T. Rosová, poslankyňa: (2007-05-16):
Na jednej strane je z textu a z pozmeňujúcich návrhov, ktoré máme v laviciach, zrejmé, že ministerstvo tu viac zohľadňovalo termín než kvalitu, a že teda technicko-legislatívne zrejme budeme riešiť ešte problémy, ktoré sú so znením tohto zákona spojené. Ale to sa vyriešiť dá. Čo sa mi zdá väčšia výzva, ktorá nie je zohľadnená v tomto návrhu, to je vlastne prekročenie toho rámca definovaných cieľov a zamyslenie sa nad tým, aký zmysel a aké ciele máme v oblasti uznávania kvalifikácií získaných mimo územia Slovenskej republiky a koho vlastne a čoho vlastne sa tento zákon týka. Domnievam sa, že by bola škoda nevyužiť príležitosť – keď otvárame tento zákon a keď sa o ňom debatuje – na to, aby sme si nepovedali, čo je záujmom Slovenska. Záujmom Slovenska je nepochybne získať sem tých najkvalifikovanejších, najlepších ľudí, a to aj, samozrejme, absolventov zahraničných škôl – teraz hovorím predovšetkým o vysokých školách – ktorí sú pôvodom zo Slovenska a ktorí študovali a vyštudovali v zahraničí. Lebo aj ich sa tento zákon týka. Preto sa domnievam, že by bola škoda obmedziť uznávanie kvalifikácií, a to teda v zmysle najmä tých bodov, ktoré sa týkajú vysokoškolských kvalifikácií na krajiny Európskej únie, resp. členské štáty tak, ako sú zadefinované v § 1 ods. 1 predloženého zákona a domnievam sa, že by bolo veľmi žiaduce a vhodné rozšíriť okruh týchto krajín aj o členské krajiny Organizácie pre hospodársku spoluprácu a rozvoj, teda členské štáty OECD. Hlavný dôvod je ten, aby sme nekládli bariéry našim ľuďom, našim mladým ľuďom, tým najkvalitnejším, ktorí sú schopní vyštudovať najlepšie vynikajúce svetové univerzity na to, aby sa mohli vrátiť a vykonávať profesie aj tie, ktoré sú regulované profesie bez nejakých vážnejších bariér aj na Slovensku. Hovoríme veľa o tom, že nám unikajú mozgy, tak sa snažme, aby sme tie bariéry, ktoré tu sú, na odstránenie tohto úniku mozgov odstraňovali. No preto si dovoľujem predložiť pozmeňujúci návrh pána poslanca Devínskeho a môj, ktorý, po prvé, teda v § 1 ods. 1 znie: „Tento zákon upravuje podmienky uznávania dokladov o odbornej kvalifikácii vydaných školami alebo inými oprávnenými orgánmi (ďalej len oprávnený orgán) podľa právnych predpisov členských štátov Európskej únie alebo členských štátov Organizácie pre hospodársku spoluprácu a rozvoj (ďalej len členský štát) na účel výkonu regulovaných povolaní a regulovaných odborných činností (ďalej len regulované povolanie) a na účel ich voľného poskytovania služieb v Slovenskej republike.“ Odôvodnenie. V tomto paragrafe sa definuje okruh tých štátov, na ktoré sa vzťahuje tento zákon. Členské štáty Organizácie pre hospodársku spoluprácu rovnako ako členské štáty Európskej únie sú okruhom, ktorý v sebe zahŕňa ekonomicky najvyspelejšie krajiny sveta s kvalitnými vzdelávacími systémami a inštitúciami. Preto je v záujme Slovenska, aby absolventi, ktorí získali odbornú kvalifikáciu v niektorom z členských štátov takto definovaných mali zjednodušený proces uznávania ich kvalifikácie na výkon regulovaných povolaní, regulovaných odborných činností a aby tak v prípade záujmu mohli na Slovensko priniesť poznatky, ktoré nadobudli svojím vzdelaním či odbornou činnosťou. V prípade občanov Slovenskej republiky je cieľom odstrániť bariéry pre uznanie ich kvalifikácie nadobudnutej v zahraničí a motivovať ich k profesionálnemu pôsobeniu v ich vlasti. Ďalej navrhujem pozmeňujúci návrh k § 10, ktorý znie: „Príslušný orgán uzná odbornú kvalifikáciu podľa všeobecného systému uznávania odborných kvalifikácií pri povolaniach, kde nedochádza ku koordinácii vzdelania alebo kde nie je potrebné splniť minimálne požiadavky na odbornú prípravu alebo odbornú činnosť po porovnaní a splnení podmienok podľa osobitného predpisu s odvolávkou 13 pod čiarou. Všeobecný systém uznávania odborných kvalifikácií ustanoví všeobecne záväzný predpis, ktorý vydá ministerstvo.“ Tento pozmeňujúci návrh sa diskutoval vo výbore s tým, že predstavitelia ministerstva nevyslovili námietky proti takémuto zneniu a odôvodnenie je, že všeobecný systém uznávania odborných kvalifikácií by mal byť určený v nižšej právnej norme, na vydanie ktorej zákon takýmto spôsobom splnomocní ministerstvo, aby bolo zrejmé, podľa čoho sa budú takéto kvalifikácie posudzovať. Podobne aj tretí pozmeňujúci návrh bol diskutovaný vo výbore a taktiež predstavitelia ministerstva nemali námietky, pretože ide o zosúladenie so zákonom o vysokých školách a znie: „V § 28 písm. h) sa na koniec vety vkladajú slová „pokiaľ zákon č. 131/2002 Z. z. o vysokých školách v znení neskorších predpisov neustanovuje inak“..“ Chcem podotknúť, že technicko-legislatívne takéto znenie nie je možné zapracovať. Bolo by treba pozmeniť znenie, kde by sa nedefinoval priamo v texte konkrétny zákon, ale nie je problém túto technicko-legislatívnu chybu po schválení takého návrhu odstrániť. Odôvodnenie. Ide o zosúladenie so zákonom č. 131/2002 Z. z. o vysokých školách, ktorý sa v § 106a explicitne odvoláva na zákon o uznávaní odborných kvalifikácií. Ešte raz chcem, dámy a páni, zdôrazniť. Myslím si, že je to dobrá príležitosť na to, aby sme išli aj nad rámec pôvodných cieľov tohto zákona a aby sme umožnili absolventom štúdia v tých krajinách, kde sú najkvalitnejšie vysoké školy na svete podľa ratingov a, žiaľ, nie je to, aspoň tá prvá desiatka sa netýka Európskej únie, pracovať na Slovensku, uplatniť svoju kvalifikáciu, priniesť svoj know-how a obohatiť tak našu vlasť. Ďakujem vám pekne za pozornosť.