P. Hrušovský, predseda NR SR: (2003-06-20):
M. Beňová, poslankyňa: Nachádzame sa totiž v etape, ktorá ak nebude odborne a zodpovedne exekutívou riadená, parlamentom kontrolovaná a všetkými spoločne zvládnutá, vytvorí bezprecedentnú situáciu, v ktorej sa Slovensko dostane do pozície krajiny, ktorej postavenie v nami všetkými želanej spoločnej Európe bude nedôstojné a nebojím sa použiť výraz ponižujúce. Pre objektívnosť mojich argumentov chcem uviesť, že Slovenská republika na rozdiel od ostatných deviatich pristupujúcich krajín začala prístupový proces s dvojročným oneskorením. Podarilo sa nám dobehnúť ostatných a spolu s nimi uzavrieť v decembri 2002 na kodanskom samite negociačný proces. Všetci sme sa spoločne tešili a to aj napriek tomu, že aj v priebehu samotných negociácií sme vyslovovali obavy, či podmienky, ktoré boli pre Slovensko v jednotlivých kapitolách vyrokované, nemohli byť lepšie a ekonomicky výhodnejšie. Negociačný proces bol však uzavretý aj s jeho jednotlivými podmienkami a prístupová zmluva, o ktorej budeme hlasovať na najbližšej riadnej schôdzi, ich veľmi presne definuje. Vyplýva z nich aj to, že v najbližších troch rokoch bude Slovenská republika prispievať do fondov Európskej únie sumou približne 39,5 miliardy Sk záväzne a prostredníctvom štrukturálnych fondov a kohézneho fondu bude môcť čerpať približne 61,5 miliardy Sk. Rozdiel medzi týmito dvoma sumami je nielen v ich objeme, ale najmä v odlišnosti medzi našou povinnosťou a deklarovanou možnosťou zo strany Európskej únie. Už počas samotného negociačného procesu bola Slovenská republika opakovane upozorňovaná na potrebu prijatia jasných cieľov v kontexte rozvoja spoločnosti. Zainteresovaní si určite veľmi dobre pamätajú, ako problematicky a na poslednú chvíľu bola uzatvorená kapitola 21 regionálna politika a podľa dostupných informácií to bolo len na základe politického rozhodnutia. Už za bývalej vlády bol koordinátorom regionálnej politiky vtedajší podpredseda vlády Pál Csáky, ktorý bol predsedom ministerskej rady vlády Slovenskej republiky pre regionálny rozvoj. V tomto období treba hľadať aj začiatok problémov, na ktoré nás zástupcovia inštitúcií Európskej únie vo vzťahu k meškaniu s plnením záväzkov v regionálnej politike pri budovaní orgánov a štruktúr potrebných na čerpanie eurofondov opakovane upozorňovali a aj v súčasnosti upozorňujú. S problematikou neskorého zaoberania sa eurofondmi priamo súvisí aj chaotická reforma verejnej správy a dôsledkom je okrem iného aj vznik obrovských problémov na úrovni regiónov v plánovaní. Predchádzajúca, teda z väčšej časti aj súčasná vláda podcenila fungovanie európskych spoločenstiev a preto sa dnes nemôžeme čudovať, ak so svojimi výhradami prichádzajú nielen poslanci, ale aj Združenie miest a obcí Slovenska, podnikateľské združenia, vyššie územné celky či tretí sektor. Prebiehajúce procesy sú totiž netransparentné a nečitateľné. Predchádzajúca ani súčasná vláda neprijala žiadne opatrenie k strategickému dokumentu Agenda 2000 - 2006 a žiadne ministerstvo nemá uvedenú agendu rozpracovanú ako strategický dokument. Z toho vyplývajú aj problémy súvisiace s prípravou Národného plánu Slovenskej republiky. Národný plán Slovenskej republiky mal byť základným strategickým materiálom a víziou národohospodárskeho vývoja Slovenskej republiky. Do určitej miery mal nahrádzať štátnu doktrínu. Na základe rozhodnutia predchádzajúcej vlády však národný rozvojový plán nášho štátu vypracúvala súkromná spoločnosť s ručením obmedzeným Pro regio a sme jedinou krajinou z pristupujúcej desiatky, kde tento strategický dokument bol zadaný na vypracovanie súkromnej eseročke. Nie je mi celkom jasné, ako bude zabezpečené ďalšie dopracovanie tohto dokumentu po ukončení zmluvy so spoločnosťou Pro regio a rovnako považujem za neodôvodniteľné a profesionálne neospravedlniteľné, že strategickú víziu rozvoja Slovenska a stanovenie priorít rozvoja našej krajiny vypracúvala súkromná spoločnosť. K Národnému rozvojovému plánu Slovenskej republiky ešte toľko, že to mal byť materiál, ktorý mal obsahovať naše vlastné priority, priority rozvoja Slovenskej republiky a ktorý mal podporiť oblasti so silným rastovým a vývojovým potenciálom. Financie zo štrukturálnych fondov a kohézneho fondu mali byť len doplnkovým spolufinancovaním našej vlastnej rozvojovej stratégie. Samotnú úroveň tejto stratégie v podobe, ktorú schválila vláda v marci tohto roku a v ktorej bola predložená do Bruselu, napriek tomu, že nám boli materiály opakovane vrátené na prepracovanie, charakterizovalo vyjadrenie pána Rieru Figuerasa, riaditeľa direktoriátu Európskej komisie. Zodpovedný je za predvstupové fondy, štrukturálne fondy a kohézny fond. Citujem: „Európskej komisii robí Slovensko vážne starosti. Je to najmä z dvoch dôvodov: po prvé, nemáme jasnú základnú stratégiu a máme neujasnené zámery a smerovanie a po druhé, máme nedostatočné kapacity na uskutočňovanie predsavzatí.“ Napriek tomu Európska komisia opäť skôr z politických dôvodov prijala Národný rozvojový plán Slovenskej republiky ako základ na začatie rokovaní. V porovnaní s ostatnými krajinami, kde sa určite taktiež vyskytujú problémy ako u nás na Slovensku, však u nás sa problémy kumulujú a podľa hodnotenia Európskej komisie sme najmenej pripravenou krajinou. Skutočná pripravenosť na čerpanie štrukturálnych fondov a kohézneho fondu potrebuje kompetentnú riadiacu silu, ktorá by celý proces komplexne usmerňovala a to tak na politickej, odbornej ako aj na realizačnej úrovni. Podpredseda vlády pre európsku integráciu ako člen vlády a zároveň predseda ministerskej rady vlády pre európsku integráciu mal koordinovať jednotlivé aktivity všetkých zainteresovaných ministerstiev a ostatných orgánov štátnej správy, ďalších orgánov, organizácií a inštitúcií. Zároveň mal zabezpečiť súbežnosť a nadväznosť týchto aktivít z hľadiska časového a vecného a z hľadiska ich realizácie. Mal koordinovať vypracovanie dokumentov týkajúcich sa implementácie Európskej dohody o pridružení, rozpracúvaní realizácie zámerov vlády v oblasti integrácie Slovenskej republiky do Európskej únie, ako aj ďalšie zásadné otázky spojené s týmto procesom. Nerozumiem preto, akými ďalšími kompetenciami, ktoré by išli nad rámec už existujúcich, ho svojím rozhodnutím pán premiér Dzurinda vybavil. Zdá sa mi však, že toto rozhodnutie predsedu vlády malo byť len zásterkou pre médiá. Som jeho postojom sklamaná, pretože som predpokladala, že Európsku úniu nechápe len ako akýsi symbol, ale celkom jasne rozpoznáva aj všetky ostatné súvislosti, ktoré sú s procesom našej integrácie veľmi úzko späté. Nemôžem akceptovať nadradenosť koaličnej dohody či zmluvy nad verejný záujem a nad záujem Slovenskej republiky. Vrátim sa však k aktuálnemu stavu našej pripravenosti na čerpanie fondov. Otázka pripravenosti na čerpanie eurofondov je citlivá práve v kontexte ďalšieho vývoja regionálnej politiky nielen v rokoch 2004 až 2006, ale aj po roku 2006, nakoľko nedostatočné čerpanie môže byť dôvodom na zníženie celkovej štrukturálnej pomoci. Nemôžem súhlasiť s argumentom, že na prípravu máme ešte dosť času, pretože čas, ktorý nám ostáva, ktorý máme k dispozícii, sa každým dňom skracuje a ak chceme vyhovieť požiadavkám, je vláda povinná sústrediť sily najmä na vyjasnenie zámerov a na zvýšenie implementačných kapacít jednotlivých orgánov. Musíme si uvedomiť, že najväčšie investície budúcich rokov budú pochádzať práve z eurofondov a súčasný stav vecí môže mať za následok nevyužitie týchto možností. Ak by mala Slovenská republika zabezpečené všetky pravidlá v súlade s pravidlami Európskej únie, teoreticky by sme mohli v najbližších dňoch vyhlásiť tendre na konkrétne projekty. Žiaľ, nemáme ujasnené priority, opatrenia, implementačné jednotky ani na nižších úrovniach. V oblasti legislatívy nám chýba harmonizácia zákona o verejnom obstarávaní, zákona o štátnej pomoci, harmonizácia štátneho rozpočtovania s rozpočtovaním Európskej komisie, harmonizácia účtovníctva s programovým účtovníctvom, čo si vyžiada novelizáciu zákonov a v prípade účtovníctva aj vydanie novej účtovnej osnovy pre príspevkové a rozpočtové organizácie. Z nižších právnych noriem je to práve absencia manuálu pre finančné riadenie, monitoring implementácie, implementačný manuál pre riadiace orgány, programovací manuál pre konečných užívateľov fondov, manuál štátnej pomoci a manuál pre verejné obstarávanie pre konečných užívateľov fondov. Až po ich vydaní začne prebiehať zaškoľovanie pracovníkov štátnej a verejnej správy ako aj podnikateľskej obce tak, aby boli schopní predkladať projekty v súlade s podmienkami Európskej komisie. Podľa dostupných informácií sa však tieto školenia majú začať až v priebehu roka 2004, čo je, samozrejme, neskoro a bude tým ohrozené čerpanie Európskych fondov. Ďalším závažným rizikom ohrozujúcim čerpanie štrukturálnych fondov Európskej únie je do dnešného dňa nevyriešenie problematiky spolufinancovania, respektíve prefinancúvania pomoci podnikateľským subjektom, malým a stredným podnikateľom, obciam, mestám a podobne, ktoré majú obrovské problémy so získavaním úverov. Nie je vypracovaná metodika a ani kritériá, na základe ktorých by riadiace orgány mohli vstúpiť do rokovania s komerčnými bankami. Navyše väčšina miest a obcí Slovenska je zadlžená a nedisponuje likviditou ani objemom aktív nevyhnutých pre ručenie prípadných finančných zdrojov z komerčných bánk. Rovnako by bolo potrebné realizovať zákon o priemyselných parkoch tak, aby sa umožnilo mestám využívať takzvané hnedé parky. V prípade, že sa mesto stane ich vlastníkom, umožní mu to čerpať pomoc zo štrukturálnych fondov vo výške až 90 % z nákladov na sanáciu a ich opätovné využitie na podnikanie, respektíve nové zriadenie priemyselných zón a v prípade ekologických záťaží je možné čerpať takéto projekty cez štrukturálne fondy až do výšky 100 %. Neexistuje systém koordinácie prác prípravy kontraktov, respektíve vzoru kontraktu. Na záver tejto časti by som rada dodala, že rokom 2006 končí len jedna etapa. V súčasnosti sa už pripravuje v Európskej únii nová agenda, agenda 2007, ktorá je pre rozpočtové obdobie 2007 až 2013, prípadne 2011, pretože to ešte nie je rozhodnuté. Rada by som sa teda v tejto veci spýtala, kto sa zaoberá prípravou agendy 2007, keď cieľom Európskej komisie je uzatvoriť všetky priority tejto agendy už v roku 2005. Môžem len s ľútosťou konštatovať, že tak ako v minulosti a v súčasnosti, aj budúcnosť sa z pohľadu komplexnej prípravy javí byť bez konkrétnych opatrení. Celému procesu prípravy na úspešné a dôstojné členstvo Slovenska v Európskej únii chýba manažérsky, morálne a politicky zodpovedná osobnosť, schopná koordinovať a zabezpečovať procesy, ktoré sú s takýmto dôstojným členstvom v únii úzko spojené. Takouto osobnosťou mal byť pán podpredseda vlády pre európsku integráciu. Dlhoročné výsledky pána Csákyho tomu, žiaľ, nenasvedčujú. Medzi ďalšie kompetencie podpredsedu vlády pre európsku integráciu aj podľa informácií úradu vlády patrí politika regionálneho rozvoja, ľudských práv a národnostných menšín. Chcem sa dotknúť najmä poslednej oblasti. Nemôžem nespomenúť fakt, že v politike národnostných menšín, ktorú mal pán Csáky v kompetencii aj za bývalej vlády v rokoch 1998 až 2002, sme v otázke riešenia rómskej problematiky nezaznamenali žiaden významnejší pokrok. Opakovane sme zo strany Európskej komisie v jednotlivých hodnotiacich správach za túto oblasť kritizovaní, však nielen zo strany Európskej komisie, ale, žiaľ, aj iných medzinárodných inštitúcií. S poľutovaním musím konštatovať, že jediná národnostná menšina, ktorej sa pán podpredseda vlády venuje, je maďarská národnostná menšina. Tu by som chcela zdôrazniť, že si osobne vážim kolegyne a kolegov z SMK za prácu, ktorú v parlamente odvádzajú, a Slovenská republika bola a aj je vo vzťahu k maďarskej národnostnej menšine vždy ústretová a priateľsky naklonená. Občanom maďarskej národnosti na Slovensku sú zabezpečené rovnaké práva ako občanom majoritnej národnosti. Považovalo by som preto za vhodnejšie, a aj z pohľadu medzinárodných vzťahov potrebnejšie, keby sa bol býval pán Csáky aktívne venoval odstraňovaniu problémov v súvislosti s riešením rómskej problematiky. Dovoľte mi aspoň ešte krátko pozastaviť sa pri predreferendovej kampani. Nemôžem akceptovať, ak dnes pán podpredseda vlády tvrdí, že mal na kampaň oveľa menej peňazí ako povedzme susedné krajiny, pretože objem financií bol schválený na základe ním predloženej koncepcie a jeho vlastnej žiadosti. Samotné politické strany a ich jednotliví predstavitelia urobili v kampani nepomerne viac práce ako úrad podpredsedu vlády. Snáď ani netreba opakovať, do akých trápnych situácií sme sa dostali pri takzvanej eurohymne, ktorej jedno poobedie pán Csáky nadšene tlieskal, a keď sa dostali prostredníctvom médií na verejnosť informácie o nie práve serióznom postupe pri získaní tohto dielka, až vtedy ju ten istý pán Csáky nechal stiahnuť. Opäť to museli byť médiá, ktoré donútili k rezignácii jeho hovorcu na základe prideľovania štátnych zákaziek firme jeho vlastnej manželky. Ako prejav absolútnej arogancie však možno chápať akciu pána Csákyho v zariadení úradu vlády na stranícke účely. Aj tento jeho prešľap nebol riešený odvolaním z funkcie, ale rozhodnutím SMK uhradiť prostriedky vynaložené na túto akciu. Žiada sa mi len podotknúť, že aj toto riešenie nasledovalo až po medializácii. Ctené kolegyne, vážení kolegovia, vážený pán podpredseda vlády pre európsku integráciu. Mnohí z nás prišli do politiky z podnikateľského prostredia a bez ohľadu na to či boli majiteľmi, riadiacimi pracovníkmi alebo zamestnancami firiem, určite dobre vedia, že dobre fungujúca firma predpokladá dobré fungovanie jej jednotlivých častí. Každý musí niesť mieru zodpovednosti za pridelené kompetencie a v prípade neplnenia si svojich povinností a úloh, ktoré v konečnom dôsledku ohrozujú úspech celej firmy, je potrebné takéhoto človeka vymeniť. Zvlášť potom by sme ako poslanci Národnej rady Slovenskej republiky mali dbať o to, aby si svoje úlohy a povinnosti v prospech celej spoločnosti a zdôrazňujem - za peniaze daňových poplatníkov - plnili členovia vlády. Nie oni, ale my sme dostali od občanov priamy mandát na to, aby sme zabezpečili a kontrolovali, či je Slovensko dobre a spravodlivo spravované. Som presvedčená, že ani jedného z našich voličov nezaujímajú koalično-opozičné spory, ale rovnako ich nezaujíma koaličná dohoda. Bez ohľadu na to, koho z nás volili, získali sme ich hlas z presvedčenia, že sa budeme zodpovedne starať o správu vecí verejných. Viaže nás k tomu náš mandát a aj naše svedomie. Chápem, že mnohé rozhodnutia nie sú ľahké a vôbec nie jednoduché. A chápem aj to, že mnohé rozhodnutia vyžadujú veľkú dávku odvahy a kompromisov. Sú však rozhodnutia, ktoré musíme urobiť v záujme budúcnosti Slovenskej republiky. Dnešné hlasovanie o vyslovení nedôvery podpredsedovi vlády pre európsku integráciu Pálovi Csákymi patrí medzi takéto rozhodnutia. Ďakujem za vašu pozornosť. (Potlesk.)