D. Lipšic, minister spravodlivosti SR: (2003-09-22):
Jedna z najzávažnejších pripomienok zo spoločnej správy sa týka bodu 13 a touto pripomienkou sa navrhuje vypustiť z právomoci Špeciálneho súdu ústavných činiteľov. Musím povedať, že pôvodný zámer, aby Špeciálny súd mal jurisdikciu nad ústavnými činiteľmi, bola skutočnosť, že ústavní činitelia majú predsa len nadštandardné kontakty a vzťahy, ktoré najmä na úrovni lokálnej alebo regionálnej môžu mať vplyv aj na nestrannosť a razanciu trestného konania. Sú, žiaľ, prípady, kedy trestné stíhanie - a nemyslím teraz vôbec na parlament ani vládu -, ale iných ústavných činiteľov, trvajú neúmerne dlho. Máme konkrétny prípad sudcu z východného Slovenska, ktorý už je štyri roky stíhaný pre prechovávanie drog a nedovolené ozbrojovanie. Ten prípad dodnes nie je uzavretý. A to nesvedčí v prospech, musím povedať, ani justície, ani toho, že máme efektívny systém, ale viem, že je to veľmi sporný bod, a predpokladám, že v parlamente sa už v tejto otázke dosiahla dohoda. Ja som na ústavnoprávnom výbore navrhol, že tam môžete nechať aspoň ministrov, ale asi to tiež nebude prijateľné, alebo len ministra spravodlivosti, ja som za. K druhej pripomienke uvedenej v bode 19 spoločnej správy, tá sa vzťahuje na otázku takzvaných negatívnych pokynov, ktoré môže dávať generálny prokurátor špeciálnemu prokurátorovi. Ja som bol v tom, že sme sa kolegami z prokuratúry v tomto dohodli, že je lepšie, keď bude špeciálny prokurátor volený parlamentom v tom nezávislejší, že nebude podliehať negatívnym pokynom, pozitívnym, samozrejme, áno, všeobecným pokynom, áno, ale nie negatívnym pokynom, to znamená pokynom nevzniesť obvinenie, nezačať trestné stíhanie, nepodať obžalobu, zastaviť trestné stíhanie, to si myslím, že je veľmi dôležité, a preto som veľmi proti tomu, aby bod 19 zo spoločnej správy bol prijatý, to garantuje väčšiu procesnú nezávislosť špeciálneho prokurátora a myslím si, že to je krok správnym smerom. K pozmeňujúcim návrhom pána poslanca Drgonca. K prvému a k druhému v zásade nemám pripomienky, aj keď musím povedať, že ustanovenie, ktoré je predmetom bodu 2, je rovnako upravené aj v zákone č. 335/1991 Zb., čo sa týka okresného, krajského, najvyššieho súdu. V bode 3 - ja si myslím, že ten pozmeňujúci návrh nie je správny, pretože sudcovské rady jednotlivých krajských súdov sú zložené zo sudcov celého kraja, to znamená, to je minimálne 80 sudcov. Špeciálny súd však bude mať samostatnú sudcovskú radu a keď na Špeciálnom súde bude 6 až 8 sudcov, tak asi nemá význam limitovať funkčné obdobie členov sudcovskej rady, lebo proste ten počet sudcov, z ktorých sa bude sudcovská rada vytvárať, je taký malý, že by to mohlo sudcovskú radu znefunkčniť a preto je celkom odôvodnené, že takéto ustanovenie sme do návrhu zákona dali. K 4. bodu. No ak tam je zámer to takýmto spôsobom vyriešiť, tak to musí byť inak definované. My nemáme termín 5 rokov sudcovskej praxe zatiaľ v našom právnom poriadku, bolo by to tam treba definovať inak, ale ja si myslím, že na Špeciálny súd by mohol ašpirovať aj prokurátor, ktorý spĺňa všetky podmienky, prečo nie. Malo by to byť otvorené výberové konanie. Čiže s bodom 4 tiež nesúhlasím. Bod č. 5 je skôr na legislatívnu diskusiu a myslím, že také zúženie jednotlivých ustanovení zákona o sudcoch a prísediacich týkajúce sa výberového konania môže spôsobiť problémy, a myslím si, že nie zvyšuje, ale skôr znižuje právnu istotu. Spomeniem niekoľko dôvodov - napríklad ustanovenie § 28 ods. 2 zákona o sudcoch a prísediacich, ktoré sa už nemá vzťahovať na Špeciálny súd, ktoré zakotvuje povinnosť vyhlásiť výberové konanie verejne, to by sa predsa malo aplikovať aj na Špeciálny súd. Ustanovenie § 28 ods. 6 sa viaže na ods. 4 a 5, ktoré sa na výberové konanie vzťahovať nemajú, a takisto § 29, ktorý sa tiež nemá podľa pozmeňujúceho návrhu vzťahovať na výberové konanie, ale tento paragraf upravuje vzťahy vo vnútri výberovej komisie, ktoré musia platiť aj pre výberovú komisiu na Špeciálny súd, napríklad počet jej členov, spôsob určenia jej predsedu, takže myslím si, že je celkom dôvodné návrh ponechať v podobe, v akej bol navrhnutý. Bod 6 - ten je asi najdôležitejší. Musím povedať, že aj dnešná právna úprava v Trestnom poriadku umožňuje, aby vyšetrovanie v znení § 74 ods. 2 písm. c) Trestného poriadku vykonával prokurátor. Myslím, pretože vôbec je nevyhnutné prijímať osobitné doplnenie uvedené v pozmeňujúcom návrhu a odporúčam navrhované doplnenie Trestného poriadku vypustiť. A na záver k bodu 7 - náš návrh vychádza z koncepcie rovnakej ako v prípade zákona o sudcoch a prísediacich, to znamená možnosť otvoriť prístup k funkcii sudcu a prokurátora aj osobám mimo daného právnického povolania za účelom, aby sa podstatne zvýšila konkurencia a kvalita. Keby prešiel tento pozmeňujúci návrh, tak do výberového konania na funkciu v Úrade špeciálneho prokurátora by sa nemohol prihlásiť ani sudca, už vôbec nie advokát respektíve iná osoba, ktorá má odbornú spôsobilosť. Myslím si, že je oveľa transparentnejšie prijať tú úpravu, ktorá je v navrhovanom zákone. Ďakujem veľmi pekne, pani podpredsedníčka. Z. Martináková, podpredsedníčka NR SR: Ďakujem, pán minister. Pán spravodajca, chcete sa k rozprave vyjadriť? Ďakujem. Prerušujem rokovanie o tomto bode programu. Nasledujúcim bodom je prvé čítanie o návrhu skupiny poslancov Národnej rady Slovenskej republiky na vydanie ústavného zákona o preukazovaní pôvodu majetku. Návrh ústavného zákona ste dostali ako tlač 334, návrh na jeho pridelenie výborom máte v rozhodnutí č. 326. Návrh zákona uvedie za skupinu poslancov pán poslanec Robert Fico. Pán poslanec, nech sa páči.