I. Farkas, poslanec: (2009-02-11):
Finančná kríza obišla Slovensko, banky a finančné ústavy sú doteraz, chvalabohu, zdravé. Finančný sektor nevykazuje nezdravé tendencie. Zaviedli sme euro, tým na rozdiel od susedov máme stabilnú menu. Nedá sa to ale povedať o hospodárskej kríze. Táto zasiahla Slovensko tvrdou ranou, lebo slovenské hospodárstvo je otvorené hospodárstvo. Viac ako 80 % slovenského HDP tvorí export. Výkonnosť slovenskej ekonomiky teda v značnej miere stojí a padá na situácii na zahraničných trhoch. Panika, nedôvera spotrebiteľov, drastické zníženie dopytu po tovaroch a službách v zahraničí, ale aj na Slovensku spôsobuje radikálne zníženie objednávok smerujúcich do fabrík na Slovensku. Príčiny hospodárskej krízy sú teda zväčša objektívne. Krízu nespôsobila nezdravá štruktúra alebo nízka konkurencieschopnosť slovenskej ekonomiky, alebo zastarané výrobné programy. Za normálnych okolností sú produkty fabrík na Slovensku konkurencieschopné. Ocitli sme sa ale v prechodnom období hlbokej hospodárskej krízy. Ide o to, ako dlho bude trvať, kedy dosiahneme  dno výkonnosti hospodárstva, kedy bude situácia najhoršia, kedy sa zastaví pokles zamestnanosti, teda nárast nezamestnanosti, kedy pocítime náznaky ozdravenia ekonomiky. Či to bude v lete tohto roku, na jeseň, alebo až v budúcom roku, nedajbože ešte neskôr. A čo potom? Bude schopný výrobný sektor plynulo nabiehať, manažéri fabrík sa pripravia aj na nábeh výroby, keď sa situácia na zahraničných trhoch zlepší, vymania sa štáty západnej Európy, teda naši odberatelia z recesie a objem objednávok sa zvýši. Musím skonštatovať, že návrhy vlády, ktoré predložila do Národnej rady na schválenie, sú prvými efektívnymi skutočnými riešeniami dôsledkov hospodárskej krízy. Návrhy, ktoré pomôžu podnikateľom, zamestnávateľom na oživenie hospodárskej krízy v prvom slede a budú potrebné asi ďalšie balíčky opatrení. Tieto návrhy sa môžu označiť za tisíc drobných vecí, ktoré v tomto kritickom období uľahčia dýchanie podnikateľom, zamestnávateľom, čiastočne utlmia hroziaci nárast nezamestnanosti, najmä návrh zákona o dani z príjmov utlmí hroziaci pokles vnútornej spotreby, hroziaci pokles dopytu. Mne len chýba z tohto balíka otvorenie Zákonníka práce, v novele ktorého by sme našli návrhy vlády na sflexibilnenie pracovného trhu. Tieto návrhy vlády sa čiastočne  prekrývajú s návrhmi opozície, ktoré boli odprezentované v novembri a v decembri vlaňajšieho roka. Na druhej strane kritik môže povedať, že nedeje sa nič svetoborného, veď vláda robí tie isté kroky, ktoré urobili v posledných mesiacoch vlády členských štátov Európskej únie zasiahnutých hospodárskou krízou. Iný kritik tvrdí, že stimulácie, dotácie a nalievanie zdrojov do systému je nežiaduce, lebo krízu treba pretrpieť, so zaťatými zubami treba preležať a treba sa pripraviť na ďalšiu fázu konjunktúry. Že všetky vynaložené miliardy sú zbytočné, neriešia vzniknutú situáciu. Myslím si, že toto nie je celkom korektné. Pamätáte sa ešte, keď premiér a niektorí ministri vlády Slovenskej republiky, reagujúc na vývoj hospodárstva v iných krajinách, vyhlásili, že hospodárska kríza sa nedotkne Slovenska? Týmto argumentovali, keď koncom novembra vláda znížila odhad hospodárskeho rastu v roku 2009 zo 6,5 % rastu HDP na 4,6 % a korigovali tým deficit štátneho rozpočtu schváleného vo vláde a žiadali poslancov Národnej rady, aby hlasovali o korigovanom odhade hospodárskeho rastu a korigovanom deficite štátneho rozpočtu. Takto argumentovali, keď som navrhol dva týždne pred začatím rokovaní o návrhu štátneho rozpočtu v Národnej rade, aby vláda stiahla návrh rozpočtu a zreálnila východiskové čísla, hospodársky rast, mieru nezamestnanosti a odhad miery inflácie, aby tým zreálnila štátny rozpočet. Tvrdili, že nie je to potrebné, veď hospodárska kríza sa nedotkne Slovenska. Dôkazom toho bol prvý balíček opatrení, ktorý sa zrodil v novembri vlaňajšieho roka. Bol vágny, prázdny, nekonkrétny, boli tam politické vyhlásenia typu treba zlepšiť podnikateľské prostredie. A keď sme sa pýtali ako, nedostali sme konkrétnu odpoveď. No proste vláda podcenila situáciu, podcenila hroziaci vývoj hospodárstva ešte koncom vlaňajšieho roka. Bolo žiaduce, prepotrebné, aby vláda predložila konkrétne opatrenia na riešenie dopadov hospodárskej krízy a aj keď s oneskorením, ale predsa máme na stole konkrétne návrhy. Keď už lídri koalície nechceli komunikovať s opozičnými stranami o hospodárskej kríze a riešení dopadov či už na pôde parlamentu, alebo na politických a odborných rokovaniach za okrúhlym stolom, medzi parlamentnými stranami, mimochodom, susedné krajiny a krajiny s hlbšou históriou demokracie tento inštitút alebo túto formu komunikácie poznajú a využívajú ju v kritických situáciách. Tak som rád, že máme konkrétny balík konkrétnych opatrení na stole a môžeme tak diskutovať s členmi vlády o tom, či tieto navrhnuté riešenia budú efektívne, či budú postačujúce do budúcnosti. K návrhu zákona o investičnej pomoci musím povedať, že to môže byť prvým nástrojom k tomu, aby sa Slovensko na poli potenciálnych investícií úspešne pobilo s okolitými krajinami o potenciálnych investorov. Lebo čuduj sa svete, aj počas hospodárskej krízy sú takí, ktorí by radi zainvestovali voľné zdroje, alebo ináč povedané, sú takí, ktorí najmä za takýchto podmienok sú ochotní zainvestovať. Minister hospodárstva, ale aj riaditeľ agentúry SARIO sa prednedávnom vyjadrili, že majú dostatok potenciálnych záujemcov, len ich treba presvedčiť. Nebolo by potrebné presvedčiť  aj tých, ktorí tu pôsobia. Presvedčiť ich o tom, aby tu zostali? Aby nepresunuli výrobu do Rumunska, na Ukrajinu, do Číny alebo do inej krajiny Ázie? Napríklad daňovými prázdninami. Predsa len je pre krajinu v momentálnej situácii v období zúriacej hospodárskej krízy žiaduce, aby zachovali výrobný program, aby zachovali pracovné miesta aj za cenu prechodného obdobia, keď nebudú platiť daň z príjmov. Veď nie všetky fabriky sú rovnako zasiahnuté dôsledkami hospodárskej krízy. Nie všetky fabriky pociťujú pokles zákaziek, a tým sú nútení redukovať výrobu. Treba ich presvedčiť, lebo Slovensko sa stáva drahou krajinou z pohľadu ceny práce, z pohľadu mzdových nákladov, najmä po zavedení eura. Treba vítať takúto iniciatívu vlády zakotvenú do tohto návrhu zákona. Treba vítať návrhy na zjemnenie podmienok investičnej stimulácie. Nevnímam v tomto návrhu  zákona zmenu v teritoriálnych podmienkach. Z toho vyplýva, že naďalej budú preferované zaostalé, hospodársky menej výkonné regióny ako východné Slovensko, južná časť stredného Slovenska a Poiplie. Žiaľ, medzi ohrozené regióny sa dostáva dolné Pohronie, Podunajsko najmä vďaka tej skutočnosti, že sa do týchto regiónoch vo veľkom počte vracajú bývalí pracovníci nových fabrík v severnom Maďarsku, ktorí dostali výpoveď, nakoľko aj tam zúri hospodárska kríza a dopady krízy sú oveľa horšie ako na Slovensku a tiež zato, že v pracovných pozíciách sú prednostne domáci pracujúci. Donedávna pracovalo v týchto fabrikách na severe Maďarska viac ako 30-tisíc spoluobčanov, z ktorých veľká časť, žiaľ, sa vráti domov a väčšina z nich bude nezamestnaná. Ako výkričník na nás zapôsobila správa z Okresného úradu práce a sociálnych vecí v Nových Zámkoch, podľa ktorej len za posledné dva týždne v januári sa zvýšil počet nezamestnaných v okrese o 1 300. A do tohto počtu ešte neboli zarátaní prepustení z automobilky v Ostrihome. Neviem, či vláda má nástroj na riešenie tejto situácie, veď donedávna viac ako 200-tisíc spoluobčanov si našlo prácu len v štyroch krajinách Európskej únie, a to vo Veľkej Británii, v Írsku, Českej republike a v Maďarsku. Čo sa týka tohto návrhu zákona, vítame, tento návrh skutočne istým spôsobom zlepší podnikateľské prostredie, istým spôsobom dáva Slovensko ako vzor, že môže ponúknuť čosi navyše, čo doteraz platilo na Slovensku pre potenciálnych investorov, a to aj domácich alebo zahraničných. Na druhej strane sa pýtame, že aj v čase konjunktúry, keď hospodárstvo prekvitalo, keď hospodársky rast bol zjavný, bol jeden z najvyšších v Európskej únii, či vtedy bolo rozumné dotovať cez investičné stimuly, cez stimuly, ktoré boli zakotvené v návrhu rozpočtu za rok 2009 z osem investičných stimulov sedem na západnom Slovensku a len jeden jediný v Košiciach. Či bolo rozumné aj v tom období nedodržať celkom korektne zásady a program zakotvený v programovom vyhlásení vlády, že jeden z najväčších problémov Slovenska sú regionálne disparity, sú rozdiely v hospodárskej sile jednotlivých regiónov, a tým pádom toto bol dôkaz, že nie celkom korektne vláda splnila toto kritérium zakotvené do programového vyhlásenia vlády. Tu sa otvára možnosť a myslím, že aj za kritickej situácie, za situácie hospodárskej krízy je možnosť istým spôsobom dať pomocnú ruku zaostalým regiónom, regiónom, kde nezamestnanosť je vysoká a ďalej narastá vplyvom hospodárskej krízy, a týmto pádom sa otvára možnosť aj cez tieto investičné stimuly, aby vláda nasmerovala potenciálnych investorov, nových investorov do tých zaostalých regiónov. Ďakujem pekne.