Ľ. Vážny, poslanec: (2004-05-20):
Prvá interpelácia je na pána podpredsedu vlády a ministra Ruska. Vážený pán podpredseda vlády, vážený pán minister, na marcovom zasadaní Národnej rady Slovenskej republiky v rámci hodiny otázok ste mi písomne odpovedali ohľadne možnosti čerpania nenávratných finančných príspevkov zo štrukturálnych fondov Európskej únie v rámci Sektorového operačného plánu priemysel a služby, opatrenie 1.1. Podpora rozvoja nových a existujúcich podnikov a služieb aj pre veľkých podnikateľov do tisíc zamestnancov, a osobne ste ma uistili, že táto možnosť bude zaradená do programového doplnku k SOP priemysel a služby a do štátnej grantovej schémy. Obsahom vášho uistenia bolo aj, citujem: „Obmedzenia, ktoré Európska únia výslovne nežiada, nebude ministerstvo hospodárstva ako vlastnú iniciatívu nad rámec požiadaviek Európskej únie zapracovávať do podmienok možnosti čerpania štrukturálnych fondov.“ Monitorovací výbor pre SOP priemysel a služby 22. 3. 2004 schvaľoval finálnu verziu programového doplnku. Na tomto zasadnutí bolo tajomníkom monitorovacieho výboru, ktorý je zároveň pracovníkom ministerstva hospodárstva, potvrdené, že v rámci opatrení 1.1 budú podporované veľké podniky do tisíc zamestnancov. V tomto zmysle sa mali upraviť aj formulácie v programovom doplnku, t. j. namiesto podpory „pre malých a stredných podnikateľov“ bolo dohodnuté, že bude uvedené „podnikateľské subjekty“, to znamená, týka sa to aj veľkých podnikov do tisíc zamestnancov. Minulé odôvodnenie bolo preto, že veľké podniky, ktoré udržali zamestnanosť, ktoré majú okolo sedemsto zamestnancov, vlastne diskriminujeme a vylučujeme ich z podpory zo štrukturálnych fondov, a preto bolo logické, aby sme tam takéto veľké podniky aj zaradili. Takýto krok, samozrejme, mal slúžiť k čo najširšej možnosti využitia štrukturálnych fondov pre subjekty v Slovenskej republike. Ešte sa zmienim k tej smernici Európskej únie, je to nariadenie Rady Európskych spoločenstiev č. 438/2001, ktoré hovorí, že pre definované opatrenie 1.1 sa predpokladá využitie nasledujúcich kategórií – intervencia. Je tam aj kategória 1.5, čo sa týka podpory veľkých podnikov. Zároveň vo finálnej verzii programového doplnku, ktorú monitorovací výbor schvaľoval, bola definovaná schéma na podporu začínajúcich podnikateľov pre počiatočné investície de minimis do 100-tisíc EUR – nenávratný finančný príspevok. Realita je však iná. V programovom doplnku, ktorý ministerstvo hospodárstva uvádza ako finálnu verziu schválenú monitorovacím výborom, sú definované tieto štátne pomoci v rámci tohto opatrenia 1.1: schéma štátnej pomoci pre podpory malých a stredných podnikateľov a schéma podpory existujúcich a začínajúcich podnikov de minimis. V súčasnosti schválený a ministerstvom hospodárstva potvrdený Sektorový operačný program priemysel a služby má nevhodným zásahom niektorého úradníka ministerstva hospodárstva opačný akcent, t. j. veľká štátna grantová schéma je len pre malých a stredných podnikateľov, tá veľká štátna grantová schéma s maximálnou výškou nenávratného finančného príspevku 15 mil. EUR a veľkým podnikateľom sa dala možnosť získať príspevok len do výšky 100-tisíc EUR, čo je teda nepomerný rozdiel oproti tým 15 mil. EUR. Nie je to logické. Pýtam sa vás, pán minister, prečo nebolo splnené vaše ubezpečenie, ako aj prísľub, že do Sektorového operačného programu priemysel a služby, opatrenie 1.1, budú zaradené aj tzv. veľké podniky? Alebo ste jednoducho nevedeli zariadiť to, čo ste prisľúbili pri osobnom rokovaní. To je interpelácia na pána podpredsedu vlády a ministra Ruska. A zároveň ešte mi dovoľte, vážené kolegyne a kolegovia, predniesť interpeláciu na pána ministra Prokopoviča. Vážený pán minister, Výbor Národnej rady pre hospodárstvo, privatizáciu a podnikanie uznesením č. 328 z 29. apríla 2004 rozhodol vykonať v štátnom podniku Slovenská pošta poslanecký prieskum. Predmetom prieskumu bolo preveriť dodržiavanie legislatívy o verejnom obstarávaní. Rozhodnutiu uskutočniť tento prieskum predchádzali medializované tvrdenia, že Slovenská pošta od 1. 1. 2004 neobstaráva svoje komodity v súlade so zákonom o verejnom obstarávaní a nevypisuje súťaže o verejnom obstarávaní a metódy verejného obstarávania v súlade s týmto zákonom. Poslanecký prieskum sa uskutočnil na generálnom riaditeľstve Slovenskej pošty v Bratislave dňa 19. mája na vysunutom pracovisku tohto roku. Generálny riaditeľ pán Dobrotka v úvode spochybnil konanie poslaneckého prieskumu s odôvodnením, že štátny podnik Slovenská pošta sa riadi zákonom o štátnom podniku a je podnikateľským subjektom, teda nepovažuje sa za orgán verejnej správy, a že ani v zmysle § 45 zákona Národnej rady č. 350/1996 Z. z. o rokovacom poriadku v znení neskorších predpisov nevyplýva priame oprávnenie pre poslancov vykonávať poslanecký prieskum v štátnom podniku. Podľa vyjadrenia generálneho riaditeľa v Slovenskej pošte, š. p., nemôže a nemá byť vykonávaný poslanecký prieskum. Zároveň však vyslovil súhlas pokračovať v rozhovore s poslancami na úrovni pracovného stretnutia. V súvislosti s predmetom poslaneckého prieskumu zameraného na verejné obstarávanie sa zástupcovia kontrolovaného subjektu vyjadrili, že na Slovenskú poštu, š. p., sa nevzťahuje zákon o verejnom obstarávaní. Podľa v súčasnosti platnej legislatívy Slovenská pošta sa nepovažuje za obstarávateľa. Od 1. januára 2004 sa obstarávanie vykonáva podľa internej smernice, ktorá platí vo všetkých organizáciách Slovenskej pošty. Poslanci Národnej rady, ktorí vykonávali prieskum, žiadali predložiť povinné archívne podklady k prípadom, ktoré sú zrejmé z Vestníka o verejnom obstarávaní, konkrétne, prečo kontrolovaný subjekt obstarával cca dvadsať komodít za stá miliónov korún v roku 2003 netransparentnou a neštandardnou metódou verejného obstarávania, t. j. rokovacím konaním bez zverejnenia. Kontrolovaný subjekt odmietol poskytnúť požadované podklady a opätovne spochybnil opodstatnenosť poslaneckého prieskumu. Riaditeľ odboru správy pán Marciš uviedol, že v roku 2003 vykonal NKÚ kontrolu verejného obstarávania a kontrola nepotvrdila porušenie zákona, čo dokumentuje správa NKÚ z tejto kontroly, podotýkam, že tú správu NKÚ som si zaobstaral a tam ide len o dva prípady verejného obstarávania, čiže nie je kontrolovaný subjekt verejného obstarávania ako globál a celé verejné obstarávanie. Na žiadosť poslancov predložiť im túto správu zástupcovia opätovne odmietli s tým, že toto je vec medzi Slovenskou poštou, NKÚ a ministerstvom dopravy, pôšt a telekomunikácií, a teda podklady si majú poslanci vyžiadať od ministerstva. Otázka znie: Ako je možné, že poslancom Národnej rady nebolo umožnené vykonať poslanecký prieskum v štátnom podniku, na ktorý ich poveril výbor Národnej rady, ktorý je v pôsobnosti Ministerstva dopravy, pôšt a telekomunikácií Slovenskej republiky ako ústredného orgánu štátnej správy? Ďalšia otázka. Má vôbec ministerstvo dopravy, pôšt a telekomunikácií kompetencie riadiť, resp. pôsobiť v kontrolných orgánoch týchto subjektov? Prečo ministerstvo dopravy, ktoré vedelo o konaní poslaneckého prieskumu, pretože ho dostalo na vedomie, neusmernilo Slovenskú poštu, š. p., o poslaneckom prieskume, o právach poslancov v prieskume, s požiadavkou o maximálnu spoluprácu kontrolovaného subjektu? Zároveň však vyzývam predsedníctvo Národnej rady Slovenskej republiky, aby jednoznačne doriešilo rokovací poriadok a zadefinovalo kompetencie, práva, ako aj záväznosť poslaneckého prieskumu, pretože tieto sú tam zadefinované pomerne vágne. Ďakujem vám za pozornosť.