P. Hrušovský, podpredseda NR SR: (2001-09-05):
Nech sa páči, máte slovo. M. Mesiarik, poslanec: Vážený pán podpredseda, vážený pán minister, vážené poslankyne, poslanci. Po roku opätovne prerokúvame návrh vlády na valorizáciu dôchodkov a už sme tu niekoľkokrát počuli v rozprave a pripomenuli si, že aj tá minuloročná rozprava bola búrlivá, pretože takýto návrh, nech je akokoľvek číselne vyjadrený, vždy vyvoláva búrlivú diskusiu, pretože ide o veľmi citlivú vec. Musím len opätovne zdôrazniť a ešte raz pripomenúť, že, žiaľ, aj napriek určitým náznakom pred rokom, že by mohlo dôjsť k zmene systému valorizačného, nedošlo k tejto zmene, pokračuje sa v starom systéme, a to nám teda opätovne dáva "možnosť" a vyvoláva licitovanie v parlamente nielen o výške, ale aj o čase valorizácie. Dokonca musím konštatovať, že aj to tradičné omeškávanie sa zo strany vlády sa zachovalo, a to tu chcem zdôrazniť, že nielen tejto vlády, spomeňme si na predchádzajúce alebo ešte predtým volebné obdobia, bol som v odboroch predstaviteľom, aj tam sme zápasili s tým, že nie vždy to bolo načas. Ja nechcem teraz kritizovať vlády, ale je to chyba systému, je to chyba toho zákona, pretože dáva potom možnosť aj vláde, aj Sociálnej poisťovni, pokiaľ má k tomu prístup, ale aj parlamentu tieto veci nerobiť včas. To je moja prvá poznámka. Teda pokiaľ ide o sklz vo valorizácii dôchodkov alebo návrhu vlády, ktorý je tu predložený. I keď nemožno hodnotiť tento postup ako porušovanie zákona, pretože nenájdete v zákone jasne stanovené pravidlá, ktoré by určili deň, hodinu, čas a výšku. Musím sa teda ohradiť voči takémuto postupu, že vláda vôbec pripúšťa takéto poškodzovanie, inak to nemôžem nazvať, dôchodcov a, samozrejme, že je pochopiteľné, že je to na úkor týchto dôchodcov. Viete, nedávno ma dosť zarazila jedna odpoveď jednej riaditeľky ministerstva práce, sociálnych vecí a rodiny sťažovateľovi alebo teda žiadateľovi o vysvetlenie, kedy budú dôchodky valorizované, ktorej táto pani riaditeľka hovorí, že vec preskúma a posúdi v októbri a potom sa vyjadrí. Takže určite úplne bokom mimo reality, mimo toho, kedy nastanú podmienky, ale z časového hľadiska si stanovuje táto úradníčka vlastne nejaký cieľ. Chcel by som zdôrazniť, že neviem, či ste skúšali, ale my vo výbore pre sociálne veci a bývanie niekoľkokrát už od februára tohto roku získať podklady v zmysle zákona od Štatistického úradu, respektíve od ministerstva práce, kedy nastali a či nastali podmienky na valorizáciu. Odporúčam to vyskúšať do budúcnosti, a keď si porovnávate tie listy, ten pingpong medzi rezortom ministerstva, ktoré nechcem kritizovať, pretože zákon hovorí, že Štatistický úrad musí dať vyjadrenie, tak je to prinajmenšom čudné, že nikdy nedostanete jasnú odpoveď či áno a čísla, či nastali podmienky, alebo či nie. Myslím si, že aj tu treba urobiť zmenu tak, aby nebolo možné špekulovať a vyčkávať z mesiaca na mesiac, ako sa situácia v príjmoch alebo v nákladoch životných vyvinie. Druhá poznámka z mojej strany je k samotnému návrhu na výšku valorizácie, teda 5 %. Už to tu bolo zdôraznené, že pokiaľ by sme prijali takýto návrh, tento návrh nezabezpečuje zachovanie reálnej hodnoty dôchodku, znamenal by pokles reálnej hodnoty dôchodku, a keď k tomu prirátame, že na rok 2001 sa predpokladá, čo môže byť ešte inak, ale predpokladá sa dosiahnuť 9,4 % rast životných nákladov a prirátame k tomu to, že vlastne je tu taká prax, že raz ročne sa valorizujú dôchodky, ešte ani raz to nebolo dvakrát ročne, tak skutočne sa treba zamyslieť na tým a veľmi dôsledne zvážiť, či týchto 5 % vôbec stojí za úvahu o nich rokovať v tomto smere, pretože skutočne nezabezpečujú ani to základné, aby sa reálne dôchodky aspoň sčasti zachovali. Ja takisto pripomínam, a už to tu bolo dnes spomínané hoci z opozície, že v programovom vládnom vyhlásení je úloha a určitý záväzok, určité predsavzatie, aby sa dôchodky, teda percento dôchodkov k pomeru reálnej mzdy dvíhalo. Ja si myslím, že keby sme išli týmto spôsobom, že nezabezpečíme ani udržanie reálnej hodnoty, skutočne sa ďalej nedostaneme a opak bude pravdou. Preto si myslím, a nech to beriem z akejkoľvek pozície a strany, že navrhované percento je nízke, a pokiaľ by sme chceli aspoň zachovať reálnu hodnotu, no tak musíme dať za pravdu pánovi Brockovi, ktorý tu hovoril o 10 %, pretože ak máš 9,4 rast životných nákladov a možno že to bude viac, tak potom by sa malo aspoň o týchto percentách hovoriť, tým nechcem povedať, že navrhujem teraz toto percento, to bude časť v druhom čítaní. Ja si myslím, že zdôvodňovať navrhované percento, tých 5 % problémami, finančnými problémami Sociálnej poisťovne je neprijateľné, pretože ja to len zopakujem, pretože bolo to tu zdôraznené, Sociálna poisťovňa je nie vlastnou vinou vo finančných problémoch. Niekto iný to spôsobil. Všetci máme na tom podiel. Aj tento parlament, ktorý neustále štátu a vláde uľavoval vo vymeriavacom základe, čo je však horšie, že Sociálna poisťovňa má obrovské pohľadávky v subjektoch, kde pracujú poistenci, takzvaní poistenci štátu. Teda poistenci napojení na štátny rozpočet. Pokiaľ by sa aspoň tieto podlžnosti vyrovnali, či pri železniciach a ďalších subjektoch, ja si myslím, že omnoho ľahšie by sa nám potom uvažovalo, ako udržať aspoň reálnu hodnotu dôchodku. Som toho názoru, že pokiaľ by došlo a dúfam, že dôjde v druhom čítaní k zvýšeniu navrhovaného percenta späť na vyššie percento, že bude potrebné toto navýšenie zvažovať, finančne vyriešiť z iných zdrojov ako Sociálnej poisťovne. Nemyslím zo zdrojov nejakých mimorozpočtových, ale jednoducho vyriešiť tým, že štát by mal dlhy splatiť, že by sa mal jednoznačne zmeniť vymeriavací základ pre budúcoročný štátny rozpočet, a tým by sme mohli vykryť jednoducho to vyššie percento, o ktorom snáď budeme rokovať v druhom čítaní. Ja si myslím, že tým kolegyniam a kolegom, ktorí chodia medzi občanov, a tých je väčšina v tomto parlamente, netreba asi vysvetľovať, v akej pozícii sa nachádzajú naši dôchodcovia. Skutočne je situácia dramatická, situácia je taká, že mnohí doslovne prežívajú, dokonca aj tu v sobotu bolo počuť z úst niektorých, že sa im jednoducho nechce žiť. Že to takto ďalej nejde, pretože veľmi ľahko si spočítate náklady na dvojizbový, lebo jednoizbový dom v činžiaku, energiu, koľko vám potom ostane na stravu. Ak zoberieme, že na Slovensku je zhruba v súčasnosti 1,2 mil. dôchodcov, štatistika hovorí, že z tohto čísla viac ako 700 tis. dôchodcov má nižší dôchodok, ako je priemer. Teda skutočne má problémy obrovská masa ľudí prežiť, a to už nechcem zdôrazňovať tých dôchodcov a dôchodkyne, ktoré sú samy. Pretože ak sú dvaja, je to takmer 10 tisíc, ak je sám, nie je možné a skutočne bez pomoci a iných zdrojov, pokiaľ na to má možnosť takýto človek, takýto občan, asi sa prežiť nedá. Pripomínam, že ani zákony, ktoré by mohli pomôcť, jednak je to zákon o sociálnej pomoci, zákon o bývaní alebo príspevku na bývanie, neriešia tento problém, pretože podmienky sú také, aké sú pri týchto zákonoch, pri možnosti čerpania a náklady napríklad na bývanie nám rýchlejšie rastú, ako by nám rástli príjmy či už reálne, reálne dôchodky, alebo vôbec príjmy v inej oblasti. Nechcem operovať tým, že v Českej republike je o 1 000, priemer o 1 000 korún vyšší dôchodok. Je to výsledok ekonomiky lepšej, ale aj to je porovnateľné, aj nad tým sa musíme zamyslieť, že kde sme sa vlastne dostali za tých niekoľko rokov, ako sa naše i tieto sociálne cesty začínajú vo finančnom vyjadrení odlišovať. A to je, myslím si, že nesprávne. Čo je horšie, a už ste to tu niektorí zdôraznili, že veľmi hlboko do vreciek našich dôchodcov zasahujú práve zdravotné problémy, mnohé príspevky na lieky neustále rastúce, príspevky na lieky zo zdrojov poistenca alebo osoby a jednak, samozrejme, aj to, určité praktiky našich zdravotných zariadení, či už vyhrážky, alebo niekde pristúpili k realite, že vyberajú alebo chcú vyberať priame platby a potom si takýto človek má vymáhať od zdravotnej poisťovne. Neviem si predstaviť, ako ďalej pri tak nízkych príjmoch tejto skupiny občanov by sme pokračovali. Na záver by som chcel len zdôrazniť, že skutočne situácia si vyžaduje osobitný prístup. Treba si uvedomiť, že ako som zdôrazňoval, mnohí prežívajú, živoria, ako ste tu viacerí zdôraznili, a predpokladám a pevne verím, že tieto skúsenosti i u vás budú zohrávať potom v druhom čítaní pozíciu alebo budú ovplyvňovať aj to, že percento, ktoré sa tu navrhuje, bude vyššie. Dopredu avizujem, že my, pokiaľ ide o Stranu občianskeho porozumenia, v druhom čítaní určité návrhy predložíme. Ďakujem. I. Presperín, podpredseda NR SR: Ďakujem pánu poslancovi Mesiarikovi za jeho vystúpenie v rozprave. Sú prihlásení traja páni, štyria páni poslanci s faktickou poznámkou. Posledný pán poslanec Kalman. Končím možnosť ďalších faktických poznámok. Ako prvá pani poslankyňa Aibeková má slovo. M. Aibeková, poslankyňa: Ďakujem pekne. Vážený pán poslanec, dá sa úplne na 100 % s vaším vystúpením súhlasiť, ale znovu to čo u pána poslanca Brocku, vy ste po troch rokoch vlády zabudli, že vy ste takisto koaličný poslanec. A mňa mrzí, že sa koaličná rada zaoberá kadejakými politickými pletkami a politickými problémami a nezaoberá sa návrhmi, ktoré by zlepšili život občanov. Aj samotní poslanci často dávajú do parlamentu návrhy zákonov ako včera o štátnom sviatku a mohli sme tento priestor venovať iným zákonom, ktoré naozaj ovplyvnia život občanov tejto republiky. Bol uverejnený aj prieskum, že iba 30 percent občanov zaujíma, či bude ďalší štátny sviatok, alebo nie. Čo sa týka päťpercentného návrhu, máte pravdu, je to historicky najnižšie percento úpravy dôchodkov od vzniku Slovenskej republiky. Pritom aj sám minister v materiáli musí priznať, že aj po tomto päťpercentnom zvýšení dôjde k reálnemu poklesu dôchodkov, a tak ako to spočítal pán poslanec Kalman, skutočne toto číslo je veľmi nelichotivé. Pozrite si vlastné programové vyhlásenie vlády, pozrite si reči premiéra, ktorého do dnešného dňa podporujete. Veď tento sľúbil stopercentné zvýšenie dôchodkov v roku 1998. Je rok 2001 a nie je ani jednopercentné zvýšenie dôchodkov. Naopak, neustále z roka na rok dochádza k poklesu reálnej hodnoty dôchodkov. Takže ja by som očakávala od všetkých vládnych poslancov, že urobia také kroky, aby sa znížila nezamestnanosť, aby sa do Sociálnej poisťovne dostalo viac finančných prostriedkov a aby sa mohli dôstojne upravovať dôchodky. (Zaznel zvuk časomiery.) I. Presperín, podpredseda NR SR: Pán poslanec Gajdoš. J. Gajdoš, poslanec: Ďakujem za slovo, pán predsedajúci. Krasorétorika vnútrokoaličnej opozície sa stupňuje. My sa tu v tomto parlamente ešte do konca volebného obdobia dožijeme zrejme krásnych kotrmelcov. Bude to zaujímavé, ale viem aj pochopiť, prečo sa tak deje. Pretože hlasy 778 tis. dôchodcov alebo poberateľov dôchodkov nie sú zanedbateľné. Len pán poslanec Mesiarik, chcel by som ťa upozorniť, že tieto vaše výkriky do tmy teraz v predvolebnom období sú búšením hlavou o múr, ktorý ste si vystavali neschopnosťou vašej vlastnej vládnej koalície riešiť zásadné veci v tomto štáte. A slovenské porekadlo hovorí, že hlavou múr neprerazíš, takže nič z týchto vašich výkrikov sa nestane skutočnosťou a životná úroveň občanov tohto štátu sa nezlepší. Päťpercentné zvýšenie dôchodkov je len symbolické gesto, pretože finančné prostriedky takto získané nepredstavujú ani potrebu jednodňového nákupu pre dôchodcu. Čiže nie je to to, čo by mu uľahčilo jeho každodenný život. Preto si myslím, že bude treba v rámci druhého čítania a rozpravy vo výboroch trošku racionálnejšie uvažovať a hľadať zdroje na zvýšenie percenta na zvyšovanie dôchodkov, pretože toto percento absolútne nič nerieši. I. Presperín, podpredseda NR SR: Pán poslanec Dzurák, prosím. Ľ. Dzurák, poslanec: Ďakujem veľmi pekne. Určite si nemusíme navrávať a myslím si, že v tejto snemovni sa nenájde ani jeden poslanec, ktorý by jednoducho nedoprial dôchodcom viac alebo proste nebol za to, aby sa dôchodky zvýšili viac ako o 5 %. Ja si však myslím, že nielen naši dôchodcovia, a v tom je myslím si, že zakliaty celý ten princíp, že nielen naši dôchodcovia, ale že 70 percent spoločnosti žije na hranici biedy alebo respektíve sa im obrovsky znížila životná úroveň. V tom je, myslím si, všetko. A rozdiel, obrovské sociálne rozdiely nie sú v tom, že jedni ľudia viacej robia ako tí druhí. Jednoducho spoločnosť od roku 1989 naštartovala proces a v tom vidím problém všetkých vlád, ktoré to nevyriešili, kde sa neúmerne zvyšovali sociálne rozdiely medzi naším obyvateľstvom. A, samozrejme, do tohto, do tých slabších vrstiev akosi automaticky spadli aj naši dôchodcovia. Preto si myslím, a v tom si myslím, že mal pravdu aj pán Gajdoš, že fakt treba hľadať predovšetkým spôsoby, ako zvýšiť tú príjmovú časť, lebo aj rodina, ktorá jednoducho prevýši príjmovú časť a proste dá viacej výdavkov aj na akokoľvek dobré účely, jednoducho sa dostane do problémov a  každý rozumný politik, každá rozumná vláda jednoducho uvažuje v rámci, v rámci svojich možností a zrejme táto vláda zdedila také možnosti, aké má a jednoducho pokračuje v tom, v čom môže urobiť. Tak si myslím, že skôr hľadať spôsob nejakého konsenzu a nerobiť z odborných vecí politické veci, lebo, žiaľ, aj táto diskusia skorej sa mi vidí, že sklesla na tú politickú úroveň ako na tú odbornú. I . Presperín, podpredseda NR SR: Pán poslanec Kalman. J. Kalman, poslanec: Pán kolega Mesiarik, ja som rád, že si poukázal a zároveň kritizoval súčasný mechanizmus valorizácie dôchodkov a že si vlastne poukázal na to, čo som hovoril ja vo svojom vystúpení, že je najvyšší čas, aby sa zmenil. Nechcem o tom hovoriť teraz z tohto pohľadu, že máte možnosť alebo mali ste už možnosť v doterajšom období, ale je tu určitý návod aj do budúcich parlamentných volieb v súvislosti s programami jednotlivých strán. Ja už teraz chcem prezentovať, že Hnutie za demokratické Slovensko vo svojom programovom vyhlásení má jednoznačne zakomponované, že pripravíme mechanizmus transparentnej valorizácie, spravodlivej valorizácie a razantnej valorizácie, ktorá bude pripravovať podmienky pre dôstojnejší život našich dôchodcov. Marián, hovoril si aj o tom, že si sám nespokojný so systémom spolupráce so Štatistickým úradom SR v súvislosti s tým, akým spôsobom sa posudzuje rast životných nákladov a všetko, čo s tým súvisí. Pamätám si ešte, keď sme sedeli v odborových laviciach v tripartite, v tom čase sme poukazovali, že chýba jednoznačne orientovaný spotrebný kôš, na základe ktorého by sa - a to jedno, ktorákoľvek vláda -, jasne orientovala a posudzovala vývoj životných nákladov a od ktorých by mohla vyvíjať ďalšiu ekonomickú a sociálnu politiku. Nám sa určitým spôsobom podarilo takýto spotrebný kôš spraviť, aj keď široký, potom sme uvažovali o tom, že ho treba zúžiť. Skutočnosť je taká, že je nutné skutočne pripraviť jednoduchý efektívny spotrebný kôš, na základe ktorého sa budú posudzovať životná úroveň, posudzovať trendy v oblasti sociálnej sféry, trendy v ekonomickom rozvoji a tieto potom jednoznačne budú dávať návod na riadenie sociálnych procesov, ekonomických procesov našej spoločnosti bez rozdielu nato, aká vláda, aké vládne zoskupenie bude. V tomto je návod a toto zatiaľ táto vláda nepripravila. I. Presperín, podpredseda NR SR: Pán poslanec Mesiarik. M. Mesiarik, poslanec: Áno, ďakujem za slovo, pán podpredseda. Pán poslanec Gajdoš, ja si myslím, že ste trošku trafili vedľa, pokiaľ chcete hovoriť k mojej osobe ako o stupňovaní  krasorétoriky, ako o stupňovaní niektorých vecí mimo reality. Ja dúfam, že ste si viacerí všímali, že moje stanoviská k tejto oblasti boli také aj pri prvom, druhom a treťom návrhu na valorizáciu. Len mrzí ma, že častokrát, nemyslím teraz vás osobne, ale častokrát neboli brané vážne upozornenia jednak výboru pre sociálne veci a bývanie, ale aj mnohých členov výboru i mnohých, osobne stanoviská a názory, ktoré upozorňovali na problémy, že nejdeme dobre v tejto oblasti. Takže vás ubezpečujem, že nemám záujem ani nerobím to v záujme nejakého zvyšovania krasorétoriky. Pokiaľ ide o poznámku pána poslanca Dzuráka, myslím si, že takisto ťa môžem pán poslanec ubezpečiť, že z mojej strany v tom nie je politika. A pokiaľ sledujem pozorne túto rozpravu, myslím si, že tu nie je ani nejaký taký výraznejší náznak, že by išlo o politiku. Aspoň dúfam, pretože tu sú fakty, tu sú argumenty z jednej, z druhej strany, zaznievajú aj z koalície, aj z opozície, že percento, ktoré sa navrhuje, jednak je nízke, a to nie je politika, pokiaľ hovoríme o tom a máme podklady, že nezabezpečuje zachovanie reálneho rastu, to je fakt. A fakt je aj to, že z časového hľadiska tieto veci mali byť skôr, takže súhlasím, samozrejme, s tebou pán poslanec, ale nemal som na mysli ja nejaké politické vytĺkanie kapitálu alebo politické východiská. I. Presperín, podpredseda NR SR: Ďakujem, pán poslanec. Páni poslanci, kto sa chce prihlásiť ústne do rozpravy k tomuto bodu ešte okrem pani poslankyne Keltošovej, Tóthovej, Sárközy. Len traja poslanci. Končím možnosť prihlásiť sa do rozpravy ústne k predmetného bodu rokovania Národnej rady Slovenskej republiky. Ako prvá pani poslankyňa Keltošová bola prihlásená. Nech sa páči. O. Keltošová, poslankyňa: Ďakujem za slovo. Vážený pán predsedajúci, vážený pán minister, kolegyne, kolegovia. Tak ako každý rok znova sa dostávame k tej pálčivej a háklivej téme valorizácie dôchodkov. Nebudem teraz hovoriť o presnej cifre, na ktorú náš poslanecký klub chce dať návrh na valorizáciu dôchodkov. Myslím si, že to je a ešte to aj bude predmetom vyjednávania medzi jednotlivými poslaneckými klubmi, ale tak, ako som povedala v tej mojej prvej faktickej poznámke, je nedôstojné, aby sme takýmto spôsobom pred očami verejnosti licitovali o percente hore alebo dolu. Naozaj treba zvážiť všetky faktory nielen ekonomické, treba zvážiť štatistické údaje, ktoré už dnes máme, a preto mi dovoľte, aby som nehovorila teraz politicky, aby som vám zacitovala z poslednej Štatistickej ročenky, ktorú máte všetci vo svojich kluboch. V potravinách sa za prvý polrok roku 2001 v porovnaní s tým istým obdobím za rok 2000 zvýšili ceny zeleniny vrátane zemiakov o 15 %. Zvýšili sa, samozrejme, aj ceny pomarančov, jabĺk a tak ďalej a tak ďalej. V priemere za šesť mesiacov v porovnaní s rovnakým obdobím roku 2000 spotrebiteľské ceny vzrástli v úhrne o 7,5 %, z toho za domácnosti zamestnancov o 7,1 a domácnosti dôchodcov o 9,1 %. Ešte raz opakujem, spotrebiteľské ceny v domácnostiach dôchodcov vzrástli o 9,1 %. V júni medziročne vzrástli celkovo spotrebiteľské ceny v úhrne o 8 %. Čo je v tom. Je to v odbore bývania, voda, elektrina, plyn a iné palivá o 17 %, potraviny a nealkoholické nápoje o 8,4 %, rozličné tovary a služby o 5,4 % a tak ďalej a tak ďalej. Ešte jeden údaj z posledných štatistických konštatovaní. V zdravotníctve sa cenový index zvýšil o 0,1 %. Vplyvom vyšších cien zdravotníckych služieb iných ako nemocničných o 0,2 vzrástli ceny zubného lekárstva, ostatných služieb mimo nemocníc, zdravotníckych a farmaceutických výrobkov, terapeutických prístrojov a zariadení. Ceny poľnohospodárskych výrobkov v júni 2001 sa v úhrne zvýšili o 9 %. Ak tu už odznelo, že miera inflácie sa dnes pohybuje okolo 8 %, myslím si, že navrhované zvýšenie 5 % je skutočne nepostačujúce. Ak zoberiete do úvahy, že aj prognózy, ktoré prichádzajú zo Štatistického úradu, do konca roku 2001 zrejme stúpnu životné náklady až na 10 %. Aby sme sa nedostali znova do situácie, že by sme mali potom v zmysle zákona o novelizácii dôchodkov otvárať pred záverom roka, respektíve v tom časovom období, keď sa toto stane, znovu tento návrh zákona o valorizácii, ja vás žiadam, najmä tých, ktorí ste ekonomicky vzdelaní, orientovaní, ale, samozrejme, aj ostatných poslancov, pretože všetci máme sociálne cítenie, všetci máme svojich voličov z tejto veľkej skupiny voličskej základne. Musím spresniť údaj pána poslanca Gajdoša, že to nie je 780 tis., to sú len starobní dôchodcovia. Je ich 1,2 mil. všetkých. Takže aj so zreteľom na takúto veľkú skupinu našich, vašich voličov, našich občanov, keď to nechcem teraz deliť na politické skupiny a frakcie. Chcela by som požiadať naozaj poslanecké kluby, ktoré budú vo svojich kuloároch rokovať na svojich politických grémiách, rokovať o reálne možnej čiastke na zvýšenie, aby sme predvídali už dnes takmer desaťpercentný rast životných nákladov aj na základe týchto štatistických údajov, ktoré som tu citovala. A na záver nebudem dlho hovoriť k tejto téme. Očakávala som, že v zmysle plánu legislatívnych úloh reforma sociálneho poistenia celého sociálneho systému prebehne skôr. Ak by sa bolo tak stalo, samozrejme, v rámci mňa je reforma dôchodkového zabezpečenia, nemuseli sme mať dnes znova na stole tento problém. Ak tu pred zhruba tromi alebo štyrmi mesiacmi odzneli sľuby aj z úst premiéra, aj z úst pána ministra Magvašiho o tom, že urýchlene tento zákon o sociálnom poistení, reforma sociálneho poistenia príde do parlamentu na stôl, zároveň vtedy odzneli aj sľuby, že z privatizácie strategických podnikov na štart, na úspešný štart reformy sociálneho poistenia bude treba zhruba 50 až 60 mld. korún. Preto poslanci za HZDS podporili a podporujú aj návrh poslanca Langoša, ktorý chce ústavným zákonom zaviazať vládu, aby skutočne tieto peniaze, ktoré musia prísť do sociálneho systému, respektíve do systému sociálneho poistenia, aby naozaj tieto peniaze boli určené tam, kam určené byť majú. Totiž odzneli už aj argumenty, že však načo ústavný zákon, veď na to je uznesenie vlády. Panie poslankyne, páni poslanci, ja som bola dvakrát členkou vlády a ja viem, že uznesenie vlády sa dá jednoducho zrušiť hlasovaním ďalším uznesením vlády. Sú to širšie súvislosti nesúvisiace s 5, 8, 10 % momentálne. To je jav, to je javový prvok. Ja sa skutočne teraz pýtam koaličných strán bez rozdielu pravica, ľavica, či vážne mysleli štart sociálnej reformy ešte v tomto roku a či vážne mysleli a skutočne chcú dať do tohto systému spomínané peniaze vo výške 50 až 60 mld. Vážené kolegyne, kolegovia, ja dúfam, že ak sa toto stane, na budúci rok podobné problémy, ako máme dnes, nebudeme mať. Ďakujem za pozornosť. I. Presperín, podpredseda NR SR: Ďakujem pani poslankyni Keltošovej za vystúpenie v rozprave. Sú to faktické poznámky na tabuli, nie. Pán poslanec Zelník s faktickou? Áno, nech sa páči ako jediný, prosím. Mikrofón pre pána poslanca Zelníka prosím.