J. Jasovský, poslanec: (2002-07-04):
Návrh spĺňa všetky náležitosti v zmysle rokovacieho poriadku Národnej rady. Je podpísaný poslancami v zmysle potrieb, ktoré si takýto návrh vyžaduje. Dovoľte mi, aby som predložil niekoľko faktov, ktoré súvisia s návrhom, aby som rozvinul návrh, ktorý sme predložili parlamentu a ktorý prerokúvala aj vláda Slovenskej republiky. Prerokúvame dnes návrh na odvolanie respektíve na vyslovenie nedôvery predsedovi vlády Slovenskej republiky pánu Mikulášovi Dzurindovi. V návrhu uvádzame, že vláda pod vedením Mikuláša Dzurindu nerieši životné otázky spoločnosti. Životná úroveň väčšiny obyvateľov Slovenska od októbra 1998 prudko poklesla. Nesplnené sľuby majú za následok zhoršenie všetkých životne dôležitých podmienok. Populácia Slovenskej republiky žije v stave spoločenskej, politickej a hospodárskej krízy. Občania majú vážne obavy z budúcnosti. Stav biedy a pocit bezvýchodiskovosti privádza do zúfalstva nielen jednotlivcov, ale aj celé skupiny obyvateľstva a dokonca celé regióny Slovenska. Je zarážajúce, že výsledkom volebného obdobia súčasnej vlády za roky 1998 až 2002 sa stalo znižovanie životnej úrovne a zväčšovanie chudoby. Nezamestnanosť je vyššia ako v časoch svetovej hospodárskej krízy a súčasne najvyššia v Európe. Podstatne sa zhoršila kvalita života dôchodcov, zdravotne postihnutých občanov, mladých rodín, vznikajú hladové doliny na Slovensku a Slovensko, čo je veľmi smutné, populačne vymiera. Dochádza ku kolapsu zdravotníctva, kde namiesto ochrany je v dôsledku nerealizovania výkonu a služieb stále viac ohrozované zdravie a život občanov. Reštrikcie v oblasti zamestnanosti, sociálnej pomoci, nemocenského poistenia prinášajú tvrdé zásahy do života rodín. Pokles reálnej hodnoty dôchodkov a miezd, neustále zvyšovanie životných nákladov spolu s nerealizovaním nevyhnutnej sociálnej reformy má za následok pokles životnej úrovne, rast počtu sociálne odkázaných a chudobných ľudí. Štyri roky, dámy a páni, pretrváva spoločenská kríza, ktorá priniesla obrovské prehĺbenie negatívnych javov v spoločnosti. Pri už spomínanej znižovanej životnej úrovni vzrástla korupcia a klientelizmus. Občan prestal dôverovať tradičným formám a oporám demokracie, poklesla dôvera v politické strany. Každodennou nadávkou spoločnosti sa stalo slovo poslanec Národnej rady Slovenskej republiky. Národná rada je najnedôveryhodnejšou inštitúciou spoločnosti a som hlboko presvedčený, že nie kvôli opozícii. Chaos, zmätočné prijímanie zákonov, novely noviel, nekompetentné navrhovanie zákonov vládou, šitie horúcou ihlou si vyberá svoju daň. Občan je neustále konfrontovaný s vyjadreniami predsedu vlády a s tvrdou životnou realitou. Neustále je vychvaľovaná privatizácia najdôležitejšieho a najcennejšieho majetku, ktorý Slovensko malo. Čo na tom, že odborníci odhadujú majetok predaný za 300 mld. Sk na pôvodnú hodnotu 500 mld. Sk. Kto odpovie občanom Slovenska na nezodpovedané otázky, ako to bolo naozaj pri predaji Slovenských telekomunikácií, Slovenského plynárenského priemyslu, rozvodných závodov, ako to bolo naozaj s oddlžením bánk? Ako to bolo naozaj s kauzou Devín banky, s tendrom na ľahké motorové súpravy. Predseda vlády robí odpočty, ale robí ich v salónoch pred elitou a nie pred národom, lebo toho sa už bojí. Kto určuje, kto je v štáte elita a kto nie? Mne osobne je milší priamy, úprimný, čestný človek, poctivo sa živiaci, ako pochlebovač vlády, čakajúci na odrobinky z preplneného vládneho stola. Represívny aparát štátu sa nepoužíva v plnej miere na obranu práv občana, ale na politické ciele prostredníctvom špeciálne ustanovených tímov. Nie sú vám však dobrí už ani vlastní. Prečo bol odvolaný šéf finančnej polície? Nevedel nič nájsť na opozíciu alebo začal ísť po krku vašim verným organizátorom tendrov alebo výberov? Alebo mal konať, a nekonal? Alebo začal konať, a vám to nevyhovovalo? To sú otvorené otázky. Pokračovanie takýchto tendrov v budúcom období by znamenalo vážne morálne a duchovné zdevastovanie spoločnosti. Hnutie za demokratické Slovensko si je vedomé, že vláda zložená ako pravo-ľavý zlepenec nie je schopná zvládnuť ťažké úlohy súčasnosti, dôsledkom čoho je terajší stav Slovenska. Dnes budeme, vážené dámy a páni, hlasovať o vyslovení nedôvery premiérovi. Tomuto premiérovi, ktorý vlakové lúpeže rôzneho druhu, a o jednej sa na Slovensku v súčasnosti hovorí, používal ako pracovnú metódu na udržiavanie jednotného kroku v koaličných radoch, k lepším zajtrajškom, vyvolených z koalície, na budovanie vlastnej strany a na likvidovanie nepohodlných protivníkov. Pri tejto, preňho bohatej činnosti zabudol, že je kormidelníkom štátu. Kormidlo v jeho rukách doviedlo štát na plytčinu. Napriek tomu, že pohon si loď v zahraničí kúpila za cenu biedy ďalších generácií. Ale čo ste spravili vy, pán premiér? Aj takéto otázky dostávate od občanov tohto štátu. Videl som vás takto v televízii. To isté sa vás pýtame aj my, pán premiér, ale chceme otázku trošku doplniť. Čo dobré ste pre nás urobili, pán premiér? Veď zlé riadenie hospodárstva Slovenskej republiky sa prejavilo v dlhodobo neudržateľných tendenciách zvyšujúcich sa schodkov verejných financií, účtu platobnej bilancie, nízkeho rastu hrubého domáceho produktu, oslabovania slovenskej koruny. Pamätáte si ešte čas z roku 1998 alebo 1997, keď slovenská koruna bola o stotinku silnejšia ako česká? Dnes je obchodný kurz 1,52. Hovorme o vašich sľuboch v otázkach nezamestnanosti. Aj tu je obrovský nárast. A súčasná vláda katastrofálne zlyhala v tejto oblasti, pričom južné a východné regióny zaznamenávajú astronomické čísla v nezamestnanosti. Čudoval by som sa, keby vás dnes, vážený pán premiér, s čistým svedomím podporili poslanci Strany maďarskej koalície práve pre nezamestnanosť v južných oblastiach. Jedným z hlavných problémov súčasnej slovenskej spoločnosti je aj nízka vymožiteľnosť práva a malá funkčnosť súdov. V situácii, keď zákon priznáva občanovi určité právo, on však nemá reálnu možnosť sa práva domôcť, nie je možné konštatovať, že sme skutočným právnym štátom. Táto skutočnosť je umocnená rozmáhajúcou sa korupciou a zneužívaním represívneho aparátu na politické ciele, čo destabilizuje najmä policajný zbor. U občanov narastá pocit nespravodlivosti. Tento stav vedie k nárastu organizovaného zločinu a je živnou pôdou pre daňové úniky. Zbyrokratizovaný a rozbujnený štátny aparát je najvhodnejším prostredím pre korupciu. Aj to je vaša vizitka, pán premiér. V tejto súvislosti však musím konštatovať, že situácia, aj keď za obdobie vášho vládnutia v mnohom pripomínala päťdesiate roky, ukázalo sa totiž, že sudcovia predsa len nepodľahli politickým tlakom, nestačí im iba príkaz zhora, žiadajú dôkazy. To bolo svalnatých rečí pred vaším nástupom do vlády o dôkazoch, o korupcii v Mečiarovej vláde. Akou zbraňou bojuješ, takou padneš. Kde sú menovky, ktoré nacapil policajtom bývalý minister vnútra? Kto zaplatí to, že sa dnes tieto menovky váľajú v šuplíkoch? Kde je vrah pána Duckého? Koľko rokov ste potrebovali a koľko rokov by ste ešte potrebovali, aby ste to zistili? Aké sú účinné nariadenia súčasného ministra vnútra o zákaze používania alkoholu, keď opití policajti strieľajú za bieleho dňa do ľudí na Slovensku? Sú schopní dokopať na smrť Róma, prevádzajú emigrantov cez hranice, a tak ďalej, mohol by som hovoriť o policajtoch ešte veľa. Ale ryba smrdí od hlavy, vážený pán premiér. Deklarovali ste, že ste pripravený na vykonanie reforiem. Za obdobie rokov 1998 až 2002 neboli uskutočnené žiadne ucelené reformné kroky. Pritom aj my deklarujeme, že potreba prispôsobiť procesy rozhodovania a rozdeľovania moderným metódam, používaným v štátoch Európskej únie, je nezvratná. Zároveň nie je možné vybudovať fungujúci trhový mechanizmus ako aj demokraticky riadenú spoločnosť bez zásadných zmien súčasných mechanizmov. Stratené štyri roky bude ťažké nahradiť, ale v záujme hladkého vstupu do Európskej únie bude potrebné vynaložiť mnoho síl. S predvstupovým procesom nie sme na tom tak ideálne, ako nás o tom presviedčate, pán premiér. Pri vyslovovaní nedôvery vám alebo členom vášho kabinetu sa stretávame dnes už šestnásty raz v tomto volebnom období. Svedčí to určite o aktivite súčasnej opozície, svedčí to o pozornom sledovaní vášho vládnutia a svedčí to aj o tom, že vo vládnutí sa vám nedarí. Mnohokrát na naše slová došlo, ale nikdy ste nechceli priznať, že pri návrhoch na odvolanie sme mali pravdu. Trikrát sme navrhli odvolanie ministra vnútra pána Pittnera, nakoniec ste ho boli nútený odvolať sám. Keby ste boli pozorne načúvali, a vy to rád, pán premiér, zdôrazňujete, mohli ste ušetriť niekoľko mimoriadnych schôdzí v tomto parlamente. Prečítajte si dnešný Nový deň. Sú tam uvedené skutočnosti o činnosti ministerstva vnútra a najmä o riadiacej práci bývalého pána ministra. Navrhovali sme odvolať ministra Černáka. Bolo zrejmé, že je zapletený do káuz a klientelizmu. Proti hlasovali len 65 vaši verní. Pri ministrovi vnútra hlasovali proti odvolaniu len 60 zo 150. Nechcel by som byť takým ministrom a nechcel by som mať za sebou takú činnosť. Ktovie, ako budú hlasovať poslanci dnes, keď už vedia, že nie sú na kandidátkach. Odvolali ste ho sami. Alebo odvolávali ste ministrov sami v duchu hesla: „Enem pro nás a pro naše dítky.“ Odvolávali sme ministra Ftáčnika pre nenapĺňanie programového vyhlásenia vlády, pre kolaps a krízu v školstve. Odvolali ste ho alebo ako sa tomu hovorí „podanie demisie“, sám. Nemali sme aj v tomto prípade pravdu, pán premiér? Odvolávali sme ďalší pilier vašej vlády, ministerku Schmögnerovú pre nekompetentnosť riešiť dôležité ekonomické problémy Slovenska. Je ešte ministerkou, pán premiér? Mali sme pravdu? Dnes sa pani exministerka vrátila na Slovensko a čuduj sa svete, tlači povedala, že je prekvapená zlým stavom našich ciest na Slovensku. Tá osoba, ktorá v tom čase navrhovala rušenie výstavby diaľnic na Slovensku, dnes sa čuduje. My sme sa čudovali vtedy. Vyslovovali sme nedôveru podpredsedovi vlády pánu Csákymu, Miklošovi. Pán predseda, naozaj si myslíte, že ekonomika v štáte je v takom poriadku a reformy sú tak naštartované, že podpredseda vlády Mikloš, sa môže venovať ministerstvu dopravy, pôšt a telekomunikácií? Alebo ste ho poslali doraziť tento rezort po dvoch neschopných ministroch, pre štát, samozrejme, neschopných, a nie pre seba, alebo zahladiť veci, o ktorých viete vy a vieme aj my, pán premiér. Sprivatizované telekomunikácie za nízke ceny, kauzy pri tendri na poradcu, odmena preňho, licencia GSM, zastavená činnosť Slovenských aerolínií, ktoré sa nevedia dnes dotešiť, že práve ten, kto ich likvidoval, ide riadiť rezort. Čo takto pohovoriť si, pán predseda vlády, o firmách, ktoré vznikli pre predaj pohľadávok vami umelo vytvorených v závere roka 1998? Nie je vám aj preto nepohodlný Najvyšší kontrolný úrad, ktorý aj k tomuto vydal správu? Lenže zodpovedný bol v tom čase riaditeľ Slovenskej správy ciest pán inžinier Macejko a riešiť to mal nadväzne znovu minister dopravy, znovu zhodou okolností pán minister Macejko. Bude mať nový minister záujem tento problém vyriešiť a pozrieť sa naň? Bude sa mať záujem niekto vôbec zo súčasnej vlády pozrieť? Čo výberové konania? Pohovorme si o mostoch, o výrobe a dodávke autobusov na Slovensku, o opravách a rekonštrukciách ciest, kde spravidla vyhrával tretí. Ktovie prečo, spravidla firmy, ktoré nemali oprávnenie na vykonávanie týchto činností. Je nový minister presvedčený, že sú potrebné ľahké motorové jednotky? Je naozaj uvedený už spracovaný dopravný model obslužnosti tohto štátu a vieme, že nebudú používané iné druhy dopravy ako ľahké motorové jednotky? Naozaj je potrebné kupovať tieto, a nie budovať medzinárodné koridory? Prečo práve 35 motorových vozidiel? Snáď otázka provízie bola pri tridsaťpäťke pekne zaokrúhlená? Sú to otázky, na ktoré ťažko bude odpovedať nový minister dopravy. Myslel som si, že štát sa po privatizácii upokojí, ale dnes naberám presvedčenie, že nie. Ešte stále tu budú tendre, ešte stále tu budú výberové konania, ešte stále tu budú rodinní príslušníci. Všetci boli v eufórii z toho, že pán prezident bol na stretnutí s pánom prezidentom Bushom. Len akosi zaniklo, pán premiér, upozorneniam amerického prezidenta, že Slovensko ako potenciálny člen NATO by sa malo usilovať, aby sa zbavilo prebujnenej korupcie vo vami riadenom štáte. Ani nie týždeň po návrate pána prezidenta Schustera prepukla aféra s tendrom železníc za niekoľko miliárd slovenských korún. Zainteresovaní vedia veľmi dobre, že do kauzy sa vložili viacerí predstavitelia, neviem čoho, či vašej SDK, či SDKÚ, vrátane straníckeho pokladníka pána Palacku, vrátane exministra Macejka, jeho manželky, okruh ľudí z ministerstva dopravy, pôšt a telekomunikácií a nevynímajúc vášho pána brata. Uverejnený list poslanca, tiež asi z SDKÚ, vám potvrdil podozrenie, že v pozadí tendra sa vyskytujú aktivity, naznačujúce možnosť korupcie osôb, rozhodujúcich o lukratívnej zákazke železníc. Svedčia o tom aj kroky lobistov, ktorí svojimi ponukami atakovali činiteľov vašej vládnej koalície. Zdanlivo odborný problém, koho vybrať za dodávateľa železníc, nadobudol rozmery, presahujúce ktovieprečo zámer vnútrostraníckeho konfliktu medzi poslancom Palackom a pilierom neobyčajne jasného ekonomického myslenia exministrom Macejkom. Potvrdenia, ktoré sa dotýkajú netransparentných praktík pri výberovom konaní, vznikli totiž vzhľadom na preukázateľné väzby medzi osobami angažovanými v celej afére a padajú na vašu hlavu, pán predseda vlády. Vaša reakcia na medializovanú kauzu, že ide o plánovanú konšpiráciu alebo provokáciu, obchádza základný fakt, ktorým sú zistenia Najvyššieho kontrolného úradu. Bolo zúfalé pozorovať snahu členov výboru pre hospodárstvo, privatizáciu a podnikanie presvedčiť predsedu Najvyššieho kontrolného úradu, že zlodejom je on. Aj preto som, využijúc to, že koaličným poslancom sa na zasadnutia výborov nechce, zmaril nezmyselné hlasovanie tohto výboru. Nuž, neviem, kto upozorňuje na korupciu, pán Bush alebo pán Stahl? Vymieňa ministrov dopravy Stahl alebo pán premiér? Čudujem sa predsedovi Najvyššieho kontrolného úradu, že v časoch, keď aj okresný riaditeľ polície má hovorcu, že on hovorí sám a nechá sa médiami mnohokrát rozčúliť. Chyba je, že nekontroluje opozíciu pán predseda Najvyššieho kontrolného úradu, mohol mať možno už dnes metály, a nie pokus o odvolanie. Je to zvrátené a premiér ignoruje zistené skutočnosti, ale spôsob jeho argumentácie už nepresviedča ani sympatizantov SDKÚ. Ešte horší spôsob obrany si zvolil váš brat, pán premiér, keď sa vyhráža trestnými oznámeniami. Ide o prázdne gestá, ktoré sotva dokáže naplniť činmi. Čo keby policajné vyšetrovanie kauzy vyplavilo ďalšie nepríjemnosti pre SDKÚ? Nastavili ste si pascu a ťažko z nej vykľučkujete bez straty bodu. Očakávame, my poslanci aj verejnosť, vaše vysvetlenie, ktoré objasní podozrivé súvislosti, týkajúce sa netransparentného tendra, kde úloha vašich blízkych nebola iste zanedbateľná. Takže pána Macejku ste si tiež odvolali sám. Nechcel by som byť však vami alebo vaším ministrom. Pri vašich odvolávaniach, tak ako som to uviedol, proti odvolávaniu bolo v priemere len 60 poslancov a v prípade nového ministra dopravy, pôšt a telekomunikácií - podpredsedu vlády - dokonca len 51. Vyhodili ste už tuším deväť ministrov z vlády, nie je to teda silná vláda. Dovolím si jeden citát: „V roku 1998 sme sľúbili zmeniť charakter štátu. Všetci sme cítili, že tam treba upratať, aby sa Slovensko pohlo správnym smerom. Schopnosť, podčiarkujem, politikov SDK je našou predstavou o zodpovednosti za krajinu.“ Sú to slová, vážený pán predseda, z vašej publikácie Priestor pre fakty. Deväť ste museli vyhodiť, pán predseda, pre schopnosť? Tých, ktorí zodpovedali za riadenie štátu. Som však prekvapený, pretože pri ich odchode sa v médiách nehovorilo o schopnosti, ale o škandáloch, o peniazoch a o korupcii. Naozaj vás máme brať vážne, keď hovoríte o zodpovednosti? Tvárite sa, pán predseda vlády, že ste víťaz, ale ja mám pocit, a moji kolegovia so mnou, že prehrávate. Kto zaplatí občanom tohto štátu miliardy prehajdákané tiež zodpovednými tohto štátu? Dúfam, že nemáte pocit, že sa pýtam len v mene opozičných poslancov, pán predseda, pýtam sa aj v mene absolútnej väčšiny občanov tohto štátu, ktorá neverí súčasnej vláde. Pýtajú sa, kde je splnená zmluva s občanmi Slovenska, ak došlo nie k zvýšeniu priemernej mzdy na dvojnásobok, ale k zníženiu reálnych miezd podľa odhadov až o 7 %. Kde je ročne postavených 14 000 bytov v priemere, ktoré ste sľúbili? Samozrejme, nie sú. Kde je nezamestnanosť znížená pod 10 %, pán predseda vlády, nie je náhodou dvojnásobná? Kde je zvýšenie dôchodkov v priemere na 50 % z priemernej hrubej mzdy? Nedošlo náhodou k zníženiu reálnych dôchodkov, podľa odhadov ekonómov až o 18 %? Kde je významné, podčiarkujem významné, zníženie daní a odvodov? Zmenilo sa celkové zaťaženie? Je znížená daň z príjmu fyzických osôb zvýšením nezdaniteľnej časti základu dane na 60 000? Samozrejme, že nie. Je predĺžená doba poskytovania rodičovského príspevku do piateho roku dieťaťa? Nie. Má polícia rozviazané ruky v boji proti zločinu? Áno, v boji proti opozícii. Zastavila ohrozovanie života a zdravia súčasná vláda v zdravotníctve? V zdravotníctve je kolaps. Som presvedčený, že kolegovia na túto tému budú hovoriť. Tvrdíte, že ste sa zasadili a že ste sa mali zasadiť za vstup do Európskej únie a do NATO. Nie som o tom celkom presvedčený podľa vyjadrenia čelných predstaviteľov. Áno, sme pred dverami a je otázkou, ako ďaleko sme, pán predseda vlády, a kto zlikviduje tú ekonomickú krízu, za ktorú ste si kúpili vstup pred tieto dvere. Pýtajú sa to občania, nielen predstavitelia opozície. Pred týždňom v utorok sa už po tretíkrát v priebehu siedmich dní rozhodla Národná banka Slovenska podporiť padajúcu korunu. Viete, koľko ju to stálo? 85 mil. eúr. Účinky prvých dvoch zásahov, pretože dva boli predtým v priebehu tých siedmich dní, sa ukázali ako neudržateľné, až masívny nákup niekoľkých miliárd slovenských korún posilňuje menu. Neschopnosť vašej vlády riešiť hospodárske problémy je faktom. Akým voľným pádom by padala slovenská koruna, keby nezasahovala Národná banka Slovenska? Ako bude padať koruna, keď Národná banka Slovenska nebude disponovať zdrojmi pre nákup slovenskej meny? Aj toto je výsledok vašej zmluvy s občanom tohoto štátu? Čo nadpis v Pravde minulý týždeň, noviny, ktoré iste nepatria opozícii, „Slovenskej ekonomike hrozí do dvoch rokov kolaps“? Tiež to nenapísal nikto z príslušníkov opozície. Aj to je výsledok vašej zmluvy s občanom, pán predseda? Samozrejme, že hodnota meny súvisí aj s bilanciou zahraničného obchodu, ale ten padá do čoraz väčších hĺbok. V máji dovozy tovarov a služieb prevýšili vývozy o 11,25 mld. Sk. Je to váš nový rekord. Problém deficitu spočíva v slabej konkurencieschopnosti domácich výrobcov, čo je najmä odraz nízkych investícií do nových výrobných kapacít. Kde sú investície, kde sú zdroje z privatizácie, pán predseda? Kde je koncoročný výsledok zahraničného obchodu, ak zaútočí na hranicu 100 mld. Sk, ak prídu predvianočné nákupy? Čo s tým, pán predseda vlády? Vytvoríte alebo ste vytvorili prostredie pre pritiahnutie zahraničných investícií, keď chýbajú napríklad vytvorením prostredia s vysokou vymáhateľnosťou práva, nízkymi administratívnymi prekážkami a nízkou mierou korupcie? Čo na to občan Slovenskej republiky? Teší sa na ďalšie uťahovanie opaskov, pretože, nechcete o tom dnes veľmi hovoriť, ale o 10 % zaplatíme viacej na elektrinu, za plyn o 20 % v domácnostiach, zdražie vodné a stočné o 20 %, nájomné v sociálnych bytoch, podčiarkujem, o 40 % a tak ďalej. Povedzte to teraz na mítingoch, ktoré budete mať, ak ich budete mať, pán predseda vlády, povedzte to občanom. Ozaj, aké máte preferencie v súčasnej dobe, keď si netrúfate, aby prenos rokovania tohto parlamentu zaznel v Slovenskej televízii? Asi by vám značne stúpli. Neklesnú budúci rok znovu reálne mzdy minimálne možno o sumu až do 5 % podľa niektorých odhadov aj v súvislosti so zdražovaním, o ktorom som hovoril? Ani asi nie ste si veľmi istý, keď už od vás tečú desiatky miliónov korún na bilbordy na Slovensku. Kto zaplatí tieto bilbordy? Tendre alebo občan? Kto zaplatil kampaň zahraničného zasahovania do predvolebného boja - tendre alebo privatizácia? Vyjadrili ste sa včera pre tlač, pán predseda vlády, že dôvody uvedené v návrhu na vaše odvolanie alebo na vyslovenie nedôvery sú nedostatočné. Máme sa opičiť a písať po vás čierne knihy? Aká by musela byť, pán predseda, táto čierna kniha veľká? Nestačí naozaj nadpis, návrh na vyslovenie nedôvery? Myslím si, že už to by mi bolo nepríjemné, keby som bol predseda vlády. Máte dôveru občanov, pán predseda, alebo dokonca vašich verných? Odpovedzte si, prosím, sám. Znovu sa pýtam, prečo nie Slovenská televízia, ak ste si istý, prečo nechcete vysvetliť občanom výsledky vašich reforiem a vášho umného riadenia za obdobie posledných štyroch rokov. Musím však pravdivo povedať, že niektoré ukazovatele sa vám darí plniť a dokonca aj prekračovať. Ak zoberiem napríklad hospodárenie vlády v závere júna tohto roku, to bolo uzatvorené so schodkom 24,6 mld. Sk, čím bol celoročne plánovaný deficit štátneho rozpočtu naplnený už na 65 %. Ak to porovnáme s vlaňajškom, rozpočtový schodok je vyšší už viac ako o 7 mld. Sk. Vidíte, niečo sa vám darí aj prekračovať. Keby to nebolo smutné, iste by sa dalo aj pousmiať, ale dôvodov na usmievanie na Slovensku je dnes veľmi málo. Neviem, či takto je možné zvýšiť príjmy a životnú úroveň na európsky priemer. Kedy dobehneme Európsku úniu pri takomto hospodárení a riadení štátu? Rád by som to skutočne vedel, ale musel by som asi vedieť, kedy Európska únia zastane alebo nám pôjde naspäť oproti. Narastie vôbec v tomto štátne životná úroveň? Za štyri roky sa totiž život ľudí v tomto štátne nijako nezlepšil. Priznajte si, prosím, že väčšina sa má horšie, pretože nemá prácu, zarába menej a ceny sa prudko zvyšujú. Hovorili ste, že sociálna politika bude stimulovať, a nie brzdiť ekonomický rozvoj, a dnes pre nezamestnanosť, ktorú ste spôsobili, a s tým súvisiacimi výdavkami na sociálny systém štát nemá dostatok peňazí na rozvojové programy, napríklad na byty alebo na diaľnice. Vaša sociálna politika totiž nemotivuje, aj po niekoľkonásobnom zvýšení cestovného sa mnohým ľuďom oplatí zostať doma a poberať štátnu pomoc, a nie dochádzať pracovať za nízku mzdu. Vaša vláda sľubovala zabrániť chudobe, ale chudobných stále pribúda, mnohí nemajú mesačný príjem ani na úrovni životného minima, to znamená, že 12 % občanov je úplne biednych. Produktívna zamestnanosť? Tiež rekord 560 000 nezamestnaných a to neviem, či už v tom sú aj študenti, ktorí práve skončili stredné a vysoké školy. Zamestnávanie načierno, rozdiely v rozvoji regiónov, chýbajúce zdroje na podporu rodiny a ďalšie. Nečudujem, že sa vám nechce ísť do odpočtu programového vyhlásenia vlády, ťažko tu totiž hľadať pozitíva. Čo by ste povedali tým, ktorí čakajú na operácie a dokonca na bežné vyšetrenia? Čo tým, ktorých lekári odmetajú vyšetriť? Že ste splnili programové vyhlásenie a vaše sľuby? Čo poviete lekárnikom, ktorí štrajkujú? Že ste úspešný? Teraz, keď je totálny úpadok zdravotníctva, keď akútne chýbajú peniaze a neprebehla žiadna reforma? Kde sú sľuby o bezplatnom vzdelávaní, keď žiaci musia prispievať rôznymi nepriamymi formami, otravovaním rodičov, aby sponzorovali napríklad nákup kriedy v škole. Od 1. 7. prešlo pod samosprávu 6 500 škôl. Viete, že samospráva nepodpísala ani jeden delimitačný protokol? Napriek tomu, že kompetencie sú v mestách a obciach už tretí deň? Veď v školstve len za prvý polrok a len na platy učiteľov chýbalo 410 mil. Sk., to je len jedna z maličkých čiastočiek fungovania škôl. O čom by som mal ešte v mene občanov, pán predseda, hovoriť? O poľnohospodároch, o zrušení revitalizačného zákona, o krátení prostriedkov v štátnom rozpočte pre poľnohospodárov? Mal by som hovoriť o tom o rušení fondov, čo v rezorte poľnohospodárstva postihlo rozpočet o sumu 2,7 mld. Sk? Ako ste obhajovali slovenských poľnohospodárov v rámci krajín V4 pri potrebe presadzovania priamych platieb v Európskej únii, ktoré členské štáty Európskej únie nechcú schváliť v rámci prístupového procesu? Poľnohospodárstvo, a na to upozorňujem Stranu demokratickej ľavice, ktorej tento rezort patrí, stratilo vo vládnom programe a v reálnej politike vlády Slovenskej republiky prioritu. Nie sú dostupné úvery od ozdravených, ale predaných komerčných bánk, pretože nepovažujú poľnohospodárske komodity na bonitný tovar pre obchodovanie a pre krytie úvermi. Snáď ešte niekoľko slov k rezortu obrany. Podľa názoru odborníkov ste ako predseda vlády v oblasti obrany povrchný, boli ste viackrát aj na pôde Národnej rady Slovenskej republiky upozornený na zlý stav bojaschopnosti armády, neriešite konkrétne otázky v obnove. Nepravdivo hodnotíte stav pripravenosti a nevyžadujete od ministerstva obrany nedostatky odstraňovať. Rokovanie Rady obrany štátu bývalo nepravidelné. Materiály neboli prerokované vždy načas a dôsledne. Neprebehlo napríklad pripomienkové konanie k návrhu ústavného zákona, terajší zákon 227. Nenazvať aroganciou k zákonom skutočnosť, keď podľa uvedeného zákona § 6 tohto zákona nie sú určení riadiaci funkcionári bezpečnostnej rady a nie sú ani navrhnutí prezidentovi Slovenskej republiky na menovanie. Čo keď dôjde k ohrozeniu života, zdravia a majetku v tomto štáte? Dotkol som sa teda aj základov fungovania tohto štátu. Naozaj si myslíte, pán premiér, že do návrhu na vyslovenie nedôvery sme mali napísať viac? Meškáte s legislatívnym procesom. Šturmujeme v prijímaní zákonov. Máme čas čítať hrubé knihy v tomto parlamente? Poprosím vás, skúste sa zamyslieť, niečo v poriadku asi nie je. Ľudia sú naozaj nespokojní. Nie je to tým, že ste robili reformy, tie naozaj neprebehli, prebehla len a len privatizácia. Bola to naozaj príležitosť a to neopakovateľná, zo zdrojov reforiem reformy naštartovať. Nie sú, bohužiaľ, ani zdroje a bez reforiem zbytočne plátať diery v rozpočte tohto štátu. Zdroje sa stratili a vy viete kam a do ktorých vreciek. Priznajte si vaše chyby, pán premiér, a pomáhajte pravde. Nie zastrašovaním Najvyššieho kontrolného úradu a zasahovaním vašich verných do jeho nezávislosti. Aj Najvyšší kontrolný úrad sa môže obrátiť na Európsku komisiu a to obraz vášho riadenia, pán predseda, vo svete nevylepší. Príliš veľa ste sľubovali a skoro nič ste nesplnili a preto sklamanie občanov a z neho prameniace posudzovanie skutočností. Príliš veľa káuz ste vyrobili za štyri roky. Súvisí to so širokou vládnou koalíciou, kde vládnuce záujmy dominovali pred záujmami občanov a štátu. Štát, bohužiaľ, neriadila vláda za obdobie štyroch rokov, ale koaličná rada. Riadiť treba, ale nielen politicky, ale v našich podmienkach aj odborne a hlasu ľudu bolo potrebné naozaj načúvať. To ste neurobili, pán predseda, preto som rád, že ste si vypočuli aspoň mňa a že si vypočujete, dúfam, mojich kolegov. Na názore, že vám treba vysloviť nedôveru, naozaj nemám čo zmeniť a preto tento názor predkladám. Na záver môjho vystúpenia predkladám ešte návrh, aby hlasovanie o vyslovení nedôvery predsedovi vlády bolo uskutočnené tajne. Ďakujem za pozornosť. (Potlesk.) J. Migaš, predseda NR SR: Nech sa páči, pán poslanec, zaujmite miesto určené pre navrhovateľov. Teraz prosím povereného člena ústavnoprávneho výboru poslanca Jána Cupera, aby informoval Národnú radu o výsledku návrhu vo výboroch Národnej rady. Pán poslanec, nech sa páči, máte slovo. J. Cuper, poslanec: Vážený pán predseda, vážený pán predseda vlády, vážení členovia vlády, vážené panie poslankyne, vážení páni poslanci, dovoľte, aby som vám prečítal informáciu o výsledkoch prerokovania návrhu skupiny poslancov Národnej rady Slovenskej republiky na vyslovenie nedôvery predsedovi vlády Slovenskej republiky Mikulášovi Dzurindovi, ktorý ste dostali ako tlač 1633 vo výboroch Národnej rady Slovenskej republiky. Predseda Národnej rady Slovenskej republiky svojím rozhodnutím č. 1822 z 26. júna 2002 pridelil návrh skupiny poslancov Národnej rady Slovenskej republiky na vyslovenie nedôvery predsedovi vlády Slovenskej republiky Mikulášovi Dzurindovi, tlač 1633, na prerokovanie vo všetkých výboroch Národnej rady Slovenskej republiky okrem Mandátového a imunitného výboru Národnej rady Slovenskej republiky, Výboru Národnej rady Slovenskej republiky pre nezlučiteľnosť funkcií štátnych funkcionárov, Výboru Národnej rady Slovenskej republiky pre európsku integráciu, Osobitného kontrolného výboru Národnej rady Slovenskej republiky na kontrolu činnosti Slovenskej informačnej služby a Osobitného kontrolného výboru Národnej rady Slovenskej republiky na kontrolu činnosti Vojenského spravodajstva s termínom ihneď. Zároveň určil Ústavnoprávny výbor Národnej rady Slovenskej republiky, aby pripravil na schôdzu Národnej rady Slovenskej republiky správu o výsledkoch prerokovania uvedeného návrhu. Výsledky prerokovania návrhu skupiny poslancov určených výborov: Výbory prerokovali návrh skupiny poslancov Národnej rady Slovenskej republiky na vyslovenie nedôvery predsedovi vlády Slovenskej republiky Mikulášovi Dzurindovi v určenom termíne. Deväť výborov, a to Ústavnoprávny výbor Národnej rady Slovenskej republiky, Výbor Národnej rady pre vzdelanie, vedu, mládeže a šport, Výbor Národnej rady Slovenskej republiky pre verejnú správu, Výbor Národnej rady Slovenskej republiky pre pôdohospodárstvo, Výbor Národnej rady Slovenskej republiky pre obranu a bezpečnosť, Výbor Národnej rady pre ľudské práva a národnosti, Výbor Národnej rady Slovenskej republiky pre zdravotníctvo, Výbor Národnej rady Slovenskej republiky pre kultúru a médiá a Výbor Národnej rady Slovenskej republiky pre financie, rozpočet a menu neprijali platné uznesenie, nakoľko predložený návrh nezískal potrebnú nadpolovičnú väčšinu všetkých poslancov toho-ktorého výboru podľa § 52 ods. 4 zákona Národnej rady Slovenskej republiky č. 350/1996 Z. z. o rokovacom poriadku Národnej rady Slovenskej republiky v znení neskorších predpisov v spojení s článkom 88 Ústavy Slovenskej republiky. Ďalšie štyri výbory, Výbor Národnej rady Slovenskej republiky pre hospodárstvo, privatizáciu a podnikanie, Výbor Národnej rady Slovenskej republiky pre sociálne veci a bývanie, Výbor Národnej rady Slovenskej republiky pre životné prostredie a ochranu prírody a Zahraničný výbor Národnej rady Slovenskej republiky návrh neprerokovali, nakoľko neboli uznášaniaschopní. Gestorský výbor rokoval o stanoviskách výborov, ktorým bol návrh pridelený, 2 júla 2002 na svojej 165. schôdzi. Spoločnú správu neschválil. Uznesením č. 1080 poveril poslanca Národnej rady Slovenskej republiky Jána Cupera informovať Národnej radu Slovenskej republiky o priebehu a výsledkoch rokovania výborov. Dovoľte, vážené panie poslankyne, páni poslanci, aby som vám predniesol a prečítal výpis zo zápisnice zo 165. schôdze Ústavnoprávneho výboru Národnej rady Slovenskej republiky, ktorá sa konala 2. júla 2002. Ústavnoprávny výbor Národnej rady Slovenskej republiky prerokoval dňa 2. júla 2002 návrh skupiny poslancov Národnej rady Slovenskej republiky na vyslovenie nedôvery predsedovi vlády Slovenskej republiky Mikulášovi Dzurindovi. Na návrh poslanca Jána Cupera hlasoval o návrhu uznesenia uvedeného v prílohe. Z celkového počtu 11 poslancov Ústavnoprávneho výboru Národnej rady Slovenskej republiky bolo prítomných 7. Za návrh predneseného uznesenia hlasovali 2 poslanci, 5 poslanci hlasovali proti návrhu, nikto sa nezdržal hlasovania. Ústavnoprávny výbor Národnej rady Slovenskej republiky nezískal potrebný počet hlasov v súlade s § 52 ods. 4 zákona Národnej rady Slovenskej republiky číslo 350/1996 Z. z. o rokovacom poriadku Národnej rady Slovenskej republiky v znení neskorších predpisov, čl. 88 ods. 2 Ústavy Slovenskej republiky, pretože nezískal potrebnú nadpolovičnú väčšinu všetkých poslancov výboru. Vážené panie poslankyne, páni poslanci, dovoľte, aby som vám teda predniesol návrh uznesenia Ústavnoprávneho výboru Národnej rady Slovenskej republiky z 2. júla 2002. Ústavnoprávny výbor Národnej rady Slovenskej republiky prerokoval návrh skupiny poslancov Národnej rady na vyslovenie nedôvery predsedovi vlády. Súhlasí s návrhom skupiny poslancov na vyslovenie nedôvery predsedovi vlády. Odporúča Národnej rade predmetný návrh schváliť. Poveruje poslanca Národnej rady, aby o tom informoval Národnú radu. O tom sa bude hlasovať. Je tu aj druhé uznesenie, v ktorom je zmena iba v tom, že navrhuje neschváliť. A takisto poveruje mňa, aby som tento návrh predniesol. Pán predseda, bude sa hlasovať teda kladne o návrhu na odvolanie pána premiéra vlády Slovenskej republiky Mikuláša Dzurindu. Ďakujem za pozornosť. J. Migaš, predseda NR SR: Ďakujem, pán poslanec. Nech sa páči, zaujmite miesto určené pre spravodajcov výborov. Panie poslankyne, páni poslanci, skôr ako otvorím rozpravu, chcem vás informovať, že poslanci budú vystupovať v nasledujúcom poradí, tak ako budem čítať: pán poslanec Cagala, Weiss, Kanis, Rusnák, Jarjabek, Tatár, Hoffmann, Prokopovič, Maxon, Hort, Lackovič, Belohorská, Brhel, Húska, Kačic, Tóthová, Andrejčák, Dubovská, Danko, Mušková, Delinga, Gašparovič, Šťastný, Podhradská, Hofbauer, Karlín, Kozlík a posledný pán poslanec Cabaj. Panie poslankyne, páni poslanci, ešte jeden oznam, o 19.00 hodine by sme urobili prestávku na večeru od 19.00 do 20.00 hodiny. Potom by sme pokračovali. Panie poslankyne, páni poslanci, do rozpravy sa prihlásil pán predseda vlády, v súlade s § 28 rokovacieho poriadku, Mikuláš Dzurinda. Nech sa páči, pán predseda vlády, máte slovo.