Fico, Robert, predseda vlády SR (2014-12-11):
Ďakujem pekne, vážený pán poslanec za túto otázku, pretože dáva mi možnosť poskytnúť slovenskej verejnosti ešte detailnejšie údaje o tom, čo sa vlastne stalo pri privatizácii Slovenských elektrární a čo viedlo vládu Slovenskej republiky k tomuto veľmi vážnemu rozhodnutiu. Na úvod chcem povedať, že problematika vypovedania zmluvy o prevádzke vodnej elektrárne Gabčíkovo uzatvorenej medzi Vodohospodárskou výstavbou a Slovenskými elektrárňami, ktorých aktuálnym vlastníkom je talianska spoločnosť ENEL, má už svoju históriu. Predovšetkým si uvedomme, dámy a páni, že to je najväčší riečny zdroj elektriny, ktorý na Slovensku máme, a tento najväčší riečny zdroj elektriny získal taliansky investor do dlhodobého prenájmu v roku 2006 pri kúpe 66 % akcií Slovenských elektrární. Pripomínam ešte raz, že to bola podmienka pre privatizáciu zo strany talianskeho partnera. Pokiaľ by takto elektráreň Gabčíkovo nebola odovzdaná talianskej spoločnosti ENEL, tak kúpna cena Slovenských elektrární by bola, tých 66 %, o 240 mil. eur nižšia, ako bola aktuálna, ktorá bola, myslím, okolo 860 miliónov. Už vtedy sme však upozorňovali vládu Mikuláša Dzurindu, ktorej ministri podpísali zmluvu o prenájme Gabčíkova a jej dodatok o odškodnení, že išlo o úplné zbavenie sa kontroly štátu nad vlastným majetkom. Majoritný vlastník akcií Slovenských elektrární taliansky ENEL dostal takmer zadarmo k dispozícii výrobu elektrickej energie v Gabčíkove, a že to nie je malá elektráreň, potvrdzuje fakt, že jej celkový výkon je okolo 720 MW, teda jedna malá atómová elektráreň, dva také menšie reaktory. Okrem privatizácie Slovenského plynárenského podniku, ktorú uskutočnila vtedajšia vláda za prapodivných okolností, aj v prípade Slovenských elektrární išlo o viaceré netransparentné kroky. Ako v tom čase povedal aj jeden z najplyvnejších slovenských podnikateľov, predseda klubu 500 Vladimír Soták, citujem: „Privatizačné ponuky boli vyhodnotené neseriózne, bral sa len jeden údaj, cena. Bol tu niekto, kto si necenil slovenský majetok, pretože tomu zrejme nerozumel.“ Vrátim sa však k problematike vypovedania zmluvy Slovenským elektrárňam o prevádzkovaní vodnej elektrárne Gabčíkovo. Hlavným dôvodom pre vypovedanie tejto zmluvy je skutočnosť, že vláda Slovenskej republiky dlhodobo považuje túto zmluvu za nevýhodnú pre Slovensko. Uzavretá bola v rozpore s medzinárodným právom a medzinárodnými zmluvami a podľa názoru Úradu pre verejné obstarávanie aj v rozpore so zákonom o verejnom obstarávaní. Dôležitú úlohu zohrala tiež skutočnosť, že zmluvný partner si dlhodobo riadne a včas neplní svoje povinnosti. Uznesením vlády vo februári 2005, teda ešte za vlády Mikuláša Dzurindu, bol schválený predaj akcií Slovenských elektrární talianskej spoločnosti ENEL. Privatizácia potom prebehla v roku 2006. Mala okrem iného za cieľ zabezpečiť vyňatie majetku vodnej elektrárne Gabčíkovo zo Slovenských elektrární a jeho začlenenie do Vodohospodárskej výstavby. V prípade, ak by nebola uzavretá zmluva o prevádzke tejto vodnej elektrárne, aj vtedy by došlo k predaju, ale ako som uviedol, cena by bola o 240 mil. eur nižšia. To bola cena, na ktorú vodnú elektráreň Gabčíkovo v privatizácii ohodnotili, a k dnešnému dňu – po 8-ročnej prevádzke z plánovaných 30 rokov – dosiahli výnosy Slovenských elektrární, ktoré sú ovládané talianskou spoločnosťou ENEL, takmer 350 mil. eur. A teraz dobre rátajte! Ak by prevádzka len tejto jednej jedinej elektrárne v Gabčíkove pokračovala 30 rokov na základe prenájmu a prišli by peniaze do spoločnosti, ktorá je ovládaná talianskou spoločnosťou ENEL, môžeme úplne kľudne konštatovať, že celú kúpnu cenu za Slovenské elektrárne, 860 mil. eur, by ENEL splatil len z prevádzky tejto jednej jedinej vodnej elektrárne. A vy na nás idete niečo hovoriť! Mám teraz ja použiť nejaké výrazy? (Potlesk.) V marci 2006 bola uzatvorená medzi Vodohospodárskou výstavbou a Slovenskými elektrárňami zmluva o prevádzke vodnej elektrárne Gabčíkovo. Predmetom zmluvy je úprava vzájomných vzťahov, práv a povinností v súvislosti s efektívnou a bezpečnou prevádzkou vodnej elektrárne Gabčíkovo a v súvislosti s predajom produktov. Slovenské elektrárne nadobudli právo a povinnosť prevádzkovať a opravovať majetok vodnej elektrárne Gabčíkovo a udržiavať jeho prevádzkyschopnosť. Zároveň majú povinnosť platiť Vodohospodárskej výstavbe dohodnuté úhrady. Slovenské elektrárne získali v zmysle uzavretej zmluvy právo na príjem z realizácie výkonu prevádzkového majetku vodnej elektrárne Gabčíkovo. Rovnako sú tiež povinné hradiť všetky prevádzkové náklady a náklady spojené s údržbou vodnej elektrárne Gabčíkovo a platiť Vodohospodárskej výstavbe dohodnuté platby. Výnosy z predaja elektrickej energie vyrobenej vo vodnej elektrárni Gabčíkovo boli dojednané v pomere 65 k 35. 65 % Vodohospodárska výstavba, 35 % Slovenské elektrárne ovládané spoločnosťou ENEL. Zmluva o prevádzke tejto vodnej elektrárne Gabčíkovo bola uzatvorená na dobu 12 mesiacov s tým, že sa bude po dobu 30 rokov po uplynutí každých 12 mesiacov obnovovať na ďalších 12 mesiacov. Podľa názoru vlády je zmluva o prevádzke vodnej elektrárne Gabčíkovo neplatná, a to okrem iného z dôvodu jej rozporu s medzinárodnou zmluvou o výstavbe a prevádzke Sústavy vodných diel Gabčíkovo – Nagymaros z roku 1977 a právnym poriadkom Slovenskej republiky, nakoľko: 1. Pri uzavretí zmluvy o prevádzke tejto vodnej elektrárne došlo k porušeniu medzinárodného práva, keďže v zmysle medzinárodnej zmluvy objekty Sústavy vodných diel Gabčíkovo – Nagymaros, ktoré boli realizované ako spoločná investícia Československou socialistickou republikou, respektíve jej právnym nástupcom Slovenskou republikou, a Maďarskou ľudovou republikou, respektíve jej právnym nástupcom Maďarskom, sú v spoločnom vlastníctve oboch zmluvných strán, t. j. Slovenskej republiky a Maďarska. Medzi objekty, ktoré sú výsledkom spoločnej investície, patrí aj stupeň Gabčíkovo, zahŕňajúci vodnú elektráreň Gabčíkovo. Vodná elektráreň Gabčíkovo je v spoločnom vlastníctve v zmysle tejto medzinárodnej zmluvy a pri nakladaní s jej majetkom je potrebný súhlas obidvoch vlastníkov. Absencia súhlasu jedného z vlastníkov má za následok neplatnosť zmluvy o prevádzke vodnej elektrárne Gabčíkovo. 2. Pretrváva riziko, že prevádzkovanie vodnej elektrárne Gabčíkovo Slovenskými elektrárňami je v rozpore s medzinárodnou zmluvou aj na základe rozsudku Medzinárodného súdneho dvora so sídlom v Haagu z roku 1997 vo veci Gabčíkovo – Nagymaros. Slovenské elektrárne nie sú národnou prevádzkovou organizáciou v zmysle medzinárodnej zmluvy, nakoľko ich väčšinovým akcionárom je talianska spoločnosť ENEL. Po ukončení zmluvy o prevádzke vodnej elektrárne Gabčíkovo by ju prevádzkovala priamo Vodohospodárska výstavba, štátny podnik, vzhľadom na to, že spĺňa kritérium národnej prevádzkovej organizácie v zmysle medzinárodnej zmluvy. 3. Podľa názoru Úradu pre verejné obstarávanie bola zmluva uzavretá v rozpore so zákonom o verejnom obstarávaní. Z uvedeného dôvodu úrad podal žalobu na súd na vyhlásenie zmluvy za neplatnú, pričom uplatnil svoje právo do jedného roka od podpísania zmluvy 10. 3. 2006. Na základe uvedených skutočností Vodohospodárska výstavba žaluje Slovenské elektrárne za bezdôvodné obohatenie z dôvodu poberania 35-percentného výnosu z prevádzky vodnej elektrárne Gabčíkovo, a to preto, aby nedošlo k premlčaniu nárokov štátu. Z týchto dôvodov – a v tom sme konzistentní a presvedčiví – my sme nedošli už teraz s tým, už v roku 2007 boli iniciované viaceré súdne spory, ktorých predmetom je určenie neplatnosti zmluvy o prevádzke vodnej elektrárne Gabčíkovo. Dodnes však nebolo príslušnými súdmi vydané právoplatné rozhodnutie o jej neplatnosti. Vláda z dôvodu právnej istoty a predchádzania vzniku prípadných škôd postupovala v súvislosti s prevádzkou vodnej elektrárne Gabčíkovo vo vzťahu k Slovenským elektrárňam tak, ako keby zmluva bola platná. V zmysle príslušných ustanovení zmluvy o prevádzke vodnej elektrárne ju možno ukončiť aj pred tým, ako súdy rozhodnú o jej platnosti alebo neplatnosti, a to aj bez uvedenia dôvodu. Vláda upozorňovala na to, že Slovenské elektrárne, teda skôr by sa mali tie elektrárne volať talianske elektrárne, že talianske elektrárne si neplnia povinnosti vyplývajúce zo zmluvy o prevádzke. V súčasnosti preto dochádza k viacerým problémom spojeným s prevádzkou, v dôsledku ktorých vzniká Slovenskej republike škoda. Slovenské elektrárne v čase podpisu zmluvy o prevádzke vodnej elektrárne Gabčíkovo do dnešného dňa opakovane porušovali a porušujú povinnosti, ktoré im zo zmluvy vyplývajú, konkrétne: a/ Porušenie povinnosti talianskych elektrární predložiť údaje potrebné k overeniu si správnosti výpočtu ročného poplatku. V zmysle zmluvy o prevádzke vodnej elektrárne Gabčíkovo majú talianske elektrárne povinnosť platiť Vodohospodárskej výstavbe ročný poplatok, ktorý sa vypočítava zo všetkých výnosov za predaj elektriny vygenerovanej vodnou elektrárňou Gabčíkovo a realizovaných talianskymi elektrárňami ako dodávateľom na trh. Za roky 2010 až 2013 je medzi Vodohospodárskou výstavbou a talianskymi elektrárňami spor o výške ročného poplatku, ktorý sa stanovuje na základe údajov talianskych elektrární. V zmysle zmluvy o prevádzke vodnej elektrárne majú talianske elektrárne povinnosť poskytnúť teda štátu cez Vodohospodársku výstavbu všetky požadované informácie. Tento štátny podnik od roku 2010 neúspešne opakovane žiada od talianskych elektrární údaje potrebné k výpočtu výnosu za predaj produktov silovej elektriny a podporných služieb. Tak tu ľudia postavia nejakú elektráreň ešte v minulosti, títo (rečník ukázal smerom na opozíciu) to dajú zadarmo Talianom a tí majú ešte toľko drzosti, že nám nechcú ani povedať základné informácie, aby sme vedeli vyrátať, že či peniaze, ktoré dostávame, sú všetky peniaze, alebo či náhodou nás niekde neoklamali. Dôvodom nedôvery v správnosť výpočtu ročných poplatkov zo strany Slovenských elektrární je okrem iného aj skutočnosť, že v roku 2009 vznikla dcérska spoločnosť talianskych elektrární SE Predaj, s. r. o. Prostredníctvom nej majú talianske elektrárne možnosť ovplyvňovať výšku vlastných tržieb za predaj elektriny. Napríklad iba za rok 2010 predstavoval rozdiel medzi výškou tržieb vypočítanou pôvodnou metodikou Slovenskými elektrárňami a výškou tržieb vyrátanou nezávislým audítorom sumu vo výške 800-tisíc eur. Domnievame sa, že tento rozdiel mohol byť ešte vyšší, ak by bolo možné preveriť všetky údaje, ktoré vstupujú do tohto výpočtu. Ani len audítor nedostal informácie, ktoré mal dostať, aby vedel, či to je správne alebo nie je správne. Na základe uvedených pochybností je nevyhnutné, aby talianske elektrárne poskytli Vodohospodárskej výstavbe všetky potrebné informácie na účely overenia správnosti výpočtu ročného poplatku. 2. Je to ohrozenie bezpečnej a efektívnej prevádzky vodnej elektrárne z dôvodu nevykonania generálnych opráv turbín. Do dnešného dňa nebol záväzným spôsobom zo strany štatutárnych orgánov talianskych elektrární odsúhlasený časový harmonogram a rozsah realizácie generálnych opráv turbín. Úplná klasika, vyžmýkať firmu a predať ju preč. Čo tam po nejakých generálnych opravách. Kto ste robili v Slovenskom plynárenskom priemysle, viete, že taliansky a nemecký investor dohromady nezainvestoval nič za roky vlastníctva SPP, lebo načo. Veď je to zdravé, dobré vytunelujeme, vyberieme, odhodíme. To je vaša privatizácia! (Rečník ukázal smerom na opozíciu.) Za toto zodpovedáte vy. (Potlesk.) Nevykonanie generálnych opráv turbín v zmysle požiadaviek stanovených výrobcom môže spôsobiť vážne škody a ohrozenie prevádzky vodnej elektrárne Gabčíkovo. Slovenské elektrárne však dlhodobo posúvajú z ekonomických dôvodov termín vykonania generálnych opráv tak, aby ich počas trvania zmluvy o prevádzke vodnej elektrárne uskutočnili iba raz, pričom ďalšie generálne opravy turbín by sa následne realizovali až v období po ukončení zmluvy, a to už, samozrejme, na náklady štátu, Vodohospodárskej výstavby, štátny podnik. Samozrejme, je tu aj tretí dôvod platby s výhradou. Slovenské elektrárne mali v zmysle zmluvy pravidelne uhrádzať Vodohospodárskej výstavbe platbu vo výške 5 mil. eur ročne, a to ako podiel Slovenských elektrární na nákladoch na prevádzku vodohospodárskych objektov vodnej elektrárne Gabčíkovo. Toto platia s výhradou, týchto 5 mil. eur, a teraz si ešte zoberte tú drzosť, listom zo dňa 16. septembra 2013 vyzvali talianske elektrárne Vodohospodársku výstavbu, aby vrátila z uhradených pravidelných platieb všetkých 43 mil. eur, ktoré boli na základe tohto vyplatené. Tak toto už je naozaj donebavolajúca drzosť, takýmto spôsobom znevažovať postavenie štátu cez Vodohospodársku výstavbu. Dámy a páni, Vodohospodárska výstavba, štátny podnik, prijal opatrenia k odvráteniu protiprávneho stavu spôsobeného talianskymi elektrárňami, vyzvali sme v auguste 2014 talianske elektrárne k náprave protiprávneho stavu a k upusteniu od porušovania jej záväzkov podľa zmluvy. Keďže nedošlo k náprave, vláda sa rozhodla vypovedať 4. 12. 2014 túto zmluvu o prevádzke vodnej elektrárne Gabčíkovo. Považujeme to za najefektívnejší a najrýchlejší spôsob prevzatia vodnej elektrárne Gabčíkovo. Ďakujem pekne. (Potlesk.)