K. Tóthová, poslankyňa: (2001-09-18):
A ešte jednu osobnú poznámku. Pokiaľ pán minister vnútra tu uvádzal odpovede na naše vystúpenia v prvom čítaní, ja chcem poďakovať, že niektoré moje návrhy považoval za akceptabilné a aktuálne. Ovšem opätovne mu chcem pripomenúť, už neviem ktorýkrát v tejto snemovni, že zase neodpovedal na moju naliehavo kladenú otázku, a síce, či zostanú zachované okresné úrady. Neviem, prečo sa tejto otázke vyhýba. A pravdepodobne predpokladal, že s týmto začnem. A možno aj preto na chvíľu opustil túto miestnosť alebo sa schoval za môj chrbát. Takže keďže ste tu, pán minister, ja vás opätovne žiadam, buďte tak láskavý a odpovedajte na otázku, ktorú vám úplne vytrvalo kladiem, a síce, pretože to nie je otázka od veci, to jedna z dôležitých otázok, aby sme vedeli, či tie presuny kompetencie, ktoré robím, aj majú ratio, či tie ustanovenia, ktoré presúvajú na okresné úrady, sa nestanú o chvíľu obsolétne. Tak veľmi vás prosím, ostanú tie okresné úrady, alebo neostanú. Ďakujem, že mi už tento raz skutočne odpoviete. Vážené panie poslankyne, vážení páni poslanci, nemôžem inak začať svoje vystúpenie za poslancov nášho klubu ako s konštatovaním, že dnes mi pripadla ťažko zvládnuteľná úloha vystúpiť v druhom čítaní za situácie, keď som až do začatia tejto schôdze vlastne nemala prehľad o spoločnej správe výborov Národnej rady k tomuto návrhu zákona, keď do konca včerajšieho večerného rokovania darmo som behala a zháňala stanoviská a pozmeňujúce návrhy, ktoré boli v jednotlivých výboroch. Chcem povedať, že ani kúzelník by nevedel preštudovať v tom krátkom časovom období spoločnú správu, v ktorej je 94 pozmeňujúcich návrhov, preto sa k nim skutočne neviem zodpovedne vyjadriť, za situácie, že vlastne ide o zákon, ktorý je novelizáciou 21 zákonov. To znamená, že tých 94 pripomienok, ktoré dávate, alebo ktoré sú uvedené v spoločnej správe, musí byť zosynchronizovaných nielen navzájom, ale s 21 zákonmi, ktorých sa vlastne týkajú, nehovoriac o tom, že musia byť súladné s 38 pripomienkami a pozmeňujúcimi návrhmi, ktoré vzišli z rokovania vo výboroch a sú uvedené v spoločnej správe k zákonu o rozpočtových pravidlách, pretože aj s tými musia byť v súlade. Ďalej musia byť v súlade so 7 pripomienkami zo spoločnej správy k zákonu o majetku obcí. Ďalej musia byť v súlade s 12 pripomienkami zo spoločnej správy k zákonu o majetku vyšších územných celkov. Ďalej týchto 94 pripomienok musí byť súladných so 68 pripomienkami k zákonu o obecnom zriadení, pričom ešte pripomienky obsiahnuté v spoločných správach k ďalším zákonom nie sú známe. Už aj pán minister vo svojom úvodnom vystúpení uznal, že ide o veľmi zložitý problém. A v tejto množine pripomienok, keď si ich spočítate, tak je ich takmer 300, nepovažujete za potrebné, aby sedeli tu ministri, ktorí prípadné nejasnosti, ktoré nám z týchto rôznych pripomienok vzniknú, aby nám vysvetlili, poprípade sami upozornili na niektoré problémy, ktoré z týchto pripomienok a hlasovaní o nich môžu vzniknúť. Musím sa otvorene priznať, že v tejto spleti som mala vážne problémy sa aj ja vyznať, a nie som nováčikom v legislatíve, preto obdivujem niektorých kolegov z vládnej koalície, ktorí nie sú právnici a s bohorovnosťou a kľudom tu sedia a budú hlasovať o týchto pripomienkach, ktoré vzhľadom na časový faktor nemáme skutočne možnosť si dôkladne preštudovať. Stále mám nad sebou a opätovne si kladiem otázku, prečo ten zhon. Aj keď mi je politická dimenzia odpovede zrejmá, nemôžem akceptovať, vážení kolegovia, že v tak dôležitých zákonoch, ktoré sa týkajú fungovania veľkého počtu inštitúcií, miestnej správy, ako aj práv občanov, sa tieto zákony prijímajú v chaotickom zhone bez vážneho zváženia a dôkladného zváženia dopadov týchto ustanovení do praxe, a tým nemyslím len finančných dopadov, finančnej náročnosti. Tak ako aj včera, aj dnes ráno som mala viacero telefonátov ľudí, ktorí pracujú vo verejnej správe a s ktorými sa poznám už viac rokov a ktorí vedia, že týmto problémom sa dlhodobo zaoberám. A volali mi nielen s otázkami, ale aj upozorneniami na neželateľné dopady alebo nedomyslené dopady v praxi niektorých navrhovaných ustanovení kompetenčného zákona. Na základe týchto telefonátov som dospela k záveru, ako aj informácii mojich kolegov v klube, ktorí sa stretli v rámci našich profesijných klubov s veľkým počtom odborníkov z toho-ktorého odvetvia alebo úseku verejnej správy, že ani samotní funkcionári samosprávy a verejnej správy nemajú jasno o dopadoch tohto zákona v praxi, už o finančných otázkach nehovoriac. Z celého tohto nášho kontaktu s praxou máme stanovisko, myslím tým poslancov Ľudovej strany-Hnutia za demokratické Slovensko, že líniu, stratégiu presunu kompetencií na orgány samosprávy podporujeme. Podporíme pri hlasovaní tie presuny, ktoré vidíme ako bezproblémové a zvážené. Nemôžeme však nepoukázať v tomto druhom čítaní na vážne riziká a nejasnosti, ktoré v predloženom kompetenčnom zákone sú zabudované a ktoré vidíme, že v praxi môžu nastať. V tejto chvíli je už určite zbytočné hovoriť o tom, že bolo veľkým nezmyslom prerokúvať tieto zákony v skrátenom legislatívnom konaní, aj keď nepochybujem, že ešte v budúcnosti sa o jeho jednoznačnej protizákonnosti budeme zmieňovať a bude predmetom širšej pozornosti. Nemôžem si však odpustiť poznámku, že okrem obsahovej nezmyselnosti a dehonestácie vážnosti tvorby zákonov sa aj včera na rokovaní parlamentu poukázalo na to, že tento šibeničný termín ani administratíva nevie zvládnuť. A, ako vieme všetci, včera namiesto kompetenčného zákona sme museli rokovať o iných bodoch než o reforme verejnej správy. Vážené panie poslankyne, vážení páni poslanci, druhé čítanie predložených legislatívnych návrhov kompetenčného zákona neomylne a jednoznačne poukázalo pri prerokúvaní vo výboroch, že kvalita zákonov, resp. kvalita kompetenčného zákona je nehorázne nízka a že tento zákon je jednoznačne šitý horúcou ihlou a že je nedopracovaný. Túto skutočnosť možno vyvodiť aj zo stanoviska odboru legislatívy a aproximácie práva, ako aj písomného stanoviska ZMOS-u, ktoré sme dostali po prvom čítaní, z ktorého je zrejmé, že pripomienky a výhrady, ktoré sú tam uvedené, boli uvedené aj v prvom čítaní poslancami opozície, hlavne poslancami klubu Ľudovej strany-Hnutia za demokratické Slovensko, a na ktoré konečne som vo svojom vystúpení za klub poukázala i ja, a že stanoviská neboli nadnesené, pretože spomínané posudky, či už odboru legislatívy a aproximácie práva, na to jasne poukazujú, aj keď veľmi citlivo a veľmi jemne. S odstupom času jednoznačne, keď sme si mohli, ako sa ľudovo hovorí, prelúskať tieto zákony, môžeme konštatovať, koľko nedorobkov, nepresností, nejasností a vzájomných systémových protirečení je zakódovaných v tomto komplexe legislatívnych návrhov. Dovoľte, aby som bola osobná, a teraz nehovorím za klub, ale za seba, že pokiaľ by som ako predsedníčka Legislatívnej rady dostala takto spracované legislatívne návrhy, rozhodne by cez Legislatívnu radu nemohli prejsť. A tieto nedorobky prerokúvame v skrátenom legislatívnom konaní a pod časovým stresom. V prvom rade by som chcela sa venovať terminologickým nepresnostiam. Jednak som na ne poukázala a poukázali sme v prvom vystúpení a môžem povedať, že aj Kancelária Národnej rady, odbor legislatívy a aproximácie poukazuje na viaceré. A ja sa dotknem len jedného prípadu, ktorý je úplne zarážajúci čo do terminologickej nepresnosti týchto predložených legislatívnych návrhov. Ide o pojem „prechod pôsobnosti“. Napriek tomu, že toto terminologické spojenie obsahuje aj názov zákona, kde už každému, kto pripravuje zákon, je jasné, že tento pojem, toto spojenie treba držať v celom zákone, autorom kompetenčného zákona nevadilo, že v legislatívnej predlohe na označenie týchto súvislostí, tohto javu sa používajú rôzne termíny ako „prechod pôsobnosti“, vzápätí na to isté „prenesenie pôsobnosti“, dokonca „zverenie pôsobnosti“. Ba dokonca sa hovorí o „prejdení kompetencie“, teda „pôsobnosti“, čo je už čisto pojem, ktorý sa viaže na fyzické osoby. Vážení, no legislatívny odbor nemohol nepoukázať na tento lapsus. Veď to je hrozné. Z tohto vidieť, že v tak elementárnej veci aká variabilita. A to nie je jediné, vážení, to v čl. II v § 4, kde sa uvádza tzv. aplikačné pravidlo, ja vám ho prečítam, sa uvádzajú pojmy rozporné s ústavou. Paragraf 4 znie: „Ak zákon pri príprave pôsobnosti samosprávneho kraja neustanovuje, či ide o výkon samostatnej pôsobnosti samosprávneho kraja, alebo o výkon štátnej správy, platí, že ide o výkon štátnej správy.“ Vašu pozornosť upriamujem na spojenie „samostatnej pôsobnosti samosprávneho kraja“. Ale veď ústava hovorí o samosprávnej pôsobnosti. Vážení, keď vám nevadí, že je veľký rozdiel medzi samostatnou pôsobnosťou a samosprávnou pôsobnosťou, tak potom mne je to strašne ľúto, mne je to strašne ľúto. Samostatná pôsobnosť je pôsobnosť, ktorá je výlučná a používala sa vo federácii pri rozlíšení spoločnej pôsobnosti alebo, ak chcete, spoločnej kompetencie federácie a republiky a na výlučnú pôsobnosť alebo výlučnú kompetenciu, ktorá bola jedine kompetenciou danou republikovým orgánom. Čiže práve tieto pojmy, tieto rôznosti majú veľký význam. Ďalej, už § 1, ktorý hovorí o predmete zákona, nemajte strach, nebudem vás unúvať množstvom terminologických nejasností, pretože tu za pultom by som bola nielen doobeda, ale takmer možno aj viac hodín poobede, len na ilustráciu, že to, čo tu hovorím, skutočne je to nehorázne terminologicky nepresné. A by som len pár príkladov uviedla, že skutočne nejde o nejakú zlomyseľnosť z našej strany, ale o existujúcu realitu, nad ktorou nemožno pri takomto zákone zažmúriť oči, pretože v praxi, a to nielen nemožno zažmúriť oči kvôli kráse legislatívnej čistoty, to bude spôsobovať rôzne nejasnosti, napr. v § 1 – predmet zákona. Tento zákon ustanovuje prechod pôsobnosti z ministerstiev, z krajských úradov a okresných úradov na obce a na samosprávne kraje. Vážení, pojem „samosprávne kraje“ je pojem, ktorý zaviedol zákon, ale ústavný pojem je „vyššie územné celky“. Preto aj legislatívny odbor Kancelárie Národnej rady jasne dáva pripomienku, že tam treba doplniť „vyššie územné celky, ktorými sú samosprávne kraje“. Vážení, presnosť musí byť. A ďalej sa tam hovorí, že tento zákon upravuje rozsah a spôsob pri prechode kompetencií, akým spôsobom prechádzajú. Vážení, ukážte mi ustanovenie, ktoré rieši spôsob prechodu kompetencie. Ja som ho nenašla v tomto zákone. Ja ako ministerka spravodlivosti som ešte riešila spôsob prechodu kompetencie zo súdov na advokácie, ale to sú zložité procesy. To sú otázky súpisu spisov, odovzdania spisov, prebratia spisov, to sú vážne otázky. Tuto nič nie je. Tu je riešený len, ako prejdú pracovníci a ich pracovnoprávne vzťahy, ale spôsob prechodu pôsobností, t. j. kompetencie v tomto zákone, nie je vôbec riešený. Tak ako môže § 1 hovoriť, čo je predmetom úpravy zákona. A na druhej strane sú v niektorých častiach, napr. v odvetví školstva riešené v tomto zákone kompetencie orgánov štátnej správy. Ale predmet zákona nevymedzuje, že aj toto je riešené a podobne. Čiže tu je toľko nejasností, ktoré podľa mňa bude treba jednoznačne napraviť. A poslanci Hnutia za demokratické Slovensko vo výboroch na tieto otázky poukazovali, pretože skutočne máme jednoznačne a neodškriepiteľne zámer podporiť prechod kompetencií na samosprávu. Ovšem tento prechod nemôže byť takto nejasne vydefinovaný, inak by spôsobil v praxi chaos a problémy. Vážení, legislatíva totiž nie je beletria, v ktorej vzhľadom na pestrosť textu sa môžu pre tú istú vec alebo ten istý jav používať synonymá a homonymá. Tu ide o terminologickú presnosť, kde rozhoduje nielen slovosled, ale aj nesprávne použitá spojka môže mať iný význam, ako bol zámer zákonodarcu. Ba dokonca by som vám mohla uviesť príklady, kde nesprávne uplatnená čiarka vo vete môže mať pre prax dôsledky a nejasnosti. Preto nemôžem v tejto súvislosti opätovne nevysloviť počudovanie hlavne podpredsedovi vlády, ktorý je aj predsedom Legislatívnej rady, že takto legislatívne zle spracovaný návrh mohol vôbec prejsť Legislatívnou radou a byť postúpený na ďalšie rokovanie. Ešte k tomu, že prešlo to vôbec Legislatívnou radou, chcem doplniť informáciu, že ešte v júli tohto roku podpredseda Legislatívnej rady pán Dr. Ladislav Scholcz sa pre tlač vyjadril: „Zákon nie je kvalitne spracovaný. Vážnym nedostatkom je chýbajúce vyčíslenie finančných dosahov na štátny rozpočet a rozpočet obcí.“ Je to citát z Pravdy 12. júla 2001. V júli takto vážne nedostatky mal a bleskovo sa dostal do parlamentu. A musím konštatovať spoločne s názorom podpredsedu Legislatívnej rady, že skutočne predložený legislatívny návrh nie je kvalitne spracovaný. Týmto, samozrejme, nechcem prišívať Legislatívnej rade zodpovednosť aj za obsahové nedostatky, na ktoré sme už v prvom čítaní poukázali a, musím povedať, nielen v prvom čítaní, lebo na viaceré nedostatky, ktoré sa v zákone vyskytujú, sme poukazovali v tlači, v televíznych diskusiách, v rozhlasových diskusiách a dneska na tieto nedostatky poukazuje kvalifikovaný názor právnikov Kancelárie Národnej rady, ako i samotné stanovisko ZMOS-u. Uvediem len jeden nedostatok, vypuklý. Ide o nedostatok špecifikovania, ktorá prenesená kompetencia bude mať charakter originálnej samosprávy a ktorá bude mať charakter presunu štátnej správy. Vážení páni poslanci, vážené pani poslankyne, to nie je otázka teoretická, toto je veľmi vážna otázka s dopadom na občanom a na prax. Keď som sa to snažila v relácii Sito vysvetliť, aby sa to aj široká verejnosť dozvedela, tak som bola zahriaknutá svojimi spoludiskutujúcimi, že to je problém nejaký odťažitý, tomu občania nerozumejú, to nie je vážna vec. A dnes ako bumerang táto nedoriešená otázka sa nám vracia. Má to veľmi vážne dopady. Má to dopady nielen na finančnú otázku, pretože iný bude systém financovania pri prenesenom výkone štátnej správy na obce a iný bude systém financovania na originálnu pôsobnosť obcí. Ale toto bude mať dopad aj na právne postavenie občanov, pretože iné bude ich postavenie v prípade, keď budú tieto orgány vydávať rozhodnutia o ich záležitostiach, o ich veciach. Národné stredisko pre ľudské práva ešte v januári tohto roku vzhľadom na to, že ide o dopady na postavenie občanov, teda na ich ľudské práva, brániť sa a domáhať sa zákonnosti, zorganizovalo konferenciu na túto tému s vážnymi upozorneniami ako výsledkom konferencie a s návrhmi na urýchlené opatrenie. Národné stredisko pre ľudské práva uskutočnilo tlačovú konferenciu. A aký bol výsledok? Absolútna blokáda záverov tejto konferencie v tlači. Jediný denník Nový Deň doniesol kratučkú informáciu. Výsledok? Občania nemajú žiadnu informáciu, čo bude prípadný presun tej-ktorej kompetencie z orgánov štátnej správy na samosprávu, a to ako originálna samospráva alebo ako prenesený výkon štátnej správy, pre nich znamenať. A v tejto súvislosti chcem upozorniť na jeden lapsus parlamentu, ktorý je výsmech demokracie a vôbec rešpektovania a záujmu o ľudské práva. Tento legislatívny návrh bol daný na prerokovanie všetkým výborom, samozrejme, bez výboru imunitného a pre stret záujmov, ktoré nedostávajú materiál, s výnimkou výboru pre ľudské práva a národnosti. Vážení, o tomto zákone, ktorý sa výslovne týka právneho postavenia občanov, ich práv, tento parlament rozhodol, že ho nebude prerokúvať výbor, ktorý osobitným spôsobom má kompetenciu a povinnosť dbať pri všetkých zákonoch, aký budú mať dopad na práva občanov, na ich ľudské práva garantované ústavou. Vážení, nemôžem to inak nazvať ako jednoznačným výsmechom rozhodnutia tohto parlamentu, výsmechom jeho ochoty, jeho záujmu starať sa o práva našich občanov, a to v tej súvislosti, že od začiatku prípravy reformy sa vehementne deklarovalo, aký záujem je práve priblížiť rozhodovanie občanov, aby boli ich práva garantované, ako sa mimovládne organizácie zasadzovali a deklarovali, že chcú skutočnú reformu, aby boli práva občanov garantované. Príde zákon, základný zákon reformy do parlamentu, kompetenčný zákon, a tento parlament ho nerozhodne, teda vládna koalícia, pretože ja som chcela tento návrh dať a predseda výboru mi povedal, to je zbytočné, aj tak nebudeme uznášaniaschopní a podobne. Nejdem tieto pletky rozvádzať, ale jednoznačný fakt uvádzam: Výbor pre ľudské práva tento legislatívny návrh nemal možnosť prerokovať. A ja vám poviem, že sú tu vážne otázky. Napr. z hľadiska ľudských práv nie je doriešená systémová súvislosť na Občianskosúdny poriadok, konkrétne § 250a. Ďalej, nie je doriešená systémová súvislosť na zákon č. 71/1992 Zb. o súdnych poplatkoch. Ďalej, nie je doriešená otázka, či posun z okresného úradu na vyšší územný celok je vlastne priblíženie rozhodovania vecí občanov občanom alebo v rámci systémových súvislostí jednotlivých opravných prostriedkov, keď sa dostane rozhodnutie až na ministerstvo, či je to domyslené alebo nie. Vážené panie poslankyne, vážení páni poslanci, mám k predsedajúcemu otázku, pretože idem dokumentovať práve tie ľudské práva občanov, či budeme rokovať po 12.00 hodine alebo prerušíme rokovanie a budeme pokračovať poobede, pretože nepovažujem za účelné tú časť, ktorú budem teraz za klub, za Hnutie za demokratické Slovensko prednášať s citovaním ustanovení, začať, pretože poobede vzhľadom na zrozumiteľnosť argumentov, ktoré budem uvádzať, budem musieť poobede aj tak príslušné ustanovenia zákonov citovať znovu. Preto sa pýtam predsedajúceho, ako rozhodne.