Mičovský, Ján, poslanec NR SR (2014-06-27):
Ďakujem za slovo, vážená pani podpredsedníčka Národnej rady. Vážený pán predkladateľ, pani spravodajkyňa, kolegyne, kolegovia, to, čo je v zákone navrhnuté, teda v novele, ktorú predkladáme, povedal pán predkladateľ pomerne presne a podrobne prešiel všetky body, ktoré tam sú, a ja by som sa pristavil pri jednom, ktorý považujem nie za najdôležitejší, v žiadnom prípade nie, ale za taký, ktorý sa dá použiť ako argument, že keď je dobrá vôľa, takže dokážeme naozaj veci zmeniť k lepšiemu práve prostredníctvom našej hlavnej činnosti – navrhovania a prijímania zákonov. Mám na mysli ten argument a ten moment, kde hovoríme o tom, že v osobitne chránených častiach prírody, v národných parkoch a v ochranných pásmach národných prírodných rezervácií, alebo teda prírodných rezervácií, je povolený výberkový hospodársky spôsob. Zdá sa mi celkom úžasné, že ani už nemusíme až tak naliehavo trvať na tom, aby tento bod bol schválený práve v tomto zákone, pretože máme, a to je ten dôkaz, v zákone o lesoch, tak ako sme to prijali nie tak dávno tu v snemovni, schválené znenie, že výberkový hospodársky spôsob sa uplatňuje všade tam, kde je pre takéto hospodárenie, kde sú vytvorené podmienky, alebo tam, kde takéto podmienky je možné vytvoriť. No a práve tá náväznosť, že teda podmienky tohto typu sa veľmi dobre hľadajú a vytvárajú práve v ochranných pásmach prírodných rezervácií a v národných parkoch. Alebo poviem to inak, nie že sa dobre hľadajú, ale veľmi sedia, sú primerané práve účelu vytvorenia takýchto chránených území. Možno niekto povie, a to chcem objasniť, že prečo by v národných parkoch, to sú tie trojky, chránené územia kategórie číslo tri, mal vôbec niekto ťažiť. A to nie je obhajoba lesníkov, to je poukázanie na realitu, že v týchto územiach, aj keď ten samotný názov navádza, navodzuje dojem, že teda ide o územie, kde by sa nemalo vstúpiť inak, len s pietou a bez dotknutia sa nejakého stromu, je potrebné z hľadiska správneho hospodárenia v prírode, nie z hľadiska potrieb lesníkov, ale z hľadiska správneho hospodárenia v prírode zasahovať aj do lesných porastov. Ale práve návrh, ktorý predkladáme, hovorí, že sa tak má diať v týchto územiach výberkovým hospodárskym spôsobom, ktorý, a to som veľmi rád, je už zákonom o lesoch považovaný nie za prioritný, to by nebola pravdivá téza, ale za veľmi dôležitý, ktorý sa má uplatňovať prednostne tam, kde sú na to vytvorené podmienky a možnosti. Toto je aspekt, na ktorý som chcel upozorniť. A pridávam sa k tých ďalším bodom, ktoré tu boli spomenuté pánom poslancom Feckom, hlavne v tej oblasti, ktorá sa možno zdá taká úsmevná, ale ktorá naozaj až takou úsmevnou nie je. Ja ako človek, ktorý desaťročia som chodil v lesníckej uniforme a občas prichádzam sem aj medzi vás v nej, viem, že nie je to len otázka vytvorenia istej hrdosti na profesiu, ktorú máte možnosť v živote reprezentovať a takpovediac sa jej oddať, ale je to otázka aj veľmi jasného stotožnenia sa verejnosti s tým, že ste reprezentant takejto profesie. Ak teraz navrhujeme, že majú ochrancovia prírody mať takisto vyrovnané nároky, právo mať takúto uniformu zo zákona k dispozícii, tak tým len nezdôrazňujeme fakt, že je to jednoznačne dôležité ako identifikácia takéhoto pracovníka pred osobami, ktoré v prírode sa vyskytujú, že vedia, že požíva nejaký istý významný štatút, reprezentuje istý verejný záujem, ale, a to chcem pridať na konto tých odvekých sporov lesnícko-ochranárskych, s podstatou ktorých hlboko nesúhlasím, lebo viem, že sú mnohokrát falošné a založené na zlých tónoch, je to isté vyrovnanie sa týchto dvoch profesií aj po tejto stránke, ktorá možno je len formálnym znakom, ale chcem vyjadriť presvedčenie, že práve takýto znak až taký formálny nie je, pretože je to odveká tradícia uniforiem. Je to založené na, možnože povedali by historici, na stáročných už zvyklostiach, že takíto ľudia boli odlišovaní osobitne, a preto je veľmi dobré, keď takýto istý štatút priznáme aj ochrancom prírody, resp. stráži ochrany prírody. Ďakujem pekne.