I. Šulaj, poslanec: (2004-12-14):
Čo sa týka odborných dôvodov, chcel by som poukázať len na niektoré princípy, ktoré sú pre mňa veľmi dôležité. Nechcem ísť do takých detailov, o akých hovoril napríklad pán kolega Čaplovič alebo pán kolega Burian. V prvom rade nesúhlasím s nesystémovým spôsobom výpočtu dôchodkov v roku 2003, 2004. Možno, že niektorí z vás sa pamätajú, že už pri zákone o daniach z príjmov som vystupoval k tejto problematike a vtedy sme chceli odpočítateľnú položku pre dôchodcov, keďže platia odvody do Sociálnej poisťovne, ale nemajú také isté práva ako ostatní pracujúci občania do 60 alebo 62, 63 rokov. Vtedy sme upozorňovali na nesystémovosť tohto opatrenia. Na druhej strane vy ste používali také vyjadrenia, že prvýkrát v roku 2004 bol použitý princíp zásluhovosti v dôchodkoch. Nechcem sa ani k tomuto princípu vracať, pretože podľa môjho názoru bol dosť komplikovaný, ale ak už použijete ako minister, ktorý je zodpovedný nielen za princíp zásluhovosti, ale ako minister, ktorý je zodpovedný za zdroje, ktoré kryjú tieto vyššie dôchodky, tento princíp zásluhovosti, tak sa pýtam, prečo Sociálna poisťovňa vykazuje také veľké schodky a dokedy budeme môcť nesystémovými opatreniami riešiť dôchodky v nasledujúcom období. Od výpočtu dôchodkov sa však vzťahuje aj princíp valorizácie. Prednedávnom sme prijali zákon o rozpočte verejnej správy na tri roky a asi všetci veľmi dobre viete, že podľa tohto zákona a podľa ďalších zákonov by sme mali valorizovať dôchodky od 1. 7. 2005. To znamená, že pre tých ľudí, ktorí majú dvadsaťtisícový dôchodok, bude osempercentná valorizácia znamenať 1600 Sk, pre tých ľudí, čo majú šesťtisíckorunový dôchodok, to bude 480 Sk. Pýtam sa, či znova neotvárame tie nožnice sociálnej nespravodlivosti i v ďalšom období, a ako budeme vykrývať finančne tieto schodky, ktoré budú stáť Sociálnu poisťovňu veľké finančné prostriedky. Takisto nesúhlasím ani s nesystémovým spôsobom zákonov, pri ktorých sú dôchodky nižšie ako životné minimum. Pýtam sa, kam sme to, pre živého boha, skĺzli, keď na jednej strane hovoríme, že životné minimum je to, čo by malo byť v živote každého človeka najdôležitejšie po finančnej stránke, aby prežil, a na druhej strane tvoríme také zákony, kde sú dôchodky pod životným minimom. Takisto vám vyčítam nesystémovosť problematiky, sociálnej politiky voči určitým skupinám obyvateľstva ako napríklad voči baníkom. Asi viete, že v predchádzajúcom období táto skupina bola dosť ťažko postihnutá a váš systém ich podpory bol veľmi komplikovaný. Netradičným krokom boli aj všetky zákony súvisiace s reformou sociálneho systému, pri ktorom ani východiská štátneho rozpočtu a rozpočtu verejných financií nevedeli dať odpoveď na to, akým spôsobom budeme kryť schodky verejných financií v roku 2005, v roku 2006 a v roku 2007. A koniec koncov nepodarilo sa vám zastaviť ani vysoký stupeň nezamestnanosti, ktorý je najdôležitejším problémom, sociálno-ekonomickým problémom Slovenska. Veď správa o Sociálnej poisťovni k 30. 6. 2004 hovorí o tom, že počet poistencov klesol. To znamená, že asi aj počet zamestnaných občanov klesá i v tomto období. Toto sú moje morálne a odborné princípy na to, aby som vedel, ako mám hlasovať pri vašej dôvere alebo nedôvere pri nasledujúcom hlasovaní.