Hrnko, Anton, poslanec NR SR (2019-01-30):
Vážený pán predsedajúci, vážené dámy, vážení páni, uvedený zákon je v zmysle ženevskej konvencie, ktorá rozdeľuje ozbrojencov a neozbrojencov, teda kombatantov a nonkombatant, v priestore, kde sú vojaci v prípade, kde je konflikt, a zároveň vychádza v ústrety požiadavke biskupov katolíckej cirkvi, podľa kanonického práva katolíckej cirkvi je vojak len asimilati a soldati, teda vojaci nie sú vojaci v pravom slova zmysle, ale len prispôsobení vojakom a ich hlavnou úlohou je vykonávanie duchovnej služby v ozbrojených silách, v zložkách a tak ďalej. Nebol by som úplný, keby som nepovedal, že Ekumenická rada cirkví, ktorá zastupuje duchovných v ozbrojených silách, ktorí nie sú v katolíckej cirkvi, ale v iných cirkvách, má v tejto otázke úplne iný názor, myslí si, že aj ich duchovní by mali byť ozbrojení takisto ako ostatní vojaci. Teda čo je cieľom našej predloženej novely? Cieľom novely zákona je vytvorenie zákonnej možnosti pre osoby poverené duchovnou a pastoračnou službou pôsobiace v Policajnom zbore Slovenskej republiky, Zbore väzenskej a justičnej stráže Slovenskej republiky alebo v ozbrojených silách Slovenskej republiky, spočívajúcej v nepridelení a nepoužívaní zbrane. Novela sa tak dotýka zákona Národnej rady Slovenskej republiky č. 171/1993 Z. z. o Policajnom zbore v znení neskorších predpisov, zákona č. 4/2001 Z. z. o Zbore väzenskej a justičnej stráže v znení neskorších predpisov a zákona č. 321/2002 Z. z. o ozbrojených silách Slovenskej republiky. Predkladaná novela zosúladí legislatívu Slovenskej republiky so ženevskými konvenciami, v ktorých sa na duchovnú službu hľadí ako na neozbrojenú, teda nekombatantov. Používanie zbrane môže viesť aj k smrteľným následkom, čo je v príkrom rozpore s prevažnou väčšinou náboženských vyznaní, keďže život vnímajú ako najvyššiu hodnotu. Osoby poverené duchovnou a pastoračnou službou pôsobiace v Policajnom zbore Slovenskej republiky, Zbore väzenskej a justičnej stráže Slovenskej republiky alebo v ozbrojených silách Slovenskej republiky majú za cieľ plniť úplne odlišné úlohy ako ostatní policajti, dozorcovia alebo vojaci. Odlišné vnímanie duchovnej služby v ozbrojených zboroch a v ozbrojených silách sa uplatňuje aj v iných krajinách. Nie je to všeobecné, ale v krajinách ako Nemecko, Taliansko, Chorvátsko či Spojené štáty americké tento princíp, že vojenskí duchovní sú neozbrojení, je všeobecné a dlhodobo platný. V súčasnosti sa osobám povereným duchovnou a pastoračnou službou pôsobiacim v ozbrojených zboroch a v ozbrojených silách prideľujú zbrane a v niektorých prípadoch ich musia aj používať, napríklad počas povinných cvičných strelieb, ktoré musia absolvovať. V prípade Zboru väzenskej a justičnej stráže osoby poverené duchovnou a pastoračnou službou síce zbraň pridelenú nemajú, ale používať ju musia počas povinných cvičných strelieb. Predkladaná novela generálne nezakazuje osobám povereným duchovnou, pastoračnou službou v ozbrojených zboroch a ozbrojených silách držať zbrane. Bude na rozhodnutí príslušnej cirkevnej autority, či svojim osobám povereným duchovnou a pastoračnou službou umožní mať pridelenú zbraň a používať zbraň alebo nie. V praxi môže nastať situácia, keď príslušná cirkev, cirkevná autorita generálne neudelí súhlas s pridelením a používaním zbrane vo vzťahu k všetkým jej osobám povereným duchovnou a pastoračnou službou v ozbrojených silách a zboroch, ale aj v situáciách, keď takýto súhlas nebude udelený len individuálnej konkrétnej osobe poverenej duchovnou a pastoračnou službou. Napr. na základe jeho žiadosti vo vzťahu k jeho cirkevnej autorite z dôvodu výhrady vo svedomí. Predkladaná novela tiež myslí na situácie, keď môže byť osoba poverená duchovnou a pastoračnou službou bez pridelenej zbrane počas výkonu jej služby v ohrození. Ak na to nastanú okolnosti, bude osobe poverenej duchovnou a pastoračnou službou bez pridelenej zbrane poskytnutá primeraná ochrana ozbrojeným zborom alebo ozbrojenými silami, ktorých je príslušníkom. Pod primeranou ochranou osoby poverenej duchovnou a pastoračnou službou bez pridelenej zbrane sa napríklad rozumie pridelenie neprestrelnej vesty, zavedenie režimových opatrení či pridelenie iného príslušníka so zbraňou na ochranu alebo iné vhodné ochranné opatrenia v závislosti od závažnosti možného ohrozenia osoby poverenej duchovnou a pastoračnou službou bez pridelenej zbrane. Osoba poverená duchovnou a pastoračnou službou bez pridelenej zbrane bude môcť aj sama požiadať svoj ozbrojený zbor alebo ozbrojené sily o poskytnutie primeranej ochrany, ak sa bude domnievať, že si to okolnosti vyžadujú. O poskytnutí primeranej ochrany rozhodne príslušný veliaci v ozbrojených zboroch alebo v ozbrojených silách. Predkladaný návrh zákona nemá žiadne vplyvy na rozpočet verejnej správy, vplyvy na podnikateľské prostredie, sociálne vplyvy, vplyvy na životné prostredie ani vplyv na informatizáciu spoločnosti a službu verejnej správy pre občana. Predkladaný návrh zákona je v súlade s Ústavou Slovenskej republiky, ústavnými zákonmi a ostatnými všeobecne záväznými právnymi predpismi Slovenskej republiky, medzinárodnými zmluvami a inými medzinárodnými dokumentami, ktorými je Slovenská republika viazaná. Návrh zákona je v súlade s právom Európskej únie. V tejto chvíli by som ešte chcel povedať, že vlastne tento návrh a požiadavka biskupov vychádza z celkovej tendencie, ktorá sa uplatňuje v katolíckej cirkvi po 2. svetovej vojne, keď katolícka cirkev najskôr trvala na tom, aby sa kňazi nejakým spôsobom dištancovali od politiky, aby boli pastiermi pre všetkých a nezapájali sa do praktického politického zápasu, teda aby nezastávali politické funkcie. A takisto ide aj o to, aby vlastne sa venovali tomu základnému, čo je ich povinnosť, a to je pastorácia. Viem, že na tento môj návrh je veľa rozličných názorov, ale keďže ide o to, že v každom jednotlivom prípade bude rozhodovať vrchnosť cirkevná, takže by som umožnil, aby v slovenských ozbrojených silách vlastne bola rešpektovaná výhrada svedomia aj kanonické princípy niektorých cirkví, ktoré v ozbrojených silách pôsobia. Ďakujem za pozornosť.