Sabo, Michal, poslanec NR SR (2024-01-17):
Naviažem na kolegyňu Jaurovú v tomto krásnom teambuildingovom duchu. Vážený pán predsedajúci, ctené kolegyne, milí kolegovia, dobrý večer. A touto cestou si dovolím pozdraviť aj občanov a občianky Slovenskej republiky, ktorí a ktoré sledujú túto rozpravu, pretože my vieme, že sledujú a že sledujú pozorne, a my im, samozrejme, za to ďakujeme. Druhým týždňom v tomto ctenom pléne ako zástupcovia a zástupkyne opozície osamote diskutujeme o novele Trestného zákona, pričom počas predchádzajúcich rokovacích dní sme sa nielen koalícii, ale aj verejnosti snažili všetkými dostupnými spôsobmi a argumentmi vysvetliť, prečo skrátené legislatívne konanie v tomto prípade nielenže nie je dobrý nápad, ale ono to v celej svojej podstate, hĺbke a šírke a rozsahu je to nápad, ktorý sa absolútne nemal stať. Veď si len na úvod zrekapitulujme, že čo do tohto momentu o tejto novele vieme. Vieme, že táto novela bola napísaná konkrétnou partiou vyvolených. A to, že bola napísaná zjavne pre konkrétnu partiu vyvolených, rovnako očividne na základe ich konkrétnych a osobitých potrieb, pričom celé sa to nejako uťapkalo za zatvorenými dverami. Bolo to prísne strážené, aby to následne bez akejkoľvek predchádzajúcej odbornej či menej odbornej diskusie vláda schválila a rovno nám to sem priamou linkou poslala do parlamentu, a tu v pléne Národnej rady Slovenskej republiky, a nielen tu, sa zástupcovia koalície nestíhajú čudovať, že o akej predchádzajúcej diskusii tu stále dokolečka rozprávame, že dôrazne pripomíname potrebu riadneho legislatívneho konania pri jednom z najcitlivejších zákonov vôbec, to je naozaj prekvapivé. (Rečník gestom rúk naznačuje úvodzovky.) Ono je to v podstate nevídané, hej, že niečo takéto požadujeme, ako sme si včera večer vypočuli, dokonca je to, je to drzosť, čo si to vôbec dovoľujeme. Pravda? Aj napriek tomu, že počas rozpravy v tomto pléne bežne sedí hŕstka, aktuálne päť zástupcov koalície, a ktorí sa tvária väčšinou nezainteresovane. Jeden by si pomyslel, že nepočúvajú, lebo nemajú čas, lebo majú iné veci na práci, tak možno predsa len počúvajú, pretože začiatkom tohto týždňa nás zastihla pomerne nepripravených správa o tom, že predseda parlamentu, prezidentský kandidát samozvaný, prvý medzi rovnými, Peter Pellegrini sa stretol s ministrom spravodlivosti pánom Suskom a tiež s generálnym prokurátorom pánom Žilinkom. A následne sme sa, lebo aj to je nový trend, dozvedeli cez sociálne siete, že v novele Trestného zákona je ešte, citujem: „priestor na vylepšenie“. Ale no nie, fakt? Naozaj? Raketová veda, takéto zistenie. Sme naozaj v šoku, že k takémuto zásadnému uvedomeniu sa museli predchádzať týždne a týždne nášho neúnavného parlamentného boja, ktorý je podporený naozaj teraz už masovými protestmi na námestiach po celom Slovensku, zajtra sa pridá aj Praha, z čoho máme veľkú radosť, plus je to celé podporená, táto naša snaha aj petíciou na stránke www.zastavmeich.sk, ktorej podpora stále stúpa, a pod ňu sa už podpísalo takmer 80-tisíc ľudí, za čo tiež ďakujeme. Týchto ľudí spája volanie po zastavení tohto nebezpečného procesu. Títo ľudia odmietajú útoky na právny štát, ktorý jednoznačne musí byť v demokratickej krajine nedotknuteľný. A títo konkrétni ľudia preto žiadajú vládu Slovenskej republiky, aby stiahla návrhy zákona, ktorými chce zrušiť Úrad špeciálnej prokuratúry alebo aj znižovať trestné sadzby nielen, ale, samozrejme, aj za korupčnú trestnú činnosť. Preto hnutie Progresívne Slovensko opätovne verejne vyzvalo Petra Pellegriniho, aby skrátený legislatívny proces okamžite zastavil a aby stiahol promafiánsky balíček z rokovania tohto parlamentu. Sme totižto presvedčení a presvedčené, že ak vláda chce skutočnú diskusiu o rozumnej zmene v trestnom práve, má použiť riadny legislatívny proces, pretože na to bol vymyslený. Práve tento proces je určený na odstránenie maxima možných nedostatkov a chýb a, samozrejme, tento proces je určený tiež na to, aby návrh mohli slobodne a adekvátne svojej odbornosti, okrem ministra spravodlivosti a generálneho prokurátora pripomienkovať aj ďalšie nezávislé inštitúcie a odborné organizácie. Koniec-koncov spomínaný Peter Pellegrini v minulosti opakovane kritizoval nadužívanie skráteného legislatívneho konania. „Je to krivenie celého legislatívneho procesu a hlavne jeho predvídateľnosti, povedal v decembri 2021 pre televíziu TA3. Ešte raz a pomaly, aby sme to mohli spoločne v tomto priateľskom kruku... kruhu precítiť, citát Petra Pellegriniho o skrátenom legislatívnom konaní: „Je to krivenie celého legislatívneho procesu a hlavne jeho predvídateľnosti.“ Toto platilo v decembri 2021. A ja sa pýtam, že dnes to už neplatí, pán predseda? Žijeme novú dobu, novú dobu legislatívnu? Mimochodom, keď už sme pri tomto, tak to porovnanie, roky, medzi rokmi, čísla naozaj nepustia. Súčasná vláda za necelé tri mesiace predložila do parlamentu 15 vládnych návrhov v skrátenom legislatívnom konaní. Iba pre porovnanie, za celý rok 2020 bolo v skrátenom legislatívnom konaní schválených 20 zákonov, 15 za tri mesiace verzus 20 za rok. To je údaj, ktorý mi poskytol na požiadanie Parlamentný inštitút. Pozrime sa, čo si táto vládna koalícia na tému skrátených legislatívnych konaní napísala vo svojom východiskovom dokumente, plus následne si to v tomto pléne, samozrejme, aj odobrila. V programovom vyhlásení si dala vláda predsavzatie presadiť, citujem opäť – „návrat ku štandardnému politickému prostrediu demokratickej spoločnosti“. Aktuálne sa nachádzame v pokročilom štádiu 6. schôdze tejto Národnej rady a štandardné politické prostredie demokratickej spoločnosti zjavne dodnes deň nedostalo pozvánku, aby sa pripojilo, pretože stále absentuje, pohrešuje sa, nedostavilo sa, je neprítomné. Namiesto toho my opoziční poslanci a poslankyne tu opakovane hovoríme o tom, čo štandardný legislatívny proces obnáša, a hovoríme to aj z našich vlastných minulých skúseností, pretože keď Progresívne Slovensko bolo mimoparlamentnou stranou, veľa z nás pôsobilo v rôznych mimovládnych organizáciách alebo v štátnej správe. Vtedy sme boli priamo pri tom, ako sa predkladané návrhy zákonov vylepšovali na svoju najlepšiu možnú verziu a to ešte predtým, ako boli zaslané Národnej rade na schvaľovanie, tak aby Národná rada neschvaľovala niečo, čo následne musí opravovať a zažívať tak hanbu v priamom prenose pred celým Slovenskom, viď príklad zo včerajšieho večera v tomto pléne. Opakovane pripomíname, že skrátené legislatívne konanie je podľa zákona o rokovacom poriadku akceptovateľné iba v troch konkrétnych situáciách. Aké sú teda zákonné dôvody na skrátené legislatívne konanie? Je to hrozna značných hospodárskych škôd, je to ohrozenie bezpečnosti, ale je to tiež ohrozenie základných ľudských práv a slobôd. Poďme si rozobrať tieto situácie jedno po druhej a povedzme tak, ako je. Skutočnosť je taká, že hrozba značných hospodárskych škôd sa môže zvýšiť práve prijatím tejto novely, pretože tak, ako je predložená, je nielen generálnou amnestiou pre tresty minulé, ale je priam povolenkou pre prečiny budúce. Napríklad chce dať zelenú devastovaniu životného prostredie, pytliactvu, znečisťovaniu vôd a ovzdušia. A toto prichádza pri plnom vedomí, že Slovenská republika má enormný problém s kvalitou, resp. s nekvalitou svojho ovzdušia. A to presa musí vedieť aj táto vládna garnitúra, keďže tento problém tu pretrváva takmer dve desaťročia a dodnes nie je adekvátne riešený. V tomto prípade sa rozhodne nedá použiť ten obligátny alibizmus, ktorý tu často počúvame, kde ste boli posledné tri roky, pretože žaloba Európskej komisie voči Slovenskej republike za nedostatočnú ochranu ovzdušia je za roky 2005 až 2019, čiže takmer jedna k jednej kopíruje roky predchádzajúcich vlád strany SMER – sociálna demokracia. Vzhľadom na to, že žijeme v krajine, v ktorej nám na respiračné a kardiovaskulárne ochorenia v dôsledku zlej kvality ovzdušia zomiera približne 5-tisíc ľudí každý jeden rok. Predčasne 5-tisíc úmrtí. Primerané by bolo tresty za environmentálnu kriminalitu sprísňovať, a nie uvoľňovať. Tento návrh v skrátenom legislatívnom konaní je však protichodný. Úprava rozsahu škôd pri porušení ochrany ovzdušia konkrétne hovorí, že o trestný čin má po novom ísť, až keď škoda dosiahne 350-tisíc eur, pričom doteraz to bolo iba 26-tisíc. Tá úmernosť, resp. neúmernosť z 26-tisíc na 350-tisíc eur, to je škandalózne. Pôvodcom celonárodného znečistenie jednými prachovými časticami je doprava, je to neefektívne vykurovanie domov, budov aj štátnych budov a tieto sú dôvodom takmer 80 % znečisteného ovzdušia na Slovensku. Prečo o tom rozprávam? Pretože práve na čisté životné prostredie je základným ľudským právom. Čiže keď teda konečne dozrel čas na to, aby sme sa rozprávali o masívnom porušovaní ľudských práv, kde treba konať rýchlo, pretože včera bolo neskoro, tak tu to máme, dámy a páni, o tomto masívnom porušovaní ľudských práv by sme tu mali práve teraz v tomto pléne rozprávať kolegyne a kolegovia. Ale nerozprávame sa. Namiesto toho sme na jednom zo zasadnutí výboru pre pôdohospodárstvo a životné prostredie od ministra životného prostredia a vicepremiéra tejto vlády pána Tarabu verejne a na záznam, je to dohľadateľné, sme sa dozvedeli, že za znečistené ovzdušie na Slovensku môžu Rómovia a Rómky. A teda pôvodcom celého problému je konkrétne to, že spaľujú plasty. Ja sa pýtam, je to inštitucionalizovaný rasizmus? (Krátka pauza.) Je. Vitajte na Slovensku. Ďalším zákonným dôvodom pre skrátené legislatívne konanie je ohrozenie bezpečnosti, no aj tu platí, že ohrozením bezpečnosti môže byť práve prijatie tejto novely, tak ako bola predložená. Tento návrh doslova a do písmena vysiela signál, že kriminalita, krádeže a vandalizmus budú v tejto krajine rešpektovanými disciplínami, priam sa volá po tom, aby tu ľudia prekračovali všetky medze. Veď sa len opäť vráťme k tomu, o čom tu rozprávame tak pravidelne. Zmeny hraníc škody, malá škoda z 266 na 700, väčšia škoda z 2 660 rovno na 35-tisíc, značke na... značná škoda z 26 600 na 350-tisíc a škoda veľkého rozsahu zo 133-tisíc na 700-tisíc eur. A všetko je tam, v tomto je povedané, kolegovia, kolegyne, všetko. Nad všetkým sa tu budú privierať oči, ako nad krádežami bicyklov, tak aj nad kom... korupciou najväčšieho rangu, skrátka toto bude krajina zasľúbená pre kriminálnikov. Čo si myslíte, čo sa stane, keď za krádež auta bude iba podmienka? Veď len poďme tipovať normálne po prirodzenej logike, ako sa to celé môže skončiť. Bude krádeží viac, alebo bude krádeží menej? Zlodeji a pytliaci v tomto momente, aj ako toto celé počúvajú, sa štartujú a nevedia sa dočkať. Dámy a páni, premiér Fico sa pred nedávnom nechal počuť, že nejaké protekčné politické decká tu vyrušujú nepodstatnými témami. Tak sa teda poďme rozprávať o tom, o čom rozpráva aj on sám. Robert Fico, novoobjavený bojovník za ľudské práva. Aleluja! Práve ohrozenie základných ľudských práv a slobôd je totižto tretím, posledným dôvodom pre skrátené legislatívne konanie, tak sa pýtam, je ohrozením základných ľudských práv a slobôd, keď premiér tejto krajiny ľudí delí na normálnych a na tých druhých, tak ako to robil napríklad včera na stretnutí s, so svojím kamarátom Viktorom Orbánom, o tom môžeme diskutovať, pokojne, alebo je ohrozením základných ľudských práv a slobôd, keď táto koalícia kastuje ľudí tejto krajiny na občanov a občianky prvej kategórie a druhej kategórie? Aj o tom môžeme diskutovať niekedy nabudúce, pretože o tom nie je tento návrh. Táto koalícia, resp. najmä premiér Fico systematicky tu vytvára jednu veľkú dymovú clonu, keď rozpráva o tom, že špeciálna prokuratúra masívne porušuje ľudské práva. Pardon. (Rečník sa napil vody z pohára.) Práve toto je kľúčovým argumentom, prečo ju treba zrušiť, a takto koalícia vysvetľuje aj to, prečo zmeny musia teda prijať expresne rýchlo. Úprimne, mne príde celé toto opieranie sa o ľudské práva zo strany koalície viac než cynické, špeciálne po tom, ako sme sa v pondelok dozvedeli závery vyšetrovania streľby na Zámockej ulici. Tie totižto potvrdili, že išlo o pripravovaný a dôsledne premyslený zločin z nenávisti, ktorý bol namierený voči LGBTI+ ľuďom. Bol to útok na menšinu, ktorej základné ľudské práva sú tu nielenže systematicky pošliapané, ale queer komunita je aj podlo zneužívaná na vytĺkanie politických bodov. Nevinná smrť, resp. pomenujme to tak, ako to je alebo ako to bolo, pravými slovami, chladnokrvná poprava Juraja a Matúša bola spôsobená teroristickým útokom. Táto udalosť na naozaj nanosekundu v tom veľkom časovom rámci zarezonovala spoločnosťou. Aj sa na chvíľu zdalo, že sa niečo môže zmeniť. Queer komunita zrozumiteľne spísala svoje požiadavky na vládu, môžeme ich pokojne tak nazvať aktuálne, že požiadavkami na lepší, pokojnejší a bezpečnejší život, minulá vláda tieto požiadavky odignorovala a táto vláda, táto vláda nemá čas, pretože predsa rieši lepší, pokojnejší a bezpečnejší život pre svojich ľudí. Queer komunita je pre vládu SMER-u, HLAS-u a SNS v hľadáčiku opäť z tých najhorších možných dôvodov. Táto vláda chce okrem iného obmedziť financovanie aktivít na zlepšenie verejného povedomia o prijatí a o rešpekte. Ministerka kultúry Martina Šimkovičová napríklad verejne bagatelizuje a zosmiešňuje vzdelávacke... vzdelávacie a kultúrne aktivity občianskeho združenia Saplinq, pritom táto organizácia, sú to priatelia, takže stojím si za tým, čo poviem, nielenže pre queer ľudí vytvára bezpečné prostredie, tak ako mnohé ďalšie organizácie mimovládne zastupuje štát tam, kde štát dlhodobo a flagrantne zlyháva. Žiaľ, Martina Šimkovičová včera zašla ešte ďalej, keď tým najprimitívnejším a najviac manipulujúcim spôsobom zneužila facebook ministerstva kultúry, aby v duchu toľko proklamovanej novej politickej kultúry šírila nenávisť proti queer komunite. Našťastie slovenská LGBTI+ komunita, ale aj slovenská kultúrna obec sú vo svojej podstate odolné, družné, mimoriadne odhodlané a nápadité, a práve to sú predpoklady, ktoré ich predurčujú k tomu, aby napokon vyhrali nad inštitucionalizovom... nad inštitucionalizovanou homofóbiou a transfóbiou. Vážené kolegyne, vážení kolegovia, keď som v úvode spomínal, že dianie v tomto parlamente je ostro sledované, tak neviem, ako vás, ale mňa sa denne dosť výrazný počet ľudí pýta cez emailové správy alebo cez sociálne médiá, že kedy už konečne začneme v tomto pléne robiť niečo v prospech ľudí, asi aj vám chodia tie správy, v prospech občanov a občianok Slovenskej republiky, ktorí aj dnes ráno vstali, išli do práce aj tam podali nejaký výkon, boli i duchom, aj fyzicky prítomní, čo sa nedá povedať o tejto strane pléna (rečník použil gesto ľavej ruky), pretože v tomto pléne zástupcovia a zástupkyne koalície buď nie sú, alebo držia bobríka mlčanlivosti, tak si zodpovedzme otázku, že kedy už v tomto pléne začneme naozaj robiť niečo pre, pre ľudí, čo im pomôže. Bude to vtedy, v tom momente, keď údajná proklamovaná sociálnodemokratická vláda začne robiť niečo sociálnodemokratické, keď napríklad sa na rad dostane inkluzívne vzdelávanie v našich školách alebo zvyšovanie bezpečnosti a odolnosti voči extrémom počasia, ktoré sú spôsobené meniacou sa klímou, lebo tie sú skutočným ohrozením životov a majetkov? Prípadne keď príde na rad skutočne bezbariérová dostupnosť zdravotnej starostlivosti o duševné zdravie, ktoré volá o pomoc a už viac to kritické byť nemôže? Alebo keď príde na rad dôstojná a rešpektujúca starostlivosť o tehotné ženy, pretože pôrodníctvo by v zdravej a dobre fungujúcej krajine malo byť základným pilierom dobrého zdravotného stavu celej spoločnosti? Prečo tieto témy spomínam? Pretože aj v nich na Slovensku sú systémovo porušované základné ľudské práva, a to nie v prípade desiatok vyvolených, ale v prípade státisícov Sloveniek a Slovákov, ktorí, bohužiaľ, majú tú smolu, že sa narodili tak, že nie sú smerácki „naši ľudia“. Na záver, keď som rozmýšľal, že ako ukončiť toto svoje, svoje rozprávanie, tak som si spomenul na ten slávny Ficov citát, keď ho zastihli na tom poli, tak ako ukončiť alebo najlepšie vystihnúť túto situáciu, asi tak, že nerušte, tu sme pri Gašparoch, Kováčikoch, Koščoch, Bödöroch, Kvietikoch, Kažimíroch, Výbohoch, Brheloch, Kaľavských a mnohých, mnohých ďalších. Ďakujem za vašu pozornosť. (Potlesk.)