Susko, Boris, minister spravodlivosti SR (2024-02-07):
Ďakujem pekne za slovo. Vážené kolegyne, kolegovia, vážený pán predsedajúci, dovoľte mi, aby som zareagoval na niektoré veci, ktoré odzneli, alebo argumenty, ktoré odzneli v rozprave v ostatné dni. Tie teda ktoré odzneli najmä, najmä viackrát alebo častokrát, a rád by som teda na ne zareagoval. Častokrát sa pýtate, respektíve konštatujete, že koho táto novela chce chrániť, či páchateľov trestných činov alebo, a prečo nie poškodených. Čo vy hovoríte, že táto novela chráni páchateľov trestných činov a nie poškodených, je absolútna demagógia a zavádzanie a je to presne práve naopak. Novela Trestného zákona a Trestného poriadku, ako aj novela zákona o prokuratúre má najmä chrániť ústavné práva a práva priznané Európskym dohovorom o ľudských právach a slobodách a tiež Charty OSN o základných právach a slobodách, a to najmä ochranu osobnej slobody, ochranu rodinného a súkromného života, právo na spravodlivý súdny proces, právo byť stíhaný len zo zákonných dôvodov a zákonným spôsobom a tak ďalej. Dôvody, ktoré nás viedli k záveru, že tieto práva boli za ostatné roky masívne porušované, sme vám zosumarizovali v publikácii Únos spravodlivosti, po ktorom ste od začiatku prerokovávania tohto bodu programu, o ktorý ste žiadali a ktorý ste nás niekoľkokrát vyzývali, aby sme vám predložili, kedy, akým spôsobom boli porušované základné ľudské práva v trestných konaniach, o ktoré sme sa my opierali pri odôvodňovaní tohto návrhu zákona. Takže sme vám to predložili a myslím si, že to jasne z neho vyplýva. Za ostatné obdobie sa tu viedli v zásade politické procesy. Zneužívalo sa trestné právo najmä voči politikom, ale nielen voči politikom, ale aj voči iným osobám, napríklad obhajcom. Dobre viete, že bol nezákonne vo väzbe viac ako jeden a pol roka advokát Ribár a ďalšie, ďalšie osoby. Ostatné obdobie boli tieto, toto zneužívanie proti politikom a takýmto osobám. Zajtra to môže byť voči podnikateľom medzi sebou, pozajtra medzi susedmi medzi sebou. Myslím si, že to nikto z nás nechce, aby k takémuto ohrozovaniu práv prostredníctvom trestného práva mohlo vôbec dochádzať. Či vy to chcete? Ja si myslím, že to nechcete a nechceme to ani my a nechte to nikto, a preto je potrebné upraviť práve jednotlivé predpisy trestného práva tak, aby sme eliminovali všetky možnosti aby k takémuto zneužívaniu mohlo dochádzať. Hovoríte o tom, že táto novela ide proti právam poškodených. Opäť sa domnievam, že je to nepochopenie, ak teda si nemyslím, že je to úplne zavádzanie a účelové klamanie, ale nepochopenie celého tohto princípu. Pretože je to práve naopak, keď doposiaľ páchatelia trestných činov, ktorým hrozia vysoké tresty, nemajú žiadnu motiváciu nahradiť škodu, okrem toho ak sú odsedení na vysoké, drakonické tresty nepodmienečného výkonu odňatia slobody, tak ako ich máme nastavené od roku 2005, ktoré zaviedol Daniel Lipšic len preto, aby spolu so zavedením možnosti dohôd o vine a treste mohol prinútiť páchateľov bez dokazovania sa priznať, tak po uplynutí takýchto trestov vychádzajú na slobodu odsúdení bez akýchkoľvek finančných prostriedkov, väzieb na pracovné prostredie a poškodený sa k náhrade škody v zásade nikdy nedostane a ešte aj počas doby výkonu trestu sa bude spolupodieľať na nákladoch na takéhoto odsúdeného, ktoré sú ročne okolo 21-tisíc. Čiže ak bude niekto odsúdený na 10 rokov, to znamená 210-tisíc každý, každý väzeň. Čiže je to podľa môjho názoru, podľa môjho názoru práve naopak. No a teraz niektoré ďalšie veci, ktoré tu odzneli či už od pani poslankyne Kolíkovej alebo niektorých ďalších. Prerušenie premlčacej lehoty. Pani poslankyňa hovorí, že premlčí sa premlčacia lehota až odsúdením. Ale to veď predsa vôbec nie je pravda. Návrh zákona vrátane pozmeňovacieho návrhu z výboru hovorí o tom stále, tak ako je to aj dodnes, že premlčanie sa prerušuje znesením obvinenia. Poškodený po premlčaní si nebude môcť uplatniť škodu. Ale veď to tak isto nie je pravda. Poškodený si môžu uplatňovať škodu aj v civilnom konaní, častokrát aj v trestnom konaní je odkazovaný na civilné konanie vo veci náhrady škody. Ďalšia výtka bola k právnej úprave trestu prepadnutia majetku, či to znamená len, že vráti, čo ukradol. Ale veď to takisto nie je pravda, veď trest prepadnutia majetku ako taký môže byť ukladaný popri inom treste, to je jedna vec. A druhá vec, pokiaľ by sme neupravili trest prepadnutia majetku v tomto návrhu novely, tak po rozhodnutí Ústavného súdu by tento trest ako taký, celé toto ustanovenie zo zákona vypadlo úplne, čiže nebolo by ho možné uložiť vôbec. Čiže z tohto pohľadu si myslím, že je takisto takéto tvrdenie zavádzajúce. Ďalšie výtky, ktoré boli, boli v súlade alebo v súvislosti s dovolaním, kde tu bolo konštatované, že ide o rozpor s právnym štátom, trojročná lehota na preskúmavanie dohôd o vine a treste. Kolegovia, ja tu naozaj nevidím žiaden rozpor s právnym štátom a nechápem, čoho sa tak strašne bojíte. Chápem, že sa toho bojí strana OĽANO, čiastočne strana SaS, ale strana Progresívne Slovensko už vôbec nerozumiem, čoho sa bojí pri zavedení možnosti ministra spravodlivosti podať dovolanie voči uzatvoreným dohodám o vine a treste, kde tieto boli účelovo nadkvalifikované, aby sa niekto, aby niekto uzavrel dohodu o vine a treste, potom boli prekvalifikované naspäť zo zločinov na prečiny na to, aby im mohli byť udelené podmienky. Čiže z hroziacich 15 až 20 ročných trestov pri uzatvorení dohody o vine a treste títo páchatelia vyviazli s podmienkami a smiešnymi finančnými trestami už dnes za dnešnej právnej úpravy. Toto je podľa vás v poriadku? A toto podľa vás nie je dôvod na to, aby, ak takého niečo sa dialo a bude to preukázané jednotlivými dôkazmi, aby to nebol dôvod na to, aby súd preskúmal, nie minister spravodlivosti, minister spravodlivosti nemôže preskúmavať, ani nebudem môcť po novom preskúmavať. Bude mať len návrhovú právomoc na to, aby to preskúmal súd, ak takého pochybnosti pri uzatvorených dohodách o vine a treste sú. A toto je podľa vás nejaký neštandardný alebo, alebo nejaký princíp, ktorý je v rozpore s právnym štátom? Veď čoho sa bojíte? Veď keď boli tie dohody o vine a treste uzatvárané v poriadku, v súlade so zákonom, tak aj súd po preskúmaní konštatuje, že boli uzatvorené v súlade. No ale zjavne je tu, je tu panika a obrovský strach z toho, že by znova súd, respektíve že by súd, pretože predtým to dohadoval prokurátor, ale že by teda súd ako nezávislá inštitúcia mal preskúmať tieto dohody o vine a treste. Čo teda absolútne, absolútne tomu nerozumiem. Ďalej sa hovorí, že nie je záujem o vyšetrovanie, lebo sa presunú spisy. Ale veď presunú sa spisy medzi, medzi prokurátormi v rámci zrušenia Úradu špeciálnej prokuratúry ako súčasti Generálnej prokuratúry, už to opakujem ikskrát, že to nie je samostatná inštitúcia, ale nepresunú sa spisy na súdoch. Veď pôsobnosť Špecializovaného trestného súdu zostane vo všetkých prípadoch, v ktorých boli podané obžaloby na súd, a tie, ktoré majú byť tesne pred podaním, takisto zostanú ešte aj v dozoro... v dozore úradu špe... alebo prokurátorov Úradu špeciálnej prokuratúry. Čiže aké, akým presunom spisov nie je záujem o vyšetrovanie? Veď tie spisy zostanú tam, kde sú, tie, ktoré už to podané obžaloby, a tie, ktoré sú niekde na začiatku prípravného konania, tak sa presunujú na krajské prokuratúry a bude o nich konať príslušný súd. A na krajských prokuratúrach už aj dnes je zabezpečená špecializácia tak na ekonomické, majetkové trestné činy, násilnú trestnú činnosť, organizované, organizovanú trestnú činnosť, takže tam nedôjde k žiadnemu zdržaniu alebo, alebo tomu, že by už neboli príslušní špecialisti na to, ktorí by stíhali takúto trestnú činnosť. Čo je takisto absolútne zavádzajúce. Keď pani poslankyňa Kolíková hovorila, že im vyčíta, že jej vyčítame, že takisto schvaľovali v skrátenom legislatívnom konaní dokonca zmenu ústavy, ale že to bola len drobná zmena z hľadiska Súdnej rady. No drobná zmena, ktorá znamenala hneď okamžitú reakciu Európskej komisie, dokonca táto výhrada je v správe o právnom štáte Európskej komisie. Dodnes bola, mala pani ministerka Kolíková na to tri roky, aby odstránila tento rozpor, ktorý zaviedla v skrátenom legislatívnom konaní v ústave, a za celý, za celé volebné obdobie sa k tomu nedostali. Takže hovoriť o tom, že kto, čo, aká malá alebo veľká zmena, no túto zmenu nám vyčíta Európska komisia v, v správe o právnom štáte dodnes. Ďalej hovorí o tom, že, že robíme z opozície atrapu. No ja neviem, akým spôsobom, ako toto mám interpretovať, pretože tá diskusia alebo rozprava v parlamente tu prebieha už tretí mesiac. A chcem sa spýtať, koľko pozmeňujúcich návrhov opozícii bolo schválených v minulom volebnom období za celé volebné obdobie. Dalo by sa to spočítať možno na prstoch dvoch rúk. Takže tak nás počúvali tí, ktorí dnes kritizujú, že ako prebieha rozprava, že či sa koalícia zapája, alebo nezapája do rozpravy. Prečo nikto nič nehovoril z vás, čo teraz kritizujete, keď sa tu obmedzovali práva občanov v súvislosti s covidom? Zásadne sa porušovala ústava, dokonca bývalý ústavný sudca, terajší predseda Súdnej rady konštatoval v jednom, v jednom článku, že v prípade ak je ohrozenie zdravý, ohrozené zdravie, tak ani ústava sa nemusí dodržiavať, že to je odôvodnené. No tak to snáď nemyslíme, nemyslíme vážne. Kde ste boli, keď sa obmedzovala sloboda slova, keď sa tu vypínali akože konšpiračné médiá, ktoré si politici povedali, že tieto médiá sú konšpiračné. Takisto z vás nikto vtedy nekričal, že sa tu obmedzuje, obmedzujú ľudské práva. Podobne s hoaxami. Niekto si vytvoril nejakú stránku a cenzúru s hoaxami a zase politici povedali, čo je hoax a čo nie je hoax a to sa, k tomu sa zabraňoval prístup. Pokiaľ ide o samotné protesty v uliciach, že my sme za to zodpovední. Ďalšia výtka, ktorá tu zaznievala, zaznievala v rozprave. Viete, vy ste, zvolávate ľudí na protesty s nejakými letákmi, v ktorých definujete nejaké príklady. Z tých príkladov 80 % nie je pravda. Len v dvoch prípadoch je to pravda a treťom prípade, ktorý je pravda, tak by to bolo takisto, aj keby prešla novela pána ministra Karasa, pokiaľ ide o tie pneumatiky, pretože či je nastavená škoda na 500 alebo 700, ten dôsledok by bol taký istý. A všetky tie ostatné sú klamstvo. Nesedia tie príklady. Môžem potom individuálne, aby som vás nezdržiaval, tak individuálne vám môžem konkrétne zdôvodniť, v ktorom prípade to prečo nie je pravda. Ďalšie vystúpenie, ktoré tu mal, mal pán poslanec Spišiak z Progresívneho Slovenska, bývalý policajný prezident a poradca ministra vnútra, z ktorého možme jednoznačne vidieť, aké je mentálne nastavenie terajšej opozície. Mentálne nastavenie terajšej opozície je zneužívať trestné právo. Zneužívať inštitúty trestného práva tak, ako povedal pán poslanec Spišiak, ísť na hranu, tesne na hranu, ale nie je za hranu. Viete, v relácii povedal, že nebude možné mediálnej používať inštitúcií, inštitúty kajúcnikov preto, lebo nebude možné používať nezákonné benefity a nezákonné donútenia. A to je vaše mentálne nastavenie. Mentálne nastavenie je viesť trestné konania tak, že účel svätí prostriedky. Máme stanoveného páchateľa a akýmikoľvek prostriedkami, aj nezákonnými, sa potrebujeme dostať k tomu, aby tento páchateľ bol obžalovaný. A to je práve to choré, čo na tom je. A to je to, čo nás absolútne odôvodňuje urobiť a robiť tieto zmeny, ktoré robíme, lebo vy máte mentálne nastavenie porušovať zákon a trestné konanie a zneužívať inštitúty, napríklad inštitút kajúcnikov na to, aby ste na základe jednej výpovede bez ďalšieho dokazovania niekoho donútili buď podpísať dohodu o vine a treste, alebo sa priznať a odsúdiť. Pretože pokiaľ sa uzatvorí dohoda o vine a treste, tak sa ďalej nedokazuje. Ak niekoho nútite na základe toho, že mu hrozí 15-20 rokov, sa priznať na základe výpovede jedného kajúcnika bez ďalšieho dokazovania, pretože ak tú dohodu o vine a treste uzavrie a vyjde s podmienkou, tak ako sa to deje dnes, tak ďalej sa už nič nedokazuje. A samotné priznanie nemôže byť samotným len jediným dôkazom. To hovorí prax trestného, pardon, teória trestného práva. Ďalej napáda to pán poslanec Spišiak, že pri uzatváraní dohôd o vine a treste má byť súdna kontrola, súdne preskúmanie. Že to musí robiť sám prokurátor. No práve preto, aby sa to nezneužívalo, to musí robiť a kontrolovať súd. Aby sa tieto inštitúcie, tak ako sa zneužívali, aby sa ďalej nezneužívali. Takže tu je len vidieť a tu som chcel poukázať na to, aká je tá, aké je to mentálne nastavenie, že keď máme nejaký cieľ, tak akýmikoľvek prostriedkami, aj nezákonnými alebo na hrane zákona teda podľa jeho slov, je k tomu treba možné dospieť. Pani poslankyňa Kalmárová hovorila o tom, že, že ako sú nastavené sadzby za subvenčný podvod a dala tu nejaké, nejaké príkazy. V prvom rade treba povedať, že prečo sme znižovali trestné sadzby tak, ako sme ich znižovali. Znižovali sme ich preto, aby sme v prvom rade odlíšili spoločenskú nebezpečnosť trestných činov, pretože nemôže byť podľa nášho názoru rovnaká trestná sadzba za vraždu ako za majetkový trestný čin alebo hospodársky trestný čin, alebo aj korupciu. Ak máme trestný čin za vraždu 15 až 20 rokov, kde pri dohadovacom konaní môže dostať 10 rokov, tak nemôžme dávať, podľa nášho názoru nemôžu byť nastavené trestné sadzby za majetkovú ekonomickú trestnú činnosť väčšie ako za sadzbu trestný čin vraždy. A preto je to nastavenie do 10, do 10 rokov. A pokiaľ ide o samotný, to, čo spomínala pani poslankyňa Kalmárová, samotný trestný čin subvenčného podvodu, tie sadzby sú, pani poslankyňa, nastavené preto tak, pretože sme vyhovovali námietkam Európskej komisie, ktorá nás upozornila na to, že v prípade poškodzovania finančných záujmov Európskej únie, ktorá ide pokiaľ ide o eurofondy vždy v zásade ruka v ruke so subvenčným podvodom, na to, aby bola príslušná Európska prokuratúra trestné sadzby za poškodzovanie, poškodzovanie finančných záujmov Európskej únie musia byť vyššie ako trestné sadzby za subvenčný podvod. A preto sú tie trestné sadzby nastavené vo vzťahu k trestného činu poškodzovania finančných záverov Európskej únie nastavené vždy o pol roka menej. Aby bola vždy zachovaná príslušnosť z Európskej prokuratúry. Pokiaľ tu boli ďalšie výtky o tom, že sme, že sme odignorovali pripomienky Európskej komisie, to absolútne nie je pravda, všetky tie pripomienky Európskej komisie, ktoré boli relevantne odôvodnené príslušnými smernicami a nariadeniami Európskej únie, sme zapracovali a zohľadnili. Výtky typu, že ideme v rýchlom procese alebo že, že ideme rušiť Úrad špeciálnej prokuratúry, no Úrad špeciálnej prokuratúry a jeho zrušenie je v plnej kompetencii daného členského štátu a do toho Európska únia v zásade nemá a nemôže čo hovoriť, je to inštitút, ktorý je, nemá ústavný, alebo nie je založený na ústavnom princípe, ale zákonom a už z rozhodnutia Ústavného súdu vyplýva, že širšia miera regulatívnej voľnosti zákonodarcu pri, je pri tejto úprave postavenia činnosti organizácie prokuratúry, ako aj vymenúvania a odvolávania prokurátorov či pri úprave práva a povinnosti prokurátorov. Čiže je to čiste v kompetencii zákonodarcu a členského, členského štátu a tie dôvody pre zrušenie Úradu špeciálnej prokuratúry sme už argumentovali a opakovali mnohokrát, ale v zásade ich zopakujem. Je to to, že Úrad špeciálnej prokuratúry v prvom rade kontroluje v prípravnom konaní sám seba, čo je absolútne neprípustné v právnom poriadku Slovenskej republiky. Vždy ak nejaký orgán rozhoduje ako prvostupňový orgán, tak je nadriadený orgán alebo iný orgán, ktorý rozhoduje v druhom stupni. Tu si to rozhoduje samotná táto, tento úrad sám osebe. V rámci hierarchického usporiadania štruktúry Generálnej prokuratúry ako súčasť Generálnej prokuratúry Úrad špeciálnej prokuratúry má problém akceptovať a dodržiavať rozhodnutia generálneho prokurátora ako svojho nadriadeného. A argument o rýchlosti konania Úradu špeciálnej prokuratúry je špecializácia závažných korupčných prípadoch či väzobných trestných stíhaniach, o tom som už hovoril. Pri tom prechode sa nič dramatické neudeje a treba povedať, že prečo tak bojujú prokurátori Úradu špeciálnej prokuratúry o tom, aby zostalo zachované ich postavenie. Lebo nielen, oni nevyšetrujú len tie závažné korupčné trestné činy, oni vyšetruje aj trestné činy, kde prišlo k úplatku, konkrétny príklad, ktorý je zverejnený na internetovej stránke, kde prechádzal nejaký ukrajinský šofér a daroval fľašu nejakého alkoholu colníkovi, tak takýmito prípadmi sa tiež zaoberá Úrad špeciálnej prokuratúry ako jednotka, ktorá tu má riešiť najzávažnejšiu korupčnú trestnú činnosť za platových podmienok, ktoré násobne prevyšujú platobné platové podmienky všeobecných prokurátorov, krajských alebo okresných prokurátorov. A to je ten dôvod, prečo sa tak, sa tak bránia, aby to isté, čo robia teraz, mohli robiť z úrovne Generálnej prokuratúry alebo krajských alebo okresných prokuratúr. A pokiaľ ide o pána poslanca Hargaša, vo včerajšej rozprave porovnával index korupcie umiestnenia v nejakých rebríčkoch, ak si spomínam správne, kde sme, kde sme teda my umiestnení v nejakom rebríčku, ale ja sa ho chcem naspäť opýtať, že keď sme tak zle na tom rebríčku, že čo nám v tom pomohlo, že máme drakonické tresty od roku 2005. Ako sa znížila kriminalita korupcie od roku 2005 tým, že máme nastavené takto drakonicky vysoké trestné sadzby? Prečo v ostatných krajinách, keď zmenili tú filozofiu trestného práva na restoratívnu, to znamená na ukladanie alternatívnych trestov oproti trestnom odňatia slobody, prečo v tých ostatných krajinách sa znížila korupcia, a teda sa posunuli v tom rebríčku vyššie z hľadiska, z hľadiska indexu teda umiestnenia v rebríčkoch nejakého hodnotenia korupcie, a my napriek tomu, že od roku 2005 máme naj, druhé najvyššie trestné sadzby z celej Európskej únii, tak sme až na takom ďaleko mieste. Tak plnia tieto drakonické tresty, ktoré máme nastavené od roku 2005, ten účel, ktorý, ktorý hovoríte, že teda je boj proti korupcii, alebo ich neplnia? Alebo treba niečo zmeniť a nastaviť to tak, ako je to v okolitej modernej Európe, kde to funguje a kde to plní ten účel? Pokiaľ ide o ten, o ten konkrétny, konkrétny prípad, ktorý ste, ktorý ste spomínali z hľadiska napríklad premlčania, porovnávania premlčacích lehôt, no ja neviem, z čoho ste vychádzali pri porovnaní premlčacích lehôt, ale keď ja som si pozeral rakúsky trestný zákon § 57, tak tam sa hovorí jasne o premlčacích lehotách a tie sú veľmi podobné tým, ktoré máme my. Keď je to na doživotie, tak oni nepremlčujú, my máme 30 rokov, čo je v zásade, v zásade to isté. Pri, pri sadzbe od 10 do menej ako doživotie oni majú 20, my máme 15, dobre, tu sme išli nižšie. A pri všetkých ostatných, keď majú viac ako 5 do 10, majú 10 rokov, my máme 10 rokov. Keď majú viac ako 1 do 5 rokov, majú 5 rokov, my máme takisto 5 rokov. Do 3 máme 3, od 3 do 5 máme 5, to isté. Ak majú viac ako 6 mesiacov do 1 roka, majú 3 roky premlčaciu lehotu, ak majú od 6 mesiacov do, alebo peňažný trest, majú 1-ročnú premlčaciu premlčaciu lehotu, my máme 3-ročnú premlčaciu lehotu. Čiže ešte vyššie ako oni. A pokiaľ ide napríklad o trestný čin korupcie alebo prijímania úplatku, tak oni majú ten systém postavený úplne inak, čiže aj keď je spáchaný, spáchaná, alebo škoda, ktorá je, alebo prospech v rámci spáchania trestného činu nad 300-tisíc, to znamená môže to byť aj 10 mil., aj 20, aj 50 mil., tak majú sadzbu 1 až 15 rokov. To znamená, oni môžu uložiť aj podmienečný trest v takomto prípade. My sme síce hornú hranicu obmedzili na 10 rokov, ale spodná hranica je tam 5 rokov, čiže my ideme ďaleko, v užšom rozmedzí ten sudca mu musí uložiť v tomto prípade trest v tomto rozsahu a nemôže mu uložiť podmienečný trest, ako je to napríklad v Rakúsku. Čiže tieto porovnania, porovnania veľmi, veľmi nesedia. A pokiaľ ide o ten konkrétny prípad, ktorý ste spomínali, ja neviem, či vy máte prístup do spisu, ja ho nemám, ja ten prípad nepoznám dopodrobna, len z toho, čo boli medializované informácie, ale z toho, čo boli medializované informácie, tak mne vychádza, že ten prípad je premlčaný už aj dnes podľa súčasnej právnej úpravy. Ďakujem pekne.