L. Miklós, minister životného prostredia SR: (2002-06-25):
My sme pred dvoma rokmi vypracovali jeden koncepčný materiál, ktorý sa volal Nové spôsoby financovania životného prostredia, kde sme presne uvažovali o sústave ekologických daní, ale žiaľbohu sme neboli úspešní, to treba povedať, a predstava Európskej únie, ale aj domáca predstava finančníkov je, že by sa dane nemali vopred určovať, že načo by sa mali používať, ani zvýhodnenia by sa nemali týmto spôsobom diať. Čiže neboli sme úspešní, preto aj tento nástroj jednoducho sa netýka dani. Čo sa týka výhod alebo akých výhod. Tak výhoda je predovšetkým v tom, že vo vyspelom svete občania, spotrebitelia kupujú značky. Tak ako viete, že existujú takzvané ekologické potraviny, ktoré majú pre určitú skupinu ľudí určitú príťažlivosť, tak aj toto má podobný charakter, aj keď nejde o potraviny, lebo potraviny do tejto skupiny nemôžu patriť, ale ide len o túto výhodu, čiže jeho výhoda je v tom, že zrejme by mohol viacej predať. Čo sa týka cenovej politiky daného výrobku, tak to táto značka neurčuje, ale podľa našich poznatkov ani jeden z tých výrobkov, ktoré zatiaľ majú túto značku, nemajú nejaké špecifické ceny. Keď vám poviem, existuje niekoľko výrobkov podniku Tento v Žiline, to sú papierenské výrobky, tak ani nezbadáte, že sú to takéto výrobky, lebo oni sú cenovo úplne rovnaké ako iné. Takže ide tu len o to, teda predovšetkým o to, že sa viacej predáva tohto, to je výhoda pre toho výrobcu a pre životné prostredie je to výhodné, lebo tieto majú, sú vždy recyklovateľné tieto výrobky a nemajú žiadne negatívne efekty na životné prostredie. Ale čo je najväčší problém, pán poslanec Delinga, je nie ani v tomto, čo som teraz hovoril, ale v tom, že tieto výrobky budú mať význam vtedy, keď sa objavia masovo na trhu, a to, žiaľbohu, v tomto momente nie je. Ja si nemyslím, že akýkoľvek problém v tom, že on zaplatí ten maličký poplatok, to nie je problém, to som aspoň nepočul od žiadneho výrobcu, že by mal byť problém v tom maličkom poplatku. Ten problém je skôr to, že naozaj, tie výrobky musia byť, musia prejsť prísnou kontrolou a že teda naozaj zodpovedajú tým normám a ten výrobca, náš, slovenský výrobca ešte nie je presvedčený, že keď to dostane tú značku, že viacej toho predá. Čiže v tomto je skôr problém. Tie administratívne poplatky, tie nemajú význam. Takže skôr by som toto povedal: My sa snažíme robiť určitú propagáciu týchto výrobkov a celého tohto programu, ale tam je aj taká, by som povedal, ešte nevyspelosť, malé ekologické vedomie nášho trhu, všetkých článkov nášho trhu, že napríklad existujú obchody, robili sme takú menšiu analýzu, ktorí predávali tieto výrobky a predajca ani nevedel, predavačka ani nevedela, že má tieto výrobky.(So smiechom.) Takže to sú také, takže, výrobca, chudák, on aj vyrobí, aj upozorní pri dodávke obchod, že má taký výrobok, že nech sa snaží toho čo najviac predať, no ale keď predavačka ani nevie o tom, že to tam má, tak to je zle. No v každom prípade sme pripravili taký program na propagáciu tohto výrobku, ale veríme, že práve tento zákon, že tie podmienky budú zákonom stanovené, toto pomôže snáď tomu väčšiemu rozmeru alebo väčšiemu rozmachu tohto programu. Znovu hovorím, že tie náklady sú minimálne a ja som to síce neskúmal, ale celkom som si istý, že tie poplatky budem môcť zahrnúť do základu, teda odpočítať zo základu dane. Ďakujem pekne.