K. Tóthová, poslankyňa: (2005-01-18):
Dovoľte, aby som sa ako právnik trošku zmienila o otázke kompetencie. Nie je tu pán minister Rusko, jednoznačne nesúhlasím s jeho výkladom, že všetko je v poriadku. Nič tu nie je v poriadku. Kompetencia je určená zákonom, kompetenciu určuje parlament. A členovia vlády si to nemôžu podávať ako fľašu mlieka alebo kus chleba. To nejde. Nemôže si jeden člen vlády povedať, že: „No tak sprav to ty.“ Môže požiadať o súčinnosť. Ale súčinnosť je niečo iné. Tam musí ten minister, v ktorého kompetencii to je, byť aktívny spolu s tým, ktorého o to požiada. A rozhodnutie musí byť robené v mene toho ministra, ktorý podľa zákona je kompetentný. A ten je aj za to zodpovedný. Preto som prekvapená, že takto sa vo vláde s kompetenciou postupuje. Žiaľ, nie je to prvý prípad. Na takýto postup som upozorňovala pri príprave tzv. zmeny miestnej štátnej správy, miestnych orgánov, decentralizácii, kde prv bolo prijaté uznesenie, aby ministerstvo do júna daného roku pripravilo materiál. A vo februári ešte pred daným problémom vláda to zmenila a celú kompetenciu dala nečlenovi vlády pánovi Nižňanskému. No takto sa s kompetenciou postupovať nedá. A potom dôjde k nejasnostiam, pnutiam a podobne. Osobne ak ten, kto nekoná, je nečinný, to je porušenie zákona. Ja osobne vidím tzv. presuny z pána ministra Ruska na Chmela ako presuny kompetencie  v rámci politického subjektu. A to nie je možné. Osobne som aj prekvapená, že pán minister kultúry aj do dnešnej diskusie, možno na záver tak urobí, ale neprináša aktivity, ktoré by niektoré otázky vyjasnili, poprípade  že by oponoval niektorým vyjadreniam pána ministra hospodárstva, ktoré popierajú úlohu jeho ministerstva, úlohu kultúry v našej spoločnosti. Rýchlosť riešenia je pre mňa nepochopiteľná. Pán minister Rusko povedal, že 15 rokov nik tento problém neriešil, takže bolo treba rýchlo konať. Nezdá sa mi, že je to tak. A možno aj keď je to tak, bolo treba konať inak, bolo treba konať v súlade s platnými predpismi, ktoré uvádzajú povinnosť výberového konania, ako aj ďalšie potrebné postupy. Ďalej, dovoľte, vážené dámy, vážení páni, aby som pár poznatkov uviedla k Memorandu o porozumení. Bolo tu už povedané, že toto memorandum nie je, ako vlastne by to malo z názvu vyplývať, určitý predbežný záznam z rokovania, je to jednoznačná záväzná právna dohoda. To potvrdzuje aj čl. V ods. 1, kde sa uvádza, že zmena tohto tzv. memoranda, teda dohody, je možná len písomnou dohodou oboch strán. Žiaľ, táto dohoda je uzatvorená nie podľa slovenského práva, ale podľa práva štátu Delaware v Spojených štátoch amerických, odkiaľ som dnes dostala z internetu informácie o veľmi podivných podmienkach podpísania zmluvy, ako aj rôznych ďalších otázok súvisiacich s podpisom tejto zmluvy. Nebudem vás tým zaťažovať, chcem len povedať, že na internete je možné si túto analýzu nájsť. A ja myslím, že z nej jednoznačne vyplýva nevýhodnosť toho, že táto dohoda je uzavretá práve podľa právneho poriadku spomínaného štátu. Je veľmi zaujímavé, že vytvorenie akciovej spoločnosti Divadlo, a. s., tiež sa má vytvoriť podľa práva spomínaného štátu Delaware a vklad zo strany Slovenska je 3,5 mld. korún, zatiaľ čo zo strany druhej, teda Truthheimu je špecifikovaná suma na 20 mil. eur, čo má znamenať asi 800 mil. korún. Vážené dámy a vážení páni, a tu je jedna vec, ktorá ma zaráža. Podľa informácií toto memorandum nemá doložku o kurzovom riziku. Dnes, keď aj vtáky na strechách čvirikajú o tom, že Slovenská republika už raz urobila chybu pri podpisovaní zmluvy a nedala tam časť o kurzovom riziku, keď aj absolventi vysokej školy, ktorí ešte nemajú za sebou prax, vedia, že vždy je veľmi výhodné dať doložku o kurzovom riziku, keď hovoríme, že slovenská koruna, keď tomu veríme, bude len zosilňovať, potom je jednoznačné, že bez kurzového rizika s určením vkladu v eurách môžeme opätovne dôjsť k strate, ktorá bude nemalá. Ďalej je veľmi zaujímavý aj pomer hlasovacích práv, pretože na zmenu pomeru 51 % ku 49 % bude treba súhlas všetkých členov predstavenstva. Tieto hlasovacie práva idú podľa spomínaných percent a nie sú adekvátne hodnotám, ktoré sú vložené do akciovej spoločnosti  Divadlo, a. s. Ďalej by som chcela upozorniť na ďalšiu vec. Všeobecne je známe, že podľa memoranda by malo byť divadlo dokončené do 2 rokov. Počúvali sme to z televízie, túto informáciu sme dostali v tlači, myslím, že ju tu aj pán minister Rusko zopakoval. A ja sa pýtam. Čo ak tak nebude? Aká je zmluvná pokuta? Aké sú ďalšie kroky právne? V memorande o riešení týchto otázok niet zmienky a každá seriózna dohoda takéto otázky vždy rieši. Ďalej, nie je riešená otázka, ktorú sme ako Hnutie za demokratické Slovensko žiadali na minulej schôdzi prezentovať pred parlamentom. Nie je totiž jasné, či správu budovy bude príslušná správcovská akciová spoločnosť, ktorá je dcérskou spoločnosťou akciovej spoločnosti Divadlo, vykonávať za odplatu alebo bez odplaty. To nie sú zanedbateľné otázky, pretože v rámci celých nejasností, ktoré zo zmluvy, resp. z memoranda vyplývajú, sú to finančné dopady, o ktorých nemáme akosi jasnú predstavu. Ďalej by som povedala poslednú informáciu, ktorá možno je najmenej potešiteľná. V časti B/ čl. I ods. 2 memoranda je garantované, že v tejto novej budove, v tzv. bielom slonovi, ako ju nazvali, užívanie budovy divadla pre umelecké telesá je garantované len na 20 rokov. Nie je tam zmienka o povinnosti uzavrieť novú zmluvu v obdobnej lehote, nie je tam zmienka, či sa zachová využívanie tohto telesa pre umelecké záujmy, pre kultúru a podobne. Myslím, že takáto cesta je pre každého kultúrne cítiaceho človeka neprijateľná, pretože 20 rokov možno z hľadiska nás, ktorí tu sedíme, je dlhá doba. Ale z hľadiska kultúrnych záujmov slovenského národa je to čas, ktorý rýchlo uplynie. A neskôr môžeme urobiť pre našu slovenskú kultúru nášľapnú mínu, ktorú budú budúce generácie ťažko riešiť. Vážené dámy, vážení páni, ako vidíte, nezamerala som sa na ekonomické otázky, nehovorila som emotívne, hovorila som z hľadiska právnika. A osobne som presvedčená, že z troch alternatív cesty nie je výhodná ani jedna, pretože podpísanie memoranda nepovažujem za rozumné, nikdy by som ho nepodporila. A myslím, že aj naša verejnosť chápe, že v podstate rozpracovaná cesta je vlastne odovzdanie novostavby Slovenského národného divadla cudziemu, komerčnému vlastníkovi. Ba dokonca niektoré komunity našej spoločnosti v stave rozhorčenia obrátili sa už aj na Generálnu prokuratúru, myslím, že to boli Únia slovenských novinárov seniorov a spoločnosť Slovakia Plus, ktoré požiadali Generálnu prokuratúru o preskúmanie tejto záležitosti. Ja verím, že nebude musieť zakročovať prokuratúra, že nedôjde k podpísaniu tohto memoranda a že spoločnými silami majúc na zreteli záujmy našej kultúry nájde sa riešenie, ktoré bude dobrým riešením pre rozvoj slovenskej kultúry v budúcnosti. Vážené dámy, vážení páni, ja vám ďakujem za pozornosť. (Potlesk.)