Lengvarský, Vladimír, minister zdravotníctva SR (2022-10-04):
Ďakujem pekne. Vážený pán predsedajúci, nezvyknem ja dlho rozprávať, ale pri niektorých bodoch sa zastavím. So všetkým, čo tu bolo povedané plne súhlasím a v prípade pána doktora Baláža, pána doktora Valockého, takisto pána doktora Urbana, tým, že tu bolo jasne povedané, že problém sa desiatky rokov neriešil, tak bola povedaná dôsledok, ale aj príčina. Takže k tomu asi toľko. Samozrejme, že s požiadavkami, ktoré má LOZ, a to hovorím už niekoľko mesiacov, plne nesúhlasíme, dokonca niektoré z nich už boli predtým riešené a myslím si, že kolegovia z LOZ-u dostali aj pomerne presný itinerár, ako sa tie požiadavky budú plniť, kedy sa budú plniť. Samozrejme, že sú veci, ktoré vieme zmeniť rýchlo, ale niektoré vyžadujú aj legislatívu, ktorá má svoje pravidlá a vyžaduje čas. Samozrejme, že sa tu môžeme baviť o výškach, o koeficientoch a prečo nedať lekárom, ja by som bol prvý za to, aby sme dali tým lekárom viac a všetkým zdravotníckym pracovníkom, ale pokiaľ sa dobre pamätáme, tak boli riešení najprv lekári, potom to boli sestry za rôznych nepríjemných situácií, ktoré ja plne chápem, ale snažili sme sa pristúpiť k tomuto zákonu tak, aby sme vyriešili všetkých zdravotníckych pracovníkov, aby sme konečne splnili to, čo bolo podpísané v roku 2011, a to je zohľadnenie rokov praxe. Takže záväzok z roku 2011 bude splnený dnes, pokiaľ sa zákon schváli a, samozrejme, u tých lekárov za špecializáciou je to to na diskusiu, ktorá bola vedená veľmi dlho. Boli vykonané desiatky, stovky prepočtov a, samozrejme, sú otázky, prečo iba 20 rokov a tak ďalej. Tak si treba to povedať v absolútnych číslach. Lekár, ktorý má 20 rokov praxe, sa dostane okamžite na koeficient 2,5. Prijatím zákona lekár s 20-ročnou praxou je na koeficiente 2,5, takže áno, mohli sme tie, mohli sme tie časy naťahovať, tak ako to majú v Českej republike, kde sa zvyšujú platy po dvoch až piatich rokoch až do 32 rokov praxe. My sme to chceli spraviť tak, aby sme okamžite stabilizovali všetkých lekárov, ktorí tu sú, navýšením koeficientu o 0,01 za každý rok za prvých 20 rokov. Takže je to otázka filozofického prístupu a, samozrejme, aj možnosti rozpočtu. Po druhé k tejto otázke. Ambulantní pracovníci, ktorí teda, samozrejme, tiež vykonávajú zdravotnú starostlivosť, my to plne rešpektujeme, majú iný zdroj financovania. Nemôžme ambulantným lekárom a ich personálom zvýšiť platy zákonom, ale takisto ako to je aj v iných, pri iných zdravotníckych pracovníkov a iných poskytovateľoch, jedine navýšením peňazí v rozpočte pre ambulantný sektor. Ja plne súhlasím s tým, že Česká republika má vyššiu platbu za poistencom štátu, pritom sa to dá riešiť iným spôsobom. Platba za poistenca štátu je iba jednou z možných technikálií, ako dostať peniaze do rozpočtu. Ďalšie je percento HDP a tak ďalej a tak ďalej. Môžme sa baviť v rôznych prístupoch pri, pri konštruovaní rozpočtu, ale tie koeficienty, ktoré sú v návrhu tohto zákona, sú s porovnaní s Českou republikou vyššie, lebo sa bavíme o základnej zložke mzdy. Nesmieme zabudnúť, že sú tam ešte príplatky za víkendovú prácu, prácu nadčas a tak ďalej a tak ďalej, v noci a podobne. Musíme sa baviť o tom, že ani tá základná zložka mzdy v Českej republike nie už je nie vyššia ako u nás. Dokonca je nižšia, ale ten stav, ktorý tam je, že vlastne každý rok tam priteká v prepočte na obyvateľstvo do systému 1 miliarda viac, umožňuje, po prvé, investičné akcie, po druhé, motiváciu personálu, myslím teda po finančnej stránke. Sú aj iné motivačné faktory, a to si tu asi nemusíme rozoberať. Takže to, že sú nejaké koeficienty v zákone neznamená, že to je konečný plat toho lekára. My musíme ten rozpočet na budúci rok zostaviť tak, aby nemocnice mali dostatok svojich finančných zdrojov na to, aby tie, aby či špecialistu alebo akýkoľvek iný zdravotnícky pracovník, ktorý ten ich manažment uzná za vhodné odmeniť aj nad tento zákonný limit a, samozrejme, padlo tu niekoľko ďalších vecí, ktoré nechcem úplne dopodrobna rozoberať. Myslím, že sa na tom zhodneme všetci, že to zdravotníctvo nie je v dobrej forme, a ja som nikdy nepovedal, pán doktor Urban, že výpovede neovplyvnia poskytovanie zdravotnej starostlivosti. Samozrejme, ovplyvnia, pokiaľ teda budú naďalej platiť, takže o tom nikto nepochybuje, že skrátka pokiaľ bude v systéme o dvetisíc lekárov menej, tak to poskytovanie nebude fungovať tak, ako funguje teraz. To je asi jasné. No a na záver, samozrejme, pár slov o DRG. Áno, DRG je ďalší spôsob, ako povedať, že, áno, tento výkon stojí toľko. Musí byť dobre urobený, a to je súčasťou tiež tých rokovaní s LOZ-om a oni to chápu. 1. 1. 2023 začne pilotná prevádzka a 1. 1. 2024 ostrá prevádzka. Samozrejme, základný problém je ten, že tu dlhodobo sa do zdravotníctva neinvestovalo, dlhodobo zaostávame, či vo vybavenosti nemocníc, ktorá je tiež motivačným faktorom v tom, že lekári po škole u nás neostávajú. Vyprodukujeme ročne tisíc lekárov. Tisíc. Samozrejme, to z nich je asi 30 % zahraničných študentov toho času a tie kapacity máme na tisíc ročne. Problém je v tom, že oni, ako bolo tu správne povedané, idú niekde inde a nie iba ten plat je motivačný faktor. Aj stav nemocníc, možnosť odborného rastu a tak ďalej a tak ďalej, plus ďalšie veci sa snažíme teraz meniť, ale ten niekoľko desaťročný deficit tu nevieme dobehnúť za rok. Takže tento návrh zákona dáva základ na to, aby ten motivačný faktor platový sa, podotýkam u všetkých zdravotníckych pracovníkov, zlepšil, nie iba u lekárov alebo u sestier, ale u všetkých. A po druhé, samozrejme, musím hľadať spôsoby, ako dostať do systému tú miliardu viac ročne, aby sme mohli ten dlh začať splácať, a to zdravotníctvo dostať tam, kde ho všetci chceme vidieť. Ale to nebude otázka ani jedného roku, 20 rokov sa nedá dobehnúť za rok, ani za dva. Ďakujem pekne.