Zs. Simon, minister pôdohospodárstva SR: (2004-02-05):
Pani Bollová a pán Ondriaš, musím vám povedať, že socialistické plánovanie už asi sa nikdy nevráti do nášho poľnohospodárstva. A myslím si, že aj vy ste prispeli do tejto problematiky v referende o vstupe Slovenskej republiky do Európskej únie minulý rok v máji, keď sa väčšina obyvateľov Slovenska vyjadrila, že tam chce vstúpiť. Týmto aktom sme vyjadrili aj súhlas s podmienkami, a to, že budeme uplatňovať na Slovensku spoločnú poľnohospodársku politiku. Pán Ondriaš vo svojom vystúpení poukázal na to, akým spôsobom dochádza k znižovaniu poľnohospodárskej produkcie, či vajec, mäsa alebo ostatných výrobkov. Musím povedať, že je to evidentne dôsledok toho, že sa pretrhali tak dobré zväzky medzi poľnohospodárskou prvovýrobou a spracovateľskými podnikmi. Treba ale dodať, že práve členovia Komunistickej  strany boli tí, ktorí boli prvými privatizérmi, pretože privatizovali tí, ktorí boli riaditeľmi týchto podnikov. A urobili si to na vlastnú tvár. A rekonštrukcia tejto časti sa momentálne veľmi ťažko dá napraviť. Pán predseda výboru Maxon, som nesmierne rád vášmu vystúpeniu, pretože v mnohých otázkach sa vieme zhodnúť. Súhlasím s vami, že agrárna politika štátu by mala byť rozpracovaná, áno, je to tak, ale nie dneska, nie v roku 2003, keď sme sa vyjadrili, že vstúpime do spoločnej Európy a budeme uplatňovať spoločnú poľnohospodársku politiku, táto koncepcia tu mala byť vypracovaná minimálne v rokoch 1996 až 1998. A podľa tej koncepcie malo Slovensko a vedenie rezortu tvrdo postupovať pri negociáciách, aby dosiahlo lepšie výsledky, než sa to dalo urobiť v roku 2002, 13. decembra v Kodani. Tie vyjednané referenčné úrody a kvóty Slovenská republika už na dneska nedokáže zmeniť. Nech nás uspokojí jedna skutočnosť, že reforma spoločnej poľnohospodárskej politiky, ktorá sa schválila v júni 2003 v Luxemburgu, umožní z dlhodobého hľadiska rast a odbúranie kvót a iných obmedzujúcich faktorov spoločnej poľnohospodárskej politiky Európskej únie. Táto politika, agrárna koncepcia, ktorú spomínate v uznesení č. 541 z 2. júla či č. 273 z 25. apríla, ktorú ministerstvo malo vypracovať, mala byť vypracovaná už v rokoch 1996 – 1998 a mala byť uplatňovaná. Preto ministerstvo vypracovalo dokument strednodobej koncepcie, ktorá spočíva na rozpočtovom období Európskej únie, ktorá pre tento cyklus končí rokom 2006, preto sme sa pridržiavali takých faktov, kde vieme našim poľnohospodárom ukázať, čo by mali asi robiť, aby mali vypočítateľný príjem. Nehnevajte sa na mňa, keď poviem, že nie je povinnosťou alebo nutnosťou štátu, aby povedal, ktorý farmár kde a čo bude produkovať. Je to na osobnom rozhodnutí každého jedného podnikateľa, pretože on sám nesie zodpovednosť za svoje hospodárenie. Štát v oblasti poľnohospodárskej politiky má vytvárať administratívny rámec, inštitucionálny rámec a finančný rámec. Som osobne presvedčený, že tento dokument obsahuje všetky časti, len treba si ho dôkladne prečítať. Vaša pripomienka, ktorá smerovala ku kvantifikácii prírodných, ľudských zdrojov a technického vybavenia, je obsahom tohto materiálu. Nie je výslovne rozpísaná, je naznačená na jednej a pol strane v časti 4.3., ktorá hovorí o Pláne rozvoja vidieka. Pani poslankyne, páni poslanci, tento dokument nie je uzatvoreným dokumentom. Je živým materiálom, ktorý v sebe člení niekoľké časti spoločnej poľnohospodárskej politiky a niekoľkých dokumentov, ktoré Slovenská republika vypracovala a momentálne negociuje v Bruseli. Je to Sektorový operačný program poľnohospodársky, ktorý je súčasťou Národného rozvojového plánu, a takisto Plán rozvoja vidieka, ktorý je spomínaný v tomto dokumente v časti 4.3. Plán rozvoja vidieka všetky tieto vami spomínané nutnosti koncepcie v plnej miere obsahuje, a je to rozvedené na viac ako 25 stranách, a tento dokument je obsahovo, aby som vám to znázornil, viac ako na 200 stranách. Tento dokument je predmetom negociácie v Bruseli a práve aj tento týždeň, ešte aj budúci týždeň budú prebiehať negociácie v tejto oblasti. Úplné ukončenie Plánu rozvoja vidieka a jeho schválenie Bruselom očakávame niekedy koncom februára, v prvej polovici marca. Vážený pán Muňko, som nesmierne rád, že ste tu konštatovali všetky tie fakty, v mnohých prípadoch sa viem s vami stotožniť. Ale pri vašej pripomienke, ktorá smerovala k podpore zakúpenia pôdy slovenským poľnohospodárom, si musím povedať, že nie je absolútne aktuálna. O tejto skutočnosti sa malo rozhodovať niekedy v rokoch 1998 – 1999, ešte predtým, než Slovenská republika vstúpila do OECD. Momentálne nie je možné, aby Slovenská republika a vy ste prijali také zákonné obmedzenia, ktoré sa vzťahujú len na istú skupinu podnikateľov, teda na podnikateľov Slovenskej republiky. A dneska, vy to takisto dobre viete ako ja, každý zahraničný občan, ktorý príde na územie Slovenskej republiky a založí si právnickú osobu, môže nakupovať pôdu. My keď vytvoríme systém, ešte podporíme lepšie nákup za naše prostriedky našej pôdy zahraničnými investormi. Myslím si, že toto nemôže byť našou prioritou. Čo sa týka podpory poskytnutia úverov pre poľnohospodárov, viem s vami súhlasiť, že to treba podporiť. Preto v zákone o Pôdohospodárskej platobnej agentúre je jedna časť o národnej podpore, o štátnej pomoci, ktorá hovorí o možnosti poskytnutia bonifikácie úrokov pre poľnohospodárov za poskytnuté úvery, ktorú Slovenská republika bude chcieť využiť, momentálne pracujeme na tomto dokumente. Preto to nebolo vyvesené v rámci našich materiálov, ktoré sa týkajú prvých štyroch mesiacov, pretože za prvé štyri mesiace bude vyplatená podpora, ale bonifikácia úrokov bude vyplácaná aj po vstupe do Európskej únie a bude predmetom negociácií. Takže to bude ďalší materiál spolu s ostatnými kapitolami, ktoré chceme podporiť, takisto pokiaľ ide o závlahovú vodu, bonifikáciu úrokov, agroenvironmentálne opatrenie a ďalšie opatrenia, ktoré sú tam vymenované na jednu celú stranu. Čo sa týka jednotnej platby a tu domotivujúceho charakteru, ako ste to vy nazvali, chcel by som povedať, že vôbec s vami neviem súhlasiť. Treba pochopiť, že táto platba bude určená pre farmára podľa toho, koľko toho bude obhospodarovať. Tieto prostriedky mu majú pomôcť k tomu, aby sa vedel ľahšie adaptovať na konkurenčné podmienky v Európskej únii, ale nie na to, aby sme my povedali, že dáme dotáciu na mlieko lebo ty potrebuješ, aby si produkoval mlieko, alebo dotáciu na ovce, aby si produkoval jahňatá. Vážené pani poslankyne, páni poslanci, je veľmi zaujímavé si zalistovať do štatistík Slovenskej republiky, pretože kým Slovenská republika poskytovala dotácie na chov oviec, na počet bahníc 600 korún v roku 1997, tak odstav jahniat bol 0,7 na jednu bahnicu. Zhodou okolností o rok na to prišlo usmernenie ministerstva, že len ten môže dostať túto dotáciu, kto má 100-percentný odstav na 100 bahníc. Zrazu z jedného roka na druhý štatistika ukazuje, že odstav je 100 %. No viem povedať, že toto sa dá zvládnuť len na papieri. V skutočnosti reálnosť je úplne iná. Jednotná platba bude motivovať práve tých, ktorí vedia robiť. A tých, ktorí nevedia robiť, bude motivovať k tomu, aby prestali a reštrukturalizovali svoju výrobu a robili to tak i keď s menším počtom ľudí, menším počtom zamestnancov, ale efektívne a  ekonomicky ziskovo. Som o tom presvedčený, pretože štruktúra slovenského poľnohospodárstva je založená na charaktere veľkovýrobnej formy, ktorá nemá obdoby v Európskej únii. A nemôžu nemeckí farmári so 70 kravami konkurovať našim farmárom, ktorí majú v chove 600 a viac kusov dojníc. Či z ekonomického či z logistického charakteru výroby bude o hodne lacnejšie vyrábať v takejto forme, ako je forma zaužívaná dneska v spoločnej poľnohospodárskej politike v Európskej únii a v súčasných členských krajinách Európskej únie. Ďakujem vám za pozornosť. (Potlesk.)