Kažimír, Peter, podpredseda vlády a minister financií SR (2014-12-03):
Ďakujem. Ďakujem, pán podpredseda, za slovo. Tak prišli sme na koniec cesty. Tentokrát to ani tak dlho netrvalo. Myslím si, že je to nejakých 14 a pol hodiny, do 15 hodín rozpravy, oproti minulému roku tuším o polovicu, skoro o polovicu menej. Ale v každom prípade ja ďakujem za kultivovanosť tejto rozpravy a ďakujem za každý jeden príspevok, či bol v rozprave, či v písomnej alebo ústnej časti rozpravy, alebo aj v oblasti faktických pripomienok. Ďakujem aj mojim niekoľkým kolegom ministrom, ktorí sa takisto vyjadrili a prišli v podstate kľúčovo podporiť pozmeňovacie návrhy, ktoré boli prijaté na jednotlivých výboroch Národnej rady. Ja si naozaj oceňujem v zásade slušnosť tejto rozpravy, pretože myslím si, že bolo to rôzne. Bolo to buď zo všeobecných pohľadov vo vzťahu ľudí, ktorí sa verejným financiám venujú roky, či už z hľadiska akademického, akademickej pôdy, alebo praktickej politiky, ale aj príspevky, ktoré smerovali k jednotlivým kapitolám a k jednotlivým oblastiam života. A myslím si, že výsledkom takej debaty musí byť to, že nikdy nie je koniec práce na tom, ako zlepšovať verejné financie, ako zlepšovať parametre kvality života na Slovensku, a musím povedať, že vnímam tu aj taký vnútorný paradox, pretože od ľudí, ktorí sa venujú z hľadiska politiky verejných financií, samozrejme, ide o taký ten komplexný pohľad a o to, o dosiahnutie takých tých parametrov, ktorým ľudia, ktorí zodpovedajú za verejné financie, rozumejú, to ide o dlhodobú udržateľnosť, o transparentnosť, o efektívnosť. Ale, samozrejme, zaznievali tu aj prekvapenia, respektíve ponosy na to, že máme perinu, spod ktorej nám trčia nohy, a to ja potvrdzujem, máme takú stále perinu, ale musím vám pripomenúť, že táto krajina naozaj nikdy nehospodárila ani čo len s vyrovnaným rozpočtom a že k tomuto cieľu jednoznačne smerujeme. A smerujeme k nemu nielen preto, že sme sa na tom dohodli v skupine krajín eurozóny a že je to vlastne poučenie z období, krízového obdobia v roku 2009, 2010, 2011 a v podstate až dodnes máme stále, nesieme znaky krízy a kľúčovo tie pozostatky sú viditeľné na trhu práce. Takže nielen preto, že sme sa rozhodli ísť touto cestou, ale pretože tomu aj veríme, že vyrovnané hospodárenie tých základných funkcií štátu je správne práve preto, aby sme potom prípadné prebytky alebo prípadný fiškálny priestor, ktorý, odborne sa to volá fiškálny priestor, mohli použiť potom po roku 2017 na financovanie tej alebo onej oblasti podľa toho, ako sa na tom spoločnosť reprezentovaná poslancami Národnej rady alebo tou, alebo onou koalíciou dohodne. Takže musím priznať, že ma krátkosť rozpravy prekvapila. Zároveň to vnímam aj ako znak toho, že nami pripravený rozpočet je skutočne dobre nastavený. S tým asi nebudú súhlasiť poslanci opozície, ale ja to naozaj vnímam ako dôkaz toho, že to nie je žiadna dráma. Naozaj, v tomto období to už žiadna dráma nie je. Napriek povinnej politickej kritike, ktorú som si vypočul z úst opozičných pánov poslancov, stojím si plne za tým, čo som povedal vo svojom úvodnom vystúpení, ako aj v reakciách na vaše vystúpenia. Rozpočet verejnej správy na rok 2015 upevňuje naše smerovanie k vyrovnanému rozpočtu v roku 2017. Je to realistický plán a deficit verejných financií cielený na úroveň 2,3 % hrubého domáceho produktu a vytvorenie dodatočnej rezervy vo výške 0,2 % hrubého domáceho produktu, to je naozaj dosiahnuteľná méta. Výhrady smerovali na adresu dlhu, deficitu, to, že zvyšujeme daňové zaťaženie alebo že používame kreatívne finty, to, že naďalej zadlžujeme Slovensko a že vo finále nekonsolidujeme, len kryjeme jednorazové alebo dočasné uvoľnenia fiškálnej konsolidácie v tomto roku. Rád by som opätovne zdôraznil, že konsolidácia verejných financií nie sú žiadne preteky. Súhlasím aj s názormi, že dosiahnutie cieľov je možné rôznymi spôsobmi, a rešpektujem postoj aj kolegov poslancov, že by to či ono urobili inak. Áno, nezakrývame si existujúce riziká a možnú potrebu dodatočných korekčných opatrení v prípade, ak sa tieto negatívne riziká materializujú. Dokázali sme však už v minulosti, že sme schopní reagovať tak ako na vonkajšie, tak aj na vnútorné riziká, zvládnuť negatívne šoky, môžem vám potvrdiť, že na vlastnej koži to zažívam tretí rok. Nemám žiadne ružové okuliare, ani svet ale nevnímam depresívne, v čiernom. Pri tempe a miere konsolidácie je nutné si uvedomiť, že nejde len o bezúčelné znižovanie deficitu a dlhu pre samotné znižovanie. Rozhovory na globálnej a európskej úrovni sa sústreďujú na to, ako po rokoch tvrdého ozdravovania verejných financií, ktoré stáli hlavu nejedného politika v členských krajinách eurozóny, ako pokračovať tak, aby sme nezadusili rast a stimulovali ekonomiku a zamestnanosť. Ten vnútorný paradox spočíva aj v tom, že na jednej strane sú tu ponosy teda na absolútnu veľkosť dlhu alebo na relatívnu veľkosť dlhu a na druhej strane je tu výpočet výčitiek, sú tu vlastne výčitky o tom, čo všetko je nedofinancované. Tak ako pred chvíľou pani Vášáryová o kultúre alebo pán Huba, ktorý hovoril o kultúrnom barbarstve, o stresovaní vedcov, o podfinancovaní rozvojovej pomoci, podfinancovaní kultúry, životného prostredia, Akadémie vied, zelených technológií, tretieho sektora, ekologickej výchovy, energetiky, zadného palivového cyklu, toto je proste len výpočet výčitiek z prejavu pána poslanca Hubu. Takže toto je ten vnútorný paradox, ktorý je reprezentovaný aj opozičnými poslancami, to znamená na jednej strane kritika za to, že je viac príjmov v štátnom rozpočte, na druhej strane stále deficitné hospodárenie, a to priznávam, stále deficitné hospodárenie, a na tej tretej strane stále málo peňazí, málo výdavkov, viac peňazí do tej alebo onej oblasti. Uznajte, že nie som kúzelník, a z tohto pohľadu nie som schopný vyhovieť všetkému a každému a v podstate sa to ani nedá, to je aj materializovanie toho, že dohoda na ideálnom rozpočte neexistuje, hej? Takže zopár tvrdení z už prebehnutej debaty. Takže jeden kolega hovorí, že rozpočet na rok 2015 iba kompenzuje rok 2014 a nevytvára predpoklady na dlhodobú udržateľnosť verejných financií. Nesúhlasím. Už rok 2015 výrazne zlepší udržateľnosť cez zlepšenie štrukturálneho salda, ktoré vidíme niekde na úrovni okolo 1,2 percenta. Že si požičiavame výhodne, lebo, lebo ECB. No ale vďaka konsolidácii. Nielen kvôli ECB a zlepšenia nálady na finančných trhoch. Bez nej by nám trhy pravdepodobne dokonca nepožičali nič alebo oveľa, oveľa drahšie. Sú tu jasné príklady, bývalé výkladné skrine, ktoré majú oveľa horšie spready alebo rizikové prirážky k svojim štátnym dlhopisom. My sa teraz naozaj dostávame na úroveň financovania Fínska, ktoré, treba priznať, je v obrovských štrukturálnych problémoch. Máme rizikové prirážky na úrovni Belgicka, to znamená, naozaj sme sa posunuli do úplne inej kategórie krajín. Tvrdíte niektorí, že nemocnice by do konca roka mali hospodáriť vyrovnane a to nemôžem vraj myslieť vážne, rozpočet neobsahuje žiadne opatrenia znižovania dlhu nemocníc. Do konca budúceho roku by mali naozaj nemocnice hospodáriť vyrovnane, to je záväzok rezortu zdravotníctva, tak sa nechajme prekvapiť ešte aj konkrétnymi opatreniami, ktoré vzídu aj z poslednej krízy posledných týždňov, ale pravdou je, že aj my si na tento sľub vytvárame rezervu 50 mil. eur z pohľadu možných skúseností povedzme z posledných rokov. Opäť niektorí tvrdíte, že tento rozpočet zvyšuje dane, zvyšuje daňové zaťaženie a nezlepšuje podnikateľské prostredie, že školstvo, veda a výskum, že tam žiadna zmena nie je, ani pozitívna, ani negatívna, že to vlastne betónujeme. Upozorňujem, že dávame viac opäť, už tretí rok, viac učiteľom a v rezorte školstva sme tak isto naštartovali najvýznamnejšie zmeny za ostatných 10 rokov, na ktorých sa, dúfam, že aj mnohí zhodneme. V ďalšom sa hovorí o tom, že ten rozpočet vlastne dobrý nie je a že v podstate mohol byť kľudne horší, keby sme postupovali ako Francúzi, Taliani alebo nejaké ďalšie krajiny. No, tu je základná otázka, kto kedy predložil rozpočet s takýmto štrukturálnym deficitom? Podarilo sa to niekomu v minulosti? Odpoveď na túto otázku som ani včera nedostal, lebo je rečnícka, lebo jej odpoveďou je, a to je zapísané v histórii, nikomu. Aj keby sa naplnili, zase kritika, aj keby sa naplnili predpoklady rozpočtu na rok 2015, tak po troch rokoch našej vlády budeme na tom horšie, ako sme na tom boli po prvom roku vlády v roku 2013, tu nám teda aspoň božia sláva už bola uznaná z pohľadu toho, že sme naozaj urobili niečo aj v oblasti zníženia štrukturálneho deficitu, aj vyňatia z procedúry nadmerného deficitu. Tu musím povedať, že to tu niekto vidí veľmi, veľmi depresívne a že snáď máme za sebou nejakú kredibilnú históriu z pohľadu toho, že vieme kontrolovať riziká do posledného dňa každého finančného roku. Aj keď prekvapiť nás môžu jednorazové opatrenia, napríklad korekcie, ale tie nemajú štrukturálnu podobu a nemôžu zhoršiť štrukturálne saldo. V ďalšom je tu teda pochvala, že teda v roku 2011 za vlády Ivety Radičovej bolo štrukturálne úsilie 2,6 %, čo podľa teda niektorých mágov my nedosiahneme nikdy, no ja musím len povedať, tak potom, ako dosiahli ste 2,6 %, a potom sa vám vláda rozpadla. No, tvrdíte, že zdravotníctvo tento rok vyrobí dlh za 170 mil. eur. Nevyrobí, toto sú najmä výplaty zdravotných poisťovní na základe deravého systému, ktorý vymysleli a presadili vtedy tí ľudia, keď časť opozície v podstate bola pri moci a bola súčasťou konštrukcie, ktorých výsledkov sa dožívame až dodnes. No a mnohí nám vyčítajú aj to, že premiantské hodnotenie návrhu rozpočtu bolo založené len na odhadovanom deficite 2 %, tak ako tento rozpočet odchádzal z vlády. Chcem vás ubezpečiť, že s Európskou komisiou sme v permanentnom kontakte, som tu o tom hovoril, to znamená, aj v samotnom návrhu rozpočtu, v tzv. draft budget plane, boli uvedené jasné indície toho, že chceme financovať odvodovú reformu, chceme zvýšiť platy učiteľov a že ten fiškálny priestor vidíme niekde do úrovne 2,5 percenta. Aj na základe toho je cenná prognóza Európskej komisie, ráta s výškou deficitu na budúci rok, to je ich odhad, prognóza, navrhujú 2,6 %, a to kategorizovanie medzi krajiny ako Nemecko, Holandsko a Luxembursko je na základe ich prognózy. Takže poprosím a to si naozaj aj vyprosím, odkazy o tom, že zavádzame Európsku komisiu, to nikto nemôže myslieť ani vážne a ani to nie je pravda. Hovorilo sa, že vláda berie a nedáva, tu by som opäť raz zopakoval, konsolidácia je v porovnaní so scenárom nezmenených politík tvorená z 55 % opatreniami na strane výdavkov, to znamená viac na strane výdavkov, aj po prijatí všetkých pozmeňovacích návrhov v Národnej rade, a zo 45 % opatreniami na strane príjmov, ktoré sa medziročne zvyšujú o 431 mil., to sú príjmy, a 536 mil. je pokles samotných výdavkov. A tieto parametre už naozaj zahŕňajú aj výbormi prerokované pozmeňovacie návrhy a opäť hovorí o tom aj hodnotenie Európskej komisie, ktoré jasne, explicitne, čierne na bielom hovorí o tom, že konsolidácia sa deje viac na výdavkovej strane. A snáď aj k tomu môjmu vyjadreniu o tom, že nevidím priestor už na strane výdavkov, tak nehovorím o fungovaní štátu, hovorím o podieli výdavkov na hrubom domácom produkte, hovorím o miere prerozdeľovania, hovorím o tom, čomu sa hovorí z hľadiska politológie veľkosť štátu. A tu vám musím pripomenúť, že na základe posledných čísel stále klesá podiel medziročne, roky 2014 a 2015, klesá podiel výdavkov na hrubom domácom produkte a dokonca aj po prijatí dane, novely zákona o dani z príjmov a napriek dodatočným príjmom, ktoré tu jasne sú pomenované, klesá aj podiel príjmov na hrubom domácom produkte medziročne. To znamená, obe tieto kategórie nám klesajú, naďalej klesajú, aj po tom, čo sme urobili opatrenia na strane príjmov aj výdavkov, ergo nie je pravda, že zvyšujeme daňové zaťaženie, pretože toto je ten kľúčový parameter, ktorý o tomto hovorí. No dobre. Rád by som to ukončil opätovným akcentom, že nevnímam konsolidáciu ako preteky, ukázali sme, že vieme zostaviť rozpočet aj s dvojpercentným deficitom, no pre mňa ako pre ministra financií je naozaj dôležité, aby sme naším riadením verejných financií dokázali pomôcť ľuďom, podporiť hospodársky rast a pomôcť riešiť najpálčivejšie problémy Slovenska. Týmto problémom je zamestnanosť, práca pre ľudí, len v roku 2014 je to dodatočných 50-tisíc pracovných miest, v minulom roku 30-tisíc pracovných miest, myslím, že sme na dobrej ceste. Ďakujem za tieto dva dni s vami. Vďaka. (Potlesk.)