J. Figeľ, poslanec: (2003-07-01):
Keďže ako hlavný vyjednávač vlády Slovenskej republiky s Európskou úniou som mal česť i zodpovednosť byť pri doterajšom procese veľmi blízko, aj z tohto miesta by som chcel vyjadriť poďakovanie všetkým vedúcim a členom pracovných skupín pre všetky negociačné kapitoly, pracovníkom jednotlivých ministerstiev a ústredných orgánov štátnej správy, samozrejme, prezidentovi, parlamentu a vláde v predchádzajúcom a tomto období, ako aj opozícii v obidvoch obdobiach za podporu negociačného procesu. Výsledky sú vyjadrené v tejto prístupovej zmluve. Obstoja v hodnotení vecnom i politickom, obstoja aj v porovnaní so susedmi, ktorí boli dlho považovaní za favoritov integračného procesu oproti Slovensku. Aj s odstupom času som presvedčený, že sme v rokovaniach dosiahli maximum možného. Realizmus potvrdzuje okrem iného aj to, že slovenský časový harmonogram stanovený v roku ´99 pre ukončenie rokovaní do konca roka 2002 a vstup v roku 2004 sa stal neskôr spoločným európskym harmonogramom pre všetkých desať krajín. Nie je dobré, aby som výsledky vyjednávaní hodnotil ako hlavný vyjednávač ja sám. Zhodnotia to iní a zhodnotí to najlepšie život vo svetle pravdy. Prístupovou zmluvou sa Slovensko dostáva do rozsiahleho politického, ekonomického a právneho priestoru. Tento sa formoval vyše pol storočia bez nás. Je dôležité, aby nezostal neznámym, respektíve cudzím pre väčšinu obyvateľov Slovenska, aby nebol priestorom iba pre takzvané elity či štátnu alebo hospodársku reprezentáciu. Reprezentácia však bude súčasťou oveľa rozsiahlejšieho negociačného procesu, než sme realizovali do samitu v Kodani. Bude účastná na tvorbe novej legislatívy a nových rozhodnutí únie. Je dôležité, aby tieto boli čo najvýhodnejšie pre Slovensko a pre spoločenstvo únie. Aby inštitúcie a politiky únie stáli na osvedčených hodnotách a princípoch, aby rozšírená únia mala blízko k občanom, k ich potrebám a aby mala ich mandát, aby mala vyššiu legitimitu a transparentnosť rozhodovania, aby bola naplnením princípov subsidiarity a solidarity, aby nezasahovala do právomocí suverénnych krajín únie tam, kde orgánom únie kompetencia nebola delegovaná. Dnešná únia, do ktorej vstupujeme, potrebuje reformy, ktoré jej dodajú viac transparentnosti, zjednodušia jej právne mechanizmy, otvoria jej rozhodnutia väčšej legitimite. Hovorí o tom celá dnešná pätnástka a už roky o tom hovorí aj Kresťanskodemokratické hnutie ako člen európskych politických štruktúr. Slovensko je v strede Európy, nie aby sa k nej pridávalo, ale aby ju spoluformovalo, aby sme úniu europeizovali, aby nezostávala iba časťou možného celku. Započul som v kampani pred referendom postoj niektorých politikov, ktorí nevidia na únii negatíva či riziká. Ľudské diela mávajú svoje chyby. Európa je priestorom hodnotového zápasu. V únii dochádza aj k nedorozumeniam, hlavne v oblasti nejasného, respektíve zložitého primárneho a sekundárneho práva v interakcii s národným právom členských krajín. Tam majú priestor súdne rozhodnutia, ktoré sa následne stávajú súčasťou takéhoto primárneho práva ako precedensy. Preto zreteľnosť a vzájomný súlade práva má veľký význam a hodnotu a to od začiatku členstva. Aj preto pre pamäť uvádzam, Kresťanskodemokratické hnutie, vychádzajúc z princípu subsidiarity a z deklarácie o zvrchovanosti členských krajín v kultúrno-etických záležitostiach prijatej v slovenskom parlamente opakovane vo februári a v apríli tohto roku navrhovalo doplniť text prístupovej zmluvy jednostranným vyhlásením ako dodatkom plne v súlade s európskym právom a s Viedenským dohovorom o zmluvách o tú skutočnosť, že, skrátene, citujem: „Žiadne ustanovenie zmluvy nebráni uplatňovaniu vnútroštátnych právnych predpisov týkajúcich sa ochrany života a dôstojnosti ľudskej bytosti od počatia až po smrť a ochrany rodiny a inštitúcie manželstva ako základu spoločnosti.“ Ani štáty pätnástky, ani Európska komisia by voči vyhláseniu nič nenamietali. Slúžilo by ako vysvetľovací text pri prípadných právnych otázkach v súvisiacich záležitostiach. Podobne urobili aj iné štáty, členské či pristupujúce. Orgány únie totiž niekoľkokrát aj v poslednej dobe prijali opatrenia nesúrodé s výlučnou právomocou členských krajín v kultúrno-etických záležitostiach. Žiaľ, u väčšiny členov vlády sme pre deklaráciu nenašli podporu. Vyhlásenie Slovenskej republiky k zmluve by bolo jej súčasťou ako dodatok. Doterajšie zmluvy obsahujú 170 dodatkov, z toho je 141 vyhlásení. Súčasná prístupová zmluva obsahuje 44 vyhlásení pristupujúcich krajín. Citované vyhlásenie by malo význam právny i etický. Je totiž aj svedectvom, na čom nám osobitne vo verejnom živote záleží. Vyhlásenie podporovali mnohé mimovládne organizácie i najväčšia spomedzi nich, reprezentovaná Konferenciou biskupov Slovenska. Som presvedčený, že by to pridalo aj na referendovej účasti v skupinách spoluobčanov, ktorí citlivo vnímajú trendy zdôrazňujúce práva bez zdôrazňovania povinností a zodpovednosti, prijímanie zákonov, ktoré sú často v rozpore s prirodzeným právom. Vážení prítomní, vstup do Európskej únie, o ktorom dnes po hlasovaní občanov rozhodne aj parlament, čiastočne zmení a ovplyvní fungovanie našej krajiny. Vo vymedzených oblastiach legislatíva únie bude prednostná a priamo alebo nepriamo vykonateľná na území našej republiky. Preto je veľmi dôležité, aby sa na to Slovensko dôsledne a kvalitne pripravilo, a to na všetkých úrovniach a v celom rozsahu spoločnosti. Únia je spoločenstvom hodnôt, ale aj záujmov. Najviac získavajú pripravení, schopní, aktívni. Európska perspektíva sa pre Slovensko musí vytvoriť nielen v Bratislave, ktorá už konkuruje priemeru únie, ale vo všetkých regiónoch. Preto je potrebné nielen zosúladenie legislatívy, ale aj príprava chýbajúcich inštitúcií - a hlavne a predovšetkým - schopných ľudí, ktorí doma a v orgánoch únie zabezpečia aj kompatibilitu, ale aj konkurencieschopnosť Slovenska v spoločenstve dvadsiatich piatich, neskôr ešte viacerých krajín únie. Jednota a rôznosť v únii sú a budú kompatibilné vtedy, ak jednota bude spočívať na spoločných hodnotách a rôznosť bude rešpektovaná ako obohatenie. Slovensko chce byť príspevkom pre úniu, ktorú chce formovať nie do pozície štátu štátov alebo superštátu, ale spoločenstva štátov a ľudí. Najväčším, najdôležitejším, a pritom nemerateľným ovocím Schumanovho plánu z roku 1950 bol mier. Mier v Európe, úzka spolupráca a následná prosperita zúčastnených krajín. Tých krajín, ktoré iba desaťročie predtým boli v totálnej vzájomnej vojne. Dnešná Európa nepotrebuje vymýšľať nové architektúry, ale stavať na osvedčenom. Schuman, Adenauver, De Gasperi, kresťanskou vierou inšpirovaní zakladatelia európskych spoločenstiev, boli úspešní. Úspešných zakladateľov netreba revidovať, skôr sa nimi aj v našich časoch nechať inšpirovať a povzbudiť. Slovensko od členstva v únii očakáva posilnenie svojho hospodárskeho rastu, sociálneho a regionálneho rozvoja, rýchlejšiu celkovú modernizáciu. Finančne chceme byť čistými poberateľmi, veríme, že po zlepšení v príprave na fungovanie v únii nimi aj v podstatnej miere budeme. Som však presvedčený spolu s kolegami z klubu a určite s veľkou väčšinou prítomných, ktorí budeme hlasovať za schválenie Prístupovej zmluvy k Európskej únii, že Slovensko môže a má prispieť a obohatiť úniu nielen svojím politickým, bezpečnostným a hospodárskym potenciálom, ale aj svojou kultúrou, históriou, identitou, stále živými hodnotami a tradíciami. V tomto zmysle má každý národ i národnostná menšina v Európe svoje osobitné miesto a poslanie. Kresťanskodemokratické hnutie sa od svojho vzniku usilovalo o európsku perspektívu pre Slovensko. Dnes to vyjadríme aj hlasovaním o prístupovej zmluve. Keďže medzi hosťami vidím francúzskeho veľvyslanca aj veľvyslanca Európskej komisie, dovoľte mi pripomenúť prvého predsedu voľakedajšej vysokej autority alebo vysokého úradu, ktorá bola predchodkyňou Európskej komisie, ktorým bol Jean Monnet. Keď sa ho pýtali, či je optimistom vzhľadom na budúcnosť prvého spoločenstva, odpovedal: „Nie som optimista, nie som ani pesimista, som však odhodlaný.“ Odhodlané, vnútorne súdržné Slovensko v spoločenstve slobodných európskych štátov a občanov bude najlepšou zárukou pozitívnej vlastnej i spoločnej európskej budúcnosti. Ďakujem pekne. (Potlesk.)