B. Bugár, podpredseda NR SR: (2005-12-09):
P. Oremus, poslanec: Vážený pán predsedajúci, pán podpredseda. kolegyne, kolegovia. nemal som v úmysle rozoberať do detailov alebo detaily štátneho rozpočtu, nedá mi však po včerajšom vystúpení pána podpredsedu a po nedeľnom vystúpení, dueli s pánom Šulajom, aby som niektoré veci týkajúce sa hlavne cien a zvyšovania cien Slovenského plynárenské priemyslu uviedol na pravú mieru a aby som sa pokúsil, ak bude možné, nejakým spôsobom osloviť aj vás a pomôcť jednej inštitúcii, ktorá na Slovensku funguje a ktorá je asi doslova raritou a niečím výnimočným v strednej Európe a pomohli sme im nejakou tou korunou navýšiť rozpočet alebo sumu, ktorú zo štátneho rozpočtu dostávajú v rámci Slovenskej akadémie vied. Chcel by som sa dotknúť kapitoly, v ktorej sa hovorí o príspevku Slovenského plynárenského priemyslu 200 miliónov korún na zatepľovanie bytov. Prosím vás, zateplenie jedného bytu je suma od 150 do 300 000 korún a to nie je nejaký rozsah, ktorý by zabezpečil zatepľovanie tak, ako sa to robí v západných krajinách, je to minimálny náklad, ktorý je na tento účel potrebný. Čiže z 200 miliónov korún, prípadne ešte 150, ktoré dáva štát z rozpočtu, by sme mohli urobiť nejakých 1 000, 1 200 bytov. Pri súčasnom bytovom fonde, ktorý je a ktorý by si žiadal takúto rekonštrukciu, okolo 550 000, si ľahko zrátate, koľko rokov by trvala takáto rekonštrukcia, prípadne takéto zatepľovane. Preto dávam návrh, aby z hľadiska vývoja cien, z hľadiska vývoja ziskov, ktoré má Slovenský plynárenský priemysel, od 2003, aby sa tento príspevok zvýšil na 1 miliardu 200 miliónov korún s tým, že vôbec to s existenciou Slovenského plynárenského podniku ako akciovej spoločnosti, kde štát má majoritu, nezatrasie. I pred rokom 99 existovali dodatočné daňové odvody v Slovenskom plynárenskom priemysle vo výške 2 miliárd korún, ktoré vláda rozpisovala SPP, pritom SPP netvorilo ani zďaleka taký zisk, ako tvorí dnes. Dnes proklamovaných 24,6 miliardy korún nie je, tak ako tvrdí pán podpredseda vlády, tvorených len tranzitom, pretože tranzit predstavuje vo výnosoch zhruba 20 aj niečo miliárd korún, ale jeho vlastné náklady, náklady na prevádzku predstavujú 5 až 6 miliárd, čiže z 24,6 miliardy, všeobecné plynárenstvo prináša 8 až 9 miliárd korún čistého zisku. To isté, takisto sa môžem opýtať aj na cenu, prečo cena plynu sa zvyšuje o ďalších 6 %, zhruba na 13,60, keď my dnes kupujeme plyn za 5 korún od dodávateľa, z Ruskej republiky, kde sa stráca ten obrovský rozdiel, tá obchodná marža alebo ten hrubý zisk, ktorý tu je, kde sa stráca, pravdepodobne v tých nenásytných servisných službách, ktoré zabezpečujú cudzie inštitúcie, ktoré predtým v SPP nemohli fungovať. Dnes parazitujú a vyslovene vyžierajú zisk Slovenského plynárenského priemyslu. Dá sa to dokázať, vieme, koľko firiem spriaznených súčasnému vedeniu Slovenského plynárenského priemyslu, prípadne iným zamestnancom, parazitujú na prevádzke Slovenského plynárenského priemyslu, preto si myslím, že to navýšenie príspevku na 1,2 miliardy, kde by to malo aj výhody, zaktivizovala by sa otázka výstavby, rozšírila by sa výroba tepelnoizolačných hmôt. Rozšíril by sa proste kompletný servis a v neposlednom rade by sa zvýšila zamestnanosť v tomto štáte, takže ja si myslím, tých 1,2 miliardy korún nie je absolútne nereálna požiadavka zo strany štátu vo vzťahu k inštitúcii, ktorá je v 51-percentnom vlastníctve tohto štátu. Druhou takou pripomienkou alebo druhou mojou požiadavkou, to, čo som už spomenul, je otázka pomoci alebo navýšenia rozpočtu pre kapitolu Slovenská akadémia vied a ide o Arborétum Mlyňany. Je to skutočne ústav, ktorý v oblasti dendrológie je špičkou v Strednej Európe, chodia sa k nám pozerať, na výsledky jeho práce, z celej Európy. Závidia nám Japonci takúto inštitúciu. Prosím vás, dnes žijú oni z rozpočtu zhruba 10 570 000 korún, ktoré dostávajú ako príspevok zo štátneho rozpočtu a zhruba 5 miliónov korún si musia zarobiť vlastnými výkonmi. Je to obmedzené ako pestovateľskou plochou, tak i počtom pracovníkov, ktorí sú tam, preto by som poprosil, ak by bola možnosť, o 5 miliónov korún navýšiť rozpočet pre túto inštitúciu tak, aby mohli byť zachované všetky tie predstavy a záujem, ktorý táto inštitúcia vo vzťahu k pestovaniu a šľachteniu drevín tomto regióne má. Tretia otázka , ktorú som v podstate ako vnuknutie dostal po liste, ktorý sa dostal aj mnohým pracovníkom Národnej rady Slovenskej republiky, kde sa konštatuje, že môže vzniknúť riziko naplnenia príjmovej časti štátneho rozpočtu z titulu privatizácie Slovenských elektrárni. Prečítam len jeden odstavec z tohto listu: „Bolo by zradou záujmov Slovenska, aby sa pred dohodou s Maďarskou republikou o uzatvorení problematiky výstavby vodného diela Gabčíkovo-Nagymaros, to znamená toho druhého stupňa, uzákonili privatizačné podmienky Slovenských elektrární s Enelom. S tým, že Enel by mal prevádzkovať všetky elektrárne včítane vodného diela Gabčíkovo a že Enel bude odoberať 35 % vyrobenej elektrickej energie a že v prípade zrušenia nájomnej zmluvy Slovensko uhradí Enelu ušlý zisk vygenerovaný za 30 rokov prevádzky. To znamená, že ak do dnešného dňa nebola zmluva podpísaná, ak do dnešného dňa nie sú vyriešené základné otázky zmluvy medzi Slovenskom a Maďarskom, zrejme ani nebude možné túto zmluvu podpísať do konca marca budúceho roku, to znamená, že sú ohrozené príjmy, príjem z privatizácie tejto energetickej časti Slovenských elektrární. Ako štvrtú časť by som mal návrh jeden, pozmeňujúci, teda ďalší pozmeňujúci návrh okrem toho návrhu na zvýšenie rozpočtu Arboréta Mlyňany, Slovenskej akadémii vied, by som mal ešte jeden návrh, ktorý sa týka zníženia rozpočtovej kapitoly ministerstva financií, a to v oblasti tovary a služby. Zníženie o sto miliónov korún, z 2 337 677 000 korún na 2 237 677 000 korún a kapitálové výdavky z 1 489 700 000 korún na 1 389 700 000 korún. Zníženie uvedených výdavkov navrhujem z toho dôvodu, že nie je jasná koncepcia budovania informačných systémov medzi Ministerstvom financií Slovenskej republiky a daňovými úradmi a Sociálnou poisťovňou, presne tak, ako to pomenovala aj pani Navrátilová. A mám ešte jednu osobnú vec, ktorú by som rád predniesol pánovi podpredsedovi vlády, a žiadam ho o osobné stanovisko a o vyjadrenie sa k tejto skutočnosti. Dostal som od zainteresovaných pracovníkov z Jednoty, spotrebné družstvo Komárno jeden list a kúpno-predajné zmluvy, ktoré sa udiali a prebehli medzi firmou Castor a medzi Jednotou, spotrebné družstvo Komárno. V januári roku 2003 firma Castor odkúpila od spotrebného družstva Jednota v Komárne budovu Jednoty za 28 miliónov korún napriek tomu, že posudok, znalecký posudok znel na sumu zhruba 7,8 milióna korún. V šiestom mesiaci roku 2003 firma Castor predala Sociálnej poisťovni túto budovu za 90 miliónov včítane DPH bez toho, že by bola urobila jeden jediný zásah na budove. Nevložila do nej ani korunu. Túto konštatáciu potvrdzuje i výrok audítorskej správy z 11. augusta a septembra, ktoré vykonalo ústredie Sociálnej poisťovne, kde konštatujú tieto nedostatky a dokonca uvádzajú, že napriek tomu, že boli splatené všetky sumy zo strany Sociálnej poisťovne vo vzťahu k firme Castor, ešte v októbri nebol urobený prevod na katastri, to znamená, že došlo k hrubému porušeniu pravidiel v hospodárení s majetkom Sociálnej poisťovne. Chcel by som preto, pán podpredseda vlády, keby ste osobne informovali, ak nie teda mňa, ale túto snemovňu, proste, o výsledku šetrenia, pretože protokol z audítorskej správy je jasný a hovorí jednoznačne o týchto nedostatkoch, ktoré sa stali, a dokonca je konštatované, že neboli napriek tomu, že ústredie Sociálnej poisťovne bolo s týmto oboznámené, vyvodené žiadne dôsledky voči porušeniu týchto pravidiel. Ďakujem pekne.