Zs. Simon, poslanec: (2009-09-11):
Pán kolega Halecký, ja by som vám len chcel pripomenúť: Podnikatelia, či už právnické osoby alebo fyzické osoby, to nie sú občania Slovenskej republiky? Keď oni môžu byť pokutovateľní (fyzická osoba, podnikateľ), to nebude mať dosah na fyzickú osobu? To nebude mať dosah na jej rodinu? Pokiaľ štátny úrad urobí chybu v zmysle zákona č. 312/2001 Z. z. o štátnej službe, nie je možné túto pokutu alebo chybu zosobniť? Bude to mať takýmto spôsobom dosah až na jednotlivých občanov tejto krajiny? Asi áno. Keď sme pri tom, úprimne musím povedať, že aj prístup ministerstva kultúry tým, že nebudeme uplatňovať pokuty len od 1. januára budúceho roku, nie je asi v súlade so zákonom, pretože buď zákon platím alebo zákon neplatí. Metodický pokyn nemá silu prehodnotiť to, o čom v tejto Národnej rade poslanci rozhodli. Môže dať usmernenie pre pracovníkov, ako majú postupovať, ale prehodnotiť zákon, jeho účinnosť a jeho dosahy, to asi nemôže. To je podstatný problém tohto návrhu zákona. A preto aj terminus technicus „verejný styk“ nie je zadefinovaný. Odkedy začína? Kde začína? O používaní „ta ne“, čo je bežné v Bratislave, štátny úradník môže rozhodnúť, že to bude? Aká potom bude tá skutočná slovenčina, ktorú natoľko chcete chrániť? Nechcel som to pôvodne, ale dovoľte, aby som upozornil na § 3 ods. 5. Zacitujem z neho: „Osoba, ktorej materinským jazykom je jazyk splňujúci požiadavku základnej zrozumiteľnosti z hľadiska štátneho jazyka, môže v úradnom styku s orgánom podľa odseku 1 a v úradnom styku s právnickou osobou podľa odseku 1 použiť svoj materinský jazyk. Orgány a právnické osoby podľa odseku 1 sú povinné prijať listinu v jazyku splňujúcu požiadavku zákonnej zrozumiteľnosti z hľadiska štátneho jazyka, ak ide o listinu vydanú orgánmi českej republiky.“ To znamená, že keď niekto bude používať nesprávnu češtinu na území Slovenskej republiky, to je prednejšie ako používanie záhoráčtiny či východniarčiny? Týchto ľudí už si viac vážime ako občanov iných národnostných menšín? Prečo sme vyzdvihli skupinu národnostnej menšiny českej na piedestál a ostatné nie? Je to rovnocenný prístup? Asi nie. Vážené kolegyne, kolegovia, povedzte, skúste mi zadefinovať, kde sa vyznačuje materinský jazyk? V ktorých dokumentoch je to? Vyznačuje sa, pokiaľ viem, národnosť. Pokiaľ budem českej národnosti, budem mať materinský jazyk český a národnosť maďarskú, môžem na území Slovenskej republiky používať češtinu? Toto sú otázky, ktoré otvárajú nejednoznačnosť výkladu tohto návrhu zákona, ktorý je prijatý. A preto smerujeme k jeho zmene tak, aby sme odstránili aspoň čiastočne niektoré tie body, ktoré sú zle interpretovateľné alebo zle pochopiteľné. Pani kolegyňa Biró, som nesmierne rád, že Strana maďarskej koalície a jej poslanci pochopili potrebu tejto novely a jej podstatu. A teší ma, že pri hlasovaní podporíte tento návrh zákona, ktorý sme predložili s kolegom Lacom Nagyom. Pán kolega Kubovič, som rád, že náš návrh podporia aj poslanci Strany demokratickej únie. Tiež vnímam váš prístup ako hľadanie priestoru na rokovanie, na kompromis. A oceňujem tento váš prístup. Predložené znenie, ktoré ste formulovali k § 5 ods. 7, je na prvé počutie prijateľné. A je akceptovateľné. Na to však, aby toto znenie alebo presnejšie znenie bolo prijaté, je potrebné, aby tento zákon bol posunutý do druhého čítania. Dúfam, že aj kolegyne a kolegovia z vládnej koalície pochopia tento zámer, tak ako bol myslený, nie na vyvolávanie vášní a napätia, ale odstránenie problémov z tohto návrhu zákona, a to tak, aby sme sa skutočne v tejto spoločnosti začali zaoberať tými skutočnými podstatnými problémami, ktoré trápia túto spoločnosť. A si myslím, že sú to také problémy, že Všeobecná zdravotná poisťovňa nemá peniaze, postupne môže dôjsť k ohrozeniu liečenia občanov tejto krajiny, či ako problém emisií alebo problémy ďalšie, ktoré trápia túto spoločnosť. Toto sú podstatné problémy. A táto otázka nejednoznačnosti tohto zákona a škandalizovanie alebo zlé zviditeľnenie Slovenskej republiky mimo hraníc Slovenskej republiky, ale aj doma a vytváranie nenávisti nie je tou správnou cestou na to, aby sme hľadali riešenia. Ďakujem vám pekne a žiadam vás opätovne ešte raz za podporu. Ďakujem pekne.