Grendel, Gábor, poslanec NR SR (2017-03-30):
Ďakujem pekne, pán predsedajúci. Dámy a páni, keďže nemám informácie o tom, čo sa dohodlo alebo nedohodlo na grémiu, tak chcem predložiť pozmeňujúci návrh v tejto rozprave, ale ak bude dohoda iná, tak, samozrejme, ju budem rešpektovať a potom sa zariadime aj s kolegami, nemáme s tým najmenší problém. Vážené dámy, vážení páni, ideme zrušiť Mečiarove amnestie kvôli osobám alebo kvôli skutku? Považujeme Mečiarove amnestie za nemorálne kvôli tomu, že boli udelené Ivanovi Lexovi, Gejzovi Valientovi, Robertovi Beňovi, Milanovi Lovichovi, Petrovi Skrútekovi, Romanovi Kuciakovi, Igorovi Kurtišovi, Michalovi Hrbáčkovi, Ľubošovi Kosíkovi, Martinovi Lieskovskému, Miroslavovi Šegitovi, Jozefovi Zošákovi a Igorovi Majtanovi, alebo preto, že boli udelené za únos syna slovenského prezidenta, že boli udelené za zneužitie štátneho orgánu voči vlastnému občanovi? Správna odpoveď podľa mňa je, že aj – aj. Že nemožno oddeliť skutok od páchateľov. Asi by sme neriešili amnestie, keby ich títo ľudia dostali za krádež v potravinách. Rovnako podľa môjho názoru nie je možné oddeliť milosti prezidenta Kováča v kauze Technopol. Vy tvrdíte, že problémom je len jedna milosť, a to tá, ktorú prezident Kováč udelil svojmu vlastnému synovi, a to preto, že išlo o udelenie milosti vlastnému rodinnému príslušníkovi. Čo je podľa vás amorálne. Tento pohľad má podľa môjho názoru niekoľko slabín. Po prvé, ja som si doteraz myslel, že to, či je nejaká milosť alebo amnestia amorálna, má podľa vášho názoru posudzovať Ústavný súd a nie my. Vy však teraz ako keby ste nechceli umožniť Ústavnému súdu, aby posudzoval morálnosť či nemorálnosť všetkých milostí v kauze Technopol, iba jednej, o ostatných ste sa rozhodli, že morálne boli. Pri tejto optike však nastáva situácia, že v kauze niekoľkomiliónového podvodu chcete rušiť milosť pre človeka, ktorý bol podozrivý z návodu na podvod, ale pre ľudí, ktorí samotný podvod spáchali, chcete milosť ponechať. To je aký prejav spravodlivosti? Počul som od koaličných poslancov aj ďalší argument, prečo Michal Kováč mladší áno a ostatní podozriví nie. Vraj preto, lebo nikto vlastne nevie, koľko milostí prezident Kováč v kauze Technopol udelil a dnes sú už tieto milosti skartované, takže sa to nedá ani zistiť. Tak ja vám teraz ukážem, ako vyzerajú tieto skartované milosti aj s dátumami, aj s číslami rozhodnutí. - Skartovaná milosť zo 17. júla 1996, číslo konania 1531/96-72-940. (Rečník zobral do ruky materiál, ukazujúc ho plénu.) Skartovaná milosť proti osobe, obvinenému M. S. M. - Skartovaná milosť zo 17. júla 1996, číslo konania 1616/96-72-980, voči obvinenému M. K. (Rečník zobral do ruky materiál, ukazujúc ho plénu.) To nie je Michal Kováč, ale to je Marián K., nie Kováč. Druhá skartovaná milosť. - Skartovaná milosť číslo 3 z 12. decembra ´97, číslo konania 3573/96-72-2417, voči M. K. ml., to je Michal Kováč mladší. (Rečník zobral do ruky materiál, ukazujúc ho plénu.) - Ďalšia skartovaná milosť z 12. decembra ´97, číslo konania 7254/95-72-1748. (Rečník zobral do ruky materiál, ukazujúc ho plénu.) - Piata skartovaná milosť, udeľuje prezident republiky 12. decembra ´97, číslo konania 4951/9772-3773, voči obvinenému R. V. D. W. (Rečník zobral do ruky materiál, ukazujúc ho plénu.) To bol Holanďan podľa všetkého, preto toľko písmen v tejto skartovanej milosti. - A posledná skartovaná milosť z 12. decembra 1997, číslo konania 1712/96-72-1108, proti obvinenej L. R. Takže toto je tých šesť skartovaných milostí (rečník zobral do ruky materiál, ukazujúc ho plénu), ktoré sa už nikde nedajú zohnať. Sú uložené v archíve kancelárie pána prezidenta, predpokladám, že nebude problém si ich vyžiadať, ak bude vôľa, ak nebude vôľa, tak, samozrejme, to problém asi bude. Argumen... (Prerušenie vystúpenia predsedajúcim.)