Viskupič, Jozef, poslanec NR SR (2017-12-12):
Tak ako som avizoval a mal som zvykom, chcel som vždy pri predkladaní návrhu zákona vystúpiť aj v rozprave, aby bola možná prípadná možnosť reakcie. Čiže zhrniem tri základné fakty. Prvý fakt, zjednotiť pravidlá pre všetky typy volieb, aby sme nemali tri typy volieb pri organizácii lokálnych, regionálnych a celoplošných médií pre voľby do Národnej rady, Európskeho parlamentu a prezidenta, pod jednými pravidlami a ostatné voľby v iných pravidlách, zároveň zjednotiť pravidlá pre celoplošné aj lokálne médiá. Vysvetlím dôvody. Čiže máme dva základné problémy, a to sú diskusie v reláciách a vysielanie politickej reklamy. Diskusia v reláciách v súčasnosti, ak sa vysielateľ rozhodne zaradiť diskusný program do vysielania v čase volebnej kampane pri voľbách do vyšších územných celkov nad rámec svojej programovej skladby, je povinný splniť si povinnosť týkajúcu sa oznamovania dočasnej zmeny programovej skladby vysielania z dôvodu zaradenia tohto diskusného alebo spravodajského príspevku a oznámiť toto rade v lehote do 15 dní. Považujem tento právny stav za absurdný a absolútne ruky zväzujúci pre všetkých vysielateľov, ale najmä pre lokálnych a regionálnych. A tento stav vzbudzuje dojem, že náročky alebo zámerne nie je vytvorené prostredie pre lepšie spoznanie kandidátov kandidujúcich v župných alebo komunálnych voľbách. Preto, a to zopakujem, navrhujeme zavedenie rovnakej právnej úpravy, aká platí pri voľbách sem, do Európskej parlamentu a prezidentom. A voľby prezidenta Slovenskej republiky. Druhá časť sa týka vysielania politickej reklamy, a tam je ten stav ešte absurdnejší. Na základe skúmania a takpovediac takej, takej malej komparácie, ako to je nastavené inde, minimálne V 4 a Nemecko, pozeral som, myslím, holandské nastavenie a podobne. Sme fakt absurdní, ak neumožňujeme vlastným médiám, ktoré majú naše vlastné, slovenské licencie, vysielať politickú reklamu, je jedno, pre aký typ volieb. Tuná sme skutočne unikátni a nerozumiem, prečo naše finančné zdroje posielame do zahraničia. Zbytočne. Navyše mediálny svet lokálnych a regionálnych médií, to nie sú veľké mediálne domy, to sú vysielatelia, ktorí často prinášajú tie základné správy z ulíc, miest a námestí našich obcí alebo miest. Venujú sa takým tým naj problémom, ktoré sú k ľuďom úplne najbližšie. Mám problém, ako máme nastavený legislatívny rámec, aká je prax, pretože niekedy nám to skĺzava do toho, že tieto médiá sú skôr hlásnymi trúbami samospráv, ale preto je pre mňa absolútne zarážajúce, že ak je tu reálna možná zdrojovosť, aby tieto médiá mohli mať aj iný typ zdrojov, ako sú samosprávne alebo župné rozpočty, tak my im v tom ešte bránime. Čo tým vlastne robíme? Podriaďujeme a ničíme nezávislosť médií, pretože ak funguje, a to funguje na Slovensku obzvlášť dobre, kto maže, ten jede, ak použijem ten český, alebo kto platí, ten diktuje, tak tuná ak máme iný typ zdrojov a je tu rovnosť medzi všetkými kandidátmi, kandidujúcimi stranami, tak nerozumiem, prečo máme takýto absurdný moment v našich, v našich zákonoch a jednoducho nechávame zdroje, ktoré títo vysielatelia môžu nájsť, jednoducho nepokryté a nútime potom aj strany alebo nezávislých kandidátov obracať sa inde, a keďže žiadna iná možnosť na Slovensku nie je, tak sú to sociálne siete. A prečo sa tomu venujem? Venujem sa politickému marketingu veľmi dlho aj z akademického pôsobenia a myslím si, že akýkoľvek balík, ktorý existuje pri komunikácii, volebnej komunikácii, tak jednoducho pri regionálnych voľbách by nemal obchádzať regionálnu televíziu. Väčší absurdistan si jednoducho neviem predstaviť, ako sa inak dá domrviť legislatívne nastavenie, ako ak máme regionálne voľby, a my dokážeme zákonným nastavením zakázať politickú reklamu v týchto médiách a na druhej strane vytvoriť tak brutálny byrokratický proces pre tieto médiá, že jednoducho ani sa do tých diskusných relácií radšej nepustia. Spôsobuje to nemalé problémy tým veľkým mediálnym domom, ktoré pôsobia na celom území Slovenska. Asi si pamätáte, akým spôsobom je, sú organizované debaty, myslím si, že mali sme možnosť sledovať alebo všetci sme sledovali, dúfam, debaty, ako sa postavil vysielateľ z licencie pri 12-minútových dotáciách na jedného kandidáta, ako sa k tomu postavila verejnoprávna televízia pri 6-minútových dotáciách na jedného kandidáta. Toto spôsobuje podľa mňa nedobrý návrh zákona, pretože v lokálnych televíziách alebo regionálnych, sme tu na pôde Národnej rady z rôznych regiónov, skúste mi poslať jednu diskusnú reláciu, ktorá prebiehala vo vašej regionálnej alebo lokálnej televízii. Jednoducho vysielatelia nemali silu na to, aby, aby ten administratívny proces zvládli, a navyše tu nemáme žiadne quideline alebo best practices, ako to urobiť, a radšej ako riskovať nejaké veľké pokuty, tak jednoducho sa do tohoto typu programu nepustili. Pre nás je to výzva, a preto predkladám tento návrh zákona. Odstráňme, prosím vás, vážené pani poslankyne a vážení páni poslanci, tento absurdistan z našich zákonov. Neposielajme finančné prostriedky zbytočne do zahraničia, vytvorme rovné pravidlá pre všetkých, aby ľudia mali možnosť v týchto televíziách, na základe dohľadateľných, rovných, jasných pravidiel, vidieť kandidátov, ktorí by mali mať možnosť hovoriť o svojej vízii, nech kandiduje v akýchkoľvek, v akomkoľvek type volieb. Úplne na záver, keďže sa mi to javí ako posledné vystúpenie v agende kultúry a médií na tejto pôde, chcem apelovať na to, aby poslanci, ktorí zostávajú v kultúre, v kultúrnom a mediálnom výbore, sa venovali postaveniu regulátora aj zákonnému nastaveniu zákona o vysielaní a retransmisii a aby tento regulátor nemal prebyrokratizované pravidlá a bol finančne poddimenzovaný, potom sa jednoducho dostávame do ďalšej oblasti absurdnosti, že síce nakladieme obrovské množstvo povinností, ale keďže nie sú finančné zdroje, tak tieto povinnosti nedokáže regulátor jednoducho vykonávať. Máme mimo dohľad obrovskú časť mediálneho sveta, a to len a na základe toho, že regulátor funguje iba na základe podnetov, nekoná ex offo, takpovediac sám, lebo to jednoducho nestíha. Ďakujem za pozornosť.