V. Veteška, podpredseda NR SR: (2005-12-08):
J. Štefanková, poslankyňa: Ďakujem vám. Vážený pán predsedajúci, vážený pán minister, vážené dámy poslankyne, vážení páni poslanci, na základe oboznámenia sa s návrhom rozpočtu verejnej správy na roky 2006 až 2008 a vládnym návrhom zákona rozpočtu na rok 2006 chcem vyjadriť niekoľko kritických poznámok, ktoré sa dotýkajú vybraných kapitol, programov a opatrení v predloženom návrhu . Program uvedený v prílohe č. 4, kóde programu 07C, by mal zabezpečiť zvýšenie počtu narodených detí o viac ako o 1 800 oproti očakávanej skutočnosti prostredníctvom nástrojov sociálnej inklúzie. Podľa môjho názoru však ide o účelové skreslenie skutočnosti ťažiacej z tzv. silných ročníkov dnešných tridsiatnikov. Tento program je nedostatočný a sebecky si privlastňuje niečo, čo je dané prirodzenou snahou mladých ľudí tzv. silných ročníkov zakladať si rodiny. Moje tvrdenie vychádza z prirodzeného demografického vývoja populácie, čo podkladám nasledovnými údajmi. Od roku 1990 sa znižuje počet obyvateľov do veku 19 rokov. V prvej polovici deväťdesiatych rokov sa ich počet znižoval o 15 000 ročne a od roku 1996 ide o každoročný pokles o 40 000 príslušníkov uvedenej demografickej skupiny. V roku 1999 tvoril podiel detskej populácie ešte 28 %, no v roku 2003 poklesol na 25,5 %, každoročne dochádza k poklesu takmer o 1 %. Pokiaľ začiatkom deväťdesiatych rokov pribudli na každých 1 000 obyvateľov 4 živonarodené deti, v roku 2001 sa po prvý raz narodilo menej ľudí, ako v sledovanom období zomrelo. K zmene prišlo až v roku 2004, v ktorom predstavoval rozdiel medzi živonarodenými a zomretými 1 895 osôb. Podľa odborníkov na demografiu ide o dôsledok odloženej pôrodnosti súčasných tridsiatnikov, ku ktorej malo prísť začiatkom nového decénia. Uvedené údaje potvrdzujú, že tento program počíta skôr s trendom zvyšovania živonarodených detí bez reálneho prepojenia na spomínané nástroje sociálnej inklúzie. Pretože ak pristúpia partneri na príchod dieťaťa, tak ide skôr o prejav ich rozhodnutia. A z uvedeného dôvodu podobné programy, ako je tento, majú na ich rozhodnutie zanedbateľný vplyv. Pôrodnosť však bezprostredne ovplyvňuje bytová politika štátu. Predkladatelia štátneho rozpočtu v prílohe č. 4, kóde programu 01701, hovoria o poskytnutí podpory na obstaranie nájomných bytov vo verejnom nájomnom sektore pre sociálne slabšie skupiny obyvateľstva. Výška poplatkov, tzv. nájomných sociálnych bytov je pritom neraz tak vysoká, že ich užívatelia často nie sú schopní splácať svoje záväzky, najmä ak jeden z partnerov je na materskej dovolenke alebo nezamestnaný. Ak sa spolu s odovzdávaním týchto bytov do užívania nezavedú určité kompenzačné mechanizmy pre tých, ktorí budú dočasne neschopní platiť nájomné, tieto objekty iba rozšíria bytový fond, ale sotva splnia svoj sociálny účel. Nastavenie podpory rozvoja bývania v návrhu štátneho rozpočtu má preto formálny charakter, hoci suma, ktorá sa vypláca na tento účel, predstavuje značné finančné prostriedky pre nízkopríjmové skupiny obyvateľov, je neraz pomoc štátu nedostupná. Taktiež i v dôsledku avizovaného zvyšovania cien plynu, elektriny, vodného a stočného, ku ktorému príde od januára 2006, možno očakávať nárast nákladov na bývanie aj v tzv. sociálnych bytoch. A pre nízkopríjmové skupiny sa tak stávajú tieto byty ešte nedostupnejšími. Preto štátny rozpočet v danej oblasti neprináša záruky, aby sme mohli očakávať zásadné zmeny v kvalite bývania, osobitne pre mladých ľudí. Ďalej sa chcem zmieniť o informácii, ktorá prednedávnom prebehla v médiách, o výstavbe 75 luxusných domov pre manažérov kórejskej automobilky KIA v celkovej hodnote vyše 1 mld. Sk. Zaujímavosťou je, že hoci sa KIA rozhodla investovať v Žiline, kórejskí manažéri budú bývať v Bratislave, v domoch, ktoré po čase môžu zostať ich majetkom, lebo zástupcovia automobilky KIA si ich budú môcť so zľavou odkúpiť. Čo ešte nové a neznáme sa náš občan postupom času dozvie, aké ďalšie ústupky urobila naša vláda v prospech tejto spoločnosti, keď napr. len na opravu školy na Novohradskej ulici v Bratislave, ktorú majú navštevovať aj deti kórejských manažérov, prispeje vláda celkovou sumou 50 mil. Sk, pritom samospráva dostala tento rok 1,1 mld. korún zhruba pre 5 000 základných a materských škôl, čo je v priemere na jednu školu cirka 200 000 Sk? Kladiem si preto otázku: Je takýto prístup vlády k občanom Slovenskej republiky spravodlivý, keď ho porovnávame s ústretovosťou, ktorú preukazuje pri výstavbe bytov pre týchto manažérov automobilky KIA? Z hľadiska prepojenia sociálnej a ekonomickej sféry nemožno prehliadnuť ani hospodárenie Fondu národného majetku. Fond národného majetku Slovenskej republiky v roku 2006 počíta hlavne s príjmami z privatizácie, zo 66-percentného podielu v Slovenských elektrárňach, zároveň očakáva aj príjmy z už uzavretých zmlúv. V nasledujúcom období je pravdepodobná privatizácia Železničnej spoločnosti Cargo Slovakia, z ktorej výnos sa zrejme použije na priame a nepriame oddlženie Železníc Slovenskej republiky. Predpokladá sa, že výnos z privatizácie letísk v Bratislave a Košiciach sa použije na financovanie nákladov dôchodkovej reformy. Vláda Slovenskej republiky pristupuje k privatizácii značnej časti štátneho majetku a prijíma rozhodnutia, ktoré sú nezvrátiteľné. Oddlženie Železníc formou, ktorá sa navrhuje prostredníctvom privatizácie Carga, nemá obdobu. Takáto interpretácia je prísne účelová, zavádzajúca a skôr vypovedá o tom, že vláda chce zostávajúci rok do volieb využiť na pochybný odpredaj majetku štátu. Aj na základe uvedených príkladov je zrejmé, že návrh rozpočtu charakterizujú niektoré neuvážené rozhodnutia, ktoré spochybňujú napĺňanie stanovených parametrov, a zakladá nevypočítateľné riziká do budúcnosti. V doterajšej rozprave odznela aj požiadavka na navýšenie finančných prostriedkov pre Maticu slovenskú. V závere môjho vystúpenia chcem podporiť navýšenie finančných prostriedkov pre Maticu slovenskú, a preto sme spolu so skupinou 16 poslancov predložili v tejto veci pozmeňujúci návrh, pretože na podporu kultúrnych aktivít Matice slovenskej je rozpočtovaná suma vo výške 17 mil. korún, na kultúrne aktivity národnostných menšín je pritom vyčlenených 160 mil. korún. Nespochybňujem potrebnosť financovania kultúry národnostných menšín, a preto moja otázka nie je namierená proti ich príslušníkom ani organizáciám, ktoré zastrešujú ich kultúrne aktivity. Pokiaľ ide o rozpočtovanú sumu pre kultúrnu a osvetovú inštitúciu, ako je Matica slovenská, ktorá uskutočňuje kultúrne aktivity pre približne 90 % slovenskej populácie, som presvedčená o tom, že na jej činnosť uvedená suma nie je dostatočná. Vstupom Slovenskej republiky do Európskej únie rastie potreba zachovania národnej identity Slovákov, pričom nejde o nacionalizmus, ale prirodzený faktor spoločenského života, ktorý je umocnený nevyhnutnosťou odlíšiť sa od ostatných krajín v rámci Európskej únie, preto treba podporovať aj kultúrne aktivity, ktoré uskutočňuje Matica slovenská, ktorá zjednocuje Slovákov bez ohľadu na to, či žijú vo svojej vlasti alebo za jej hranicami. Často počúvame rôzne názory o tom, ako slovenskému národu chýbajú v histórii zakorenené inštitúcie alebo že si našu štátnu samostatnosť dostatočne nevážime, keďže sme k nej dospeli bez strát na ľudských životoch. Matica slovenská je inštitúciou, ktorá je spojená s históriou Slovákov, v minulosti viedla zložitý a náročný zápas o národnú existenciu slovenského národa a jeho politické práva, stala sa predmetom perzekúcií a prenasledovania. Preto nielen vzhľadom na svoju históriu si zaslúži morálne uznanie, ale aj z hľadiska jej akútnych potrieb, ktoré sú v skutočnosti bytostnými potrebami celého národného kolektívu, jej prislúcha aj vyčlenenie takých finančných zdrojov, ktoré sú primerané kultúrnym aktivitám a poslaniu Matice slovenskej. Preto vás chcem, vážené dámy a páni, požiadať o podporu tohto pozmeňujúceho návrhu a navýšenie finančných prostriedkov pre Maticu slovenskú. Ďakujem vám za pozornosť aj za to, že ste mi umožnili vystúpiť po 12.00 hodine. Ďakujem vám.