Paška, Jaroslav, poslanec NR SR (2019-11-27):
Vážený pán predsedajúci, ctené dámy kolegyne, vážení kolegovia, dovoľte mi krátko uviesť návrh uznesenia Národnej rady k prijatiu alebo rozhodnutiu Európskej únie pristúpiť k Istanbulskému dohovoru, ktorý Národná rada Slovenskej republiky ako taký dňa 29. marca 2019 odmietla, a keďže Európska únia, Európsky parlament a európsky, Európska komisia a Európska rada prejavili záujem tento dokument implementovať do práva Európskej únie, a teda aj preniesť čiastočne na Slovenskú republiku, tak považujeme za potrebné prijať opatrenia, ktoré by obmedzili účinnosť takéhoto rozhodnutia voči Slovenskej republike. Kvôli sumarizácii faktov by som začal tým, že 13. júna 2017 bol Istanbulský dohovor podpísaný v mene Európskej únie na základe dvoch rozhodnutí Rady prijatých 11. mája 2017, z ktorých jedno sa týka azylu a zákazu vyhostenia alebo vrátenia a druhé v súvislosti so záležitosťami týkajúcimi sa justičnej spolupráce v trestných veciach, z čoho prvé bolo na základe čl. 78 ods. 2 Zmluvy o fungovaní Európskej únie v spojení s jeho čl. 218 ods. 5 a druhý na základe čl. 82 ods. 2 čl. 83 tejto zmluvy v spojení s čl. 218 ods. 5. Európsky parlament vo svojom uznesení z 12. septembra 2017 vyzval na úplné pristúpenie Európskej únie k Istanbulskému dohovoru bez akýchkoľvek obmedzení. Európsky parlament schválil dňa 4. apríla 2019 uznesenie o žiadosti Súdnemu dvoru o stanovisko týkajúce sa súladu návrhu na pristúpenie Európskej únie k Dohovoru Rady Európy o predchádzaní násiliu na ženách a domácemu násiliu a o boji proti nemu (nazývanému Istanbulský dohovor) a o postupe pristúpenia so zmluvami. Dňa 9. júla 2019 bola predmetná vec zaregistrovaná Súdnym dvorom Európskej únie pod číslom Avis 1/19 čl. 218 ods. 11 ZFEÚ na základe ustanovenia judikatúry Súdneho dvora umožňujúcemu Súdnemu dvoru rozhodovať o zlučiteľnosti dohody so zmluvami a otázkach právomoci a postupu na uzatváranie dohody zo strany Európskej únie. Európsky parlament zastáva názor, že existuje právna neistota, pokiaľ ide o to, či pristúpenie k Istanbulskému dohovoru, ako ho navrhuje Rada, je v súlade so zmluvami, najmä pokiaľ ide o výber vhodného právneho základu pre rozhodnutia o podpise a uzavretí dohovoru Európskou úniou a pokiaľ ide o možné rozdelenie na dve rozhodnutia, jedno o podpise a druhé o uzavretí dohovoru v dôsledku výberu právneho základu. Európsky parlament sa domnieva, že s ohľadom na uvedené otázky výberu právneho základu a rozdelenia na dve rozhodnutia vzniká zároveň právna neistota, pokiaľ ide o zlučiteľnosť postupu Rady s praxou spoločnej dohody so zmluvami, ktoré sa uplatňuje buď popri prístupovom postupe, procese podľa zmlúv, alebo alternatívne k nemu, a v tejto súvislosti, pokiaľ ide o uplatňovanie zásady lojálnej spolupráce vzhľadom na vyjadrený cieľ Únie uzavrieť Istanbulský dohovor. Európsky parlament sa pýta Súdneho dvora, či je uzavretie Istanbulského dohovoru v súlade so zakladajúcimi zmluvami Európskej únie, ak neexistuje spoločná dohoda všetkých členských štátov o ich súhlase s tým, aby boli uvedeným dohovorom viazané, teda či má Európska únia zverenú právomoc od členských štátov vo všetkých otázkach, ktoré obsahuje Istanbulský dohovor, aby mohla uzavrieť v mene členských štátov bez ich predošlého jednomyseľného súhlasu Istanbulský dohovor. Európsky parlament sa domnieva, že napriek tomu, že Istanbulský dohovor obsahuje niekoľko rôznych zložiek, v oblasti ktorých EÚ nemá zverené kompetencie členských štátov, nie je potrebné na tento nedostatok právomoci prihliadať a stačí prihliadať na cieľ Istanbulského dohovoru, ktorým je prevencia pred násilím a ochrana obetí trestných činov. Európsky parlament si je vedomý, že Európska únia nemá právomoc v oblasti hmotného trestného práva, keďže túto si členské štáty ponechali, avšak ustanovenie Istanbulského dohovoru, ktoré majú podstatu trestného práva hmotného, považuje iba za čiastkové, a preto nie je potrebné brať na ne ohľad pri pristupovaní k Istanbulskému dohovoru pri, popri členských štátoch, ktoré majú následne plniť záväzky ustanovené v Istanbulskom dohovore a uplatniť aj, si aj práva, ktoré im boli udelené spoločným a koherentným postupom. V predmetnom konaní pred Súdnym dvorom Európskej únie sa môže každý členský štát vyjadriť k tomu, či má, alebo nemá EÚ kompetenciu na pristúpenie k Istanbulskému dohovoru. Je potrebné, aby kancelária zástupkyne vlády pred Súdnym dvorom Európskej únie JUDr. Ricziovej podala v predmetnej súvislosti vyjadrenie za Slovenskú republiku, rovnako ako aby oznámila Súdny dvor so skutočnosťou, že Slovenská republika sa nehodlá stať zmluvnou stranou Istanbulského dohovoru. Preto sme pripravili návrh uznesenia, ktorý vymedzuje postoj Slovenskej národnej rady nielen k Rade Európy, ale vymedziť tento priestor aj k Európskej únii a inštitúciám Európskej únii, ako aj k Súdnemu dvoru Európskej únie. Hneď úvodom mi teda dovoľte, keďže ste si určite pozreli návrh uznesenia, ktorý sme predložili, vás informovať aj o tom, že sme pripravili po konzultáciách s Ministerstvom spravodlivosti Slovenskej republiky pozmeňujúci návrh, ktorý by som chcel predniesť ako prvý v rozprave po uvedení tohto dokumentu. Ďakujem za pozornosť.