I. Radičová, poslankyňa: (2007-06-27):
Novela Zákonníka práce v oficiálnom pripomienkovom konaní priniesla a vyvolala 632 pripomienok. Aj k téme ochrany zamestnancov jednotliví členovia koalície, ministerstvá a množstvo ďalších inštitúcií vznieslo rad podporných stanovísk, námietok, ale aj námetov. Azda ich nemožno podozrievať, že hľadajú riešenia v neprospech zamestnancov, či považujú tento rozmer zákonníka za nelegitímny. Naše priority pri tomto zákone sú zabezpečiť dostatočnú flexibilitu trhu práce a istotu pre všetkých zúčastnených, pracovníkov i zamestnávateľov. Vládny návrh Zákonníka práce má dnes inú podobu, ako mal prvý variant z dielne ministerstva práce, sociálnych vecí a rodiny. Pri oficiálnom pripomienkovom konaní v stanovenom termíne zaslalo pripomienky 51 subjektov, presne, pardon, 638 pripomienok, z toho 131 bolo akceptovaných. Ministerstvo, ako samé uvádza, neakceptovalo 507 pripomienok, z toho 127 zásadných. Opakovane za SDKÚ – DS chcem zdôrazniť, že zmeny vo vládnom návrhu, ktoré zlepšujú postavenie zamestnancov a ktoré zlepšujú ich bezpečnosť a ochranu zdravia pri práci sme podporovali a podporujeme. Vláda v predkladanom návrhu ustúpila vo viacerých zámeroch. Ustúpila pri definícii živnostníkov, pri ohrození sezónnej práce, vybrala alternatívu pri nadčasoch v pôvodnom rozsahu, ustúpila pri sťažení zamestnávania dôchodcov na dobu určitú, pri sťažení zamestnávania pracovníkov na dobu určitú pre malé firmy s najviac 20 zamestnancami, z možnosti zablokovať zavedenie nerovnomerného rozvrhnutia pracovného času odbormi proti vôli zamestnancom, platenia odborárskych funkcionárov vo väčších podnikoch bez ohľadu na počet členov odborov, z komplikovania zamestnávania prostredníctvom agentúr dočasného zamestnávania, od nekontrolovaného vstupu osôb konajúcich v mene odborov do podnikov aj od možnosti zastavenia výroby odborármi. Napriek tomu zostalo v zákonníku množstvo problematických návrhov, ktoré nemôžeme hodnotiť ako ústretové k zamestnancovi ani ako podporujúce vznik pracovných miest. Viaceré z nich bránia zamestnancom zarobiť si viac, či privyrobiť si, pokiaľ sami chcú. Vo výboroch Národnej rady bolo aj preto schválených 36 predložených pozmeňujúcich návrhov. SDKÚ – DS napokon predložilo celkovo 18 pozmeňujúcich návrhov do výborov. Ďalších našich 8 pozmeňujúcich návrhov sme nemuseli predkladať, nakoľko ich predložili koaliční poslanci. Do spoločnej správy sa tak dostali riešenia, ktorých prijatie je pre funkčnosť Zákonníka práce a celých sektorov nevyhnutné. Je to zmena v definícii závislej práce, je to návrh SDKÚ – DS, ktorá sa už nebude týkať živnostníkov alebo tých, ktorí podpisujú zmluvy podľa Obchodného zákonníka. Doplnenie dôvodov na okamžité skončenie pracovného pomeru zamestnancov aj o nezaplatené cestovné náhrady, ďalej výnimka pre zdravotnícky personál z limitu maximálneho pracovného času, čím sa čiastočne rieši problém zdravotnej starostlivosti, umožnenie intenzívnych sezónnych prác, spresnenie podmienok vstupu do priestorov zamestnávateľa a zlepšenie odmeňovania vedeckovýskumných zamestnancov, ktorí pracujú na medzinárodných projektoch. Práve tieto zmeny gestorský výbor odporúča plénu aj schváliť. Zostávajú však návrhy, ktoré prešli v jednotlivých výboroch, aj keď ich gestorský výbor schváliť neodporučil, a to možnosť opätovne dohodnúť prácu na dobu určitú v rámci lehoty 3 rokov,  ponechanie súčasnej možnosti zamestnávateľa dohodnúť sa na práci nadčas so zamestnancom vykonávajúcim rizikové práce aj na zabezpečenie bezpečného a plynulého výrobného procesu, ponechanie súčasného znenia možnosti zavedenia nerovnomerného pracovného času, vypustenie oklieštenia právomoci zamestnaneckých rád, vypustenie platenia odborárskych funkcionárov zo mzdových prostriedkov, aj keď len na 16 hodín mesačne, vypustenie zvýšenia odstupného pre odborárskych funkcionárov zo 6 mesiacov na 1 rok, posunutie účinnosti zákona k 1. januáru a ponechanie súčasného stavu, kedy sa pracovná pohotovosť nezaratáva do maximálneho týždenného pracovného času a príplatok za ňu nie je súčasťou mzdy. Na margo tohto posledného pozmeňujúceho návrhu si dovolím zacitovať § 95 ods. 3 českého Zákonníka práce, ktorý bol prijatý 21. apríla 2006, t. j. za vlády pána Paroubka, ale až potom, ako prijal Európsky súdny dvor to nešťastné rozhodnutie, na ktoré sa odvolávala aj pani ministerka. Ten paragraf v českom Zákonníku práce znie. Zacitujem ho v origináli. „Pracovní pohotovosť, při které k výkonu práce nedojde, se do pracovní doby nezapočítava.“ Český Zákonník práce má takéto ustanovenie, ani Európsky komisár, ani Európska komisia žiadne sankcie voči tkejto formulácii voči Českej republike neurobila, žiadne takéto kroky ani neavizuje. Pýtam sa preto a spomínam to preto, lebo je tu namieste otázka, či to, čo je dovolené Českej sociálnej demokracii, nie je dovolené slovenskej? Nemôžeme naozaj postupovať pri pohotovosti tak, aby to nespôsobilo problémy obrovskému množstvu zamestnancov, ktorým to zníži ich príjmy? Dovoľte mi teraz niekoľko vážnych faktov k toľko diskutovanej tzv. rodičovskej novele, teda k pozmeňujúcim návrhom z dielne SDKÚ – DS. 21. júna 2006, teda pred rokom bolo prijaté uznesenie vlády Slovenskej republiky č. 560 s názvom K návrhu opatrení na zosúladenie rodinného a pracovného života na rok 2006 s výhľadom do roku 2010. Predkladateľka materiálu ministerka práce, sociálnych vecí a rodiny v tom čase Iveta Radičová. Toto uznesenie vlády, ktoré bolo prijaté pred rokom, dodnes platí. Pani ministerka Tomanová nedala návrh na zrušenie tohto uznesenia. Uvedené uznesenie vlády totiž okrem množstva iných opatrení obsahuje aj návrhy z tzv.  rodičovskej novely, ktorú máte dnes pred sebou. Nie je pravdou, že som sa tejto téme nevenovala v čase, keď sme boli vo vláde. A nie je ani pravdou, že pozmeňujúce návrhy k zladeniu rodiny a pracovného života sú, ako to pani ministerka označila, kopaním do otvorených dvier. Dávam do pozornosti toto platné uznesenie. Spomínané uznesenie spred roka sa opiera o rôzne analýzy a výskumy. Citujem: „Jedným z relevantných dôvodov pre realizáciu zámeru zladenia rodinného života a práce je aj skutočnosť, že doterajšia prax poukázala na fakt, že osoby starajúce sa o deti, ktoré sú zamestnané alebo si hľadajú zamestnanie, sú v rôznej miere diskriminované na trhu práce práve z dôvodu starostlivosti o deti.“ Mimoriadna celoslovenská previerka Národného inšpektorátu práce úloha č. 107/03 s názvom Posilnenie rovnosti príležitostí, zosúladenie pracovného a rodinného života bola zameraná na odhaľovanie prejavov diskriminácie u žien, matiek a mužov starajúcich sa o maloleté deti pri návrate do zamestnania. Citujem stranu 2 uvedeného uznesenia: „Národný inšpektorát práce zistil porušenia platného Zákonníka práce a nemožnosť vymôcť si opatrenia ústretové k plneniu rodičovských povinností.“ Ďalej sa v správe a v uznesení uvádza: „Výsledky prieskumov v Slovenskej republike z predchádzajúcich rokov potvrdzujú, že ženy na zosúladenie pracovného a rodinného života  neuprednostňujú prácu na kratší pracovný čas ani nepretržitú formu práce, ale skôr iné flexibilné formy práce a netradičné usporiadanie pracovného času,“ strana 4. Na ďalších stranách  sú výsledky analýzy Európskeho štatistického úradu EUROSTAT-u  a doplnené sú o celkovú legislatívnu analýzu. Zhrniem, opäť citát, strana 6: „Meniaca sa štruktúra rodiny a nutnosť transpozície  viacerých európskych direktív týkajúcich sa rovnakého zaobchádzania si vyžiadali viaceré legislatívne zmeny, ktoré možno rozdeliť na priamo podporujúce, podporné a ochranné.“ Logicky na to nadväzuje tretia časť materiálu,  ktorá už má v sebe obsiahnuté návrhy opatrení na zosúladenie rodinného a pracovného života, kde na strane 14, citujem: „Problémom v praxi zostáva používanie systému zdieľaných pracovných miest, t. j. rozdelenie jednej pracovnej náplne pre dvoch pracovníkov na kratší pracovný čas, čím sa získa ďalšie pracovné miesto. Zavedenie uvedenej formy zamedzí  zneužívaniu pracovníka zamestnaného v režime kratšieho pracovného času, kedy rovnaký rozsah prác v kratšom čase musel vykonávať za nižšiu mzdu a vytvorí predpoklady zvýšenia záujmu zo strany zamestnancov s rodinnými povinnosťami o tieto formy zamestnávania.“ Slovenská republika dlhodobo patrí ku krajinám v rámci Európskej únie  s najnižšou mierou využívania skrátených pracovných úväzkov. Návrh, a to je podotknuté v uznesení, však zvyšuje finančné náklady zamestnávateľa napríklad na stravovanie. Na tej istej strane citujem ďalej: „V súvislosti so zosúladením rodinného a pracovného života bude potrebné flexibilnejšie pristupovať k vykazovaniu odpracovaných hodín a ich mesačnému, resp. celoročnému zúčtovaniu, tzv. banke odpracovaných hodín, ktorú môžu rodičia vzhľadom na potreby zamestnávateľa využívať napríklad tak, že viac hodín odpracovaných v zimných mesiacoch budú môcť čerpať počas letných prázdnin detí.“  Uvedený návrh predpokladá rozšírenie § 88 a § 89 Zákonníka práce. Dodávam aj zmenu v § 121, aby bolo toto právo vymáhateľné.  Opäť poznámka, presne takéto znenie nájdete a riešenie v českom Zákonníku práce. Takže všetky návrhy vznikli pred rokom 21. júna 2006. Termín ich realizácie bol stanovený na rok 2007, teda bolo v pláne novelizovať Zákonník práce. Únia materských centier, keďže sa návrhy z uznesenia do návrhu Zákonníka práce nedostali, vypracovala 23. februára 2007 hromadnú pripomienku, ktorou sa pokúsila tieto návrhy zapracovať do novely Zákonníka práce. Taká je súslednosť časovo. Preto sa naozaj ohradzujem voči stanovisku ministerstva práce, sociálnych vecí a rodiny z 22. júna 2007, v ktorom sa tvrdí, citujem: „V tejto súvislosti je zaujímavé napríklad aj to, že pani poslankyňa Radičová nepoužila svoje vlastné pozmeňujúce návrhy, ale použila návrhy Únie materských centier, ktoré sú však v diametrálnom rozpore s tým, čo presadzovala minulý rok. Skrátenie rodičovskej dovolenky a podobne.“ Citujem ďalej:  „To je podľa ministerstva  absolútne zavádzajúce a populistické konanie.“ No, niekto tu naozaj zavádza a opäť sa vrátim k spomínanému platnému uzneseniu vlády, strana 11, a citujem: „Bod A. Opatrenia zamerané na analýzu existujúceho legislatívneho a normatívneho rámca pre zosúladenie rodinného a pracovného  života a návrh ich úpravy. Po prvé,“ a to po prvé má dve vety. „Navrhnúť zmenu  príslušnej legislatívy v zmysle skrátenia doby čerpania rodičovského príspevky na dva roky a ekvivalentne ho zvýšiť. Prvá veta. Druhá. Súbežne ponechať alternatívnu možnosť terajšieho právneho stavu.“ Na strane 12 konkretizujem. „Je potrebné zabezpečiť, aby sa žiadateľka, žiadateľ o rodičovský príspevok sám rozhodol pre jednu z dvoch  alternatív, ponechanie možnosti poskytovania rodičovského príspevku na celú stanovenú dĺžku alebo čerpanie rodičovského príspevku v skrátenom čase, ale vyššieho o 50 %.“ Opäť príklad z Čiech. Česká republika navrhuje  tri pásma, základné čerpanie, zrýchlené čerpanie a spomalené, čiže ešte dlhšiu dobu, ako je základná. Boli ponúknuté dve alternatívy  na voľbu. V žiadnom prípade nešlo, pani ministerka, o skrátenie, chcú ponechať možnosť terajšieho právneho stavu. Terajší právny stav znamená čerpanie 3 roky. Nikdy som nenavrhovala skrátiť rodičovskú dovolenku. Rovnako chcem upriamiť pozornosť na pozmeňujúci návrh, ktorý schválil sociálny výbor k ochrane zdravotne postihnutých občanov. Vládny návrh definovaním občana so zdravotným postihnutím § 40 pre potreby celého Zákonníka práce zužuje ochranu zamestnancov oproti súčasne platnému Zákonníku práce len na poberateľov invalidných dôchodkov. Teda súčasnú ochranu by tak stratili invalidní občania, ktorým nevznikol nárok na invalidný dôchodok, pretože nezískali potrebnú dobu dôchodkového poistenia pred vznikom invalidity či invalidní poberatelia predčasných a starobných dôchodkov. Navrhujem preto a dávam opäť do pozornosti, aby sme sa vrátili k pôvodnému zneniu ochrany zdravotne postihnutých občanov a nezužovali túto ochranu. Zo všetkých uvedených dôvodov preto navrhujem, pán spravodajca, na osobitné hlasovanie nasledovné návrhy v spoločnej správe, ktoré vo výboroch predkladali poslanci za SDKÚ – DS. Body 2 a 6, ktoré sa týkajú zúženia ochrany zamestnancov so zdravotným postihnutím,  ďalej body 13, 21, 27 a 28, to je tzv. rodičovská novela, body 29, 31 a 33, ktoré sa týkajú postavenia odborov a zamestnaneckých rád, a bod 36, ktorý sa týka účinnosti zákona. Zároveň sa obraciam na vážené kolegyne a vážených kolegov s prosbou, aby pozmeňujúce návrhy, ktoré zlepšujú postavenie a situáciu u zamestnancov podporili v tomto pléne. Chcem upozorniť, že z pozmeňujúcich návrhov, ktoré odzneli vo výboroch,  SDKÚ – DS dva nikdy nepredkladalo a ani nepodporovalo a ani nepodporí. Sú to pozmeňujúce návrhy, ktoré predkladali koaliční poslanci, týkajú sa zrušenia nárokov,  minimálnych mzdových nárokov, pretože toto je návrh a paragraf z pôvodného Zákonníka práce, ktorý považujeme za potrebné ponechať v Zákonníku práce a nepodporíme ani návrh na vypustenie možnosti zákazu nočnej práce. Tieto dva návrhy SDKÚ – DS nepodporí. Dovoľte mi ešte na záver predložiť jeden pozmeňujúci návrh. Pozmeňujúci návrh sa týka opäť vládneho návrhu, ktorý pri zodpovednosti zamestnanca za vzniknutú škodu vládny návrh navrhuje, aby zamestnávateľ neprihliadal na osobné a majetkové pomery zamestnanca pri vymáhaní škody, na ktorú zamestnanec vedome neupozornil alebo jej nezabránil. Navrhujeme preto ponechať súčasné znenie a prihliadať na osobné a majetkové pomery. Teda dovoľte mi predniesť pozmeňujúci návrh. V čl. I novelizačný bod 122 znie:  „V § 181 ods. 1 v druhej vete sa vypúšťajú slová „a aký je spoločenský význam škody“ a v tretej vete sa slovo „trojnásobku“ nahrádza slovom „štvornásobku“.“ Odôvodnenie:  Ponecháva sa  možnosť zo súčasného znenia Zákonníka práce, aby zamestnávateľ prihliadal na osobné a majetkové pomery zamestnanca pri vymáhaní ním spôsobenej škody. Vláda totiž navrhuje, aby zamestnávateľ neprihliadal na osobné a majetkové pomery zamestnanca pri vymáhaní škody, na ktorú zamestnanec vedome neupozornil alebo jej nezabránil. Vládny návrh by znížil ochranu zamestnanca tým, že ruší povinnosť zamestnávateľa prihliadať na jeho majetkové  a osobné pomery. Ministerstvo práce to nepochopiteľne vysvetľuje ochranou osobných údajov. Súčasné znenie pritom nenúti zamestnanca zverejniť svoje osobné  a majetkové pomery, len mu túto možnosť dáva v prípade, že sa ocitol v núdzi. Opäť vás chcem poprosiť o podporu a ďakujem za pozornosť. (Potlesk.)