I. Štefanec, poslanec: (2008-01-30):
Mimochodom, dnes bola publikovaná správa Európskej komisie, kde sa presne spomínajú tieto skutočnosti, na ktoré sme upozorňovali v tejto snemovni viackrát, obšírnejšie napr. pri poslednej rozprave o štátnom rozpočte na tento rok. Európska komisia pripomína Slovensku, že by malo viac investovať do vzdelávania, že by malo byť šetrnejšie vo verejných výdavkoch, že projekty PPP sú riskantné a je tu reálna obava z udržateľnosti plnenia kritérií po zavedení spoločnej meny. Takže evidentne tieto vyjadrenia nie sú samoúčelné. Vláda jednoznačne zhoršuje podnikateľské prostredie. To sú výsledky všetkých prieskumov na túto tému. Na druhej strane ale nezabúda na samu seba. Vieme, že stúpa rezerva vlády na 350 mil., rezerva predsedu vlády z 50 mil. na 150 mil. Aby teda sa zakryla a zahmlila pravda, že v skutočnosti vláda na ľudí kašle, pokúša sa vytvárať takéto trápne správy, akú jednu z nich máme dnes pred sebou. Viacerí rečníci predo mnou už konštatovali, aké je nedôstojné, vyjadrili sa k tomu nielen známe osobnosti, ale je to aj proti základnej logike, keď z vlády príde do Národnej rady návrh uznesenia, kde sa konštatuje porušenie zákona. Dámy a páni, to už ozaj chcete nahrádzať aj vyšetrovateľov, prokuratúru a sudcov? Ak to myslíte vážne, to už sa môžu zrušiť rovno všetky súdy s vaším monopolom na názor uzurpovať si právo rozhodovať o čomkoľvek vrátane ústavou garantovaného súkromného vlastníctva. Ak sú nejaké dôkazy, predložte ich orgánom činným v trestnom konaní. Pokiaľ ale viem, pán generálny prokurátor pri prerokovávaní tejto správy na vláde sa vyjadril, že nič nové v tejto správe nenašiel. Ďalším bonbónikom je údajné porušenie § 59a Obchodného zákonníka. Veľmi pekne a veľmi detailne o tom hovorila pani poslankyňa Žitňanská. Tento paragraf je proti zabráneniu tvorenia fiktívneho kapitálu a ochrane menšinových vlastníkov. Ale na túto zmluvu nie je vôbec aplikovateľný. Dokonca v celej privatizácii typ zmluvy, ktorý by sa dal posudzovať podľa tohto paragrafu, nebol uzatváraný ani nemohol byť uzatváraný. V správe sa uvádza: „Stav po privatizácii 49-percentnej účasti v Slovenskom plynárenskom priemysle navodil situáciu, kedy bolo možné dlhodobo tunelovať túto spoločnosť.“ Tiež sa spomína „cieľ obídenia plnenia daňových povinností v Slovenskej republike“. Nuž pozrime sa na to, kto chcel tunelovať, kto chcel obchádzať, aké sú príjmy štátu zo Slovenského plynárenského priemyslu. Keď si zoberieme príjmy štátu z SPP od roku 1994 do roku 2001, tak vidíme, že tieto príjmy dosiahli 52 mld., keď to bola stopercentná akciová štátna spoločnosť. Abstrahujme teraz rok 2002, pre úplnosť tam boli príjmy 3,9 mld., ale rok 2002 polovička bola štátna firma SPP, polovička bola s už účasťou  súkromných investorov. Ale keď porovnávame obdobie štátneho vlastníctva s obdobím vstupu strategického investora, vidíme, že od roku 2003 do roku 2006 boli príjmy štátu viac než 54 mld. Čiže za štyri roky po privatizácii mal štát z 51-percentného podielu v SPP viac ako za osem rokov zo stopercentného podielu dovtedy. Ak k tomu pripočítame príjem, ktorý dosiahol, mimochodom, aj podľa tejto správy, presne 125,8 mld. Sk, tak dohromady je to suma 180 mld. korún. Čiže príjmy štátu z privatizácie a po privatizácii dosiahli viac ako trojnásobok toho, čo mal štát z SPP od roku 1994. Cena za SPP sa občas porovnáva s cenou za Transgas, českého prepravcu zemného plynu. Dovoľte mi uviesť, že cena za 97 % akcií, osem regionálnych distribútorov bola v prepočte 154 mld. Sk. Cena SPP bola za 49 % akcií teda 125,8 mld. korún. Teda ak prepočítame tieto čísla na stopercentnú hodnotu týchto firiem, aby sme mali rovnaký základ a mohli to porovnať, vychádza, že SPP sa predalo o 98 mld. v celkovom ohodnotení viac ako český Transgas. Z tohto porovnania je zrejmé, že predajná cena za SPP zrejme nebola vôbec nízka. Cena za akcie Transgasu bola zaplatená v máji 2002. A kvôli posilneniu českej koruny prišla Česká republika o viac ako 8 mld. CZK, v prepočte približne o 11 mld. Sk pri vtedajšom kurze, teda podstatne viac, ako to bolo pri privatizácii SPP. Žiadna kritika ale na nejaký hedging alebo nejaké politické provokácie sa v Českej republike nekonali. Vieme, že čo sa týka hedgeovania vývoja kurzu, tak je niečo iné robiť to na podnikovej úrovni, niečo iné na úrovni štátu, kde je to skutočne nemožné. A ja som sa viackrát pýtal pána poslanca Buriana, ktorý to obhajoval, aby mi dal jeden príklad. Dámy a páni, doteraz nebol predložený jediný príklad z privatizácie energetických podnikov v žiadnej krajine, kde by sa hedgeovalo nejaké kurzové riziko. Na úrovni firiem, keď sa to porovnáva, niektorí poslanci to porovnávali, je to, samozrejme, bežné. Ja sám som viackrát hedgeoval finančné operácie, robil som to bežne, ale nie vždy to znamená prínos, vždy je to risk, lebo vývoj kurzu sa nedá predsa dopredu predvídať. V tom, verím, sa zhodnem aj s pánom ministrom, ktorého teda vyjadrenie chápem, že to bolo prerieknutie, keď sa vyjadroval, že tri mesiace dopredu bol kurz známy. Takže zhodneme sa, že vývoj sa nedá predvídať a keby sa aj hedgeovalo, tak to neznamená automaticky prínos, to je jednoducho len operácia na podnikovej úrovni, ktorá môže minimalizovať risk, ale na tom sa môže zarobiť aj prerobiť. No ale keď to robíme na úrovni štátu, tak tá pozícia je iná. Pekne o tom hovoril pán poslanec Mikloš, ktorý hovoril o konflikte záujmov, prečo nie je možné hedgeovať. Je to preto, že je tu konflikt záujmov, preto, že štát svojou hospodárskou politikou dokáže ovplyvniť vývoj svojej meny. A nikde sa to nerobí. Toto porovnanie je skutočne veľmi, veľmi zvrátené. Ak chcel vtedajší opozičný poslanec pán Fico aj niečo okrem rečí urobiť, mal na to možnosť účasťou v privatizačnej komisii. Prečo sa teda sám vzdal účasti a čo urobil pre SPP a čo urobil vtedy pre štát? Reči o údajnej netransparentnosti vyznievajú veľmi nepravdivo, povrchne a cynicky, ak svoju účasť vtedy odmietol. Mimochodom, ak je medzinárodné výberové konanie, proti výsledku ktorého sa nik neodvolal, údajne netransparentný proces privatizácie, pýtam sa, čo je potom transparentnejšie. Chápeme snáď ako transparentnejší priamy predaj bez súťaže, ako tomu bolo v polovici deväťdesiatych rokov, mimochodom, za podobnej vlády, akú máme dnes, len keď Ľuptáka v nej nahradil Fico? Katastrofálne výsledky takýchto hazardov rezonujú ešte aj dnes a najmä tým ľuďom, ktorých sa to dotýka. Tu mám na mysli VSŽ Košice a hrozbu cross defaultu s priamym ohrozením 25 000 pracovníkov a ich rodín. A ešte poznámku k transparentnosti. Zástupcovia vtedajšej opozície boli pri výbere poradcu a investora do SPP. Volá snáď súčasná vláda opozíciu do tendra na PPP, pri ktorých ide o väčšie sumy ako pri privatizácii SPP. To je len pre porovnanie, keď hovoríme o transparentnosti. Dámy a páni, z predsedu Fica ide ako z pokazenej platne donekonečna výčitka na kurzový rozdiel viac ako 7 mld. korún, čo je rozdiel medzi cenou ku dňu ponuky a cenou ku dňu zaplatenia. Ako vieme, Fico chcel hedgeovať najskôr predaj SPP, neskôr samotný nákup ropy a plynu. Vieme, že pri predaji energetických podnikov sa nikde nehedgeovalo ani v zahraničí a že je to teda nemožné. Natíska sa ale otázka, prečo to tak nerobí dnes. Prečo za jeho vlády narastá cena benzínu a ropy a nafty alebo, ešte niečo naviac, použijúc túto jeho logiku, prečo nehedgeoval eurofondy? Takisto, už to bolo dnes povedané. Dámy a páni, 4. augusta 2006, čiže už za tejto vlády, Európska komisia odsúhlasila Slovensku eurofondy na roky 2007 až 2013 vo výške 11,6 mld. eur. Vtedy bol kurz eura 37,948 Sk, znamenalo to 440 mld. Sk, dnes je presne ten kurz 33,662, máme 390 mld. korún, rozdiel je 50 mld. Keby sme použili túto logiku hedgeovania do budúcna, ktorú vyčítate vtedajšej vláde, tak potom sa pýtam, kde je tých 50 mld. Ak teda toto bola krádež storočia pri predaji SPP, no tak toto je potom pri eurofondoch snáď krádež tisícročia, použijúc túto logiku. Ale, samozrejme, hovorím to ako prirovnanie. Vieme, že zahraničné operácie z tohto hľadiska sa nedajú hedgeovať. Ja to skutočne hovorím ako prirovnanie, aby som dokázal nezmyselnosť argumentácie, pseudoargumentácie kurzových rozdielov pri privatizácii SPP. Myslím, že celá správa je len zastieranie neschopnosti vlády, predstieranie vládnutia a nerobenie rozhodnutí pre ľudí a už vôbec nie rozhodnutí pre budúcnosť. Bývalá vláda sprivatizovala SPP a rozčlenila ho. Dôležité nie sú nezmysly z tejto správy, ale to, kedy už bude súčasná vláda konečne robiť ďalšie kroky k zavádzaniu konkurencie na trhu so zemným plynom, aby to pocítili občania. Dnes má SPP monopolné postavenie na predaj samotného plynu, naviac, pod dohľadom vlády, ktorá zrušila nezávislosť Úradu pre reguláciu sieťových odvetví. Dámy a páni, správa o priebehu privatizácie SPP je len trápnym pokusom o odvedenie pozornosti od skutočných krádeží s dôkazom neschopnosti a absolútnej neprofesionality predkladateľa, predsedu vlády, ktorý sa týmto spôsobom pričinil ešte viac o pokles jeho úrovne v mojich očiach. Ďakujem vám veľmi pekne. (Potlesk.)