B. Bugár, podpredseda NR SR: (2002-04-11):
Ďalším bodom programu sú Interpelácie poslancov. Na úvod chcem pripomenúť, že podľa § 129 ods. 4 zákona o rokovacom poriadku ústne prednesenie interpelácie nezbavuje poslanca povinnosti odovzdať svoju interpeláciu písomne predsedovi Národnej rady Slovenskej republiky. Taktiež upozorňujem, že prepis záznamu interpelácie Kanceláriou Národnej rady nenahrádza povinnosť poslanca doručiť písomné znenie ústne prednesenej interpelácie predsedovi Národnej rady. V tejto súvislosti chcem požiadať poslancov, aby písomné znenie interpelácie doručili predsedovi Národnej rady cez podateľňu Kancelárie Národnej rady. Písomne do tohto bodu Interpelácie sa prihlásili štyria páni poslanci - pán poslanec Engliš, pani poslankyňa Aibeková, pani poslankyňa Belohorská a pán poslanec Krajši. Takže prvý, ktorý vystúpi, je pán poslanec Engliš. Nech sa páči, máte slovo, pripraví sa pani poslankyňa Aibeková. A. Engliš, poslanec: Vážený pán predsedajúci, vážení páni podpredsedovia vlády, vážení páni ministri, kolegyne, kolegovia. Skôr ako uvediem moju interpeláciu na pána ministra spravodlivosti Jána Čarnogurského, chcem sa vyjadriť aj k tomu, ak by bol v otázke, ktorú som dal, vystupoval ináč, tak by som tú interpeláciu nemusel dať, ale dôkazom toho, že skutočne tu ide o zavádzanie, je aj ten list, ktorý tu povedal, že mi odovzdá, ktorý je z minulého roku 7. 11. a dnes je už rok 2002. Ja som reagoval na veci, ktoré sa udiali v roku 2002, samozrejme, aj predtým. Čiže jednoducho považujem otázky a odpovede tu niekedy za zbytočné, pretože jednoducho mám pocit, že páni ministri si z toho robia žart, keď mi odovzdajú takýto materiál, ktorý dokonca nie je ani podpísaný príslušným funkcionárom súdu. Čiže považujem za potrebné túto interpeláciu tu predložiť a dovolím si ju, samozrejme, prečítať. Vážený pán minister, na moju otázku, či ste presvedčený, že súdy nekryjú nezákonný postup správcov konkurznej podstaty, ste mi odpovedali, že ste presvedčený, že nie a aby som predložil príklad, kde sa koná nezákonne. V súvislosti s týmto vyjadrením predkladám príklad, ktorý je už na ministerstve ako sťažnosť v dvoch vyhotoveniach a konanie vašich, teda úradníkov na ministerstve spravodlivosti pri šetrení, je mne prinajmenšom čudné, ak nie trestuhodné, pretože tu je aj ten list, o ktorom som hovoril. Ministerstvo dostalo sťažnosť, ministerstvo postúpilo sťažnosť na krajský súd, aby sa sám krajský súd prešetroval. Je to skutočne až nelogické a smiešne. A ako som povedal, ak nie až trestuhodné. Správcom konkurznej podstaty spoločnosti ASKO, akciová spoločnosť, v Košiciach bola Krajským súdom v Košiciach vymenovaná doktorka Melánia Burdová. Na základe informácií od veriteľov spoločnosti ASKO, sa správkyňa konkurznej podstaty pri spravovaní spoločnosti dopúšťala protizákonných úkonov, a to tým, že uhrádzala staré záväzky, t. j. záväzky, ktoré boli splatné pred dňom vyhlásenia konkurzu. Týmto došlo k porušeniu zákona a zároveň k poškodeniu ostatných veriteľov. Pri prieskumnom pojednávaní 11. júna 2001 správkyňa konkurznej podstaty doktorka Burdová poprela pohľadávku Saf Hemingram GMBH vo výške 5 499 736 korún s odôvodnením, že už bola uhradená. To znamená, že uhradila pohľadávku, ktorá vznikla pred vyhlásením konkurzu a uhradila ju v období od vyhlásenia konkurzu, t. j. od 26. marca 2001 do prieskumného pojednávania dňa 11. júna 2001. Pracovná skupina veriteľského výboru pri previerka potvrdila predpoklady, že sa uhrádzajú staré záväzky na úkor ostatných veriteľov. Na základe výzvy veriteľského výboru správkyňa konkurznej podstaty predložila zoznam uhradených starých pohľadávok vo výške 12 971 149 korún, čiže sama sa k tomuto činu priznala. Na tomto pojednávaní bolo konštatované, že boli uhrádzané aj iné záväzky, a to skrytou formou tak, že nové záväzky, t. j. po vyhlásení konkurzu boli uhradené navŕšením o koeficient 1,1 až 1,5, respektíve na platby za nové záväzky bol uvádzaný variabilný symbol starého záväzku. Tieto úhrady sa, samozrejme, dajú dokázať iba hĺbkovou kontrolou. Na tieto protizákonné praktiky napriek upozorneniam Krajský súd v Košiciach nereagoval, respektíve reagoval, že súhlasí s uhrádzaním starých záväzkov, a to je ten list, ktorý som tu uvádzal. Čiže konkrétne krajský súd dostal podnet na zbavenie funkcie správcu konkurznej podstaty číslo konania GK 56/01 zo dňa 4. septembra 2001 a, samozrejme, konkrétne uvádzam aj odpoveď predsedu Krajského súdu v Košiciach na sťažnosť na postup správu konkurznej podstaty zo dňa 7. novembra 2001 bez podpisu, ako som povedal, a je to tento list, ktorý mi tu pán minister dal. Čiže podľa mňa úradníci, ktorí pripravovali odpoveď pánu ministrovi Čarnogurskému, si ani nedali tú starosť s mojou otázkou, že sa nepozreli, či tam nie je vôbec niečo iné. Dali odpoveď z minulého roku. Je to skutočne smiešne, že takto sa pristupuje k otázkam, ktoré tu odznievajú. O uvedenom postupe bolo informované aj Ministerstvo spravodlivosti Slovenskej republiky, ktoré postupovalo byrokraticky bez záujmu uvedenú sťažnosť riešiť a o čom svedčí aj skutočnosť, že list, ktorý bol postúpený alebo poslaný ministerstvu spravodlivosti, bol postúpený krajskému súdu, čiže tomu, na koho bola sťažnosť orientovaná. A krajský súd mal teda sám seba kontrolovať, či neporušil zákon. No to je prinajmenšom čudné alebo až smiešne. Dúfam, pán minister, že ďalšia sťažnosť, ktorá bola adresovaná Ministerstvu spravodlivosti Slovenskej republiky zo dňa 28. februára tohto roku bude prešetrená zodpovedne. A preto vás žiadam pán minister, aby sťažnosť veriteľa spoločnosti ASKO, a. s., v konkurze pána Vincenta Franka zo dňa 28. februára 2002 na postup správkyne konkurznej podstaty doktorky Melánie Burdovej a podozrenie z krytia jej postupu zo strany Krajského súdu v Košiciach bola prešetrená zodpovedne a aby ste informovali Národnú radu Slovenskej republiky o výsledkoch tohto šetrenia. Zároveň sa obraciam na Výbor Národnej rady pre hospodárstvo, privatizáciu a podnikanie a na Ústavnoprávny výbor Národnej rady o uskutočnenie poslaneckého prieskumu vo veci sťažností na nezákonný postup správcov konkurznej podstaty na Ministerstve spravodlivosti Slovenskej republiky a, samozrejme, ich vybavovaniach. Druhú interpeláciu mám na ministra práce, sociálnych vecí a rodiny Slovenskej republiky pána Petra Magvašiho. Nedávno a ešte aj včera odznelo, nie odznelo, ale v novinách ste sa mali možnosť dočítať konkrétne v Pravde o tom, že Národný úrad práce mrhal zverené peniaze. Dovolím si preto interpelovať pána ministra nasledovnou interpeláciou. Národný úrad práce neoprávnene míňal peniaze na svojich vysokopostavených zamestnancov. Za takmer milión korún prenajal byty šiestim manažérom v sumách mesačne od 8- do 12-tisíc korún. Zistili to kontrolóri dozoru ministerstva financií. Podľa nich by sa mal prípadom dokonca zaoberať prokurátor. Národný úrad práce manažérom neoprávnene platil nájomné od februára 1999 do konca minulého roku. Financovanie ubytovania pracovníkov Národného úradu práce nemá oporu v nijakom zákone. Neupravoval ho dokonca ani vnútorný predpis. Podľa kontrolórov takto Národný úrad práce premrháva verejné zdroje. Národný úrad práce je verejnoprávna inštitúcia financovaná z poistných odvodov zamestnancov, zamestnávateľov a štátu. Jeho pracovníci nie sú ústavní činitelia, a teda nemajú nárok na naturálne požitky, ako napríklad služobné byty. Za nepeňažné príjmy je tiež potrebné odvádzať daň, ktorú Národný úrad práce jeden a pol roka neplatil. Potom odviedol štátu 86-tisíc korún, ktorí teraz dotknutí zamestnanci splácajú. Úrad štátneho dozoru počas spomínaného obdobia viac ráz žiadal o nápravu Predstavenstvo Národného úradu práce. To však napriek odporúčaniam, aby zrušilo zmluvy o ubytovaní so štyrmi manažérmi, sa rozhodlo, že zaplatí ubytovanie ešte ďalším dvom zamestnancom. Tento problém bol rozoberaný aj vo Výbore Národnej rady Slovenskej republiky pre sociálne veci a bývanie, kde sme boli ubezpečení, že je to už doriešené. Ako vidno, orgány Národného úradu práce si z týchto upozornení nič nerobili a nerešpektovali ich. Niektorí pracovníci Ministerstva financií Slovenskej republiky sa dokonca obávajú, že sú snahy celú záležitosť ututlať. Na rokovanie vlády sa totiž výsledky kontroly dostali v zredukovanej podobe oproti tej, ktorú schválilo vedenie rezortu ministerstva financií. Materiál určený pre vládu neobsahuje napríklad sumy za nájomné ani obdobie, počas ktorého Národný úrad práce nájomné platil. Žiadam vás preto vážený pán minister aj ako predsedu Predstavenstva Národného úradu práce, aby ste podrobne informovali Národnú radu Slovenskej republiky o tomto prípade nie v zredukovanej podobe, ako to bolo predložené na rokovanie vlády Slovenskej republiky, a zabezpečili nielen nápravu, ale aj vyvodenie dôsledkov. Taktiež vás žiadam, aby ste Národnej rade Slovenskej republiky poskytli stanovisko Dozornej rady Národného úradu práce k tomuto prípadu. Ďakujem.