Danko, Andrej, predseda NR SR (2016-03-23):
Vážené panie poslankyne, vážení páni poslanci, ďakujem pánovi Petrovi Pellegrinimu za prianie. Ja vám taktiež želám veľa úspechov a teším sa na našu spoluprácu. Dovoľte mi, aby som vás v tejto chvíli ešte požiadal o vedenie schôdze, chcem sa prihovoriť Národnej rade Slovenskej republiky a občanom Slovenskej republiky. (Striedanie sa predsedajúcich schôdze, odchod predsedu Danka k rečníckemu pultu.) Vážený pán predseda Národnej rady, dosluhujúci, vážený pán predseda vlády, milí členovia vlády, vážení páni podpredsedovia, pani podpredsedníčka, hlavne vážení poslanci, poslankyne, milí občania, dovoľte mi, aby som sa prihovoril ako predseda Národnej rady Slovenskej republiky, a dovoľte mi, aby som vám s plnou pokorou poďakoval, pretože cítim obrovskú zodpovednosť, ktorá ma čaká pri výkone tejto funkcie. Dalo by sa veľa rozprávať o technických veciach Národnej rady, o zosúladení legislatívy, ale zvolil som radšej ľudský príhovor. Príhovor, ktorý, verím, osloví ľudí, ktorí majú dobré srdce. Žijeme v ťažkej dobe a začali sme schôdzu Národnej rady s pripomenutím si udalostí, krvavých udalostí, ktoré nemôžu normálnych ľudí nechať chladných. Žijeme v dobe, kedy nás čaká to základné, boj o zachovanie štátnosti, ochrany Slovenska, o získanie pozície Slovenska v Európskej únii a naučenia sa prekonávať rozdiely, ktoré rozdeľovali našich otcov. Chcel som a chcem robiť vždy v politike toho, kto nepresadzuje xenofóbiu, rasizmus. Chcel som a chcem hľadať v živote vždy len dobro. Včerajšie udalosti ma však nenechali chladným a uvedomil som si, aké nebezpečné je používať zbrane, aké nebezpečné je problémy riešiť násilím, konfliktmi a aké nebezpečné je pre nás a naše deti hrať v politike na tie najnižšie pudy a emócie. Uvedomil som si, že je dobré, že sme dokázali prekonať i pri veciach, ktoré dnes vedú následnými krokmi, to, čo bolo v minulosti. Čo odlišuje barbarov od civilizovaných národov? Čo odlišovalo v starom Ríme všetkých tých od tých, ktorí sa nedokázali posunúť, a čo posunulo starých Rimanov ďalej? To bolo to, že dokázali zložiť zbrane a že v parlamente súťažilo slovo. Slovo, ktoré okrem toho, že v sebe obsahuje energiu, slovo, ktorým môžte pomôcť aj ublížiť. Medzi nami tu v Národnej rade by mali znieť len slová. Medzi nami tu v Národnej rade by nemala byť exhibícia. Medzi nami tu v Národnej rade je jediným prostriedkom, jediným nástrojom, prepáčte, jedinou zbraňou slovo. Slovom môžete pomôcť, slovom môžete ublížiť, ale mali by sme tu, ľudia, ktorí boli zvolení do Národnej rady, dostať tie najlepšie slová do zákonov. Do zákonov, do svetských zákonov, ktoré budú pomáhať ľuďom. Ktoré budú pomáhať posúvať túto spoločnosť a ktoré budú eliminovať tých, ktorí zákony porušujú. Mali by sme tu tvoriť systém. Každý z vás, ktorý je tu, má mandát od svojho voliča a umením Národnej rady je skĺbiť tieto záujmy, nepotlačiť nikoho právo, ale základom je, aby naša politika bola v súlade s ľudskými právami. Dovoľte mi teda na záver tie tri najsilnejšie slová v živote použiť ako symbol toho, ako by sme sa k sebe mali správať. Tie tri najvážnejšie slová v živote sú: ďakujeme, prepáčte a prosím. A ja ich rád a často používam. Ďakujem vám všetkým tým, ktorí ste mi dali dôveru a umožnili ste mi byť predsedom Národnej rady Slovenskej republiky. Napriek tomu, že som predsedom politickej strany, som od dnešného dňa aj predsedom Národnej rady, ktorý má hľadať konsenzus a porozumenie bez ohľadu na to, kto ako rozmýšľa, tak, aby táto Národná rada bola výkvetom, aby sme sa nemuseli hanbiť pred ľuďmi, ktorí nás sledujú. Prepáčte mi, ak som v rámci politického boja sa niekoho dotkol, a prepáčte si i vzájomne vy medzi sebou. A prosím vás všetkých, aby sme to, čo nás rozdeľovalo, prekonali a aby sme pre tých ľudí, ktorí nás dnes sledujú pri televíziách, pre tých, ktorí sa dennodenne pretĺkajú životom, aby sme pre tých prekonali všetko to, čo nás rozdeľovalo, aby sme im dokázali zmeniť život, aby sme im dokázali pomôcť. Ďakujem vám. (Dlhotrvajúci potlesk.)