M. Číž, podpredseda NR SR: (2009-06-18):
Takže v zásade s myšlienkou áno, ale spôsobom nie. Boli sme presvedčení už vtedy a myslím si, že je to preukázateľné z našich vystúpení, dajú sa vytiahnuť, že treba hľadať iné spôsoby v rámci štandardnej formy súdnictva. To znamená, nejaká forma špeciálnych senátov alebo iných foriem, dostatočne vybavené, kde treba, samozrejme, zvládnuť dôsledne kompetenčnú diskusiu, ktoré typy konaní a ktoré typy personálnych daností budú určujúce preto, aby sa  tým takéto senáty zaoberali. Lebo je nepochybné, že vtedy osobitne na okresných súdoch, predsa sudkyňa s dvomi deťmi, s tromi vo Veľkom Krtíši, pokiaľ mala súdiť mafiána, tak objektívne nebolo vytvorené prostredie pre to, aby mohlo dôjsť ku korektným záverom. Rovnako polícia bola rôznym spôsobom kontaminovaná. Veď to boli obdobia, keď policajti páchali veľmi závažné trestné činy, ba až niekedy vraždy, bohužiaľ, aj také niečo sa stalo. Čiže, na jednej strane Špeciálny súd alebo špeciálna forma organizácie časti justičnej moci na to, aby bolo efektívna a bola schopná objektívne uzavrieť komplikované kriminálne prípady, zvlášť také, kde sa dalo predpokladať, že dotknuté osoby boli hmotne mimoriadne zabezpečené a mohli pracovať s nadštandardným množstvom finančných prostriedkov pre zabezpečenie svojho záujmu. Pokiaľ si niektorí pamätajú z toho obdobia, veď ja som tu v podstate, podstatnú časť môjho vystúpenia tvorilo stanovisko Súdnej rady v čase, keď ste boli, vážení opoziční kolegovia, vo vláde. A to stanovisko Súdnej rady bolo jednoznačné negatívne. Pozrite sa na to, ja som čerpal vo svojom vystúpení 90 % z tohto stanoviska. Iná situácia. Vláda zaujala stanovisko, ako sme zostavili vládu my. Nepochybne bol problém okolo osobitného, okolo tohto Špeciálneho súdu, bolo známe stanovisko nášho koaličného partnera. Vláda povedala, prehodnotíme ten stav, nepristúpime k zrušeniu Osobitného súdu. Súd fungoval doteraz s tým, že budeme rešpektovať výsledky Ústavného súdu. Vznikla situácia, ktorá vznikla. Opäť hľadáme korektné riešenie. Ja si dovolím osobne povedať, ja súhlasím s 90-percentami toho, čo povedal pán predseda Mečiar tu a líšim sa iba v niektorých záveroch z tých okolností, o ktorých hovoril a v niektorých interpretáciách niektorých faktov. Základný problém je, že medzitým ten Ústavný súd nepotvrdil politické obavy, ktoré sme my mali, vážené pani kolegyne, kolegovia, že ten Ústavný súd bude slúžiť na našu diskreditáciu. Mali sme vtedy veľmi zlé skúsenosti so spôsobom politického boja. Jediné, čo ma teší na vašej argumentácii, je to, že vy sa cítite a veľmi dobre to cítite a nebojíte sa, že by niekto z vládnej koalície zneužíval Ústavný súd na vašu diskreditáciu. Nepochybne, aby toto nebol útočný argument, chcem tým povedať, je to dobré, že na Slovensku máme tento pocit, že dneska už vieme a vieme akceptovať, že štátne orgány sa už iba veľmi ťažko dajú zneužiť na osobnú diskreditáciu, na bezprostredný politický boj. Čiže toto sú pohľady, kde sa pozrieme na Ústavný súd, kde cítime, že dneska napriek tomu, že aj v spoločnosti sa mení dramaticky situácia, včera sme počúvali od premiéra štatistiky súdne, veď dramaticky sa znížil počet vrážd, dramaticky sa znižuje počet lúpeží, dramaticky sa znižuje počet trestných činov voči zdraviu, voči životu. No tak za týchto okolností pravdepodobne asi prichádza čas aj pre štandardizáciu justície. Ale som presvedčený, že osobitne v niektorých trestných paragrafoch, ktoré sú, ktoré sú potom v kompetencii tohto súdu a osobitne rozbehnuté procesy, ktoré sú, tak jednoducho ešte špecifické formy organizácie justície si vyžadujú. Preto sme aj podporili súd, kde jeho zriadenie bolo mimochodom dosť drahé. V Pezinku sa vytvárali  senáty, prvé nominácie sudcov, páni kolegovia, u nás vzbudzovali vážne obavy, ktoré tam boli. Dneska, pokiaľ obavy nie sú a nekonštruujete žiadne výhrady voči sudcom tohto súdu špeciálneho, veľmi nás to teší a som presvedčený, že to je veľké pozitívum pre budúcnosť. Takže bolo treba vytvoriť kontinuitu. Tak sme povedali, treba zachrániť minimálne na jedno, dve volebné obdobia si vieme predstaviť, že to je špecializovaný súd osobitne pre organizovaný zločin, ale aj pre trestné činy či ústavných činiteľov, či iných verejne činných osôb a podobne, a celý ten kompetenčný rámec, že je akceptovateľný, a preto sa teraz snažíme, aby sme takýto orgán vytvorili. Ale v žiadnom prípade, vážení kolegovia, nemôžeme súhlasiť s nejakým ústavným zákonom, o ktorom tu hovoria kolegovia, pre ktorý my máme vytvárať Ústavný súd. Tie špecializované súdy, stačí sa pozrieť na ich históriu. Veď v Taliansku vznikol špeciálny súd potom, čo vraždili sudcov, čo vraždili najvyššieho sudcu, ktorý bol Falcone, či ako sa volal, ktorý bol na Sicílii určený na to, aby tam urobil poriadok. Takže to je dramatická situácia, v ktorej teraz žijeme. To znamená, ja by som v mojej... A na druhej strane, čo si myslíme o Špeciálnom súde, o Taliansku? No, že to je krajina, v ktorej minimálne nadštandardným spôsobom ako v iných krajinách bujnie zločin. Preto ja ako občan Slovenskej republiky nechcem, aby moja krajina bola v Európe demonštrovaná tak, že ja potrebujem osobitnú justičnú organizáciu len preto, že potrebujem ukázať, že tu mám strašné formy organizovaného zločinu, ktoré sa dramaticky líšia od iných krajín. Povedzme si úprimne, ani v jednej z krajín, pokiaľ ja viem, transformujúcich sa, nie je takýto orgán. To znamená, pokiaľ je, robme ho opatrne, robme ho korektne a vždycky rozmýšľajme nad celým radom orgánov, ktoré sú v tomto smere činné. Nemá predsa logiku robiť špeciálny súd v základnom stupni, ale potom Najvyšší súd nechať v tej podobe, v ktorej bol. Páni, veď viete veľmi dobre, že najväčšie ataky na tento súd boli z justičného prostredia a práve z prostredia Najvyššieho súdu. Ja osobne som zaznamenal 3, 4  návštevy, kde dramaticky poukazovali, že on má tie isté riziká, tú istú prácu, ktorú robí ten špeciálny sudca, ale pritom má o polovicu a o viac menej peňazí. Stanoviská významnej funkcionárky jedných z podpredsedov Najvyššieho súdu boli prezentované rovnako, ako aj závery odborovej organizácie alebo niečo podobné, záujmovej organizácie, aby som to presnejšie povedal, sudcov na mojom prijatí. Tak, či to tak je, alebo nie je, prosím, posúďme. Len zvažujeme teda túto otázku. To znamená, 90 % vecí, ktoré sa vyčítali Špeciálnemu súdu, Špecializovaný trestný súd dáva do náležitého stavu. Som naozaj presvedčený a zvlášť po rozsudkoch, aj pre pani kolegyňu Tothovú, ktorej vystúpenie si vážim, nemám k nemu žiadnu výhradu, to, čo povedala, podľa môjho názoru bolo relevantné. Napriek tomu v tej normálnej justícii je veľké množstvo osobitne na základnom stupni veľmi zvláštnych rozsudkov, kde sa prerušujú väzby, kde sa zastavuje trestné konanie rôznym spôsobom. Máme za sebou rôzne typy, že dneska pomaly Transpetrol nepatrí štátu a tak ďalej, aj keď hovorím, že toto nerieši tento trestný súd, ale tým chcem povedať, že v istých formách ochrany verejného záujmu rôzneho typu potrebujeme istý typ takého súdnictva, kde naozaj existuje zvýšený kvalifikovaný predpoklad, zvýšené materiálne podmienky pre to, aby sme mohli dostať dobré riešenie z takéhoto súdu. Takže toto je náš pohľad k tomu. Sme presvedčení, že osobitný súd, ani špecializovaný súd nemá byť trvalou súčasťou justičnej organizácie na Slovensku. Má byť dovtedy, pokiaľ je preukázateľné opatrenie, situácia, že sa nevieme ešte vysporiadať s niektorými zásadnými otázkami. A integrálnou súčasťou zriadenia takéhoto súdu musí byť aj naďalej posilňovanie etických a iných kritérií činnosti a justičných orgánov, ale nielen nich, samozrejme, aj u orgánov polície a prípadne iných účastníkov, ktorí sa zúčastňujú na trestnom procese, aby sme čo najskôr mohli štandardizovať stav. Takže špecializovaný súd môže byť aj neskôr, ale potom naozaj by prichádzali do úvahy špecializované trestné senáty a podobné formy úvah pri organizovaní justície, aby sme naozaj vedeli zvládať tie typy, tie typy trestnej činnosti a tých aktérov trestnej činnosti, aby výsledky boli účinné. Takže snáď iba toľkoto. K tomu poslednému problému, ktorý sa objavil k návrhu pána kolegu Pašku. Na jednej strane rozumieme tomuto návrhu, pretože tento návrh má istú logiku. Pokiaľ nemáme dve osobitné prokuratúry, v takom prípade potom pravdepodobne vrchný šéf, ktorý má podriadeného, voči ktorému nemá plnohodnotné riadiace oprávnenia, môže mať problémy. Ak je to ale toto sui generis situácia, pravdepodobne tento problém treba posúdiť a bolo by dobré, keby sme sa ním zaoberali pri niektorej z najbližších prípadne noviel zákona o prokuratúre, aby sme tieto veci dočistili. Myslím si, že ešte chvíľu by bolo dobré, keby existovala k tomu aj verejná diskusia, prípadne odborná diskusia, aby sme našli dobré riešenia. A tretí výrazný moment je, pokiaľ tu demonštrujú vážení kolegovia z opozície, že tento návrh by mal nejakým spôsobom skomplikovať potom znenie celého zákona, nie celkom rozumiem tomuto názoru. Ale pripravili sme ho nejakým spôsobom, rešpektovali, budeme sa ním zaoberať. Myslím si, že ten špecializovaný zákon aj v tejto podobe je realizovateľný, môže byť funkčný, myslím si, že v tejto podobe vie byť v súlade aj s budúcim, čiastočne predpokladaným už konkrétnym znením rozhodnutia Ústavného súdu a že v konečnom dôsledku nemusí byť ešte konečným. Je možné, aby naďalej pokračovala tak odborná diskusia, tak vedecká diskusia, že sa ešte v prípade môžeme potom pri cizelovaní jednotlivých inštitútov, s ktorými pracuje tento zákon, k nim vrátiť. Veľmi pekne vám ďakujem za pozornosť. (Potlesk.)