Ľ. Vážny, poslanec: (2004-06-24):
Po prvé, k čl. I., bodu 14. V § 22 sa za odsek 5 dopĺňa nový odsek 6, ktorý znie: „Zamestnanci orgánov dozoru a kontroly sú povinní zachovávať mlčanlivosť o všetkých skutočnostiach, o ktorých sa dozvedeli pri výkone dozoru alebo kontroly podľa tohto zákona, ak tento zákon neustanovuje inak.“ Doterajšie odseky 6 a 7 sa označujú ako odseky 7 a 8. Odôvodnenie. Účelom tohto ustanovenia je zabezpečiť ochranu dôverných informácií a obchodného tajomstva v štádiu pred vykonaním rozhodnutia. Týmto ustanovením nie je dotknutá povinnosť orgánov dozoru a kontroly zverejňovať rozhodnutia podľa odseku 7, resp. odseku 8. V ustanovení je potrebné, aby povinnosť mlčanlivosti nezahŕňala len úzko špecifikovanú skupinu prípadov podľa novo navrhovaného § 23 ods. 6. Po druhé, k čl. I. Za bod 19 sa dopĺňa nový bod 20, kde § 24 ods. 6 znie: „Pri určení výšky pokuty sa prihliada najmä na charakter protiprávneho konania, závažnosť vecí, spôsob, dĺžku trvania a následky porušenia povinnosti a mieru zavinenia.“ Doterajšie odseky 20 až 25 sa označujú ako body 21 až 26. Odôvodnenie. Vzhľadom na zvýšenie výšky pokút je vhodné posilniť právnu istotu subjektov na trhu v tom, že nebudú za menej závažné porušenia zákona postihovaní maximálnou výškou pokuty. Doterajšia zákonná požiadavka vyhodnotenia charakteru protiprávneho konania a rozsah jeho následkov bol príliš vágny a je potrebné vymedzenie presnejších kritérií na uloženie pokuty. Po tretie. k čl. I, bodu 22. V § 24 odsek 3 znie: „Proti porušeniu práv a povinností ustanovených týmto zákonom a osobitnými predpismi môže sa združenie proti porušiteľovi na súde domáhať, aby sa zdržal konania a odstránil protiprávny stav.“ Odôvodnenie. Návrh zákona ustanovuje ochranu spotrebiteľa širšie, ako to vyplýva zo smernice 98/27 Európskeho spoločenstva, Európskeho parlamentu a Rady o súdnych príkazoch na ochranu spotrebiteľských záujmov. Podľa smernice sa umožňuje iniciovať súdne konanie združeniam na ochranu spotrebiteľských práv, ale nie spotrebiteľom samotným. V návrhu zákona ide o nesystémový krok, ktorý môže v konečnom dôsledku vyústiť do zahltenia súdov takouto agendou, pričom pri súbehu niekoľkých konaní môže dôjsť k rozličným rozhodnutiam v rovnakých sporoch líšiacich sa len v subjekte, osobe žalobcu. Judikatúra nižších súdov sa potom bude líšiť v závislosti od právnej zdatnosti toho-ktorého žalobcu, nakoľko v súlade s upustením od zásady materiálnej pravdy v civilnom procese bude výsledok sporu závisieť jedine od dôkazov predložených žalobcom, keďže súd nemá zasahovať do navrhovania dôkazov. S takouto úpravou nepočítala ani novela zákona o ochrane spotrebiteľa pripravovaná ministerstvom hospodárstva v marci 2003. Výslovne sa v nej uvádzala úprava týkajúca sa iba združených spotrebiteľov. Zmysel smernice o súdnych príkazoch je posilnenie práv kolektívnych združení na ochranu spotrebiteľov. Žiadny individuálny spotrebiteľ by nemal mať právo svoju žalobu ovplyvniť, zasiahnuť do práv ostatných spotrebiteľov. Zdržiavacia a odstraňovacia žaloba však tento charakter majú, lebo výsledok súdneho rozhodnutia, napr. zastavenie poskytovania niektorej služby, by mohol znemožniť poskytovanie tejto služby ako takej aj ostatným spotrebiteľom, čím by sme zakotvili do zákona určitú disproporciu. Ďakujem za pozornosť.