V. Veteška, podpredseda NR SR: (2005-03-18):
Pani poslankyňa, máte slovo. D. Štrofová, poslankyňa: Ďakujem, pán predsedajúci. Takže pokúsim sa naozaj rýchlo to dokončiť, ale predsa len dovoľte mi dopovedať to, čo mám v hlave. Skončila som pri Indii a Indonézii. V tomto materiáli opäť nie je zohľadnená jedna skutočnosť, skutočnosť cunami. Slovensko, myslím si, tiež svojím a dosť veľkým dielom prispelo k pomoci po tejto katastrofe, ktorá sa v tomto regióne udiala. A myslím si, že minimálne malo byť toto spomenuté buď pri týchto dvoch štátoch, alebo v záverečnej kapitole, ktorá hovorí o našej spolupráci v rámci humanitárnych organizácií Červeného kríža a podobne. Opäť tam vlastne vidno, že to bolo skôr do jesene a že tá zima už bola zabudnutá. Ostatné krajiny Ázie, 47. strana. Ja si myslím, že práve ešte tu je veľký potenciál, ktorý naša diplomacia nevyužíva, pričom by tak mala robiť, lebo keď hovoríme o štátoch, ako je Singapur a ďalšie, sú to, dá sa povedať, hospodárske tigre. A pokiaľ s týmito štátmi si nebudeme budovať do budúcna efektívnu spoluprácu, bude to veľká škoda aj pre naše hospodárstvo. Ďalej je štát na 49. strane, Irán. Takisto vidno, že naše ministerstvo zahraničných vecí udržiava kontakt s predstaviteľmi Iránu, takisto istá Hospodárska komisia zmiešaná slovensko-iránska spolupracuje, na otázkach bezpečnosti ale nie. A práve toto sú otázky dnes veľmi podstatné v rámci kontextu NATO a Európskej únie, ale aj celosvetovej bezpečnostnej politiky. A Slovensko istým spôsobom by mohlo tiež prispieť svojím dielom k tomuto. Nuž, blížim sa k záveru, na 82. strane, kde sa rozpráva o zahraničných Slovákoch. Je oveľa menej záujemcov, ktorí preukázali svoj záujem o získanie preukazu zahraničného Slováka. Svedčí to o tom, že sa mení doba, že sú tu nové trendy aj v rámci toho, že sme vstúpili do Európskej únie. Ale sú tu iné štáty, ktorých občania v zahraničí žijúci sú oveľa viac a silnejšie motivovaní, aby preukazovali svoju spolupatričnosť k svojmu štátu. Myslím tým napr. aj na maďarskú menšinu u nás a na Maďarsko, ako sa zaujíma o svojich zahraničných Maďarov. Tak si myslím, že možno by nám mohli byť vzorom, ako by sme sa my mohli zaujímať o zahraničných Slovákov. Jedna z vecí, ktorá je úplne na záver, ktorá ma potešila. Ale zároveň mám k nej aj otázku. Dozvedela som sa o lepšom zabezpečení sociálnom a dôchodkovom pre zamestnancov našej zahraničnej služby. Konečne po niekoľkoročnom snažení, a myslím si, že to už aj z minulého volebného obdobia sa prelína, toto snaženie sa premietlo do konkrétneho kroku. Ale stále mám pocit, že sa upravuje len kategória zahraničných zamestnancov, a nie ich manželiek. Treba povedať, že aj manželky alebo partneri, ktorí sprevádzajú našich diplomatov v ich službe, v ich práci v zahraničí, by mali byť tiež zohľadnení aj v sociálnom a dôchodkovom zabezpečení. A práve z tohto materiálu vyplýva, že na túto kategóriu sa pozabudlo. Preto na to sa chcem opýtať pána ministra, keby v krátkosti mi na to vedel dať odpoveď. Čiže ako celok keď to môžem zhodnotiť, chýba mi trošku viac intonácie na tú hospodársku dimenziu zahraničnej služby, ktorá je pre nás ako štát veľmi podstatná nielen v tom európskom, ale aj v medzinárodnom kontexte, lebo dnes, keď sa musíme v mnohom prispôsobiť našim kolegom v rámci Európskej únie, mali by sme vedieť využiť tie jednotlivé nitky, ktoré nás spájajú bilaterálne s jednotlivými štátmi. Toľko asi k mojim poznámkam. Ja osobne teda budem podporovať tento materiál. Ale bola by som rada, aby teda do budúcna niektoré tieto veci boli tiež zvážené a príp. dopracované. Zároveň takisto chcem vysloviť, tak ako povedal môj predrečník pán poslanec Banáš, patrilo by sa možno trošku viac spolupráce a koordinácie medzi vládou alebo rezortom a Národnou radou. Mnohokrát je to veľká škoda, že si nevieme vzájomne vymeniť a odovzdať informácie, ktoré sú hodnotné a ktoré by nám mohli pomôcť oveľa výraznejšie pokročiť a napredovať. Ďakujem za nepozornosť, páni kolegovia, a prajem príjemný deň.