V. Novotný, poslanec: (2009-02-11):
Chcem sa pristaviť ale pri dvoch momentoch tohto zákona. K jednému budem podávať pozmeňujúci návrh v druhom čítaní, ale chcem naň len upozorniť. A čo sa týka druhej veci, tu ma bude skôr zaujímať názor pána ministra, pretože sme už o tom diskutovali vo výbore pre zdravotníctvo. Myslím si, že v čl. I v bode 3 vládneho návrhu, ktorý sa týka § 7 ods. 3 písm. a), v ktorom sa upravujú jednotlivé typy ambulancií, sme pod č. 3 zaradili lekársku službu prvej pomoci, a to 3a lekársku službu prvej pomoci pre dospelých, lekársku prvej pomoci pre deti a dorast, ako aj špecializovanú zubnú lekársku službu prvej pomoci. Myslím si, že prax ukázala, že toto stále nie je ešte dostatočné triedenie a možno by bolo vhodné zaradiť aj ambulanciu lekárskej služby prvej pomoci pre dospelých a pre deti a dorast. Teda kombinovanú lekársku službu prvej pomoci. Odôvodnenie. Vzhľadom na akútny nedostatok lekárov na celom Slovensku, najmä v regiónoch s vysokou mierou nezamestnanosti, a vzhľadom na zabezpečenie dostupnosti lekárskej služby prvej pomoci je nevyhnutné zriaďovať zmiešanú ambulanciu lekárskej služby prvej pomoci tam, kde je to potrebné, nevyhnutné a kde sa ináč veľmi ťažko dá vykryť lekárska služba prvej pomoci, kde by ošetroval všeobecný lekár pre dospelých, deti a dorast a pediater dospelých pacientov. Do roku 2004 platilo odborné usmernenie č. 30 z roku 1998 o lekárskej službe prvej pomoci, ktorým bolo možné prevádzkovať zmiešanú lekársku službu prvej pomoci. Súčasný návrh zákona pozná ambulanciu LSPP, nerieši v ňom ale personálne zabezpečenie lekárov, ktorých je na Slovensku nedostatok, aby sa mohli navzájom zastupovať, teda, aby ich mohli pediatri ošetrovať dospelých a všeobecní lekári mohli ošetrovať deti. Po vydaní zákona č. 578 odborné usmernenie prestalo platiť a žiadna legislatíva, ktorá by ukazovala poskytovanie LSPP alebo upravovala, nebola vydaná. Mám informácie, že pripomienku v tomto znení podala na Ministerstvo zdravotníctva Slovenskej republiky aj Asociácia súkromných lekárov, aj VÚC Žilina, žiaľ, nebola podaná ako záväzná, preto ju ministerstvo zdravotníctva asi nezobralo do úvahy. Mám tu jeden konkrétny príklad, nejdem vás s tým zabávať, ktorý poslali lekári z regiónu Horehronia v Závadke nad Hronom, to je región Polomka, Telgárt, Pusté Pole, kde v krátkom čase zomreli dvaja lekári. Žiaľ, jedna lekárka je zo zdravotných dôvodov na dôchodku a v súčasnosti tu pracuje päť všeobecných lekárov pre dospelých a traja pediatri. Vedúca odboru zdravotníctva a sociálnej práce ich zaviazala od 1. 1. 2009 zabezpečiť do služby dvoch lekárov súčasne z toho dôvodu, že podľa súčasnej legislatívy nemôže ošetrovať pediater dospelých pacientov a všeobecný lekár nemôže ošetrovať deti. Je pochopiteľné, že cez deň nemôže dospelý pacient mať svojho ošetrujúceho lekára pediatra. Účinnosť zákona č.  578/2004, ktorým sa zabezpečuje poskytovanie zdravotnej starostlivosti pre denné ambulancie, sa pripisuje aj na LSPP, keďže nie je žiadna iná legislatíva. Je absurdné, že podľa súčasnej legislatívy stredný zdravotnícky pracovník v rýchlej zdravotníckej pomoci bez lekára môže každému podať zdravotnú pomoc a lekár pediater v lekárskej službe prvej pomoci nemôže ošetriť, teda podať prvú lekársku pomoc dospelému pacientovi a všeobecný lekár dieťaťu, ale na pokyn operačného strediska Rýchlej zdravotníckej pomoci musí lekár LSPP ísť podať prvú lekársku pomoc každému. Vtedy nikoho nezaujíma či je pediater, alebo všeobecný lekár. V LSPP však nemôže všeobecný lekár pre dospelých vybrať dieťaťu kliešťa, čo je teda dosť smiešne a v prípade poškodenia zdravia, prípadne smrti z dôvodu odmietnutia je zodpovedný práve ten lekár, ktorý pomoc podľa súčasnej legislatívy odmietne. Treba pripomenúť, že pediatri vo svojej ambulancii môžu mať v zmysle zákona pacientov do 26 rokov, čo sú už dospelí ľudia. V tomto konkrétnom prípade je naozaj veľký technický problém, je doslova technicky nemožné zabezpečiť dvoch lekárov súčasne, preto by som sa chcel aj uvedením tohto konkrétneho príkladu prihovoriť za také riešenie, aby sme dali možnosť zriadiť ambulanciu lekárskej služby prvej pomoci pre dospelých a pre deti a dorast, kde by slúžil, povedzme, v takomto regióne v takejto situácii jeden lekár, či už všeobecný lekár pre dospelých, alebo všeobecný lekár pre deti a dorast. Druhý moment, pri ktorom by som sa rád pozastavil, je novelizovaný článok III, ktorým sa novelizuje zákon č. 576/2004 Z. z. o zdravotnej starostlivosti, a to § 7 ods. 6, kde sa upravujú slová prevádzkovať lekársku službu prvej pomoci a nahrádzajú sa slovami, nejdem čítať celý tento text. Chcem v tejto súvislosti len upozorniť, že s veľkou pravdepodobnosťou by sme mohli využiť v druhom čítaní v apríli tento čl. III vo vládnom návrhu zákona o poskytovateľoch, týkajúci sa zákona o zdravotnej starostlivosti na to, aby sme riešili lekársku službu prvej pomoci. Ako iste viete, v januári rezonovala vo verejnosti petícia, ktorú podpísalo bezmála 100 všeobecných lekárov pre dospelých a všeobecných lekárov pre deti a dorast, ktorú prerokoval aj výbor pre zdravotníctvo a týkala sa veľmi nevyhovujúceho riešenia lekárskej služby prvej pomoci v súčasnosti na Slovensku. K tej genéze vývoja lekárskej služby prvej pomoci treba povedať, že pri schvaľovaní zákonov v roku 2004 bola vtedajšia predstava ministerstva zdravotníctva taká, že lekárska služba prvej pomoci ako forma poskytovania zdravotnej starostlivosti nebude existovať. Ale že všeobecní lekári pre dospelých, respektíve všeobecní lekári pre deti a dorast sa navzájom dohodnú v danom subregióne v danej oblasti v rámci okresu alebo časti mesta, ako si navzájom v poobedňajších a nočných hodinách budú zabezpečovať nepretržitú 24-hodinovú starostlivosť o kapitovaných pacientov. V tom čase ale prešiel aj pozmeňujúci návrh poslancov v Národnej rade, ktorý ponechal lekársku službu prvej pomoci ako samostatnú formu poskytovania zdravotnej starostlivosti. Musím povedať, že novela zákona o zdravotnej starostlivosti v roku 2007, vládna novela doviedla celú túto situáciu podľa mňa do absurdnej roviny, v ktorej sa dneska nachádzame, keď jeden poskytovateľ zdravotnej starostlivosti – súkromný všeobecný lekár pre dospelých alebo všeobecný lekár pre deti a dorast musí zo zákona vykonávať lekársku službu prvej pomoci u iného súkromného poskytovateľa zdravotnej starostlivosti, ktorý má vydané povolenia a licenciu na prevádzkovanie LSPP. A z toho vznikajú všetky ďalšie problémy, ktoré ste určite zachytili na verejnosti, že majú nízke ohodnotenie, že v niektorom kraji majú päť služieb, v inom kraji vyjde jedna služba všeobecnému lekárovi za tri mesiace, že je porušovaný Zákonník práce, že nemajú právo na oddych po takejto nočnej službe, pretože musia ísť do vlastnej ambulancie, kde ich nemá kto zastúpiť a všetky ďalšie problémy. Preto by som chcel vyzvať pána ministra aj v zmysle uznesenia Výboru Národnej rady Slovenskej republiky, ktorý prijal po prerokovaní petície, ktorú vzal na vedomie a ktorou požiadal ministra zdravotníctva predložiť Výboru Národnej rady pre zdravotníctvo informáciu o riešení problematiky LSPP v termíne do 31. marca 2009, takže verím, že ak do 31. marca 2009 ministerstvo zdravotníctva pripraví nejaké optimálnejšie riešenie, budeme vedieť využiť otvorený zákon o zdravotnej starostlivosti v čl. III predloženej novely zákona o poskytovateľoch na to, aby sme to hneď aj legislatívne upravili. Ďakujem pekne za pozornosť.