I. Radičová, poslankyňa: (2007-12-12):
Len za ostatný čas Európska únia prijala 6-tisíc petícií. Seriózne sa nimi zaoberala a mnohé mali nielen dopad na konkrétne národné štáty, ale menili sa s nimi a vďaka nim i regulatívy, ktoré neskôr ovplyvnili povahu a podobou sociálneho štátu aj v ostatných krajinách. Preto apelujem znova a opäť, aby sme toto základné právo občanov rešpektovali, brali do úvahy a ich žiadosťami sa seriózne zaoberali. Predložili sme do Národnej rady petíciu občanov k dôchodkovému zabezpečeniu. Dovoľte mi krátke zhodnotenie súčasného stavu. Slovensko ako väčšina Európskych krajín malo priebežne financovaný dôchodkový systém, v ktorom príjmy vysoko záviseli od troch faktorov – od počtu pracujúcich, úrovne miezd a výšky odvodov. Logicky výdavky zo systému záviseli od počtu dôchodcov a miery náhrady, inými slovami výšky dôchodku. U nás na rovnováhu medzi príjmami a výdavkami, teda medzi tými, ktorí dnes pracujú a prispievajú a dôchodcami, ktorí poberajú dôchodky, potrebujeme pomer l : 2,4, t. j. 2,4 pracujúcich na jedného dôchodcu, aby bol systém finančne udržateľný. Aj pri plnej zamestnanosti by však v priebehu desiatich rokov pracujúca populácia túto požiadavku nenaplnila. Samotný priebežne financovaný systém pritom ponúka len tri možnosti, ako zlepšiť jeho finančnú stabilitu. Len tri, a to meniť jeho parametre. Po prvé, zvýšiť percento odvodov  alebo výšku vymeriavacieho základu; po druhé, znížiť výšku dôchodkov buď znížením základu na vymeriavanie dôchodku, alebo zmenou valorizácie; po tretie, zvýšiť dôchodkový vek alebo sprísniť podmienky nároku na dôchodok. Dôchodky do konca roku 2003 boli na Slovensku všeobecne veľmi nízke. Existovalo tvrdé obmedzenie výšky dôchodkov, ktoré vytváralo silnú motiváciu na obchádzanie platenia odvodov z plného príjmu. Spôsob výpočtu dôchodkov podporoval krátke pracovné kariéry a motivoval ľudí krátiť odvody po odpracovaní dvadsiatich piatich rokov. Toto všetko malo vážny dopad na finančné problémy celého systému. Po roku 2004 sa preto rozbehla reforma a urobili sa prvé zmeny v priebežnom systéme. Zvýšili sa odvody z 28 % na 28,75 %, zvýšili sa niektoré vymeriavacie základy. Z 28,75 %  18 % je určených na starobné dôchodky, 6 % na invalidné a 4,75 % do známeho rezervného fondu, inými slovami na dokrývanie strát predovšetkým v starobných dôchodkoch. Zmenili sa všetky parametre okrem zvýšenia odvodov, i keď mierneho, a vymeriavacích základov. Zvýšil sa i vek odchodu do dôchodku u žien postupne aj z hľadiska počtu detí na 62 rokov a zároveň sa  zmenila i  výška dôchodkov s pevnou mierou náhrady 1,19 % za odpracovaný rok. Výsledkom týchto parametrických zmien bol naozaj pokles deficitu. Okamžite sa znížil implicitný dlh dôchodkového systému zo 477 % hrubého domáceho produktu na 329 % hrubého domáceho produktu. Dôchodkové odvody vďaka týmto parametrickým zmenám v budúcnosti by už tak nemuseli byť 50 % namiesto pred reformou nutných 75 % na odvody a okamžité zvýšenie dôchodkových odvodov by bolo nutné zvýšiť na 40 %, ale pred reformou by toto muselo byť vo výške 60 %, aby bol systém ufinancovateľný v tej podobe, ako bol nastavený. Prijaté zmeny čiastočne zvyšovali dôchodky hlavne vďaka nastavenej valorizácii a zároveň znížili budúce deficity. Napriek tomu parametrické zmeny však neodstránili celkový deficit a finančnú udržateľnosť systému. Preto bolo potrebné hľadať ďalšie reformné opatrenia. Zámerom bolo zlepšiť udržateľnosť systému a udržanie či postupné zvyšovanie dôchodkov. Ďalšie parametrické zmeny samy osebe by totiž znamenali buď zvýšenie odvodov, prípadne vymeriavacích základov, alebo zníženie dôchodkov či sprísnenie podmienok nárokov na dôchodok. Preto bol prijatý druhý pilier. Znamenalo to rozdelenie súčasných 14 % platených zamestnávateľom na dôchodkové poistenie. Päť percent zostáva vo verejnom systéme a 9 % sa presúva na účty sporiteľov. Štyri percentá zamestnanca naďalej plynú do verejného systému. Osemnásť percent je teda rozdelených, zatiaľ čo ďalších 6 % zostáva na  invaliditu a  4,75 % v spomínanom rezervnom fonde a ponecháva si tieto percentá Sociálna poisťovňa. Dôchodky účastníkov dvojpilierového systému majú byť vypočítané z priebežného s tým, že sa plne zarátajú roky, počas ktorých platili odvody účastníci systému len do prvého piliera a roky, v ktorých už platili do prvého i druhého piliera sa im zarátajú len polovične. Z krátkodobého hľadiska znamená zavedenie druhého piliera zvýšené výdavky štátu a neprináša okamžité zníženie verejných výdavkov na dôchodky, keďže všetci súčasní dôchodcovia sa nachádzajú v prvom pilieri. Z dlhodobého hľadiska však dôjde k zníženiu výdavkov na dôchodky a zníženiu deficitu. Kombináciou zmien v priebežnom systéme, teda v parametroch a zavedením druhého piliera bol dlhodobý deficit systému zredukovaný o viac ako 80 %.  Ďalšie kroky by mohli zabezpečiť a mali zabezpečiť jeho finančnú rovnováhu. Chcem zdôrazniť a podčiarknuť, že celkový vývoj a možnosť dosiahnutia finančnej rovnováhy pritom závisí od množstva občanov, ktorí vstúpia do druhého piliera. Menej občanov v druhom pilieri znamená nižšie momentálne krátkodobé náklady, viac občanov znamená vyššie súčasné náklady, ale kratšiu prechodnú dobu. To, čo sme prijali v tomto parlamente novelou o sociálnom poistení prináša dve zásadné zmeny. Jednak sú to zmeny v spomínaných parametroch. Áno, opäť sa siahlo po týchto možnostiach a zvýšili sa vymeriavacie základy, pre niektoré skupiny občanov sa pridali ďalšie platby odvodov, sprísnili sa podmienky nároku na dôchodok. Okrem týchto parametrických zmien táto snemovňa schválila, prijala zmeny v druhom pilieri, jeho otvorenie na pol roka a pre budúce generácie dobrovoľnosť vstupu do systému. To sú vážne, zásadné zmeny. Faktory, podľa ktorých sa dá usúdiť, či sa občania správne rozhodnú vstúpiť do druhého piliera, je len veľmi ťažké posúdiť a odhadnúť. Správnosť ich rozhodnutia totiž bude závisieť od vývoja administratívnych poplatkov v systéme, a to tak verejnom, ako aj v sporivom. Máme možnosť zmien. Ďalej bude závisieť od ceny anuity. Bude závisieť od rastu miezd. Bude závisieť od počtu poistencov verzus počtu sporiteľov a bude závisieť aj od postupných zmien v priebežnom prvom pilieri. Ani jeden z týchto faktorov po zmenách, ktoré nastali, nie je možné vopred odhadnúť. Neistota či zneistenie, nepredvídateľnosť dopadov, veľký otáznik je výsledkom rozbehnutých zmien. Aký bude mať dopad existencia dvoch paralelných dôchodkových systémov? Aký bude mať dopad na výšku náhrady? Aký bude mať dopad na tlak na zmeny v priebežnom systéme? Aký tlak sa vytvorí na prvý pilier pri zmene predpokladu postupného znižovania počtu poistencov alebo, ak chcete naopak, aké náhrady v budúcnosti umožní prvý pilier pri zvýšení počtu poistencov v prvom pilieri. Nenaplní sa predpoklad vytvorenia dvoch kategórií dôchodcov – nízkoprijmových skoncentrovaných v priebežnom systéme a dôchodcov z vyšších príjmových skupín sústredných v dvojpilierovom systéme? Ja sa len pýtam. Aký dopad z hľadiska finančnej udržateľnosti budú mať prijaté zmeny? Jedno je isté. V najbližšom období istý vyšších finančný príjem budeme mať v priebežnom systéme, teda v Sociálnej poisťovni. Následne v strednodobom a dlhodobom horizonte budeme mať zvýšené výdavky z tohto systému. Opäť otázka. Aké ďalšie parametrické zmeny budú z takéhoto posunu nevyhnutne nutné? Zvýšenie veku odchodu do dôchodku? Vieme predsa, že platí norma, že medzi priemernou dĺžkou života a stanovenou hranicou odchodu do dôchodku musí byť minimálne pätnásť rokov. To presne spĺňa dnešná hranica. Preto nemáme šancu okamžite uvažovať a spúšťať zvyšovanie veku odchodu do dôchodku. Bolo by to nezodpovedné a neľudské. Budeme meniť spôsob valorizácie? Áno, tu možnosti sú. Určite nie na úroveň inflácie, ale sú tu možnosti vrátiť sa k návrhu z dielne KDH o pevnej stabilnej sume, ktorá sa bude dávať jednotlivým skupinám dôchodcov, aby tí s nižšími príjmami nedoplácali na systém valorizácie. Áno, máme túto možnosť. Ale tá sa významne neprejaví vo finančných benefitoch z takýchto zmien. Budeme uvažovať o znížení miery náhrady z prvého piliera? A keď, akým spôsobom? Obávam sa, dámy a páni, že sme otvorili príliš veľa neznámych. Obávam sa, že nemáme na tieto otázky dnes tu a teraz odpoveď. Obávam sa, že sme vytvorili efekt kolotoča. Že sme zamenili systém, ktorý predpokladal istú stabilizáciu, za systém, kde niet konštanty. Z tohto dôvodu by som vás s vážnou tvárou poprosila, aby ste zvážili predovšetkým zásahy do parametrických zmien systému, aby ste zvážili zásahy do druhého piliera a aby ste uvažovali nielen tu a teraz, ale predovšetkým v strednodobom a dlhodobom horizonte, pretože je to naša zodpovednosť voči našim deťom a našim vnúčatám. Dovolím si z tohto dôvodu doplniť uznesenie, ktoré tu pán spravodajca predložil Národnej rade Slovenskej republiky. Za text, ktorý ste predniesli, sa dopĺňa písmeno b), ktoré znie: „Národná rada Slovenskej republiky žiada v súlade s § 128 ods. 1 zákona č. 350/1996 Z. z. o rokovacom poriadku Národnej rady Slovenskej republiky v znení neskorších predpisov vládu Slovenskej republiky predložiť do 11. januára 2008 správu o spôsobe vysporiadania sa s požiadavkami obsiahnutými v petícii občanov Slovenskej republiky za rešpektovanie názoru verejnosti na smerovanie dôchodkového zabezpečenia (tlač 477) v rámci prípravy ďalšej novely zákona o sociálnom poistení tzv. veľkej novely. Pôvodný text začínajúci slovami berie na vedomie sa označuje ako písmeno a).“ Ďakujem vám veľmi pekne za pozornosť a na záver mi dovoľte z tohto miesta poďakovať všetkým občanom, ktorí dali svoj podpis pod petíciu a všetkým tým, ktorí sa veľmi aktívne podieľali na jej naplnení a zozbieraní podpisov. Ďakujem veľmi pekne za pozornosť. (Potlesk.)