M. Vášáryová, poslankyňa: (2008-09-17):
Odborníci si kladú otázku, prečo z návrhu zákona vypadli slová štátne vyznamenania. Totiž podľa nich sa v skutočnosti táto novela zaoberá len kategóriou štátnych vyznamenaní. Okrem štátnych vyznamenaní totiž existujú rôzne rezortné vyznamenania, vyznamenania rôznych občianskych spoločností, môže byť vyznamenanie aj súkromnými osobami a tak ďalej. A v tomto nekonkrétnom ponímaní sa potom za vyznamenanie môže považovať čokoľvek. Táto absencia pojmu „štátne“ sa podľa odborníkov jasne a naplno prejavuje v § 1, kde sa hovorí o udelení štátnych vyznamenaní. A potom tie iné zákon ale vôbec nerieši. A ich definícia v § 2 návrhu zákona je potom celkom logicky príliš neurčitá a nekompetentná podľa nich. Slovo vyznamenanie totiž podľa odborníkov zastupuje široké spektrum najrôznejších podôb vyznamenaní od nehmotných foriem až po hmotné a zástupné symboly, lebo vyznamenania môžu byť aj slovné pochvaly alebo, ako bolo voľakedy v stredoveku, právo nosiť červené opätky, alebo právo sedieť v prítomnosti panovníka, pokrývka hlavy v prítomnosti panovníka a tak ďalej a tak ďalej. Táto faleristika je naozaj veda. A ľudia, ktorí sa na Slovensku tým zaoberajú, ma upozornili, že aj rozdelenie vyznamenaní v § 2 v tomto návrhu zákona na rady, kríže a medaily je výsostne nesprávne, pretože kombinuje jeden z dvoch hlavných druhov skupín vyznamenaní, čiže rady, s pomenovaním vyznamenaní podľa ich fyzickej podoby. A to sú kríže a medaile. Terminologicky správne podľa týchto odborníkov je teda členenie na rady a dekorácie. Pritom rady sú Rad Bieleho dvojkríža, Rad Andreja Hlinku a Rad Ľudovíta Štúra a dekoráciami sú potom Kríž Milana Rastislava Štefánika, Pribinov kríž a Medaila prezidenta Slovenskej republiky. Upozorňujú aj na to, že zákon č. 90/2001 Z. z. zmenil kompetencie prezidenta a tieto kompetencie zmenené prezidenta sa prejavili aj v terminológii, kde sa to v § 3 používa v tomto návrhu, ale kde sa už nehovorí o zapožičiavaní, ale o udeľovaní. Odborníci ma požiadali, aby som dôrazne upozornila, že rady sa vždy len zapožičiavali a nikdy sa neudeľovali, s čím súvisí povinnosť po smrti vyznamenaného rad vrátiť do kancelárie radu. Zapožičanie je dôležité z hľadiska možnosti odňatia radu v dôsledku nevhodného správania, napr. že ten človek spôsobí nejaký kriminálny čin, ide do väzenia a tak ďalej a tak ďalej. Pokiaľ ho dostane udelený, nie je možnosť žiadať ho späť. Na toto ma odborníci upozornili. Návrh totižto s možnosťou odňatia počíta iba v prípade prezidenta. Podľa odborníkov ale mala by sa táto úprava vzťahovať aj na všetkých nositeľov štátnych vyznamenaní. Upozorňujú aj na podľa nich terminologický nezmysel, keď Kríž Milana Rastislava Štefánika a Pribinov kríž sa členia na triedy. Triedy majú mať výlučne iba rady. Dekorácie čiže kríže, medaily sa zásadne členia na stupne. Podobne vraj podľa nich § 9 ods. 3 návrhu zákona o medaile prezidenta, ktorá sa nečlení na druhy ani triedy, je preto nesprávny. Medaila nemá druhy ani stupne. Triedy aj stupne sa číslujú potom vzostupne, to znamená, I. trieda, prvý stupeň je najvyšší. To sú teda výčitky odborníkov. Čo sa týka protokolu, ktorý sa tiež vynára istým spôsobom z tohto návrhu zákona, dovoľte povedať pár poznámok. Každý, kto sa zúčastnil aspoň raz 1. januára na ceremónii alebo prijímania veľvyslancov, alebo pod., si uvedomí, že náš protokol má nielen ďaleko do dokonalosti, ale ďaleko aj do normálnych pomerov, ktoré sú dodržiavané aj v susedných krajinách. Napr. chcela by som upozorniť stadiaľto na mimoriadne nekultúrne odovzdávanie vyznamenaní v otvorenej etui, to znamená v krabici. Vyznamenania nikdy nemožno odovzdať v škatuli. Zásadné ich umiestňuje ten, kto vyznamenáva, na odev vyznamenaného, a to s jedinou výnimkou, keď je to in memoriam alebo keď to niekto dostáva v zastúpení. Táto vec sa vôbec nedodržiava na Slovensku, všade inde na svete sa dodržiava. Napr. náš prezident by mal mať automaticky Rad Bieleho dvojkríža. Nemôže vyznamenávať niekoho Radom Bieleho dvojkríža, keď on ho sám nemá pripnutý ako najvyššie vyznamenanie. To už súvisí vyslovene s kvalitou diplomatického protokolu. Napr. ako nosíme tie rady? Rad Bieleho dvojkríža by sa mal nosiť pred všetkými inými radmi, teda aj pred Radom Andreja Hlinku a Radom Ľudovíta Štúra, a nie až za česko-slovenskými radmi z rokov 1948 až 1990. Poradie by malo zodpovedať reálnej hierarchii. V prílohe by som chcela upozorniť na terminologické pochybenia. Napr. stužka kruhového tvaru, to neexistuje, existuje len rozeta. Stužka kruhového tvaru nemôže byť, lebo stužka je toto a kruhový tvar je toto. Upozorňujem na tento nezmysel. Neviem, kto to písal, ale rozeta je normálna. Každý, kto dostal nejaké štátne vyznamenanie, či už slovenské alebo zahraničné, má rozetu. To je kruh. Čiže stužka kruhového tvaru je absolútny terminologický nezmysel. Napr. sa nikdy nenosí na ľavej strane, ako uvádza návrh zákona, ale zásadne v gombíkovej dierke na klope tohto obleku. Stužku nosia hlavne vojaci a nevojenské osoby ju môžu rôzne nosiť na všelijakých spolkových rovnošatách, ale vojenské osoby môžu nosiť rozetu v gombíkovej dierke saka v prípade, že nemajú oblečenú vojenskú uniformu. Toto vôbec nedodržiavame. Preto by som chcela v tej prílohe, kde sa jasne určilo, že symbolické náhrady vyznamenaní sú aj stužky aj rozety, medzitým rozlišovať, aby sa za stužku nepokladala rozeta, pretože potom ešte existuje tzv. gombíková stužka, ktorá nemá vôbec žiadne určenie, ktorého stupňa je. A nosí sa len taká uzučká v gombíkovej dierke. Chcela by som ešte upozorniť na terminologický nezmysel, ktorý sa tu objavuje. A to sú insígnie medaily. Medaila nemá insígnie. Insígnie môže mať len rad. Medaila je medaila, kríž je kríž. Chcela by som tu ďalej upozorniť podľa mňa na graficky slovne opísaný nezmysel, pretože sa tam píše o 12-hrotovom kríži. Vy ste už videli 12-hrotový kríž? Takýto kríž je hviezda, a nie kríž. Takže tiež by som chcela na to upozorniť. Tento návrh zákona, bohužiaľ, nerieši niečo, čo je v našom diplomatickom protokole jedným z najväčších problémov. A to je nosenie miniatúr a radov a dekorácií. Ja si myslím, že nemožno hovoriť o zmenšenine, ale o miniatúre. Je to jednoducho zaužívaný názov. Miniatúry sa nosia zásadne na smokingu alebo na uniforme, v žiadnom prípade nie na ostatných oblekoch. A vyznamenania v originálnych veľkostiach sa nosia na uniforme a na frakoch. To tak skrátka je. Vôbec tento návrh zákona nerieši existenciu kolany. Čo je to kolana? Kolana je reťaz. Napr. pri Rade Bieleho dvojkríža my vôbec nemáme reťaz. A táto reťaz je maximálne potrebná pre vyznamenávanie hlavou štátu. V každej civilizovanej krajine hlava štátu, keď dostáva vyznamenanie, dostáva spolu s týmto vyznamenaním aj reťaz, tzv. kolanu. Takže nám možno nič nehovoria tieto cudzie hlavy štátov, ale určite si urobia o nás a o našom diplomatickom protokole svoju mienku. Je to podľa mňa dosť výrazne faux pas. Ináč, veľmi vítam, že sa konečne môžeme o tomto baviť a radiť, pretože myslím si, že diplomatický protokol a vôbec protokol prezidenta republiky má niekoľko závažných chýb. A jednou z nich je aj, že nemáme poriadne vypracovaný protokol, nielen vyznamenávania, to znamená nielen to, pán poslanec, čo ste hovorili, s čím vrelo súhlasím, že vlastne nevieme, koho vyznamenávame, tak, že ako sa teraz ukázalo, vyznamenávame profesora, ktorý bol profesorom vysokej školy policajnej za  komunizmu, ale zároveň nemáme ani spôsob, ako dôstojne a na úrovni v Slovenskej republike odovzdávať medaily a ostatné vyznamenania. Ďakujem veľmi pekne za pozornosť.