Kuffa, Štefan, poslanec NR SR (2021-10-05):
Vážený pán predsedajúci, kolegyne, kolegovia, dovoľte mi niekoľko slov. Pán Dostál, začnem s vami. Nereagoval som faktickou, plánoval som vystúpiť v rozprave. Ak budete chcieť, môžte vystúpiť. Ale začnem takou otázkou, viete, ja som sa tak nad tým zamyslel. Viete, ja budem ten, ja som ten posledný, ktorý by plakal za komunizmom alebo socializmom, jak ste mi to tu chceli nanútiť. Ja som bol, pán Dostál, ten posledný. Ale opýtam sa vás na susedné Rakúsko, to máte tu blízko, ste Bratislavčan. Pred 30 rokmi aké hospodárstvo tam bolo? Socializmus tam bol, komunizmus? V susednom Nemecku bol socializmus, komunizmus? Áno, bolo rozdelenie na východné a západné. Časť Nemecka bola komunistická, socialistická a časť bola kapitalistická. Kde bolo to, kde bolo to trhové hospodárstvo? Susedné Švajčiarsko, trošku je to, trocha ďalej. Aká ekonomika tam fungovala? V Taliansku? Trhová. A teraz sa pozrime na tie krajiny, na tie štáty skrze tú nedeľu, kde je predkladaný návrh zákona. Pred 30 rokmi, pán Dostál, boli tam otvorené obchody v nedeľu, boli? Tam nebol komunizmus ani socializmus, ale to trhové hospodárstvo, ktoré ospevujete, a je aj u nás teraz. Boli otvorené tam obchody? No neboli. Teraz keď sa pozriete do Rakúska, do Nemecka, do Švajčiarska, do Talianska, sú tam otvorené v nedeľu obchody alebo sú zatvorené? Vidíte, tak potom asi slovenský národ, Slovensko ako také po 40 rokov totality sme odtrhnutí jak z reťaze, sme odtrhnutí ako z reťaze, lebo žijeme konzumným spôsobom života. Kedykoľvek, v ktorúkoľvek hodinu si ja zmyslím, no tak ja musím nakupovať ako v obchode, ale však to už sú normálne chorobnosť ako z toho nakupovania. Myslím si, že niektoré dievčatá a ženy priam tým trpia, keď ony nejdú ako do toho obchodu a nemíňajú ako tie peniaze, tak by neprežili. Ale trošku skúsme aj tú našu spoločnosť formovať aj trochu inak, tak ako to bolo spomenuté tuná. Viete, vy tu nepriťahujte zase tak za vlasy. Kolega Viskupič, on to tak aj tuná vysvetlil, lebo, dobre, týka sa to 300-tisíc zamestnancov v nedeľu, hej, tak to tuná zaznelo, ktorí by nešli ako do práce. Ale nikto tu za vlasy nepriťahuje to, mám manželku lekárku, ale však máme lekárov, som tu spomínal aj, aj tuná, v zdravotníctve ktorí pracujú. Ale tam nejdete len v nedeľu, pán Dostál, ale aj na Štedrý deň, na Veľkú noc. Tí lekári sa o nás musia starať. Zdravotné sestry detto, nikto tuná o týchto prevádzkach nehovorí. Hasiči, keď horí a ten plameň keď je teraz, či je sobota, nedeľa, či je sviatok alebo čo, prosím vás pekne, to ja vám to poviem tak biblicky. Keď to presne, to sú tie reči medzi Kristom a farizejmi, že azda keď ti padne vôl do studne a je sobota, lebo tu padla sobota, pre Židov je sobota sviatkom, no ale však nič proti tomu, však každý národ, ktorú-akú má kultúru. Viete, v Svätej zemi ja som bol a tá je úplne super, hej, toto je miesto, ja by som si napríklad vedel predstaviť, že by som tam žil, lebo oni majú tri dni v podstate akoby voľna. V piatok nepracujú moslimovia, v sobotu nepracujú Židia a v nedeľu kresťania. Nie je to super, nie je to super? No a dokážu ako títo ľudia. Nepriťahujme za vlasy ako tieto veci, lebo je nedeľa, lebo je to. Azda keď ti padne vôl do tej studne nevytiahneš ho preto, lebo je sobota? Alebo tvojmu synovi keď sa čosi stane? A to je, to sú hasiči, policajti, ale nielen to, pán Dostál, ale tam je celý rad tých ďalších v postate povolaní a zamestnaní, lebo sú povolania a zamestnania, kde jednoducho tá prevádzka je nonstop a je nevyhnutná, pracovať ako v nedeľu. Jadrovú elektráreň nevieme odstaviť, pán Dostál, v nedeľu, lebo je nedeľa. Vysoké pece v železiarňach tiež nevieme odstaviť zo dňa na deň, lebo nedeľa. Ale tu nikto o tomto nerozpráva. A je to, v podstate je to tá jedna tretina tých zamestnancov, kde zhruba okolo 40-tisíc alebo 47-tisíc zamestnancov, ktorých by sme vedeli uvoľniť. Pán Dostál, viete, vy ste tu aj spomenuli, že keď vy by ste chceli pracovať v nedeľu, že nemôžte, lebo zamestnanosť. Nie. Je to zle chápané, v zmysle Zákonníka práce je to naopak, zamestnávateľ, ktorý vám nemôže nariadiť prácu, a vy keď by ste chceli celkom ako v nedeľu ako pracovať, lebo ste hovorili, keby aj dobrovoľne, alebo ako dobrovoľník, no ako dobrovoľník dneska máte taký, taký priestor úžasný, môžte ísť ako pracovať, však ísť do systému zdravotníctva. Viete, ja som bol riaditeľom hospicu. Pán Dostál, keby ste každú nedeľu prichádzali k nám pracovať, a čo len šesť alebo štyri hodiny ako dobrovoľník aj v nedeľu, no ja by som to uvítal. Samozrejme, adekvátnu prácu alebo tú službu by sme vám museli prideliť vášmu vzdelaniu, lebo nemôžte tiež hocičo, a rovnako aj inde. Alebo keď, neviem, viete, aj v minulosti keď som si to, ale to máte aj v zahraničí, to nielen teraz, že čo trhové hospodárstvo alebo to socialistické aké bolo. Keď idete s rodinou, idete, vyberiete fakultatívny výlet a si vyberiete nejaké mesto, lebo chcete pozrieť kultúrne pamiatky a podobne, a ste teraz v tom meste, a že tá cukráreň je otvorená, kúpite si zmrzlinu, prosím vás pekne, áno, to patrí k tomuto. A prečo práve ako nedeľa, ste sa tiež pýtal, prečo nie sobota. No nedeľa je to, pán Dostál, predovšetkým preto, lebo toto hovorí historická skúsenosť, ale aj naša tradícia na Slovensku, hej. A nebola to nikdy sobota, ale vždycky to bolo nedeľa, pán Dostál, takže v tom je podstatný rozdiel. A teraz dotknem sa ešte aj takej inej práce. Alebo vy si myslíte, že my teraz zavádzame, že aby nedeľa bola voľná pre mnohých zamestnancov? Viete, kedy prvýkrát sa, pán Dostál, zaviedla nedeľa, že v nedeľu sa zakázalo pracovať? Bol to panovník cisár Konštantín Veľký, bol cisárom Východorímskej ríše a v 4. storočí nariadil, že v nedeľu, nieže nariadil, on zakázal práce v nedeľu. Ale bol tak múdry panovník, bol veľmi múdry panovník a skúste v tomto duchu tohto múdreho panovníka uvažovať, bol to svetský muž. Nejaký, nič s kresťanstvom nemal spoločné konkrétne on, aj keď tým ediktom uvoľnil kresťanstvo a konečne ich nehádzali ako levom, ale proste akceptoval ako aj ďalšie náboženstvo, a to bolo kresťanstvo. Ale tu urobil jednu výnimku, pán Dostál. Veľmi múdro to urobil. Zakázaná nedeľa bola okrem prác v poľnohospodárstve. A táto výnimka, pán Dostál, si predstavte, že za celé tieto stáročia dodnes nebola zrušená. Ja si pamätám generáciu našich starých rodičov. Nikdy si neplánovali práce v poľnohospodárstve v nedeľu, aby išli na role a teraz pracovali alebo kosili a ťažko pracovali a podobne. Okrem situácie a boli také situácie, kedy bola nepriazeň počasia. A jak bola nepriazeň počasia, no boli to aj nedele, kedy, ja neviem, potrebovali pre dobytok dorobiť sena a podobne a trebalo to seno zozbierať a do stodoly uskladniť, alebo bolo to obilie, ktoré trebalo pozbierať, všetko ručne sa to robilo, to sa nerobilo, že kombajn vybehol a skosil celú rolu. Všetko tí ľudia museli ručne. Obilie keď pokosili, museli to zviazať najprv do tých snopov, potom do tých ďalších to uskladnili. Kým to preložili na ten voz, ručne to mlátili, všetko bola ručná práca. Viete, tí ľudia si aj oveľa viac ten chlebík ako vážili. Ale my dneska máme nedeľu, máme otvorenú preto, aby sme mali napchaté plné kontajnery, pán Dostál, potravín. No, tak toto chceme? My sme tak konzumnou spoločnosťou, my už by sme asi jeden deň nevydržali bez toho, že by boli zatvorené potraviny. Hádam toto nechcete nám nahovoriť? Ja som uviedol ten príklad, že ja som generácia taká, ktorá to zažila, a jednoducho v sobotu o 12.00 hod. sa zatvorili obchody a otvorili sa až v pondelok. Ale choďte do susedného Rakúska, do Nemecka, do Švajčiarska a pozrite si to tam, že či to oni tam nemajú. A tiež sú trhové hospodárstvo. Tam neni socializmus dnes ani komunizmus. A vedia títo ľudia žiť. Ale choďte sa, pán Dostál, neviem, či ste boli niekedy v Švajčiarsku, a keď nie, tak choďte do Álp na výlet a v nedeľu, vy v tých Alpách prežívate nedeľu. Vy vidíte, vy sa stretávate s celými rodinnými klanmi, ktorí sú na turistických chodníkoch a prechádzajú tým horským reliéfom a naozaj si užívajú, užívajú tú pohodu. My vytvorme podmienku aj skrze nedeľu, aj vo vzťahu ako k rodine. Lenže nie. Aj Národná rada a vôbec taký módny trend vo svete je celkovo, za každú cenu torpédovať rodinu. A nielen rodinu, ale aj inštitút manželstva, inštitút rodiny. Ale však potom, akú to generáciu my detí chceme vychovať. Ja chcem, aby naše deti boli aj užitočné pre tento štát, aj pre Slovenskú republiku. A nielen, aby to boli egoisti a konzumenti, ktorí nevydržia a budú plakať, lebo jeden a pol dňa by boli zatvorené obchody. Ďakujem.