P. Hrušovský, podpredseda NR SR: (2002-03-19):
Pán poslanec Oberhauser. V. Oberhauser, poslanec: Ďakujem, pán predsedajúci. Vážené panie poslankyne, páni poslanci. Predložený návrh na voľbu verejného ochrancu práv ponúka dvoch kandidátov a je škoda, že v tomto parlamente nie je zvykom, aby sa títo kandidáti aj predstavili a aby mohli odpovedať na otázky tu prítomných poslancov Národnej rady. Ja by som v tejto súvislosti vzhľadom na to, že mi sem telefonovali niektorí ľudia zo Slovenska a oslovili ma, by som veľmi rád položil pánovi Hrubalovi, doktorovi Hrubalovi otázku, či je to pravda alebo aké má stanovisko, možno, že to zodpovedajú predkladatelia k tomu, že podľa mojich informácií on skôr v niektorých prípadoch obhajoval inštitúcie a nie tých ľudí, ktorí boli poškodení, išlo konkrétne o prípady, keď došlo v školách k samovraždám žiakov a on obhajoval skôr školy voči rodičom ako opačne, takže v tomto prípade konkrétne v Prešove sa stalo, že chlapec vyskočil z okna a spáchal samovraždu. Učiteľka, ktorá odkazovala rodičom, práve po tomto žiakovi, že chlapec má určité problémy takéhoto druhu, tak práve proste istým spôsobom tá škola nepostrážila túto vec a pán Hrubala obhajoval skôr v konkrétnom prípade školu voči rodičom, a nie naopak, a to si myslím, že je určitý hendikep pre ochrancu ľudských práv, takže ak máte k tomu informácie, rád by som o tom vedel. Ďakujem vám za pozornosť. I. Presperín, podpredseda NR SR: Ďakujem, pán poslanec. S faktickou poznámkou pán poslanec Tatár, pokiaľ pán poslanec Malchárek nechce mať faktickú, asi nie, takže jediný pán poslanec Tatár. Končím možnosť sa prihlásiť. P. Tatár, poslanec: Ďakujem pekne za slovo. Rôznych skresľujúcich názorov sa naozaj môže vyskytnúť veľa. K takým typickým okrem tohto uvedeného patrí aj výhrada, že kandidát doktor Hrubala napríklad v kauze, ktorá sa stala v Bystrici, porušil nejaké služobné tajomstvo, pričom všetci môžeme vedieť, že mal povolenie svojho šéfa, predsedu súdu a takto by sme mohli hovoriť o viacerých výhradách. Naozaj je škoda, že kandidáti prípadne nemôžu alebo nebudú vystupovať teraz tu. Chcem len zdôrazniť, že robenie politiky z tohto je úplne neprístojné a takýmto spôsobom by sme sa ďaleko nedostali. Ďakujem. I. Presperín, podpredseda NR SR: Ďakujem. Ďalej v rozprave vystúpi pán poslanec Malchárek. J. Malchárek, poslanec: Ďakujem pekne, pán predsedajúci. Vážené dámy poslankyne, páni poslanci. I. Presperín, podpredseda NR SR: Pán poslanec, treba sa hlásiť včas. Nech sa páči, dve minúty. V. Oberhauser, poslanec: Ďakujem, pán predsedajúci. Ja som rád reakcii pána poslanca Tatára, ktorý je jeden zrejme z predkladateľov, ale ja si myslím, že auditórium odsúhlasí vystúpenie pána Hrubalu, takže nevidím dôvod, prečo by sa nemohol predstaviť a aj toto vysvetliť, ako je to možné, že obhajoval školu, a nie rodičov poškodených práve samovraždou dieťaťa. Takže to by bolo dobré, keby to aj pána Hrubala vysvetlil. My mu určite umožníme vystúpiť. Ďakujem. I. Presperín, podpredseda NR SR: Pán poslanec, prepáčte, že som vás prerušil. Máte slovo. J. Malchárek, poslanec: Ďakujem ešte raz za slovo. Vážený pán predsedajúci, vážené dámy poslankyne, páni poslanci. Možno, že budem hovoriť niektoré veci, ktoré už všeobecne sú známe, ale tri a pol minúty času mi snáď budete môcť venovať. Nechcem povedať, že vás to zabije. Ústavným zákonom č. 90/2001 Z. z., ktorým sa mení a dopĺňa Ústava Slovenskej republiky, sa v základnom zákone štátu vytvoril ústavný rámec na vytvorenie nového a v našom právnom poriadku doteraz nepoznaného inštitútu verejného ochrancu práv. Slovenská republika bola pritom jedným z posledných štátov Európy, ktoré zakotvili do svojich ústavných systémov inštitút nezávislého ochrancu ľudských práv a slobôd, takzvaného ombudsmana. Najmä v krajinách severnej a západnej Európy má úrad ombudsmana dlhoročnú tradíciu. Ombudsman je významnou autoritou a jeho činnosť výraznou mierou prispieva k ochrane práv a slobôd jednotlivcov vo vzťahu k orgánom verejnej moci. Postavenie verejného ochrancu práv v Slovenskej republike s účinnosťou od 1. januára roku 2002 upravuje čl. 151 písm. a) ústavy a zákon č. 564/2001 Z. z. o verejnom ochrancovi práv. Verejný ochranca práv je nezávislým orgánom, ktorý sa podieľa na ochrane základných práv a slobôd fyzických osôb a právnických osôb pri konaní, rozhodovaní alebo nečinnosti orgánov verejnej správy, ak je ich konanie, rozhodovanie alebo nečinnosť v rozpore s právnym poriadkom, alebo princípmi demokratického a právneho štátu. Význam tohto inštitútu ako orgánu nezávislej ochrany práv a slobôd obyvateľov Slovenskej republiky je s ohľadom na stále prítomné porušovanie ľudských práv a slobôd nesporný. Počiatočné obdobie činnosti verejného ochrancu práv bude ale zrejme veľmi, veľmi náročné najmä s ohľadom na očakávaný veľký počet podnetov. Verejný ochranca práv si musí vytvoriť systém, akým bude realizovať svoju právomoc, komunikovať s orgánmi verejnej moci, ako aj s fyzickými a právnickými osobami, ktoré sa naňho budú obracať s podnetmi. Musí si vybudovať dobre fungujúcu kanceláriu, ktorá bude plniť úlohy vyplývajúce zo zákona, t. j. úlohy spojené s odborným, organizačným a technickým zabezpečením činnosti verejného ochrancu práv. Nielen z týchto dôvodov je preto žiaduce, aby sa verejným ochrancom práv stala osoba, ktorá spĺňa predpoklady na výkon funkcie stanovenej zákonom a ktorá zároveň používa aj autoritu a dôveru nielen nás poslancov, ale aj širokej verejnosti. Aliancia nového občana preto z týchto dôvodov plne podporí na tento post kandidatúru doktora Jána Hrubalu, renomovaného právnika, ktorý sa už v rámci svojej advokátskej praxe dlhší čas venoval ochrane ľudských práv a slobôd a má v tejto oblasti nielen teoretické vedomosti, ale aj bohaté praktické skúsenosti. Podporu jeho kandidatúre vyslovil aj veľký počet mimovládnych organizácií. Pri budovaní tradícií inštitútu verejného ochrancu práv bude významnú úlohu zohrávať aj jeho sídlo. Podľa § 2 zákona č. 564/2001 Z. z. o verejnom ochrancovi práv je sídlom verejného ochrancu práv Bratislava. Napriek nespornému významu, aký Bratislava ako hlavné mesto republiky požíva, nepovažujem za vhodné, aby sa stala aj sídlom verejného ochrancu práv ombudsmana. Sústredenie takmer všetkých významných štátnych orgánov a inštitúcií a koncentrácia hlavného ekonomického potenciálu krajiny v hlavnom meste evokuje politickú a ekonomickú centralizáciu a zvýhodňovanie Bratislavy na úkor iných miest a regiónov Slovenska. Súčasťou tejto centralizácie by sa preto rozhodne nemal stať aj verejný ochranca práv, ktorý by mal svoju činnosť vykonávať tak, aby k nej mali prístup všetci občania Slovenskej republiky. V tejto súvislosti presadzuje Aliancia nového občana zmenu zákona č. 564/2001 Z. z. (ruch v sále) o verejnom ochrancovi práv, ktorého novelu osobne predložím na nasledujúcu schôdzu Národnej rady Slovenskej republiky. Zmena by sa mala týkať ustanovenia § 2 zákona v tom zmysle, že navrhne, aby sídlo verejného ochrancu práv nebola Bratislava, ale mesto Martin. Mesto Martin, ktoré v histórii zohralo významnú úlohu a je sídlom... Ďakujem, páni kolegovia, za vašu pozornosť. I. Presperín, podpredseda NR SR: Pán poslanec Malchárek, teraz si myslím, že nehovoríme o zákone o ombudsmanovi. My hovoríme o kandidátoch na ombudsmana. Žiadam vás, aby ste sa držali témy, ktorú prerokúvame. Toto môžete urobiť na budúcom zasadnutí, pokiaľ takýto návrh bude. Prosím, aby ste sa držali problematiky a témy kandidátov. J. Malchárek, poslanec: Ďakujem, pán predsedajúci, za upozornenie. (Potlesk.) Aspoň, že som pobavil poslancov z HZDS (hlas z pléna) a na nasledujúcu schôdzu predložím zmenu tohto zákona, ktorý bude hovoriť o možnej zmene mesta Bratislavy na mesto Martin ako sídla slovenského ombudsmana. Ďakujem za pozornosť. I. Presperín, podpredseda NR SR: Ďakujem. Páni poslanci, šesť faktických poznámok. Posledný pán poslanec Hofbauer. Končím možnosť prihlásiť sa s faktickou poznámkou. Prvý pán poslanec Hudec. I. Hudec, poslanec: Ďakujem za slovo. Mne je to ľúto, je mi sympatický pán poslanec Jirko Malchárek, ale, bohužiaľ, dopustil sa dvoch hrubých chýb. Jedna je, že propaguje neparlamentný politický subjekt, ktorého už aj tak majú občania plné zuby, pretože Markíza im ho natisne ešte aj do špajzy, a druhá je tá, že sa pokúša novelizovať zákon v nenáležitom bode programu. Napriek tomu si myslím, že jednu jeho iniciatívu by som privítal, vlastne nepriamo podporujem návrh pána poslanca Oberhausera. Naozaj by mali navrhovaní kandidáti predstúpiť pred parlament a mohli by sa podrobiť zopár otázkam. Tak je to zvykom napríklad v parlamentných štruktúrach Spojených štátov amerických. Je to dobrý nápad. Ja by som ho podporil. Ďakujem. I. Presperín, podpredseda NR SR: Pán poslanec Tatár. P. Tatár, poslanec: Ďakujem pekne. Vrátim sa teda k navrhovaným kandidátom a špeciálne k Jánovi Hrubalovi, tak ako bolo aj povedané, tak v tých predložených návrhoch sú aj vymenované aktivity tohto kandidáta, ktoré priamo súvisia s jeho kandidatúrou, teda s budúcou možnou funkciou ombudsmana, a chcem ešte zdôrazniť, ak to nebolo dosť jasné doteraz, to, čo hovoril pred chvíľou pán poslanec Oberhauser, že ten prípad nijako s Hrubalom nesúvisí a doktor Hrubala nijako s týmto prípadom nemá nič spoločné. Preto som len hovoril, že to je jeden z tých zavádzajúcich prípadov. Ďakujem. I. Presperín, podpredseda NR SR: Pán poslanec Cabaj.