Kažimír, Peter, poslanec NR SR (2011-09-14):
Dobré ráno, dámy a páni, dovoľte mi, aby som túto ctenú snemovňu oslovil v čase, keď už sa zatvárajú aj podniky nevalnej úrovne aj v našom hlavnom meste. A – ja tomu nerozumiem. My sme, dali sme návrh na odvolanie alebo na vyslovenie nedôvery pani premiérke. Ja teraz vystupujem ako druhý člen poslaneckého klubu SMER – SD prihlásený do písomnej debaty, a na to, aby som mohol vystúpiť, som čakal sedem, sedem hodín. V tej Častej-Papierničke, kam sa ide cestou cez Pezinok, sa niečo muselo asi udiať včera, lebo inak si neviem predstaviť, že za týchto sedem hodín tu vystúpilo toľko predstaviteľov koalície, členov vlády, ktorí tu skladali vazalské sľuby, ktorí tu vyslovovali svoju dôveru či pani premiérke, či stratégii vlády ako takej, či vieru vo víziu a v dobro, ktorú táto vláda bude riešiť. Aj som namrzený, lebo dnes či včera som dostal od ženy esemesku, že moja päťmesačná dcéra začala loziť, no a ja namiesto toho, aby som bol s rodinou doma, tak tuto musím počúvať naozaj sedem hodín tieto vyjadrenia... (reakcia z pléna) ... tieto vyjadrenia všetkých predstaviteľov koalície, ktorí svojím spôsobom skladajú opätovne a opätovne sľuby vernosti tejto vláde. Naozaj sa včera asi niečo muselo stať, keď mali ste včera teambuilding, pán Poliačik to hovoril, dneska máte ďalší teambuilding, medzi tými teambuildingami ste zároveň veľmi konsenzuálne vyškrtli, vykastrovali program tejto schôdze o vyše 30 bodov, pretože zrejme ten prvý teambuilding nepomohol na to, aby ste sa dohodli na niektorých svojich návrhoch ako takých. Tak ale k veci. My sme si už zvykli na to, že všetko, čo je pozitívne, čo sa udeje pozitívne v týchto rokoch, v týchto dňoch alebo v týchto mesiacoch, všetko je výsledkom usilovnej mravenčej práce tejto koalície. Všetko, čo vyjde na povrch zlého, každý prejav, každý štatistický údaj, je výsledkom tej zlej minulej vlády. Dobrým príkladom tu bol napr. ten toľkokrát už spomínaný index globálnej konkurencieschopnosti, ktorý tu používal aj pán podpredseda vlády Figeľ. Veľmi dlho sa k nemu vyjadroval aj pán minister Mikloš, ktorý na ňom aj zakladá svoju teóriu, za ktorú možno dostane aj Nobelovu cenu, tzv. teóriu ekonomickej zotrvačnosti, na ktorej je založená argumentácia, či už bola založená opozičná v čase, keď ste boli v opozícii, alebo teraz je založená vlastne úspešnosť posuvu vládnutia, keď ste v koalícii. Všetko je výsledkom zotrvačnosti. Keby to tak bolo v prípade napr. zadlženia, tak si dovolím pripomenúť to, čo už tu bolo trošku spomenuté, a to je 330 mld. slovenských korún, ktoré boli výnosom privatizácie z čias sčasti prvej a hlavne druhej Dzurindovej vlády, ktoré sa, samozrejme, ak by sme pristupovali k tomu z pohľadu princípu čistého bohatstva, ku ktorému sa možno nejak domrvíme cez nový ústavný alebo obyčajný zákon o rozpočtovej zodpovednosti, tak v zmysle tohto princípu tých 330 mld. by sme si museli alebo by ste si museli započítať takisto do dlhu, pretože o tie peniaze bol ten dlh, ten slávny dlh, ktorý sme zdedili, bol znížený. A o to boli znížené, pán Matovič, aj náklady na dlhovú službu. Ale tie peniaze, jak to zvykol hovoriť Vladimír Mečiar, niekde boli a niekde zmizli, čiže sa nejakým spôsobom použili. Keď sa tu hovorí, že ten index konkurencieschopnosti je tým pravým dôkazom o tom, že je tu zotrvačnosť neúspechu našej vlády a všetko ostatné, samozrejme, naše úspechy sú výsledkom zotrvačnosti úspechov vašej vlády, tak sa treba pozrieť možno hlbšie do tohto indexu a dozviete sa, že napríklad parameter verejných financií, na ktorý sa tu odvolal pán minister Mikloš, akú má váhu v tomto celom indexe. No má váhu jednej šestiny z 25 %, aby sme si povedali úplnú konkrétnu pravdu. Čiže váha inštitúcií alebo verejnej inštitúcie je 25 % v tom indexe a jedna šestina z toho je konkrétne deficit a makroekonomické výsledky vlády ako takej. Treba si ale aj uvedomiť, kedy bol robený ten index a na základe čoho. Na základe prieskumov z apríla až mája tohto roku. A pozrite si aj výsledky prieskumov, často nazývané vaše pionierske organizácie, PAS-u, ktorý hovorí o tom, že podnikateľské prostredie je na hlbokom dne, na historickom dne. A to je len, keď si spojíte tieto dve informácie, to je len dôkaz o tom, že napr. podnikateľská verejnosť, ktorej sa vy stále klaniate, prestala dôverovať v akcieschopnosť tejto vlády a prieskumom, ktorý je súčasťou tohto indexu, hovorí aj o tom, že táto vláda nie je schopná v ďalšom presadzovať svoje priority, na to sú proste dôkazy. Dôkazmi sú hádky, sú spory, je to posúvanie programu schôdzí Národnej rady. Sú to kompromisy. Sú to tie desiatky, stovky pozmeňovacích návrhov, ktoré sa tu prijímajú, či už vo výboroch, v lepšom prípade, ale oveľa častejšie pri druhom čítaní a čoho výsledkom sú problémy pre samotnú podnikateľskú verejnosť. Ja vám s radosťou pripomeniem napr. zdravotné odvody z prenájmov, ktoré platili nejaký jeden mesiac, alebo dva mesiace? A ktoré boli prijaté presne týmto spôsobom a ktoré, následkom ktorých muselo 40-tisíc ľudí v januári prísť o nervy, keď sa museli zaregistrovať v zdravotných poisťovniach, aby ste im následne po prieskume verejnej mienky, že to nefunguje a všetci sú nasrdení, mohli prijať opäť legislatívnu zmenu, ktorou ste tento nezmysel zrušili. Podobným spôsobom sa prepašovalo do legislatívy – a všetkých nás to prekvapilo – aj zodvodnenie, zdravotné odvody pre vysokoškolákov, od ktorého sa tiež následne ustúpilo, pretože to bola mimoriadna, mimoriadna záťaž. Ja vyjdem z istého predpokladu, zo základnej premisy, ktorá by snáď mala pre nás všetkých platiť. Stále si myslím – a možno som naivný –, že každý, kto sa rozhodne pre cestu verejnej služby, vstupuje na túto cestu so základným úmyslom a ten úmysel by mal byť, že jeho názory, že jeho skutky, ale jeho aj sporenie sa o spôsob cesty majú zlepšiť životy ľudí v našej krajine. Tak sa pozrime, pozrime sa na to, ako sa žije ľuďom po štrnástich mesiacoch vašej vlády. Ja si veľmi dobre pamätám obhajovanie, vaše obhajovanie programového vyhlásenia tejto vlády a pozrime sa na to, ako ľudia žijú, ako sú spokojní s tým, ako vládnete? Ako sú spokojní dôchodcovia, ako sú na tom zdravotníci, ako sú na tom železničiari, ako policajti alebo vojaci? Ako sú na tom mladé rodiny? Začnime napr. pri dôchodcoch, čo si majú dôchodcovia myslieť o tom, že inflácia v našej krajine sa vymkla spod rúk, je proste ďaleko od cielenia, ktoré ste si ako vláda naplánovali do rozpočtu a do všetkých parametrov, a blíži sa, atakuje 4-percentnú hranicu. Podľa odborníkov ku koncu roku dosiahne alebo presiahne hlboko 4-percentnú hranicu. A hovoríme o priemernej inflácii. Vy tu v budúcnosti chcete manipulovať alebo narábať s dôchodcovskou infláciou, ktorá je, samozrejme, ešte vyššia ako priemerná inflácia, pritom zvýšenie dôchodkov na tento rok pre týchto dôchodcov dosahovalo 1,8 %, čiže o polovicu, minimálne o polovicu, možno trikrát menej pri dôchodcovskej inflácii, ako je skutočný nárast cien. Výsledok? Výsledok je úplne jasný: životná úroveň našich dôchodcov v tomto roku klesá. A to vám potvrdí aj Štatistický úrad, ak sa k súhrnným číslam tohto roku dostaneme. Ak hovoríme o reálnej mzde, potvrdené opäť Štatistickým úradom, pokles o 0,9 % v priemere. V Českej republike napríklad na porovnanie nárast o 0,7 %. Možno pán minister vysvetlí, prečo je tomu tak, prečo sa v Českej republike podarilo aspoň udržať životnú úroveň ľudí na takej úrovni, ako to bolo minulý rok. Vy si musíte pamätať, že sme mali zásadný, zásadný problém so štruktúrou konsolidačného balíka, ktorý sa prijímal na jeseň minulého roku. Veľmi dobre viete, že sme sa hlásili ku konsolidačnému programu, k postupnému znižovaniu deficitu a k plneniu plánu Programu stability. Veľmi dobre to viete. Ale viete veľmi dobre aj to, že sme nesúhlasili so štruktúrou nástrojov, ktoré ste zvolili, a že sme vás upozorňovali na to, že tento typ opatrení vytiahne z vrecák ľudí peniaze, tým pádom sa zníži domáca spotreba, o čom opäť, opäť svedčia všetky údaje Štatistického úradu, a ktoré, samozrejme, spôsobujú aj spomalenie rastu, ktoré spôsobujú problémy v zamestnanosti. A tu sa vrátime k spomínaným číslam nárastu zamestnanosti za posledný mesiac alebo jeho udržaniu na úrovni 13 %. Takisto prepadanie sa ľudí do dlhodobej nezamestnanosti, do tej pasce, z ktorej sa veľmi, veľmi ťažko vedia dostať. Keď sa zastavím pri inflácii, pri konkrétnych číslach, medziročná inflácia v auguste 2011 a 2010 dosiahla 4 %, ale k tomu najvážnejšiemu, na čo treba upozorniť, je stále nárast cien potravín, kde k tomu nárastu dochádza skoro každý mesiac a osciluje ten nárast okolo 5,5 % až 7,5 %. Samozrejme, že toto je dôvod, ktorý spôsobuje totálny marazmus a tlak na sociálny status hlavne nízkopríjmových skupín. Často sa zvyknete chváliť, ja vám pripomeniem napríklad zlepšenie, zlepšenie výhľadu ratingu, ktorý pred pár týždňami schválil alebo ktorý nám udelila ratingová agentúra Standard & Poor´s. Veľmi dobre si pamätám, keď tlačový úrad Úradu vlády reagoval na zlepšenie tohto výhľadu tým, že je to, samozrejme, zásluhou politiky tejto vlády a že sa môžme pochváliť najlepším ratingom v skupine krajín V 4. No ale toto čudo trvalo len dve hodiny, pretože o dve hodiny na to zverejnila tá istá agentúra zlepšenie ratingu Českej republiky o dva body a my sme to vedenie nadlho, nadlho stratili. Chcem vás upozorniť, že Slovensko patrilo spolu s Českou republikou od roku 2008 k lídrom v oblasti ratingu v skupine V 4. Dnes už tomu tak nie je. Nastalo obrovské ticho, lebo k tomuto výsledku sa, samozrejme, už táto vláda nehlási. Pán minister, počul som tu opäť reči o plnej špajzi a o prestretom stole. Ja som vám tu raz sľúbil, že keď to budete opäť a opäť spomínať, tak vám tu budem stále a stále čítať zoznam vášho prestretého stola, stola, po ktorom behali šváby v objeme 30 mld. korún. Ten zoznam nemám tu a nebudem vás v tejto hodine obťažovať, ale pripomeniem. Nároky, nároky invalidov, nároky sudcov z hľadiska ich zákonných platov, pripomeniem vám vymyslenú pohľadávku voči Kohéznemu fondu, pripomeniem vám oddlženie železníc v objeme 19 mld. korún. Toto, toto je odpoveď na to neustále chválenie sa o plnej špajzi a prestretom stole z roku 2006. Ja viem, že je ťažko prežrieť to, že Slovensko dosiahlo najnižší deficit v histórii, vo svojej krátkej histórii práve v roku 2008, čo nebolo za vašej vlády. Ja viem, že je ťažko prežrieť, že najmenšia miera zadlženia bola takisto v tom istom roku za vládnutia tej istej vlády. Ale rád vám zároveň pripomeniem, že vo volebnom roku 2006 ste si naplánovali aký deficit? 4,2 %. A to je symptomatické. Pozrite si, dá sa to krásne na všetkých grafoch preukázať, na všetkých štatistikách, ako vláda, v ktorej zhodou okolností v tých časoch bol ministrom financií Ivan Mikloš, v čase volebných rokov mala najvyššie deficity. Tento deficit uvrhol krajinu Slovensko do procedúry nadmerného deficitu na akúsi trestnú lavicu a to necelé tri roky pred tým, než Slovensko malo vstúpiť do klubu štátov eurozóny. Čiže to bolo vedomé rozhodnutie v čase konjunktúry, ktoré škodilo záujmom tejto krajiny, napriek tomu ste vo volebnom roku, pretože je to pre vás prirodzené, sa rozhodli ísť touto cestou. Ak hovoríme o plánoch, ktoré máte napísané na tej svojej ceste, a vrátim sa napríklad k dôchodcom, tak je tu úplne jasné rozhodnutie o tom, že chcete zmeniť systém valorizácie. Systém valorizácie dôchodkov, ktorý má ušetriť v najbližších rokoch desiatky, vo výhľade ďalšie, v strednodobom stovky miliónov eur, čo neznamená nič iné, len že tí dôchodcovia dostanú menšie dôchodky. Je to vaše rozhodnutie o tom, že predĺžite vek odchodu do dôchodku napriek vyjadreniam, citátom o tom, že urobiť tak by bolo cynické a že sa tak nikdy nestane. To je rozpor medzi slovami a činmi. Máte na stole plán zmeny odvodového systému, ktorý má v čistých príjmoch domácností väčšiny zamestnaného obyvateľstva byť výhodou, pretože čisté príjmy podľa tabuliek, ktoré prezentujete, by mali stúpnuť o 2-3 eurá v priemere plusovo. No, ale je tu napríklad informácia regulátora slovenských	železníc, ktorý hovorí, že navýšenie cestovného na železniciach spôsobí zvýšenie výdavkov rodín, ktoré používajú železnicu na každodennú dopravu do práce, o 74 eur ročne, čo je nejakých niečo vyše 6 eur mesačne. Takže môžte si prepočítať, ako vaša daňovo-odvodová reforma ledva-ledva zatiahne tieto ďalšie vyššie náklady. Radi sa chválite s výhodami tohto systému, ktorý chcete tvrdohlavo zaviesť, ale už zabúdate ľudom povedať, že hneď v januári, keď sa prebudili zo silvestrovských osláv, prišli podľa výpočtov vášho Inštitútu finančnej politiky o 12 eur vďaka štruktúre a opatrení konsolidačného balíka a ďalších 7 eur na hlavu vďaka zníženiu odpočítateľnej položky. Takže na jednu rodinu to máte 12 a 14, 26 eur. Len z noci 31. decembra na 1. januára. Teraz sa chválite plánom, ktorý im má pridať kostičku v objeme necelých troch eur. Chválili ste sa s tým, že ste sa včera dohodli na reformách a že ste sa dohodli aj na rozpočte. No tak oznámte verejnosti, ako bude vyzerať rozpočet na budúci rok? Komu sa chystáte vykrútiť krk v zákonoch, ktoré chcete prijať v súvislosti s rozpočtom? Idete zrušiť stavebné sporenie? Alebo idete zvýšiť zase DPH? Alebo aký iný druh príjmov alebo druh výdavkov, ktorý je priamo spojený so životom ľudí, chcete mať vo svojom zornom poli? Tak nám to oznámte, na čom ste sa teda dohodli, ak je to náhodou pravda. Ak sa pozrieme na vašu zahraničnopolitickú dôveryhodnosť, o ktorej tu tiež bolo veľa hovorené pri programovom vyhlásení vlády, o tom, ako treba obnoviť zahraničnopolitickú dôveryhodnosť Slovenska, pretože podľa vás a zrejme aj podľa predrečníkov o ňu Slovensko za našej vlády prišlo. Tak sa môžme pristaviť, samozrejme, aj pri probléme eurovalu a teraz v tejto pozícii mám možnosť vidieť aj našich zelených anjelov v prvých radoch, ktorí tento problém evidentne sa hodlajú spôsobiť. Mimochodom, chcem vám povedať, že čítal som vašu knižočku zelenú, chcem povedať, že som v ruke za svojho života držal dve takéto zelené knižočky s významným obsahom. Jednej bol alebo je autorom Muammar Kaddáfí a tej druhej Richard Sulík. Vy si naozaj myslíte, že otázka eurovalu je otázka, ktorá je dôležitejšia ako schválenie odvodovej reformy, je menej dôležitá ako schválenie odvodovej reformy alebo menej dôležitá ako dohody na rozpočte na budúci rok? Lebo toto je napríklad jeden z výstupov aj včerajšieho stretnutia. Vy si naozaj myslíte, že euroval je o tom, ako my ideme zachraňovať euro? No podľa mňa je to hlavne o tom, ako si my ideme zachrániť dôveryhodnosť v Európe. O tom je aj hlasovanie o eurovale. A podľa toho, čo som tu počul dneska z úst Richarda Sulíka, citát, že „bude vládnuť len vo vláde, na ktorej čele bude Iveta Radičová“, pre mňa to nie je nič iné, iba odkaz o tom, že SaS a Richard Sulík bude hlasovať za euroval. Tak som si to logicky vysvetlil, lebo tak sa to jedine dá v tomto okamihu vysvetliť. Ak hovoríme o ľuďoch z blízkosti Úradu vlády, mám povinnosť spomenúť meno poradcu, ktorý sa volal Martin Filko, ale už nie je medzi poradcami pani premiérky a nie je ani v kolúznej väzbe. Ale Martin Filko bol poradca pani premiérky, ktorý sa venoval okrem iného zdravotníctvu a dostal sa do vážneho konfliktu so záujmami finančnej skupiny Penta. A pani premiérka musí veľmi dobre vedieť, lebo sa to dočítala minimálne z médií, že dnes má v pozícii ministra zdravotníctva človeka, ktorý je dobrovoľne obkľúčený priateľmi tejto finančnej skupiny. Priateľmi, ktorí boli schopní a mali tú silu odstrániť človeka, ktorý sa podieľal na kategorizácii liekov a napríklad za našej vlády sa podieľal aj na projekte, ktorý ušetril 90 mil. eur práve pri znížení týchto cien liekov. Takže aj ľuďom tejto skupiny sa podarilo odstrániť poradcu premiérky a dokonca sa im podarilo vytvoriť atmosféru diskreditácie okolo toho človeka. A toto nie je dobrá správa o krajine, kde transparentnosť a vyššia miera demokracie má mať zelenú podľa vašej domnienky. Ak sa pristavím pri Daňovom úrade Košice, tak vás chcem len upozorniť na pár faktov. Ten, kto najviac bojuje za to, že pridelenie prenájmu budovy v Košiciach pre účely daňových úradov bolo čisté a transparentné, niekoľkokrát spolu so svojimi najbližšími spolupracovníkmi klamal. Niekoľkokrát, je to verejne dokázateľné. Hovoril o tom, že zmluva o budúcej zmluve so spoločnosťou VHS bola podpísaná po voľbách. Dnes už uviedol v pléne, že to bol, že dodatok č. 2 bol podpísaný po voľbách. Ale pravdou je, že zmluva o budúcej zmluve bola podpísaná 23. februára 2010 a že mala platnosť 12 mesiacov táto zmluva. Dodatok, na ktorý sa pán minister rád odvoláva, bol podpísaný 6. júla 2010 a nezvyšoval cenu, ale znižoval priemernú cenu z 11,80 na 9,80, pretože dával k dispozícii časť priestorov zadarmo a rozširoval ešte dispozíciu o ďalšie metre štvorcové. 8. marca 2011 bola podpísaná zmluva s pánom Ščurkom napriek tomu, že zmluva o budúcej zmluve bola ešte vtedy v platnosti. Keď ten škandál prepukol potom v apríli, tak nominanti pána ministra financií tvrdili, že v tom čase majú zmluvu, s VHS zmluvu o budúcej zmluve už vypovedanú. Nebola to pravda. 16. 4. bola rozviazaná dohoda, bola rozviazaná zmluva o budúcej zmluve dohodou a predmetom tejto dohody bola úhrada vo výške 400-, vyše 480-tisíc eur. Čiže predstaviteľom ministerstva financií stálo za to, aby sa prenajímateľ, za ktorým sa schovával pán Ščurka, dostal k tomuto obchodnému prípadu, stálo im to za to, aby použili verejné zdroje vo výške skoro 500-tisíc eur. Ak si pozriete dátumy, 20. 4. ukončenie dohodou, dohody zase so Ščurkom, 16. 4. dohoda s VHS a 14. 4. nová súťaž, tak máte niekoľko dní, keď máte dva zmluvné vzťahy a máte vyhlásenú novú súťaž. Takže toto je chaos a toto je vyslovene situácia, keď sa niekto vyslovene vykrúca zo situácie, pri ktorej bol pristihnutý. Lebo toto je nahromadenie faktov a o tomto všetkom, samozrejme, musela vedieť aj premiérka a predpokladám, že to bol aj jeden z hlavných dôvodov, prečo označila celý spôsob výberu prenájmu v prospech pána Ščurku ako klientelizmus. Je veľmi smutné, že po tom, čo prebehli ďalšie dve súťaže, jedna bola zrušená, potom bola nahradená ďalšou súťažou, kde sa prihlásilo šesť uchádzačov, z toho štyria boli vylúčení, dostali sa do užšej súťaže dvaja, tá nebola vyhodnotená. No a potom posledná súťaž, ktorá mohla prisúdiť ten nájom opäť pánovi Ščurkovi. Pán minister tu niekoľkokrát povedal, že cena 6 alebo 6,50 eur za meter štvorcový je hodná po prieskume v Košiciach tak pre pivničné priestory alebo sklady. No tak, pán minister, ja môžem povedať, že ja som vo svojom minulom civilnom živote prevádzkoval skladové hospodárstvo, sklady s výmerou vyše 10 000 metrov štvorcových aj tu v Bratislave, v centre Bratislavy, a môžem vám povedať, že taký klient by bol veľmi namieste, pretože to je cena, ktorá sa nedosahuje ani v Bratislave ani v centre. Takže toto nie je reálna trhová hodnota skladovacích priestorov v Košiciach v kukuričnom poli. Rozhodne nie. Neviem, kto vám robil takýto prieskum, neviem, kto bola nemenovaná americká firma, a neviem, kto bola nemenovaná realitná spoločnosť. Možno mala v sebe nejakých majiteľov z Cypru alebo iných offshorových centier, ale, ale rozhodne vám neposkytla reálnu informáciu a s týmto sa naozaj nemôžte oháňať. Nespomenuli ste tu, dneska tu aj vystupoval napríklad aj pán minister školstva, dneska bola obrovská demonštrácia pred Úradom vlády. (Reakcia z pléna.) Bolo tam deväť, alebo včera, prepáčte, bolo tam 9-tisíc ľudí a prečítal som si, že odborársky predák, ktorý zastupoval pedagogických pracovníkov, sa vyjadril, že vláda, ktorá si nevšimne demonštráciu o takomto počte, by nemala byť ďalej vládou. To, že prenájom budovy v Košiciach je klientelizmom, to nehovoríme len my. To hovoria aj neziskové organizácie, ktoré rozhodne sa nedajú obviňovať z nejakých sympatií k našej politickej strane. To, že sa pani premiérka vysporiadala s týmto postojom neziskových organizácií Fair-play alebo Transparency International tým spôsobom, že celý problém prikryla, je otázkou už momentálne len a len jej svedomia, ale je aj dôvodom nášho dnešného nočného rokovania. Ja by som k tomu chcel povedať na záver len toľko, že keď som chodil na strednú školu, na gymnázium v Košiciach, tak veľkým hitom bol film „Bože, ako hlboko som klesla“. Bol do 18 rokov neprístupný a ja som ho nikdy nemohol vidieť, ale ja už ani nemusím vidieť, lebo od apríla tohto roku som ho videl skoro každý deň. Ďakujem. (Potlesk.)