M. Záhumenský, poslanec: (2009-02-12):
Po ďalšie, lehota splatnosti. Je potrebné, aby sa lehota splatnosti 30 dní uplatňovala na všetky potravinárske výrobky. Dôvodom je skutočnosť, že v praxi bývajú vo väčšine prípadov do tejto lehoty predané i také produkty, ako sú napríklad konzervy a pivo a ďalšia lehota splatnosti potom znamená úverovanie obchodných vzťahov zo strany dodávateľa úplne zdarma. Okrem toho potravinári musia svojim dodávateľom platiť za dané suroviny a tiež veľmi rýchlo. Je preukázané, že 30-dňová lehota splatnosti faktúry je dostatočná na to, aby pri existencii obchodných podmienok a pravidelnom zásobovaní často aj 2-krát do týždňa za rovnaké obdobie na rovnaké odberné miesto odberateľ zinkasoval za svoj tovar od svojho zákazníka. Napríklad u istého dodávateľa potravín pre spoločnosť Metro bola agentúra, ktorú si Metro platí, vykázaná priemerná obrátka zásob 15 dní, pritom išlo o tovar s lehotou, minimálnou trvanlivosťou 3 roky. Čiže, odberateľ minimalizuje svoje zásoby na úkor navýšenia logistických nákladov u dodávateľa a pritom žiada splatnosť faktúr 60 a viac dní. Jednoznačne preto je správne, že ak odberateľ požaduje časté dodávky a nevytvára si zásoby napríklad na jeden mesiac, tak je splatnosť faktúr 30 dní absolútne korektnou podmienkou dodávateľa. Preto predkladám aj pozmeňujúci návrh, kde v čl. 1, bod 5 písm. d) znie: „V § 3 ods. 5 písm. d) znie: „d) Určenie dlhšej lehoty na splnenie peňažného záväzku ako 30 dní odo dňa doručenia faktúry za dodané potraviny“, s odkazom na 2. bod pod čiarou, ktorá nie je uvedená v pozmeňujúcom návrhu, ale stalo sa to preklepom.“.“ Odôvodnenie. Je potrebné, aby sa lehota splatnosti 30 dní uplatňovala na všetky potravinárske výrobky a na všetky potraviny. Dlhodobý predaj za nižšiu cenu ako je nákupná cena. Myslím si, že by bolo dobré, aby zákon zakázal dlhodobý predaj potravinárskych produktov za cenu, ktorá je nižšia ako nákupná cena obchodného reťazca od výrobcu. Výnimkou môžu byť zriedkavé časovo obmedzené akcie a výrobky, u ktorých sa blíži koniec dátumu spotreby. Ako príklad môžem uviesť predaj troch kategórií piva: 8-, 10- a 12-stupňového, ktoré sa v jednom obchodnom reťazci predáva v rozpätí od 4,90 po 6,90, pričom jeho cena sa pohybuje približne 30 % pod nákupnou cenou od pivovarov. Predaj za dumpingové ceny kazí trh a hodnotové vnímanie spotrebiteľov predmetných potravinárskych výrobkov. V niektorých členských štátoch Európskej únie obchodné reťazce už tradične vykonávajú najagresívnejšie propagácie na základné potraviny, ktoré pôsobia ako pôvodcovia premávky, pretože ich treba kupovať často, pričom sa dvíhajú rozpätia u iných výrobkov, o ktorých dodávatelia veľa nevedia. Títo takzvaní pôvodcovia premávky sa často predávajú pod cenu. V Belgicku, Francúzsku, Írsku, Taliansku, Luxembursku, Portugalsku, Nemecku, ako aj v Španielsku a v Grécku je zákaz za istých okolností predaj potravín pod nákupnú cenu. Celkovo zákaz platí v 12 členských krajinách Európskej únie. Ak obchodník predáva alebo oznámi, že bude predávať výrobok taký, ako ho nadobudol, za cenu nižšiu, ako bola jeho skutočná nákupná cena, bude potrestaný pokutou až 75 tisíc eur. Táto pokuta môže dosiahnuť až na polovicu výdavkov za reklamu v prípade, ak reklamná informácia, bez ohľadu na akom nosiči bola uvedená, informuje o cene nižšej, akou je skutočná nákupná cena. Ukončenie takejto reklamy môže byť prikázané za podmienok stanovených v zákonníku. Skutočná nákupná cena je netto jednotková cena uvedená na nákupnej faktúre, znížená o všetky ostatné finančné príjmy, odsúhlasená predajcom, vyjadrená v percentách za jednotlivé ceny výrobkov a zvýšená o dane z obratu, o špecifické dane prislúchajúce k tomuto predaju spotrebiteľovi a o cenu dopravy. Tieto a iný rad ďalších, nanajvýš pochybných praktík, ktoré si obchodné reťazce môžu presadiť vďaka svojmu dominantnému postaveniu, majú viacero závažných dôsledkov. 1. Dramatický pokles počtu dodávateľov, čo v konečnom dôsledku nie je nič iné ako znižovanie konkurencie. Obeťou sú najmä malé a stredné podniky. Podpora malého a stredného podnikania je pritom jednou z deklarovaných priorít Európskej únie. Likvidácia menších predajní, ktoré sa nachádzajú v blízkosti obydlí občanov, ale nemôžu uniesť konkurenčnú prevahu veľkých obchodných systémov dosiahnutú vďaka možnosti uplatňovať krajne neetické praktiky. I v tomto prípade ide o znižovanie konkurencie. Vo Francúzsku sa takto medzi rokmi 1966 až 1998 znížil počet menších obchodov s potravinami z 200 tisíc na 60 tisíc, čo je pokles takmer 70 %. Doplácajú na to slabšie sociálne vrstvy, najmä dôchodcovia, ktorí nemajú dopravné prostriedky. 2. Sociálne dopady. Zánik časti dodávateľských firiem a menších predajní je zdrojom nezamestnanosti. Podľa odhadu Európskej poľnohospodárskej organizácie COPA-COGECA každoročne zaniká v Európskej únii 450 tisíc pracovných miest iba z dôvodu neskorých platieb. Obchodné reťazce orientujú svoj dopyt na dodávky väčších množstiev potravín, ktoré majú stále ako nemenné vlastnosti a akosť. Hoci bezpredmetný ekonomický záujem takéhoto prístupu je evidentný. Je v rozpore s niektorými deklarovanými prioritami Európskej únie, ktorými sú podpora regionálnej typickosti a transibility potravín, ktorá v konečnom dôsledku prispieva i ku kultivovaným spotrebiteľom. Nositeľmi regionálnych vlastností a  vystopovateľnosti sú ale malé a stredné podniky, ktoré zanikajú. Dopad na spotrebiteľov, znižovanie sortimentu a stagnácie kvality potravín, výsledok permanentného tlaku na znižovanie cien a nedostatku prostriedkov na inovácie, pretože disponibilné prostriedky sa musia odovzdať obchodnému reťazcu formou zadných marží. V zložení niektorých základných potravín stále viac dominujú náhradné zložky, ako je napríklad sója alebo hydinový separát, namiesto mäsa a spotrebitelia sú otvorene zavádzaní spôsobom označenia a miestom predaja určitých výrobkov. Výrobok z náhradných tukov podobajúci sa na syr je predávaný medzi syrmi. Nakoniec dochádza aj k nárastu spotrebiteľských cien, ktorý je priamym dôsledkom odstránenia konkurencie. Na Slovensku sme to v nedávnej minulosti zažili u takých produktov, ako sú zemiaky, kapusta, cibuľa, u ktorých ceny stúpli až desaťnásobne. Chcel by som ešte zareagovať na pár poznámok, ktoré odzneli na hospodárskom výbore. Pán poslanec Janiš tu deklaroval, „obchodné reťazce by zneužili svoje postavenie, ak by v celom reťazci boli len obchodné reťazce, ale nielen na konci“. Uviedol príklad, že ak by obchodné reťazce chovali kravy a produkovali mlieko, potom ho spracúvali a následne predávali, že vtedy by sme mohli hovoriť o zneužívaní alebo dominantnom postavení. Ja mu chcem povedať, že nikdy k takémuto kroku obchodné reťazce nepristúpia, lebo by nemohli vysávať práve zdroje od prvovýrobcov a od spracovateľov. Nevieme, kto v tomto reťazci zneužíva svoju silu. Ja si myslím, že všetkým je jasné, kto má tú silu, aby ju mohol zneužívať a že to nie je ani prvovýrobca a tobôž nie spracovateľ. „Aby sa nestalo, že slovenskí producenti“ – to sú výroky, ktoré odzneli na hospodárskom výbore –, „aby sa nestalo, že slovenskí producenti to už nebudú mať komu predávať, a ak to budú predávať po večierkach a malopredajniach, tak to môžu zabaliť“. Máte pravdu. Predaj potravín sa absolútne presúva do veľkoobchodov a nieže to budú môcť zabaliť, ale slovenskí producenti jednoducho nebudú. Mne je úplne jasné, že v obchodoch nebudú chýbať potraviny. Bude tam aj mlieko, aj mäso, aj chlieb. Otázka je za akú cenu. Príkladom je zelenina, ktorú sme zlikvidovali na Slovensku, príkladom sú všetky komodity, ktoré sme na Slovensku zlikvidovali a musíme ich dovážať. Dnes dochádza k likvidácii mlieka tým, že aj svetová cena je nižšia, ale nie je tak nízko, ako sa deklaruje alebo sa realizuje na Slovensku. Bude to znamenať likvidáciu chovov kráv, produkciu mlieka a následne pri oživení trhu dôjde k veľkému zvýšeniu cien, s ktorými, myslím si, budú mať problém aj občania, aby si ten tovar mohli kupovať. Po ďalšie hovoriť, že obchodné reťazce podpíšu zmluvy v inej krajine, obídu naše zákony. Myslím si, že obchodné reťazce, ak majú predajne na Slovensku, musia sa riadiť slovenskými zákonmi a nemôžu ísť podľa zákonov inej krajiny. A jedna poznámka ma upútala obzvlášť, keď pán minister deklaroval, že s niektorými témami prichádzame v Európskej únii ako prví, a to je aj o obchodných reťazcoch, tak povedal, že ak prví zrušíme dotácie pre našich poľnohospodárov, zlikvidujeme si poľnohospodárstvo. Pán poslanec, gratulujem vám k poznaniu. Skutočne, to je prvýkrát, čo som od predstaviteľa SDKÚ počul, že ak zrušíme dotácie pre slovenských poľnohospodárov, tak si zlikvidujeme slovenské poľnohospodárstvo. Vážené kolegyne, pani poslankyňa Tkáčová nás tu neustále presviedča o tom, že je možné zrušiť dotácie len na Slovensku, že sa vlastne nič nestane, že slovenskí poľnohospodári v pohode dokážu v rámci voľného trhu existovať. Na záver chcem konštatovať, že z pozitív globalizácie a pôsobenia obchodných reťazcov budeme môcť ťažiť až po tom, ak budeme na tento proces pripravení z legislatívnej aj inštitucionálnej stránky, ale aj z hľadiska ľudských zdrojov. Verím, že cieľom predloženej novely zákona je, aby sa negatíva minimalizovali a pozitíva maximalizovali. Preto vás, ctené kolegyne, kolegovia, prosím o podporu tohto zákona. Ďakujem pekne za pozornosť.