D. Lipšic, poslanec: (2007-03-22):
Ja som mal ten názor, že justičné skúšky posudzujú orgány na to príslušné – súdna rada, advokátska komora, notárska komora a vždy ich posúdili ako zákonné. Ako je to možné? Takže nabudúce si treba preštudovať rozhodnutia orgánov na to príslušných, čo nie je ústavnoprávny výbor, čo je súdna rada, advokátska komora, notárska komora a potom treba diskutovať, ale vecne, nie hlúposti. Po ďalšie spovedník. Spovedník je v pozícii klienta, kňaza. Preto aj tento návrh novely nijako neumožňuje advokátovi pôsobiť ako agent pri odhaľovaní korupcie svojho klienta. Je to veľmi jasné. Takže, nedá sa porovnávať neporovnateľné a treba dobre čítať návrh novely. Pán minister nám povedal, že nás to vracia do obdobia policajného štátu. My sme dokedy mali policajný štát na Slovensku? Do roku 1989? A kto bol sudcom v policajnom štáte? Nie náhodou pán minister Harabin? Tak asi dobre vie, aký bol policajný štát, keď nás poučuje, čo bolo a čo nebolo v súlade s policajným štátom. Nabudúce by som ho varoval, aby trošku premýšľal predtým, ako niečo povie snemovni. Ale, samozrejme, že veľmi rád mu poskytnem konkrétne kauzy v demokratických štátoch, kde agent bol advokát v inej veci ako vo veci vlastného klienta, a kde vďaka spolupráci tohto agenta prišlo k odhaleniu pomerne veľkej korupčnej siete v justícii. Teraz by som sa vyjadril k pani spravodajkyni, čiže, už sa môže pán minister vrátiť. (Hlas z pléna.) Pani spravodajkyňa prečítala stanovisko advokátskej komory, dokonca ešte aj so zlou citáciou Trestného poriadku. Agenta u nás už upravuje nie § 88 d, ale § 117 Trestného poriadku aj s tým, čo už trošku korigovala pani kolegyňa Tóthová, rozhodnutie Najvyššieho súdu, a pani kolegyňa Tóthová ho nazvala podobne ako ja, šalamúnske – my sa čoraz viac a viac v mnohých veciach zhodneme, pani kolegyňa –, lebo šalamúnske bolo v tom, že ani jedna strana nebola veľmi úspešná, ani neúspešná, pretože na jednej strane bolo potvrdené rozhodnutie o vine, ale ten drakonický rozsudok nebol znížený, bol proste úplne zrušený na nulu. Ale aký je vlastne teraz právny stav? Môže každý, za kým príde advokát s úplatkom, vedieť, že je v suchu? Že advokát nemôže byť agent, preto nie je problém? Asi to tak je. Pán kolega Jánoš povedal, že, a teraz ho budem citovať a opravte ma, ak zle: „Advokát nemôže byť agentom za žiadnych okolností.“ Čiže príde na katastrálny úrad advokát zapísať si niečo do listu vlastníctva, bude konfrontovaný s korupciou a nemôže spolupracovať pri odhalení, pretože je advokát. Ale to je nezmysel. Kto porušil nezávislosť advokácie v konkrétnom prípade, ktorý bol medializovaný? Advokát, ktorý chcel korumpovať svoju kolegyňu, aby jej klient zmenil výpoveď? Ten neporušil nezávislosť advokácie? Ten neporušil dôveryhodnosť celého fungovania justície, keď za úplatok chcel docieliť krivú výpoveď klienta svojej kolegyne? Kto porušil nezávislosť advokácie? Alebo advokátka, ktorá mala odvahu a pôsobila v pozícii agenta? Komora hovorí a hovorili ste to aj vy, pán kolega, že veď mohol byť ako svedok. A ako by to dopadlo? Dopadlo by to možno trestným stíhaním tejto advokátky pre krivú výpoveď alebo krivé obvinenie. Prečo? No práve preto, keďže nemáme žiadnych iných svedkov, tak potom je to tvrdenie proti tvrdeniu. To znamená, advokátka by povedala, že sa ju snažil korumpovať, advokát by to poprel a vec by bola vybavená. A ešte by mohol tento advokát dať trestné oznámenie pre krivú výpoveď alebo krivé obvinenie. No, tak to proste je. Preto nie je možné bez využitia osobitných inštitútov odhaľovať korupciu. Proste nie je to možné a toho sme boli svedkami aj v minulosti, keď sa dali prípady korupcie spočítať na prstoch jednej ruky, ktoré boli odhalené. Práve preto, že sme nemali osobitné prostriedky na jej odhaľovanie. Spomínali ste, že aj odpočúvanie je problém, ktorý môže porušiť nezávislosť advokácie. Ale veď odpočúvanie nie je závislé na súhlase odpočúvanej osoby, advokát môže byť odpočúvaný, ak sú splnené podmienky Trestného poriadku aj bez svojho súhlasu. Aj niekedy dokonca si to bude situácia vyžadovať, aby to bolo dokonca na jeho žiadosť, ak bude on potenciálnou obeťou trestného činu. Takže to neobstojí. Ja by som vás, vy ste citovali stanovisko ministerstva, to je, samozrejme, vždy strašne inšpirujúce, ale ja vám odcitujem, čo hovorí JUDr. Kováčik, špeciálny prokurátor, už som citoval jeho výrok ohľadne kľúčového faktoru, ktorým je agent pri odhaľovaní korupcie, označuje výsledky jeho použitia za veľmi dobré: „Ak mám reagovať na posledný prípad na rozhodnutie Najvyššieho súdu, ak je agent označovaný za policajného špicľa a iné prívlastky, čo bol názor predsedu advokátskej komory, nie je to veľmi dobré. Nie je to dobré z toho pohľadu, že ťažko my potom presviedčame občanov, aby spolupracovali, aby boli nápomocní pri odhaľovaní takej závažnej trestnej činnosti, ako je samotná korupcia.“ Milé kolegyne, vážení kolegovia, ako som povedal v úvode, vzťah advokát – klient musí byť absolútne chránený. Je to dôverný vzťah. Ale niet legitímneho dôvodu rozširovať túto akúsi advokátsku imunitu na prípady nesúvisiace s dôverným vzťahom advokát – klient. Uzavriem tým, čo som povedal v úvodnom slove. Ja som presvedčený, že v konkrétnom prípade, o ktorom všetci vieme a o ktorom rozhodoval Najvyšší súd a na ktorého je tento návrh novely reakciou, veľmi dobre vieme, kto konal čestne a kto konal nemorálne. Podľa mňa to všetci veľmi dobre v tejto snemovni, pevne verím, veľmi dobre vieme. Podľa mojej mienky by zákon mal chrániť tých, ktorí konajú čestne, ktorí konajú slušne, ktorí neohrozujú svojím konaním oprávnené záujmy svojho klienta a práve naopak, sankcionovať tých, ktorí zákony porušujú a ktorí ohrozujú integritu celého justičného systému. Preto si vás dovolím ešte raz požiadať o podporu návrhu zákona do druhého čítania. Ďakujem, pán predseda. (Potlesk.)