V. Sopko, poslanec: (2001-10-18):
vláda Slovenskej republiky schválila návrh zákona o podpore regionálneho rozvoja v júli 2001 tohto roku. To znamená, že návrh zákona už nadväzuje na zákony súvisiace s reformou verejnej správy. Navrhovaná právna úprava má vytvárať predpoklady, aby Slovenská republika bola pripravená na prijatie pomoci zo štrukturálnych fondov Európskej únie. V krajinách Európskej únie strategickým cieľom v oblasti regio-nálneho rozvoja je analyzovať a odstraňovať príčiny hospodárskych a sociálnych rozdielov vo vývoji jednotlivých regiónov. To znamená, že štáty Európskej únie majú funkčné mechanizmy, ktoré napomáhajú zaostávajúcim regiónom pri vyrovnávaní rozdielov sociálno-ekonomickej úrovne regiónov aj v životnej úrovni ich obyvateľov. V praxi teda uplatňujú základnú ideu, že regionálny rozvoj je predovšetkým vo vytváraní rovnovážneho harmonického vývoja celej spoločnosti v krajinnom prostredí. Návrh zákona o podpore regionálneho rozvoja v takej úprave, ako ho schválila vláda Slovenskej republiky, v podstate upresňuje pôsobnosť orgánov štátnej správy aj územnej samosprávy v oblasti regionálneho rozvoja. To všetko má však zmysel len vtedy, ak jeho účinnosť pocítia hospodársky slabé regióny, ktoré sú známe z prehľadu celej série ukazovateľov hospodárskeho a sociálneho rozvoja. To znamená, tie okresy alebo kraje, ktoré sú vykazované pod priemernou úrovňou v Slovenskej republike. Pán minister Harna zvýraznil, že podporu regionálneho rozvoja v Slovenskej republike by sme  mali realizovať na základe viacerých dokumentov, ktoré vymenoval. Ja nemám výhrady, pretože tieto programy sú súčasťou programovania, pričom významnú úlohu majú zohrávať aj samosprávne kraje. Koordinácia je naozaj nevyhnutná a rovnako je nevyhnutná spolupráca účastníkov procesu podpory regionálneho rozvoja pri zabezpečovaní cieľov. Ak sa táto spolupráca účinnosťou tohto zákona zlepší, potom treba zákon podporiť. Ale stále  zastávam názor, že má splniť predovšetkým účel, ktorým je splniť ďalšiu požiadavku na ceste integračného procesu. Myslím si, že tento zákon nemá byť schvaľovaný len kvôli Bruselu, ale predovšetkým kvôli nám, ktorí žijeme tu v Slovenskej republike. Ak schvaľujeme zákon, je to pohľad do budúcnosti. Ale legislatívna norma, ktorá má vytvárať právne prostredie na realizáciu regionálnej politiky v Slovenskej republike, musí vychádzať aj z reálneho stavu. Žiaľ, musím konštatovať, že vláda Slovenskej republiky veľmi podceňuje spo-ločenské napätie a evidentné výrazné rozdiely v životných podmienkach obyvateľstva jednotlivých krajov. Je to ľahostajnosť vlády, či bezmocnosť vlády? Práve v tejto oblasti, pán minister Harna, ktorá je vašou doménou, neplní vláda Slovenskej republiky programové vyhlásenie vlády. Disparity v rozvoji krajov a rozdiely v životnej úrovni jednotlivých krajov hrozivo narastajú. Vy, vážený pán minister, alarmujúce ukazovatele v rozvoji jed-notlivých krajov, skôr vo vyspelosti, či v zaostávaní jednotlivých regiónov veľmi dobre poznáte. Prostredníctvom vás ich pozná aj vláda Slovenskej republiky. Veľmi dobre teda poznáme súčasný stav, ale aj príčiny narastania rozdielov vo vyspelosti samosprávnych krajov. Je to vplyv hospodárskej či ekonomickej transformácie Slovenskej republiky, vplyv transformačného procesu z centrálne plánovanej na trhovú ekonomiku. Žiaľ, súčasná vláda Slovenskej republiky v období troch rokov svoj-ho pôsobenia nevytvorila sociálno-ekonomickú dimenziu, ktorá by reš-pektovala objektívnosť príčin zaostávania v jednotlivých krajoch či v jednotlivých okresoch, predovšetkým na východnom Slovensku a neprijala účinné opatrenia na riešenie tohto stavu. Vláda Slovenskej republiky počas troch rokov pôsobenia zmenila stav v legislatívnej oblasti, ale na podstate veci zmenila stav len k horšiemu, pretože priepasti sa prehlbujú. Neochotu vlády, ale aj iných centrálnych orgánov zmeniť stav k lepšiemu budem dokumentovať na jednom príklade. Na jednej strane je deklaratívne vyhlásenie vlády Slovenskej republiky, že jej cieľ je zastaviť a postupne zmierniť veľké sociálno-ekonomické rozdiely medzi jednotlivými regiónmi Slovenskej republiky. A na druhej strane sú praktické kroky vlády, ktorej pripomínam, že je vládou celého územia Slovenskej republiky. Príkladom takéhoto rozporuplného vyhlásenia a konania je takzvaný rozvojový program priorít verejných prác na roky 2001 až 2003, ktorý schválila vláda Slovenskej republiky v septembri minulého roku. Je to v podstate zoznam priorít verejných investícií, ktorý má slúžiť k prednostnému zaraďovaniu v ňom zahrnutých stavieb do menovitého zoznamu kapitálových výdavkov štátneho rozpočtu na roky 2001, 2002 a 2003 podľa jednotlivých rezortov. V tomto vládnom programe je zaradených 85 verejných prác, navrhovaných na začatie spomínaných rokov 2001 až 2003. Návrh verejných prác teda obsahuje prioritné oblasti, desať prioritných oblastí s celkovým objemom vyše 17 mld. Sk, ktoré sú rozdelené na zdra-votníctvo, sociálnu starostlivosť, na výstavbu diaľnic, železničnú sieť, na vodohospodársku oblasť, na zlepšenie životného prostredia, na školstvo, justíciu, štátnu správu a na ostatnú technickú infraštruktúru. Kritiku vlády Slovenskej republiky zakladám na zlom a nespravod-livom objemovom a percentuálnom rozdelení týchto verejných investícií do jednotlivých krajov na roky 2001 až 2003. Zaostávajúci Prešovský kraj, ktorý je toľko skloňovaný aj v oblasti regionálneho rozvoja, je percentuálne zastúpený len 8,6 %, kým Bratislavský 25,1 %, Trenčiansky 24,8 % a mohol by som pokračovať. Nerovnomerné roz-delenie štátnych investícií - pripomínam, že štátnych, nie zahraničných - do jednotlivých krajov, zvlášť do Prešovského kraja, nedá sa zdôvodniť inak, len ľahostajnosťou k nárastu disparít v jednotlivých krajoch. Percentuálne a objemové zastúpenie krajov je ešte znásobené rokom začatia stavieb, keď vo väčšine prípadov sú stavby v Prešovskom kraji plánované na začatie až v roku 2003. To znamená vtedy, keď sa už skončí pontifikát súčasnej vlády. Regionálna politika popri makroekonomickej rozvojovej politike patrí vo všetkých štátoch ku špecifickým formám hospodárskej politiky, ktorej sa musí venovať zvýšená pozornosť. Aj schválený program, ktorý som spomínal, je jeden z konkrétnych nástrojov na ovplyvňovanie rozvoja regiónov, to znamená, súčasných krajov. Jediný konkrétny nástroj, ktorý registrujem okrem štátnych fondov, ktoré okrem iného zrušíme tiež na tejto schôdzi ako niečo zhubné a prekonané, som teda registroval uvedený alebo spomínaný program. Doterajšie nástroje ničíme, nové nevieme definovať a situácia je potom naozaj taká, akú registrujeme. Aký je to trojročný rozvojový program zaostávajúceho Prešovského kraja, ak percentuálne zastúpenie je 8,6 %. Takto schválený rozvojový program na roky 2001 až 2003 Prešovský kraj nesporne diskriminuje. Týmto príkladom chcem poukázať na to, že aj keď v Slovenskej republike neexistovala samospráva vyšších územných celkov, vládnou politikou bolo možné stav v zaostávajúcich okresoch či krajoch ovplyvňovať cez existujúce územnosprávne usporiadanie Slo-venskej republiky. To sa stalo v časoch súčasnej vlády a je chyba aj prednostov týchto krajov, že pri obhajobe týchto investícií zlyhali. Hoci je to aj chyba vlády, ktorá týmto diskriminačným programom preukázala kontroverznosť svojich rozhodnutí. Takýchto príkladov môžem uviesť viac. A pokiaľ budeme k problému regionálneho rozvoja pristupovať obdobne, potom nám nepomôžu ani právne úpravy v tejto oblasti, ani tá, ktorú dnes budeme schvaľovať. Ďakujem za pozornosť.