T. Galbavý, poslanec: (2007-09-18):
Povedzme si  celkom  otvorene,  aký   je   súčasný   stav. Zákon č. 171/2005 Z. z. zaviedol do tejto oblasti podnikania dobré princípy, pozitívne princípy. Predovšetkým dovoľte, aby som spomenul tie podstatné. Transparentnosť, urýchlenie povoľovacieho procesu, minimalizácia subjektívneho rozhodovania pre úradníkov. Skrátka sú to iste faktory, ktoré znižujú korupčné správanie sa. Taktiež, čo môžem oceniť v tomto zákone, je fakt, že 171-ka rozšírila štátny dozor o ďalší orgán, a to sú obce. Navyše týmto obciam dala novú kompetenciu, ktorú predtým obce nemali, a to je právo rozhodovať pri udeľovaní licencie, individuálnej licencie na prevádzkovanie hazardných hier prostredníctvom výherných automatov. Iste, je to celkom správne. Zhrnuté a podčiarknuté, na jednej strane zaviedla jasné pravidlá hry, ale musím podotknúť, že len pre prevádzkovateľov a úradníkov, ktorí rozhodujú o udelení licencie. Zákon a my politici predovšetkým akoby sme zabudli na tých, bez ktorých by hazard nemohol existovať. Zabudli sme na hráčov. Vážené dámy a páni, problém je niekde inde. Štátna politika, koncepcia štátnej politiky v oblasti hazardných hier, a to možno budú tvrdé slová, podľa môjho názoru je nemorálna, jednostranná a príliš liberálna. Predovšetkým si musíme uvedomiť, že koncepcia štátnej politiky by mala mať na zreteli predovšetkým verejný záujem. Ochraňovať spotrebiteľa, ochraňovať jednotlivca a jeho rodinu, ochraňovať verejnú morálku a taktiež prevencia kriminality. Iste každý z vás mi dá za pravdu, keď poviem, že podnikanie v oblasti hazardu nie je podnikanie ako každé iné. Poskytuje špecifickú službu, ktorá nesie v sebe obrovské riziká. Riziká, ktoré ohrozujú jednotlivca a jeho blízkych. Na tom sa absolútne zhodneme. No, isteže sa môžeme postaviť k tejto otázke aj tak alibisticky. Povieme, že každý z nás je strojcom vlastného osudu. Každý z nás sa musí slobodne rozhodnúť, akou cestou pôjde s plným vedomím, že bude niesť následky. No, táto odpoveď je podľa mňa nesprávna. Je alibistická a nie hodná verejného činiteľa. Predovšetkým si myslím, že si všetci musíme plne uvedomiť, že hazardné hry majú ľudí zabávať, a nie ich likvidovať, tak ako je to teraz. Predsa nie je možné, v roku 2004 alebo 2005 tu kolega uviedol štatistiky, 34 miliárd korún prestávkovali a prehazardovali Slováci i napriek pocitu chudoby. To sú neuveriteľné čísla porovnateľné s investíciou Peugeot Citröen. Desiatky tisíc ľudí, desiatky tisíc rodín vie, o čom hovorím. A preto si myslím, že by sme sa mali zamyslieť nad tým, čo je to za fenomén hazardné hry, ktorý tak zrazu vstúpil do životov mnohých z nás. Môžeme a musíme sa zamyslieť nad tým, či netreba človeku pomôcť vrátiť sa z cesty do katastrofy. A myslím si, že najlepšie by bolo, keby sme urobili, aby sa ľudia na túto cestu katastrofy vôbec nevydávali. Teraz poviem pár slov k predkladanej novele mojich kolegov. Nebudem až taký pochvalný, ale prvé, čo musím vyzdvihnúť, ďakujem predkladateľom za to, že v najvyššom zákonodarnom zbore sme otvorili takú citlivú a háklivú problematiku, ktorá mňa taktiež veľmi trápi. Ale tak, ako uvádzajú v dôvodovej správe predkladatelia, že základným cieľom je obmedziť hazardné hry na Slovensku, osobne si myslím, že tento spôsob nie je najlepší a najefektívnejší. Hoci za tento zákon zahlasujem, obávam sa, že sa veľa toho nezmení. Spôsob, akým ste sa rozhodli obmedziť tieto hazardné hry, narazí na veľké problémy. Je to sympatické, keď dáte samosprávam kompetenciu, aby mali právo zakázať vo svojom regióne všetky hazardné hry, ale na druhej strane všetci dobre vieme, že príjmy z hazardných hier a vrátane výherných prístrojov sú aj príjmami obcí. A tu už je veľký konflikt. Ja na to nezabudnem, keď v roku 2005 som predkladal podobný návrh, ktorý tiež považujem s odstupom času za neefektívny, ako v galérii predseda ZMOS-u pán Sýkora so svojimi kolegami odsúdili tento návrh a jednoznačne sa postavili na stranu hazardu. Takže nepredpokladám, že by sa mohlo v tejto oblasti niečo zmeniť. Jedinú cestu riešenia vidím, že sa musí zmeniť koncepcia štátnej politiky v oblasti hazardných hier. A to je, aby regulovala príležitosť na hranie. Budem plne podporovať aj v budúcnosti, aby sme my zákonodarný zbor sa konsenzuálne dohodli na tom, že je veľa dôvodov a príkladov na to, aby sme agresívne, nebezpečné a najrozšírenejší druh hazardu, kým sú výherné automaty, jednoducho zakázali. Dovolili by sme ich prevádzkovať len v kasínach a rovnako zákonom regulovali počet kasín na Slovensku. Predsa Spojené štáty americké sú podstatne oveľa väčšou krajinou, ako je Slovensko, 250 miliónov obyvateľov. Vy si myslíte, že tam existujú na verejných priestranstvách, v kultúrnych domoch, pri školách, v krčmách výherné automaty? Príležitosti na hazardné hry? To neexistuje. Je to nemorálne. Touto cestou by sme sa mali uberať. Tu sa dohodnúť, zmeniť štátnu koncepciu. To je jediné, ako môžeme riešiť problém hazardných hier. Z mojej strany je to všetko. Ďakujem pekne. (Potlesk.)