Horváthová, Eva, poslankyňa NR SR (2023-03-14):
Umiestnenie sprievodcu závisí... ehm, takto, „sprievodca môže byť umiestnený v izbe spolu s dieťaťom na lôžku určenom pre sprievodcu, celkovo deväť lôžok má to jedno oddelenie detské, na nadštandardnej izbe na to určenej, celkovo tri lôžka, v izbe spolu s dieťaťom na neobsadenom pacientskom lôžku. Umiestnenie sprievodcu závisí opäť od kapacitných možností daného pracoviska, v prípade, ak je sprievodca umiestnený na neobsadenom pacientskom lôžku, môže byť v prípade potreby požiadaný, aby lôžko uvoľnil pre hospitalizované dieťa, pričom tejto žiadosti je povinný neodkladne vyhovieť. Iné možnosti pobytu sprievodcu hospitalizovaného pacienta nie sú. Iné možnosti pobytu sprievodcu hospitalizovaného pacienta, vlastné karimatky, sedenie na stoličke vedľa postieľky dieťaťa a podobne nie sú prípustné, a preto prosíme, aby ste o takúto možnosť personál ani nežiadali. Dovoľujeme si vás tiež informovať, že pobyt sprievodcu na pediatrickom oddelení tejto nemocnie je spoplatnený.“ Nebudem čítať názov tej nemocnice. Čiže toľko zo súkromnej nemocnice, ktorá, ktorú ste teda hovorili, že tam by to mohlo byť. Ja mám teda informácie, som sa v Boroch nebola pozrieť, v súkromnej nemocnici, ale že tam sú izby také, že je jeden pacient a každý ten pacient na izbe môže mať sprievodcu. Aj dospelý človek má právo na sprievodcu, hej, aj ťažko zdravotne postihnutý. Ináč keď sme pri tých ťažko zdravotne postihnutých, tak my s pani poslankyňou Šebovou sme takýto návrh dali, mal pôvodne podobné znenie, ako má váš, a kým sme si prešli legislatívnou radou vlády aj parlamentným OLAP-om a takisto ministerskými odborníkmi, tak sa to dostalo do podoby, ktorá bola schválená, je už teraz v zákone. A aj v tom pozmeňujúcom návrhu sa my budeme pridržiavať už platnej úpravy, pretože je to veľmi podobné, či je to ťažko zdravotne postihnutá osoba, to sú v podstate aj niektoré deti, alebo to bude dieťa, tak už niečo je v zákone platné, takže tam je úplne zbytočné tam dávať iné znenie. A tak isto tam je, bude tam zahrnuté v tom pozmeňováku aj to, čo pani poslankyňa Žitňanská chcela dať ako pozmeňovák, aby to boli aj tí ľudia, ktorí sa uchádzajú o opatrovanie dieťaťa, ktoré je opustené, hej? Čiže to tam bude aj v tom mojom pozmeňujúcom návrhu. No, mám tu spred roka zamietavé stanovisko ministerstva zdravotníctva, prečo teraz dalo súhlas, neviem, neviem si to celkom dobre vysvetliť, a mám tu vlastne stanovisko hlavného odborníka pre pediatriu: „Vážená pani poslankyňa, po preštudovaní návrhu zákona, ktorým sa tento zákon mení (576), ktorý je na sprevádzanie dieťaťa pri poskytovaní zdravotnej starostlivosti, môžeme konštatovať, že ide o veľmi dobrú myšlienku do budúcnosti, ktorá by napĺňala Chartu práv dieťaťa. Bohužiaľ, v aktuálnej situácii v ústavnej zdravotnej starostlivosti a pri aktuálnom stave našich ústavných zdravotníckych zariadení je tento návrh zákona z pohľadu realizovateľnosti zámeru predkladateľov nerealizovateľný.“ Najvýznamnejšie pripomienky sú nasledovné: aktuálne priestorové kapacity takmer všetkých oddelení starších detí – adolescentov nie sú schopné zabezpečiť lôžko všetkým sprevádzajúcim osobám mladším ako 18 rokov. Tieto zdravotnícke zariadenia nikdy neboli plánované na takýto účel a ich rekonštrukcie by si vyžiadali nemalé finančné náklady. Aktuálna forma úhrady za zdravotnú starostlivosť nezohľadňuje platbu za sprevádzajúcu osobu; rodičia detských pacientov do troch rokov veku a onkologických pacientov majú zo zákona umožnenú bezplatnú hospitalizáciu. U starších detí je stanovený fixný poplatok 3,30 eur na deň; tento poplatok nepokrýva ani základné náklady na lôžko, energie, hygienu a podobne. Rovnako DRG úhradový systém nezohľadňuje vek do 18 rokov ako indikátor na vyššiu, efektívnu, relatívnu... pardon... váhu prípadu. Napriek týmto ekonomickým faktorom sú mnohí rodičia hospitalizovaní spolu s maloletým dieťaťom. V niektorých situáciách, obzvlášť v adolescentom veku, samotná prítomnosť sprevádzajúcej osoby nie je z medicínskeho pohľadu žiaduca, ba dokonca môže byť kontraproduktívna. Ide o vekové obdobie, kde veľa diagnóz patrí do kategórie psychosomatických ochorení, kedy sa, často vyvolávajúcim faktorom sú aj zlé vzťahy v rodine. S týmto sa tak isto úplne stotožňujem. Čo sa týka onkologických oddelení, ktoré tu boli spomenuté, keďže je to diagnóza, ktorá je, môže byť smrteľná, tak samozrejme, že tieto oddelenia sa uspôsobili tak, aby tam ten rodič mohol byť, či už v akejkoľvek forme, či už v pohodlnejšej, alebo menej pohodlnej. Nie je to jednoduché ani tam, ale keby ste to mali urobiť na všetkých oddeleniach, tak jednoducho, ako ste teraz počuli aj slová hlavného odborníka, nedá sa to zrealizovať. Čiže prednesiem teraz pozmeňujúci návrh, kde budú vlastne tri body. Ja si uvedomujem, že som to nekomunikovala s predkladateľkou. Možno to nie je slušné, ale mám skúsenosť z predchádzajúceho roka, kde sme spolu komunikovali a chodili na mňa rôzne anonymy, na, pána predsedu Sulíka, že, že, že som jedno... mám to aj odfotené, môžem to ukázať, že ako som ja proti tomu a podobné také veci, na ktoré som nie zvyknutá, nemám rada konflikty, takže som si povedala, že je to moja morálna povinnosť, keď to teda kritizujem, tak musím pripraviť niečo, čo teda tú aj moju túžbu, aby to právo bolo naplnené, teda bude, ale zároveň bude zohľadňovať tie, tie riziká, ktoré som spomenula. Takže teraz poviem odôvodnenie a potom prečítam pozmeňujúci návrh. Čiže bude mať tri body. V prvom bode budeme hovoriť o tom, že prítomnosť viacerých osôb, respektíve nie limitované množstvo osôb môže v praxi pri poskytovaní starostlivosti spôsobiť komplikácie. To som spomínala, to je jasné. V druhom bode vzhľadom na tie nedostatky, keď si, keď teda sme presvedčení o tom, že nevieme zadefinovať ani teraz a myslím si, že ani predkladatelia, že čo to je povaha výkonu, a domnievame sa, že ani vo vyhláške sa nedajú všetky situácie obsiahnuť, tak jednoducho chceme, aby bolo priamo v zákone toto právo, možnosť tohto práva obmedziť, ak bude narušovať zdravotnú starostlivosť. To znamená, ak vznikne chrípková epidémia alebo nemám na to priestorové možnosti, tak bude môcť ten ošetrujúci lekár povedať, nemôže tu byť teraz za týchto okolností rodič. No a v bode tri hovoríme vlastne o tom, aby ošetrujúci lekár, pokiaľ má podozrenie na týranie a zneužívanie dieťaťa, aby hneď mohol zabrániť prijatiu takéhoto rodiča. To sú veľmi chúlostivé situácie, ja som ich zažila niekoľkokrát, kedy vám príde v službe dieťa, ktoré na prvý pohľad vidíte, že je zanedbané, mala som takého tiež dvojročného chlapčeka, ktorý mal generalizovaný svrab na koži na celom tele, mal vši a prišiel, dvojročný nevedel jesť, nevedel piť, nereagoval vôbec a prišla s ním mamina, ktorá mala šestnásť rokov, tá našťastie nechcela byť hospitalizovaná, v tomto prípade má lekár povinnosť prijať toto dieťa a urobiť všetky kroky na to, aby to dieťa bolo chránené. Keby tá matka chcela byť hospitalizovaná, ja musím mať právo to zakázať, aby sme to dieťa mohli jednak chrániť a jednak urobiť také úkony, aby to dieťa sa nemuselo, alebo, respektíve pracovať s tou rodinou, aby sa mohlo vrátiť, ale do iných podmienok, alebo ak tam naozaj došlo k nejakému trestnému činu, aby tí rodičia mohli byť stíhateľní. A nie sú to ľahké situácie naozaj, verte mi, niekedy títo rodičia sú veľmi agresívni, čo ja aj chápem, pretože je to naozaj choroba celej rodiny. Mať choré dieťa je naozaj skľučujúce a tí rodičia sú s tým veľmi dotknutí. Čiže ešte raz chcem zdôrazniť, že preto som aj ten pozmeňujúci návrh pripravila, aby bolo jasné, že naozaj s vami súhlasím, že áno, vždy, keď to je možné, malo by to dieťa mať toho sprievodcu. A tiež hovoríme o tom, že ak dieťa nechce toho rodiča, to je tiež jeho právo, to je tiež v medzinárodných dohovoroch, tak môže odmietnuť takúto prítomnosť rodiča. Vždy, nemyslím si, že je to len od dvanásť rokov, vždy je to na jeho úrovni veku, dieťa má totižto právo sa aj vyjadrovať k poskytovanej zdravotnej starostlivosti a my sa ako lekári dostávame do veľmi ťažkých etických vecí, pretože na jednej strane hovoríme, že musíme chrániť právo dieťaťa slobodne sa rozhodnúť na jeho vekovej úrovni a jeho mentálnych schopností, na druhej strane musíme chrániť jeho zdravie. A to vždycky aj svojim študentom vysvetľujem, že naozaj tie vážky tam, že kedy ešte poviete, že ak nebude brať túto liečbu, lebo ju nechce, a ešte to neohrozí jej zdravotnú starostlivosť, je veľmi náročné. Ešte vám, kým prečítam ten pozmeňujúci návrh, poviem jeden príklad. Som mala takú pacientku, ona má sedemnásť rokov, ťažký priebeh Crohnovej choroby, bola zvyknutá na naše oddelenie, na nášho pána primára, vždycky, keď mala nejaký relaps ochorenia, tak sa vracala k nám a keď prišla do tohto obdobia, mala asi šestnásť rokov, no, sedemnásť rokov mala vtedy, keď prišla, proste mala nejaké ťažšie obdobie a povedala, že ona nebude brať lieky, že ona ich nechce. A prišla vo veľmi ťažkom dekompenzovanom stave, to je ochorenie, kedy keď neberiete lieky, tak sa vám zapáli črevná stena na rôznych častiach, môžte mať vredy, môže vám prasknúť črevo, dostanete akútnu brušnú príhodu a môže ten pacient zomrieť, hej? Čiže keď sa naozaj nekontroluje a má ťažký priebeh to ochorenie, môže to takto dopadnúť. A vtedy tiež ste na vážkach, že čo. Ona povedala, že lieky si nepraje a nechce ich užívať, lebo ju to obťažuje, stále ich musí brať, je jej z toho zle, a na druhej strane bolo to, že my sme videli, že ak tie lieky nebude brať, tak môže umrieť. Tak teraz sa musíte rozhodnúť, čo je lepšie. Ja ako lekár hovorím, že vždy na prvom mieste musí byť zdravie toho dieťaťa a nič ho nesmie narušiť. Ani možný rizikový rodič druhého dieťaťa na tej istej izbe. Keby sme mali jednu izbu, osobitný vchod by bol pre pacienta a pre sestričky, z druhej strany vchod pre príslušníkov rodiny s prísnym režimom, tak si to viem predstaviť. Vtedy sa to dá realizovať, ale to u nás nie je a ani tak rýchlo nebude. Keby ste dali návrh zákona, nech každé nové oddelenie detské, ktoré vznikne, má takéto podmienky, že musí to spĺňať, tak zahlasujem. Ak mi dáte petíciu, tiež za ňu zahlasujem. To je pre mňa tá petícia, ako keď si dáte petíciu, chcete, aby každé dieťa malo rodinu? Chcem. Ja chcem, aby malo sprievod, ale neviem to zrealizovať. Dobre, takže myslím, že som povedala všetko, čo som chcela, a dovolím si teraz prečítať pozmeňujúci návrh, ktorý bol podaný do podateľne. Pozmeňujúci návrh poslancov Národnej rady Slovenskej republiky Evy Horváthovej a Mareka Šefčíka k návrhu poslancov Národnej rady Slovenskej republiky Vladimíry Marcinkovej, Mariána Viskupiča a Vladimíra Ledeckého na vydanie zákona, ktorým sa dopĺňa zákon 576/2004 Z. z. o zdravotnej starostlivosti, službách súvisiacich s poskytovaním zdravotnej starostlivosti a o zmene a doplnení niektorých zákonov v znení neskorších predpisov (tlač 1362). Návrh poslancov Národnej rady Slovenskej republiky Vladimíry Marcinkovej, Mariána Viskupiča a Vladimíra Ledeckého na vydanie zákona, ktorým sa dopĺňa zákon č. 576/2004 Z. z. o zdravotnej starostlivosti, službách súvisiacich s poskytovaním zdravotnej starostlivosti a o zmene a doplnení niektorých zákonov v znení neskorších predpisov, sa mení takto: Doterajší text v čl. I pod úvodnou vetou sa nahrádza bodmi 1 a 2, ktoré znejú: „1. V § 11 ods. 16 sa slová „odseku 15“ nahrádzajú slovami „odsekov 15 a 18“. 2. § 11 sa dopĺňa odsekmi 18 a 19, ktoré znejú: „(18) Ak v druhej vete nie je ustanovené inak, má maloleté dieťa pri poskytovaní zdravotnej starostlivosti právo na prítomnosť osoby podľa § 6 ods. 1 písm. b) alebo inej plnoletej osoby písomne určenej osobou podľa § 6 ods. 1 písm. b), ak prítomnosť tejto osoby nenaruší alebo nenarúša poskytovanie zdravotnej starostlivosti alebo ak neexistujú iné závažné dôvody. Právo na prítomnosť osoby podľa § 6 ods. 1 písm. b) alebo inej plnoletej osoby písomne určenej osobou podľa § 6 ods. 1 písm. b) nemá osoba, ktorá je vo väzbe, vo výkone trestu odňatia slobody alebo vo výkone detencie. Ošetrujúci lekár môže pri poskytovaní zdravotnej starostlivosti vylúčiť prítomnosť osoby podľa prvej vety v prípade odôvodneného podozrenia o týraní alebo zneužívaní maloletého dieťaťa touto osobou alebo ak by jej prítomnosťou mohol byt' ohrozený zdravý vývoj maloletého dieťaťa, ako aj v prípade, ak sa jedná o vyšetrenie za účelom vylúčenia týchto skutočností. Podrobnosti o uplatňovaní práva maloletého dieťaťa na prítomnosť pri poskytovaní zdravotnej starostlivosti ustanoví všeobecne záväzný právny predpis, ktorý vydá ministerstvo zdravotníctva. (19) Maloleté dieťa má právo odmietnuť pri poskytovaní zdravotnej starostlivosti prítomnosť osoby podľa odseku 18. Podrobnosti o uplatňovaní práva maloletého dieťaťa na odmietnutie osoby ustanoví všeobecne záväzný právny predpis, ktorý vydá ministerstvo zdravotníctva.“.“ Ďakujem. Zároveň týmto žiadam o vyňatie bodov 1 až 3 z informácie na osobitné hlasovanie. Ďakujem za pozornosť.