J. Rusnák, poslanec: (2005-06-28):
Na začiatku volebného obdobia sme prosili všetkých o trpezlivosť, bolo nám jasné, že reformy potrebujú čas a výsledky prichádzajú postupne. V podstate je to pre vládu, ktorá začne robiť zmeny, vždy trochu samovražedná pozícia. Mikuláš Dzurinda spolu s jeho ministrami mohol zvoliť postoj: Kto nič nerobí, nič neskazí. Ponúkala sa mu možnosť začať štedrý život na dlh, bolo by preňho jednoduché zabezpečiť vyššie sociálne dávky a istoty pre obyvateľstvo. Je mi úplne jasné, že v takejto situácii by, naopak, opozícia vykrikovala, že vláda ujedá z blahobytu budúcich generácií a skrýva sa pred problémami, ktoré sú tu. Táto vláda sa však stavia zodpovedne nielen k terajším obyvateľom Slovenska, ale nie je jej ľahostajný ani osud Slovákov, ktorí tu budú žiť po nás. Pred problémami sa neskrýva, naopak, rozhodla sa ich riešiť. Spustila reformy, o ktorých politici v iných krajinách len diskutujú ako o nejakej možnej vízii, a inde, na otázku napríklad daňovej reformy, tú sa vôbec boja otvoriť. Táto vláda reformy spustila i za cenu toho, že tým vložila do rúk opozície možnosť kritizovať každý z jej mnohých reformných počinov. Zvolila si túto nepopulárnu cestu i napriek ťažkému terénu, však zatiaľ vedie krajinu správnym smerom. Je ľahké kritizovať, ťažšie je však odhodlať sa k činu a ešte ťažšie dosiahnuť želané výsledky. A tento vládny kabinet, i keď sa to opozícii nezdá, výsledky má. A už to nie sú len suché štatistické ukazovatele výkonnosti ekonomiky ako napríklad rast HDP, ktorý nepovie nezainteresovaným veľa o životnej úrovni obyvateľstva. Konečne však začínajú aj pre verejnosť zrozumiteľnejšie a jednoduchšie čísla ukazovať, že sa životné podmienky Slovákov zlepšujú. Reálne mzdy rastú dokonca takým tempom, až sa Národná banka obáva, že to bude znamenať hrozbu pre ekonomiku v podobe inflácie. Rastú dôchodky, to je nepopierateľný fakt, ktorý nemôže ani ten najväčší skeptik nebrať do úvahy. Ak k tomu pridáme stabilne nízku mieru inflácie, naozaj držia Slováci mesiac čo mesiac reálne vyššiu hodnotu peňazí ako ešte pred niekoľkými rokmi. Je jasné, že tieto čísla sú priemerom, čiže mzdy všetkých Slovákov zahŕňajú do jednej hodnoty. Sú to však dynamické ukazovatele, ktoré hovoria o tom, že priemerný Slovák si polepšil zhruba o 5 až 7 % v závislosti od toho, či bude brať celoročné štatistiky alebo porovnáme údaje za prvé štvrťroky tohto a minulého roka. Viem, priemerný Slovák neexistuje, respektíve je len málo takých, ktorí si polepšili presne o túto hodnotu. O tom sme však už predtým hovorili v mnohých diskusných príspevkoch. Väčšina je buď pod alebo nad priemerom. Takáto vysoká hodnota rastu reálnych miezd je však zárukou toho, že výraznej väčšine ľudí skutočne reálny zárobok vzrástol. A naďalej klesá počet tých, ktorým sa životná úroveň, či už z objektívnych, alebo subjektívnych príčin zhoršila. Ďalším takýmto jasným ukazovateľom je miera nezamestnanosti. Kým doteraz opoziční politici s obľubou poukazovali na údaje štatistického úradu, ktoré neboli také pozitívne ako výsledky Ústredia práce, sociálnych vecí a rodiny, posledné čísla im trochu zobrali vietor z plachiet. Nezamestnanosť klesá a už to nehovorí len minister Kaník, hovoria to aj nezávislí štatistici. A ak by nestačili výsledky domácich inštitúcií, pozitívny trend v nezamestnanosti potvrdil aj Štatistický úrad Európskej únie Eurostat. Ten zaradil Slovensko medzi krajiny s najrýchlejšie klesajúcou mierou nezamestnanosti v rámci Európskej únie. Dá sa to však aj obrátiť. Nielenže klesá počet nezamestnaných na Slovensku, rastie aj počet zamestnaných. Čo je dôležitý údaj, ktorý hovorí o tom, že sa skutočne u nás vytvárajú nové pracovné miesta a naďalej nové pracovné miesta budú pribúdať. Nie je teda pravdou to, že táto vláda ma na svedomí chudobu v severných či východných regiónoch. Naopak, táto vláda začala problémy riešiť. A ak bude mať aj mimo Bratislavy stále viac ľudí možnosť pracovať, čomu pomáhajú nielen zahraničné investície, ale aj lepšie podmienky vytvorené pre domácich podnikateľov, začne životná úroveň týchto častí Slovenska dobiehať aj rozvinutejšie regióny. Stačí počkať, kým spustia svoje výroby automobilky, výrobcovia pneumatík či ďalšie podniky, ktoré oznámili či ešte len oznámia príchod k nám. Tu sa skutočne nedá nič „uponáhľať“, priemyselné parky sú už však pripravené, investori majú konkrétne projekty, nič im nebráni v tom, by k nám prišli. A ak budú mať aj zaručenú politickú stabilitu, budú k nám chodiť. Ostatné konkurenčné výhody sú v porovnaní s okolitými krajinami totiž na našej strane. Samozrejme, rozdiely medzi podmienkami života v jednotlivých regiónoch nie je možné zmyť okamžite. Nedá sa šibnúť čarovným prútikom a Košice budú zrazu na úrovni Bratislavy. Zatiaľ buďme radi, že sa Slovensku ako celku darí stále viac sa približovať českej ekonomike. Aj keď sme začínali na oveľa nevýhodnejšej pozícii, dokázali sme, že máme talent šprintérov, ktorí dokážu súperov popreháňať. Teraz ešte musíme dokázať aj naše vytrvalostné vlohy, aby sme dokázali, že vydržíme aj pri behoch na dlhú trať. Náš medzičas je vynikajúci. A to nie je samochvála. A stále častejšie sa toto hodnotenie ozýva aj zo západných krajín. Musíme však vydržať, aj keď opozícia by rada uvidela štafetový kolík vo svojich rukách. Táto zmena by Slovensku neprospela. Stále máme dosť síl, stále vieme, ako treba pokračovať v napredovaní, a vieme, že dokážeme Slovensko priblížiť k úrovni krajín nielen strednej, ale i západnej Európy. Vláda stále vládze, tak ju nechajme vládnuť. Jasným dôkazom je rast našej ekonomiky. Vývoj HDP na Slovensku je najlepší spomedzi európskych krajín a kým napríklad sociálna demokracia v Českej republike zavarila krajine neustálym životom na dlh, u nás sa nám darí napredovať aj bez zbytočného zadlžovania. Ak na Slovensko chodia politici vo výslužbe hlásať, ako sa Českej republike za vlády ich strany darí, stačí sa pozrieť na ich skrytú čiernu dieru, o ktorej som už hovoril, ktorú zatiaľ ukrývajú. Raz budú musieť deficit znižovať. A zasiahne ich to bolestnejšie ako nás, ktorí už sme z najhoršieho vonku. Vážení opoziční kolegovia, vážení nezávislí poslanci. Ak vám ani tento pozitívny vývoj Slovenska, pokrok, ktorý krajina v posledných rokoch urobila, nestačia na to, aby ste uznali, že vláda spustením reforiem urobila správnu vec, potom nie ste tí, ktorým ide o dobro krajiny. Skrývate sa len za stranícke záujmy a nedokážete uznať, že vláda uspela s presadenými reformami a že výraznou mierou pomohla rozvoju Slovenska. Návrhom na odvolanie premiéra si možno splníte normu, predpísanú kvótu, s ktorou sa potom budete chváliť na straníckych snemoch, zjazdoch. Hrdo budete členskej základni ukazovať, ako ste tvrdo stáli proti tejto zlej, vykorisťovateľskej vláde, ako tvrdo ste hájili záujmy vašich strán. V skutočnosti však takýmito návrhmi stojíte proti vlastnej prosperite, proti prosperite našej spoločnej krajiny. Pokusmi o odvolávanie jednotlivých ministrov či premiéra, pre ktoré máte len veľmi chabé a už dosť obohrané dôvody, zdržujete a bránite, aby prijímaním nových zákonov parlament mohol ešte vylepšiť podmienky na Slovensku. Ako som už povedal, je to vaše právo, zamyslite sa však nad tým, či jeho využívaním skutočne robíte to, čo krajine pomôže. Nech táto vláda dovládne, potom môžeme jej počínanie hodnotiť komplexne. Už teraz je však jasné, že činnosť tohto kabinetu priniesla Slovensku veľa pozitív a predseda vlády Mikuláš Dzurinda má aj preto moju plnú dôveru. Ďakujem za pozornosť.