Shahzad, Silvia, poslankyňa NR SR (2018-09-13):
Ďakujem. Vážení kolegovia, musím sa priznať, že som veľmi rozladená z toho, čo tu predviedol pred chvíľou pán kolega Tomáš, a budem sa k tomu ešte chvíľku vracať. Vy poviete, že čo sa stalo. Stalo sa toľko, že keď si neuvedomíte vy a vaši kolegovia aj pán minister Richter, že pokiaľ nezačnú nalievať peniaze do sociálnych služieb, tak vy nebudete mať komu dávať tie vaše slávne vianočné príspevky, pretože tí ľudia vám v tých zariadeniach pomrú. Oni tam mrú totižto už teraz a za chvíľku vy tých svojich voličov stratíte. A toto mi príde ako úplný výsmech, že vy sa snažíte peniaze rozhadzovať v zákone, ktorý si naozaj tie peniaze, viete veľmi dobre, že ich žiadajú neustále, každý jeden rok žiadajú extra dotácie, a vy si teraz tu schválite v tomto návrhu, zákone nejakú vianočnú dotáciu na dôchodky. To je, to je naozaj hanba! V tomto duchu; ja som naozaj, aj tento zákon o sociálnych službách sledujem dlho, lebo som sa venovala denným stacionárom. Napriek tomu, že sme robili všetko, čo sme mohli, snažila som sa, neustále sme s kolegyňou boli v kontakte aj s ministerstvom práce, stále sme pripomienkovali, že jednoducho ony budú v problémoch, stále sa riešia problémy sociálnych služieb na poslednú chvíľu, znovu pred koncom roka, znovu sa to má rýchlo schvaľovať, lebo už sa pripravujú ďalšie zmeny, lebo, aby platili v roku 2019. A máme koniec roka a ešte to nie je ani v parlamente. Presne takýmto štýlom všetko robíte, potom to tak vyzerá a potom sa to musí opravovať. Lebo si nedáte na to čas, nenecháte si poradiť, lebo už potom vy nemáte čas nič opravovať ešte predtým, ako vôbec niečo príde do praxe. Tak je to v podstate aj s tou bezbariérovosťou. Ja si tu neustále hádžem pingpong s ministrom práce a s jeho štátnym tajomníkom Ondrušom, pretože oni ma považujú za, teda oni stále tvrdia, že bojujem proti bezbariérovosti. Naopak. Ministerstvo práce bojuje proti bezbariérovosti, pretože okrem toho, že napíše nejakú formulku do zákona, aby si teraz všetky zariadenia nejakým švihnutím čarovného prútika odstránili všetky bariéry, lebo oni sami netušia, že ako, tak proste napíšu si, napíšu si len nejaký dátum do zákona, ale neurobia nič preto, aby sa reálne tie bariéry odstraňovali. Jednoducho takto sa to robiť nedá. A netýka sa to len jaslí, týka sa to aj všetkých ostatných zariadení sociálnych služieb, pretože tie zariadenia sú naozaj niektoré v katastrofálnom stave, tí ľudia tam žijú v nedôstojných podmienkach a stále sa robí pre to málo. Preto som sa pýtala, aký fond, aké peniaze sa vyčlenili? Dnes som mala otázku na predsedu vlády o tom, že koľko peňazí sa vyčleňuje vôbec na debarierizáciu v rozpočte, kto s tým ráta, kedy budú konečne tie peniaze. Každý rok čakáme, každý rok pozeráme, koľko peňazí sa tam vyčlení, a stále nič. Žiadny špeciálny program, žiadne systémové riešenia na odstraňovanie bariér. Odstraňovať bariéry sa naozaj takýmto spôsobom nedajú a skúste si otvoriť nejaké zariadenie, keď sa teraz stále bavíme o zariadeniach sociálnych služieb, nechcem odskakovať od témy, skúste si otvoriť nejaké zariadenie, keď ho budete musieť mať po novom od začiatku bezbariérové, tak si to zariadenie ani neotvoríte, lebo tu žiadne priestory ani nenájdete, pokiaľ nemajú, teda tieto nové priestory, ktoré bezbariérové sú, majú väčšinou aj vysoké nájmy, ktoré si tie, tí prevádzkovatelia, ktorí by si chceli takéto zariadenia otvoriť, nemôžu jednoducho dovoliť. Na prevádzku často majú malé prostriedky, nedostávajú ich, čiže za chvíľku my tu nebudeme mať žiadne zariadenia, ak sa budeme podľa tohoto držať. Preto ja naozaj apelujem nielen na ministra Richtera, lebo ten má pod palcom ľudí so zdravotným postihnutím a práve túto debarierizáciu, nikto iný to tu nerieši, a teda on tiež nie, ale nech to už konečne začnú riešiť a nech to už začnú riešiť medzirezortne, nielen každý minister sa trápi s tým, čo, alebo teda každý minister sa zaujíma len o to, čo má na svojom ministerstve, a od všetkého ostatného hádže ruky preč. A takto funguje aj hlavné kontaktné miesto. Už som to niekoľkokrát spomínala, aj tam skapal pes, tiež som sa pokúšala iniciovať aspoň od nich, nech vyvíjajú aktivity smerom k odstraňovaniu bariér, bolo jedno stretnutie a teraz zase nič, nevedia sa skontaktovať ani len s ministerstvom dopravy. Takže ako je to úbohé naozaj a takýmto spôsobom sa nikde nepohneme. Ja by som si veľmi želala, aby tie zariadenia boli od začiatku až do konca bezbariérové, ale týmto spôsobom sa k nim nikdy, nikdy nedopracujeme. Takže, milí kolegovia, ja vás naozaj prosím, uvedomte si to raz a navždy, že za chvíľku to budete vy, ktorí budete potrebovať tie zariadenia a bude sa vám tam veľmi ťažko žiť. Ďakujem pekne.