B. Bugár, podpredseda NR SR: (2002-06-27):
Odpovedať, samozrejme, bude pán minister Hajnovič, nech sa páči. F. Hajnovič, minister financií SR: Ďakujem za položenú otázku. Odpovedal by som vám v podstate v dvoch častiach na tú prvú položenú otázku a to najprv tak, že prakticky doslova prečítam podklad, ktorý pripravil pán minister, a potom by som možno k tomu dodal nejaký menej formálny dodatok. V súlade s § 10 zákona č. 195/1998 Z. z. o sociálnej pomoci v znení neskorších predpisov sociálna núdza je stav, keď si občan nemôže sám zabezpečiť starostlivosť o svoju osobu, starostlivosť o svoju domácnosť, ochranu a uplatňovanie svojich práv a právom chránených záujmov alebo kontakt so spoločenským prostredím, najmä vzhľadom na vek, nepriaznivý zdravotný stav, sociálnu neprispôsobenosť alebo stratu zamestnania. Za sociálnu núdzu sa na účely zákona o sociálnej pomoci považuje aj stav, keď občan s ťažkým zdravotným postihnutím potrebuje zmierniť sociálne dôsledky ťažkého zdravotného postihnutia alebo ich prekonať za podmienok ustanovených týmto zákonom. Formy riešenia sociálnej núdze sú sociálne poradenstvo, sociálno-právna ochrana, sociálne služby, peňažné príspevky, peňažný príspevok za opatrovanie. Posudzovanie príjmu a majetku občana, ktorý je v sociálnej núdzi, je relevantné len na účely platenia úhrady za poskytnutú sociálnu službu, a to za opatrovateľskú službu, prepravnú službu a starostlivosť zariadenia sociálnych služieb a na účely posudzovania vzniku nároku na peňažné príspevky na kompenzáciu sociálnych dôsledkov ťažkého zdravotného postihnutia. Občan nie je v súlade s § 40 ods. 1 zákona o sociálnej pomoci povinný platiť úhradu za sociálnu prevenciu, ktorú vykonávajú príslušné orgány podľa tohto zákona, za sociálne poradenstvo a za sociálno-právnu ochranu, ktorú poskytujú príslušné orgány podľa tohto zákona. Paragrafy 40 a 46 zákona o sociálnej pomoci upravujú úhradu za sociálnu pomoc poskytnutú príslušným orgánom, obcou, samosprávnym krajom a zariadením sociálnych služieb zriadeným ako rozpočtová organizácia alebo príspevková organizácia, obsahujú právnu ochranu platiteľa úhrady za sociálnu službu pred platením úhrady neprimeranej jeho príjmu, majetku alebo rodinným pomerom. Ide o garanciu zostatku z príjmu po zaplatení úhrady za sociálnu službu vo väzbe na príslušné sumy životného minima, v dôsledku čoho za ustanovených podmienok občanovi nevznikne povinnosť platiť úhradu za poskytnutú sociálnu službu, resp. vznikne povinnosť platiť len časť tejto úhrady. Týmto nie je dotknutá možnosť požadovania nezaplatenej úhrady alebo jej časti postupne od manžela, manželky, detí alebo rodičov za ustanovených podmienok. Metodický pokyn na posudzovanie príjmu a majetku občana, ktorý je v sociálnej núdzi, na účely platenia úhrady na poskytnutú sociálnu službu, ani na účely posudzovania nároku na peňažné príspevky na kompenzáciu sociálnych dôsledkov ťažkého zdravotného postihnutia tunajšie ministerstvo nevydalo, nakoľko posudzovanie príjmu a majetku občana na účely sociálnej pomoci obsahuje explicitne zákonná právna úprava. Príjem na účely platenia úhrady za poskytnutú sociálnu službu sa posudzuje podľa § 3 a 4 zákona č. 125/1998 Z. z. o životnom minime, teda zákona o životnom minime a ustanovení súm na účely štátnych sociálnych dávok v znení zákona č. 439/2000 Z. z. Špeciálna právna úprava je obsiahnutá na účely úhrady za sociálnu službu, pokiaľ ide o zápočet a odpočet vymedzených plnení z príjmu v § 40 ods. 5 a 6 zákona o sociálnej pomoci. Spôsob zisťovania príjmu na účely poskytovania sociálnej pomoci generálne ustanovuje § 7 ods. 2 zákona o sociálnej pomoci a spôsob výpočtu príjmu občana na účely sociálnej pomoci § 7 ods. 3 tohto zákona. Na použitie majetku, na platenie úhrad za poskytnutú sociálnu službu s poukazom na § 40 ods. 2 zákona o sociálnej pomoci ustanovenie § 9 ods. 3 zákona o sociálnej pomoci platí rovnako. Vážená pani poslankyňa, dovoľte mi, aby som pripojil dve, tri menej formálne možno poznámky. Z textu a z toho, čo som zistil, vyplýva, že po prvé, na určenie príjmu je rozhodujúci § 3 a 4 zákona o životnom minime. Ten určuje, ktoré príjmy sa započítavajú a ktoré výdavky sa odpočítavajú. Ďalej na účely zistenia majetkových pomerov je rozhodujúci § 9 ods. 3 zákona o sociálnej pomoci. Ten určuje, ktorý majetok je relevantný na určenie majetkových pomerov, povedané inakšie, ktorý majetok nie je možné predať na zlepšenie alebo požadovať predať na zlepšenie príjmovej situácie. Pre peňažné dávky v prípade hmotnej núdze potom je dôležité posudzovanie príjmu domácností vo vzťahu k životnému minimu určenému pre určitý typ domácnosti. Toľko z mojej strany ako odpoveď na vaše otázky. Ďakujem.