J. Vaľová, poslankyňa: (2008-10-29):
A práve preto by som chcela rozobrať určité myšlienky k predloženej novele zákona č. 305/2005 Z. z. o sociálnoprávnej ochrane detí a sociálnej kuratele, ktorá prechádza na októbrovej, čiže tejto schôdzi do druhého čítania a prináša aj ustanovenia z kvalitatívnej stránke. Zlepšuje výkon sociálnoprávnej ochrany detí a sociálnej kurately. Práve ich orgány sú totiž povinné zabezpečiť dieťaťu náležitú ochranu a pomoc. Opatrenia sú rôzne. Od poradensko-psychologickej pomoci cez viac represívnejšie opatrenia až po najzávažnejšie – vyňatie dieťaťa z rodiny. Pomerne búrlivú diskusiu vyvolalo už pri prvom čítaní možno zle interpretované alebo pochopené ustanovenie, doplnenie súčasného § 7 novými odsekmi, ktoré zakazujú používať všetky formy telesných trestov na dieťati, hrubé alebo ponižujúce formy zaobchádzania a trestania dieťaťa, ktoré mu môžu spôsobiť fyzickú alebo psychickú ujmu. Akákoľvek diskusia o tom, že by mohli byť proti rodičom prijaté neprimerané opatrenia, opakujem, v prípade, že chcú capnúť dieťatko ľahko výchovne, absolútne nezodpovedá textu druhého odseku. Takéto konanie totiž nemôže byť charakterizované ako hrubá alebo ponižujúca forma zaobchádzania alebo trestania dieťaťa. Toto ustanovenie v žiadnom prípade nezasahuje do práv rodičov a detí, ale zvyšuje ochranu detí umiestnených v zariadeniach zriadených podľa tohto zákona, napríklad v detských domovoch. Ak sa však neprimerané zaobchádzanie vyskytne, je to dôvod na prijatie konkrétnych opatrení či už voči samotným zariadeniam, alebo voči zamestnancom, ktorí sa takéhoto konania dopustili. Je nespochybniteľné, že všetky subjekty vykonávajúce opatrenia v sociálnoprávnej ochrane detí musia disponovať dostatočnými profesijnými spôsobilosťami na odborné vykonávanie opatrení. Telesné tresty či ponižujúce formy trestania jednoducho nesmú patriť medzi prostriedky usmerňujúce konanie dieťaťa zamestnancami orgánov, ktoré ho majú v podstate chrániť. Diskusia o tom, či má byť medzi metódami práce sociálneho pracovníka, vychovávateľa či psychológa ako jedna z metód ich práce telesný trest, je prinajmenšom nepochopiteľná. Rovnako je Slovenskou jednou zo zmluvných strán dohovoru o právach dieťaťa, kde odporúčanie Výboru OSN pre práva dieťaťa je, aby Slovensko prijalo okrem iného kroky zabezpečujúce výslovný zákaz telesných trestov zákonom v každom prostredí, t. j. i v prostredí sociálnoprávnej ochrany detí a sociálnej kurately. Navrhovaný odsek je teda okrem iného zároveň reakciou na implementáciu odporúčania Výboru OSN pre práva dieťaťa pre Slovenskú republiku. Ministerstvo práce a sociálnych vecí SR vo svojom návrhu navrhuje taktiež doplnenie súčasného § 7, ktorý znie: „Každý je povinný upozorniť orgán sociálnoprávnej ochrany detí a sociálnej kurately na porušovanie práv dieťaťa. Navrhuje novým ods. 2, kde sa navrhuje upraviť povinnosť orgánu sociálnoprávnej ochrany detí a sociálnej kurately uplatniť niektoré z opatrení sociálnoprávnej ochrany detí a sociálnej kurately. Ak je sociálny pracovník upozornený na použitie hrubých a ponižujúcich foriem zaobchádzania a foriem trestania dieťaťa, alebo ak sám zistí pri výkone opatrení ich použitie, použitie rodičom alebo osobou, ktorá sa osobne stará o dieťa, pochopiteľne, vždy zvážiť vážnosť ich povahy, ods. 2 jasne konkretizuje povinnosť orgánu zodpovedného za ochranu dieťaťa konať, pričom táto povinnosť je vynútiteľná, kým súčasné ustanovenie každý je povinný, vyjadruje skôr požiadavky morálne, etické na každého člena našej spoločnosti a ich plnenie je skôr nevynútiteľné. Z doterajšieho prípadného nesplnenia tejto povinnosti v ods. 2 je možné vyvodiť dôsledky, napríklad pracovníkom odňatím akreditácie v konečnom dôsledku so súčasným § 96 i trestnoprávne.“ Trojročná prax pri vykonávaní zákona poukázala na potrebu rozšíriť opatrenia takzvaného preventívneho charakteru. Zároveň je potrebné, aby orgány sociálnoprávnej ochrany detí a sociálnej kurately mali k dispozícii vo svojom repertoári opatrenia využiteľné v situáciách, keď sa problémy začínajú objavovať. Stávajú sa rizikovými pre deti a rodinu. Novelizačný bod 3. Preto sa navrhuje doplnenie súčasných možností pomoci a odborné metódy na uľahčenie riešenia konfliktných situácií v rodine, meditáciu, rôzne adaptačné programy, nácviky, čo sú odborné metódy na prispôsobenie sa novým situáciám, ktoré bude možné vykonávať v prirodzenom rodinnom, ale i náhradnom rodinnom prostredí. Návrh novely zákona prináša aj nové možnosti riešenia problémových situácií v rodinách s deťmi v čase, keď sa začnú objavovať problémy. Vtedy je potrebné prijať adekvátne opatrenia skôr, ako z rizikovej situácie nastane situácia krízová. Rozširujú sa možnosti, keď je možné bez represívnejších zásahov pomôcť rodine vyriešiť vznikajúci problém, zabrániť rozvratu rodiny, ovplyvniť v pozitívnom smere zdravý vývin dieťaťa, či zabrániť najkrajnejšiemu opatreniu, a to je odňatie dieťaťa zo strany rodičov. A aby boli výchovné a sociálne programy čo najefektívnejšie, navrhuje sa na nich účasť dieťaťa aj s rodičmi či inými blízkymi osobami v súvislosti s pomocou detí s problémovým správaním a poruchami správania. Návrh novely rozširuje možnosti skupinových programov, ktoré boli doteraz vykonávané len pobytovou formou bez rodičov. Podľa novely bude možné organizovať programy ambulantne denne i pobytovo, a to aj s účasťou rodičov. Pokiaľ ide o náhradnú starostlivosť, budú sa na ňu môcť pripravovať aj osoby, ktoré v nej majú zverené dieťa. V novele je zahrnuté i opatrenie umožňujúce vykonávať špecializované programy pre rodiny s deťmi, ktoré sú umiestnené v detskom domove. Utvoril sa tak zákonný priestor na vykonávanie napríklad špecializovaných výcvikov smerujúcich k plneniu základných funkcií rodiny, nácvikov rodičovských zručností, riešenia konfliktov v rodine, a to priamo v detskom domove a v prípade potreby i pobytovou formou. Cieľom novely zákona je nielen riešenie, ale predovšetkým zamedzenie vzniku problémov, čo je veľmi dôležité. Treba si uvedomiť, že hodnota rodinného života je pre deti veľmi dôležitá. Dieťa sa totiž môže plnohodnotne rozvíjať len v úprimnom a hlbokom vzťahu s rodičmi, ktorí zabezpečujú jeho potreby. Dospelým, naopak, umožňuje poznať svoje schopnosti, aby pomohli deťom vyrovnať sa so svojou minulosťou, prijať prítomnosť a byť pripravení na budúcnosť. Na internetovej stránke Úsmev ako dar som si prečítala jednu z myšlienok. Skutočnú zmenu v starostlivosti o deti s nariadenou ústavnou starostlivosťou možno dosiahnuť len dôslednou realizáciou platných právnych noriem s kombináciou s tvorivým a iniciatívnym prístupom, ktorý vedie k základnému cieľu zabezpečenia rodinného prostredia, ktoré je nevyhnutné pre zdravý vývoj dieťaťa. Plne s touto vetou súhlasím a odporúčam podporiť túto novelu zákona č. 305/2005 Z. z. o sociálnoprávnej ochrane detí a sociálnej kuratele, aby práve tieto kvalitné platné normy mohli pomôcť k dosiahnutiu základného cieľa, a tým je zdravý a kvalitný vývoj dieťaťa či už v rodine, náhradnej rodine, alebo v spoločnosti. Zároveň však na doplnenie predkladám pozmeňujúci návrh, ktorý sa takejto legislatívnotechnickej úpravy týka. Dávam pozmeňujúci návrh. Návrh poslankyne Národnej rady Slovenskej republiky Jany Vaľovej na zmenu vládneho návrhu zákona, ktorým sa mení a dopĺňa zákon č. 305/2005 Z. z. o sociálnoprávnej ochrane detí a sociálnej kuratele a o zmene a doplnení niektorých zákonov v znení neskorších predpisov (tlač 730). Po prvé. V čl. I za bod 54 sa vkladá nový bod 55, ktorý znie: 55. V § 57 ods. 1 v prvej vete sa vypúšťajú slová „počas dojčenia“ a slovo „šiestich“ sa nahrádza slovom „dvanástich“. V tejto súvislosti sa vykoná prečíslovanie novelizačných bodov. Odôvodnenie. Súčasné znenie ods. 1 umožňuje detskému domovu utvoriť podmienky na pobyt tehotnej žene v rôznych rizikových situáciách, a to od začiatku šiesteho mesiaca tehotenstva a žene po pôrode aj dieťaťu počas jej dojčenia najdlhšie do 6 mesiacov veku dieťaťa. Aby sa utvoril priestor, odbornou pomocou viesť rodiča  – matku k zodpovednému vykonávaniu rodičovských povinností. Súčasné ustanovenie vylučuje tie matky, ktoré nemôžu dojčiť svoje deti, a to aj napriek tomu, že potrebujú rovnakú odbornú pomoc zameranú na nácvik rodičovských a najmä materských spôsobilostí. Skúsenosti detských domovov z poskytovania tejto odbornej pomoci tiež poukazujú na potrebu predĺžiť obdobie možnosti poskytovania odbornej pomoci do jedného roku veku dieťaťa. Aj keď odborná pomoc je koncentrovaná do oblasti starostlivosti o dieťa, je nutné riešenie sociálnej situácie tejto rodiny, pričom súčasné znenie neutvára na komplexné riešenie situácie dostatočný priestor. Po druhé. V § 55 sa v ods. 3 prvej vete za slová „metód práce s dieťaťom“ vkladajú slová „umiestneným do detského domova podľa § 51 ods. 1“. Odôvodnenie. Navrhuje sa jednoznačne upraviť, že špecializované formy pomoci upravené v navrhovaných ods. 2 a 3 môžu byť v detskom domove vykonávané výlučne vo vzťahu k dieťaťu, ktoré je v tomto detskom domove umiestnené na základe rozhodnutia súdu, nakoľko navrhovaná úprava vo vládnom návrhu umožňuje aj širší výklad. Po tretie. V čl. I za 119. bod sa vkladá nový 120. bod, ktorý znie: „Materských spôsobilostí.“ Skúsenosti detských domovov z poskytovania tejto odbornej pomoci tiež poukazujú na potrebu predĺžiť obdobie možnosti poskytovania odbornej pomoci do jedného roku veku dieťaťa, aj keď odborná pomoc je koncentrovaná do oblasti starostlivosti o dieťa, je nutné aj riešenie sociálnej situácie tejto rodiny, pritom súčasné znenie neutvára na komplexné riešenie situácie dostatočný časový priestor. Čiže ešte raz. V čl. I za 119. bod sa vkladá nový bod 120, ktorý znie „materských spôsobilostí“. V bode 55 sa v ods. 3 v prvej vete za slovami „metód práce s dieťaťom“ vkladajú slová „umiestneným do detského domova podľa § 51 ods. 1“. Odôvodnenie. Navrhuje sa jednoznačne upraviť, že špecializované formy pomoci upravené v navrhovaných ods. 2 a 3 môžu byť v detskom domove vykonané výlučne vo vzťahu k dieťaťu, ktoré je v tomto odseku domova umiestnené na základe rozhodnutia súdu, nakoľko navrhovaná úprava vo vládnom návrhu umožňuje aj širší výklad. V čl. I za 119. bod sa vkladá nový 120. bod, ktorý znie. (Hlas v sále.) Článok I, správne. Pardon, dobre, ospravedlňujem sa, článok I, ďakujeme. Ďakujem za pozornosť, už slabšie vidím večer. Ďakujem, v článku I.