D. Lipšic, poslanec: (2007-03-22):
Priebeh korupčných deliktov je špecifický. Väčšinou tam nemáme žiadnych svedkov a žiadne mŕtve telá, preto je potrebné získať osobitné dôkazy na odhalenie korupcie. V opačnom prípade by štát bol v dôkaznej núdzi. Preto musia byť aj spôsoby odhaľovania korupcie špecifické a musia sa odlišovať od konvenčných spôsobov používaných pri iných druhoch kriminality. Inak povedané, keďže korupcia sa deje v utajenom prostredí, na utajovanú trestnú činnosť je potrebné nasadiť utajované prostriedky. Keďže ide o špecifické formy páchania trestnej činnosti, ktorých odhaľovanie je mimoriadne sťažené, má to za následok nevyváženosť medzi záujmom na postihu týchto konaní a ochrane ľudských práv. V našom právnom poriadku agent v zásade nemôže konať iniciatívne, iba s jednou výnimkou zavedenou v roku 2003 v prípade, ak odhaľuje korupciu verejných činiteľov. Ale aj tam musia byť konkrétne skutočnosti nasvedčujúce tomu, že páchateľ by spáchal taký trestný čin aj vtedy, ak by príkaz na použitie agenta nebol vydaný. Samozrejme, advokát nie je verejný činiteľ, čiže v takomto prípade iniciatívne konanie agenta zákon nepripúšťal, ani nepripúšťa. Inštitút agenta bol v posledných rokoch mimoriadne využívaný na odhaľovanie korupcie. Tento počet využívania mimoriadne vzrástol v posledných rokoch. Dám vám porovnanie. Od 1. 1. 2005 do 30. 6. 2006 bol použitý pri odhalení korupcie Úradom špeciálnej prokuratúry vo viac ako 100 prípadoch. Na porovnanie v roku 2001 to boli 3 prípady ročne. Ide naozaj o kľúčový inštitút. Odcitujem z nedávnej relácie vyjadrenie špeciálneho prokurátora JUDr. Kováčika: „Nemáme ani jednu vec, kde by súdy v konečnom dôsledku nejako spochybnili postavenie nášho agenta a činnosť nášho agenta. Agenta využívame veľmi často, z roka na rok stále rastie ten počet tohto inštitútu a osobne považujem postavenie agenta, použitie agenta za kľúčové pri odhaľovaní korupcie.“ Toľko citát špeciálneho prokurátora. Návrh novely umožňuje, aby advokát mohol pôsobiť ako agent, ak po prvé nejde o odhaľovanie a zisťovanie a usvedčovanie jeho klienta, alebo po druhé takýmto konaním neporuší povinnosti advokáta pri poskytovaní právnych služieb klientovi. Je samozrejmé, že vzťah advokát – klient musí byť dôverný a absolútne chránený. Ale mimo tohto rámca vzťahu advokát – klient nie je legitímny dôvod na rozšírenie akejsi imunity advokáta pôsobiť v pozícii agenta. Aké ďalšie profesie by nasledovali? Máme nedávne prípady korupcie v športe, vo futbale. Budú aj futbaloví funkcionári imunizovaní vo vzťahu k pôsobeniu v pozícii agenta? A aké ďalšie profesie budú nasledovať? V právnom štáte je navyše neprípustné – a teraz sa vyjadrím ku konkrétnemu prípadu, ktorý je mediálne známy –, aby zákonne získaný dôkaz v trestnom konaní, ktorý je jedným z dôkazov na odsúdenie páchateľa korupčného deliktu, bol v inom konaní, disciplinárnom konaní označený ako dôkaz získaný porušením zákona. Navyše, milé kolegyne, vážení kolegovia, justícia je uzavretý systém. Bez možnosti použitia inštitútu agenta bude odhaľovanie korupcie v justícii mimoriadne sťažené. Všetci to veľmi dobre vieme. Mnohí kritici Špeciálneho súdu a Úradu špeciálnej prokuratúry argumentovali, že nepotrebujeme špecializované justičné inštitúcie na korupčné delikty, pretože každý súd je schopný zákonne a spravodlivo rozhodnúť, pokiaľ orgány činné v trestnom konaní zadokumentujú také zákonné dôkazy, ktoré preukazujú korupčné správanie sa obvineného. Tí istí však väčšinou spochybňujú práve tie zákonné dôkazné prostriedky, ktoré sú jedinými efektívnymi pri preukázaní viny v prípade podozrenia z korupcie. Trochu mi to pripomína argument z Hlavy XXII. Vysoká miera korupcie, milé kolegyne, vážení kolegovia, oslabuje dôveru v štátne inštitúcie, vrátane justičných a policajných orgánov a podkopáva hodnoty, na ktorých je založená demokracia. Všetci občania si zaslúžia právny systém, ktorý dáva šancu všetkým, namiesto toho, aby chránil len úzke záujmy niekoľkých. Dovoľte mi na záver vyjadriť sa skôr laicky. Prípad, keď advokátka mala odvahu odhaliť korupciu svojho kolegu, je všeobecne známy. Tento kolega, koniec koncov, je aj stíhaný a bol na prvom stupni Špeciálnym súdom aj uznaný vinným. Za jej odvahu bola najskôr vylúčená z advokátskej komory tak, aby nemohla vykonávať svoje živobytie. Chápem, že život nie je rozprávka, ale rád by som bol, aby dobro a zlo bolo ľahko identifikovateľné aj v živote. Nie je to vždy tak. Ale v tomto prípade to je tak. Zlo spôsobil advokát, ktorý konal korupčne, ktorý chcel skorumpovať svoju kolegyňu, aby docielil zmenu výpovede jej klienta. Tento advokát ohrozil integritu a dôveryhodnosť celého súdneho systému. A postihnutá bola osoba, ktorá mala odvahu usvedčiť ho z takéhoto korupčného konania. A to by sa nemalo stávať. Nemali by sme mať také právne predpisy a takú judikatúru, kde preváži zlo nad dobrom. A preto som navrhol novelu zákona o advokácii, ktorá by tento anomálny stav mala odstrániť, a preto vás, milé kolegyne, vážení kolegovia, žiadam o podporu novely do druhého čítania. Ďakujem, pán predseda.