D. Čaplovič, poslanec: (2004-06-29):
Keď som bol predmetný návrh zákona ako poslanec Výboru Národnej rady Slovenskej republiky pre vzdelanie, vedu, šport a mládež, kultúru a médiá konzultovať na Jazykovednom ústave Ľudovíta Štúra v Slovenskej akadémii vied u členov spomínanej Ústrednej jazykovej rady, poznali len pôvodnú verziu, konkrétne len znenie § 8, a to z webstránky Ministerstva kultúry Slovenskej republiky. Dokonca aj tento pôvodný návrh nebol prerokovaný v poradnom odbornom orgáne ministra kultúry. Veľké prekvapenie nastalo, až keď som im ukázal návrh novely zákona vrátane nového znenia § 5, o ktorom absolútne nevedeli. Pripomínam, že Ústredná jazyková rada nezasadala od novembra minulého roku, aj keď sa jej členovia domáhali jej pravidelného zvolania s väzbou na prerokovávanie spomínaného pôvodného návrhu novely zákona o štátnom jazyku. Naopak, zvolanie Ústrednej jazykovej rady bolo trikrát odročené. Až 15. júna 2004 sa konalo jej zasadnutie, a to v čase, keď už sme  mali na stole nový návrh novely zákona o štátnom jazyku. Členovia prijali uznesenie, že s údivom konštatujú, že tento návrh novely neprešiel odborným posúdením aj prostredníctvom tohto poradného odborného orgánu, a to napriek tomu, že majú v štatúte a v rokovacom poriadku schválené posudzovanie legislatívnych noriem týkajúcich sa štátneho jazyka. Aká je skutočná ďalšia genéza tohto podivne vypracovaného a schvaľovaného návrhu zákona? V čase, keď už bolo ukončené medzirezortné, a podčiarkujem, keď už bolo ukončené medzirezortné pripomienkové konanie predkladanej novely s § 8, prišiel nový návrh pani Mgr. Zuzany Mistríkovej, generálnej riaditeľky odboru médií a audiovízie ministerstva kultúry, na zapracovanie nového znenia § 5. Napriek tomu, že už bolo ukončené medzirezortné konanie, napriek tomu, že tento návrh neprešiel vnútrorezortným pripomienkovým konaním, nebolo k novému návrhu § 5 zaujaté odborné stanovisko. Dokonca tento návrh nebol predmetom rokovania porady vedenia Ministerstva kultúry Slovenskej republiky a, samozrejme, aj následného pripomienkového medzirezortného konania. Doslovne bol porušený legislatívny proces, pretože tento nový návrh bol jednoducho len zapracovaný do návrhu novely predloženého do Legislatívnej rady vlády Slovenskej republiky. A tá ho s pripomienkami schválila bez toho, aby vyžadovala stanovisko medzirezortného pokračovania alebo vzťahu k § 5. Je to zrejme istý nečistý postup, ktorý opäť zakladá precedens nekvalitného a neprofesionálneho postupu vlády. Pán premiér možno o týchto krokoch nevedel, ale zásadne nemal o novele vo vláde dať rokovať a mal vrátiť návrh zákona do riadneho legislatívneho procesu. Stále však neviem, prečo sa tak neštandardne postupovalo, prečo bolo potrebné zmeny v § 5, ktoré sa dotýkajú vážnych zmien v programových službách, rozhlasového a televízneho vysielania, pri vydávaní tlače a pri poskytovaní ďalších služieb a produktov v oblasti kultúry, kultúrneho a výchovno-vzdelávacie podujatia, takto netradične zatĺkať, vážený pán minister, a nepostupovať art legis. V súčasnosti si dávam robiť dôslednú právnu a jazykovú analýzu takto navrhovaného znenia. Až na základe výsledkov právnej analýzy môžeme kvalitne vypracovať návrh novelizácie § 5, ktorý, opäť podčiarkujem, neprešiel riadnym legislatívnym procesom. Treba odstrániť viaceré terminologické nepresnosti či nejasnosti k doplneniam niektorých splnomocňujúcich ustanovení. Napr. pokiaľ ide o Ministerstvo kultúry Slovenskej republiky, vážený pán minister, ide o vypracovanie chýbajúcich vykonávacích predpisov, podrobnejšiu špecifikáciu podmienok dohľadu a výkonu kontroly posilnenia kompetencií dozorných orgánov, definíciu oprávnenia a povinnosti pracovníkov vykonávajúcich dohľad, ako aj povinnosti a oprávnenia kontrolovaného subjektu. Toto všetko obsahuje Koncepcia starostlivosti o štátny jazyk Slovenskej republiky, ktorý schválila prvá vláda Mikuláša Dzurindu 14. februára 2001, konkrétne uznesením č. 131. (Ruch v sále.) Neviem, vážení poslanci, keď hovorím o odborných veciach legislatívneho procesu, prečo sa bavíte.