D. Jarjabek, poslanec: (2006-10-24):
Zhodli sme sa vtedy na tom, že kandidát, ktorý má ambíciu viesť verejnoprávne médium, by mal byť dostatočne presvedčivý, argumentačne pripravený, aby na podporu získal dve tretiny členov rád. Teda z 15 aspoň 10 hlasov. Vychádzali sme pritom z predpokladu, že aj keď kandidát sa do rady dostáva s podporou niektorých politických strán, bude v rade reprezentovať záujmy koncesionárov, ktorí sa svojimi zo zákona určenými platbami podieľajú na zabezpečovaní činnosti verejnoprávnych médií. A že preto bude prirodzenou ambíciou každého radcu vybrať z pestrej ponuky kandidátov toho, kto skutočne garantuje, že koncesionári budú so stavom verejnej služby spokojnejší. Po zhruba dvoch rokoch platnosti zákonov a jednej praktickej skúsenosti, keď Slovenský rozhlas vyše pol roka nemal riaditeľa, musím konštatovať, že sme sa mýlili. Možno sme boli naivní, keď sme dúfali vo väčšinový triumf odbornosti nad straníckosťou, možno to spôsobil fakt, že na skladbu mediálnych rád mala dominantný vplyv a dôsledne ho aj uplatnila pravicová koalícia, to si netrúfam hodnotiť. Faktom však je, že Rada Slovenského rozhlasu bola dlhé mesiace zablokovaná a nedokázala dvojtretinovou väčšinou vybrať riaditeľa. A bez riaditeľa zase Slovenský rozhlas a teraz i Slovenská televízia síce dokážu vysielať, ale nemôžu sa plnohodnotne rozvíjať. Nemôžu prijímať strategické rozhodnutia. A tak rozhlas prišiel o pozíciu lídra na rozhlasovom trhu, ktorú si poldruha desaťročia dokázal uchovať. Nepochybujem o tom, že stav rozhlasového bezvládia či prežívania niektorých záujmových skupín mohol vyhovovať, rozhodne to ale nebolo v záujme koncesionárov. Zjavne preto vláda Mikuláša Dzurindu, hovorím to v rámci objektívnosti, 22. februára tohto roku ako 46. a 47. bod programu prerokovala po predchádzajúcom odobrení v legislatívnej rade vlády dva návrhy ministra kultúry, medzitým tragicky zosnulého Františka Tótha, na novelizáciu zákonov o Slovenskej televízii a Slovenskom rozhlase. V dôvodovej správe si každý môžete prečítať, mám na mysli dôvodovú správu k zákonu z 22. februára tohto roku. Predložený návrh právnej úpravy zohľadnil možnosť nezvolenia generálneho riaditeľa v rámci jednej voľby a v rámci zabezpečenia kontinuity riadenia verejnoprávnych médií navrhuje systém, ktorý upravuje voľbu generálneho riaditeľa. Generálneho riaditeľa bude voliť rozhlasová, v druhom prípade televízna rada najmenej dvojtretinovou väčšinou na základe verejného vypočutia, pričom v rámci jednej voľby môžu prebehnúť o kandidátoch tri hlasovania. Ak žiaden z kandidátov nezíska najmenej dvojtretinovú väčšinu hlasov všetkých členov rady a na verejnom vypočutí sa zúčastnia najmenej 3 kandidáti, bude sa hlasovať na základe verejného vypočutia a opakovať najneskôr do 5 dní. Na opakovanom hlasovaní sa zúčastnia kandidáti, ktorí získajú najmenej 3 hlasy. Ak ani v opakovanom hlasovaní nezíska žiaden z kandidátov dvojtretinovú väčšinu  a aspoň jeden z kandidátov získa aspoň šesť hlasov, uskutoční sa na tom istom zasadnutí ďalšie hlasovanie. V ďalšom hlasovaní rada volí generálneho riaditeľa tajným hlasovaním nadpolovičnou väčšinou hlasov všetkých členov rady. Je to nedemokratické, pani poslankyňa Vášáryová? Citujem z 22. februára, hovorím, nie z tejto spoločnej správy. Okrem tohto kľúčového ustanovenia obsahovali oba návrhy aj ustanovenie, ktoré na radu presúva kompetenciu voliť, resp. schváliť návrh na vymenovanie štatutárneho zástupcu riaditeľa. Prax totiž ukázala, že na čele inštitúcie sa môže na relatívne dlhý čas ocitnúť človek, ktorý nijaký projekt pred žiadnym grémiom zástupcov verejnosti neobhajoval, ktorého nik nevolil, a predsa požíva všetky kompetencie vyplývajúce z funkcie úradujúceho riaditeľa Slovenskej televízie alebo riaditeľa Slovenského rozhlasu. Uzneseniami č. 168 a 169/2006 vláda tvorená ministrami za Slovenskú demokratickú a kresťanskú úniu, Stranu maďarskej koalície a torzom liberálnej strany ANO zjavne ministrami, ktorí aj v tejto chvíli sedia v súčasnej snemovni, oba návrhy novelizácie zákonov bez pripomienok schválila a len turbulencie na našej politickej scéne a dohoda o predčasných voľbách spôsobili, že sme sa nimi alebo presnejšie, že sa nimi naši predchodcovia nezaoberali ako vládnymi návrhmi. Dámy a páni, keďže sa vo sfére kultúry a médií pohybujem po celý svoj profesionálny život, pociťoval som deficit kvalitnej legislatívnej úpravy riešenia problému kvalifikovaného zastupovania neúradujúceho generálneho riaditeľa Slovenskej televízie a Slovenského rozhlasu a demokratického, ale nie nekonečného preberania medzi kandidátmi, ktorí prejavili záujem viesť niektoré z verejnoprávnych médií za neobyčajne dôležité a už aj vzhľadom na skutočnosť, že po voľbách zo svojho postu odišiel späť do komerčnej sféry riaditeľ Slovenskej televízie. Návrhy novelizácie, ktoré vznikli na rezortnom ministerstve boli vyhovujúce. Nové vedenie rezortu, s ktorým som svoj zámer konzultoval, mi vyslovilo podporu, takže, dámy a páni, po prvý raz v dejinách nášho parlamentu sa po voľbách neotvárajú mediálne zákony preto, aby volebný víťaz povyhadzoval nominantov vlády, ktorá odišla a dosadil do rozhlasu a televízie svojich ľudí. Ale otvára ich koaličný poslanec s návrhom, ktorému v tejto chvíli vlastne patrí prívlastok opozičný, lebo vyjadruje aj názor politických subjektov, ktoré dnes tvoria opozíciu. Teda aspoň predpokladám, že ak ich ministri pred 8 mesiacmi vo vláde takýto návrh schválili, urobili tak na základe presvedčenia, že prináša dobré riešenie. Ak prinášalo dobré riešenie, nevidím dôvod, prečo by to isté riešenie teraz malo zrazu byť nedobré. (Ruch v sále.) Podotýkam ešte raz, za tento návrh hlasoval napríklad pán expremiér Dzurinda, za tento návrh hlasoval pán minister Mikloš, za tento návrh hlasovali mnohí tí páni ministri, ktorí tu na tejto z môjho pohľadu pravej strane sedia. Ctené kolegyne a kolegovia, viete iste, že v gestorskom výbore bolo okolo týchto novelizácií trochu rušno. Ja rozumiem úsiliu opozičných poslancov upútať pozornosť médií a nedarovať vláde a koalícii priveľa pokoja. Ale 15. decembra 2005, teda ani nie pred rokom, priniesla Tlačová agentúra Slovenskej republiky túto informáciu: „S. r. o. je podľa Galbavého v kríze. A neúspešné voľby riaditeľa ju ešte prehlbujú. Nevylučuje, že by situáciu pomohla vyriešiť novelizácia zákona o Slovenskom rozhlase a zmena počtu hlasov potrebných na zvolenie riaditeľa. Podľa neho by sa pravidlá mohli zmeniť tak, aby v prípade opakovaného hlasovania stačila v druhom kole na zvolenie nadpolovičná väčšina hlasov, a nie dve tretiny, ako je to v súčasnosti.“ Dodajme, že tieto slová vtedy vládneho poslanca odzneli v čase, keď legislatívna rada vlády už o takomto návrhu rezortu na novelizáciu zákonov rokovala. Čo sa stalo, že dnes je takmer identická zákonodarná iniciatíva pre pána kolegu neprijateľná. Kedy ste hovorili pravdu, pán poslanec Galbavý? Vtedy toho 15. decembra alebo teraz vo výrokoch v rôznych médiách, ktoré sme si mali možnosť prečítať a vidieť, kde ste vlastne túto novelu zákona tvrdo odsúdili. Tvrdo, nekompromisne, ako to už býva vaším zvykom, všakáno. Lenže zaujímalo by ma, kedy to bolo nekompromisnejšie. Či vtedy, alebo teraz. Ale to je už otázka vášho svedomia. (Potlesk.) Nemôžem preto poprieť, že ma udivilo, keď nová poslankyňa nášho výboru za SDKÚ pani Vášáryová čoby spravodajkyňa k návrhom v prvom čítaní vyhlásila. Citujem pani Vášáryovú:  „Nemyslím si, že to je nedomyslenosť starého zákona o Slovenskej televízii. Potreba dvojtretinovej väčšiny na zvolenie generálneho riaditeľa vytvára totiž komfortnejšiu situáciu pre prácu nového generálneho riaditeľa Slovenskej televízie a ako aj tlak na členov rady dohodnúť sa na kompromise. Vychádzajúc teda z oprávnení, ktoré pre mňa ako spravodajkyňu vyplývajú z § 73 zákona o rokovacom poriadku preto odporúčam, aby Národná rada nepokračovala v rokovaní o tomto návrhu zákona.“ Rébus, prečo sa pani poslankyňa tak radikálne postavila proti novelizácii zákona, som si vysvetlil tým, že zrejme nemala prehľad o legislatívnych iniciatívach vlády, v ktorej bola štátnou tajomníčkou. A svoju úlohu v opozícii vnímala ako prirodzenú polemiku s koalíciou vždy, vo všetkom a za každých okolností polemizovať. A ak dnes pani kolegyňa Vášáryová nadraďuje, citujem, „komfortnosť práce generálneho riaditeľa pred alternatívou, ktorá garantuje, že verejnoprávne médium nebude dlhý čas bez neho“, hovorí presný opak toho, čo si asi myslel predseda strany, za ktorú je pani Vášáryová poslankyňou, keď spoločne s jej podpredsedami, ba aj s rezortným šéfom vtedajšej štátnej tajomníčky súhlasil s korekciami v zákonoch. Nuž, v tejto chvíli skutočne na zamyslenie. (Potlesk.) Keby som bol, dámy a páni, v politike je síce vždy aj kus hry, ale nazdávam sa, že stav našich verejnoprávnych médií je 17 rokov po prevrate taký žalostný, že na hrajkanie sa nemáme priestor, a tak musíme pracovať. My v tejto snemovni môžeme a musíme urobiť jedno – vytvoriť legislatívne podmienky, ktoré Slovenskú televíziu a Slovenský rozhlas, ktoré týmto inštitúciám dajú šancu pozviechať sa, vyhojiť si rany a slúžiť konečne občanom. Duálny systém je jedinou známou formou obrany spoločnosti pred totalitou a nejde len o totalitu ideologickú, ale aj o totalitu peňazí. Televízia verejnej služby tu nie je iba preto, aby sme si mohli pozrieť hokej, Večerníček či omšu, ale trebárs debatu napríklad o zdravej výžive, ale aj preto, aby divák mal alternatívu k neustálej podprahovej reklamnej manipulácii, ktorá v prípade televízií vysielajúcich na základe licencie je súčasťou teda ich obchodných stratégií. Sme tu síce za rozličné politické subjekty, ale v konečnom dôsledku by každý z nás mal slúžiť predovšetkým občanom. A občan Slovenskej republiky má dosť iných starostí, nepotrebuje, aby sme ho obťažovali tým, že sa niekoľko mesiacov budeme všetci zaoberať problémom riaditeľa raz televízie a inokedy rozhlasu. Dali sme túto právomoc radám, a ak sa nedokážu dohovoriť na kandidátovi, ktorý by pre svoj projekt získal dvojtretinovú väčšinu, nech ho naostatok vyberie väčšinou nadpolovičnou. Toto riešenie, ako hovorí naznačená história tejto novelizácie, je vlastne blízke aj koalícii, aj opozícii. Veľmi vás preto chcem poprosiť, nechajte si demonštrácie svojej inakosti skutočne na iné prípady a situácie a postarajme sa všetci spolu o to, aby naše verejnoprávne médiá mohli naozaj slúžiť verejnosti. Toľko v krátkosti akosi trošku komentovanie toho, čo sme si tu teraz vypočuli pred chvíľočkou. K jednotlivým návrhom, ak dovolíte, by som sa chcel vyjadriť, ctených poslancov, ktorí predkladali vlastne novelu k novele. Pánovi poslancovi Minárikovi toľko, nebudem brať, samozrejme, jeho právo na názor, ale môj názor je iný, okrem toho časť jeho návrhov aj podľa jeho vlastnej interpretácie ide nad rámec zákona. Pani Vášáryovej, no, pani Vášáryová, vás už som sa dotkol vo svojich niekoľkých nesúvislých vetách takpovediac, ale čo ma naozaj zarazilo, to je, keď vy hovoríte o spolitizovaní rady. Všetci tí, ktorí boli dovolení do rady, všetci tí 5 členovia rady boli, sú dramaturgovia, sú to v podstate divadelní vedci, ktorí budú riešiť program, program Slovenskej televízie, na ktorý sa v tom predchádzajúcom období tak málo dbalo. No a samotné odpolitizovanie. Vám nevadí, že dnes na čele Slovenskej televízie stojí človek stranícky úplne jasne zameraný k SDKÚ, ktorý za túto stranu dokonca bude kandidovať v komunálnych voľbách aj naďalej a vôbec sa tým netají. To nie je podľa vás straníckosť? Nerozumiem tomu. Tak straník stojí na čele Slovenskej televízie a Rada Slovenskej televízie je spolitizovaná preto, lebo koaličná väčšina si tam dovolila zo zákona dovoliť 5 členov. Tak toto je veľký fór. (Potlesk.) Pani poslankyni Biró by som chcel povedať jednu vec. Mnohé sme si vyriešili, veľmi pekne ďakujem za príspevok, ktorý ste predniesli, naozaj máte pravdu a ja to, čo vy vravíte, podporujem. Naozaj nie výpis, ale odpis. Jednoducho toto sprísnenie je veľmi logické, ale prečo sa objavil výpis v tej predkladanej novele, ktorú som predložil ja? No, z jedného jediného dôvodu, lebo som chcel, aby tá novela bola absolútne identická s tým, čo schválila vláda Mikuláša Dzurindu. Takže budeme podporovať vylepšenie novely, ktorú schválila vláda Mikuláša Dzurindu. Ďakujem za pozornosť. (Potlesk.)