Lipšic, Daniel, poslanec NR SR (2015-11-13):
(Rečník pred rečnícky pult doniesol veľký názorný materiál.) Milé kolegyne, vážení kolegovia, začnem tým, čo som priniesol a považujem to za výsmech sociálnych balíčkov tejto vlády. Pán minister chvíľku o tom pohovoril v úvodnom slove. Zaujímavé, že to nehovoril v prvom čítaní. Nik o tom nehovoril ani v prvom čítaní, ani na výboroch, kým som to neotvoril. Pretože sa niekedy nevšimne, že sa mení jeden koeficient 0,8 na 1 % v novele, ktorá má stovky novelizačných bodov. Ja som si to našťastie prečítal, vašu novelu poctivo. Neviem, či ste ju aj vy teda čítali celú, pán minister, inak by ste s týmto podľa mňa neprišli, ale v poriadku. Ale v poriadku. Tento návrh navrhuje, tým začnem a budem hovoriť rozsiahlejšie potom o ďalších veciach, ktoré sú v tom návrhu málo prijateľné, pretože tak zošnúrovávajú prokuratúru, ako dnes nie je zošnurovaná ani ruská prokuratúra. A to hovorím úplne úprimne. A budem hovoriť aj, čo v tom zákone je také, čo je za hranicou, podľa mňa, alebo v rozpore s nejakou demokratickou koncepciou prokuratúry ako takej. Ale najskôr sa vyjadrím k tým dôchodkom. V tomto návrhu sa navrhuje, aby sa zvýšil koeficient príplatku k dôchodkom, ktorý je dnes 0,8 % na 1 % za každý odpracovaný rok. To znamená, za 35 rokov pri sudcoch a prokurátoroch, je to kariérna funkcia, to robí približne 170 eur zvýšenie. Teraz ešte raz. Platy sa sudcom a prokurátorom valorizujú. Normálne sa im valorizujú. Dnes je dôchodok sudcu a prokurátora na úrovni 1 600 euro. Dôchodok a príplatok k dôchodku. My im to ideme ešte o 200 eur zvýšiť. Robíte si srandu? Robíte si srandu?! Tak bežným ľuďom dáte 1,90 a sudcom a prokurátorom, ktorí majú 1 600 platy, dáte ešte o 200 eur, pardon, dôchodok? To čo má znamenať? To je odmena za to, že veľké ryby nie sú v base? Lebo ak by boli v base, tak by sme mohli možnože všetkým ľuďom pridať 200 eur na dôchodok. A ja som prekvapený, že táto skvelá sociálna politika nebola na sociálnom balíčku na Úrade vlády. To tam chýbalo. K tomu sa nepriznávate, ak vás pri tom niekto nechytí v parlamente. Ako v kauze PPC pred tromi rokmi tiež zašmodrchané dotácie pre Pentu za 30 mil. Zaplať pánboh, že nemôžte zvyšovať platy a dôchodky rakúskym prokurátorom, lebo pri kauze Výboh, sa mi zdá, že by ste sa aj o to pokúsili. To sa, samozrejme, že nedá v tomto parlamente. Pán minister to zdôvodňoval, keď teda tá téma prišla, sa na to prišlo, možno aj keď on na to prišiel, tým, že sudcovia majú zakázané podnikať, aj prokurátori. Veď kvôli tomu ten príplatok už majú 0,8 %! Kvôli čomu sa im ten príplatok zvyšuje?! Stanovili ste im nejaký nový zákaz v zákone? Nestanovuje. Dôchodky sa im valorizujú. Ešte raz, tým, že sa im valorizujú platy, na rozdiel od nás, sa im valorizujú dôchodky. Aj samotný dôchodok, aj príplatok, lebo ten ide z funkčného platu. Valorizovaného funkčného platu! Tu sa mení systém, tu sa mení koeficient. A ešte raz, ten príplatok nikto nespochybňuje, lebo to je dôležitá práca sudcu a prokurátora. Preto ho majú, že majú zakázané podnikať. Ale kvôli čomu sa teraz zvyšuje, keď žiaden nový zákaz v zákone nie je? To je absurdné! To je úplne absurdné. Je to podľa mojej mienky naozaj akože úplne výsmech všetkým ľuďom s dôchodkom 300, 400 eur. Blahoželám sociálnej vláde SMER-u! To ste naozaj už na tom tak zle, že si musíte kupovať sudcov a prokurátorov, aby sa niektorým vašim ľuďom nič nestalo? Lebo to nie je ničím rozumne, zrozumiteľne, dôstojne vyargumentovateľné. A ja dám pozmeňovák, ktorý to z toho vypúšťa, a budem veľmi pozorne sledovať, a myslím, že nielen ja, ako budú poslanci sociálneho SMER-u hlasovať. A ako budete zdôvodňovať ľuďom pred voľbami, že im pridávate 2 eurá na dôchodku, a sudcom a prokurátorom, ktorí majú 1 600-eurové dôchodky, pridávate 200 euro. A teraz už som počul kritiku, že však to je akože populizmus. Veď ste s tým sem prišli do parlamentu vy! Máme byť ticho? To nie je téma, s ktorou som ja prišiel, poďme znižovať dôchodky vysoké. Nie. Vy ste s tým prišli do parlamentu! To je vaša iniciatíva, vaša aktivita. Nie opozície. Opozícia to zneužíva? A čo zneužíva? Že prídete s takouto škandalóznou vecou do parlamentu? Máme byť ticho? To je akože správne v rámci dobrých vzťahov? To si nemyslíte vážne! A ja by som pána ministra chcel požiadať, lebo pri predchádzajúcom zákone nemal odvahu v rozprave vystúpiť. (Reakcia ministra.) No, mrzí ma to. Som vás vyzval k tomu a nerobil som to... Ešte raz, keď som bol na vašom mieste, vždy, keď bol závažnejší zákon, som vystúpil v rozprave, aby mali poslanci možnosť reagovať. Lebo obávam sa, že potom nemáte argumenty alebo sa ich bojíte, lebo sa bojíte konfrontácie s argumentami, ktoré sú rozumné. Inak by ste v rozprave vystúpili. A vyzvem vás aj teraz. Budem mať pomerne veľa pozmeňovákov, aby ste vystúpili v rozprave. Lebo na výbore našom bola vaša pani štátna tajomníčka. Ta nereagovala v princípe na nič. V pléne budete reagovať v záverečnom slove, neviem akým spôsobom, ale nebudete mať odvahu ani v rozprave vystúpiť. (Reakcia ministra.) Tak, pardon, tak to sa mi nezdá, že je nejak zvlášť, že ste si istý svojimi argumentami. Asi nie ste si istý s tými argumentami. A naozaj si myslím, že toto ustanovenie ste si, ste o ňom nevedeli. A zrejme teda ani vláda nie, lebo, no. A ak áno, ešte horšie. Ešte horšie. Lebo potom čo to znamená, že naozaj si idete kupovať sudcov a prokurátorov? Alebo ich idete odmeňovať za to, že oligarchovia sú na slobode? Akú to má logiku? Chcem sa vyjadriť najskôr k veci, ktorú sťahujete z návrhu, čo teraz oceňujem. A to je tiež, ale venujem sa tomu kvôli tomu, že na našom výbore námestník generálneho prokurátora Šufliarsky povedal, že my sťahujeme novelu Trestného poriadku v mimoriadnych opravných prostriedkoch, ale zatiaľ, uvidíme, možno o pol roka, aby sme s tým prišli znovu. Tak kvôli tomu sa k tomu vyjadrím, lebo, pán minister, ja som vás hneď kontaktoval, keď som to našiel v zákone o prokuratúre, a sme sa aj stretli, lebo som to považoval za veľmi, veľmi nebezpečné, a som rád, že idete z kratšej cesty, a viem, že vy ste nesúhlasili s tým návrhom. Len teda sa tam objavil. Je to návrh v Trestnom poriadku, aby sa vlastne zmenila celá koncepcia, aj keď už výbor teda navrhuje to vypustiť po tej polemike, ktorá bola, aby sa zmenila koncepcia mimoriadnych opravných prostriedkov, aby sa zrušilo dovolanie a zaviedla sa predchádzajúca, ešte z čias socializmu, sťažnosť pre porušenie zákona, tzv. SPZ, ktorú dáva generálny prokurátor a minister spravodlivosti. Tento návrh nebol predmetom pripomienkového konania ani rokovania Legislatívnej rady a dostal sa do návrhu na rokovaní vlády, ale nenavrhol ani minister spravodlivosti na rokovaní vlády, neviem, kto ho skoncipoval. Viem, kto ho navrhol, ale nebudem to pre korektnosť vzťahov tu rozprávať, že kto ho navrhol. Naozaj geniálne riešenie. To riešenie totižto je úplne zjavne protiústavné. Ak niečo znamená rovnosť strán v našej ústave, tak to znamená, že strany v trestnom konaní, v súdnom konaní sú si rovné. Nemôže mať jedna strana ešte jeden náboj, ešte jednu možnosť spochybniť právoplatné rozhodnutie a druhá strana nie. Na to nemusíte byť ani právnikom, ani ústavným právnikom, aby ste to vedeli. To je úplne zjavne protiústavný inštitút. Český Ústavný súd ho v minulosti zrušil. Bol napadnutý aj v našom Trestnom poriadku v roku 2002. A Ústavný súd by ho tiež zrušil, len našťastie ho poslanci, ktorí ho navrhli, vzali späť ten návrh. A poviem vám aj príbeh, ako sa to stalo. Keďže by to Ústavný súd, samozrejme, že zrušil, tak ja som ako minister spravodlivosti navrhol obmedziť tento inštitút, aby sa mohla podávať SPZ-ka len na návrh, na podnet, a potom som požiadal navrhovateľov, aby kvôli tejto zmene vzali návrh na Ústavný súd späť s tým, že ide nová kodifikácia trestná, kde sú tie úpravy úplne nanovo. A našťastie mojej prosbe vyhoveli, vzali to späť a po kodifikácii už, samozrejme, že úplný iný systém mimoriadnych opravných prostriedkov. A moja žiadosť sa týkala vtedy situácie, keď sme dávali SPZ-ky, ja som dával SPZ-ky v takých veciach, ako bol Černák, ako boli nebankové subjekty, ako bol Reichel. Proste v závažných prípadoch organizovaného zločinu. Tak sme ešte chvíľu potrebovali pár rokov, kým bude nová kodifikácia, aby mal minister spravodlivosti k dispozícii tento mimoriadny opravný prostriedok. A nová kodifikácia išla tým smerom, ktorým musela ísť, že z dôvodov vážnych procesných vád umožnila dovolanie obidvom stranám, teda aj prokurátorovi, aj obvinenému, a nad rámec toho, uvedomujúc si, že sú aj nezákonné súdne rozhodnutia, umožnila ministrovi spravodlivosti, ktorý nie je stranou v trestnom konaní, aby podával aj širšie koncipované dovolanie do otázok väzby, podmienečného prepustenia alebo aj skutkového stavu. Ale dať takéto oprávnenie len jednej strane v konaní a druhej nie, je proste... Ešte raz, to je, asi nie je flagrantnejšie porušenie princípu rovnosti strán, a jednoznačnejšie. A problém je ten, že samozrejme, že by to Ústavný súd zrušil. Podľa mňa ešte v podateľni by to zrušil. Problém je, že by Ústavný súd, obávam sa, mohol ísť minimálne v odôvodnení trošku ďalej ešte a povedať: No dobre, ale je to dovolanie do skutkových vecí ministra spravodlivosti, je aj to úplne celkom štandardné? No ktovie, ktovie. Čiže by sme ešte vyliali s vaničkou aj to dieťa. Ešte by sme zhoršili právny stav, aký je, pri náprave nezákonných rozhodnutí v trestných veciach. Koho taká blbosť mohla napadnúť? Dnes je problém už v civilných dovolaniach generálneho prokurátora, po prvé, preto, že nedávno prijalo stanovisko občianskoprávne a obchodné kolégium, že pred tým, ako generálny prokurátor využije právo podať mimoriadne dovolanie, musí účastník konania podať riadne dovolanie, aj keď nie sú naňho splnené podmienky, čo podľa mňa je zlé rozhodnutie kolégia Najvyššieho súdu, ale je platné. A potom tu máme ix rozhodnutí zo Štrasburgu, ja ich tu aj mám, sú to 4 rozhodnutia nedávne, z tohto roku, vo veci Draftová, a. s., proti Slovenskej republike, PSMA, s. r. o., proti Slovenskej republike, Kompcare proti Slovenskej republike, takže sú len 3, kde Štrasburg povedal, že civilné dovolania podané generálnym prokurátorom sú v rozpore s čl. 6 v tých prípadoch, ktoré pojednával. Samozrejme, že Štrasburg nepojednáva o actio popularis, ale v konkrétnej veci. Ale to zdôvodnenie je také, že sa obávam, do akej miery budú v Štrasburgu priechodné akékoľvek rozhodnutia vydané na základe mimoriadneho dovolania generálneho prokurátora. To je, samozrejme, že civilné konanie. Niekto nemôže povedať, no ale v trestnom konaní to je iné, lebo v trestnom konaní má štát, je tam verejný záujem. To je všetko pekná pravda, ale v civilnom konaní generálny prokurátor nie je stranou v konaní, čiže akoby nad stranami. Ale v trestnom konaní je prokurátor stranou v konaní. To je ešte horšie! A ako povedal Štrasburg veľmi jednoznačne, a to bola asi premisa, ktorú zhotoviteľ tohto skvelého návrhu nejak nepostrehol, že princíp rovnosti strán sa, samozrejme, že aplikuje aj v konaní o mimoriadnych opravných prostriedkoch. Bez akejkoľvek diskusie! Aj podľa našej ústavy, našej ústavy sú strany v konaní rovné. V súdnom konaní. Nie je tam napísané okrem konania o mimoriadnych opravných prostriedkoch, nič také v ústave napísané nie je. Čiže som rád, že ten návrh vypadol odtiaľ, ale chcel som o tom hovoriť dnes práve kvôli tomu, že aby nikto nemal nápad o pol roka s tým prísť znovu, lebo tým podľa mňa poškodí, poškodí aj záujmu alebo možnosti zrušiť právoplatné rozhodnutia v trestnom konaní na základe dovolania ministra spravodlivosti. Poškodí v tom, že ak tá vec pôjde na Ústavný súd, tak Ústavný súd vo svojom zdôvodnení môže ísť ešte ďalej ako len (kýchnutie v sále), na zdravie, pri SPZ-ke. Toto našťastie vypustili, takže... A je mi ľúto, pán minister, že sa táto vec dostala do návrhu bez vášho súhlasu a zrejme bez súhlasu kohokoľvek. Kohokoľvek. Keď sa to dozvedel Najvyšší súd, boli proti, lebo tá argumentácia v dôvodovej správe bola, že strašne veľa dovolaní podaných obvinenými je, samozrejme, že odmietaných a nespĺňajú podmienky dovolania a to ako Najvyšší súd zaťažuje. Toto nie je pravda. Jeden senát má v dovolaní 80 vecí, ktoré vyrieši, jednu vec za jednu hodinu, lebo tam skúma len dovolacie dôvody. Dokonca len tie, ktoré sú uvedené v dovolaní. Len ten dôvod skúma! Povie príslušný súd, bolo porušené právo na obhajobu. Jedna hodina, nikoho nezaťažuje Najvyšší súd, to nie je problém, to je výmysel, čiže bol proti, bolo ministerstvo spravodlivosti, proti bol Najvyšší súd a proti bola podľa mňa aj veľká časť Generálnej prokuratúry, a napriek tomu to je vo vládnom návrhu zákona. Ešte raz oceňujem aspoň to, že to z návrhu zákona vypadlo, a hovoril som o tom preto obšírnejšie, aby neprišlo k pokusu o recidívu. Tak. Čo by som ale navrhol, a mám tu aj pozmeňovací návrh, by som navrhol, aby sa vypustil celý IV. článok. Tam síce je jedno ustanovenie, ktoré spomínal minister spravodlivosti, a ja ho nájdem, § 95a, áno, a § 95b, ktoré sa týka rozhodnutí v prípravnom konaní o zaistení peňažných prostriedkov a voči nemu nemám ja žiadne námietky, ale predosielam, že v predchádzajúcom návrhu sa otváral Trestný poriadok. Tak ho dajme tam. Myslím si, že je, nikto nemusí byť nejaký legislatívny purista, aby vedel zvládnuť a pochopiť, že v jeden deň prijímať dve novely Trestného poriadku nie je celkom s kostolným poriadkom. Čiže tá vecná rovina je správna, dať ju do Trestného poriadku, ktorý otvárate v predchádzajúcom zákone, a fajn, a článok IV vypustíme z toho, z osnovy, aká je. To len, to len ako legislatívna pripomienka. Čiže dávam pozmeňovací návrh prvý. Vládny návrh zákona, ktorým sa mení a dopĺňa zákon č. 153/2001 Z. z. o prokuratúre v znení neskorších predpisov a o zmene a doplnení niektorých zákonov, sa mení takto: Čl. IV. sa vypúšťa. Ostatné články sa náležite prečíslujú. Vlastne sa ani nemusia prečíslovať, pretože to je posledný článok. Takže tak. Nech sa páči. (Rečník odovzdal pozmeňujúci návrh spravodajcovi.) A teraz prejdem k samotnej novele zákona o prokuratúre a potom prečítam pozmeňovací návrh, ktorý má 16 bodov, a budem navrhovať, aby sa o ňom hlasovalo, pán spravodajca, osobitne o každom bode. O každom. Ešte nad rámec dôchodkov by som vás upozornil na to, že okrem dôchodkov sudcov a prokurátorov sa navrhuje zvýšiť aj počet týždňov rehabilitácie pre sudcov a prokurátorov z dnešného jedného na dva týždne. Nechcem ísť do veľkej polemiky, či to je ďalšia dovolenka, alebo nie je, v každom prípade majú sudcovia a prokurátori päťtýždňovú dovolenku, plus ďalší týždeň voľna, teraz navrhujeme päťtýždňovú dovolenku plus ďalšie dva týždne voľna. Čím to je zdôvodnené? Čím to je zdôvodnené? Lebo dá sa, ako ťažkú prácu určite majú sudcovia a prokurátori, o tom nepochybujem. Ale mnohí ďalší ľudia majú ťažkú prácu na Slovensku, mnohí ďalší a tým nedávame ďalšie týždne rehabilitácie. A vždy ma v justícii jedna vec fascinovala, ako bola justícia, a ja si veľmi vážim prácu poctivých sudcov a prokurátorov, lebo to je náročná práca. Veľmi náročná. Poviem to na príklade, keď rieši človek nejaké spory vo svojom prostredí pracovnom alebo rodinnom, je to vyčerpávajúce. Je to ťažké. Keď celý deň riešite spory iných, to nie je psychicky ľahká záležitosť. Ale čo ma fascinovalo, je, že vždy v justícii bola justícia schopná si vždy vybrať z každého zákona, ktorý im vyhovoval, nejaké hrozienka. Tak páčia sa nám vyššie dôchodky policajtov? Tak berme policajtov. Páčia sa nám platy poslancov? Tak berme poslancov. Z každého nejaké to hrozienko. Je to správne a v zásade nejaké spravodlivé? Podľa mňa nie. V niečom sa porovnávame s poslancami, lebo sme ústavní činitelia, a sudcovia sú ústavní činitelia, fajn, a v niečom inom zase s väzenskou strážou, lebo tam sa nám zdá, že tam to je tiež niečo dobre upravené. Ja neviem, či to je najrozumnejší a najprincipiálnejší prístup. Čiže čo tu považujem za také zašité a za málo akceptovateľné, sú práve tie návrhy týkajúce sa výrazného zvyšovania dôchodkov. Možno ma opravia kolegovia, ktorí sa venujú sociálnym veciam, ale možnože sú na Slovensku aj ľudia, ktorí majú dôchodok 200 euro. A my ideme týmto ľuďom pridať 2 eurá na budúci rok. A tým, čo majú 1 600 euro, pridáme ešte 200 euro. To si myslím, že rozumný človek, ktorý má minimálny cit pre spravodlivosť alebo, ak chcete, sociálnu spravodlivosť, by ťažko vedel vyargumentovať. Teraz prejdem k tomu samotnému návrhu. V bode 8 sa navrhuje, aby funkčné obdobie generálneho prokurátora, pokiaľ nebude zvolený nový generálny prokurátor, plynulo aj ďalej. Máme precedens pri NKÚ a je to zlý precedens. Demokracia podľa mojej mienky znamená, že väčšina verejných funkcií, dajme tomu s výnimkou sudcov, väčšina verejných funkcií je volená na obmedzené funkčné obdobie. A to funkčné obdobie sa nepredlžuje automaticky za nejakých okolností. Moja otázka pri tomto návrhu je, čo vlastne riešime? Čo vlastne riešime? V minulosti bola funkcia generálneho prokurátora voľná možno rok a pol a vtedy váš premiér rozprával, že nie je problém, veď je prvý námestník, prokuratúra funguje perfektne, nie je problém, čo, nie je problém nevymenovať Čentéša, veď nie je problém. Tak aký problém riešime?! Keď Ústavný súd priznal aktívnu legitimáciu aj prvému námestníkovi na podanie návrhu na Ústavný súd, keď zákon priznáva v prípade uvoľnenia funkcie generálneho prokurátora plné kompetencie prvému námestníkovi – aký problém riešime? Koho chceme zabetónovať? Čiže pred štyrmi rokmi Robert Fico hovoril: Nemusíme zvoliť generálneho prokurátora, veď prvý námestník riadi prokuratúru absolútne bez problémov, všetko je v poriadku. Načo by prezident menoval Čentéša? Nie, nech nie je v strese, nech sa ukľudní. A teraz to robíte týmto spôsobom, že zrazu to problém je. Ale aký problém riešite? Pretože máte to aj v tej novele napísané v § 9 ods. 3, že ho zastupuje prvý námestník generálneho prokurátora v plnom rozsahu práv a povinností! Na výbore jediný argument bol, že generálny prokurátor má legitimitu odvodenú priamo od parlamentu a prezidenta a prvý námestník nie. Ale má tú legitimitu stanovenú na 7 rokov! Nie na neobmedzené obdobie, to nie je demokracia, teda podľa mňa to nie je demokracia, len preto, že raz bol zvolený, tak už to môže v princípe donekonečna. Ja si nemyslím, že keby bola voľba kráľa a zvolíme kráľa na doživotie, že je demokracia, lebo sme ho zvolili, to nie je demokracia! Demokracia podľa mojej mienky je pravidelné voľby a pravidelné volebné obdobia. Nie že raz zvolíme a potom už je navždy, toto nie je demokracia, teda aspoň v mojom ponímaní nie. V § 11 sa navrhuje iné členstvo v komisii pre vydávanie záväzných stanovísk a navrhuje sa, aby bola zložená z troch členov vymenovaných generálnym prokurátorom, po jednom z Národnej rady, z vlády a zo Súdnej rady. To je podľa mojej mienky zase trošku nepochopenie toho, aké postavenie má prokuratúra, lebo prokuratúra bez debaty vykonáva zákony v prvom rade. Vykonáva zákony. Najvyšším orgánom výkonnej moci je vláda, ktorá je zodpovedná za vykonávanie zákonov. Podľa ústavy. Prokuratúra vykonáva zákony len podľa konkrétnych zákonov, ktoré jej tú kompetenciu dávajú. Ale z ústavy, čo zdôraznil aj Ústavný súd viackrát, je vrcholným orgánom výkonnej moci vláda. A preto tá pôvodná komisia mala troch členov menovaných generálnym prokurátorom a troch členov menovaných ministrom spravodlivosti. Lebo on je zodpovedný, minister spravodlivosti, alebo spoluzodpovedný v rámci vlády za výkon trestnej politiky. Teraz je tu taký trend, že každá inštitúcia niekoho volí. Národná rada volí tam, Súdna rada, ale to replikovať do zákona o prokuratúre je nepochopenie zmyslu tej komisie. To je orgán, ktorý bude dávať návrhy na záväzné stanoviská, ktorými budú viazaní prokurátori pri vykonávaní zákonov. To je vec výkonnej moci! A preto by tam mali byť zástupcovia ministra spravodlivosti. Nie, lebo, pretože nám sa zdá, že Národná rada, Súdna rada, to sú také pekné ústavné orgány, tak dajme tam aj – to podľa mňa je nepochopenie zmyslu toho, čo robí prokuratúra a aký zmysel tá komisia má mať. Ďalší návrh, a tam by som sa len zastavil krátko, bude k tomu pozmeňovací návrh. V § 15 ods. 1 písm. f), a tu sa môžem mýliť, tak ma opravte, ak sa mýlim, sa navrhuje zaviesť novú kompetenciu generálneho prokurátora vo vzťahu k Ústavnému súdu, a to je dávať návrh na vyhlásenie rozhodnutia o uvoľnení funkcie prezidenta. Že aký typ konania to vlastne je? Môžem sa mýliť, že došlo k nejakej novelizácii zákona o Ústavnom súde, ale nie som si celkom istý, resp. ústavy, že by Ústavný súd konal o uvoľnení funkcie prezidenta. Ja som sa na to pýtal aj na výbore, pán minister, vás, ste mi na to neodpovedali. Ak mi to vysvetlíte, tak ja ten pozmeňovací návrh v tejto časti stiahnem, ale ja zatiaľ, zatiaľ som nenašiel dôvod tohto nového konania. V bode 20, v bode 20 sa navrhuje, aby Generálna prokuratúra mala právo zúčastňovať sa na príprave zákona a ostatných všeobecne záväzných právnych predpisov, ktoré sa týkajú prokuratúry, prokurátorov a zamestnancov prokuratúry. Musím povedať, mám tu aj stanovisko Benátskej komisie z roku 2005 (rečník zobral do rúk materiál, ukazujúc ho plénu), ktoré podobnú kompetenciu ruskej prokuratúry, ruskej prokuratúry, oni ju nenazvali ani Prosecution Office, nazvali ju že prokuratúra, aj keď to je v angličtine, považovali za rozpornú s odporúčaniami Rady ministrov. Totižto prokuratúra by sa nemala miešať do legislatívy. Jasné, je fajn, keď sú dobrí prokurátori, ktorí sa zúčastňujú na tvorbe legislatívy, ja navrhnem, aby sa, to aj pán minister povedal, že to podporí, tak uvidíme, či dnes to podporí, aj mohli ísť na stáž aj prokurátori na ministerstvo spravodlivosti. Ale takto všeobecne koncipovaná kompetencia Generálnej prokuratúry znamená čo? Že ak poslanci budú navrhovať zmenu zákona o prokuratúre, tak musia pri príprave toho návrhu prizvať Generálnu prokuratúru? A naozaj je v ústave zákonodarná iniciatíva poslancov a pre ten účel aj vlády a výborov, limitovaná, že zákon môže tu určiť nejaké limity a obmedzenia? Inými slovami, čo sa stane, ak predloží poslanec návrh novely zákona o prokuratúre, o prokurátoroch, to je jedno, bez toho, aby prizval na prípravu návrhu Generálnu prokuratúru? Bude to v parlamente odmietnuté, bude to nezaradené, lebo to aj v rozpore so zákonom bolo pripravené, keďže ich neprizval, čo sa vlastne udeje, aká bude sankcia? Alebo čo sa vlastne udeje? A je naozaj napísané v ústave, že právo zákonodarnej iniciatívy majú, má vláda, výbory a poslanci, ale z času na čas môže zákon povedať, že čím je to právo podmienené? Nič také v ústave napísané, samozrejme, že nie je. Aj to je dokumentácia toho, aký presah chce mať prokuratúra, ktorý by už nemala mať v demokratickom, právnom štáte. Len na zváženie dám aj bod 24, ktorý umožňuje zmenu príslušnosti prokuratúry, doteraz to bolo možné len výnimočne a len v jednotlivej veci, teraz to už bude možné paušálne. Otázka potom znie, načo je vôbec určená príslušnosť prokuratúry, keď sa kedykoľvek bude môcť meniť rozhodnutím generálneho prokurátora? Čo oceňujem, je bod 28, 29, aby osobitnú správu prednášal v pléne špeciálny prokurátor, správu o činnosti Úradu špeciálnej prokuratúry. V čl. II, tam sú tri veci, štyri veci. Prvú vec som už zmienil a k tomu budú smerovať aj pozmeňovacie návrhy, tie sa týkajú zvyšovania dôchodkov a preventívnej rehabilitácie. Ďalšie sa týkajú toho, čo spomínala pani poslankyňa Žitňanská, odmeny, ktorá sa znovu zavádza. A zdôvodnená je tým, že to bude odmena za vykonávanie úloh nad rámec činnosti sudcov a prokurátorov, prednášanie na Justičnej akadémii, členstva v skúšobnej komisii Justičnej akadémie. Ale veď za to by mali byť normálne zaplatení. Keď prednáša, skúša, normálne má nejakú formu pracovnoprávneho vzťahu. To nie je zakázané. Keď prednáša sudca na Právnickej fakulte alebo kdekoľvek inde, tak môže mať z toho príjem ďalší, tam nie je limitovaný príjmom. To znamená, ak robí v Justičnej akadémii alebo niekde inde, nech má z toho riadny príjem ďalší podľa, neviem, nejakej hodinovej sadzby. Ale kvôli čomu to dávať vo forme odmeny? A, áno, vieme a nie je celkom pravdou, že to bolo len kvôli tomu, čo robil v minulosti pán Harabin, ako sa systém odmien brutálne zneužíval. A vracať sa k nemu späť, k tomu systému, aj keď trošku v inej podobe, si myslím, že nie je dobrý nápad. Zároveň sa tu navrhuje aj v bode 3, a potom pri zákone o prokurátoroch, aby funkčné príplatky funkcionárov súdov a prokuratúr sa zvýšili a neboli dané pevnou čiastkou, ale percentom. To znamená, aby sa zvyšovali, tak ako sa budú zvyšovať platy. A zdôvodnené to je tým, že aj v iných, pri iných funkciách sú dané funkčné príplatky percentuálnou sadzbou. Naozaj? Ja si myslím, že nie. Že aj v parlamente, funkcionári parlamentu, vy, ktorí ste funkcionári, pani podpredsedníčka, ale aj vy ostatní, sú dané funkčné príplatky pevnou sumou, pevnou sumou v zákone. Jasné, že by bolo lepšie, keby boli dané percentom, lebo sa potom automaticky zvyšujú. Ale prečo chceme zvyšovať platy súdnym funkcionárom a prokurátorom a vedúcim prokurátorom? Podľa mňa zvlášť v justícii sú funkcionári súdov, funkcionári prokuratúr, sú prví medzi rovnými. To znamená, že by, áno, mali mať nejaký funkčný príplatok, ale nie že o tretinu vyšší plat, ako sa tu navrhuje, ako ostatní sudcovia a prokurátori. To sa mi zdá, že nie je ničím zdôvodniteľné. A už vôbec nie tým, že takto je aj pri iných funkciách, lebo tak to nie je ani pri výkonných funkciách vo vláde, ani pri parlamentných funkciách v parlamente. Je to zaujímavý nápad zvýšiť platy, len tá argumentácia nie je moc poctivá. V čl. III zákon o prokurátoroch a právnych čakateľoch prokuratúry. Už tu spomínala pani kolegyňa Žitňanská, že výberové konanie sa nastavuje tu spôsobom, ktorý v konečnom dôsledku môže byť úplne zbytočný, lebo výberové konanie a jeho výsledky nebudú pre vymenovanie do funkcie záväzné. Načo je potom výberové konanie, načo je to dobré? To je aj pri výberovom konaní na prokurátorov, na vedúcich prokurátorov, na funkčný postup na prokuratúre a na právnych čakateľov prokuratúry. K tomu budem mať pozmeňovacie návrhy. Spomeniem to pri návrhu, ktorý je v bode 6 § 7a ods. 8: „Generálny prokurátor na základe výberového konania s prihliadnutím na záujem riadneho plnenia úloh prokuratúry“, čo môže byť čokoľvek, „rozhodne, ktorého úspešného uchádzača vymenuje do funkcie prokurátora.“ Čiže budete mať desať uchádzačov, z toho bude päť úspešných, zoberú piateho, lebo sa mu zdá, že – potom na čo je to výberové konanie dobré?! Výberové konanie, ktoré sa navrhuje, že bude v princípe v plnej gescii prokuratúry, bude výberovú komisiu menovať len generálny prokurátor z databázy určenej Radou prokurátorov a generálnym prokurátorom. Nikto iný tam nebude, len prokurátori. Dobre, poďme ďalej. A napriek tomu nebude záväzné, jeho výsledok. Tak aký to má zmysel? Tak potom povedzme, že generálny prokurátor môže kohokoľvek kedykoľvek vymenovať, odvolať, preložiť, preradiť – vybavená vec, jeden paragraf. Nerobme tam litánie, lebo to je potom Potemkinova dedina. A zákony nerobíme pre konkrétneho generálneho prokurátora, ale preto, aby jeden systém nejako fungoval. Čiže argumentovať, že možno sa to ešte dva roky nezneužije a potom, však držíme palce, aby to tak zostalo. Takisto je tu výrazne skresané písomné vyhlásenie, a u čakateľov nie je vôbec, ktoré zaviedla bývalá vláda, aby uchádzači o výberové konania v justícii museli deklarovať, aké blízke osoby v justícii pôsobia. Lebo všetci dobre vieme, všetci dobre viete, aké neuveriteľné rodinkárstvo v justícii funguje, a preto musia deklarovať, nebola to žiadna zábrana na výber deklarovať zoznam blízkych osôb pôsobiacich v celej justícii: na súdoch, na prokuratúre, na ministerstve spravodlivosti. To sa u čakateľov dá úplne preč a u výberového konania na prokurátorov, ktoré bude inak veľmi zriedkavé, lebo čakatelia budú menovaní za prokurátorov hneď, tak tam sa to obmedzuje len na prokuratúru. Možno poznáte jeden krajský súd na východe Slovenska, kde je dotiahnutá táto situácia do dokonalosti. Tam má predseda súdu na súde celú svoju rodinu: syna, dcéru, nevestu, zaťa – úplne všetkých. A už to bolo také blbé, tak myslím, že zať alebo syn išiel na prokuratúru, aby to nebolo úplne také, že sú úplne všetci na tom súde. Preto malo zmysel, aby deklarovali blízke osoby v celej justícii. Slovensko je malá krajina. Koľko máme sudcov na Slovensku? 1 200, 1 300. Koľko prokurátorov? 700? To je malá krajina a neviem, koľko je to rodín, ale to naozaj chceme tento systém zabetónovať, neriešiť ho? A ja počúvam stále alebo častokrát, že, no ale veď to je všetko v poriadku, lebo však sú aj lekárske rodiny a stolárske rodiny. Toto je tretia štátna moc! Môže byť právnická rodina, kľudne aj lekárska, ale to je tretia štátna moc. A ja som nevidel v ústave napísané nič také, že moc výkonná a zákonodarná sú slobodne volené a moc súdna je dedičná. Nič také v ústave napísané nie je. Nič také napísané nie je v ústave a možno by sme chceli, aby dedičné boli aj iné moci, by sa možno naše deti potešili, že by dedili naše poslanecké mandáty. Ale to by nebola demokracia! Aj súdna moc pochádza zo zdroja moci, a tým sú občania, nie sudcovia, že reprodukujú sami seba na sudcovských funkciách, to nie je demokracia, žiadna. A preto budem navrhovať, aby sa to znovu rozšírilo pri výberových konaniach pri čakateľoch aj prokurátoroch, aby deklarovali blízke osoby v celej justícii. Nič im to nezabraňuje ani ich to neznevýhodňuje, ale robí to výberové konanie transparentnejším, čo je strašne dôležité. Tiež tu navrhujem, a to je vec, ktorú pán minister avizoval, že bude s ňou súhlasiť na výbore. V bode 10 § 9a, aby bolo možné dočasné pridelenie prokurátora aj na ministerstvo spravodlivosti. Ak prokuratúra argumentovala, alebo časť prokuratúry, aby som bol presný, tým, že je potrebné zaviesť opätovne v trestnom konaní SPZ-ku pre generálneho prokurátora, tým, že ministerstvo spravodlivosti nemá kvalifikovaný aparát na podávanie dovolaní, čo inak nie je celkom pravda, lebo aj minister spravodlivosti podával SPZ-ky, odkedy vzniklo ministerstvo spravodlivosti, pred štyridsiatimi rokmi, tak navrhujem, aby mohli byť prokurátori na stáži na ministerstve spravodlivosti, či na účely tvorby legislatívy, ak je to potrebné, alebo na účely spracovaní dovolaní v trestnom konaní. V bode 14 je, tam by som možno na to upozornil, lebo to je návrh, ktorý prokurátori odmietajú. A opravte ma, ak sa mýlim, ale aj samosprávne orgány prokuratúry sa postavili k tomuto návrhu veľmi kriticky, a to je možnosť preradiť na nižšiu prokuratúru prokurátora bez jeho súhlasu a mimo disciplinárneho konania. To je vážny precedens pre nezávislosť prokurátorov. A napriek tomu, že to je viazané na, alebo teda možné je tam odvolanie, o ktorom rozhoduje krajský súd, tak preradiť na nižšiu prokuratúru mimo disciplinárneho konania je precedens, ktorý tu podľa mojej mienky od roku 1989 nebol. A veľmi výrazne pred ním varujem. Totižto už vôbec ten systém prokuratúry, a nehovorím to s radosťou, máme s nejakými zmenami od 50. rokov, kedy sme prebrali sovietsky model prokuratúry. Je paradoxné, keď si len tak uvedomíte v trestnom práve, že policajný vyšetrovateľ je procesne oveľa nezávislejší ako prokurátor, ktorý je vzdelanejší, kvalifikovanejší. A prečo je to tak? Bežný vyšetrovateľ nemôže dostať, okrem prokurátora, pokyny od svojich nadriadených, žiadne v trestnom konaní. Prokurátor? Kedykoľvek, akokoľvek. To nemá logiku žiadnu. A už, už len to, že sa zakázali negatívne pokyny, bol krok správnym smerom za našej vlády. Už túto vec dokonca prokuratúra vtedy na Ústavnom súde spochybnila, že to je protiústavné a generálny prokurátor nemôže dať v akejkoľvek veci vo Svidníku a v Bardejove pokyn, že takto to riešte a zastavte tam stíhanie, lebo to porušuje ústavu. To porušuje ústavu? Čo tam ústava píše? A samozrejme, že to Ústavný súd zamietol v tejto časti ten návrh. A to len preukazuje, že v akej atmosfére možnože aj dobrí prokurátori fungujú v tom systéme. A bod 14 považujem za veľmi ľahko zneužiteľný. Viete si prestaviť, možnože niektorí áno, že by kompetenciu preradiť prokurátora bez jeho súhlasu na nižšiu prokuratúru mal bývalý generálny prokurátor? Viete si predstaviť, čo by s tým mohol urobiť? Z generálnej na krajskú, z krajskej na okresnú. A aby sme sa nemýlili, aj keď to rozhodnutie je preskúmateľné v odvolaní krajským súdom, tak to vytvára nebezpečnú atmosféru. Aj keby to nebolo použité ani v jednom prípade, tak to podľa mňa vytvára atmosféru strachu, lebo tá možnosť tam je. Tá možnosť tam je. A preto to považujem za ťažko akceptovateľné. Ďalšie návrhy sa budú týkať výberových konaní, kde znovu pri bode 29 výberové konanie pri funkčnom postupe prokurátora, znovu sa navrhuje, aby generálny prokurátor nebol viazaný výsledkami výberového konania. Napriek tomu, že znovu výberová komisia je v plnej kompetencii prokuratúry, má päť členov, generálny prokurátor vymenuje všetkých päť členov, dvoch čisto svojich takpovediac a troch z databázy Rady prokurátorov. Ale nikto iný tam nemá žiadnu ingerenciu. To tiež o niečom svedčí, ale v poriadku. Ale aby potom nebol ani viazaný generálny prokurátor výberovým konaním, tak ho zrušme, to výberové konanie. Ja si myslím, že zákony naoko sú horšie ako žiadne zákony, lebo len predstierajú niečo. V bode 53 sa navrhujeme to isté čo pri sudcoch, to znamená, aby mali prokurátori predĺženú preventívnu rehabilitáciu z týždňa na dva týždne, čiže budú mať v princípe nie šesť týždňov voľna, ale sedem týždňov voľna. V bode 62 sa navrhujú znovu funkčné príplatky za funkcie vedúcich prokurátorov až do výšky 30 %, čo nemá obdobu v žiadnej inej moci. A ešte raz, aj v moci zákonodarnej, aj výkonnej sú určované funkčné príplatky pevnou čiastkou, nie percentuálnou čiastkou. To kľúčové.. (Prerušenie vystúpenia predsedajúcou.)