Matovič, Igor, poslanec NR SR (2019-09-25):
Ďakujem veľmi pekne aspoň za faktické, ktoré zazneli, aj keď teda v rozprave sme tomu moc spoločne nedali. Naozaj skúsme sa zamyslieť teraz, ukážme spoločné gesto, dobre, idú voľby, možno si niekto povie, že predvolebný ťah, predvolebné niečo. A keď to bude spoločný návrh alebo spoločne to podporíme, naši voliči budú vedieť, že bez hlasov SMER-u, SNS, MOST-u – HÍD by ten návrh neprešiel. Vaši voliči zase budú vedieť, že zase, dobre, bez toho, aby my sme to navrhli, takisto by to neprešlo. Ak to dokážeme posunúť do druhého čítania a ak by sa podarilo aj schváliť, bolo by to veľké gesto voči tým tehotným matkám, ktoré sme si tu možno niektorí v predošlé dni brali rukojemníkov, a hovorili o nich, ale neprichádzali sme s návrhmi, ako by sme im možno reálne pomohli, aby si naozaj slobodne, slobodne, slobodne mohli rozhodovať. Tento návrh zákona im to umožňuje. Bol by som veľmi rád, aby sme sa vydali, by som povedal, takou cestou zdravého rozumu v týchto veciach, a aj takýmto spôsobom urobili postupne možno z tehotnej matky, z matky v očakávaní takú princeznú alebo kráľovnú, z každej jednej na Slovensku. Lebo keď z nich urobíme princeznú a kráľovnú, ženu, na ktorej nám záleží, tak aj z toho malinkého niečoho, čo dnes teda mnohí ľudia považujú len za zhluk buniek a niektorí za život, tak aj z toho malinkého nič urobíme niečo dôležité, lebo predsa kvôli tomu malinkému nič sme z tej tehotnej matky urobili princeznú či kráľovnú u nás, medzi nami, v našej spoločnosti. Pevne verím, že dokážeme pri tomto návrhu tak trošku zložiť reparát. Ak by niekomu potom vadilo, že niečo sme tam alebo ja by som tam bol podpísaný, ale pevne verím, že to, že, že sme tam teda viacerí podpísaní z nášho klubu, a lebo predkladáme to, myslím, ako celý poslanecký, poslanecký klub, že to nezaváži pri tom hlasovaní. Tí ľudia, či už teda v tých uliciach, ktorí pochodovali, a teda už iba keď porovnáme 5-tisíc ľudí na Pochode za slušné Slovensko a 50-tisíc ľudí o dva dni neskôr, je to verejná objednávka. Dnešný prieskum Focusu ktorý zverejnil, že 60 % ľudí nechce, aby sa zabíjali deti, ktorým už bije srdce. Len 31 celá niečo percent s tým súhlasí. Čiže dvakrát viac ľudí nesúhlasí s tým, aby sme potrácali dieti, deti, ktorým už bije srdce, to znamená niekde plus-mínus do toho 8. týždňa. Čiže tí ľudia to cítia, cítia, že to nie je zhluk buniek, cítia, že to je život. Ale teda keď nevieme toto zmeniť, tak urobme aspoň cestu v tomto prípade. Ukážme, že nám na tehotných matkách záleží. A pre liberálov chcem povedať, že ukážme, že dokážeme naozaj urobiť pre matky prostredie, kde sa budú môcť naozaj slobodne rozhodnúť. Lebo ak žena si má vyberať medzi možnosťami, pôjdem na potrat a doplatí na to dramaticky moja rodina, lebo, lebo nakoniec skončím na krku nejakej nebankovky, lebo nedokážem jednoducho vyžiť, alebo teda, pardon, nepôjdem na potrat a skončím na krku nebankovky, lebo nemám z čoho žiť, alebo teda pôjdem na potrat a nemám tento problém, ale zároveň v nej sa bije to, že nechce zabiť to svoje dieťa, tak tej žene nedávame reálne možnosti sa slobodne rozhodnúť. Tej žene dávame gilotínu na krk a hovoríme, že je slobodná. Ona slobodná nie je. A úlohou nás je urobiť všetko preto, aby tá gilotína jej nad krkom nestála, aby ako-tak sa slobodne rozhodnúť mohla. A takto symbolicky, keď jej pomôžeme 220 eurami mesačne počas teda tých štyroch mesiacov v rámci tehotenstva, ukážeme žene, že je, ukážeme, že nám na nej záleží. O to skôr potom budú možno aj matky, tehotné matky alebo ženy, ktoré sa len zapodievajú, že raz tehotné budú, alebo tie, ktoré tehotné niekedy boli, keď budú vidieť od nás, že ukážeme aj cez takéto návrhy, že nám na tehotných matkách záleží, tak omnoho viac nás budú počúvať, keď budeme hovoriť o tom, že im niečo chceme prikazovať alebo zakazovať. Ale keď najprv ideme zákazmi a príkazmi bez toho, aby videli od nás úprimný záujem pomôcť, tak potom sa nečudujme, že sa voči tomu mnohé búria. Ďakujem veľmi pekne, že ten návrh podporíte.