Ľ. Vážny, poslanec: (2004-09-08):
Základné problémy vzniku novej diaľničnej spoločnosti sú a veľmi stručne ich teraz prednesiem. Nie sú jasné práva a povinnosti, zodpovednosť novej diaľničnej spoločnosti, spôsob delimitácie a vzájomné vzťahy, budúce vzájomné vzťahy so Slovenskou správou ciest, samozrejme, k tej novej diaľničnej spoločnosti. Podľa môjho názoru je nevhodné, ba až protiústavné deliť nevysporiadaný majetok a súčasná Slovenská správa ciest ho má neúrekom, veď cirka 40 percent diaľnic nemá list vlastníctva, cirka 30 percent pozemkov pod diaľnicami je nevysporiadaných. Slovenská správa ciest má nezaradený majetok, ktorý sa potuluje medzi rozostavanými stavbami, dokončenými investíciami a základnými prostriedkami v hodnote takmer 58 miliárd. To slovo ešte raz zopakujem, 58 miliárd. Týchto 58 miliárd predstavuje asi 85  percent majetku, ktorý má prejsť do novej diaľničnej spoločnosti, jednoducho je to absolútna väčšina majetku, čo je podľa mňa nevhodné a toto zrejme nemá obdobu v žiadnej štátnej organizácii na Slovensku a svedčí to o nedostatočnej kontrole z úrovne vlády a o dlhodobom neplnení si základných investorských povinností Slovenskej správy ciest. Veď obyčajná investícia za 500-tisíc a milión korún sa dokončí, skolauduje, odúčtuje a odovzdá sa do užívania a tu máme nezaradených 58 miliárd Sk, to je nonsens, čo sa deje, a doposiaľ nie je za takýto stav vyvodená žiadna osobná zodpovednosť voči kompetentným v Slovenskej správe ciest, neviem či v súčasnej garnitúre, alebo v predchádzajúcej garnitúre, ale jednoducho takto to nemôže ísť ďalej. A ešte je tu jedna poznámka. Kto dá Slovenskej správe ciest, respektíve kto dá novej diaľničnej spoločnosti, odhadujem dve až tri miliardy Sk na vysporiadanie týchto starých restov, na vysporiadanie starých pozemkov a § 6 ods. 2 predkladaného zákona hovorí, že nová diaľničná spoločnosť je povinná vysporiadať tento majetok štátu, len kto jej dá peniaze, aby mohla vysporiadať a vyplatiť tie pozemky. Ďalší problém, čo vidím v tom zákone, je, že vstupom nových subjektov do novej spoločnosti štát stratí kontrolu nad spoplatňovaním diaľnic a rýchlostných ciest, čo je teda diskutabilné, ale, samozrejme, vstupom nového súkromného investora, ktorého má ambíciu táto novela zákona získať, si myslím, že tento problém tu nastane. Základná idea návrhu zákona, že bez štátnych záruk prídu na slovenské diaľnice podnikať zahraniční investori, ktorí budú prevádzkovať diaľničné úseky spolu s novou spoločnosťou diaľničnou alebo samých, je podľa mňa scestné, lebo ekonomicky to jednoducho nemôže vyjsť. Ďalšie. Nie je odstránený konflikt záujmov z pohľadu zriaďovateľskej funkcie ministerstva dopravy, pôšt a telekomunikácií pre novú diaľničnú spoločnosť, čo nám vytýkali aj z úrovne Európskej únie aj v iných súvisiacich zákonoch. Ďalší problém. Nie je dostatočne zadefinovaný prínos z rozdelenia pre štát, pre občana, naopak, vhodnejšie sa javí udržať a ozdraviť súčasný stav a potom zvážiť, čo vlastne ďalej robiť a ako budeme pokračovať vo výstavbe diaľnic, lebo takýto stav sa mi zdá, že teda zoberiem niečo, pokúsim sa to ozdraviť alebo na zelenej lúke začnem podnikať a to staré nechám za sebou, nech sa to potopí, myslím súčasná Slovenská správa ciest so svojimi problémami, so svojimi nevysporiadanými záväzkami, pohľadávkami, nevysporiadaným majetkom, že mi to pripomína, vidím tu paralelu medzi tým, čo sa dialo pred piatimi rokmi, založil som eseročku, vytvoril som ju tak, že som ju zaťažil rôznymi záväzkami, keď už bola úplne chorá, tak som ju nechal, tak rýchlo som založil druhú a takýto postup, myslím si, že vláda by nemala aplikovať pri vytváraní novej diaľničnej spoločnosti, lebo opakujem, z jedného chorého celku nemôžeme vytvoriť teraz dva zdravé celky. Ešte je tu ďalšia otázka, ktorú tento zákon vôbec nerieši, a to, či prejde na novú diaľničnú spoločnosť aj dlhová služba, ktorá v súvislosti z doteraz postavenými diaľnicami, ktorá predstavuje niekoľko miliárd korún. V súčasnosti túto dlhovú službu rieši ministerstvo financií. Ako? Pôjde to do vienka novej  diaľničnej spoločnosti alebo ostane to na bedrách štátu? Samozrejme v § 10 predkladaného návrhu zákona je jednoznačne zadefinovaný do budúcnosti prevod majetku na majetkové účasti štátu podľa zákona o privatizácii, zákon č. 92/1991 Zb.,  a myslím si, že zahatáme tým možnosť čerpania štrukturálnych fondov, lebo štrukturálne fondy do privátnej firmy nebudú dávať prostriedky a neviem, ako je uvažované v tejto oblasti s tým, ale návrh zákona počíta s tým, že jedným zo zdrojov pre novú diaľničnú spoločnosť sú aj štrukturálne fondy, ktoré nebudú môcť byť poskytované  pre privátnu firmu, ktorou chce tá diaľničná spoločnosť v budúcnosti byť. Môj názor je ten, že najprv by sme mali ozdraviť súčasnú Slovenskú správu ciest, vysporiadať všetky staré hriechy, ktoré som spomenul, či už tých 58 miliárd nezaradeného majetku, vysporiadať aj problémy s pozemkami a stanoviť si koncepciu ako vlastne ďalej vo výstavbe diaľnic a rýchlostných ciest, naznačiť si model financovania, presvedčiť sami seba, že takýmto vznikom diaľničnej spoločnosti získame veľa. Takýmto vznikom diaľničnej spoločnosti získame aj to, že postup výstavby diaľnic a rýchlostných ciest pôjde úplne inak ako doteraz, a ak sa o tomto všetci presvedčíme, ak zistíme, že je tu nejaká pridaná hodnota, vtedy môžeme vytvoriť takýto model, takúto novú spoločnosť. Preto si myslím a na záver konštatujem to, že štát vytvorením novej diaľničnej spoločnosti nič nezíska okrem pôrodných bolestí pri delimitácii, pri investorských funkciách, pri zabezpečovaní správy a údržby, ibaže by tí spomínaní, ktorých som spomenul, teda novodobí lekári videli až za roh a vedeli, že vytvorením novej diaľničnej spoločnosti vznikne aj nová skupina ľudí, ktorí budú spravovať tú diaľničnú spoločnosť a ktorým prejde cez ruky možno 15, možno 20 miliárd korún ročne a, samozrejme, s tým súvisiace „výhody“ alebo profit. Preto si myslím a dávam takýto aj procedurálny návrh v zmysle zákona o rokovacom poriadku § 73 ods. 3 písm. a), aby sa Národná rada uzniesla na tom, že vráti návrh zákona navrhovateľovi na dopracovanie a navrhovateľ aby dopracoval, aby stanovil koncepciu, ako vlastne v tej diaľničnej spoločnosti chce pokračovať, naznačil model financovania, naznačil pridanú hodnotu a naznačil časový harmonogram, a keď nás v tomto duchu presvedčí, že je opodstatnená takáto diaľničná spoločnosť, tak vtedy by sme sa mohli k tomu za určité časové obdobie vrátiť. Čiže ešte raz na záver predkladám procedurálny návrh v zmysle § 73 ods. 3 písm. a), aby sme vrátili tento návrh navrhovateľovi na dopracovanie v tých bodoch, ktoré som tu predniesol. Ďakujem za pozornosť.