Viskupič, Jozef, poslanec NR SR (2015-09-29):
Ďakujem, pani predsedajúca. Vážený pán minister, pán spravodajca, kolegyne, kolegovia, dovoľte mi, aby som povedal pár poznámok k predkladanému návrhu zákona, a to možno z dvoch uhľov pohľadu. Prvý uhol pohľadu je ten, ktorý sme v diskusii o takzvanej téme politických nominácií priniesli aj na parlamentnú pôdu, a to už od roku 2010, aj cez rok 2012. Celá personálna politika tohto štátu je viac-menej závislá od toho, akým spôsobom prebieha politický cyklus, respektíve vždy pri nástupe novej politickej garnitúry, výmeny koaličných vlád tu prichádza k absolútnej zmene. Až sa tomu tak vzletne hovorilo, že je to až po poslednú upratovačku vo výkone v širšom pohľade verejnej správy a v oblastiach štátnej správy. Často a dokonca vo volebnom programe sme mali napísané, že pri každom jednom projekte, ktorý chce niekto realizovať, existuje v prvom rade nejaký ideový zámer, v druhom rade financovanie, v treťom rade personálna politika. A ak to prirovnáme voľne k ideovému zámeru Slovenska, čiže ideový zámer bol pre Slovenskú republiku, spôsob financovania definovaný je, dane platíme všetci, tak následný a veľmi dôležitý bod je personálna politika a vyzerá to tak, že cez dva a pol dekády sa k personálnej politike tohto štátu nevieme dopracovať v nejakom širokom konsenze. Ja vám, pán minister, v tomto ohľade vôbec nezávidím, pretože ak budeme počúvať aj kolegov z opozície, sa pozerať na váš návrh, ktorý smeruje k úzkemu výseku tohto problému, ktorý môžeme volať problém politických nominácií, tak môžeme nastaviť rôzne uhly pohľadu a z rôznych uhlov pohľadu pre mňa niekedy až prekvapivo prichádza kritika z opozičných lavíc. Ale viem si to predstaviť, pretože ten uhoľ pohľadu je, že nemáme nakreslený alebo nemáme cez široké politické spektrum dohodnutý takzvaný stop stav. To znamená, že mnoho ľudí, počul som poslanca Hlinu, poslanca Lipšica, predrečníka Igora Hraška, hovorí o tom, že ak nastavíme pravidlá výberových komisií tak, že sa široko nedohodneme na možnej personálnej politike a ten stop stav bude vyzerať tak, že akákoľvek opozícia, ktorá v tomto parlamente bude, či to budete na budúce vy a príde niekto s návrhom zákona, bude chcieť svoje personálne nominácie betónovať vo funkciách, tak sa, samozrejme, bude zdvíhať obrovská miera nevôle. A dokonca budú tu aj tie vyhrážky, ktoré som počul, s tým, že veď to je len jednoduchý zákon a bude trvať jeho pôsobenie, keďže na ňom nie je politická dohoda, len dva mesiace po voľbách, pretože potom sa ten zákon zmení. Tak nerobíme dobre. Zaznamenal som aj pod tlakom tretieho sektora, dokonca aj v rámci nejakých predvolebných stretnutí s Transparency International, si to pamätám, že problém politických nominácií citlivo vníma aj politická strana SMER. Ak by som sa na to pozeral z uhla pohľadu ministerstva vnútra, aby sme vyriešili problém politických nominácií, a to aj v osobe, o ktorej sa tu viac-menej zmienili všetci poslanci, tak pravdepodobne spôsobu výberového konania sa nevyhneme. Je možno teraz čaro nechceného, že výberové konania dostali za posledné dva týždne veľkú medializáciu priamo pri fungovaní tuná bratislavského magistrátu, ale myslím si, že na cestu vydania sa v boji proti politickým nomináciám, resp. odpolitizovania aj Policajného zboru nejaká forma výberových konaní v kombinácii s formou kariérneho rastu musí prísť. Moja otázka je však rovnaká spolu s niektorými opozičnými kolegami, prečo to prichádza pri závere... (Ruch v sále.)