Kotleba, Marian, poslanec NR SR (2019-02-01):
Vážené kolegyne, kolegovia, pán podpredseda, človek by si povedal, že takto v piatok poobede, možno to tak povedať, ak niečo tu bude na rokovaní v Národnej rade, tak to bude niečo naozaj zmysluplné a užitočné. A nakoniec sú tu také veci, že si musia tí občania, ktorí to sledujú, povedať, že ten parlament sa prepadáva z mesiaca na mesiac a že za čo tých poslancov tu vlastne platia. Budem v mojom vystúpení reagovať na tie vystúpenia poslancov Dostála a Osuského, lebo naozaj tie ich argumenty nemohli, nemohli nechať normálneho človeka chladným. Na začiatok, aby sme si vysvetlili, že nie som nejako zaujatý v tejto veci, teda v negatívnom zmysle slova, musím povedať, že som mal vo svojom živote tri psy, čau-čaua, to je špičkový pes, jak poznáte to plemeno, to je super, veľkého bradáča, to je zase z iného súdka a nakoniec teraz v súčasnosti zlatého retrievera. Takže naozaj z každého rožka troška. Ale nikdy v živote ma nenapadlo zobrať či čau-čaua, bradáča alebo retrievera do reštaurácie. Do reštaurácie normálny človek ide s manželkou, s priateľkou, s deťmi, ale nie so psom. Ja chápem, že boli tu argumenty, že mnohí v západnej Európe chodia so psami do reštaurácií, do jedální, ale pozrime sa na západnú Európu, veď tá vymiera, tam už nikto nemá deti. Tam už nikto nemá deti, a keď, tak sú to deti imigrantov, ale nie pôvodných Európanov. Jasné, že potom sú tu takí, ktorým to nevadí a ktorí ako barličky hovoria, načo sú vám deti, zoberte si psíky, mačičky, škorpióny – myslím nie tie so zásobníkom. Vieme, ale vieme, kam toto celé smeruje. Smeruje to k relativizácii hodnôt. K tomu, aby bolo normálne vodiť psov do reštaurácií, možno o pár rokov ich budeme môcť vodiť alebo ľudia ich budú môcť vodiť na cintoríny a bude sa to zdať všetko v pohode. A potom ich zoberieme do nemocnice, potom začnú deti chodiť so psami do školy a nakoniec skončia v školských jedálňach, a keď sa pozrieme na to spätne, tak si povieme, niekomu muselo riadne v tých hlavách prepnúť, keď s tým začali. Ale ja chápem aj to, že poslanci SaS, ktorí majú obľubu v tomto parlamente predkladať také, takéto neštandardné návrhy, sa inšpirovali na najvyšších miestach. Totiž nepoznám iného prezidenta štátu v súčasnom svete, ktorý by prijal v prezidentskom paláci ako oficiálneho hosťa kozu, tak ako to spravil prezident Kiska. Ak niekto môže, rozumiem tomu, ak niekto môže ako prezident prijať kozu v prezidentskom paláci, prečo by ľudia by nemohli ísť do reštaurácie so psami? Je to určitá logika. Nedá sa povedať, že nie je, ale nemôžme s týmito závermi súhlasiť. A som presvedčený, že väčšina ľudí chápe, že tak jako koza v prezidentskom paláci nemá čo robiť, tak nemajú čo robiť psy, mačky, pytóny a krokodíly v reštaurácii. Čo je ale na celej veci najhoršie a naozaj na zamyslenie je to, aké argumenty použili poslanci Dostál a Osuský. Budem ich brať v jednom, v jednom balíku, lebo oni sú tu ako také dvojčatá, s tým rozdielom, že jeden bije ľudí po uliciach a druhý sa zatiaľ k tomu ešte nedostal. Veď tu bol použitý úplne scestný argument, scestný argument, že keď môžu nevidiaci a zrakovo postihnutí ľudia prísť do reštaurácie so svojimi vodiacimi psami, prečo by nemohli ostatní. Ako keby títo, títo poslanci Osuský a Dostál závideli, závideli tým zrakovo postihnutým ľuďom, že majú právo mať svojho vodiaceho špeciálneho psa a ísť s ním do tej reštaurácie, lebo bez toho psa sú stratení. Tak ja vám, páni poslanci Osuský a Dostál, chcem povedať, že som presvedčený o tom, že drvivá väčšina týchto zrakovo postihnutých ľudí by s obrovskou radosťou vymenili svojich vodiacich psov a právo vodiť ich, vodiť ich do reštaurácie za to, aby mali zdravé oči. A vy, vy nemáte, vy, ktorí tu rozprávate o demokracii, o slobode, o úcte k ľudským právam, vy nemáte ani trošku slušnosti alebo nejakej, nejakej úcty k týmto ľuďom a vy sa im doslova vysmievate a hovoríte, keď môžu oni s vodiacimi psami, prečo nemôžu ostatní. Musím povedať, že toto som od vás naozaj nečakal. Je mi z toho na grcanie, poviem to tak, ako to je, a prerazili ste absolútne dno. Vy tu v tej tzv. štandardnej opozícii hovoríte, že čo sa už nedá strpieť a čo už, a čo už, za čo sa už, za akú hranicu sa nedá ísť, ale toto, čo vy ste dokázali dnes, to je koniec, to je koniec. To ako keby tí ľudia naschvál si požiadali o postihnutie očí, o nejaký zrakový problém, aby mohli s tými psami ísť do tej reštaurácie. Ja, ja som trošku teraz v emóciách, ale to sa nedá s kľudom pochopiť, pretože poznám niekoľko takto zrakovo postihnutých ľudí a vcítil som sa do ich kože, a myslím si, že keby tu boli, stáli s vami, dostanete také facky, také facky, aké ste ešte nikdy v živote nedostali. Kolegynka Nehézová povedala, že dokonca ste zašli tak ďaleko, že porovnávate psy s deťmi. To je naozaj už nonsens. To môže napadnúť len chorú hlavu, ktorá prispôsobí, pripodobní dieťa ku psovi. To je jedno, v akejkoľvek situácii. Jednoducho zviera je zviera. Malé dieťa je malý človek a nebudeme to porovnávať. To, že v SaS-ke vy s tým nemáte problém, že pre vás je pes ako dieťa, dieťa ako pes, to je váš problém. Ja som rád, že to ľudia sledujú, že to vidia. Jednoducho spravia si poriadok v tom, aké hodnoty vy tu presadzujete, aké hodnoty vy tu presadzujete. Viete, ľudia na strednom a východnom Slovensku stále, ešte stále mnohí nemajú prácu. Mnohí ešte stále odchádzajú za prácou na týždňovky aj na dlhšie obdobia preč, aj do Bratislavy, ale, žiaľ, aj na západ od Slovenska. A mnohí, keď tú prácu majú, tak pracujú za mzdu, ktorá sa blíži tej minimálnej mzde. A vy dnes ako najväčšia opozičná strana, ktorá má predstavovať alternatívu voči tejto vláde, vy dnes idete bojovať za to, aby psy mohli chodiť do reštaurácií. Potom, potom, priatelia zo SaS-ky, sa nemôžte čudovať, že ľudia aj napriek všetkým prehmatom a škandálom vládnej koalície si povedia, že koho majú voliť, keď toto je štandardná opozícia, toto sú tie alternatívy, ktoré by mali vládnuť v štáte. Sami, sami si to robíte. Sami si to takýmito psychopatickými návrhmi robíte, lebo toto nie sú problémy normálnych, bežných ľudí, toto je možno problém nejakej vašej, nejakého vášho výkvetu v úzkej skupine, možno naozaj jedno percento ešte aj tu v Bratislave. (Zaznievanie gongu.) Ja musím to normálne trošku už sa nadýchnuť, lebo ste ma fakt, fakt ste ma vytočili ako už dávno nie. A chcem povedať ešte, ešte jednu vec. Keď to ľudia počúvajú, vyslovene ja rozprávam o tých argumentoch poslanca Osuského a Dostála, tak si musia mnohí a podľa mňa to tak aj mnohí robia, ťukať na čelo, že či toto sú poslanci Národnej rady Slovenskej republiky, zákonodarného zboru, ktorý má svojimi múdrymi a správnymi rozhodnutiami, ktoré sú predsa realizované formou zákonov, ovládať štát a ovládať aj ich životy. A vy namiesto toho, aby ste boli príkladom pre týchto ľudí a riešili ich problémy a naozaj skutočné, závažné otázky štátu a praktického života, tak vy idete bojovať za to, aby nejaký doberman mohol slintať pri stole ľudí, aby niekto spolu s rezňom dostal aj psie chlpy na tanier. Kde je tá vaša úcta voči všetkým ľuďom? Voči alergikom, voči ostatným? Vy proste máte svoje elitárske, svoje elitárske nápady, ktoré vyplývajú z jedného percenta populácie možno v Bratislave, a to chcete zaviesť na celé Slovensko. Mne to môže byť jedno, vy sa sami strápňujete v očiach ľudí. Ale za našich voličov vám hovorím, za našich voličov a za všetkých ľudí so zdravým rozumom vám hovorím, spamätajte sa, spamätajte sa!