M. Gibalová, poslankyňa: (2008-02-08):
Na niektoré vaše vystúpenia, faktické poznámky, by som chcela reagovať, a teda zhrniem to v tomto mojom záverečnom vystúpení. Začnem teda od konca, od pani poslankyne Sabolovej, ktorá sa dotkla 195-ky a určitých paragrafov, konkrétne § 86 v zákone č. 195, ktorý je veľmi problematický, pretože existujú rôzne výklady, ktorý hovorí o tom, že „samosprávny kraj poskytne“. V inom paragrafe sa hovorí o tom, že „samosprávny kraj môže poskytnúť“. Náš výklad je taký, že ak samosprávny kraj môže poskytnúť, urobí tak vtedy, ak subjekt, ktorý sa zaregistruje v roku, kedy sa prijal rozpočet v samosprávnom kraji a samosprávny kraj má finančné prostriedky v rezerve, môže poskytnúť. Ak je to subjekt, ktorý je už subjektom poskytujúcim sociálne služby dlhšie obdobie alebo roky dozadu a zmluvne sa dohodne so samosprávnym krajom každý rok na určitej výške finančného príspevku, vtedy by malo platiť poskytne. Ale sú tu rôzne výklady aj na tento § 86. Má tento zákon aj iné nedokonalosti alebo iné rôzne výklady a skutočne je faktom, že okrem možnosti súdiť sa subjekty nemajú možnosť, ako sa brániť. Pretože dôkazom toho, čo hovorím, je aj to, že ak som sa pani ministerky pýtala a prosila som ju, aby sa pokúsila cestou ministerstva urobiť akýsi prieskum alebo dozor nad poskytovaním sociálnych služieb, tak pani ministerka mi odpovedala, že nie je to možné, pretože je to originálna kompetencia VÚC. Ja rozumiem tomu, čo je originálna kompetencia, aj keď tie originálne kompetencie sú zadefinované, ako sú zadefinované, a je v tom zmätok, ale zákon o sociálnej pomoci v § 66 jasne hovorí „pôsobnosť ministerstva“, ktorý okrem toho, že vypracúva koncepciu sociálnej pomoci, v bode h) hovorí „kontroluje úroveň vykonávania sociálnej prevencie, poskytovanie sociálneho poradenstva a vykonávania vybraných činností sociálnoprávnej ochrany“ a v bode j) „vykonáva štátny dozor nad poskytovaním sociálnych služieb, najmä nad dodržiavaním základných ľudských práv a slobôd občanov pri poskytovaní sociálnych služieb“, v bode l) „koordinuje činnosť štátnych orgánov sociálnej pomoci, obcí, samosprávnych krajov a ďalších právnických osôb a fyzických osôb, ktoré pôsobia v sociálnej pomoci“. Ja si myslím, že tu je to zadefinované dosť zrozumiteľne, ale asi nie, pretože už som to viackrát spomínala, že pri rôznych výkladoch a odpovediach aj od pani ministerky mám pocit, ako keby sme boli štát v štáte, ako keby každá VÚC-ka mala svoje federatívne usporiadanie. Prosím, ak takto to vyzerá, keď sa nemôžme odvolať na platný zákon, podľa ktorého musia fungovať všetky VÚC-ky. Ony predsa majú všeobecne záväzné nariadenia, ktorými si upresňujú veci, ale nie je možné, aby všeobecne záväzné nariadenie bolo postavené nad zákon. Z toho mi naozaj potom vychádza, že niet z toho východiska, ale zaujímavé je, že zase na druhej strane, ak si čítam programové vyhlásenie vlády v časti Podpora sociálnej inklúzie, je tam veľmi pre mňa príťažlivá veta: „Zároveň bude vláda dôsledne vyžadovať dodržiavanie princípu subsidiarity a výkon kompetencií všetkých zodpovedných subjektov.“ Teda ak je tu rozpor medzi tým, čo mi pani ministerka tvrdí, že nemôže, ako si mám vysvetliť toto? Naozaj môže si štát vynútiť akúsi zodpovednosť neštátnych subjektov, cirkví atď., obcí či VÚC, aby to robil bez toho, aby nezasahoval do ich samosprávnej funkcie a čo vlastne a kedy urobí? Potom ako môže platiť zákon? Súhlasím s tým, že zákon nový treba. Počúvame už dosť dlho, že sa pripravuje nový zákon, aj keď vyvoláva to vo mne isté pochybnosti, nie že sa zákon prijme, on sa iste prijme, ale vyvoláva to vo mne pochybnosti, prečo bol tak narýchlo stiahnutý už ten, ktorý bol na pripomienkovom konaní. A z toho všetkého, čo tu bolo povedané vo všetkých príspevkoch, naozaj to vyzerá tak, že potom tento zákon sa pripravuje na objednávku županov a nie pre ľudí. A toto je treba povedať a jasne pomenovať, pretože myslím si, že takto by to rozhodne nemalo byť. Že zákon treba, naozaj, opakujem, súhlasím, opäť budem citovať z vládneho programu z časti Podpora sociálnej inklúzie, kde sa hovorí, že „vláda zriadi radu vlády pre seniorov ako poradný orgán pre otázky týkajúce sa problematiky starších ľudí“. Nemyslím si, že pre každú cieľovú skupinu je treba zriaďovať nejakú radu vlády. Skôr je treba naozaj systematicky, systémovo, finančne a legislatívne riešiť otázku starnutia občanov a komplexnosť služieb starým ľuďom. Verím, že ministerstvo a všetci, ktorí budú pripravovať nový zákon o sociálnych službách, naozaj nepodľahnú týmto všelijakým loby zo strany, áno, aj županov, ale iných, ktorí majú záujem na tom, aby neverejní poskytovatelia odišli. Je to fakt a nikto mi to nevyvráti. A dúfam, že tento príklad, ktorý teraz poviem, zase nebude dôvodom na to, aby som bola označená, že útočím na nejaký samosprávny kraj, ale keď Samosprávny kraj Prešov si dokázal zabezpečiť finančnú pomoc z Európskej investičnej banky na výstavbu nového zariadenia za 160 mil. v Orkucanoch a zároveň takýmto spôsobom pomaly, ale isto likviduje ostatné fungujúce zariadenia, tak sa pýtam, akú to má logiku? Súhlasím s tým, že táto služba je nedostatková. Konštatovala to aj pani ministerka. Čakatelia do domovov dôchodcov, do domovov sociálnych služieb niekedy čakajú niekoľko rokov. Je to potrebné, ale nevidím tu dôvod, prečo by sa mali likvidovať zariadenia fungujúce, existujúce, dobre existujúce. A tí neverejní poskytovatelia, a nikto to tu nepripomenul, majú ešte väčší dôvod, aby zostali na tom trhu, pretože sú tlačení týmito ťažkými podmienkami, si zdroje diverzifikujú. Naozaj si hľadajú a dopĺňajú zdroje a navyše sú neverejní poskytovatelia a je ich väčšina, ja neviem, nemám poznatky o tom, že koľkí sú napríklad neplatiči odvodov do sociálnych poisťovní, ale väčšina neverejných poskytovateľov sú aj napriek tejto ťažkej situácii poctiví platitelia odvodov do sociálnych poisťovní, čiže oni tie svoje mzdy naozaj stláčajú na minimum a za minimum pracujú tí zamestnanci, kdežto kliknite si na ktorúkoľvek stranu ktorejkoľvek VÚC-ky a vidíte v každom rozpočte valorizáciu miezd zamestnancov VÚC. Ja veľmi rada pre porovnanie zopakujem ešte, že samosprávne kraje veľmi diskriminujúco pristupujú k financovaniu zariadení neštátnych a čísla vypovedia svoje. Banskobystrický kraj 795 mil., z toho iba 83 mil. pre neverejných poskytovateľov, Žilina 759 mil., 61 mil. pre neverejných, Košice 643 mil., 205 mil. pre neverejných, Prešov 645, pre neverejných 99, Nitra 737 mil., pre neverejných poskytovateľov 100 mil., Trnava 296, skoro 297 mil., pre neverejných poskytovateľov 121 mil. Tu sa zdá, že Trnava dodržuje zákon pri financovaní subjektov. Bratislava 1 100 mil., pre neverejných poskytovateľov 120 mil., Trenčín 540 mil., pre neverejných poskytovateľov 48 mil. Okrem toho zopakujem, že pre poskytovateľov, ktorí sú zriadení samosprávnymi krajmi, sa poskytuje aj finančný príspevok z kapitoly Kapitálové výdavky, kdežto pre neverejných poskytovateľov ani v jednej VÚC takýto príspevok nebol určený. Preto, vážené panie poslankyne, páni poslanci, ďakujem vám za pozornosť. Verím, že aj tí, ktorí sa nezaoberajú konkrétne touto problematikou, získali aspoň stručný prehľad, ako to vyzerá. A prosím vás, aby ste posunuli túto novelu zákona do druhého čítania, aby sa dostala do výboru pre sociálne veci a bývanie, aby sme mohli ďalej o nej už viac odborne diskutovať. Ďakujem vám za pozornosť. (Potlesk.)