Stanko, Július, poslanec NR SR (2010-10-14):
Milé dámy, vážení páni, bohužiaľ, štatistiky zločinov dostali sa už aj ku nám, neminuli nás. Bol to ojedinelý prípad, ktorý bol v Devínskej Novej Vsi. No a, samozrejme, chápeme snahu zainteresovaných, aby nejakým spôsobom sa snažili v budúcnosti takýmto prípadom predísť. Rozvinula sa však dosť široká spoločenská diskusia, takisto rozvinula sa aj petičná akcia, ktorá upozorňuje na to, aby tento zákon nepostihol osoby, ktoré by utrpeli. Myslím, že túto takmer celospoločenskú diskusiu treba nejakým spôsobom vyhodnotiť. Treba jednať rozvážne, pomaly, a tak, aby sme naozaj tie skupiny občanov nejakým spôsobom nepostihli. V prvom rade naozaj by bolo dobré urobiť štatistiku, aby sme vedeli, ktoré skupiny občanov napáchali najviac zločinov so zbraňou. Asi to boli bývalí policajti alebo bývalí vojaci. Ja som nepočul o tom, že by poľovník s brokovnicou v ruke išiel vylúpiť banku, alebo že by poľovník spáchal nejaký trestný čin so zbraňou. Nepamätám sa na taký prípad. Takisto treba vyhodnotiť aj to, ktorá skupina občanov primárne ako terč považuje človeka, a ktorá osoba občanov ako terč považuje zviera alebo nejaký ten papierový terč. Ja si myslím, že tie ozbrojené zložky ako je polícia a armáda, pre nich vlastne primárne terčom je človek. Taký poľovník napríklad si nevie ani len teoreticky predstaviť, aby čo len zo žartu vôbec pomyslel na to, že by namieril na človeka. To jednoducho neprichádza do úvahy a myslím si, že športový strelec takisto. Čiže keď uvažujeme vlastne o tom, na ktoré skupiny občanov mieriť tú pozornosť, tak myslím si, že musíme vedieť kam vlastne na ktorú skupinu zamerať účinok tohto zákona. Takisto treba brať aj ekonomický dopad na štátny rozpočet. Myslím si, pokiaľ tak ako je to navrhované, by to malo fungovať tak, na samotnú kontrolu zbraní a vôbec na tú agendu by trebalo nabrať zase ďalšie stovky a stovky policajtov a jednoducho malo by to negatívny dopad na štátny rozpočet. Ja si myslím, že je tu priestor na to, aby sme v druhom čítaní tento zákon opravili, resp. vylepšili takým spôsobom, aby tie osoby, ktoré naozaj nie je ich primárnym cieľom vôbec namieriť zbraň na človeka, aby jednoducho boli vylúčené z tohto procesu psychotestov a vôbec z tohto zákona. Viem si predstaviť, že v druhom čítaní by mohli byť napr. také návrhy, aby psychotesty boli len u prvého žiadateľa na zbrojný preukaz, alebo ku nim ešte napr. aby psychotesty museli vykonať tie osoby, ktoré majú vo vlastníctve, alebo môžu nosiť, teda držať automatickú zbraň, ktorá je schopná strieľať v dávkach. Takisto môžeme, už vzhľadom na to, čo som povedal v úvode, rozmýšľať aj nad tým, aby častejšie vykonávali psychotesty policajti. Ja neviem, v akých periódach ich vykonávajú teraz. Policajt alebo vojak, keď ukončí činnú službu, keď odíde do dôchodku, aby musel znova vykonať skúšku alebo byť preskúšaný, vôbec tie skúšky na základe na zbrojný preukaz, a takisto aby vlastne pri odchode do dôchodku, keď chce v civile používať zbraň, tak aby mohol vlastniť, teda aby on mohol vykonávať tie psychotesty, musel teda vykonávať psychotesty. Ja si naozaj viem predstaviť, že sú tu také možnosti, aby sme v druhom čítaní tento zákon vylepšili.