J. Budaj, poslanec: (2002-01-30):
Druhú by som chcel venovať deklarácii o kultúrno-etickej zvrchovanosti. Na jednej strane sme v procese hľadania hodnôt, do ktorého by sme nemali vstupovať propagandistickými krokmi. Na druhej strane, celá problematika sa už vlastne dávno odvíja od istého participovania na európskych zákonoch. My predsa kultúrno-etickú zvrchovanosť v plnom rozsahu už dávno nemáme. Na veľmi citlivom mieste ju obmedzila zmluva so Svätou stolicou, ktorú ste práve tí istí, ktorí teraz kritizujete tieto procesy, podporovali. Vzdanie sa určitej časti kultúrnej alebo politickej zvrchovanosti sa udialo aj pri prijímaní iných medzinárodných dokumentov, napríklad pri zákone o cezhraničnej televízii alebo deklarácii ľudských práv, ktorú sme urobili súčasťou nášho právneho poriadku. Všetky tieto zákony a medzinárodné dohovory, ktoré sme v parlamente legislatívne potvrdili, sa stali súčasťou nášho právneho poriadku a my sme sa stali súčasťou európskeho právneho a hodnotového domu. Preto, neurazte sa, keď hovorím, že ide o volebný návrh. KDH má právo pred voľbami dávať volebné návrhy, ale je škoda robiť konfrontačné, izolačné návrhy. Po tretie by som chcel povedať, že izolačné deklarácie voči Európskej únii nemusíme prijímať aj preto, lebo sa nechystáme vstúpiť do zväzku s nejakými ázijskými krajinami, ktoré by mali odlišnú kultúru a odlišné hodnoty. Slovenská republika vstupuje do postpolitosti európskych národov, ktoré sa oveľa menej duchom aj svojimi hodnotami vzdialili kresťanským a humanistickým hodnotám, než sme sa vzdialili my na Slovensku. My sa nemusíme obávať a odkazovať do Európy svoje výhražné deklarácie o svojej etickej zvrchovanosti adresovať Európe, Európe, od ktorej sa skôr musíme učiť, než by sme chodili my učiť ju. Na záver by som chcel už iba s istou dávkou nadľahčenia povedať, škoda, že tu nie je pán Kanis, ale aj pánovi Šebejovi, že naozaj pán Cuper mal pravdu, keď im odporučil podrobnejšie štúdium niektorých materiálov. Skutočne, táto diskusia tu už dávno znie. Ctení poslanci Ševej a Kanis ju nájdu na starších stránkach denníka Republika, v dokumentoch Slovenskej ľudovej strany, Pánisovej, alebo trochu v miernejšej podobe, už teraz obrúsenej, na stránkach denníka Nový deň. Pán Cuper ich dobre upozornil, pánovi Mikloškovi to neadresujem, lebo ten to sleduje, ten o tom vie. Je tu ale aj malá pravdepodobnosť, že KDH svoje návrhy myslí vážne a že nejde len o predvolebnú agitku. Potom však treba pamätať na to, že povedzme írska situácia je skutočne súčasťou maastrichtského dohovoru. Vznikla v dobách , keď sa Európa formovala, a súhlasili s ňou všetky zakladateľské štáty. Ich špeciálna pozícia je, samozrejme, predmetom neustáleho vnútropolitického zápasu. Myslím, že slovenská situácia nie je porovnateľná a navrhovatelia, najmä tí, ktorí sú v rôznych orgánoch Európskej únie alebo sú v integračnom výbore, iste vedia, že vytvorenie takej osobitosti, akú má Írsko, nie je pre Slovensko reálna. Mnohí tu už privítali možnosť otvoriť diskusiu, už nielen na stránkach tlače, ktorá rozsievala občas xenofóbiu a jednostranné názory, že sa táto diskusia, polemická diskusia, otvorila aj v parlamente a ja si myslím, že v tom zmysle je to iste zo strany KDH dobrý krok. Jediný. M. Andel, podpredseda NR SR: Ďakujem. Keďže s faktickou poznámkou nechce vystúpiť žiadny poslanec, budeme pokračovať v rozprave. Slovo má pán poslanec Mikloško. Pán poslanec Mikloško, nech sa páči, máte slovo.