Hrušovský, Pavol, poslanec NR SR (2015-12-04):
Ďakujem pekne, pani podpredsedníčka, predsedajúca. Pán minister, kolegyne, kolegovia, dovoľte, aby som využil príležitosť a podal pozmeňujúci návrh k predloženému návrhu novely Ústavy Slovenskej republiky preto, lebo mali sme aj my záujem niektoré úpravy v Ústave Slovenskej republiky súdnej moci zmeniť. Argument vládnej koalície, resp. vládnej strany bol taký, že kvôli jednému bodu ústavu netreba otvárať. Síce vecne súhlasíme, vychádzame aj z vyjadrení pána ministra alebo predstaviteľov súdnej moci, a preto by som si dovolil navrhnúť pozmeňovací návrh, ktorý vecne s návrhom, ktorý predložila vláda Slovenskej republiky, síce nesúvisí, ale trúfam si povedať, že tento návrh je lepší a dôležitejší ako ten, ktorý predkladá vláda, preto, lebo rovnako ako môj predrečník aj viacerí poslanci vrátane mňa sme vyjadrili v prvom čítaní a pri skrátení legislatívneho konania svoje politické postoje, prečo nesúhlasíme s tým, aby sa predlžovali lehoty, kedy sa obmedzuje sloboda občana na nehoráznych 10 dní. Nevidíme najmenší dôvod, aby vláda k takémuto kroku pristúpila. A tie obavy a riziká z možného zneužitia sú tu namieste preto, lebo Slovenská republika už so zneužívaním moci skúsenosti má. Ten zápas sme vyhrali a nerád by som bol, keby sme sa do tohto zápasu znovu museli vrátiť. A preto, ak neprejdú pozmeňujúce návrhy, ktoré budú predložené ako spoločný návrh všetkých opozičných poslancov, ale aj poslaneckého klubu Kresťanskodemokratického hnutia spolu s poslaneckým klubom MOST – HÍD, Kresťanskodemo-kratické hnutie nebude môcť zahlasovať za zmenu ústavy. A vyjadrujem názor, že aj vtedy, keď návrh zmeny ústavy neprejde, slovenská legislatíva už dnes dostatočne umožňuje boj s terorizmom, a preto pri našom hlasovaní by sme asi porušili naše princípy. Preto ten názor zatiaľ, ak nebudú prijaté pozmeňujúce návrhy, je kresťanskodemokratického klubu takýto. Dovoľte, aby som predložil pozmeňovací návrh k vládnemu návrhu ústavného zákona, ktorým sa mení a dopĺňa Ústava Slovenskej republiky č. 460/1992 Zb. v znení neskorších predpisov: V čl. I sa za bod 2 dopĺňajú nové body 3 a 6, ktoré znejú: V čl. 145 ods. 1 sa na konci pripája táto veta: „Funkcia sudcu zaniká podľa odseku 6.“ V čl. 145 sa dopĺňa odsek 6, ktorý znie: „(6) Funkcia sudcu zaniká uplynutím kalendárneho roka, v ktorom sudca dosiahol vek 67 rokov.“ Čl. 147 ods. 2 znie: „(2) Prezident Slovenskej republiky na návrh Súdnej rady Slovenskej republiky môže sudcu odvolať, ak mu zdravotný stav dlhodobo nedovoľuje, najmenej počas jedného roka, riadne vykonávať sudcovské povinnosti.“ Za § 145d sa vkladá § 154e, ktorý znie: „§ 154e Sudcovi, ktorý dosiahol vek ustanovený v čl. 145 ods. 6 pred 1. januárom 2017, zaniká funkcia sudcu uplynutím kalendárneho roka 2017.“ Tieto body nadobudnú účinnosť 1. januára 2017, čo sa premietne aj do ustanovenia zákona, kde je vyjadrená lehota účinnosti. Krátke zdôvodnenie: Podľa platnej ústavnej úpravy prezident republiky môže odvolať sudcu všeobecného súdu po dosiahnutí 65 rokov veku. Predpokladom na takéto rozhodnutie prezidenta republiky je návrh Súdnej rady Slovenskej republiky, ktorý je Súdna rada povinná prezidentovi republiky predložiť. V Ústave Slovenskej republiky ani v nadväzujúcej zákonnej úprave nie sú ustanovené žiadne kritériá, ktoré určujú, akým spôsobom prezident republiky vykonáva túto svoju právomoc. Z toho vyplýva, že rozhodnutie prezidenta republiky, či, kedy a koho odvolá z funkcie sudcu, nemá prakticky žiadne objektívne obmedzenia. Prezident republiky je ústavne zaradený k výkonnej moci. Toto ústavné postavenie priamo volenej hlavy štátu však v súvislosti s prakticky neexistujúcim objektívnym obmedzením pri odvolávaní sudcov, ktorí dosiahli vek 65 rokov, vyvoláva otázky, či takúto úpravu dostatočne garantuje nezávislosť súdnej moci od moci výkonnej. Vzhľadom na uvedené skutočnosti navrhujeme, aby dosiahnutie určitého veku sudcu bolo dôvodom zániku jeho funkcie ex constitutione. Dosiahnutie veku 67 rokov je veková hranica, ktorá reflektuje predlženie priemernej dĺžky života a súčasne aj obdobné vekové limity v iných štátoch Európskej únie. Zároveň sa ustanovuje aj prechodné obdobie pre sudcov, ktorí dosiahli vek 67 rokov pred nadobudnutím účinnosti tohto ústavného zákona. Účelom tejto úpravy je zabezpečiť, aby sa nenarušila rozhodovacia činnosť súdov a aby bol predsedom súdov poskytnutý dostatočný čas na riešenie personálneho obsadenia súdov. Pani podpredsedníčka, skončil som.