Dostál, Ondrej, poslanec NR SR (2023-05-03):
Vážený pán minister, vážený pán podpredseda Národnej rady, kolegyne, kolegovia, základný problém návrhu zákona o fiduciárnom vyhlásení, o ktorom rokujeme, spočíva v tom, že nie je tým, čím sa tvári, že je. Niežeby bol tento zákon problematický sám osebe. Napokon mať niečo také ako fiduciárne vyhlásenia upravené v právnom poriadku asi, asi nie je zlé. Ale nie je pravda, že takýmto spôsobom môžme nejako relevantne zlepšiť právne postavenie párov rovnakého pohlavia. A tento návrh sa stal terčom alebo predmetom kritiky zo strany mimovládnych organizácií, zo strany, zo strany verejnosti, ale ja by som si vo svojom vystúpení vypomohol iným zdrojom, a síce názorom Kancelárie verejného ochrancu práv alebo, alebo teda verejného ochrancu práv pána Dobrovodského, ktorého Národná rada nedávno zvolila, ktorý bol v minulosti asistentom pani poslankyne Hatrákovej, ktorá tu vystupovala predo mnou. A zdá sa mi jeho pripomienka v rámci medzirezortného pripomienkového konania tak zaujímavá, že by som si dovolil z nej obsiahlejšie zacitovať. Nebudem ju, samozrejme, čítať celú. Pán verejný ochranca práv uvádza: Testujúc ľudskoprávne požiadavky uznania a ochrany párov rovnakého pohlavia najmä vo svetle ostatnej judikatúry Európskeho súdu pre ľudské práva Fedotovová and others verzus Russia mi dovoľte upriamiť vašu pozornosť na skutočnosť, že súd v citovanom rozhodnutí odkázal na existenciu pozitívneho záväzku štátu, na základe ktorého majú členské štáty povinnosť vytvoriť pre špecificky právny... vytvoriť špecificky právny rámec pre právne uznanie práv osôb rovnakého pohlavia. Súd aj napriek výzve viacerých intervencientov v citovanom rozhodnutí neposkytol explicitne demonštratívny výklad práv spojených s uznaním homosexuálnych párov, avšak niektoré všeobecné a konkrétne charakteristiky sa dajú z tohto rozhodnutia identifikovať. Na základe princípu subsidiarity je na členských štátoch, aby identifikovali, aký právny režim poskytne párom rovnakého pohlavia adekvátne uznanie a ochranu. Predložením návrhu zákona, tvrdí verejný ochranca práv, v medziach súdom spomínaného princípu subsidiarity sa začína legislatívny proces a právno-politická diskusia o rozsahu právneho režimu, ktorý sa v Slovenskej republike poskytne párom rovnakého pohlavia. A ďalej, odvolávajúc sa na dohovor, sa konštatuje, že cieľom uznania vzťahu párov rovnakého pohlavia má byť zaštítenie týchto párov legitimitou a posilniť ich inklúziu v spoločnosti tak, aby sa obmedzovala stigmatizácia na základe sexuálnej orientácie. Ďalej cituje alebo parafrázuje pán verejný ochranca práv: Za nedostatočné súd považoval, ak boli páry rovnakého pohlavia len de facto zväzkami. Podľa môjho názoru fiduciárne vyhlásenie ako jednostranný právny akt... ako jednostranný právny úkon, to jest úkon, ktorý nie je konštituovaný ako zväzok, nebude zodpovedať myšlienkam súdu, ktoré vyjadril v citovanom rozhodnutí. Súd vykonanie jednostranného právneho úkonu podľa môjho názoru nebude považovať za základ pre vytvorenie trvalého zväzku. Za dôverníka totiž môže byť ustanovená nielen jedna, ale viacero osôb, čo je v rozpore s princípom monogamie zväzkov. Súd v rozhodnutí vychádza zo vzťahu monogamného páru. Navyše dôverníkom môže byť aj príbuzný v priamom rade, manžel alebo súrodenec, čo by v podmienkach slovenského súkromného rodinného práva odporovalo prekážke existencie príbuzenského vzťahu. Znamená to, že inštitút fiduciárneho vyhlásenia nie je vyhradený len párom rovnakého pohlavia, ale je určený širokej a rôznorodej skupine osôb v rôznych životných situáciách. Pokiaľ ide o súdom vyžadovanú mieru publicity, resp. uznania zväzku skutočnosť, skutočnosťou... spoločnosťou, uvádzam, že síce obsah fiduciárneho vyhlásenia bude viesť Notárska komora Slovenskej republiky v notárskom centrálnom registri fiduciárnych vyhlásení a obsah fiduciárneho vyhlásenia sa bude zverejňovať, obávam sa však, že touto formou zverejňovania sa nenaplnia štandardy, ktoré očakáva Európsky súd, napríklad obmedzovanie stigmatizácie spoločnosti, zvýraznenie osobnej a spoločenskej identity párov, posilnenie inklúzie spoločnosti. Podľa môjho názoru, uzatvára verejný ochranca práv, životné situácie vypočítané v § 5 návrhu zákona, ako aj v novelizačnom čl. II a III sú dobrým smerom k naplneniu ľudskoprávneho štandardu, avšak z pohľadu súdu by v obdobnom prípade voči Slovenskej republiky mohli byť považované za nedostatočné a úzko vymedzené. Čiže ešte raz. Ak je zmyslom upraviť niektoré situácie, a to ani nie medzi pármi, ale medzi skupinami, skupinami párov, tak áno, tento návrh zákona môže niečo priniesť. Ale ak sa máme tváriť, že tento návrh zákona môže akokoľvek zlepšiť postavenie párov rovnakého pohlavia, tak to nerobí. Už ten návrh zákona o partnerskom spolužití, s ktorým minulý rok prišla, prišli poslanci a poslankyne z klubu Sloboda a Solidarita, tiež vymedzoval niektoré, niektoré životné situácie, ale bol nastavený tak, že sa týkal párov rovnakého a párov rôzneho, rôzneho pohlavia, nie ľubovoľných kombinácií osôb, a uznával ten zväzok, aj keď nie na takej úrovni ako manželstvo. Čiže reálnym krokom na zlepšenie situácie párov rovnakého pohlavia by bolo prijatie zákona o životnom partnerstve alebo registrovanom partnerstve. Jeden taký je zaradený aj na program tejto schôdze. Predkladajú ho poslanci a poslankyne z poslaneckého klubu strany Sloboda a Solidarita. V minulosti sme sa podobným návrhom zákona z dielne Progresívneho Slovenska zaoberali v Národnej rade. Schválenie takých, takého zákona, schválenie zákona o životných partnerstvách by naozaj reálne zlepšilo situáciu párov rovnakého pohlavia a znamenalo by ich inštitucionálne uznanie. Nič také tento návrh zákona nerobí. Preto si myslím, že nemali by sme si iba zatierať oči, lebo tento návrh, chápem, že vznikol, vznikol ako snaha reagovať na tú situáciu, ktorá v spoločnosti vznikla po odpornej vražde na Zámockej minulý rok, ale nerieši ten problém. Je to, je to placebo. Je to riešenie, ktoré rieši iné situácie, ale nerieši situáciu párov rovnakého pohlavia. A myslím si, že ani, ani páry rovnakého pohlavia ju ako riešenie vlastnej situácie nevnímajú. To napríklad napokon z tých reakcií musí byť zrejmé, musí byť zrejmé aj pánu ministrovi a celej vláde. Preto by som chcel – a pánovi spravodajcovi to dávam do pozornosti – v súlade s § 73 ods. 3 zákona o rokovacom poriadku navrhnúť, aby Národná rada sa uzniesla, že vráti návrh zákona jeho navrhovateľovi na dopracovanie. Ďakujem.