D. Jarjabek, poslanec: (2002-02-05):
J. Migaš, predseda NR SR: Prezentujme sa a hlasujme o tomto návrhu pána poslanca Jarjabka. Hlasujeme. Hlasujeme. (Hlasovanie.) Prítomných je 99 poslancov, za 36, proti 28, zdržalo sa 14, nehlasovalo 21. Konštatujem, že tento návrh sme neschválili. Pán poslanec Hofbauer, nech sa páči, procedurálny návrh. R. Hofbauer, poslanec: Pán predseda, mám procedurálny návrh, aby sa hlasovalo o návrhu, aby televízny prenos uskutočňovala Duna televízia, (Smiech v sále.) aby sa aspoň občania maďarskej národnosti na južnom Slovensku dozvedeli o našom rokovaní! J. Migaš, predseda NR SR: Pán poslanec, toto je nad rámec toho, čo môže Národná rada odhlasovať, aby... R. Hofbauer, poslanec: My sa môžeme uzniesť na čomkoľvek, čo navrhneme, takže váš názor nie je správny, pán predseda, vy to dobre viete. J. Migaš, predseda NR SR: Prezentujme sa a hlasujme o tomto historickom procedurálnom návrhu. (Smiech v sále.) (Hlasovanie.) Prítomných je 97 poslancov, za 33, proti 27, zdržalo sa 6, nehlasovalo 31. Konštatujem, že tento procedurálny návrh sme neschválili. Panie poslankyne, páni poslanci, Národná rada hlasovaním rozhodla, že rokovanie bude podľa § 29a rokovacieho poriadku. Prosím? (Nezrozumiteľné hlasy z pléna.) Keďže Národná rada Slovenskej republiky sa uzniesla na určení dĺžky času na rozpravu k tomuto bodu programu schôdze, budeme pri jeho prerokúvaní po otvorení rozpravy postupovať podľa ustanovení § 29a zákona o rokovacom poriadku. Čas určený na rozpravu je medzi poslanecké kluby a poslancov, ktorí nie sú členmi poslaneckých klubov nezávislých poslancov, rozdelený nasledovne: HZDS 3 hodiny 26 minút 24 sekúnd, SDK 2 hodiny, SDĽ 1 hodina 31 minút, 12 sekúnd, SMK 1 hodina 12 minút, SOP, LDÚ, Strana zelených 48 minút, KDH 43 minút 12 sekúnd, Pravá slovenská národná strana 38 minút, 24 sekúnd. Čas pre jedného nezávislého poslanca je 4 minúty 48 sekúnd. Prosím predsedov poslaneckých klubov, aby mi písomne oznámili poradie rečníkov zastupujúcich poslanecký klub. Tlačivá na určenie poradia rečníkov za poslanecké kluby a nezávislých poslancov sú na prezencii. Vyhlasujem 10-minútovú prestávku na to, aby mi dali predsedovia poslaneckých klubov poradie rečníkov za jednotlivé poslanecké kluby. 10-minútová prestávka. (10-minútová prestávka.) J. Migaš, predseda NR SR: Panie poslankyne, páni poslanci, chcem vás informovať, že poslanecké kluby mi písomne oznámili poradie rečníkov zastupujúcich klub takto: Hnutie za demokratické Slovensko odovzdalo, Slovenská demokratická koalícia odovzdala, Strana demokratickej ľavice odovzdala, Strana občianskeho porozumenia, Liberálno-demokratická únia na Slovensku neodovzdala, Strana maďarskej koalície odovzdala, Pravá Slovenská národná strana odovzdala, Kresťansko-demokratické hnutie neodovzdalo. Toto je, pokiaľ ide o poslanecké kluby. Teraz nezávislí poslanci. Do rozpravy sa prihlásili: pán poslanec Kotian, pani poslankyňa Malíková, pán poslanec Oberhauser, pán poslanec Paška, pani poslankyňa Slavkovská, pán poslanec Švec. To sú nezávislí poslanci, ktorí sa prihlásili do rozpravy k tomuto bodu. Teraz prosím určených overovateľov schôdze, poslancov Mariána Anteckého a Pavla Kačica, aby prostredníctvom technického zariadenia u operátorov v rokovacej sále vyžrebovali poradie poslaneckých klubov, ako budú vystupovať v rozprave. A taktiež nezávislých poslancov, ktorí sa tiež prihlásili do rozpravy, aby bolo vyžrebované poradie, v akom budú nezávislí poslanci vystupovať. Ďalej ich prosím, aby súčasne vyžrebovali poradie poslancov, ktorí nie sú členmi poslaneckých klubov, to som už uviedol. Chcem vás informovať, že na základe žrebovania budú v rozprave vystupovať striedavo poslanci zastupujúci poslanecké kluby a poslanci, ktorí nie sú členmi poslaneckých klubov. Potom vám oznámim, v akom poradí, keď to overovatelia vyžrebujú. Panie poslankyne, páni poslanci, teraz môžeme pristúpiť k rokovaniu o tomto bode programu už ohláseným vystúpením predsedu výboru Národnej rady Slovenskej republiky, pána poslanca Petra Weissa, aby návrh výboru uviedol. Nech sa páči, pán poslanec Weiss má slovo. P. Weiss, poslanec: Vážený pán predseda Národnej rady, vážený pán predseda vlády a členovia vlády, ctené kolegyne, ctení kolegovia. V júni minulého roku maďarský parlament schválil kontroverzný zákon o Maďaroch žijúcich v susedných krajinách, ktorý svojimi exteritoriálnymi účinkami zasahuje do výlučnej, územnej a personálnej jurisdikcie Slovenskej republiky a narúša aj dohodnutú zmluvnú základňu medzi našimi krajinami, vrátane Zmluvy o dobrom susedstve a priateľskej spolupráci medzi Slovenskou republikou a Maďarskou republikou z marca 1955. Maďarská republika nevyužila mechanizmy, ktoré ponúka táto zmluva a nekonzultovala prípravu tohto zákona so Slovenskom. Vzhľadom na povahu tohto zákona, ktorého účelom je poskytnúť preferenčné zaobchádzanie občanom inej krajiny, s úmyslom poskytovať týmto občanom výhody aj na území ich domovského štátu, je takýto postup prinajmenšom veľmi neobvyklý a možno ho považovať za vážny prielom v doteraz zaužívanej praxi bilaterálnej a multilaterálnej spolupráce v oblasti ochrany národnostných menšín. Zákon o Maďaroch žijúcich v susedných krajinách porušuje platné medzinárodné pravidlá. Jeho skutočným zámerom je vytvoriť jednostranným opatrením a bez súhlasu dotknutého štátu politicko-právne väzby medzi Maďarskou republikou a občanmi susedných štátov. Takýto zákon sotva možno považovať za príspevok k rozvoju priateľskej spolupráce medzi dvoma susedmi a už tobôž neprispieva k integrácii menšinového obyvateľstva do plnohodnotného občianskeho života slovenskej spoločnosti. Prijatie tohoto zákona logicky zapadá do celkového kontextu javov na maďarskej vnútropolitickej scéne, ktoré sú znepokojujúce a ktoré sme mali možnosť pozorovať v priebehu uplynulého obdobia. Stačí pripomenúť vyhlásenie predsedu vlády Maďarskej republiky pána Orbána pri príležitosti štátneho sviatku Maďarskej republiky, dňa Svätého Štefana. Citujem: „Doposiaľ znamenalo narodiť sa v Karpatskej kotline, za hranicami Maďarska, pre Maďarov trpký osud. Druhoradosť, opovrhnutie, výsmech. Teraz znovu zjednocujeme maďarský národ ponad hranice“. Koniec citátu. Začiatkom tohto roka ten istý maďarský politik nezakryte konštatoval, že po osemdesiatich rokoch konečne dochádza k vytvoreniu právnych väzieb medzi Maďarskom a maďarskými menšinami v okolitých štátoch. Vyjadrení na túto tému ešte v radikálnejšej forme by sme v monitoringu postojov vládnúcich politikov Maďarskej republiky mohli nájsť oveľa viac a nechcem sa zaoberať ich citovaním. Táto téma sa jednoducho stala jednou z hlavných tém predvolebnej kampane v Maďarskej republike. Vráťme sa však, kolegyne a kolegovia, k samotnému zákonu. Je všeobecne známe, že tento zákon vyvolal kritiku nielen u susedných štátov, ale aj na medzinárodných fórach. Diskusia o tomto zákone sa preniesla aj na pôdu Rady Európy, kde sa poradný orgán Rady Európy, Benátska komisia, zaoberala existujúcimi normami ustanovujúcimi preferenčné zaobchádzanie s príbuzenskými menšinami. Benátska komisia následne prijala v októbri 2001 správu so závermi obsahujúcimi kritériá a princípy, ktoré musia obdobné právne normy rešpektovať. Benátska komisia usúdila, že prijímanie jednostranných aktov zvýhodňujúcich príslušníkov príbuzenských menšín je legitímne iba vtedy, ak sa rešpektujú základné zásady medzinárodného práva a určité špecifické podmienky, čo, bohužiaľ, nie je prípad maďarského zákona. So závermi Benátskej komisie sa stotožnil aj vysoký komisár pre národnostné menšiny OBSE pán Ekéus, ktorý upozornil na riziká jednostranných krokov, majúcich exteritoriálne účinky, pre stabilitu v regióne. Rovnako aj Európska komisia v hodnotiacej správe o pokroku Maďarskej republiky v prístupovom procese do Európskej únie vyslovene konštatovala, že ustanovenia zákona sú zjavne v rozpore s európskymi štandardmi ochrany národnostných menšín a navyše zákon nie je v súlade s princípom nediskriminácie a z pohľadu Európskej únie bude musieť byť novelizovaný. Ako vedúci delegácie Národnej rady Slovenskej republiky v Parlamentnom zhromaždení Rady Európy som urobil spolu s ďalšími členmi delegácie všetko, čo sa dalo, aby som najvýznamnejších poslancov parlamentného zhromaždenia Rady Európy vrátane predsedu a expredsedu parlamentného zhromaždenia a generálneho tajomníka Rady Európy ako aj významných členov politického výboru Parlamentného zhromaždenia informoval o výhradách, ktoré voči zákonu o zahraničných Maďaroch a spôsobe jeho prijatia má Ministerstvo zahraničných vecí, respektíve Slovenská republika, a podobné informácie dostali aj relevantní činitelia v Európskej únii. Môžem zodpovedne povedať, že medzinárodné fórum je znepokojené nielen pokusom o exteritoriálne pôsobenie zákona, ale predovšetkým precedensom, ktorý vzniká. Pre Európu nie je prijateľný základný politický zámer tohto zákona, ktorým nie je podpora v prvom rade jazykovej a kultúrnej identity príslušníkov národnostných menšín, proti ktorej nikto nič nemá, ale to, že sa majú vytvárať inštitucionálne väzby, právne väzby medzi Maďarskou republikou a občanmi iných štátov a takto sa majú naprávať krivdy z minulosti, spred osemdesiatich rokov. Možno mať pochopenie pre pocity frustrácie, ktoré prinášajú dôsledky vojen, prevratov a revolúcii pre občanov toho-ktorého štátu, veď aj Slováci si zažili svoje frustrácie v 19. a 20. storočí. Ale nemožno mať pochopenie pre riešenie týchto frustrácií politickou technikou a ideologickým zdôvodňovaním, ktoré si zvolila súčasná maďarská vládna reprezentácia. Predstavme si, že pocity historickej krivdy začne presne rovnakým spôsobom riešiť srbský alebo albánsky parlament. Aká bude reakcia okolitých krajín na znovuzjednocovanie týchto národov ponad hranice vytváraním inštitucionálnych väzieb s občanmi iných štátov? Aká by bola reakcia občanov napríklad pobaltských krajín, keby sa úplne totožným spôsobom pokúsila o takéto zjednocovanie Rusov štátna duma Ruskej federácie? Mohol by som vám uvádzať ďalšie príklady krajín, ktoré majú menšiny blízko hraníc. Pýtam sa, bolo by to akceptovateľné? Bol by to naozaj univerzálny európsky model? Myslím si, že spoločne si môžeme dať jednoduchú odpoveď: Nie je to riešenie, ktoré by prispelo k univerzálnemu zlepšovaniu menšinových otázok vo všetkých krajinách Európy. Riešenie má vychádzať z Rámcového dohovoru o ochrane práv príslušníkov národnostných menšín, ktorý schválila Rada Európy, zo Zmluvy o dobrom susedstve a priateľskej spolupráci medzi Slovenskou republikou a Maďarskou republikou a z odporúčaní, ktoré prijala Benátska komisia právnych expertov Rady Európy. V tomto odporúčaní ani v žiadnom inom relevantnom medzinárodnoprávnom dokumente sa o zjednocovaní národov poza hranice vytváraním inštitucionálnych a právnych väzieb medzi obyvateľmi materskej krajiny a občanmi iných štátov nehovorí a som hlboko presvedčený, že ani Rada Európy, ani Organizácia pre bezpečnosť a spoluprácu v Európe, ani Organizácia Spojených národov k takémuto modelu nepristúpia, čo ako sa časť predstaviteľov politickej reprezentácie Maďarskej republiky usiluje presvedčiť domácu verejnú mienku, že spomínaný zákon o zahraničných Maďaroch predstavuje akýsi prielom v medzinárodnej praxi ochrany práv príslušníkov národnostných menšín. Inak povedané, som za podporu jazykovej a kultúrnej identity príslušníkov národnostných menšín a vyjadril som to aj hlasovaniami v tomto parlamente. Ale nedá sa súhlasiť s konkrétnym modelom, ktorý sa schválil v parlamente Maďarskej republiky. Nielen z našich vnútorných dôvodov, ktoré sú vysvetlené v dôvodovej správe k návrhu vyhlásenia a v stanovisku vlády k tomuto návrhu, ktorý ste dostali, ale aj preto, že riešenie, o ktoré sa usiluje súčasná vládna garnitúra v Maďarskej republike, by nebolo dobrým precedensom pre ostatnú Európu. Som presvedčený, že spôsob podpory kultúrnej a jazykovej identity príslušníkov maďarskej národnostnej menšiny v Slovenskej republike je možné a potrebné riešiť na základe mechanizmov, ktoré má k dispozícii Zmluva o dobrom priateľstve a spolupráci medzi Slovenskou republikou a Maďarskou republikou. Možno teda konštatovať, vážené kolegyne, vážení kolegovia, že kritické stanovisko Slovenskej republiky k tomuto zákonu potvrdili aj medzinárodné a európske inštitúcie. Žiaľ, zároveň musím konštatovať, že maďarská strana dodnes nepredložila také návrhy, ktoré by viedli k riešeniu problému. Naopak, počas rokovaní sa snažila presadzovať uplatňovanie zákona vo vzťahu k Slovenskej republike v podobe, ktorá nie je pre Slovensko akceptovateľná. Slovenská republika je presvedčená, že pokiaľ nebude maďarský zákon novelizovaný v zmysle záverov Benátskej komisie a nebudú prijaté opatrenia, ktoré by rozptýlili naše výhrady, bude tento zákon predstavovať vážny problém v našich vzťahoch. Vytvára aj precedens podrývajúci existujúce princípy európskej ochrany národnostných menšín, vrátane princípu nediskriminácie, vnáša do osvedčeného rámca ochrany národnostných menšín cudzorodý a rušivý prvok s nepredvídateľnými následkami. Národná rada Slovenskej republiky sa nemôže nečinne prizerať takejto erózii základných princípov medzinárodného práva a ako zvrchovaný zákonodarný orgán musí aj so zreteľom na možné budúce následky zásadným spôsobom reagovať. V tejto súvislosti by som chcel povedať pár slov aj k histórii vzniku návrhu vyhlásenia. Nebol iba reakciou na ojedinelé hlasy, ktoré zazneli na slovenskej politickej scéne, že výhrady voči zákonu o zahraničných Maďaroch sú nejakou osobnou politickou iniciatívou štátneho tajomníka ministerstva zahraničných vecí pána Jaroslava Chleba. Postup zahraničného výboru bol motivovaný predovšetkým úsilím posilniť rokovaciu pozíciu slovenskej diplomacie ešte pred nadobudnutím účinnosti zákona a upozorniť medzinárodnú verejnosť. S využitím autority Národnej rady Slovenskej republiky chceme zdôrazniť, že jednostranným postupom maďarského parlamentu vznikol vážny problém, nielen bilaterálny, v slovensko-maďarských vzťahoch. Asi si všetci pamätáte, že návrh vyhlásenia som chcel zaradiť už na program decembrovej schôdze Národnej rady Slovenskej republiky. Vtedy nebola k tomu politická vôľa. Na druhej strane, už samotný návrh vyhlásenia bol dostatočne jasný signál pre vyjednávačov slovenských aj maďarských, že naši vyjednávači, usilujúci sa o korektnú dohodu, majú širokú podporu v slovenskom zákonodarnom zbore a že treba zintenzívniť rokovania zo strany Maďarskej republiky, lebo, vážené kolegyne, vážení kolegovia, nie Slovenská republika spôsobila tento problém. Národná rada Slovenskej republiky odložila o týždeň rokovanie o tomto bode programu v záujme vytvorenia časového priestoru pre dohodu. Myslím si, že dnes nie sme v takej situácii, aby sme si mohli dovoliť ďalší odklad. A chcel by som tiež povedať, že predseda vlády, minister zahraničných vecí a ďalší predstavitelia slovenského politického života upozorňovali maďarskú politickú reprezentáciu ešte na jar a začiatkom leta minulého roku na to, že na Slovensku sú vážne výhrady k vtedy ešte iba k pripravovanému zákonu o zahraničných Maďaroch. Bolo by preto bývalo prejavom dobrých mravov, keby sa Maďarská republika usilovala dohodnúť s nami ešte pred účinnosťou tohoto zákona. Za prejav neúcty k stanoviskám slovenských predstaviteľov je možné v tomto kontexte považovať to, že prvé preukazy odovzdala hlava susedného štátu práve našim občanom. Demonštratívny a okázalý spôsob, akým to bolo urobené, činí ešte viac transparentný skutočný záujem Maďarskej republiky, ktorým určite nie je iba podpora kultúry a vzdelávania maďarskej menšiny. V tomto vyhlásení, vážené kolegyne a kolegovia, Národná rada Slovenskej republiky, ktorá má jediná právomoc prijímať zákony s účinkom na území Slovenskej republiky, zdôrazňuje, že s uplatňovaním maďarského zákona na území Slovenskej republiky nesúhlasí. Národná rada zároveň, berúc do úvahy dosiahnutú úroveň bilaterálnej a multilaterálnej spolupráce v stredoeurópskom priestore a jej význam pre stabilitu v regióne, deklaruje svoj záujem o úzke vzťahy so susedmi. Národná rada vyjadruje v predloženom návrhu vyhlásenia vieru, že Maďarská republika v duchu ďalšieho úspešného rozvíjania susedských vzťahov so Slovenskou republikou prijme náležité opatrenia, aby bol zákon uvedený do súladu so základnými zásadami medzinárodného práva ako aj s európskymi štandardmi ochrany národnostných menšín a aby sa uplatňoval výhradne na území Maďarskej republiky. Vážené kolegyne, vážení kolegovia, som presvedčený, že navrhnuté vyhlásenie je korektné, má oporu v medzinárodnom práve, v Zmluve o priateľstve a dobrej spolupráci medzi Slovenskou republikou a Maďarskou republikou a že nie je namierené proti občanom Slovenskej republiky, ktorí sa hlásia k maďarskej národnosti. Toto vyhlásenie ma jediný cieľ - podporiť vyjednávaciu pozíciu slovenskej vlády voči vláde Maďarskej republiky. O tom svedčí aj súhlasné stanovisko vlády Slovenskej republiky k návrhu vyhlásenia, ktoré sa prijalo na dnešnom zasadnutí vlády Slovenskej republiky. Myslím si, že stanovisko vlády Slovenskej republiky, ktoré reflektuje vývoj udalostí od decembra minulého roku, by sme mali vziať do úvahy pri diskusiách o definitívnom znení vyhlásenia. Dámy a páni, Zahraničný výbor Národnej rady Slovenskej republiky pri prerokovávaní tohoto návrhu vyhlásenia ocenil triezvy, profesionálny prístup slovenskej diplomacie a osobne štátneho tajomníka Jaroslava Chleba a ministra zahraničných vecí v rokovaniach s Maďarskou republikou. Zo stany našej vlády a jej predstaviteľov nezazneli žiadne silácke vyhlásenia, ktoré by útočili na nacionálne cítenie a vyvolávali vášne. Naopak, slovenská diplomacia stavila na trpezlivé a vecné hľadanie dohody k citlivej otázke, ktorá sa v Maďarskej republike stala, ako som už povedal, predmetom predvolebnej kampane. Ministerstvo zahraničných vecí chcelo a chce vyriešiť problém, ktorý nespôsobila Slovenská republika, rokovaním a dohodami, civilizovaným spôsobom, trvajúc však na základných princípoch medzinárodného práva. Cieľom navrhovaného vyhlásenia je, ešte raz to zdôrazňujem, podporiť vyjednávaciu pozíciu slovenskej vlády autoritou Národnej rady Slovenskej republiky. Chcel by som vás preto požiadať, vážené kolegyne a kolegovia, aby sa aj naša dnešná diskusia niesla v takom vecnom a kultúrnom tóne, aký bol charakteristický pre doterajší postup slovenskej diplomacie. Máme oporu v medzinárodnom práve, pán Cuper, a poprosil by som vás, aby ste nevykrikovali... J. Migaš, predseda NR SR: Pán poslanec Cuper! P. Weiss, poslanec: Máme podporu medzinárodných spoločenstiev, vyvarujme sa preto takého tónu vystúpení, ktorý by podnecoval nacionálne vášne v Slovenskej republike, zasieval nevraživosť medzi Slovákmi a Maďarmi žijúcimi v Slovenskej republike, vyvarujme sa takého tónu, ktorý by podkopával dosiahnutú úroveň v medzištátnych slovensko-maďarských vzťahoch a ktorý by dal zámienku pre oslabenie medzinárodnej podpory, ktorú Slovenská republika pre svoje stanoviská jednoznačne získala, a ktorý by v konečnom dôsledku oslabil dobré vyjednávacie pozície Slovenskej republiky. Buďme vecní, ale nebuďme hysterickí. Ďakujem vám za pozornosť. J. Migaš, predseda NR SR: Pán poslanec Cuper! Pán poslanec Weiss, nech sa páči, zaujmite miesto určené pre navrhovateľov. Dávam slovo poverenej členke Výboru Národnej rady pre ľudské práva a národnosti poslankyni Kataríne Čižmárikovej a prosím ju, aby podala správu o výsledku prerokovania tohto návrhu vo výbore. Nech sa páči, pani poslankyňa. Pán poslanec Cuper, prihláste sa potom v rozprave alebo s faktickou poznámkou a nechajte hovoriť spravodajcu a navrhovateľa, dobre? K. Čižmáriková, poslankyňa: Vážený pán predseda, vážený pán premiér, páni ministri, vážené kolegyne, kolegovia, z poverenia Výboru Národnej rady Slovenskej republiky pre ľudské práva a národnosti predkladám vám informáciu o prerokovaní návrhu Zahraničného výboru Národnej rady Slovenskej republiky na prijatie vyhlásenia Národnej rady Slovenskej republiky o zákone o Maďaroch žijúcich v susedných krajinách. Predseda Národnej rady rozhodnutím č. 1419 z 19. decembra 2001 pridelil predmetný návrh na prerokovanie dvom výborom: ústavnoprávnemu výboru a výboru pre ľudské práva a národnosti. Ako gestorský výbor určil výbor pre ľudské práva a národnosti, ktorý poveril prípravou informácie o prerokovaní návrhu vyhlásenia. Oba výbory návrh prerokovali v určenej lehote, do 24. januára 2002, a zhodne odporúčali Národnej rade schváliť ho bez pripomienok. Gestorský výbor, vychádzajúc z uznesení výborov, ktoré o návrhu rokovali, odporúča Národnej rade vyhlásenie o zákone o Maďaroch žijúcich v susedných krajinách schváliť. Pán predseda, prosím, otvorte rozpravu. J. Migaš, predseda NR SR: Ďakujem pekne, pani poslankyňa, nech sa páči, zaujmite miesto určené pre spravodajcov. Otváram rozpravu k tomuto bodu programu. V súlade s § 28 ods. 2 sa do rozpravy prihlásil predseda vlády. Nech sa páči, pán predseda vlády.