Budaj, Ján, poslanec NR SR (2018-09-12):
Ďakujem pekne. Vážený pán predsedajúci, vážený pán minister, kolegyne a kolegovia, začnem tým, že ja to vnímam ako istú politickú maturitu pána ministra, ktorý je mladý politik, ale koalícia rozdrtila jeho ambície a rozdrtila akékoľvek niekdajšie predstavy o vyriešení problému, ktorý Slovensko má s chápaním Ústavného súdu. Ústavný súd je totiž zborom, ktorý posudzuje súlad zákonov Národnej rady s Ústavou Slovenskej republiky a v tomto zmysle stojí nad ústavodarným zborom v tomto zmysle, totiž môže vyriecť nesúlad, nesúlad s ústavou, je strážcom teda ústavnosti, nielen jej litery, aj ducha. V tomto zmysle teda má byť a logicky musí byť nadstranícky. Táto, táto zborovňa sa, toto zhromaždenie sa volí každé štyri roky, už aj tá dĺžka voľby ústavných sudcov naznačuje, že nemajú a nesmú byť spätí s kampaňou toho alebo onoho volebného obdobia. V tomto zmysle náš Ústavný súd a jeho postavenie, ako je v ústave, čiže posudzuje súlad s ústavou, zákonov Národnej rady s ústavou a dĺžka mandátu, obidve tieto okolnosti odrážajú obvyklý demokratický rámec, v akom sa ústavné súdy v Európe pohybujú. A tu prichádzame k tomu tretiemu bodu, pre ktorý, si trúfam povedať, že pán minister ustúpil ďaleko, ďaleko za tú ambíciu, ktorú by si postavenie Ústavného súdu vyžadovalo, a to je spôsob kreovania Ústavného súdu. Ten vonkoncom neodráža nadstranícky princíp ani sa nevzďaľuje od volebného obdobia a od volebnej kampane a od výsledku volieb, ale naopak, až doteraz kreovanie Ústavného súdu mohlo byť v rukách jednej väčšej strany, a to, čo priniesol pán minister pre poslancov... (Rečníkovi zazvonil mobilný telefón.) Ospravedlňujem sa, už to vypínam. To, čo pán minister priniesol pre poslancov, je zmena, ale tá zmena nám signalizuje, že v tejto koalícii chcú aj menšie strany mať istotu, že budú mať vyrov..., vyjednávaciu pozíciu a že väčšinu – 76 hlasov – vládnuca strana bez nich nezíska. To je, v tých číslach je priznanie celej situácie pána ministra, ambícia, aby Ústavný súd sa vytrhol nad výsledky jedného volebného obdobia, aby si vyžadoval širší konsenzus a kandidátov, ktorí budú nespochybniteľné autority na tento, na túto ambíciu, ktorú, si myslím, že by nebola opustila ministerka Žitňanská, tak súčasný pán minister rezignoval. Stačí, teda ak sa koalícia dohodne. Stačí, ak sa dohodne výsledok, či už tejto, alebo inej, iných jedných volieb a na 12 rokov budú diktovať svoje názory na Ústavnom súde. Je to veľká prehra, nielenže je to nevyužitie príležitostí, je to veľká prehra, pretože je to rezignovanie na to, aby sa Ústavný súd, spôsob jeho kreácie, vyrovnal alebo zrovnal s tým poslaním, ktorý Ústavný súd má v ústave, a ktorý logicky z neho robí strážcu ústavnosti a nadstranícky orgán. Bez spôsobu voľby, ktorý by odrážal nadstranícky, nadstranícke postavenie Ústavného súdu, sú všetky tie reči platonické alebo povedzme si, neúprimné a falošné. Ústavný súd, ak bude takto kreovaný, bude vždy odrážať iba momentálnu mocenskú väčšinu, teda výsledok jedných volieb. Pokiaľ ide o riešenie veku, to smeruje ku predĺženiu vplyvu tých kádrov, ktorých prijatie na štúdium, ako aj udelenie titulov kontrolovala Komunistická strana Československa. Nie som tomu naozaj rád, ja nikomu neuberám odbornosť, čo aj nakoniec od pádu tejto zlúčenej organizácie už prešlo takmer 30 rokov, a nikomu neupieram právo na jeho osobný vývoj a na zmúdrenie a dávne opustenie bludnej ideológie komunistickej strany. Predsa len, ale prečo by mali sa zvyšovať parametre a bariéry pre nástup mladej generácie?! Však to už hádam nie sú takí mladíci, keď majú dnes 40 rokov. Ich, vlastne k tej generácii patrí aj súčasný minister, a predsa súhlasil, žiaľ, so zvýšením tohoto kvóra. Podľa mojej mienky nemá to žiadnu oporu ani v skúsenosti, ako už povedali moji predrečníci, nikde sa nepreukázala nahlúplosť mladých ústavných sudcov alebo ich nepripravenosť a ich neschopnosť z titulu, že nemajú 45 rokov. Naopak, občas sa preukázala nahlúplosť a neschopnosť z titulu iných rokov, ale to, to sem nepatrí. Zvýšenie veku považujem za nejaký iracionálny kompromis s istými politickými silami alebo osobami, ktoré cítia nejaký resentiment za minulosťou a domnievam sa, že to je úplne zbytočný kompromis, je to nezmysel. Možno pre..., pán, pán minister sa nad tým aj pousmial, že čo už to zachráni, a tak to aj je. Tie doby proste odchádzajú, ich protagonistov nič nezachráni pred tým odchodom, ale načo potom robiť takéto nezmyselné gestá, ktoré, ako preukázali aj predrečníci, keby boli platili v minulosti, tak by boli zabránili nástupu, a to bolo oveľa skorej, po novembri, boli by zabránili nástupu niekoľkých schopných ústavných sudcov, za ktorých sa nemusíme hanbiť. Pán minister, mrzí ma to, že vás koalícia takto zvalcovala. Myslel som, že budete odolnejší. Chápem, že ste sa naučili vnímať politickú realitu. Nakoniec už keď ste vstupovali do vládnej koalície s takým dominantným hráčom, ako je SMER, tak ako niekdajšia opozičná strana ste si boli vedomí, že to bude o takýchto často až ponižujúcich kompromisoch. Toto je ale rozhodnutie na dlhé roky. Toto kreslí mapu slovenskej spravodlivosti na budúce desaťročia, preto je mi mimoriadne ľúto, že strana MOST – HÍD asistuje a podrobuje sa tomuto diktátu. Ďakujem.