I. Šulaj, poslanec: (2004-09-23):
V prvom rade, tak ako som už konštatoval minule, myslím si, že tento uvedený zákon o rozpočtových pravidlách verejnej správy musíme prijať. Cieľ a myšlienka tohto zákona je dobrá, má však niektoré nejasnosti, ktoré je potrebné možnože ešte v tejto snemovni prerokovať alebo prediskutovať. Osobne si myslím, že tento zákon mal už platiť pre podmienky roku 2004, pretože Slovenská republika sa začlenila jasne – a myslím, že celou politickou garnitúrou – do Európskej únie a vlastne zákon o rozpočtových pravidlách verejnej správy berie do úvahy aj princípy Európskej únie. Ak teda už sme členmi Európskej únie, ktorá má minimálne trojročný rozpočtový proces, ktorý tento zákon vlastne vytvára, bolo potrebné, aby už v roku 2004 boli tieto podmienky stanovené zákonom. Vládny návrh zákona ruší v § 9 niektoré samostatné kapitoly, ako boli Najvyšší súd, Generálna prokuratúra, Slovenská akadémia vied, Úrad geodézie a Kancelária verejného ochrancu práv. Niektoré tieto sa dostali do pozmeňujúcich návrhov a vlastne parlament a poslanci Národnej rady alebo výbor aktívne rozhodol o tom, že prejdú v spoločnej správe ako samostatné kapitoly. Myslím si, že to bolo veľmi dobré rozhodnutie výboru a budeme podporovať túto myšlienku. Ja sám budem za to, aby naši poslanci hlasovali o zachovaní týchto kapitol. Možnože na zhodnotenie celkového systému počtu kapitol zostáva ešte nezodpovedaná otázka na Úrad jadrového dozoru a Národný bezpečnostný úrad. Uvedeným zákonom sa vytvára legislatívny rámec na regionálnu fiskálnu decentralizáciu. Preto je potrebné, aby už v tomto zákone boli nadstavené legislatívne parametre prerokúvania tzv. regionálnych rozpočtov so zástupcami miest, obcí, ako aj vyšších územných celkov. Takisto budeme podporovať, aby prešli iniciatívy a návrhy zo spoločnej správy, ktoré už tieto skutočnosti v sebe zahŕňajú. Uvedeným zákonom sa sprísňujú kritériá s nakladaním finančných prostriedkov. Zákon sám definuje podmienky existencie uvedených organizácií. Napríklad v § 21 je príspevková organizácia definovaná ako organizácia, v ktorej minimálne 50 % výrobných nákladov je krytých tržbami. Môžu ich zriaďovať aj obce a vyššie územné celky, pričom spôsob zdaňovania ich zisku je odlišný, a to podľa toho, kto uvedenú organizáciu založí. Možnože tu by som sa chcel pozastaviť pri dvoch problémoch: Prvá vec je vyčlenenie možnože nového rámca príspevkovej organizácie a nejakej dopadovej štúdie, ktorá súvisí so súčasným stavom. Ak sa budú musieť príspevkové organizácie pretransformovať podľa tejto podmienky, na mieste je otázka, akým spôsobom budú môcť ďalej vykonávať svoju činnosť. Možnože značná časť príspevkových organizácií prejde do iného typu organizácie, rozpočtových organizácií, čo už môže mať za následok iný spôsob hospodárenia, ale aj iné ciele súvisiace s ekonomickými podmienkami tohto zákona. Možnože najviac ma trápi jedna problematika, ktorá tu odznela pri zákone o dani z príjmov a my sme ju veľmi tak jednoducho možnože paušálne prešli. Bola to problematika pozmeňujúceho návrhu zákona o daniach z príjmov, s ktorou vystúpil pán kolega Jarjabek z HZDS. Ja si ten jeho pozmeňujúci návrh veľmi vážim, pretože poukázal na to, že príspevkové organizácie majú rôzne daňové buď výhody, alebo nevýhody. Ak sú zriadené mestami a obcami, majú iné možnosti oslobodenia od dane, ako keď sú zriadené vyššími územnými celkami. A tu vzniká problém. Môže ísť napríklad o divadlá alebo iné typy príspevkových organizácií, ktoré tým pádom hospodária v nerovnakých finančných ekonomických a daňových podmienkach. To znamená, že jedných zvýhodňujeme, druhých znevýhodňujeme. Ak sme neprijali jeho návrh, budeme mať možnože teraz ďalej problémy posudzovať problematiku strát príspevkových organizácií a ich ďalšieho prežitia a transformovania na rozpočtové organizácie. No čo sa môže napríklad stať s takým divadlom, ktoré bolo príspevkovou organizáciou, svoje príjmy musí daniť na rozdiel od príspevkových organizácií, ktoré boli zriadené mestami a obcami, čiže musí vynakladať ešte väčšie výdavky na dane. My sme im – a myslím si, že to bolo od roku 2003 – zaviedli povinnosť účtovať a evidovať odpisy investičného majetku, na čo sme im neposkytli finančné prostriedky, tým pádom sa môžu z hľadiska daní alebo z hľadiska odpisov dostávať do straty. Cieľ to bude asi taký, že táto príspevková organizácia v zmysle tohto zákona o rozpočtových pravidlách sa bude musieť pretransformovať na rozpočtovú organizáciu a dajme tomu nájomné alebo podnikateľské činnosti, ktorými sme ich chceli zaviazať na to, aby vykonávali tú svoju činnosť dobre aj v prospech ich cieľov, za ktoré boli založené, tak sa bude deformovať na rozpočtovú organizáciu, ktorá to bude musieť všetko potom v podstate odvádzať. To sú pragmatické problémy, ktoré vznikajú s týmto zákonom. Predpokladám, že v budúcom období sa nájde vôľa na to, aby sa tieto problémy riešili. Uvedeným zákonom sa zasahuje podstatným spôsobom i do peňazí verejných inštitúcií. Asi veľmi dobre viete, že súčasťou tohto zákona je aj zmena zákona o Štátnej pokladnici. Dá sa povedať, že štát chce sústreďovať a koncentrovať zdroje verejného charakteru, do ktorého v podstate v zmysle tohto zákona by mali patriť aj sociálne poisťovne a zdravotné poistenie a chce ich sústrediť v Štátnej pokladnici a narábať a hospodáriť s týmito finančnými prostriedkami. Na jednej strane z hľadiska štátu je to politika rozumná, na druhej strane z hľadiska verejných zdrojov a hospodárenia s týmito verejnými zdrojmi je to problematika, ktorá sa dá riešiť variantne a môže mať možnože aj lepší ekonomický efekt. Ak totiž vznikne v štáte, vzniká tým problém aj v Sociálnej poisťovni, zdravotnej poisťovni, čo sme doteraz vedeli tlmiť inými skutočnosťami, pretože mali svoj finančný okruh relatívne samostatne uzatvorený. Zákon o rokovacom poriadku, ktorý je súčasťou, myslím, tohto zákona o rozpočtových pravidlách verejnej správy, neprimerane posilňuje v § 68 postavenie ministerstva financií. Myslím, že už v predchádzajúcom období môj predrečník hovoril o všetkých týchto dôsledkoch. Ide v podstate o predkladanie nových návrhov zákona, ktoré pri svojich ekonomických, finančných a daňových dôsledkoch a dosahoch môžu mať a budú mať vplyv na štátny rozpočet. Tu ministerstvo financií nemôže byť vyššie postavené nad Národnú radu. Národná rada... (Reakcia z pléna.) Hej. Táto skutočnosť je aj v spoločnej správe, budeme ju podporovať. Národná rada je podľa môjho názoru najvyšší zákonodarný orgán, ktorý má právomoci, ale aj zodpovednosti, ktoré sú nenahraditeľného charakteru pri týchto pôsobnostiach. Z uvedeného dôvodu, že zákon má aj svoje pozitíva, ale má aj svoje problematické skutočnosti, ja odporučím nášmu poslaneckému klubu Smeru, aby sa zdržali pri hlasovaní. (Potlesk.)