Žitňanská, Lucia, poslankyňa NR SR (2015-11-19):
Ďakujem veľmi pekne, ďakujem pekne za slovo, pán predseda. Vážené kolegyne, vážení kolegovia, vážený pán minister, naozaj chcem hovoriť veľmi krátko, ale pre poriadok musím a využívam príležitosť, že to môžem hovoriť ministrovi financií, a to, čo poviem má v zásade nejako neteší. Hovorím to ako bývalá ministerka a predtým aj štátna tajomníčka ministerstva spravodlivosti a krátko sa vyjadrím teda k rozpočtu ministerstva spravodlivosti. A nebudem hovoriť o tom, že či má rezort spravodlivosti v tomto rozpočte málo alebo veľa peňazí, budem skôr hovoriť o tom, že aj z titulu mojej bývalej pozície ministerky spravodlivosti ja dnes vlastne neviem povedať, či má rezort spravodlivosti v tomto ročnom rozpočte, v budúcoročnom rozpočte veľa alebo málo peňazí. Z môjho pohľadu rozpočet, rozpočet ministerstva spravodlivosti z hľadiska efektívnosti a manažovania celého systému spravodlivosti a súdov dnes nepredstavuje ani nástroj na vyššiu efektívnosť systému súdnictva a ani neodzrkadľuje nejaké tendencie, ako nastaviť systém, aby ten systém bol manažovaný efektívne. Hovorím to s plnou vážnosťou. Hovorím to aj po tom, čo poznám všetky tie problémy, ktoré na súdoch sú, aj s možno malou kapacitou, ktoré dnes evidentne existuje. Po prečítaní koncepcie modernizácie a stabilizácie justície, po prečítaní uznesení súdnej rady a som dospela k záveru, že celý systém súdnictva stojí pred tým, aby si zodpovedal najskôr niektoré základné otázky. Tá prvá základná otázka je, že či všetko, čo chodí na súdy, má chodiť na súdy. A ak tú otázku položila súdna rada, ktorá navrhuje, aby časť vecí bola odklonená zo súdov, ak je to tak, tak potom toto rozhodnutie treba urobiť a to rozhodnutie možno treba urobiť aj tak, že tie veci majú zostať na súdoch a majú byť rozhodované súdmi, ale potom stojíme pred druhou otázkou, že kto ich má rozhodovať, že či sudcovia alebo vyšší súdni úradníci a v akom pomere. Tá otázka dnes nie je zodpovedaná, nie je zodpovedaná na ani v koncepcii modernizácie a stabilizácie justície. Tam sa naznačuje, že možno niečo by mohli robiť vyšší súdni úradníci a ja dnes na tieto otázky neviem odpovedať. Odpovede na tieto otázky majú potom svoj odraz aj v tom, ako má byť ten celý systém manažovaný z hľadiska organizácie práce, to, čo evidujem, je, že prúdia veľké zdroje teraz do rezortu na elektronizáciu justície, čo je dobré podľa mojej mienky, lebo justícia to potrebuje, aby mohla fungovať moderne. Čo nie som si istá, že či budú tieto prostriedky na elektronizáciu justície využité efektívne, ak nemáme predtým ako ich použijeme a nastavíme tie systémy, zodpovedané tieto predchádzajúce otázky. Tieto otázky, o ktorých hovorím, raz už na stole boli v rokoch 2002 až 2005. Vtedy sa zavádzal istý systém súdneho manažmentu aj so zahraničnými poradcami. Boli na to nastavené aj programové ciele v rámci rozpočtu. Desať rokov klesala priemerná dĺžka súdnych konaní bez ohľadu na ministrov, teraz sa predlžuje, za rok 2014. To sú tvrdé dáta, zverejnené tvrdé dáta. A to, čo bolo svojho času nastavené, možno nie dotiahnuté, ale ako prvý pokus nastavené, dnes sa evidentne vyčerpalo z hľadiska svojej kapacity a na tieto otázky, ktoré som povedala, treba odpovedať a na základe toho, aké budú odpovede, bude treba nastaviť zdroje. A uvidíme až potom, či do sudcov, či do vyšších súdnych úradníkov ako nastaviť manažment a ako potom majú vyzerať tie systémy, aj elektronické, ktorý tento manažment budú podporovať. Takže ja som tu možno mala stáť a plédovať za viac peňazí na sudcov alebo viac peňazí na vyšších súdnych úradníkov, ale cítila som potrebu takto zhrnúť stav, aký teraz je. A myslím si, že ak sa máme dožiť efektívnejšej justície, toto stojí pred nami bez ohľadu na to, kto bude vo vláde a že to potom bude musieť nájsť odraz aj v rozpočte o to viac, že ja som presvedčená o tom, že rozpočet môže byť aj nástroj, ktorý podporuje systémové zmeny, nielen odrazu nejakého stavu, ktorý teraz existuje. Ďakujem pekne, pán minister.