B. Bugár, podpredseda NR SR: (2004-12-14):
M. Vajda, poslanec: Vážený pán predsedajúci, ctené dámy a páni poslanci, vážení páni ministri. Žijeme v pomeroch, v ktorých sa takmer každá ľudská činnosť vykonáva na profesionálnej báze. Naša politika, ktorá by mala prezentovať schopnosť viesť štát a garantovať dobro väčšine, sa často zamieňa za politický kabaret s nedostatkom úcty k slovenskej spoločnosti. Médiá pri každej veci, ktorá následne sociálne postihne tie najnižšie vrstvy, vyprodukujú také dramatické napätie, že ľud začína byť presvedčený, že toto koaličné skupenstvo sa nedožije budúceho rána. Okrem predsedu vlády je i pán minister Kaník umeleckým interpretom na vysvetľovanie sociálnej biedy a rastu slovenskej žobroty, osobitne na východe krajiny. Myslím, že keby mu pripravili stretnutie so žobrákmi a bezdomovcami pod ktorýmkoľvek mostom, ani tam by na jeho tvári nechýbal ten povestný ironický televízny úsmev, prezrádzajúci nadšenie nad svetlou tridsaťročnou budúcnosťou. Pán minister, vážim si to, že ste sa prihlásili k autorstvu dôchodkovej reformy. Pripúšťam, že zásluhovosť môže byť spravodlivejšia ako solidárnosť, ale nie bez morálneho a právneho rešpektovania kontinuity generácií, ktoré žijú tu a teraz. Predpokladám, že ste v tom konali vedome, a preto vaša nezodpovednosť postihnutými je o to výraznejšia. Vaša téza o nespravodlivosti predchádzajúceho dôchodkového systému je už ideologickým šlágrom. Terajších dôchodcov radostne trestáte za to, že z poctivej práce vytvorili miliardové hodnoty, z ktorých z noci na ráno vyrástla slovenská kapitálová vrstva a prilákala nám takzvaných solventných zahraničných investorov, aby sa láskou kapitálu obetovali pre slovenský ľud. Mám na vás veľmi prozaickú otázku. Čo bráni súčasnej vláde upraviť dôchodky tak, aby ste nad dôchodcami farizejsky nezalamovali rukami a neronili krokodílie slzy. K tomu nie sú potrebné retroaktívne zákony, ale prirodzená úcta k starobe. Z terajších dôchodcov ste nekultúrne urobili sociálne odkázaných a psychicky zlomených ľudí v rozpore s ústavou tejto republiky, morálkou spoločnosti, ale aj s vašimi predvolebnými heslami a sľubmi ako pretransformovanou demokraciou. Doliny chudoby, sociálne vysťahovalectvo, prostitúcia z bezradnosti a morálne rozvracanie spoločnosti, to nie je komunistická propaganda, pán minister, ale výsledok neschopných a hlavne nehumánnych vládnych mocí. K dôchodkovej reforme a reforiem vôbec produkujete na úkor tohto ľudu úspešnosť pravicovej politiky na prospech vzdialených budúcností na úkor terajšej strednej a staršej generácie. Váš sociálny reformný pokus na živých ľuďoch, kde-kto oceňuje v zahraničí, len nemá odvahu na takýto drastický postih z vlastného ľudu. Pán minister, táto chvála nepatrí vám, ale vystrašenosti a pokore drobného človeka. A som presvedčený, že raz i tento ľud zmúdrie. Štatistika priemernosti, analytické výroky sú milovaniahodné pre horné vrstvy. Vy nechcete vidieť, že takmer 60 % produktívnej populácie zďaleka nedosahuje priemerný plat v národnom hospodárstve a mnohí ani len minimálny a že časť mladej nezamestnanej generácie je odkázaná na podporu práve dôchodcov. Vaša sociálna politika je príčinou nielen chudoby dôchodcov, ale i slovenskej genocídy, samovrážd a zlého psychického stavu obyvateľstva. Ak by ste naozaj rešpektovali hodnoty spravodlivosti, na ktoré sa tak často odvolávate, stačí pre mňa len mala súdnosť odbornosti za to, že i vaším pričinením chudobní chudobnejú a bohatí bohatnú a tento proces po cenovej úprave v roku 2005 bude ešte bolestivejší. Dovoľte mi, aby som vyše nezaplatené penále posúdil z morálneho hľadiska, pretože pre demokratického ústavného činiteľa je tento princíp vyšší ako zákon. Zdôvodňovanie, že Kaník nič neporušil, len využil možnosť, ktorý mu zákon dal tak, ako aj dvadsaťtisícom iným podnikateľov, ľudsky veľmi pokrivkáva. Z tých tisícov, ktorí prinútili štát, aby ustúpil od zákonnej penalizácie a ochudobnili štátny rozpočet, je minister zrejme iba pán Kaník. Z etického, no i z politického hľadiska nie je podstatné, či to robil pred nástupom alebo po nástupe do funkcie ministra. Podstatné je, že nezaplatil, ale zaplatiť mal. Pretože tisícky našich občanov ešte dnes platia z druhej vlny kupónovej privatizácie podstatne viac, ako prijali. Vážený pán minister, pre vaše odvolanie by preto nebolo potrebné parlamentné hlasovanie, ale iba prostá sedliacka česť.