J. Zvonár, poslanec: (2007-10-24):
Ale nechcem robiť z tejto rozpravy ďalej frašku. A o to by som chcel poprosiť aj ďalších diskutujúcich. Opoziční poslanci majú svoje právo kritiky, právo na vyslovenie svojich obáv i na poukázanie rizík, ktoré novela môže priniesť. Určite im toto právo nechce nikto obmedziť a Národná rada by nemala byť priestorom na vzájomné osočovanie. Ja nechcem nikoho osočovať za jeho vyjadrenia, dokonca nechcem ani kritizovať. Naopak, chcem vyzdvihnúť aj pozitíva, ktoré sa pri financovaní zdravotníctva v minulom období vytvorili. Vysoko pozitívne hodnotím ten fakt, že zdravotné poisťovne nehospodária so stratou, že faktúry poskytovateľom zdravotnej starostlivosti sú uhrádzané načas. Neverili by ste, ako dobre sa robí, keď viem, že za svoju prácu dostanem normálne zaplatené. Keď vymizol ten pocit neistoty pre poskytovateľov zdravotnej starostlivosti, či dostanú nejaké peniaze a kedy. Predloženie tejto novely ale vyvolalo neadekvátne reakcie, až hystériu. Bolo treba vyvolať zdanie, že poisťovne, ak nemôžu tvoriť a vytvárať zisk spôsobom ako doteraz, sú ohrozené vo svojej existencii, je ohrozená pluralita zdravotného poistenia, čo povedie k vzniku jednej poisťovne, k zníženiu kvality poskytovanej starostlivosti, k plytvaniu peňazí a nakoniec na to doplatí pacient. Vznikla petičná aktivita za zachovanie plurality poisťovní. V tejto krátkej novele zákona o zdravotných poisťovniach, ktorej jediným zámerom je efektívnejšie využívanie finančných zdrojov v zdravotníctve, sa pripisuje toľko negatív, ako keby mala spôsobiť rozpad celého systému poskytovania zdravotnej starostlivosti. Aká je ale skutočnosť? Najprv by som prebral, ako je ohrozená pluralita zdravotných poisťovní. Štyri súkromné zdravotné poisťovne sa tvária, ako keby poskytovali súkromné zdravotné poistenie, veď sú súkromné. Omyl! Poskytujú verejné zdravotné poistenie, nie súkromné, nie individuálne. Presne tak ako dve verejnoprávne poisťovne. Všetky zdravotné poisťovne spravujú iba zdroje verejného zdravotného poistenia. Súkromné zdravotné poisťovne si nevytvorili žiadnu inú činnosť, ktorou by sa líšili od druhých poisťovní. Ich aktivity boli zamerané iba na získanie čo najvyššieho počtu poistencov, čo zvyšuje ich príjem, a potom sa snažiť, mnohokrát diktátom, o uzavretie takých zmlúv s poskytovateľmi zdravotnej starostlivosti, aby nedali do zdravotnej starostlivosti všetko, čo vybrali, a vytvorili zisk. Takže ide iba o formálnu a nie skutočnú pluralitu a konkurenciu. Ak niečo nie je skutočné, nemôže byť ani ohrozené. Z hľadiska poskytovania zdravotnej starostlivosti je úplne jedno, či finančné zdroje poskytuje jedna alebo viac zdravotných poisťovní, ak sa nelíšia vo svojej činnosti. A preto, že je to jedno, nemám problémy s tým, aby ich bolo viac, ako nemám problémy ani s tým, že ak sa nezmení činnosť a analýzy dokážu, že jedna poisťovňa dokáže efektívnejšie využívať zdroje verejného poistenia ako viaceré poisťovne, aby tieto zdroje spravovala jedna poisťovňa. Samozrejme, musel by byť vytvorený systém, ktorý by zabránil možnému zneužitiu monopolného postavenia takejto poisťovne. Som ale presvedčený, že k takejto situácii nedôjde. Vyvolalo by viacej negatív ako možných pozitív a bolo by to v rozpore aj s programovým vyhlásením vlády. Takže pluralitu táto novela určite neohrozuje. Ohrozujú ju pomery. Naopak, táto novela tým, že oddeľuje správu a účtovníctvo osobitne pre verejné zdravotné poistenie a osobitne pre individuálne zdravotné poistenie, osobitne pre prevádzkové činnosti, umožňuje vytváranie zisku, ktorý je nielen legálny, ale aj morálny a ktorý bude výsledkom efektívnej činnosti tej-ktorej poisťovne. Na vzniku tohto stavu, ktorý umožňuje odčerpať finančné prostriedky zo zdrojov verejného poistenia na iný účel ako poskytovanie zdravotnej starostlivosti, majú svoj podiel ako legislatívne normy, tak určený rozsah povinnej zdravotnej starostlivosti, ako aj samotné zdravotné poisťovne. Veď načo by sa trápili s produktmi individuálneho zdravotného pripoistenia, doplnkového poistenia a efektívnym využívaním prostriedkov na prevádzkovú činnosť, keď dokážu „bezproblémovo“ ušetriť prostriedky z verejného zdravotného poistenia a tieto vykázať ako zisk. Táto novela určite nevyrieši problémy zdravotného poistenia a zdravotných poisťovní. Vytvorí ale podmienky na efektívnejšie využívanie finančných zdrojov určených na poskytovanie zdravotnej starostlivosti. V budúcnosti sa bude treba zaoberať aj prehodnotením rozsahu zdravotnej starostlivosti hradenej z verejného zdravotného poistenia. Znížili by sa náklady na poskytovanie zdravotnej starostlivosti z verejného zdravotného poistenia a vytvorili lepšie podmienky pre zdravotné poisťovne pri pripoistení doplnkovom, eventuálne individuálnom zdravotnom poistení aj bez dopadu na kvalitu zdravotnej starostlivosti. A verím, že sa dočkáme aj skutočnej, nie iba formálnej plurality zdravotných poisťovní. A teraz sa chcem vrátiť k niektorým otázkam zisku v zdravotníctve. Opakovane tu bolo povedané, že ak sa tvorí zisk na všetkých úrovniach zdravotnej starostlivosti a je legitímny, potom je legitímny aj zisk zdravotných poisťovní. Má to svoju logiku, keby tento argument nebol vysvetľovaný jednostranne a povrchne. Tvorba zisku, ktorý vzniká výrobou a distribúciou liekov a zdravotníckych pomôcok, je natoľko odlišná, že porovnávať ju so ziskom zdravotných poisťovní môže iba človek neznalý problematiky, alebo chce iba účelovo využiť fakt, že tento zisk je legitímny, všeobecne akceptovaný a tvorí sa v zdravotníctve. A ako je to so ziskom u poskytovateľov zdravotnej starostlivosti? Nemocnice zisk netvoria. Ak sa nezadlžujú, sú rady, že existujú pri vyrovnanom rozpočte. Neziskové organizácie zisk nemôžu tvoriť priamo svojou podstatou. Súkromní poskytovatelia ambulantnej starostlivosti sú v drvivej väčšine fyzické osoby, lekári poskytujúci zdravotnú starostlivosť na základe licencií a povolenia a nie obchodnej spoločnosti. Kto pozná účtovníctvo týchto ambulancií, vie, že ak si lekár od príjmov odpočíta náklady na ambulancie, plat a odvody sestry, zostáva mu časť peňazí, ktoré ale nemôžeme charakterizovať ako zisk, ale jeho plat, z ktorého platí dane a odvody. Keby vytvoril zisk, nemal by z čoho žiť. Áno, zisk sa vytvára v niekoľkých obchodných spoločnostiach vykonávajúcich atraktívne činnosti, ktoré väčšinou prebrali odštátnením lukratívnych oddelení alebo činností z nemocníc alebo polikliník. Ale to nám nedovoľuje tvrdiť, že zisk je u poskytovateľov úplnou samozrejmosťou. Opakovane tu tvrdím, že ja nie som proti tvorbe zisku, aj tvorbe zisku v zdravotníctve. Zisk ako ekonomická kategória má svoje nezastupiteľné miesto. A ja budem iba rád, ak dokážeme vytvoriť také podmienky v zdravotníctve, ktoré zlepšia podmienky poskytovania starostlivosti, vytvoria priestor na spravodlivé ohodnotenie práce lekárov a ostatných pracovníkov i priestor možnosť vytvárať regulovaný zisk pre všetkých poskytovateľov – pre ambulancie, nemocnice, laboratóriá, lekárne i poisťovne, jednoducho pre všetkých. A tak to má byť. Zatiaľ je ale tvorba zisku v zdravotníctve síce legálna, ale umožnená chybami a nedostatkami sprevádzajúcimi transformáciu zdravotníctva a umožnená iba určitej kategórii, zatiaľ čo zdravotníctvo sa zadlžuje a zdravotnícki pracovníci sú hlboko finančne podhodnotení. Akú dôveru by som mal u lekárov a ostatných zdravotníckych pracovníkov pri tvrdení, že ich platové požiadavky sú opodstatnené, ale v systéme nie je dostatok peňazí, aby sa to zlepšilo, a na druhej strane by som bol za legalizovanie problémových stomiliónových až miliardových ziskov zdravotných poisťovní? Preto podporujem každý krok, ktorý pomôže k efektívnejšiemu využívaniu zdrojov určených na poskytovanie zdravotnej starostlivosti, aj keby to hneď nebol krok systémový. A ja osobne si napriek petícii nemyslím, že väčšina tejto republiky má názor, že bude lepšia zdravotná starostlivosť, ak sa z peňazí určených na poskytovanie zdravotnej starostlivosti ukrojí niekoľko miliárd pre zisk zdravotných poisťovní. Zisk zdravotných poisťovní do otázok petície bol veľmi dômyselne „zašmodrchaný“ dakde na koniec, aby neklal oči. Ďakujem. (Potlesk.)