Novotný, Viliam, poslanec NR SR (2012-10-16):
Vážená pani podpredsedníčka Národnej rady, vážená pani ministerka, vážený pán spravodajca, dámy a páni, dovoľte mi, aby som vystúpil aj k tomuto návrhu zákona o liekoch a zdravotníckych pomôckach v prvom čítaní. A musím konštatovať to, čo som povedal vo svojom vystúpení aj k zákonu o rozsahu, že vláda sa chystá zdražiť lieky pre chorých a dôchodcov. Trčí to aj z tohto zákona, že je to lobistický zákon. Myslím, že môj predrečník to celkom dobre pomenoval. A pokúsim sa vám ponúknuť nejaké ďalšie prirovnania a obrazy, aby ste ten pohľad na to mali čo najkomplexnejší, ale naozaj, tento zákon je napísaný v záujme ziskov farmaceutických firiem, v záujme niektorých lekárnikov, ktorým sa nepáči dávať zľavy a chcú mať vyššie zisky. Je to pochopiteľné, že chcú mať vyššie zisky, ale ja si na rozdiel od mojich ctených kolegov myslím, že nie je žiadny problém v tom, aby existovala možnosť dať legálne zľavy v lekárni a kontrolovať tieto legálne zľavy v lekárni. Faktom je, že po schválení tohto návrhu zákona tak, ako je predložený do Národnej rady, a ja verím, že dozná ešte zmien v druhom čítaní, to bude v praxi reálne znamenať, že sa zdražia lieky pre chorých a dôchodcov. Ak by som mal začať s niektorými opatreniami tohto návrhu zákona o lieku, možno by som začal s tým, s ktorým skončil môj predrečník. Možno by som začal s tým, že zákon o lieku z roku 2011 mal jeden veľmi dôležitý moment, ktorý bol vtedy v súlade so všetkým, čo presadzovala vláda Ivety Radičovej, mal výrazný protikorupčný moment. Skutočnosť, že sa nám podarilo zakázať, aby som hovoril veľmi jednoducho, večné návštevy farmaceutických reprezentantov v ambulanciách, otravovanie lekárov stále nejakými novými prípravkami a novými výrobkami, bolo zo začiatku odmietané lekárskou obcou. Tí nevedeli, čo to vlastne bude znamenať. Dnes v podstate už ani nepočuť kritiku zo strany lekárov na to, že sa im nepáči, že za nimi nechodia farmaceutické firmy. Práve naopak, mnohí si to pochvaľujú, že majú viacej kľudu na pokojnú prácu, na vyšetrovanie pacientov a nemusia v pracovnej dobe riešiť to, že majú plnú čakáreň a stále im niekto klopká na dvere. To je skutočnosť. Faktom je, že tento návrh zákona veľmi opatrne, veľmi potichu, ale veľmi zreteľne znovu púšťa možnosť farmaceutickým firmám, ich reprezentantom, korumpovať lekárov. Lekári si to veľmi neprajú, verte mi. Skôr je to záujmom farmaceutických reprezentantov, aby sa vedeli dostať bližšie k týmto lekárom. Nebudem o tom veľa rečniť, prečítam vám niektoré z opatrení, ktoré sú navrhované v tomto zákone. „Súčasťou odborných podujatí môžu byť sprievodné aktivity, ktorých časový rozsah neprekročí 20 % podujatia.“ To asi nebude len coffee break. Tak dlho som nikdy nepil kávu, 20 % kongresu. Alebo ďalšie: „Povinnosť držiteľa registrácie humánneho lieku alebo sprostredkovateľa vystaviť zdravotníckemu pracovníkovi potvrdenie o výške peňažného alebo nepeňažného príjmu a účele jeho poskytnutia.“ Načo má farmaceutická firma dávať nejaké peňažné alebo nepeňažné plnenie lekárovi?! To je čo za moment? Čo tým chceme povedať? Čo je zámerom ministerstva zdravotníctva, že tak trošku môžu ich osloviť peňažným a nepeňažným plnením? Veď treba len čítať, čo je tam navrhnuté. Alebo ďalšia formulácia: „Zľavou nie sú vzorky liekov, nekategorizované lieky, pomôcky a potraviny, ani pohostenie na odbornom podujatí.“ Čo je to pohostenie? Obed? Coffee break? Raut? Veľmi potichu, veľmi diskrétne, ale je to tu. A je to, opakujem, skôr v záujme farmaceutických reprezentantov ako lekárov. Tí sa toho tak veľmi nedožadujú. Druhým momentom, ktorý prináša táto novela zákona o lieku, je, že sa rušia vernostné systémy. Ak chcete, veľmi jednoducho, rušia sa zľavy v lekárňach na recepty, respektíve na lieky predpísané na recept, ktoré boli poskytované za nejakých legálnych zrozumiteľných pravidiel. Ono aj predtým boli vernostné kartičky na voľnopredajné lieky. Ono aj predtým sa pripisovali nejaké body, ale všetko bolo tak, že je, aj nie je. Viete, problémom slovenského zdravotníctva v mnohých oblastiach je, že tak trošku je, aj nie je. My máme bezplatnú zdravotnú starostlivosť, ale švédsky nezávislý tím, ten povedal, že sa tu dopláca 20 až 25 % v hotovosti v slovenskom zdravotníctve, bezplatnom slovenskom zdravotníctve. Viete, toto je ďalší príklad, že teda tvárime sa, že zľavy nie sú, ale zľavy reálne sú. No tak, zákon z roku 2011 zaviedol pravidlá, za akých pravidiel je možné poskytnúť zľavu, sú legitímne, legálne tieto zľavy a musí byť poskytnutá zľava do výšky 50 % aj pre zdravotnú poisťovňu. Chceli to sami lekárnici, aby bola kontrola, aby niekto nezačal dumpingovať, aby sa vedelo skontrolovať, koľko vlastne reálne dáva tá-ktorá lekáreň zľavu. Treba povedať, že zrušenie vernostných systémov alebo zliav v lekárňach na lieky predpísané na recept odôvodňuje ministerstvo zdravotníctva značne zmätočne. Argumenty sú dva, že „zrušením vernostného systému sa posilní zdravotnícky charakter verejných lekární“ a že, ten druhý, „na najvyššiu možnú mieru sa odstránia praktiky vedúce k zvyšovaniu spotreby liekov vrátane liekov, ktorých výdaj nie je viazaný na lekársky predpis, takzvaných voľnopredajných liekov“. Dámy a páni, buďme, ostanem v odbornej rovine, ja sa do tých osobných invektív nebudem púšťať, aj keď sú tu o to pokusy, a budem sa snažiť argumentovať. Najprv k tomu prvému, že teda zrušením vernostného systému sa posilní zdravotnícky charakter verejných lekární. Ďalej sa tam uvádza, že teda vernostný systém oslabuje odborný charakter lekárenskej činnosti a že konkurenčný boj o pacienta sa má viesť na odbornej úrovni. Tieto tvrdenia považujem za značne zavádzajúce, pretože zdravotnícky charakter lekárne vyplýva z poskytovania zdravotnej lekárenskej starostlivosti ako takej, pričom rozsah a podmienky jej poskytovania, ako aj požiadavky na kvalitu a odbornosť sú ustanovené všeobecne záväznými právnymi predpismi. Samotný vernostný systém preto nemá, ani nemôže mať žiadny priamy vplyv na kvalitu a odbornosť poskytovanej lekárenskej starostlivosti. Kvalitu a odbornosť lekárenskej starostlivosti, ak ju teda ministerstvo zdravotníctva chce zvýšiť, čo si myslím, že je dobrý cieľ, je možné iba úpravou príslušných ustanovení všeobecne záväzných právnych predpisov, ktoré sa budú vzťahovať tak na lekárne poskytujúce vernostný systém, ako aj na lekárne neposkytujúce vernostný systém. Čo sa týka druhého tvrdenia alebo argumentu, že ministerstvo zdravotníctva chce odstrániť praktiky vedúce k zvyšovaniu spotreby liekov vrátane liekov, ktorých výdaj nie je viazaný na lekársky predpis. Rád by som možno zopakoval to, čo tu už dnes v rozprave odznelo, že lieky predpisujú lekári. Lekárnik sa stretne s pacientom, ktorý mu cez okienko podá vypísané recepty. Lekárnik nie je schopný zvýšiť spotrebu liekov predpísaných na recept. Možno s ním môže diskutovať o výživových doplnkoch, nech sa páči, ale nie je schopný zvýšiť spotrebu. A to mi, dámy a páni, a budem veľmi konkrétny, azda nechce nikto nahovoriť, že pacient, keď má vernostnú kartičku a dostáva zľavu vo svojej lekárni, príde za svojím lekárom a povie mu, že: „Pán doktor, nemohol by som toho anopyrínu brať dvakrát viacej, že by ste mi trošku viacej predpísal, lebo potom dostanem väčšiu zľavu? Alebo nemôžem si dávať väčšie dávky Inzulínu na ten môj cukor? Lebo potom, viete, keď viac predpíšete, tak dostanem väčšiu zľavu.“ To nemyslíte vážne! To nemyslíte vážne! Tak to predsa nefunguje. Sme tu lekári v tejto miestnosti. Kto predpisuje lieky na to, že si pacient chce uplatniť nejakú zľavu? Ktorý pacient bude brať viacej liekov, aby mal viac zliav? To neprichádza do úvahy. Tento argument považujem za veľmi zmätočný a zavádzajúci. Čo sa týka voľnopredajných liekov, aj keby som pripustil možno špekuláciu, tak, ako povedal pán poslanec Mičovský, že tak tam nech, prosím, môže motivovať nejakým spôsobom k spotrebe lekárnik. No len, tento návrh zákona neobsahuje žiadne opatrenia na to, aby sa znižovala spotreba voľnopredajných liekov. Tu sa ruší vernostný systém, čiže ruší sa možnosť legálne poskytovať zľavy na lieky predpísané na recept. O zľavách na voľnopredajné lieky tu nie je ani riadok. Prečo by sa mala znížiť? Dôvod? Keďže výpočty za týmto pultom dnes veľmi nefungujú, veľmi dobre na to upozornil jeden z mojich kolegov, nebudem nič počítať, radšej prečítam čísla pre istotu, požičal som si ich z Národného centra zdravotníckych informácií, aby som nimi demonštroval, že argumenty ministerstva na to, že vernostné systémy spôsobujú nárast spotreby liekov, nie sú pravdivé. Neplatí to ani u liekoch predpísaných na recept, ani u liekoch voľnopredajných, práve naopak, spotreba má skôr klesajúcu tendenciu. Tak si to, prosím, porovnajme. Lieky predpísané na recept, Národné centrum zdravotníckych informácií: rok 2010, 2011, od 1. decembra začali fungovať zľavy vo vernostnom systéme a 1. kvartál 2012, dobre? Tak počet balení v 2010-om – 94 mil., v 2011-om – 90 mil., 1. kvartál 2012 – 20 miliónov. To znamená, do konca roka 2012 to bude znamenať niečo okolo 80 miliónov. Počet predpísaných balení liekov klesá, Národné centrum zdravotníckych informácií. Nesedí tento argument ministerstva zdravotníctva. Dobre, poďme ďalej k cenám. Úhrada zdravotných poisťovní: 2010 – 963 mil., 2011 – 897 mil., 1. kvartál 2012 – 198 mil. krát 4, rok 2012, bude to 800 miliónov. To znamená, úhrada zdravotných poisťovní klesá. Dobre, doplatky pacientov. Počul som tu argumenty, že teda tie stúpajú, lebo všetko bolo prenesené do doplatkov pacientov. Doplatky pacientov za lieky predpísané na recept, Národné centrum zdravotníckych informácií: 2010 – 162 mil., 2011 – 175 mil., pozor, stúpli doplatky, v 2011-om boli schválené zákon o lieku a zákon o rozsahu platí od 1. 12. 2011, 1. kvartál 2012 – 39 miliónov, čiže celoročne 120 mil. voči 175 mil. v roku 2011. Aký nárast doplatkov pre pacientov?! Národné centrum zdravotníckych informácií, toto nie je môj prepočet, pre istotu tu nič nepočítam dnes, lebo kolegom to veľmi nešlo. Dobre, poďme na voľnopredajné lieky, lebo tento argument som tu počul, že teda tam to všetko prebehne. Znovu porovnajme rok 2010 a 2011. Mierny pokles v počte balení, voľnopredajný trh sa drží približne rovnako, mierny pokles tam ale bol. Úhrada pacientov za voľnopredajné lieky: v 2010-om – 123 mil., v 2011-om – 119 miliónov. Dvetisíc dvanásty rok nemám k dispozícii, ak budem mať prvý kvartál, rád ho ponúknem. Ale tento trend nehovorí o tom, že by bol stúpajúci. Tak prečo ním strašíme? Že stúpa spotreba, že sa predpisuje viacej liekov, že, nedajbože, vernostný systém spôsobil vyššie predpísané. Nespôsobil! Čísla nesedia. Pravda je niekde inde. A chcem to tu veľmi jasne povedať, že za osem mesiacov fungovania vernostného systému, teda zliav v lekárňach od decembra 2011 až do júla 2012, mám údaje z tohto obdobia, prostredníctvom neho ušetrili chorí a dôchodcovia viac ako 2 mil. eur. Aby ste rozumeli, o 2 mil. eur zaplatili zo svojej peňaženky menej na doplatkoch za lieky, lebo dostali zľavu. Jeden milión bola úspora na strane zdravotných poisťovní, keďže sme zaviedli pravidlo, že minimálne 50 % z výšky zľavy pre pacienta musí byť poskytnutá aj zdravotnej poisťovni, čiže za osem mesiacov ušetrili chorí a dôchodcovia 2 mil. eur, v celoročnom premietnutí môžeme očakávať 3 mil. eur. Komu to vadí?! Vadí to socialistickej vláde? Fakt vám to vadí, kolegovia? Že dôchodcovia budú o trošku menej doplácať? Že dôchodca, ktorý má predpísané 3 – 4 recepty mesačne, ja beriem takého priemerného, nie veľmi, veľmi chorého, 3 – 4 recepty, väčšinou títo dôchodcovia majú mesačne predpísané a vedia ušetriť na jednom recepte jedno, maximálne dve eurá, ušetria nejakých 5 – 6 eur mesačne? Naozaj to tak strašne niekomu vadí?! Táto zľava? U tých, ktorí sú chorí, ktorí sú sociálne najslabší, ktorí majú nízke príjmy, ktorí doplácajú veľa za lieky, vadí vám to, že ušetria 5 – 6 eur? Nerozumiem tomuto návrhu a naozaj hlavne som ho neočakával od socialistickej vlády. To musím naozaj konštatovať, že SMER zjavne podľahol lobingu časti lekárnikov, chcem podotknúť, časti lekárnikov, ktorí si jednoducho od začiatku zľavy v lekárňach nepriali. Samozrejme, lebo o toľko majú menší zisk. Viete, zisk je zlý v zdravotnom poistení, ale tým lekárnikom ho akosi súčasná vláda už dopraje, lebo druhá časť lekárnikov a hlavne všetky pacientske organizácie píšu pripomienky, aby bol vernostný systém a zľavy zachované. Pre dôchodcu je 5 – 6 eur veľa, možno pre niektorých z vás, kolegovia, to tak veľa nie je, ale pri príjme 200, 250, 300 eur to nie je málo peňazí. To je jeden malý nákup v potravinách. Len tak pre ilustráciu. Samozrejme, mohol by som diskutovať o ďalších navrhovaných zmenách v tejto novele. Určite sa pamätáte, ktorí ste boli aj v predchádzajúcom období poslancami Národnej rady, na tú neobyčajne vehementnú kritiku zavedenia generickej preskripcie, teda predpisovania liekov názvom účinnej látky. Vláda s tým nerobí nič, ponecháva generickú preskripciu s nejakými malými kozmetickými úpravami v zákone. Musím konštatovať, kolegovia zo SMER-u, že vás chválim za to, že tam ponechávate generickú preskripciu, že aj keď neskôr, ste predsa len pochopili, že tá predchádzajúca vláda nechcela nikomu ublížiť, ale že generická preskripcia je veľmi, veľmi dobrým opatrením na to, aby sa šetrili náklady na lieky, aby pacienti zbytočne nepreplácali. A paradoxne, zvykli si na to aj lekári. Mali s tým zo začiatku problém, bolo veľké odmietanie, dnes sa na to v podstate už nikto nesťažuje. Zvykli si na tento model, ktorý je úplne bežný v západnej Európe, napríklad aj vo Veľkej Británii, ktorej zdravotnícky model je veľkou inšpiráciou pre súčasnú vládu, čo sa týka zdravotného poistenia. No, priznám sa, že chcel som byť trošku zloprajný, ale nechcem ísť do osobnej roviny, lebo vytiahol som si niektoré vystúpenia mojich kolegov zo strany SMER – SD z čias, kedy, v 2011 bola prediskutovávaná, keď bol prediskutovaný návrh zákona o liekoch, keď tu hovorili o tom, čo toto vlastne tá generická preskripcia spôsobí. Teraz, keby som to čítal, asi by sa mnohí aj červenali. Ale nebudem taký zloprajný, pochopili, ja si to vážim, teším sa, že tá generická preskripcia tam zostane. A verím, že sa ju podarí naplno rozvinúť. Nato bude treba nejaký čas, pretože tá bude naozaj fungovať vtedy, keď u farmaceutických firiem to spustí, ktoré poskytujú generické náhrady, to spustí opačnú špirálu, teda budú znižovať ceny liekov a nie zvyšovať ceny liekov tým, aby práve ich liek bol bez úhrady, respektíve bez doplatku. Potom sú tam ďalšie dve opatrenia, o ktorých hovoril môj predrečník, predĺženie potrebnej odbornej praxe pre odborného zástupcu v lekárni z troch na päť rokov, či navrhované zrušenie sieti lekární. Pozrite sa, takto to cíti pani ministerka zdravotníctva, takto sa dohodla s farmafirmami, so zástupcami lekárnikov, lekárnici si to prajú, aby to bolo päť rokov, lekárnici budú spokojní, keď oficiálne nebudú existovať siete lekární. Znovu budeme v tom typickom slovenskom zdravotníckom matrixe, viete, že bezplatné zdravotníctvo; 25 % doplácame keš v bezplatnom zdravotníctve. Siete lekární neexistujú, normálne budú existovať, ako boli aj predtým, pred 1. decembrom 2011, len na každú budú musieť založiť jednu eseročku, čiže im to predraží celý systém fungovania a stratí sa úplne kontrola. Ale budiš, ako SMER vyhral voľby, dohodol sa s časťou lekárnikov o potrebnej odbornej praxi, o formálnom zrušení sietí, dohodli ste sa s farmafirmami, že tak trošičku môžu korumpovať tých lekárov, keď ich budú navštevovať, môžu im dávať nejaké benefity. Je to vaše videnie fungovania, nech sa páči. Len, dámy a páni, neberte zľavy chorým a dôchodcom v lekárňach! Ničomu to nenapomôže, iba tomu, že budú doplácať viac. Prečo chce socialistická vláda zdražiť lieky pre chorých a dôchodcov?! Dámy a páni, na záver mi dovoľte podať procedurálny návrh vrátiť predmetný návrh zákona na prepracovanie. Ďakujem pekne za pozornosť.