Lipšic, Daniel, poslanec NR SR (2015-09-17):
Ďakujem veľmi pekne. Vážená pani predsedajúca, milé kolegyne, kolegovia, slová a skutky by mali byť v zhode, to znamená, keď pán poslanec Číž oprávnene vytkol neprítomným poslancom, ktorí boli v rozprave, že hneď po vystúpení odišli, tak teraz urobil, samozrejme, to isté. Čiže bol by som rád, keď niekto niečo kritizuje, správať sa teda iným spôsobom, a nie úplne identickým. (Reakcia z pléna.) To ste vy vytkli, pardon, tak teda dúfam, že teraz s faktickými ide to pánovi poslancovi Čížovi tiež, však, dúfam, očakávam to, lebo vy ste tak väčšinou konzistentný, neutrálny, nestranícky, to som si na vás, pán Jarjabek, vždy mimoriadne cenil, hej. A teraz sa vrátim k tomu návrhu zákona. Neviem, či má zmysel hovoriť len o minulosti, keď v súčasnej vláde, a nechcem odpútavať od tohto pozornosť, sedí člen vlády, ktorý je alebo doteraz bol spoluvlastníkom schránkovej firmy. To preukážem nie dnes, ale v krátkej dobe. Jeden člen vašej vlády bol alebo stále je preukázateľne spoluvlastníkom schránkovej firmy. Blahoželám, naozaj, a budem tu hovoriť v krátkej dobe konkrétnejšie, o koho ide a aké sú konkrétne dôkazy. Ale teraz budem hovoriť tu k tomuto návrhu zákona. Poviem najskôr vec, ktorá je všeobecnejšia, že vládna strana často prijíma zákony, ktoré sú v princípe len naoko, o ktorých dopredu vieme, že nebudú fungovať, že nebudú vykonateľné, že v žiadnom prípade sa možno nepoužijú, ale prijmú sa len kvôli tomu, aby sa mohlo povedať, že: „Však niečo sme prijali.“ No a uvediem konkrétny príklad, aby sme nehovorili všeobecne. Pred voľbami v roku 2010 tento parlament prijal zákon o preukazovaní pôvodu majetku. Ten pôvodný zákon bol zrušený Ústavným súdom. Bolo treba po rokoch právneho vákua vyvinúť nejakú zrazu rýchlu aktivitu pred voľbami, tak prišiel premiér s tým, že prijmeme nový zákon o preukazovaní pôvodu majetku. Lenže navrhol text, ktorý bol úplne zjavne neúčinný, nevykonateľný, deravý ako rešeto. Vtedy tu v pléne som upozorňoval, že ten zákon je nevykonateľný, a navrhoval som pozmeňujúce návrhy, ktoré by ten zákon urobili aspoň sčasti vykonateľným. Samozrejme, tieto návrhy boli odmietnuté a SMER si so svojimi koaličnými partnermi HZDS a SNS odhlasoval, čo potreboval. Od roku 2010 je päť rokov, vyše päť rokov. Hádajte, kolegyne a kolegovia, v koľkých prípadoch bol zákon o preukazovaní pôvodu majetku, marketingový ťah strany SMER v roku 2010 uplatnený. Ani v jednom jedinom prípade to nebolo. Aj teraz v opozícii som navrhoval, asi tento rok, myslím, znovu opakovane novelu zákona, aby sa stal ten zákon aspoň trochu vykonateľný. Ako ste pritom hlasovali? Nik ho zo strany SMER nepodporil. Je úplne evidentné, že SMER, a nehovorím to s radosťou, proste nemá chuť ani vôľu, pokiaľ koná nezávisle a bez tlaku, prijímať reálne protikorupčné zákony. Žiaľ, ten „track record“ je veľmi jednoznačný, pričom jediný okamih, keď je SMER schopný prijímať protikorupčné zákony, je, keď je pod tlakom, pod tlakom verejnosti, nie opozície, ani médií. A SMER bol pod tlakom verejnosti v decembri minulého roku. Celá kauza o schránkových firmách akcelerovala v čase kauzy cétečka, čo už je dnes, našťastie, trestnoprávna kauza. To nie je kauza politická. To je trestnoprávna kauza, zaplať pánboh. Uvidíme, ako to pôjde ďalej. Vtedy sa začala diskusia kvôli MEDICAL GROUP, ak si pamätáte, o schránkových firmách, ktorá bola veľmi ostrá, a vtedy, si myslím, a nielen si to myslím, ale aj viem to, SMER bol pod tlakom kvôli tomu, že boli ľudia v uliciach. A jediným, čoho sa SMER bojí, sú ľudia v uliciach. A poviem, prečo teraz nemáme účinný zákon. Je to okrem toho preto, že SMER prijíma len marketingové zákony v tejto oblasti, ktoré reálne nie sú vymožiteľné, aj preto, že časť opozície, tak neviem, teraz to poviem, mala tak zlý úsudok, aby som to povedal pekne, spod toho tlaku pomohla strane SMER sa dostať prijatím uznesenia, ktoré dnes naplnené nebolo. Potom sa ešte teda vrátim k tomu, aký to bol naozaj zlý úsudok. V tom čase, keď sme o tom rokovali v parlamente v decembri, tu boli viaceré vykonateľné, razantné, prísne pozmeňujúce návrhy. Z nich niektoré predložil aj kolega Beblavý, aj kolegyňa Žitňanská, niektoré sme predložili my. Oboje súbory tých pozmeňujúcich návrhov boli fajn, boli dobré. A keď som ich predložil, tak vtedy návrh zastupoval minister spravodlivosti, jeho prvá reakcia bola: „Nevyzerá to zlé, proste skúsme sa dohodnúť, schválime to.“ Dával som to pani poslankyni Laššákovej, rokovalo sa o tom. Ale zrazu prišla iniciatíva mojich kolegov v opozícii s tým, že: „Teda, dobre, neprijmime zákon, prijmime uznesenie, ktorým zaviažeme vládu, aby v prvom kvartáli 2015 priniesla komplexný zákon.“ A to bola taká pomocná ruka strane SMER s tým, že: „Však dostaneme vás z tej bryndy, teraz nemusíme rokovať, na jar už bude dávno po demonštráciách, už verejný tlak nebude.“ A ja by som bol rád, keby kolegovia, ktorí to vtedy navrhovali a ktorí dnes prichádzajú s tým, že schránkové firmy sú zlé a treba s tým niečo robiť, si priznali aspoň tú chybu, ktorú urobili v decembri, keď pomohli strane SMER v tom, aby Slovensko v tom čase neprijalo prísny protischránkový zákon. Vtedy tu navrhovali viacerí, aj kolegovia ďalší: „Rokujme aj dva týždne do Vianoc. Ak sú naše pozmeňováky zlé, dajme dokopy hlavy, nech príde s razantnými pozmeňovákmi SMER, kľudne, ktorýkoľvek z vás. Nemusia byť naše prijaté, ani nemusia byť naše najlepšie pozmeňováky.“ Bol priestor na to dva-tri týždne. Ale, žiaľ, vtedy dostal SMER pomocnú ruku v tom čase od MOST-u a od strany SIEŤ, aby z tejto situácie mohol vykľučkovať. A ja pevne verím, aby som nešiel do minulosti, že to je poučenie pre kolegov v opozícii. Aj sme ich upozorňovali, aby neverili v tom strane SMER, že o tri mesiace príde komplexný razantný zákon, je to len hra na čas. A tak sa aj stalo. Bola to hra na čas a SMER prišiel na jar 2015 so zákonom, ktorý je nevykonateľný a ktorý nespĺňa ani tie parametre, ktoré sú v tom uznesení Národnej rady, ktoré bolo schválené stranou SMER a časťou opozície. A bol by som rád, keby sme sa v opozícii tomu vyhli, pretože podľa mňa ak sa tomu nevyhneme, tak veríme, aspoň niektorí, že SMER naozaj má aj bez tlaku a dobrovoľne úprimný záujem riešiť korupciu v tejto krajine. To, si myslím, nikto pri dobrých zmysloch si už na Slovensku nemyslí. Možno si myslieť, že SMER má úprimný záujem riešiť sociálne veci, ale to, že má SMER záujem riešiť korupciu, si myslím, si nemyslia ani vaši voliči, by si nemali ani myslieť opoziční poslanci tým pádom, keď takýmto spôsobom naleteli strane SMER. A ten kľúčový problém je ten, že pokiaľ by sme vtedy schválili účinný protischránkový zákon, tak mnohé kauzy, mnohé transakcie, mnohé tendre by sa neuskutočnili, teraz nebudem triafať čísla, a by sa Slovensku podarilo zachrániť z verejných zdrojov možno stovky miliónov eur. V tejto vláde je to až čarovné. A bolo by to zábavné, ak by to nebolo smutné, že sú rezorty, ktoré majú svoje vybrané schránkové destinácie. Tu sme mali Curaçao, je tu bývalý minister hospodárstva, Holandské Antily, ministerstvo zdravotníctva má tuším Nový Zéland, lebo pán Široký tam má svoje firmy (VÁHOSTAV, DÔVERA), všetko na jednej adrese, minister dopravy má Cyprus, všetko na jednej adrese. Je to absurdné. Čo je to za vládu, kde každé ministerstvo a každý minister dáva veľkú časť verejných zdrojov schránkovým firmám na jednej adrese, v jednej exotickej destinácii. Bolo by to zaujímavé, ak by to nebolo smutné a tragické pre krajinu. Ak by sme vtedy schválili účinný protischránkový zákon, tak Slovensku by sa zachránili stovky miliónov. Dnes všetci vieme, že ak sa prijme niečo účinné, tak to nebude za tejto vládnej konštelácie, za vládnej väčšiny v parlamente. Tu nie je žiadna snaha, najmä v situácii, keď ľudia nie sú v uliciach, tak vtedy už vôbec nie je. Čiže bude potrebné asi až po voľbách prijať účinný zákon. Ale ešte tá posledná poznámka k tým smerniciam. Európske právo je kontinuálne vo vývoji. A my tu prijímame možno polovicu noviel zákonov, si to možnože málokto všimol, ktoré sa týkajú len implementácie európskeho práva, lebo je stále nejaká zmena proste európskeho práva, na to treba reagovať a ju treba harmonizovať. To nie je nič nové. Európska únia aj v tejto oblasti bude vo vývoji a bude prijímať po novej smernici ďalšiu novelu smernice o dva roky a budeme ju implementovať. Ale tu čakať na Európsku úniu donekonečna a neurobiť nič, to je podľa mňa čistý alibizmus. Takto to podľa mojej mienky nefunguje, už nehovoriac o situácii naviac, keď premiér včera hovoril, že aj tak, to čo raz je z Európskej únie, my nemusíme rešpektovať v zásade, aj keď nás prehlasujú, však nevadí. Už sa k tomu nechcem vracať. Tak tu zrazu proste Európska únia je svätý grál a musíme podľa toho len ísť. Tak to je také celkom zaujímavé, keď to tak porovnáte s včerajším vystúpením predsedu vlády k téme kvót pre utečencov. Každopádne si myslím, že prezident má pravdu, je fajn, že ten zákon vetoval. Poukázal na to, že v princípe to budú neúčinné ustanovenia, ktoré budú len akousi marketingovou nálepkou, presne tak ako je päť rokov marketingovou nálepkou zákon o preukazovaní pôvodu majetku, ktorý nebol ani v jednom prípade doteraz aplikovaný kvôli tomu, že ste ho úmyselne urobili neaplikovateľným, že ste ho úmyselne urobili a napísali spôsobom, aby nemohol byť aplikovateľným. A prax to potvrdzuje veľmi jednoznačne. A myslím, že osud podobný stihne aj tento zákon a bude tak treba v krátkej dobe na budúci rok významnú zmenu urobiť. Ďakujem, pani predsedajúca.