a, samozrejme, so všetkými chybami a nedostatkami, sa touto novelou povzbudzujú aj obce a vyššie územné celky zakladať rozpočtové a príspevkové organizácie, a to práve v tom období, keď aspoň formálne a z malej časti podľa auditu, ktorý sa týka centrálnej štátnej správy, sa vláda snaží, aby sa štát zbavil rozpočtových a príspevkových organizácií. Je to teda decentralizácia tých zo socializmu zdedených hospodárskych, ale aj iných vzťahov a v podstate takého vazalského klientelizmu vykonávateľov týchto služieb na centrálne rozpočty a jednoducho z hľadiska ekonomického je to doslova poškodzovanie trhu. A to je len ďalší dôkaz, že sa len prenáša ten systém, ktorý teraz plynul cez vetvy štátnej správy, len sa to rozvetvuje ešte na samosprávy, ktoré majú tomuto slúžiť. Jednoducho sa v prenesenom slova zmysle neodštátňuje, iba sa tie staré vzťahy prenášajú na vyššie územné celky a obce. Ak sa štátu tieto funkcie nedarilo zabezpečovať bez zadlžovania a na primeranej úrovni, tak presne takýto stav sa prenáša na samosprávy. Jednoducho sa dá tiež povedať, že nad každou korunou obcí a vyšších územných celkov bdie ministerstvo financií. Čiže nejde tu o skutočnú fiškálnu decentralizáciu. Je tam ešte taký drobný paragraf, ktorý hovorí o tom, že v podstate regionálne združenia samospráv budú poradnými orgánmi ministerstva financií pred zostavením štátneho rozpočtu, čo je v podstate istý prvok korporativizmu, pretože, samozrejme, nie sú vopred dané žiadne pravidlá a v podstate je to len akási zásterka pre byrokratické rozhodovanie. Znak prenosu časti etatizovaného zdravotníctva, školstva, kultúry, sociálnych vecí a ďalších služieb a úradov na samosprávy je aj v tom, že je veľmi veľa tých nitiek rozhodovania, ktoré sú nad samosprávou. Ak má mať samospráva povinnosti a k tomu primerané právomoci v normálnej krajine, teda tam, kde už je reforma verejnej správy ukončená, o prípadnom rozpore so zákonom, o rozpore konania samospráv obcí a vyšších územných celkov so zákonom alebo aj o sporoch medzi štátnou a verejnou správou, alebo medzi verejnou správou bez ohľadu na to, či ide o štátnu správu, alebo samosprávu a na druhej strane súkromným sektorom, nemá rozhodovať štátny aparát, byrokratický aparát, štát - úradník, ale má rozhodovať nezávislý súd. Keď to zoberieme súhrnne, tak keďže samosprávy dostávajú pridané povinnosti a nedostanú ale pridané nič z vlastných zdrojov peňazí, tak návrh tohto zákona v podstate relatívne obmedzuje finančnú suverenitu obcí aj oproti dnešnému stavu. Sú tam všetky problémy, kde zákon zakazuje zvýšenie dlhu obce a vyšších územných celkov poskytovaním dotácií návratnej finančnej výpomoci právnickým a fyzickým osobám, ale aj v rámci medziobecnej spolupráce a na druhej strane štát takúto povinnosť nemá a tiež je verejnoprávnou korporáciou. Ďalší problém je zavedenie nútenej správy, ktorú rovnovážne nerieši ani návrh zo spoločnej správy o ozdravnom režime, pretože takisto nie je vyvážená tým, že takýto režim neexistuje pre štátny rozpočet, ak neuhradí uznaný záväzok do stanovenej lehoty alebo ak celková výška záväzkov po lehote splatnosti presiahne určených 15 % skutočných bežných príjmov. Jednoducho novela neposilňuje finančnú autonómiu územnej samosprávy najmä tým, že sa neurčujú vlastné príjmy definitívnym spôsobom. Je to aj v rozpore, a to treba len zopakovať, s koncepciou decentralizácie, ale aj s tým, čo bolo prijaté ako východiská financovania verejnej správy, ktoré predložilo do vlády ministerstvo financií. Tiež tam chýbajú pravidlá a kritériá delenia podielových daní. Bude sa vlastne zrejme postupovať podľa dnešných rozpisov, a teda okrem krajských a okresných úradov sa objavia v tých rozpisoch ešte samosprávy. Nato bude zvláštna kapitola, ale v zásade to účtovne a procedurálne nič nemení. Nie sú ani definované kritériá decentralizačnej dotácie, podľa ktorých sa bude postupovať, a tým pádom, keďže je to len podielová daň, tak sú dnešné alebo aj budúce príjmy samospráv v zásade neisté a už vôbec sú neisté na viacročné obdobie a ich podiely na daniach štátu ako dotácie na výkon samosprávnych funkcií vlastne budú predmetom licitácie každoročne pri prerokovaní zákona o štátnom rozpočte. Ešte chcem povedať, že obom subjektom územnej samosprávy je daná možnosť podnikať, pričom krajská samospráva nemá k dispozícii zatiaľ nejaký majetok k tomuto, pretože ten bude účelovo viazaný podľa návrhov zákonov, ak sa neprijmú naše pozmeňujúce návrhy a nemá nato ani dostatočné vlastné príjmy, ale na druhej strane chcem povedať, že som presvedčený, že tak ako štát tak ani samospráva, či je to vyšší územný celok, alebo obec, nie je dobrým podnikateľom. Ešte raz poviem, že chýba tam v návrhu zákona možnosť financovania združenia obcí, ktorú predpokladala koncepcia reformy verejnej správy. Kvôli nedostatku vlastných príjmov, nezávislých príjmov, vládou určenému podielu a účelu použitia príjmov, účtovnému obmedzeniu rôzneho druhu, kvôli nemožnosti vlastných dodatočných zdrojov a pre ďalšie výhrady, ktoré som tu uviedol, návrh zákona zhodou okolností nezodpovedá ani Európskej charte regionálnej samosprávy a Európskej charte miestnej samosprávy. Navrhujeme nasledovné pozmeňujúce návrhy. V § 26 ods. 1 doplniť nové písm. a), ktoré znie: „Výnos daní z príjmov s daňovým určením daní z príjmu ako vlastný príjem obcí a samosprávnych krajov podľa osobitného predpisu, ktorý ustanoví aj podiel obcí a samosprávnych krajov na výnose týchto daní.“ Ten osobitný predpis je zákon o daniach z príjmov. Navrhujeme týmto daňové určenie daní z príjmov ako vlastný príjem obcí a samosprávnych krajov, pričom ten pomer určí zákon o daniach z príjmov. V súvislosti s tým v § 26 ods. 3 navrhujeme nové znenie: „Za vlastné príjmy obce sa v rozsahu ustanovenom osobitnými predpismi považujú príjmy rozpočtu obce podľa ods. 1 písm. a) až e), k) a l).“ Jednoducho to nové písm. a) sa priraďuje k vlastným príjmom obcí. Analogicky tretí návrh v § 26a sa dopĺňa ods. 1 novým písm. a), ktoré znie: „Výnos daní z príjmov s daňovým určením daní z príjmov ako vlastný príjem obcí a samosprávnych krajov podľa osobitného predpisu, ktorým je zákon o daniach z príjmov, ktorý ustanoví aj podiel obcí a samosprávnych krajov na výnose týchto daní.“ To je to isté a týka sa to vyšších územných celkov. A analogicky § 26a ods. 3 bude znieť: „Za vlastné príjmy rozpočtu vyššieho územného celku sa v rozsahu ustanovenom osobitnými predpismi považujú príjmy rozpočtu vyššieho územného celku podľa ods. 1 písm. a) až d), j) a k), čo len priraďuje novonavrhované písm. a) ods. 1 v § 26a do ods. 3.“ To je jeden okruh pozmeňujúcich návrhov, ktoré jednoznačne hovoria, že všetky priame dane budú s daňovým určením ako vlastné príjmy obcí s tým, že pomer sa ustanoví v zákone o daniach z príjmov. Druhý okruh sa týka rozpočtových pravidiel, teda § 33. Celý tento paragraf sa začína tým, že finančné vyrovnávanie má slúžiť na ochranu finančne slabších obcí. Finančné vyrovnávanie je finančným vyrovnávaním. Môže sa použiť slovo ochrana, ale my sme proti tomu, aby sa takéto slovo používalo. A to nie sú finančne slabšie obce, pretože ak jednoducho má obec menej obyvateľov ako nejaká väčšia obec alebo mesto, tak používať slovo silný a slabý je zase možné, ale si nemyslíme, že je to primerané, pretože jednoducho je to dané počtom obyvateľov, prípadne inými okolnosťami a možnými príjmami z daní. A preto navrhujeme, aby sa nie takto pejoratívne voči takzvaným finančne slabším obciam, ale inak napísal ten § 33 ods. 1 a mal by znieť: „Na finančné vyrovnávanie príjmov a výdavkov obcí a vyšších územných celkov a zabezpečenie dostatočnej úrovne služieb poskytovaných obyvateľom pri výkone svojich samosprávnych funkcií uplatňujú sa postupy finančného vyrovnávania.“ Navrhujeme ďalej z § 33 vypustiť ods. 4 a ods. 5 z toho dôvodu, že sa tým vypustí nepresné ustanovenie o tom, že nástrojom vertikálneho vyrovnávania je najmä decentralizačná dotácia a ustanovenie o neurčitej a právne nezáväznej a v zákone jasne nedefinovanej dohode medzi ministerstvom financií a inými ministerstvami. To je ten ods. 5. Jednoducho dnešné navrhované znenie ods. 4, prípadne ods. 5 len reprodukuje doterajší stav, čo nie je pre dobré fungovanie a nezávislosť samosprávy dostatočné. A v § 33 navrhujeme, aby ten posledný odsek, ktorý bude mať potom číslo 4, znel: „Systém vertikálneho a horizontálneho vyrovnávania v obciach a vyšších územných celkoch ustanoví osobitný zákon.“ Nie je riadne pripravené finančné vyrovnávanie. V koncepcii reformy verejnej správy sa predpokladá aj vertikálne, aj horizontálne vyrovnávanie, ale nielen na celoštátnej úrovni, ale aj na regionálnej úrovni, teda na úrovni vyšších územných celkov. Toto vôbec nie je v zákone zachytené a myslíme si, že je to potrebné transparentným spôsobom vymedziť formou zákona a nie takou formou, ako je to navrhované veľmi všeobecne teraz. Teda neponechať to finančné vyrovnávanie na vopred nedefinované konanie ministerstva financií a iných orgánov centrálnej štátnej správy. V zákone, ešte raz to opakujem, je potrebné vymedziť pravidlá finančného vyrovnávania na úrovni aj samosprávnych krajov, aj na úrovni štátu ako celku a rovnako ich pravidlá. To sú naše pozmeňujúce návrhy. Navrhujem, aby sme o prvých štyroch, čiže § 26 ods. 1, ods. 3 § 26a ods. 1 ods. 3 hlasovali spolu, pretože riešia tu istú problematiku. Jednoducho, aby sme zákonom ustanovili, ktoré dane po úprave zákona o daniach z príjmov budú originálnym príjmom obcí a vyšších územných celkov s daňovým určením pre samosprávy a návrhy číslo 5, 6 a 7, čiže všetky, ktoré sa týkajú § 33, o tých tiež navrhujem, aby sa hlasovalo spolu, čiže dve hlasovania. Platí to isté. Prosím o podporu týchto návrhov, pretože sú v zmysle dôslednej decentralizácie, v zmysle koncepcie reformy verejnej správy. A aj keď to nebude samo stačiť, aby sme dokončili reformu verejnej správy, je to smerom k jej tretiemu kroku, ktorý nás čaká. Dúfam, že nebude trvať desať rokov ako druhý krok, ktorý trval od roku 1991, keď sme zriadili obecné samosprávy, až po tento rok a že bude možné k tomu tretiemu kroku k zavŕšeniu reformy verejnej správy pristúpiť skôr. Ďakujem pekne.