Hlina, Alojz, poslanec NR SR (2014-02-12):
Uvádzam návrh zákona, že tak rýchlo, že nestíhame robiť zákony, že tak rýchlo rokujeme, že nestíhame robiť zákony. A to mne niekedy takto pripadá, takže vzhľadom k tomu, že mám takéhoto spravodajcu, si dávam pozor. O čo ide. V zásade ide o to, že my nemáme dobrý vzťah k vlastnej histórii, k vlastnému, k sebe samému častokrát a koniec koncov zjednoduším to, sa ani nečudujme a ja sa nečudujem mladým ľuďom a vôbec aj starším ľuďom, že sú takí opatrní pri niektorých témach, lebo sa nechcú dostať, že ich niekto premostíkuje s ľuďmi, ktorí sa týmto vankúšom národovectva prikrývali dlho. A prikrývali a parazitovali, Slota a spol., hej, čiže ono vlastne sekundárne títo ľudia dosiahli to, že veľa ľudí sa tomu tak podvedome bráni kvôli tomu, že majú pocit, že budú spájaní s týmito ľuďmi, ktorí sa touto perinou dlho prikrývali. Ja len poviem jeden príklad, my sme pred 15 rokmi otvárali jednu prevádzku, ktorá sa volala, nemôžem to teda povedať, ale volala sa, v názve bolo slovak, a prišla tam jedna novinárka a povedala, že či to je skinheadská krčma. A ja hovorím: Prepánakráľa, prečo? No však, lebo však je tam slovak! Viete a to je presne, to už bol ten extrém, hej, že my sme už v určitom čase boli v totálnom extréme. Som rád, že sa zbavujeme týchto nánosov špiny, ktoré tu navláčili niektorí ľudia a boli tu tolerovaní inými ľuďmi. A je čas na zdravé, zdravé vnímanie aj historických odkazov a zdravé vnímanie aj do budúcna. Zase tých výrokov je veľa. Hej, že kto si nepozná vlastnú históriu, k tomuto nechcem tuná takto filozofovať. V zásade si myslím, koniec koncov súvisí to aj s tým, čo tu žijeme, ja si myslím, že hymna by mala znieť častejšie v tejto sále, nie iba na začiatku a konci volebného obdobia, čo štandardne je štyri roky, lebo moje dcéry počúvajú hymnu dvakrát za rok. Teda dvakrát za školský rok. Tak keď moje dcéry môžu počúvať hymnu dvakrát za rok, tak ja si myslím, že poslanci, ktorí by mali byť, by sa mali ráno zobúdzať s tým, že sú poslancami zákonodarného zboru danej krajiny, ktorá je nositeľom nejakého odkazu a všetko s tým spojené, tak by mali mať k tomu minimálne v tomto rytme ako títo naši žiaci. Sekundárne nám to možno pomôže v tom, aby sme si uvedomili, že prečo tu vlastne sme. Lebo ja cítim deficitne to, že niektorí ľudia tomu celkom nerozumejú, že prečo tu vlastne sú. Nebudem sa opakovať, niektorí majú pocit, že zmyslom poslaneckej práce je tu byť znova. Tu by som rád vyviedol z omylu, zmyslom poslaneckej práce poslanca nie je byť tu znova, ale snažiť sa robiť tak, aby tu bolo o niečo lepšie, alebo aspoň aby to bolo udržateľné. To je zmyslom poslaneckej práce a nech nám v tom Pán Boh pomáha, ako by Števo Kuffa povedal, a nech nám v tom pomáha a nech nám to symbolizujú aj iné činnosti alebo iné nejaké znaky, symboly, ktoré to dotvárajú. Viete, anglickú kráľovnú pri korunovácii alebo pri nejakých príležitostiach neťahá jeden kôň, ale štyri kone, ono to má nejaký, nejaký asi význam, to sú také tie ritualizácie niektorých tých činností a vlastne môžeme povedať, že aj ritualizovaním určitých činností a posväcovaním znakov vznikali civilizácie, tak to nejakým spôsobom nemeňme a nemajme snahu meniť a dôstojne k tomu pristupujme. Čiže návrh hovorí v tejto podobe, ktorá je tu, že hymna by mala zaznieť častejšie. V návrhu je na začiatku a na konci každej schôdze. Ale ja som to deklaroval aj pri prvom predkladaní a deklarujem to opäť. Posunutím do druhého čítania my môžeme, môžeme tento rytmus hrania zmeniť. Ak niekto usúdi, alebo bude spoločenská a politická vôľa, že stačí na začiatku kalendárneho roku a na konci kalendárneho roku, aj to by bolo možno riešenie, lebo stále je to viac ako teraz. Stále je to viac ako tie deti v školách majú, alebo si povieme, že to bude iba na konci schôdze, alebo si povieme, že to bude na trikrát do roka a tam už nevidím celkom logiku, vymyslíme, aby to bolo odôvodnené, aby sa nás tu studení právnici nepýtali, že v čom je logika 15 percent, aby nepovedali, že triapolkrát má hymna zaznieť. Hymna by mala zaznieť určite častejšie, ako zaznieva teraz. Ak teraz zaznieva dvakrát za volebné obdobie, tak minimálne by mala zaznievať tak často, ako sa hrá našim deťom v školách, bez toho, že by som sa tu falošne bil do hrude a bol Slováčisko a neviem čo. Ja viem, že predpokladám, pani spravodajkyňa vo vlastnej úvahe povie niečo v tom zmysle, predpokladám, a ja ešte doplním, že je to aj určitá taktika a my v politike musíme mať aj určitú taktiku a stratégiu. Ono je to dôležité. Koniec koncov tak sa vyhrávajú vojny, že máte nejakú taktiku, to sa aj zvykne učiť na školách, že teda postavíte nejakú, nemusíte ju každému vešať na nos, niečo je skryté, niečo je odkryté a na konci je výsledok. No a toto je tiež jeden z dôvodov, ale neakcentujem ho, lebo aby niekto nepovedal, že zneužívam tak silný symbol, ako je hymna, na nejakú taktiku, to určite nie. Stále je prvoradé moje hlboké presvedčenie, že by mala hymna zaznieť častejšie v tejto sále ako na konci a začiatku volebného obdobia, a sekundárne až terciálne je to určitá taktika. A zmysel taktiky poviem a tu budem mierne politický, však to k tomu patrí, SMER neschváli tento návrh, lebo ich nezaujíma, ich nič nezaujíma, ich zaujíma len, že aké sú tie fondy a neviem čo a ako sa k nim postaviť, ako sa hovorí, telom. Viete, pri tejto príležitosti v politickej rovine keď zostanem a vidím tu hojné zastúpenie našich kolegov, ktorí hrajú taký boj aj s inými kolegami, ktorí sú o niečo tvrdší, viete, na jednej strane SMER nepodporí, aby hymna hrala častejšie, ako hrá teraz, ale na druhej strane už aj bez predloženia zákona schváli označovanie železničných staníc v jazyku národnostných menšín. To znamená, že myslím, že 140 alebo koľko staníc železničných sa bude označovať aj jazykom národnostných menšín. SMER vyjde v ústrety SMK. Teraz ja neviem, vy máte nejaký vnútorný boj, či SMK, alebo MOST-u – HÍD, lebo údajne to je, SMK namietalo, že vy ste dávali návrh, že by to zaplatili obce a nakoniec to dokonca zaplatí Počiatek. Viete a pes je zakopaný v tom, že ani nie je v tom, viete, ja prísne vzaté nemám s tým problém, že to tam bude označené, ale dovolím si povedať, že ale to je asi politické klišé, že či zrovna to je to najdôležitejšie. Ale ja verím, že sú ľudia, pre ktorých to je strašne dôležité, ja verím, že tomu je. A ja zase, dovoľte mi povedať, že ja si myslím, že sú dôležitejšie veci, ale tu budem akcentovať inú skutočnosť, ak teraz... (Reakcia z pléna.) Ak teraz niekto povedal, že tých 140 tabúľ bude stáť, neviem, či nie 16-tisíc euro alebo koľko a bude to platiť Počiatek, tak vám garantujem, že na konci dňa to bude milión euro alebo koľko, lebo u Počiatka všetko stojí viac, ako to môže stáť. Čiže ono to bude stáť vždycky o niečo viac. A tam môžeme hovoriť o efektivite. Ale hovorím, v týchto otázkach nemôžeme pozerať, prísne vzaté, či je to efektívne, ja vám uznám, že to môže byť pre vás vec dôležitá, preto som, jemne našľapujem okolo tejto témy, i keď mi bol čert dlžný, ako tak na vás pozerám. Ale ja to hovorím preto, aby som zadokumentoval pre voličov tuná, našich kolegov zo SMER-u, ktorí v sebe agregujú veľké množstvo aj ľudí, ktorí v zúfalstve a v sklamaní odišli od národniarov, od Slotu, že takto to funguje. Hymna nebude častejšie alebo aspoň tak, ako majú deti v školách, ale meniť šilty, meniť tabule na železničných staniciach sa budú. Tak nech si prípadne aj tá časť voličského elektorátu SMER-u zodpovie tú otázku o proporcionalite a vôbec vyváženosti tohto celého. To treba povedať, i keď viem, že si s tým človek nepomôže, ale treba to povedať. Nebudem dlhšie hovoriť. Naozaj váha a dôstojnosť štátneho symbolu je natoľko dôležitá, že niekedy vedieť, vedieť treba povedať, kedy dosť. Takže teraz hovorím pre túto chvíľu dosť. Ďakujem.