Š. Kužma, poslanec: (2010-01-20):
Budem ale hovoriť o vláde, lebo je to vládny návrh, nie váš. Ideme do skráteného legislatívneho konania, budem len o tom hovoriť, lebo toto nie je prvé čítanie, ktoré má dôvod, že môže dôjsť k veľkým národohospodárskym škodám nie z titulu, ak to neurobíme, čo predkladáte, ale z titulu, a to hovorí zákon, ak nedôjde k skrátenému legislatívnemu konaniu. Čiže pán minister hospodárstva mi to neodpovedal, ale potreboval by som jedno vysvetlenie. Teda normálny postup by bol taký, že by ste to predložili vo februári, následne by to išlo do výborov, boli by pripomienkové konania, vylepšili by sa veci, ktoré sú problémom, v apríli by sa to prijalo, pán prezident by to schválil, od 1. júla by to bolo účinné. Čiže to je jeden variant. Druhý variant je, že to veľmi narýchlo, teraz bez nejakej diskusie behom možno dvoch hodín schválime. Aká škoda vznikne medzi týmito dvoma variantmi? Lebo vy hovoríte, a o tom je to skrátené konanie, medzi týmito dvoma variantmi vznikne škoda, ak to neurobíme tým prvým, lebo len toto môže byť. Alebo ide o životy už, hej? Len to môže byť dôvodom na skrátenie. Nebavím sa o dôvodoch, o prvom čítaní, o dôvodoch, ale o dôvodoch na skrátenie. Keď je niečo účinné 1. júla a normálnym spôsobom to môže byť v praxi 1. júla, tak nemôže dôjsť ku škodám, keď to bude iným spôsobom platiť 1. júla. Čiže v tomto prípade podľa mňa vláda klame obyvateľov, lebo vždy to bude len 1. júla. Predseda vlády – právnik, vy ste právnik, myslím si, že teraz porušujete zákon o skrátenom legislatívnom konaní. (Reakcia z pléna.) Nie. Myslím si, že porušujete, lebo tvrdíte, že keby to išlo normálnym spôsobom, tak oproti skrátenému vzniknú škody alebo pôjde o životy, alebo bezpečnosť krajiny, hej? Účinnosť 1. júl v obidvoch prípadoch ľahučko dosiahnuteľná nie je najmenší problém. Čiže zdá sa mi, že týmto konaním porušíme zákon hlavne s tou účinnosťou. Pán kolega, nepotrebujete milión korún? Ja by som vám ich kľudne dal, keď mi budete trošku vďačný. (Reakcia z pléna.) Dá vám ich pán Kaliňák v júli. Dobre? Pán Kaliňák dá v júli milión korún. Síce som s ním o tom nehovoril, ešte o tom nevie, ale prečo by som to ja nesľúbil zaňho? Čiže budúca vláda 1. júla, vláda po voľbách, ktoré budú 12. júna, splní niečo asi tak ako pán kolega minister, že vám sľúbim, že vám dá v tom čase milión korún. Netušíme, aká bude vláda, netušíme, na čom sa rozhodne, netušíme, či nebude chcieť zrušiť viac, ale iných ministerstiev, ale my povieme, že to tak bude, lebo zákon hovorí, že to tak bude. Bolo by veľmi férové, ak máte tento názor, a ja nespochybňujem, že SMER má tento názor, že treba znížiť ministerstvá, toto nespochybňujem. Čiže je úplne normálne, ako to robia všetci politici, normálni, klasickí, v celej Európe demokraticky, že si to dáte do volebného programu, že ak vy budete vo vláde, urobíme toto, toto, toto, toto. To je normálne. Získate hlasy, urobíte. Ale povedať, že vláda, ktorá nevieme, aká bude, nevieme, kto v nej bude, nevieme, aké predstavy má, lebo napríklad minimálne s opozíciou to konzultované nebolo, urobí toto, keď ona urobí vo vláde. Ako to nazvať? Čiže toto tu, čo dávate, ste mali dať do volebného programu s tým, že to zrealizujete, keď vyhráte. Lebo sľub, že vláda, o ktorej netušíme, ktorá bude, je asi tak platná, keď ja im sľúbim, že vy im dáte peniaze. Čiže je to absolútny... (Reakcia ministra.) Čo? Ja? Nie. Ja nie. Hovorte so mnou, ja hovorím s vami, pán minister.