Jasaň, Viliam, poslanec NR SR (2013-03-20):
Ďakujem pekne. Vážená pani predsedajúca, vážený pán minister, kolegyne, kolegovia, dovoľte aj mne pár poznámok k predkladanému návrhu zákona a možno aj pár poznámok k veciam, ktoré odzneli v diskusii. Som si vedomý a viem, že takmer nič, čo pripravuje a realizuje táto vláda, sa našej ctenej opozícii nepáči a všetko je zlé bez toho, aby sme sa dozvedeli z ich úst, čo je dobré. Ani z doterajších vystúpení som sa nedozvedel príliš veľa, možno až na nejakú tú výnimku, pozerám sa na pána Kaníka, o ktorej sa dá diskutovať. Takmer neustále sa opakujú tie isté všeobecné tvrdenia, ktoré sú však bez nejakých konkrétnych príkladov. A to, že nezamestnanosť je na Slovensku veľká, nielen na Slovensku, vieme všetci. Líšime sa, a to dosť podstatne, v pomenovaní príčin tejto nezamestnanosti. Na Slovensku snáď vie každý okrem ctenej opozície, že je Slovensko závislé od diania na okolitých európskych trhoch, kam smeruje takmer alebo vyše 90 % nášho exportu. Čo môžeme teraz v takto nadstavenej ekonomike, alebo čo môže v takto nastavenej ekonomike urobiť štát? No možno z krátkodobého hľadiska sa môže, čo robí, aj sa pokúšať zmierňovať neželané dôsledky tejto európskej a svetovej krízy. A predložený návrh je toho jasným príkladom, aj keď je podrobovaný kritike zo strany opozície. Mnoho kolegov z opozície pravidelne tvrdí, že za zvyšovanie nezamestnanosti v súčasnosti môže Zákonník práce. Údaje, ktoré som získal z ústredia práce alebo aj konkrétnych z praxe, potvrdzujú to, čo niektorí ľudia nie sú schopní, respektíve nechcú pochopiť, že neexistuje relevantný dôkaz, podľa ktorého by sa dala nezamestnanosť jednoznačne pripísať Zákonníku práce alebo daňovo-odvodovej legislatíve. Je pravda, že v novembri a decembri minulého roka sme videli relatívne masívne prepúšťanie v niektorých firmách. Pravdou môže byť i to, že zámerne prepúšťali, ešte skôr, ako začal v januári platiť nový Zákonník práce, pretože podľa neho by prepúšťanie v tomto roku bolo drahšie pre zamestnávateľov. Rád by som však poznal odpoveď na otázku, prečo sa tieto firmy vôbec museli zbavovať nejakých pracovníkov. A som absolútne presvedčený, že to nebolo kvôli Zákonníku práce. Bolo to preto, že strácali odbyt svojich výrobkov a že prestal byť záujem o ich služby. Veď logicky podnikateľa sa opýtam, prečo by prepúšťal alebo vyhadzoval ľudí zo zamestnania, keď by mal pre nich prácu. Tých ľudí, ktorí mu vlastne vyrábajú zisk, prečo on vlastne podniká. Ak má prácu a odbyt výrobkov, je záujem o jeho služby, ľudia mu prinášajú zisk, no načo by ich prepustil? Ak sa tak stalo, tak možno, ale to môže byť len malé percento, že si to prešpekulovali tak, že tým zamestnancom, ktorí ostali, dajú viac práce za nezmenené platy. Jednoducho ich prinútia, aby viac pracovali, dlhšie pracovali a možno za tie isté peniaze. Ale toto je veľmi krátkozraké, a nechce sa mi veriť, že takých firiem je veľa. Ďalším takým zaujímavým tvrdením opozície je, že nezamestnanosť sa zvýšila aj preto, že boli, boli zrušení tzv. dohodári. Ale to je zase len také tvrdenie bez konkrétnych dôkazov. Ak by to bola pravda, tak by som rád vedel, kde zmizli tí tzv. dohodári. Podľa dostupných informácií, a včera to tu odznelo, myslím si, že tu pani Nicholsonová a niektorí ďalší spomínali nejaké čísla, podľa dostupných informácií, teda po tom, čo sa z práce na dohodu začali platiť odvody, z evidencie zmizlo vyše tristotisíc dohodárov a ako nezamestnaných sa prihlásilo zopár stovák. Kde sú tí ostatní? Môžeme sa naozaj len dohadovať, koľko z nich prešlo na normálne zamestnanie, čo, mimochodom, bolo jedným z cieľov zmien v zákone. Možno koľkí začali samostatne podnikať, prípadne koľkí už medzi nezamestnanými figurovali aj predtým a pracovali načierno buď na svoje meno, alebo na meno niekoho iného. Veď nie je žiadnym tajomstvom, že práve cez tento inštitút boli najväčšie daňové úniky. Netvrdím, že všetci dohodári sa na nich podieľali, ale takých, ktorí naozaj napĺňali podstatu dohôd o vykonaní práce či dohodu o pracovnej činnosti, bolo výrazne menej, než tých, ktorí tento inštitút zneužívali. Aj táto skutočnosť svedčí o tom, že sa vôbec nedá jednoznačne tvrdiť, že táto zmena je zodpovedná za rast nezamestnanosti. Skôr naopak, podarilo sa odstrániť inštitút, kade unikali peniaze. Spomínali niektorí kolegovia vo svojich vystúpeniach nezamestnanosť mladých ľudí. Je naozaj veľká a nie je dobré, že mladí, vzdelaní ľudia nemajú prácu. S tým súhlasím, aj s kolegom Zajacom. Ale nezamestnanosť mladých ľudí neodstránime tým, že ich navrhneme riešiť na úkor inej sociálnej skupiny, ako tu už boli návrhy. Nemôžeme ju ani riešiť na úkor vekovej skupiny nad 50 rokov. Musíme hľadať také formy, ktoré pomôžu mladých ľuďom nielen nájsť si prácu, ale si ju aj udržať. Samozrejme, že to nie je jednoduché, a vláda sa naozaj snaží tento problém riešiť. V tejto súvislosti by som vám dal ale do pozornosti, že by bolo možno vhodné sa zamyslieť aj nad tým, aké typy vzdelania si mladí ľudia vyberajú, či už stredoškolské alebo vysokoškolské. Nejdú náhodou na štúdium bez nejakej perspektívy len preto a len preto, aby čo najrýchlejšie a najjednoduchšie získali buď stredoškolské alebo vysokoškolské vzdelanie? Som rád, že na ministerstve školstva sa už touto problematikou zaoberajú, a verím, že pomôže naštartovať rozhodovanie mladých ľudí, aby naozaj išli tam, na také odbory, ktoré majú perspektívu v našej krajine. Tvrdíte mnohokrát, že všemožný trh všetko vyrieši, no vidíte, že mnoho mladých ľudí si naozaj nevyberá vzdelanie podľa toho, aká je spoločenská objednávka, respektíve tam, kde by sa mohli ľahšie uplatniť. Myslím si, že tu treba začať pri riešení nezamestnanosti mladých ľudí. A preto som rád, že sa objavili aj v tomto návrhu zákona také inštitúty, ktoré môžu pomôcť pri rozhodovaní sa mladých ľudí o tom, že kam pôjdu študovať, aké odbory si vyberú, že je tam možnosť im poradiť, že je tam možnosť im ukázať v daných regiónoch, o čo vlastne trh má záujem. Ďalej sa táto vláda snaží riešiť aj daňové úniky, ktoré sú mimochodom hlavne v čase krízy nezamestnanosti iných sociálnych problémov takým tvrdým výsmechom do tváre tým ľuďom a firmám, ktorí si ich poctivo platia. Ako možno nazvať tie firmy, ktoré využívajú existujúce možnosti na to, aby sa daniam vyhýbali. Veď tie peniaze chýbajú! Chýbajú potom aj pre politiku zamestnanosti, chýbajú aj pri vytváraní nových pracovných miest. Ako je to možné, že dokonca sa tu priamo či nepriamo z úst niektorých poslancov nabáda k tomu, aby jednoducho takéto úniky tieto firmy robili? Je to možno legálne. Ale je to férové voči štátu, v ktorom podnikajú, a zamestnancom štátu, ktorí im vytvárajú zisk?! Tu podnikajú a inde platia dane. A dokonca sa nájdu aj takí politici, ktorí k tomu priam nabádajú, poprípade školia. Nezamestnanosť na Slovensku je naozaj veľkým problémom a vláda si je toho vedomá. A viem, že bude pod prísnym drobnohľadom pri všetkom, čo podniká na jej zníženie. Vy z opozície však búšite do vlády za niečo, začo do značnej miery nemôže, pretože našu... (Ruch v sále. Vystupujúci sa odmlčal. Prerušenie vystúpenia predsedajúcou.)