L. Nagy, poslanec: (2001-11-28):
M. Andel, podpredseda NR SR: Ďakujem. Dámy a páni, vyhlasujem obedňajšiu prestávku. Pokračovať budeme o 14.00 hodine. (Prerušenie rokovania o 12.04 hodine.) (Pokračovanie rokovania o 14.05 hodine.) J. Migaš, predseda NR SR: Poprosil by som ministra spravodlivosti, aby prišiel do rokovacej miestnosti. Vážené panie poslankyne, vážení páni poslanci, budeme pokračovať v 53. schôdzi. Prerušili sme rokovanie o tomto bode programu skončením rozpravy. Pýtam sa, či chce v rozprave vystúpiť pán minister spravodlivosti. Chce? Takže nech sa páči, pán minister, máte slovo. J. Čarnogurský, minister spravodlivosti SR: Vážený pán predseda, vážená Národná rada, chcel by som reagovať na diskusiu, ktorá odznela tu v rozprave k tomuto návrhu zákona, a reagovať aj na jednotlivé pozmeňujúce návrhy. Skôr než budem detailne hovoriť k jednotlivým návrhom, chcel by som na úvod trošku všeobecne povedať, že správa Európskej komisie o kandidátskych krajinách, ktorá bola uverejnená nedávno, pred týždňom či dvoma, mohli ste si všimnúť, že táto správa, aj keď je celkove o Slovensku, je pozitívna a aj o súdnej moci a o problematike súdnictva na Slovensku je pozitívna. Keď si prečítate v novinách, pokiaľ boli komentáre k tejto správe Európskej komisie, tak pri niektorých kandidátskych krajinách, konkrétne si pamätám Slovinsko a buď Česko, alebo Poľsko, napríklad sa vyslovene v tejto správe Európskej komisie uvádza aj súdnictvo ako oblasť, ktorá zdržiava celkový proces približovania danej krajiny k Európskej únii. Pokiaľ ide o Slovensko, toto nie je. Jednoducho Slovensko nie je brzdiacim prvkom pri prístupe a začleňovania sa Slovenska do Európskej únie. A druhú vec, ktorú by som chcel v úvode uviesť, je spoločné stanovisko dvoch sudcovských organizácií na Slovensku, a to Združenia sudcov ako najpočetnejšej a Slovenskej únie nezávislého súdnictva, zo 17. septembra tohto roku k tomuto návrhu zákona. To spoločné stanovisko bolo doručené pri rokovaní ústavnoprávneho výboru. A tu obe tieto organizácie spoločne vyhlasujú, že podporujú predložený návrh zákona. Žiadajú, aby boli do návrhu zapracované návrhy a doplnky, ktoré oni ďalej uvádzajú. Chcem poznamenať, že tie návrhy a doplnky, ktoré sa uvádzajú v tomto spoločnom stanovisku, neboli predmetom diskusie a pozmeňujúcich alebo kritických návrhov poslancov. To znamená, že môžeme z hľadiska tejto diskusie, ktorá tu dnes odznela k tomuto návrhu zákona, môžem prezentovať toto spoločné stanovisko, že je podporujúce a súhlasné k predloženému návrhu zákona. No a teraz k jednotlivým pozmeňujúcim návrhom. Pán poslanec Brňák dal dva pozmeňujúce návrhy. Jeden sa týkal voľby členov Súdnej rady v tej časti, ktorú volia sudcovia, čiže tých ôsmich členov. A pán poslanec Brňák navrhol, aby boli volení podľa jednotlivých krajov. Chcem povedať, že už pri príprave tohto návrhu zákona boli predmetom diskusie práve tento princíp, nazvime ho regionálny, a iný princíp, nazvime ho osobnostný, to znamená, či majú byť títo ôsmi členovia Súdnej rady volení podľa regiónov alebo jednoducho všetkými sudcami Slovenskej republiky a tam sa ukáže, ktorý z nich zvíťazí. Na základe diskusie, ktorá prebehla v prípravnom konaní vlastne až doteraz, prevažná väčšina sudcov, to znamená, že vlastne aj toto spoločné stanovisko oboch sudcovských organizácií, ktoré nekritizuje ten osobnostný princíp, nazvime to, ktorý je v návrhu zákona zabudovaný. To znamená, že sudcovia sa priklonili väčšinovo k princípu, aby to nebolo regionálne riešené, ale aby jednoducho všetci sudcovia volili všetkých svojich kandidátov, čiže ôsmich. Ešte k tomuto návrhu poslanca Brňáka by som uviedol ďalšie, no, námietky alebo momenty, ktoré ho spochybňujú, a to: - Týmto regionálnym princípom voľby sudcov, voľby členov Súdnej rady sa nezaručuje rovnosť hlasu sudcu, pretože počet sudcov v jednotlivých obvodoch čiže krajoch je rozličný. - Návrh nerieši spôsob odstránenia neúplnosti podania návrhu kandidáta na člena Súdnej rady, ani neuvádza, či na takéto návrhy sa prihliada, alebo nie. - Návrh neurčuje, kto je oprávnený podávať návrh na voľbu pri úprave volebného obvodu, chýba odkaz na osobitný predpis. Nerieši osobitnosti, napríklad kde bude voliť sudca dočasne pridelený do iného obvodu. - Neurčuje podrobnosti o spôsobe volieb, napríklad neurčuje, akým spôsobom sa budú riešiť prípadné nezrovnalosti pri voľbách, akým spôsobom sa bude zverejňovať víťaz volieb, nerieši vyhotovovanie záznamu o voľbách. Členovia Súdnej rady sú volení na funkčné obdobie päť rokov. V prípade, že sa uvoľní miesto člena Súdnej rady, volí sa člen na uvoľnené miesto. Návrh nerieši osobitosti z takýchto volieb vyplývajúce, to znamená, či sa bude voliť iba v tom kraji, z ktorého pochádza predchádzajúci člen, alebo ako. - Návrh je aj terminologicky nepresný. Zamieňa si Súdnu radu Slovenskej republiky a Sudcovskú radu, pojmy predseda príslušnej súdnej rady a predseda Súdnej rady sú, mám to napísané, zmätočné. No tak to proste sa premiešavajú, nie sú jasné. Návrh nerieši, kto je zbor voliteľov. Proste z týchto dôvodov neodporúčam tento návrh prijať. Ďalej pán poslanec Brňák navrhol ďalší pozmeňujúci návrh, ktorý vlastne berie Sudcovskej rade kompetenciu rozhodovať o rozvrhu práce na súdoch. Na vysvetlenie: Rozvrh práce sú pravidlá prideľovania spisov jednotlivým sudcom. A to je vlastne vykonaním tej ústavnej zásady zákonného sudcu. Čiže inými slovami, v danej veci môže rozhodovať iba ten sudca, ktorému bol spis pridelený na základe rozvrhu práce. Teraz je taká situácia, že rozvrh práce vždy na každý kalendárny rok dopredu určujú predsedovia súdov. Aj podľa nového návrhu zákona predsedovia súdov vypracúvajú rozvrh práce, ale podľa návrhu pána poslanca Brňáka tým by to vlastne končilo, čiže Súdna rada, ktorá má právo podľa návrhu zákona schvaľovať tento rozvrh práce, táto právomoc by jej odpadla. No, chcem povedať, že prijatie návrhu pána poslanca Brňáka by posilnilo funkcionárov štátnej správy súdov, čiže predsedu a podpredsedov, ale teda najmä predsedov súdov, čo by posilnilo štátnu správu súdov a štátna správa súdov je na vrchole zavŕšená ministerstvom spravodlivosti, čiže nepriamo je tento návrh pána poslanca Brňáka posilnením kompetencií ministerstva spravodlivosti veľmi nepriamo, nebudem teraz zachádzať do detailov. Nuž ako minister spravodlivosti, samozrejme, srdcom by som tento návrh prijal, ale rozum mi hovorí, že by to bolo isté oklieštenie sudcovskej samosprávy a sudcovskej nezávislosti, aj keď pripúšťam, že tie nevýhody navrhnutého spôsobu, to znamená rozhodovania Sudcovskej rady o rozvrhu práce, nemožno zmiesť zo stola. Ale chcem zotrvať pri postoji, ktorý som zaujal v tejto veci voči sudcovským organizáciám a sudcom, ktorí sa zúčastňovali na príprave zákona, keď som schválil a súhlasil s tým, aby Sudcovská rada mala rozhodovacie právo o rozvrhu práce. Opakujem a podčiarkujem, že je to veľmi dôležitá právomoc, a nebudem meniť tento svoj postoj. Prosím, ako rozhodne Národná rada. Pán poslanec Gašparovič navrhol, aby aj ombudsman mohol podať návrh na disciplinárny návrh proti sudcovi. Ponechávam to na rozhodnutie parlamentu. Nebudem uplatňovať, že sa to vymyká z návrhu, čiže z tohto hľadiska parlament bude mať voľné pole pôsobnosti. Keď tak nahlas rozmýšľam, tak si viem predstaviť, že sudcovia a sudcovské organizácie by neboli nadšení týmto návrhom, pretože to znamená ďalší zásah mimo, ďalší zásah, ďalšie oprávnenie mimo sudcovskej moci ombudsmana do sudcov. Preto som s istým prekvapením, ale nie zamietavým, počúval predsedu Najvyššieho súdu, ktorý tento návrh podporil. Čiže, ako hovorím, ponechávam to na rozhodnutie parlamentu. Fakt je ten, že keď ombudsman bude mať právo sa oboznamovať, bude prijímať sťažnosti občanov, napríklad aj na rýchlosť súdneho konania alebo na akékoľvek iné pochybenia súdov, ktoré by sa vyskytli, tak podľa tohto návrhu by mal právo ombudsman relatívne operatívne vyvodzovať sankcie, pokiaľ by naozaj zistil tam nedostatky na strane súdu. Opakujem, ponechávam to na rozhodnutie parlamentu. Pani poslankyňa Tóthová, opäť sa trochu dostávame do takých zbytočných nedorozumení. Vy ste namietali, že podľa návrhu zákona prezident môže odvolať predsedu Najvyššieho súdu, teda kedykoľvek, a nie iba z tých dôvodov, ktoré sú uvedené v ústave. Najskôr chcem povedať, že v pôvodnom návrhu tohto zákona, ktorý vypracovalo ministerstvo spravodlivosti a ktorý išiel do Legislatívnej rady, dôvody na odvolanie predsedu Najvyššieho súdu boli totožné s tými, ktoré sú uvedené v ústave, ale Legislatívna rada odporučila vypustiť tieto dôvody s tým, že tie aj tak platia – a ony naozaj aj tak platia – a že nie je potrebné a ani nie je najvhodnejšie, aby boli opakované v ďalšom zákone. Ale v spoločnej správe, proste v priebehu prerokúvania tohto návrhu zákona vo výboroch bol pozmeňujúci návrh na vypočítanie tých dôvodov totožne s ústavou. A to je v spoločnej správe uvedené a je aj odporúčacie stanovisko gesčného výboru a my s tým taktiež súhlasíme. Čiže v tomto vidím nedorozumenie, že ste to namietali, pretože som na začiatku povedal, že s tými návrhmi spoločnej správy, ktoré odporučil gesčný výbor, súhlasím a toto je jeden z nich. No a, pani poslankyňa, opäť aj vy ste sa vyjadrovali k tej právomoci Sudcovskej rady – schvaľovať rozvrh práce na súdoch. Boli ste proti tomu, čím ste nepriamo posilnili právomoci výkonnej moci, teda štátnej správy súdov v súdnictve, s čím, ako som pred chvíľou povedal, ako srdcom súhlasím, ale potom vám nerozumiem, keď ste v ďalšej časti svojho diskusného príspevku povedali, že tento návrh ide v smere prehĺbenia, alebo teda že nie je dostatočný v smere prehĺbenia nezávislosti súdnictva od výkonnej moci. Tento návrh prinajmenšom v tomto jednom bode ide ďalej v smere nezávislosti súdnictva od výkonnej moci. A, naopak, vy vaším návrhom alebo vaším vyjadrením ste opäť skôr išli k posilneniu právomoci výkonnej moci. Ale to uvádzam skôr len tak, že niekedy si treba dávať pozor aj na použitú výčitku logickosti alebo nelogickosti, ktorú ste vo svojom diskusnom príspevku voči mne uplatnili, tak proste pozor na to. To je všetko. Čiže k pozmeňujúcim návrhom som sa vyjadril. Ako som povedal, zo spoločnej správy súhlasíme s tými návrhmi, ktoré odporúča gesčný výbor. Ďakujem. J. Migaš, predseda NR SR: Ďakujem pánovi ministrovi. Nech páči, pán spravodajca, máte slovo.