R. Madej, poslanec: (2004-05-13):
Vážené dámy a páni, v roku 2002, bolo to presne od 1. novembra do konca tohto mesiaca, bol účinný zákon o fonde náhradného výživného a náhradnom výživnom. Tento zákon bol síce účinný len mesiac, ale napriek tomu pomohol tým, ktorí sa stihli prihlásiť a požiadať o náhradné výživné, 500 žiadateľom, vyhovené bolo v tom čase 100 matkám, ktorým ich otcovia neplatili výživné. Veľká vďaka patrí aj parlamentu z minulého obdobia, osobitne aj pani poslankyni Muškovej a pani prof. Tóthovej. Tento zákon však bol zrušený vládnou koalíciou po nástupe do tretieho volebného obdobia, keďže dosahy na štátny rozpočet v tom čase boli veľmi vysoké. Preto sme pracovali a pred pol rokom sme podali návrh zákona o náhradnom výživnom prvýkrát, ktorý predstavuje aj tento návrh, nový model náhradného výživného, ktorý je adresnejší, účelnejší a naozaj finančné prostriedky štátneho rozpočtu využíva účelne pre tých, ktorí to naozaj potrebujú. Návrh zákona o náhradnom výživnom – tento návrh predpokladá, že v prípade, ak matke alebo oprávnenej osobe, najčastejšie však ide o matky, neplatí povinný, v tomto prípade, hoci sa môžu stať opačné prípady, ide o otcov detí, neplatí výživné po dobu 3 mesiacov, matka alebo žiadateľ, ak podá návrh územnému úradu práce, sociálnych vecí a rodiny, úrad bude vyplácať náhradné výživné. Bude poskytovať náhradné výživné vo výške určenej súdom alebo vo výške stanovenej rodičovskou dohodou. Pomôže sa tým najmä matkám, ktoré v súčasnosti pracujú, alebo matkám, ktoré sú na dôchodku, resp. matkám, ktoré poberajú iné príjmy. Ako som hovoril, ide o nový model, ktorý naozaj obsahuje limity, ktoré by mali zabezpečiť a garantovať, že ide o vyplácanie náhradného výživného nie v luxusných sumách, naozaj nemôže ísť o desaťtisícové sumy mesačne, ale v sumách, ktoré si myslíme, že by štát naozaj mal poskytovať v prípade, ak sa náhradné výživné neplatí. Prvým limitom je teda maximálna výška náhradného výživného. Maximálna výška poskytnutého náhradného výživného, teda ide o 1,2-násobok sumy životného minima pre dieťa. Mesačne by teda v praxi išlo v súčasnej dobe podľa určenia sumy životného minima o 2 292 korún. Ďalším limitom, aby naozaj prostriedky štátneho rozpočtu boli účelne využité, je príjem rodiny, teda spoločne posudzovaných osôb rodiny dieťaťa, na ktoré sa výživné platí, matka, samozrejme, alebo iná osoba spoločnej domácnosti. Tu nesmie limit presiahnuť príjem tejto spoločnej domácnosti 2,5-násobok súčtu súm životného minima pre tieto osoby. Aby som konkretizoval na konkrétnom príklade, na náhradné výživné bude mať nárok len vtedy, ak príjem matky a dieťaťa v prípade, ak ide o tieto dve osoby žijúce v spoločnej domácnosti, nebude presahovať sumu 15 300 korún. Samozrejme, o konkrétnostiach, o koeficientoch a nápočtoch môžeme ešte diskutovať, či túto sumu nie je náhodou aj v súčasnej dobe účelnejšie zvýšiť. Čo sa týka sankcií, pretože mnohé termíny a mnohé vyjadrenia kolegov by som si dovolil poopraviť v tom, že naozaj tento zákon v žiadnom prípade nepomáha vagabundom. Tento zákon nastupuje vtedy, ak vymožiteľnosť práva je zdržaná alebo ak právo nie je možné vymôcť. Ale všetka zodpovednosť povinného platiť výživné zostáva a navyše sa ešte zvyšuje. Prvou sankciou pre toho, kto nebude platiť výživné, podľa tohto návrhu zákona je, že v prípade, ak úrad, ktorý bude udeľovať alebo poskytovať náhradné výživné, rozhodne o poskytnutí, tak v tom prípade bude vymáhať náhradu za poskytnuté náhradné výživné a penále vo výške 50 %. V praxi teda za 1 000 korún poskytnutého náhradného výživného sa vymáha 1 500 korún. Samozrejme, aj tu môžeme diskutovať o tom, či toto penále nie je vysoké. Chceli sme odstrašiť tých, ktorí si naozaj túto povinnosť plniť nebudú, pretože je potrebné, aby tento zákon mal aj silný preventívny účinok pred zneužívaním a pred neplnením si vyživovacej povinnosti. Iné zákony dávajú za príklad 25 %, takže je možné aj o tomto diskutovať. Nárok na náhradné výživné bude mať dieťa vtedy v prípade, ak povinný neplatí riadne a včas po dobu 3 mesiacov. Tento zákon ide teda ruka v ruke s trestnoprávnou normou, s Trestným zákonom a je v súlade aj s novou rekodifikáciou Trestného zákona, pretože ide o trestný čin v prípade, ak povinný, osoba ktorá má vyživovaciu povinnosť, si ju neplní. V súčasnosti ide o trestný čin neplnenie povinnej výživy, zanedbanie povinnej výživy. Takže úrad v tomto prípade, ak poskytuje náhradné výživné, súčasne podá trestné oznámenie na tohto páchateľa de facto trestného činu. Hovorím to preto z tohto dôvodu, osobne som sa stretol s niektorými matkami, ktoré sa chceli domôcť výživného, ale jednoducho sa báli. Medziľudské vzťahy a predsa musí zostať tá matka v kontakte s otcom toho dieťaťa a jednoducho v prípade, ak by naňho mala práve z dôvodu neplatenia výživného podávať trestné oznámenie, boli spomenuté vyhrážky, čo sa môže všetko stať, ak to oznámi polícii. Zbavujeme bremeno z pliec hlavne matiek, aby to neboli ony, ktoré by podávali trestné oznámenie, ale aby to bol úrad, ktorý už bude mať jednotlivé rozhodnutia, ktoré budú dôkazom o tom, že vyživovacia povinnosť po túto dobu, ktorá kvalifikuje toto konanie ako trestný čin, tak aby túto zodpovednosť nemala naozaj matka. Rozhodnutie vydané v správnom konaní o náhrade za náhradné výživné, to znamená, bude vydávané v správnom konaní a úrad, ktorý poskytne náhradné výživné, nebude vymáhať náhradu prostredníctvom súdov. V tomto prípade, ak by bol prijatý takýto model, by išlo o nadmerné zaťažovanie súdov, súdnictva a naozaj o predĺženú vymožiteľnosť práva, preto sme sa rozhodli zaviesť inštitút, ktorým sa bude vymáhať náhrada za poskytnuté náhradné výživné rozhodnutím v správnom konaní, ktoré keď nadobudne právoplatnosť, je vykonateľné a je súčasne aj exekučným titulom. Jedna najzávažnejšia vec, o ktorej som hovoril a zdôvodňoval aj na úvod, zákon z roku 2002 predpokladal naozaj dosť vysoké požiadavky na štátny rozpočet, predpokladal asi 1 mld. Sk na to, aby sa celý proces poskytovania náhradného výživného mohol začať. Prišli sme s modelom, ktorý naozaj nerozdáva maximálne sumy 10-tis. mesačne, ktorý obmedzuje poskytovanie náhradného výživného len na tých, ktorí to potrebujú a je účelné, a na základe toho, že by sa tento systém mal financovať priebežne zo štátneho rozpočtu, dosahy na štátny rozpočet by mali byť okolo 20 mil. Sk ročne. Ministerstvo financií s týmto prepočtom súhlasilo. Ja by som sa chcel pri tejto príležitosti ešte poďakovať niektorým mimovládnym organizáciám, ktoré ma oslovili a vyjadrili podporu, ktorú pravdepodobne aj vo svojich e-mailoch a poštových schránkach listy, ktoré by podporovali tento návrh zákona, si môžete prečítať. Ja verím a mnohí pracovníci či už súdov, alebo aj poradní pre ženy, pre opustené ženy, konštatujú, že tento návrh zákona – v prípade, ak by bol schválený – by bol účinnou pomocou pre matky, odbúral by im stres a odbúral by im naozaj veľké problémy s vymáhaním výživného do budúcnosti. Vážené dámy a páni, prosím vás preto o podporu a schválenie tohto návrhu zákona. Ďakujem pekne.