B. Bugár, podpredseda NR SR: (2002-06-21):
Pani poslankyňa Rusnáková, nech sa páči, máte slovo. E. Rusnáková, poslankyňa: Vážený pán predsedajúci, vážený pán minister, vážené kolegyne, kolegovia, dovoľte mi, aby som vystúpila v rozprave so zdôvodnením, prečo výbor pre vzdelanie, vedu, mládež a šport prijal uznesenie, ktorým odporúča odložiť rokovanie o predloženom návrhu zákona. Nebudem sa teda dotýkať obsahovej časti návrhu poslancov, budem sa dotýkať skôr časti formálnej a budem sa snažiť znovu vám trošku priniesť do vedomia rok 1996, keď sa takisto rokovalo o zriadení novej vysokej školy, a aký bol vtedy postup a ako sa vtedy Národná rada správala. Výbor Národnej rady Slovenskej republiky navrhol odložiť rokovanie o predloženom návrhu zákona z toho dôvodu, že sme považovali za nedostatočný ten materiál, ktorý sme mali k dispozícii. A tou nedostatočnosťou rozumiem predovšetkým to, že nemáme stanovisko Akreditačnej komisie a nemáme stanovisko vlády. K stanovisku Akreditačnej komisie sa vieme dopracovať tak, že máme stanovisko vlády, pretože Akreditačná komisia ho poskytuje vláde. V tejto vážnej záležitosti si teda dovolím vyjadriť len isté počudovanie, prečo vláda nezaujala stanovisko, pretože k iným, možno menej závažným návrhom zákonov to stanovisko bez problémov zaujme. Niekto by teraz mohol argumentovať tým, že ale Akreditačná komisia nie je zriadená. Je to pravda, ale v tom prípade zostáva procedurálne podľa mňa len jedno jediné východisko, že Akreditačnú komisiu treba urýchlene zriadiť a treba ju o toto stanovisko požiadať. Je to ten orgán, ktorý sa má vyjadrovať k zriadeniu vysokej školy, ale nielen k zriadeniu, ale aj k iným, možno menej dôležitým veciam, ako je zmena sídla alebo zmena názvu. Ak hovoríme o vzniku štátnej vysokej školy, ktorá by mala byť financovaná zo štátnych prostriedkov, potom si neviem predstaviť, aby som nemala stanovisko Akreditačnej komisie, neviem si predstaviť, aby som nemala stanovisko vlády, a neviem si predstaviť, aby som nemala vyčíslené ministerstvom financií finančné prostriedky, ktoré sú potrebné na zriadenie tejto vysokej školy. Stanovisko ministerstva financií obsahuje v podstate len veľmi nejasnú informáciu, cez ktorú dáva posolstvo, že skutočné náklady na prevádzkovanie a zriadenie tejto vysokej školy sa budú dať odhadnúť až po jej zriadení. Pre mňa ako pre predsedníčku výboru pre vzdelanie, ktorá sa má zaoberať aj z formálnej stránky návrhmi na zriadenie vysokých škôl naozaj zodpovedne, to je veľmi málo. Chcela by som pripomenúť aj to, že pri otázke, či bol vypracovaný projekt toho, čo všetko má vysoká škola robiť mimo tých ustanovení, ktoré sú v zákone, samotní predkladatelia tvrdia, že nie, pretože: „Vláda,“ citujem teraz slová jedného z predkladateľov, „to schvaľuje potom, ako to prejde Legislatívnou radou vlády. A v Legislatívnej rade vlády o tom rokovanie bolo zatiaľ prerušené.“ Výbor pre vzdelanie dostal množstvo stanovísk, stanoviská, ktoré boli na 99 % negatívne. Len jedno jediné stanovisko zo všetkých bolo pozitívne. Rada vysokých škôl dala zamietavé stanovisko, Slovenská rektorská konferencia dala zamietavé stanovisko, lekárske fakulty dali zamietavé stanovisko. A, samozrejme, treba povedať, že v týchto zamietavých stanoviskách sa často objavuje práve to, čo tvrdí aj samotný výbor pre vzdelanie, že treba počkať na stanovisko Akreditačnej komisie. My sme preto sa snažili byť naozaj ústretoví a nepovedali sme, že návrh zákona odporúčame neschváliť alebo že návrh zákona odporúčame Národnou radou vlastne vyradiť z programu, ale odporúčali sme, aby sme len odložili rokovanie. Čiže ten proces zostane živý a počkáme si na dve stanoviská, ktoré sú najdôležitejšie. A teraz sa vrátim tak trošku do histórie. V roku 1996 Národná rada prijíma zákon o rozdelení UPJŠ a vzniku dvoch nových vysokých škôl. Návrh zákona predkladajú poslanci Tarčák a Urban. Zákon je napadnutý, že neboli splnené požadované podmienky, a vrátený do Národnej rady Slovenskej republiky. Potom sa k návrhu vyjadrí Akreditačná komisia a návrh ide späť do Národnej rady. Platná a definitívna verzia je prijatá v decembri 1996. Chcem varovať predkladateľov, aby sa nechceli správať ako poslanci za HZDS v roku 1996, a veľmi pekne prosím Národnú radu, aby naozaj zvážila svoje stanovisko, a prosím, aby Národná rada zvážila svoj postup, pretože aj vtedy pri prerokúvaní bolo vytknuté zákonu, ktorý bol schválený, že bol porušený zákon, pretože tam chýbalo stanovisko Akreditačnej komisie. Pán poslanec Urban navrhol v tom čase rozdeliť Univerzitu Pavla Jozefa Šafárika v Košiciach na UPJŠ v Košiciach a Prešovskú univerzitu v Prešove. Ale nechcem sa dotýkať merita jeho návrhu, ale chcem sa dotknúť dvoch vystúpení a budem vám čítať stenografický záznam. V tom čase pán poslanec Roman Kováč vystúpil nasledovne: „Obidva návrhy pána poslanca Urbana podľa môjho názoru zásadným spôsobom ovplyvňujú sieť univerzít na Slovensku. Myslím si, že by bolo správne, keby sa k obidvom návrhom vyslovila vláda, ale špeciálne najviac k druhému. Ako isto viete, všetky poslanecké návrhy zákonov prerokúva vláda a my dostávame stanovisko vlády pri prerokúvaní týchto zákonov. Myslím si, že by bolo správne pri takej vážnej veci, ako je vznik novej vysokej školy, žiadať stanovisko vlády.“ Pripomínam druhé vystúpenie a to je vystúpenie pána poslanca Ľubomíra Haracha: „Rád by som sa vyjadril k návrhu, ktorý predniesol pán poslanec Urban. Ide o návrh, ktorý, ako sa tu hovorilo, mení sieť vysokých škôl. Okrem vyjadrenia vlády, ktoré je nevyhnutné k takémuto návrhu zákona, ctíme platný zákon o vysokých školách a ctíme aj navrhovanú novelu, či už prejde tak alebo tak, ktorá mení tie paragrafy a odseky, ktoré hovoria, že zásadné otázky rozvoja vysokoškolského vzdelávania sa prerokúvajú Akreditačnou komisiu vlády Slovenskej republiky a Radou vysokých škôl. Takto predložený návrh zákona je vážna zmena vo vývoji vysokého školstva na Slovensku, má pozitívnu podporu a o tom netreba pochybovať, ale je potrebné, aby bol dodržaný zákon.“ Vážené dámy, vážení páni, dúfam, že beriete moje vystúpenie naozaj v tom zmysle, že žiadam, aby sme dodržali procedurálne kroky, ku ktorým nás viaže zákon. Preto som si dovolila pripomenúť aj rok 1996, keď sa vlastne objavoval ten istý postup, aký sa odohráva v tejto Národnej rade. Prosím teda o podporu návrhu výboru pre vzdelanie, ktorý odporúča Národnej rade odložiť rokovanie dovtedy, kým sa nevyjadrí Akreditačná komisia a vláda. Ďakujem pekne.