M. Sabolová, poslankyňa: (2001-12-04):
Moje vystúpenie sa bude viazať na Štátny fond životného prostredia a niekoľko poznámok. Zaznelo tu už aj niekoľko informácií k tomuto fondu. Chcem sa, chcem teda povedať, že Štátny fond životného prostredia na rozdiel od väčšiny fondov má vlastný zdroj príjmov, je tvorený v dotačnej časti na 80 až 85 % z poplatkov z pokút znečistenia, poškodzovania životného prostredia a tieto prostriedky sa vracajú priamo na odstránenie do územia a na redukovanie invektívnych dopadov. Pri rokovaniach pani ministerky Schmögnerovej v apríli minulého roku s pánom generálnym riaditeľom Ferstringerom pre životné prostredie zaznelo na otázku, čo s fondmi, pre otázku Štátneho fondu životného prostredia, že sú s ním dobré skúsenosti a jeho opodstatnenosť sa dá pre takýto štát, ako je Slovenská republika, odhadnúť asi aj na desať rokov. Je to záznam z rokovania, ktorý sa dá doložiť a myslím si, že mnohí poslanci sa s tým oboznámili. Zrušenie tohto fondu znamená v súčasnosti ďalšie redukovanie objemu financií pre miestnu správu na riešenie aktivít v oblasti životného prostredia. Mnohokrát slúžili tieto prostriedky práve na to, aby bolo možné použiť aj, využiť aj zahraničnú pomoc, pretože obce a mestá požadované prostriedky vlastne nemali, a tak bolo možné v priamej alebo nepriamej dotácii využiť aj tieto prostriedky. V zásade môžem povedať nielen za seba, ale aj za poslanecký klub, nie sme proti, generálne proti zrušeniu fondov. Ale vtedy, ak budeme mať na to pripravené legislatívne prostredie, ak budú na to pripravené skutočne verejné financie. Dnes všetky veci kompetenčného zákona a presunu istej rozhodovacej právomoci vzťahujeme na roky 2003 a 2004, keď by malo dôjsť ku generálnej zmene verejných financií. A vtedy si myslím, že je aj primeraný čas na to, aby sme isté fondy, ktoré spĺňali veľmi dobre svoju úlohu, zachovali do tohto obdobia a potom majú opodstatnenosť. V dôvodovej správe sa hovorí, aké skvelé bude presunutie prostriedkov zostatkov z návratného financovania do majetku Slovenskej záručnej a rozvojovej banky v Bratislave, ktorá bude financovať programy rezortu ministerstva životného prostredia. Nie som dnes presvedčená o tom, že to bude nejaká veľká istota, a to z toho dôvodu, že už pri schvaľovaní rozpočtu v roku 2000 sme uznesením Národnej rady požiadali vládu, aby dala záruky aj na úver pre Štátny fond životného prostredia. Štátnu záruku vláda neschválila. Boli potom mnohé rokovania a bolo to veľmi dlho naťahované a záručná rozvojová banka, že bude poskytovať úvery, čo nezvýši schodok štátneho rozpočtu. Uplynul rok, prostriedky, žiadne prostriedky sa nezískali, a tak fond mohol poskytovať prostriedky len z toho, čo už mal na účte. Čiže zdá sa mi, že možno ideálny pohľad alebo pohľad do budúcnosti môže byť dobrý, ale v súčasnosti ako nemám, nevidím akože veľmi reálnu záruku, že úvery, ktoré budú dostávať v prípade obce, mestá po schválení zákona tak, ako je, že nebudú používané prostriedky, ktoré mohli by ísť do investícií na vyrovnávanie úrokových sadzieb, ktoré budú poskytovať komerčné banky voči ekologickému úveru na tieto investície. Toto je taká všeobecná moja, teda všeobecná úvaha, a preto som navrhovala aj vo výbore pre životné prostredie, kde som bola spravodajkyňou k tomuto návrhu zákona, pozmeňujúce návrhy, ktoré sú v spoločnej správe, a preto žiadam, aby v spoločnej správe vlastne boli body 2, 5, 7 a 25 vyňaté na samostatné hlasovanie, ale aby sa o nich hlasovalo spolu, pretože spolu súvisia a hovoria o tom, aby Štátny fond životného prostredia bol vyňatý zo zákona a nebol zrušený. V prípade, že neprejde, totiž gestorský výbor finančný neodporúča tieto body prijať a ja vás preto prosím o podporu, aby tieto body boli prijaté zo spoločnej správy. V prípade, že body zo spoločnej správy, ktoré som spomínala, nebudú prijaté, budeme hlasovať o predloženom návrhu pána poslanca Kötelesa, ktorý žiada predĺžiť o jeden rok životnosť Štátneho fondu životného prostredia a v roku 2003 snáď, ak dôjde k zmene verejných financií, je možné uvažovať aj o takom presune alebo takom zrušení štátneho fondu. A ešte je tu jeden návrh, ktorý predložil pán poslanec Köteles, budeme hlasovať o ňom ako o treťom. V prípade, že sa nezhodneme a zrušíme Štátny fond životného prostredia, aby tá formulácia na úpravu používania prostriedkov návratného financovania bola prijatá. Snáď jedna poznámka na záver. Vo výbore mnohokrát a možno aj vo vašich výboroch zaznelo, že tie fondy sú neprehľadné, že sa nehospodárne, nehospodárne využívajú prostriedky. Spomínal sa práve fond, fondy v poľnohospodárstve, že 4 mld. Sk, sú z toho 2 miliardy nekontrolovateľné. Ak máme takéto vážne pochybenie a rezort ministerstva financií má nejaké otázky a otázniky, očakávam, že nie je to dôvod na zrušenie fondov, ale je to dôvod na podnet pre NKÚ, prípadne finančnú políciu alebo na iné orgány, ktoré môžu kontrolovať použitie a využitie štátnych fondov, a preto si myslím, že argumentácia na to, či sa dobre alebo nedobre hospodári v niektorom fonde, neobstojí. Je dôležité, aby došlo k zásadnej zmene štátnych fondov pri generálnej zmene verejných financií, pri zmene daňového systému, pri zmene prevodu finančných prostriedkov, ktoré sa tvoria v regiónoch, aby išli do regiónov. Čiže žiadam vás o podporu týchto bodov 2, 5, 7 a 25 v spoločnej správe, prípadne následne bodov pána poslanca Kötelesa. Ďakujem pekne. M. Andel, podpredseda NR SR: Ďakujem. V rozprave teraz vystúpi pán poslanec Juriš, pripraví sa pani poslankyňa Tóthová. A. Juriš, poslanec: Vážený pán predsedajúci, vážený pán podpredseda vlády, vážené kolegyne, kolegovia, hostia. Moje vystúpenie bude stručné, krátke, ide o zrušenie fondov, samozrejme, mňa najviac zaujíma Štátny fond zveľaďovania lesa a Štátny fond životného prostredia. Sú to inštitúcie, ktoré majú veľké zásluhy na tom, že aspoň čosi sa robí v investičnej výstavbe z hľadiska životného prostredia a takisto aj zalesňovania často spustnutých lesných pozemkov. Z hľadiska negatívnych dopadov na životné prostredie, myslím si, že by sme spravili ďalší krok zrušením týchto fondov. Fond životného prostredia, ako už niekoľkokrát sme počuli, má vyše 80 % samofinancovania a je to spravodlivé, ešte aj vo fonde tak rozdelené, keď dôjdu poplatky, odplaty a pokuty z ovzdušia, idú na sekciu ovzdušia. Keď to dôjde za vodu, ide to do vodného hospodárstva a podobne. Čiže skutočne tie fondy si plnia svoj účel a keď si uvedomíme, že máme tu vyše 100 miliárd starej záťaže v životnom prostredí a ročný objem finančných prostriedkov v Štátnom fonde životného prostredia je okolo jednej miliardy, čiže veľmi jednoznačne 100 rokov by sme mali naprávať chyby, ktoré máme v životnom prostredí a vieme, že kapitola Životné prostredie v rámci prístupového procesu k Európskej únii je ťažká, najmä žiadame tam prechodné obdobia a veľké finančné prostriedky. Tu chcem uviesť len jeden príklad, a to Česká republika z Fondu národného majetku vyčlenila do fondu životného prostredia 6 mld. korún českých a my sme neboli schopní ani len dať štátnu záruku pre Štátny fond životného prostredia, aby vytvoril obrátkový fond a tam tá záruka by bola skoro nepotrebná, pretože ten príjem fondu každý rok existuje a bude existovať z hľadiska tých odplát a pokút, i keď zlepšovanie životného prostredia sa znižuje, aj tento príjem, ale istota by bola, že štát by za to neplatil, tak ako platí za Vodohospodársku výstavbu alebo za Slovenské elektrárne štátne záruky a nehovorím o ďalších podnikoch. Tu by to bolo isté. Čiže až tak sa macošsky správame k stavu životného prostredia u nás. Pritom, samozrejme, na zdravotníctvo máme stále nedostatok peňazí a stále potrebujeme viac a viac, lebo máme chorý národ v chorej krajine. No a čo sa týka Štátneho fondu zveľaďovania lesa, každý rok máme problémy s povodňami. No a nezalesnené plochy sú priam ideálne na to, aby vznikali povodne. Pritom na povodne peniaze vždy musíme nájsť, ale do fondu zveľaďovania lesa voľáko nevieme nájsť tie peniaze, i keď vlani napríklad bolo prijaté uznesenie, že do fondu zveľaďovania lesa na tento rok má ísť 600 mil. korún, nakoniec v štátnom rozpočte v návrhu aj v schválenom sa objavilo len 360 mil. korún. Ja si myslím, že tieto dva fondy by sme mali zachovať a ušetríme to na iných výdavkoch, ako je zdravie a ochrana pred povodňami. Pritom nebudem hovoriť o význame lesa vo veľkom, veľmi jednoznačne globálne klimatické zmeny sú tu, či chceme lebo nechceme a výsledok bude asi taký, že keď odlesníme, a teraz mnohí odlesňujú, lebo potrebujú peniažky za drevo, tak budeme mať viac povodní, viac škôd, horšiu klímu, prudké zmeny tepla a vlhkosti. Že to vplýva na celú ostatnú ekonomiku, je jasné. Čiže uvažujme, či zrušíme tieto fondy. Pre pána spravodajcu mám návrh, aby sa vyňali na samostatné hlasovanie body zo spoločnej správy 1, 4 a 12, pani Sabolová už dala návrh na 2, 5, 7 a 25. Ja som mal tie isté pripravené. Ďakujem. M. Andel, podpredseda NR SR: Ďakujem. V rozprave vystúpi pani poslankyňa Tóthová. Pardon, sú dve faktické poznámky. S faktickou pani poslankyňa Sabolová, ďalej pani poslankyňa Kolláriková. Ukončujem možnosť podania ďalších prihlášok. Pani kolegyňa Sabolová má slovo.