B. Bugár, podpredseda NR SR: (2001-09-12):
Pán poslanec Prokeš, nech sa páči, máte slovo. J. Prokeš, poslanec: Vážený pán predsedajúci, vážení páni ministri, kolegyne, kolegovia, ja by som trošku nadviazal nato, čo tu rozprávali kolegyne, kolegovia pred chvíľou, aj na reakcie na pána poslanca Tatára i jeho vystúpenie. Predovšetkým treba povedať, že otázka prenosu kompetencií a tých zákonov, o ktorých rokujeme teraz, nemá nič spoločného s počtom vyšších územných samosprávnych celkov, teda s počtom samosprávnych krajov. Pretože pokiaľ ide o prenosy kompetencií, to, čo bolo pripravené, pokiaľ niečo bolo pripravené pre dvanásť VÚC, mohlo byť pokojne predložené pre osem. Pretože to sa nedefinuje na územie. To sa definuje na právomoci. Takže vyhovárať sa nato, že zmena počtu spôsobila nejaké sklzy a podobne, je holý nezmysel a bohapusté zavádzanie! Dámy a páni, ja sa dotknem niečoho trošičku iného. Hovoril tu aj pán poslanec Tatár o tom. Nie sú definované originálne príjmy obcí a miest. Ešte predtým tu niekto hovoril o tom, čo urobila predchádzajúca vláda v tomto smere. No treba povedať, že tá aspoň obciam definovala originálne príjmy, ako sú napríklad dane z nehnuteľností, ktoré sú priamo príjmom obce. Ale táto vláda v tomto smere neurobila nič, ale prisľúbila im týmito zákonmi, a vy sa to chystáte schváliť, hromadu ďalších povinností. Nehovorme tu, že ide o presun nejakých právomocí. Dámy a páni, to sú všetko veci, s čím si štát nevie poradiť, tak to jednoducho hádže na obce a tvári sa, že im dáva dar! Áno, ale danajský dar! Danajský dar preto, že obce nedostanú adekvátne financovanie. Nedostanú finančné zdroje, dámy a páni! Nie to, čo možno schváli do budúcoročného rozpočtu Národná rada, ale to, čo príde aj potom. A ak má byť nejaký kraj, ak má byť akýkoľvek celok samosprávny, tak musí mať možnosť vlastného ekonomického života. Ale nato, aby mohol ovplyvňovať ekonomický rozvoj na svojom území, potrebuje niekoľko vecí. Po prvé, ovplyvňovať dane, ktoré sa vyrubujú na jeho území. Nielen z nehnuteľností, ale aj ďalšie dane! Po druhé, mal by byť priamo zainteresovaný na vytváraní pracovných miest, teda na boji s nezamestnanosťou, pretože dnes povedané veľmi vulgárne, je starostovi jedno, koľko má nezamestnaných občanov z hľadiska príjmov obce, pretože on dostáva podielové dane cez štát. Ale keby dostával podľa zamestnanosti, tak by aj lákal firmy na svoje územie, aby sa tam usadili, aby si u nich zriadili sídlo, keby mal podiel z toho, aké dane ony odvedú. Ale to nemá. A tak mu je srdečne jedno, či je tá firma na jeho území, alebo v susednej obci, pretože ak by bolo v opačnom prípade, tak by rád dal aj úľavu na dani z nehnuteľnosti, lebo by sa mu to vyrovnalo cez tú zamestnanosť. Ale takto musí bojovať za každú korunu, ktorú dostáva z dane z nehnuteľnosti. A tým vlastne mnohokrát, by som povedal, vytvára podmienky na neprežitie aj toho podnikateľa a celková situácia sa zhoršuje. V tom je to, prečo samosprávne oblasti alebo celky potrebujú mať originálne zdroje príjmov! Dovolím si vás upozorniť, dámy a páni, že toto je tak aj definované napríklad v Ústave Nemeckej spolkovej republiky. V ústave je jasne povedané, ktoré dane sú na obci, ktoré sú na kraji, ktoré sú na krajine a ktoré sú na štátnej úrovni. Aby s nimi mohli disponovať, aby o nich niekto nerozhodoval podľa toho, aký lobizmus nastane niekde v parlamente! Dámy, páni, ale dovoľte mi, aby som sa teraz dotkol predloženého návrhu zákona, teda toho kompetenčného. Ja vám len ukážem, keď som povedal vo faktickej poznámke, že to očividne predkladateľ po sebe ani nečítal, niekoľko perličiek. Jedna je, ak si pozriete, ak to máte pred sebou, na strane 2, týka sa to vlastne § 2 prechod pôsobností na obce bod 4, hneď hore je tam napísané, že „určovanie zátopových území a rozsahu pozemkov a ich oznamovanie stavebným úradom“. Ale ak si pozriete, čo je napísané pod písm. e) územného plánovania Stavebného poriadku, zistíte, že pôsobnosť stavebného úradu prechádza na obce s výnimkou vyvlastňovacieho konania. Tak, prosím, komu to budú oznamovať? Smiem sa spýtať, komu to budú oznamovať? Samy sebe? Tomu stavebnému úradu? Ďalej taká maličkosť. Sociálna oblasť, ak si pozriete na strane 2, čo sa týka obcí, bod 2, 3: O povinnosti občana zaplatiť úhradu za prepravnú službu, ktorá sa poskytla neprávom, bez úhrady alebo za nižšiu úhradu. Ak si pozriete, čo je napísané pre kraj, v sociálnej oblasti je to 3, 5 bod: K povinnosti občana zaplatiť úhradu za prepravnú službu, ktorá sa poskytla neprávom bez úhrady alebo za nižšiu úhradu. Bez čiarky. Dámy a páni, ale to je podstatne iná interpretácia. Pokiaľ pre obce znamená, že sa poskytla neprávom alebo bez úhrady, teda znova opakujem, že bez úhrady sa mu automaticky vyrubuje úhrada alebo s nižšou úhradou, zatiaľ čo kraj hovorí o tom, že ak mu bola bez úhrady poskytnutá neprávom. Čo je niečo úplne iné. A takýchto chýb v predloženom návrhu nájdeme hromadu. Samozrejme, jedna perlička pre obce v bode h) telesnej kultúry: Štátna správa vykonávaná do účinnosti tohto zákona okresným úradom. No teda, gratulujem! To sme sa v obciach dozvedeli strašne veľa, čo máme robiť! Viete, jedna z vecí, ktorú by si mali osvojiť legislatívci a tí, čo predkladajú návrhy zákonov, že zákon má byť jasný a maximálne stručný, ale predovšetkým jasný, aby sa ním ľudia mohli riadiť, a nie chytať ľudí na hruškách, že sa nedodržiavajú zákony, pretože nemajú šancu sa s ním ani zoznámiť. Nie každý je právnik. A zákony nie sú nato, aby tu bujneli právnici, ale nato, aby sa stanovili reguly, ktorými sa ľudia, normálni ľudia môžu riadiť a že budú zákonom rozumieť, a nie nastavovať im pasce, do ktorých potom majú padnúť. Kolegovia tu hovorili o oddlžení majetku, ktorý má prejsť na obce, prípadne samosprávne kraje. Ale spomínali len finančné oddlženie. Ale ten majetok je zaťažený vecnými dlhmi. Vecnými dlhmi v tom slova zmysle, že roky bola zanedbávaná údržba budov. V drvivej väčšine prípadov, a iste mi dáte za pravdu, že toto nie je otázka, či som z tej strany, lebo onej strany. Toto vám potvrdí každý jeden primátor a starosta s výnimkou niekoľkých, ktorí mali to šťastie, že sa v ich obci alebo meste renovovali alebo postavili nové školy teraz. A to sú obrovské dlhy. To sú obrovské peniaze, ktoré treba do týchto budov vraziť len nato, aby sa nezrútili. Odhadom v Nitre nato treba aspoň dvesto miliónov korún. Ale boli tu spomenuté práve v súvislosti s týmto zákonom aj ďalšie zákony, zákon napríklad o rozpočtoch. A nemôžem ho obísť ani ja v tejto chvíli, pretože ak si pozriete tento návrh zákona o rozpočtových pravidlách, ktorý je na nás šitý, na starostov a primátorov miest, tak zistíte, že nám totálne zväzuje ruky a znemožňuje nám zobrať úver, zobrať úver nato, aby sme tieto majetky mohli sanovať, pretože je tam napísané, že maximálny úver, ktorý si obec môže zobrať, a to bez ohľadu na veľkosť tej obce, je 75 miliónov. Pravda, je tam splnomocnenie, že výnimku môže udeliť ministerstvo, ale v ďalšom bode, ktorý hovorí o tom, že nesmiete prekročiť 50 % v danom roku, teda nemôžete zobrať väčší úver, ako je 50 % rozpočtu vášho, aj to nie celého, ktorý máte, ale len takzvaných opakovateľných zdrojov návratných, teda tú časť rozpočtu, ktorá je z týchto zdrojov, a celková úverová zaťaženosť nesmie prekročiť 15 %, tak zistíte, že nemôžete vôbec nič. Ani v jednej obci nepostavíte čistiareň odpadových vôd, ani podobne ďalej. Konkrétne znova poviem príklad z Nitry. Pre nás to znamená, že napriek tomu, že sme dostali prísľub z fondu ISPA na 200 mil. korún na dostavenie čistiarne odpadových vôd, čo je 50 % a druhých 50 % máme dať v podstate my plus štát a pre nás to znamená, keďže štát zaplatí vlastne DPH a tieto veci, čo nie je v 200 mil. z ISPA, tak tiež zhruba 200 mil. korún, že si to jednoducho nemôžeme zobrať. A peniaze, ktoré mali prísť z ISPA na Slovensko, sú vlastne vo vzduchu v tom okamihu, ako sa schváli ten zákon o rozpočtových pravidlách, tak ako je predložený. Vážne, o toto chceme bojovať? Toto chceme urobiť občanom, samosprávam?! Toto je prenos kompetencií?! Milé dámy a páni, toto je zväzovanie rúk! Prenos napríklad školských zariadení osobne považujem za veľmi nešťastný a takisto sa to týka zdravotníckych zariadení, pretože naša ústava hovorí niečo o bezplatnom školstve a niečo hovorí o bezplatnom zdravotníctve. Ale toto by sa malo diať práve cez štátne zariadenia! Veď nech mi povie niektorý starosta, ktorý tu dnes je, alebo primátor medzi nami poslancami, či si nemôže založiť školu, alebo zdravotné zariadenie. Samozrejme, že môže. Túto právomoc máme, tu nepotrebujeme novú právomoc. Nie. Tu sa štát zbavuje majetku, s ktorým si nevie poradiť, a hádže nám ho na krk a bez zdrojov financovania. Toto je to nešťastie týchto zákonov. Tu nejde o prenos kompetencií, v tomto smere plne súhlasím s pánom Tatárom, tu ide o zahmlievanie situácie! Hovorme naozaj o transformácii verejnej správy, hovorme o tom, ako tu už spomenula pani kolegyňa Tóthová, že najprv zadefinujeme, čo musí zostať na štáte, a potom povieme, ako môžeme nakladať s tým ostatným. Staré slovenské príslovie hovorí: Ponáhľaj sa pomaly. Viete, už niekoľkokrát sa stalo aj u nás, že sa našli dobrodruhovia, ktorí tvrdili, že najrýchlejšie sa dostaneme dolu, keď skočíme do priepasti. Je to pravda, ale už sa na druhú stranu asi nevyškriabeme, lebo si polámeme nohy! A toto je tiež taký prípad, tu máte, starostovia, župani, či ako sa budete volať, predsedovia vyšších územných celkov, trápte sa a my nič tu vo vláde, my muzikanti. Len, bohužiaľ, obávam sa, že muzikanti na Titanicu, pretože ak to pôjde naozaj takto ďalej, tak sa zosype tak zdravotný systém, ako sa zosype školský systém. A teraz je jedno, či to bude v zmiešanej obci, alebo či to bude na severe Slovenska, alebo kdekoľvek inde. Áno, zopár veľkých miest to školstvo potiahne, ale ako bude zabezpečený prístup napríklad z malých obcí do škôl?! Tá malá obec to neutiahne. Kto bude platiť školský autobus, z čoho ho bude platiť? Ako bude zabezpečená doprava? No a ešte jednu takú perličku. Prosím vás, vie mi niekto vysvetliť, ako bude osem krajov schvaľovať cestovný poriadok diaľkových autobusov? To by som teda rád vedel, veľmi by ma to zaujímalo! A naozaj a ďalšia taká perlička, nevedel som, že električky niekde jazdia po kraji alebo trolejbusy. Takže ak si túto kompetenciu rozhodovať o týchto veciach a robiť tam dozor nenechá štát, tak potom to dajte rovno tej obci, ktorá trolejbusy a električky má. Čo do toho má čo hovoriť kraj, prebohaživého?! Veď je to obmedzené vždy na územie jedného mesta, jednej obce! Posledná električka, ktorá viem, že tu niekde chodila medzi mestami, aj to mám len z počutia, to bolo začiatkom minulého storočia, chodila z Bratislavy do Viedne. O tej mohol rozhodovať nejaký kraj, ale nie o tom, či v Bratislave, alebo v Košiciach bude električka chodiť tak, lebo onak. Prosím vás, mimochodom v Bratislave, kto o tom bude rozhodovať? Aký bude vzťah primátora Bratislavy a predsedu Bratislavského kraja? Vie nato niekto odpovedať? Veď predsa v Bratislave je už dvojstupňová samospráva. To potom bude tu trojstupňová alebo ako to vlastne bude? To isté sa týka ale aj Košíc. Vie na to niekto odpovedať? Nie. To asi nikoho netrápi. Dámy a páni, vyzývam vás neposunúť tento návrh zákona do druhého čítania. Ďakujem.