Novotný, Viliam, poslanec NR SR (2014-11-10):
Môžem? Ďakujem pekne. Ďalší z veľkých projektov, ktorý vláda Roberta Fica v zdravotníctve nezrealizuje do konca tohto funkčného obdobia, pritom už mal v tomto roku fungovať, projekt, ktorý bol vo vysokej fáze riešenia, platba za diagnózu, DRG. Odložený na rok 2016, po parlamentných voľbách. Všimnite si, prosím, ako všetky kľúčové veci, ktoré trebalo zvládnuť v slovenskom zdravotníctve, sa odkladali postupne po jednom za termín po parlamentných voľbách 2016. Čo vlastne v tom zdravotníctve chce vláda Róberta Fica robiť? Zvolenskú už odvolali, podľa mňa už mala byť odvolaná dávnejšie. Ale čo chcú robiť v tom zdravotníctve, keď všetky kľúčové projekty posunuli? Viete, DRG, platba za diagnózu, je čarovná vec. Pretože nemocnica poskytuje zdravotnú starostlivosť, výkony, ktoré poskytne, majú svoju cenu a sú rovnaké v Košiciach, v Kráľovskom Chlmci, v Žiline, v nemocniciach pána župana Blanára, aj v Bratislave. Nemocnica vie, koľko zarobí, keď jej uznajú tieto výkony, tieto výkony sú kontrolovateľné poisťovňou a zaplatené. Lenže dnes systém, v ktorom fungujú, vzťahy medzi zdravotnými poisťovňami a nemocnicami, je úplne iný systém. Je to systém dohodových cien. Naďalej sa tu ináč platí za žlčník v Bratislave, ináč v Dolnom Kubíne, čo strašne trápi stále pána župana Blanára, škoda, že tu nie je, lebo rád by som mu to možno vysvetlil, tak niekedy inokedy to zopakujem, sa ináč platí za ten istý výkon, ináč v Kráľovskom Chlmci, ináč v Prešove, ináč v Košiciach. Dokonca, viete, keby ste teraz povedali, lebo odpoveď je vždy taká, že sa robí keys mix, teda rôzne prípady sa poskytujú a hľadá sa nejaká stredová cena a iné prípady sa ošetrujú v Krompachoch, iný je keys mix v Krompachoch, v Poprade, v Prešove a v Košiciach. Ale aj v nemocniciach, ktoré sú rovnakého typu, v úvodzovkách, univerzitné alebo fakultné nemocnice, sa za rovnaké výkony platia úplne odlišné ceny. Dokonca odlišné medzi jednotlivými poisťovňami aj v rámci tej istej poisťovne. Toto vyhovuje súčasnému vedeniu Všeobecnej zdravotnej poisťovne, no lebo vtedy vedia byť tí, ktorí to v pozadí riadia, skutočnými machami. Chceš viac peňazí? Musíš sa prísť dohodnúť. V DRG by to nefungovalo. Jasné, že im to nevyhovovalo. Trebalo to posunúť, 2016, že vraj sa to nedalo stihnúť. Ale dalo. Dalo, len trebalo chcieť, no len nechceli. To je ten celý problém. Dnes už tu o tom hovoril môj kolega pán poslanec Mihál, o neriešení mzdového ohodnotenia zdravotných sestier a ďalších zdravotníckych pracovníkov. Dámy a páni, SMER pred parlamentnými voľbami v roku 2012 podporil vládny návrh zákona vlády Ivety Radičovej, zákona o minimálnych mzdových nárokoch sestier a pôrodných asistentiek. No ale ako to už so SMER-om zvykne byť, hneď po voľbách to neplatilo. Hneď po voľbách totižto Ústavný súd pozastavil jeho účinnosť. A teraz odhliadnime od Ústavného súdu. Dobre, rozhodol Ústavný súd, musíme ho rešpektovať. Čo ale robilo ministerstvo zdravotníctva? Čo robil SMER od leta 2012 do jesene 2014 so mzdami sestier a pôrodných asistentiek? Diskutoval, odpovedám. Diskutoval a vymýšľal výhovorky. No nevyriešili ste to, dámy a páni zo SMER-u. Pani ministerka Zvolenská to nevyriešila, ale zodpovednosť je na strane SMER-u. A zodpovednosť za stav zdravotníctva, za stav v rezorte dopravy, za stav v rezorte financií, za stav v rezorte práce, sociálnych vecí a rodiny nenesie len rezortný minister, ale predseda vlády, ten nesie zodpovednosť za celú vládu. A keďže je vláda jednofarebná, nesie za ňu zodpovednosť aj strana SMER. No nie je jednoduché vládnuť v jednofarebnej vláde, to vám musím uznať. Ale platy sestier ste nevyriešili, dámy a páni, a nemáte žiadne riešenie. Výhovorky, nejdem tu teraz vaše výhovorky menovať, nejdem vás zbytočne zdržiavať, pokračujem ďalej. Päťdňový výpadok vrtuľníkovej záchrannej zdravotnej služby. Dámy a páni, v každej normálnej krajine, v každej štandardnej demokracii, keď päť dní nemôžu z dvoch staníc zo siedmich na Slovensku lietať vrtuľníky k pacientom a stane sa ešte aj vážna dopravná nehoda, na následky ktorej zomrie mladá žena, ku ktorej je volaný záchranársky vrtuľník, a ten nie je k dispozícii, minister odstúpi. Nejdem teraz diskutovať, že prečo, ako, načo, kto povedal komu čo. Politická kultúra. Vtedy to neplatilo. Vtedy som tu počúval pána podpredsedu vlády Kaliňáka, ako pospomínal od Šavla k Pavlovi všetko možné v zdravotníctve, od 20-, 50-korunáčok cez moju manželku, brata pána Uhliarika, krstnú mater neviem koho, kdečo, kdečo. Ale to, že došlo k nehoráznemu výpadku v záchrannom systéme Slovenska a že za to niekto nesie zodpovednosť, tak o tom SMER nechcel diskutovať v októbri minulého roku. Bola to pani ministerka Zvolenská, ktorá to pripustila. Ale táto aféra je veľmi pikantná, ja sa jej venujem dlhodobo, lebo na Slovensku sme si zvykli, že tieto kauzy idú do stratena. Ja som urobil všetky kroky, ktoré som mohol ako opozičný politik urobiť, cez úrad pre dohľad až po Generálnu prokuratúru a následne prokurátora, odvolanie na prokuratúru. Samozrejme, prokuratúra povedala, že neviem, ja neviem preukázať, že došlo k verejnému ohrozeniu, ale to, čo prokuratúra skonštatovala, to úplne stačí na odvolanie ministra, respektíve na jeho odstúpenie v štandardnej demokracii. Prokuratúra skonštatovala, že došlo k nezabezpečeniu neodkladnej zdravotnej starostlivosti počas piatich dní na dvoch staniciach vrtuľníkovej záchrannej zdravotnej služby. Mne to stačí, pre mňa je politická zodpovednosť za to úplne jasná. Dámy a páni, k tomu výpadku došlo preto, lebo výberová komisia na ministerstve zdravotníctva, kde sedeli vysokí štátni úradníci ministerstva zdravotníctva, sa rozhodla napriek tomu, že mala všetky informácie k dispozícii, že tender na nových prevádzkovateľov vrtuľníkovej záchrannej služby vyhodnotí päť dní po skončení povolení toho predchádzajúceho prevádzkovateľa. V tejto výberovej komisii nebol nikto potrestaný. Dámy a páni, a teraz prichádza ten pikantný okamih. Kdeže potrestaní, odmenení boli! Pán Viliam Čislák, vtedajší štátny tajomník, bol členom v tejto výberovej komisii, ktorá rozhodla, že vyhodnotí tender päť dní po skončení povolení. Potrestali ho, dnes je minister. Nehorázna kauza, nehorázna kauza. Aj toto by úplne samo stačilo na odvolávanie predsedu vlády. Čo sa to tu deje? Čo tu prebieha? Dámy a páni, a už možno len tak na odľahčenie pri tom výpočte, keď som na niečo zabudol, ale toto ešte spomeniem. Si pamätáte možno na jednu z prvých káuz vlády Roberta Fica v zdravotníctve, škandalózny kotolníkov ozdravný plán v žilinskej nemocnici. Pamätáte sa? Ako manažment žilinskej nemocnice pripravil ozdravný plán, potom sa rozhodol, že ho predsa len nebude takto realizovať a kúpil si ozdravný plán od externej firmy, ktorý je skoro totožný s tým istým ozdravným plánom, ktorý pripravil manažment nemocnice na čele s riaditeľom, a konateľom tejto externej firmy bol kotolník žilinskej nemocnice. Veľmi zaujímavé, v osobnom voľne sa kotolník žilinskej nemocnice venuje auditovaniu a navrhovaniu ozdravných plánov pre zdravotnícke zariadenia. Dámy a páni, ďalšia veľká téma, o ktorej sme už dnes hovorili, a naozaj sa jej len krajne okrajovo dotknem aj preto, lebo je tu pán minister financií a my už o tom diskutujeme ďalej, tak len aby sa na to nezabudlo. Poplatky v zdravotníctve, môj kolega, pán poslanec Jurzyca, už o tom hovoril dosť a myslím, že to vysvetlil, ale ja len naozaj, naozaj niekoľko čísiel, ale veľmi stručne a presne. Robert Fico v opozícii v rokoch 2002 až 2006 kritizoval zavedenie poplatkov za služby súvisiace s poskytovaním zdravotnej starostlivosti. Hneď ako prišla prvá vláda Roberta Fica k moci, jedno z prvých, čo urobili, bolo, že zrušili Zajacove dvadsať- a päťdesiatkorunáčky za služby súvisiace s poskytovaním zdravotnej starostlivosti v ambulancii a v nemocnici za deň pobytu. Treba ale povedať, že všetky ostatné poplatky za služby súvisiace s poskytovaním zdravotnej starostlivosti ponechali. To len tak pre poriadok. No a vtedy sme už počuli od SMER-u, že bezplatné zdravotníctvo je na svete. Všetko to zlé, čo deformovala prvá, pardon, druhá Dzurindova vláda, je už preč, teraz to už bude fungovať bezplatne, lebo zdravie nie je tovar a zdravotníctvo nie je obchod. No, faktom ale je, že v roku 2005, vyberal som tento rok, lebo to bol posledný celý rok vládnutia druhej Dzurindovej vlády, priemerne jeden Slovák doplácal v zdravotníctve ročne 125 euro. V tom sú lieky, špeciálny zdravotnícky materiál, pomôcky. V roku 2009, teda v poslednom celom roku vládnutia prvej vlády Roberta Fica, už doplácal 215 euro. Ja som vtedy navrhoval ochranný limit na doplatky za lieky, aby sme začali tých ľudí nejak chrániť, vtedy sa mi vysmial vtedajší minister Richard Raši, že teda do toho sa počítajú kondómy a do toho sa počíta harmančekový čaj a podobné hlúposti, tak čo ja tu chcem niekoho chrániť. No, priznám sa, že my sme za vlády Ivety Radičovej, aj keď nás nemáte radi, za túto krátku vládu, ale myslím si, že urobila, čo vedela za to obdobie, prijali jediné reálne opatrenie na ochranu ľudí pred vysokými doplatkami v zdravotníctve. To opatrenie sa volá ochranný limit na doplatky za lieky. Týka sa zdravotne ťažko postihnutých a dôchodcov s nízkymi príjmami, je tam limit vo výške 30, respektíve 45 eur za kvartál. Ku cti vlády Roberta Fica č. 2 patrí, že to nezrušila, no ale neurobila nič viac. A poplatky a doplatky v zdravotníctve naďalej narastajú, naďalej narastajú. Dnes podľa čísiel OECD, o ktorých tu hovoril môj kolega pán poslanec Jurzyca, dosahujú 24 % z celkového objemu peňazí v zdravotníctve. Berte to číslo, neberte to číslo, ja sa ho bojím prepočítať na eura, koľko to je, lebo možno by ma niekto aj obvinil, že šírim poplašnú správu, lebo niekto si povie, že ja si kúpim len trikrát do roka kvapky do nosa a raz do oka, tak neviem, že kde toľko doplácam, kto tie moje peniaze platí za mňa. Takže ja to neprepočítam. Ale skutočnosť, že jedna štvrtina zdrojov v zdravotníctve pochádza od keš platieb, je nehorázna. A čo sa ja tu včera dozviem? Znovu od včera veľmi rozšafného podpredsedu vlády, pána ministra vnútra Kaliňáka, ktorý to odbavil jednou vetou: „Pán poslanec, tu niekto zaplatí za to, že dostane potvrdenie, že je zdravý, na vodičský preukaz, toto tu riešite?“ Dámy a páni, veď tu nejde o to, že niekto zaplatí za to, že mu lekár dá papier, že môže mať vodičský preukaz. O čom tu rozprávate? SMER po dva a pol rokoch ani nevie, kde je problém v zdravotníctve? Ale vie, len ho nechce priznať, ale vie, samozrejme, že vie, len to nechce priznať, že dnes sa platí za služby súvisiace s poskytovaním zdravotnej starostlivosti, za tie isté služby, ako sa platilo niekde od roku 2005 alebo 2004, za pohotovosť, za prepravu dopravnou zdravotnou službou, poplatok za recept, poplatok za lekársky poukaz, poplatok za pobyt v kúpeľoch, samozrejme poplatky za vydanie potvrdení od lekára na potreby iných úradov, aj na ten vodičský preukaz, aj na strelný pas a neviem na čo ešte. To je jedna skupina. Keby len toto bol náš problém, ani o tom netreba toľko rozprávať. Potom tu prichádza druhá skupina, tá najväčšia, tá najproblematickejšia. Skupina poplatkov za to, čo už aj tak platí zdravotná poisťovňa. Viete, môžem vám pichnúť, pán Fecko, injekciu u mňa na ambulancii, ale mne tú ihlu nepreplatí poisťovňa, musíte mi dať dve eurá. A ten úbohý pacient tie peniaze dá, lebo nevie, čo má robiť. Infúzia, detto, niekto vyberá, niekto nevyberá. Očkovanie rovnako, vyberá, nevyberá. Viete, mne tú dezinfekčnú látku poisťovňa nepreplatí, bežný problém. Viete, no máme vám vydať z cétečka film, alebo na CD-čku nahratý výsledok? Tak jedno aj druhé by bolo najlepšie. Jój, ale potom nám musíte dať 5 eur, lebo to cédečko nám nepreplatí poisťovňa. Ďalší príklad, bežný, prídete do nemocnice a povedia vám, že za založenie zdravotnej dokumentácie, karty musíte zaplatiť. Vy ste tu nový pacient, pán Viskupič? Dvadsať eur, viete, lebo to vás musíme zaevidovať do systému, no a to nám nezaplatí zdravotná poisťovňa. Toto dnes na Slovensku prebieha a vláda Roberta Fica cudne klopí oči a vyhovára sa na nejaký blbý vodičák. Toto je realita, dámy a páni. No a potom tu prichádza tretia skupina poplatkov v zdravotníctve, obrovská, tzv. poplatky z ľudovej tvorivosti, by som ich nazval. Viete, voda v čakárni, vodovod v čakárni, toaleta v čakárni, ventilátor v čakárni, poskytnutie telefónneho čísla lekára, všetko spoplatnené. No neuveriteľné poplatky. Je taká veľmi pekná štúdia, keď chodili po ambulanciách, a teda zisťovali, za čo všetko pacienti doplácajú, by ste sa aj smiali z toho všetkého, za čo dokážu kreatívne ľudia vyberať peniaze. A viete, čo je na tom také najparadoxnejšie? Ja som to zistil v roku 2010 pred voľbami, keď sme už pripravovali teda ochranný limit na doplatky za lieky a snažili sme sa nejak chytiť za pačesy nehorázny nárast hotovostných platieb v zdravotníctve, ktorý sa udial počas prvej vlády Roberta Fica. Ľudia sa ani nesťažujú, Slováci sú veľmi prispôsobiví, na to, že doplácajú, z čoho urobil politickú mantru Robert Fico. Oni sa sťažujú na to, že nevedia, za čo doplácajú. Oni vám rozprávajú príbehy, že: viete, mňa bolí koleno, ja mám reumu, ja si vyberiem na recepte lieky, ja chodím k mojej doktorke a ona hovorí, že za pichnutie injekcie 2 eurá, ale moja suseda chodí k inej doktorke, o poschodie vyššie na tej istej poliklinike, a ona nevyberá 2 eurá; ako je to možné? Vy na to neviete odpovedať, vy na to neviete odpovedať. Takto dnes funguje slovenské zdravotníctvo. No a aké riešenie nám zatiaľ ponúkla vláda Roberta Fica? Za tento stav nesie pán premiér a jeho vláda a SMER plnú politickú zodpovednosť, nielen odiduvšia ministerka zdravotníctva. No také, že pán minister Kažimír prišiel s projektom registračných pokladníc v ambulanciách a nemocniciach. Keď už teda vyberajú a nič sa s tým nejak nedeje, aspoň nech z toho zaplatia dane. Tak už viem, že to nebude 70 mil., to sme sa včera dohodli, ja sa nehádam s pánom ministrom Kažimírom, on tie čísla musí vedieť lepšie a vie ich lepšie, ale to, čo hovorím, je, že za čo to chce. Prepáčte, ja som politik: za čo to chce SMER vyberať dane? Za poplatky v zdravotníctve, ktoré neexistujú, lebo tvrdia, že sa platí len za kondómy a harmančekový čaj a sem-tam za vodičák? Čo sa tu deje, čo sa tu deje? No nič sa tu nedeje v zdravotníctve. Nemajú riešenia a minister Čislák nám síce povedal, že už riešenie majú, v stredu na vláde prijali zákon, zákon, ktorý explicitne, a ja už som o tom hovoril v pléne, vymenováva poplatky, respektíve vymenováva výkony, za ktoré nie je možné vyberať poplatky. Viete, no tak ja nie som právnik, ale rád by som k tomu povedal, že teda, čo nie je zakázané, je povolené. To znamená, že za všetko ostatné, sú tam asi štyri alebo päť, plus je tam napísané, že to, čo nie je uvedené v zákone o rozsahu ako plne hradené, za to nemožno vyberať poplatky, respektíve to, čo je uvedené v zákone o rozsahu ako plne hradené, za to už nemožno vyberať žiadne poplatky a nemožno tým podmieňovať poskytnutie zdravotnej starostlivosti. Ale kreativite, o ktorej som tu hovoril, kreativite to nijak nepristrihne krídelká. Jednoducho to bude fungovať tak, ako to fungovalo doteraz, no tak keď nemôže vyberať za toto, tak bude vyberať za niečo iné. Tak nebude vyberať za podanie injekcie, ale bude vyberať za to, že ju podá ráno, ináč by pacient musel chodiť až večer, na konci ambulancie. Alebo za to, že si môže zatelefonovať do ambulancie, alebo za to, že jej podá pohár vody, lebo to tam nenapísal Čislák, respektíve Zvolenská, do zákona. Takže bude to pokračovať ďalej. Ďalší marketingový krok zo strany SMER-u, vyriešili poplatky v zdravotníctve. Nič ste nevyriešili v zdravotníctve, budem o tom ešte hovoriť, keď tento zákon tu príde. No a už sa blížim naozaj k záveru, nemôžem sa nevenovať vlajkovej lodi zdravotníctva v podaní SMER-u v ostatných dvoch rokoch. Jedna zdravotná poisťovňa nebola vo volebnom programe strany SMER pred parlamentnými voľbami v roku 2012, nebola ani v programovom vyhlásení vlády Slovenskej republiky, ale pán premiér Fico, a toto je naozaj jeho čistá túž, nijak to neviete zmierniť, s pani ministerkou Zvolenskou to postavil ako mantru, ako tvrdú agendu strany SMER, ideme konečne zatočiť krkom súkromným zdravotným poisťovniam s tým zákazom zisku, ktorý bol protiústavný. A doteraz máme zablokovaných 29,5 mil. eur v Luxemburgu. To nejak nevyšlo, teraz je tu ešte väčší plán, jedna zdravotná poisťovňa. Vyfučalo to. Počúvajte, o neschopnosti SMER-u v zdravotníctve najlepšie svedčí to, že nedokážete ani utkvelú predstavu Roberta Fica o zdravotníctve zrealizovať. Jednoducho to neviete urobiť. Ani z ústavného, ani z ekonomického, ani z odborného hľadiska. No nie je to totižto vôbec také jednoduché, keby to náhodou SMER chcel urobiť. Takže veľké, prázdne politické gesto, ktoré dokonca, na rozdiel od iných, neprežije ani parlamentné voľby 2016. Ostane podľa mňa už len témou, ktorú v predvolebnej kampani znovu vytiahne strana SMER ako dobrú tému, lebo oni sú takí, jak by som povedal, bojovníci proti finančným skupinám a súkromným zdravotným poisťovniam. Trošku viac by ste mohli bojovať voči schránkových firmám na Belize a Cypre, ktoré vám tu robia biznis v slovenskom zdravotníctve a predávajú predražené cétečká. To by možno bolo záhodnejšie. Dámy a páni, zodpovednosť za súčasný stav slovenského zdravotníctva nesie v plnej miere strana SMER. Stav v slovenskom zdravotníctve po dva a pol rokoch vládnutia vlády Roberta Fica je horší ako stav, v akom ste zdravotníctvo preberali. Za toto nesiete plnú politickú zodpovednosť. Za toto nesie plnú politickú zodpovednosť predseda vlády Robert Fico, a preto mu navrhujeme vysloviť nedôveru na tejto schôdzi. Ďakujem pekne za vašu pozornosť.