J. Burian, poslanec: (2006-08-02):
Po prvé, hypotekárne úvery a bonifikácia hypotekárnych úverov. Myslím, že bonifikácia hypotekárnych úverov za predchádzajúcej vlády bola realizovaná aj pri nižších úrokových sadzbách, ako momentálne vychádzajú hypotekárne úvery. Neviem, či pán exminister, pán Mikloš, zaregistroval, ale zvýšila sa základná kľúčová sadzba Národnej banky Slovenska a zvýšili sa aj náklady z titulu získavania hypotekárnych úverov pre bežného občana. A po druhé, vláda uvažuje spolu s bankovými inštitúciami hľadať a hľadá riešenie na to, aby zabezpečila hypotekárne financovanie aj pre ľudí s nižšími príjmami, eventuálne ľuďmi, ktorí by si za určitého predpokladu dokázali zabezpečiť príjem, ktorý by bol dostatočný na zabezpečenie takéhoto hypotekárneho úveru. Myslíme si, že tá bonifikácia nebude v takom vysokom alebo veľkom rozsahu. A myslím, že je tu práve tá spolupráca aj s bankovými inštitúciami, na zabezpečenie aj spoločného projektu, spoločnej bonifikácie týchto úrokov, by to bolo zaujímavým projektom na to, aby si zabezpečili takýto spôsob bývania aj ľudia, ktorí momentálne vo väčšom množstve odchádzali zo Slovenskej republiky, hlavne pokiaľ sa týka mladých ľudí a mladých rodín. Pokiaľ sa týka dobrovoľného systému 2. piliera, no musím povedať, že v tomto systéme je asi 1,5 mil. ľudí. Myslím si, že dobrovoľnosť nespochybňujú ani dôchodkové správcovské spoločnosti. Nespochybňujú to preto, lebo berú to ako liberálny prístup, že nebude človek nútený, aby jednoducho musel bezpodmienečne vkladať peniaze alebo si ich dávať na zhodnocovanie peňazí vybraným spoločnostiam. Myslím, že na tom nie je nič zlé. A myslím si, že v rozprave, práve naopak, s dôchodkovými správcovskými spoločnosťami išlo o nejaký záver, že tieto nie sú a priori proti tomu, aby jednoducho tá dobrovoľnosť bola zavedená, ale majú problém iba s tým, aby vláda neriešila problém znižovania vkladov alebo teda vkladu do tohto 2. piliera. Myslím, že ani v programovom vyhlásení, ani v žiadnom vyhlásení predstaviteľa vlády Slovenskej republiky neodznelo to, že by sa vklad alebo teda platby do 2. piliera znižovali alebo sa nejakým spôsobom spochybňoval tento pilier. Myslím si, že ľudia, ktorí majú záujem vstupovať, a mladí ľudia, ktorí majú záujem vstupovať, aj bez ohľadu na to, či to bude dobrovoľné alebo nedobrovoľné, ak teda je tá reforma tak významná pre nich, jednoducho sem vstúpia. Myslím, že tu nie je žiadna polemika, práve naopak, myslím si, že ten liberálny prístup, aj od vás, pán Mikloš, by bol práve ten, že jednoducho ak ctím teda tú liberálnu politiku, tak jednoducho mám záujem alebo dobrovoľnosť si vybrať. Pokiaľ ide o to, že vláda prišla o 3 mld. či o 4 mld. alebo o 5 mld. len tým, že nastúpila, a tým, že jednoducho slovenská koruna oslabila voči kľúčovým menám, to proste jednoducho tiež nie je pravda. Vy veľmi dobre viete, že slovenská koruna je začlenená medzi základné, by som povedal, meny v rámci krajín V-4, čo je Česká republika, čo je Poľská republika, čo je Maďarská republika, čo je Slovenská republika, dokonca analytici v Londýne ešte tam priraďujú juhoafrickú menu. Čiže pokles koruny priamo súvisel aj s tým, že boli pohyby práve, pokiaľ sa týka aj Poľska a okolitých krajín. Práve pokles týchto mien mal vplyv aj na slovenskú korunu. Čiže myslím si, že je veľmi demagogické povedať, že toto bol hlavný vplyv na pokles slovenskej koruny. Ono sa to možno ťažko počúva, ale to, že prišiel niekto o 5 mld., je ekonomický nezmysel. Myslím, čo je veľmi dôležité, že treba povedať to, že vláda v roku 2006 pri predložení návrhu štátneho rozpočtu predložila štátny rozpočet bez dopadov na kapitalizačný pilier a s dopadmi na dôchodkovú reformu. Bez dopadov vláda mala ambiciózny program mať schodok verejných financií na úrovni 2,9 %. Priamo so zavedením 2. kapitalizačného piliera bol ale schodok 4,2 %. Môžete sa to dočítať v návrhu rozpočtu na rok 2006. Čiže keby sa započítaval kapitalizačný pilier, teda 2. pilier v 100-percentnej výške, vláda nemá ambíciu splniť program maastrichtských kritérií, ale navýšiť schodok verejných financií na úrovni 4,2 %. Je veľmi ambiciózne to, čo tu povedala vláda Slovenskej republiky, táto tu vláda, že má záujem naplniť kritériá Maastrichtu. A to znamená to, čo tu už bolo povedané, 21,7 mld. započíta aj v plnej miere do schodku verejných financií. Je to obrovský balvan. A preto si myslím, že ak by táto vláda mala uvoľnenejšie ruky, tak ako to Eurostat určitým spôsobom prejudikoval vo svojich tézach o nejakom 100-percentnom akceptovaní a postupnom znižovaní akceptácie výdavkov na 2. pilier, myslím, že by mala viac priestoru na realizovanie všetkých náležitostí, ktoré, myslím, ambiciózny program má. Určite sú tu rezervy, sú tu obrovské rezervy administratívne, sú tu obrovské rezervy, pokiaľ sa týka zdravotníckej reformy a ďalších náväzností, ktoré určite táto vláda bude musieť zmeniť. Myslím, že tu boli niektoré veci pokrivené. A myslím, že už dnes má vláda pripravený balík opatrení, ktorými vie ušetriť jednorazovo. Ja nechcem prejudikovať výšku týchto úspor, ktoré sú jednoznačne vyplývajúce podľa môjho názoru možno z nie práve najlepšieho hospodárenia predošlej vlády. Ja na konci tohto môjho vystúpenia chcem povedať, že myslím, že na začiatku odsudzovať program, ktorý nie je vymodifikovaný v číslach, v reálnych číslach, ktoré bude prejudikovať štátny rozpočet, je, myslím, veľmi predčasné. A myslím, že Dušan Jarjabek to jasne deklaroval tým, že je to, by som povedal, určitým spôsobom poplašná správa alebo šírenie poplašnej správy. Ďakujem za pozornosť. (Potlesk.)