Kéry, Marián, poslanec NR SR (2021-05-03):
Ďakujem za slovo, pán predsedajúci. Vážené panie poslankyne a páni poslanci, dovoľte, aby som aj ja povedal pár myšlienok. Na úvod chcem začať tým, že, priznám sa, že ma zaskočilo to piatkové otvorenie schôdze, lebo počítal som s tým, že po vystúpení predsedu vlády Eduarda Hegera príde rad na nás poslancov Národnej rady a ministri budú reagovať na naše vystúpenie, ale opak bol pravdou. Ministri to poňali úplne inak, niektorí dokonca teatrálne. Vystupoval jeden po druhom, čím znemožňovali vystúpiť poslancom Národnej rady. Myslím si, že sa to malo udiať inak. Mali si vypočuť nás poslancov a oni reagovať na tieto vystúpenia a ešte navyše to doplniť o nejaké svoje vystúpenia, o nejaké svoje nóvum. Ale tak je to, náš čas prišiel teraz vo večerných hodinách, ale nesťažujem sa, len konštatujem. Dámy a páni, možno mnohých prekvapím, ale nebudem sa venovať oblasti zahraničnej politiky, ale oblasti kultúry. Dôležitosť kultúry pre túto koalíciu zrejme dokumentuje aj fakt, že sa nachádza až na samotnom konci programového vyhlásenia, a teraz budem citovať: „Vláda Slovenskej republiky zváži systémovú zmenu najmä financovania Matice Slovenskej“. No pre mňa je to neprijateľné, ak zváži financovanie, myslím si, že opätovne sa vláda bude snažiť znížiť finančné prostriedky pre Maticu Slovenskú. Tomu vôbec nerozumiem, prečo sa súčasná vláda, najmä ministerstvo kultúry správa k takej dôležitej ustanovizni, ako je Matica Slovenská, tak nepriateľsky. Navyše, keď už im znížili finančné prostriedky. A potom celkom nerozumiem tomu, že sú tu tendencie zo strany OĽANO, aby bol aj Csemadok podobne financovaný ako Matica Slovenská. Tomu naozaj nechápem. Matici Slovenskej ideme zobrať a aj Csemadoku ideme pridať. A to nepatrím k tým, ktorí nepodporujú kultúru národnostných menšín. Mám tu pri sebe pána poslanca Gyimesiho a opäť to zopakujem, som poslancom aj Nitrianskeho samosprávneho kraja, pozrite sa na dotácie, aké dávame na oblasť kultúry každoročne aj pre menšinovú kultúru. Ďalej vláda Slovenskej republiky zároveň vytvorí legislatívne podmienky umožňujúce súkromnému sektoru zvýšiť svoju angažovanosť na podporu kultúry napríklad efektívnym nastavením sponzoringu v kultúre. Opäť nič konkrétne a dokonca si myslím, že keby to vo vláde mysleli vážne, prídu so zákonom o financovaní kultúry, ktorý by sponzoring v kultúre riešil systémovo. Ďalej som sa dočítal v programovom vyhlásení, že vláda zabezpečí efektívnejšie a intenzívnejšie využívanie národných kultúrnych pamiatok a historických lokalít s dôrazom na popularizáciu tradícií a histórie s prepojením na prezentáciu súčasného umenia a kultúry s cieľom posilniť ich edukatívny potenciál. Úmysel viem pochopiť, ale ako sa dá vysvetliť, že za prvý rok už vláda takmer zničila program obnovy hradov prostredníctvom nezamestnaných? Ministerka síce na poslednú chvíľu našla finančné prostriedky, aby projekt pokračoval, ale už len zo strany Ministerstva kultúry Slovenskej republiky. A na druhej strane tieto finančné prostriedky zobrala svojim inštitúciám a dokonca sú len na rok, už o tom hovoril predrečník pán poslanec Jarjabek. A ja sa pýtam, prečo projekt nepokračuje tak, ako už bolo nastavený za Daniela Krajcera, za Mareka Maďariča aj tu prítomnej Ľubici Laššákovej. Urobila vláda všetko preto, aby projekt mohol pokračovať? Ja o tom pochybujem. Ďalej sa tu píše, že vláda sa zároveň zaväzuje vyhodnotiť a pripraviť novelu zákona Národnej rady č. 270/1995 Z. z. o štátnom jazyku Slovenskej republiky, aby sa zamedzilo neodôvodneným zásahom do slobody prejavu a práva na šírenie informácie pod zámienkou ochrany štátneho jazyka. Zopakujem to veľmi jasne, zákon o štátnom jazyku je nastavený dobre, rieši v princípe to, aby sa každý občan Slovenskej republiky v každom kúte Slovenskej republiky vedel dohovoriť, porozumieť, porozumel a dostal sa k informáciám aj v slovenčine nielen aj, to znamená, že používanie iných jazykov tento zákon nezakazuje, len upresňuje kedy popri nich treba použiť jazyk slovenský. Ďalej som sa dočítal, že vláda zároveň prehodnotí a prípadne navrhne nový mechanizmus voľby generálneho riaditeľa RTVS do budúcnosti tak, aby bol proces jeho výberu v čo najširšom možnom zábere apolitický. Už, dámy a páni z vládnej koalície, vy ste to už nasľubovali veľmi veľa, ale výsledky sú úplne iné. Ja si, ja vyberiem len jeden príklad za všetky, ako ste obsadzovali prednostov okresných úradov, hovorili ste o tom, že prebehnú transparentné výberové konanie. A aké prebehli? Urobili ste len interné výberové konania, tu ešte pán poslanec Herák sa pýtal pána poslanca Tomáša, že či sedel v takýchto komisiách. Ako sme mali sedieť v komisiách, ktoré nemali charakter výberovej komisie? A na rozdiel od vás, keď už nám idete vyčítať, ako sme mi obsadzovali prednostov, my sme sa netvárili, že to je nepolitická pozícia, my sme jasne definovali pozíciu prednostov okresných úradov ako politickú pozíciu, ako politickú funkciu, ako predĺženú ruku ministra vnútra. A čo sa týka tohto návrhu, tak podľa mňa sledujete jeden jediný cieľ – ako sa zbaviť súčasného riaditeľa RTVS pána Rezníka, takže toto odmietam. Ďalej vláda tiež považuje za potrebné prehodnotiť zavedené kvóty slovenskej hudby v rádiách, predovšetkým vyhodnotiť ich dopad na hudobný priemysel, autorov, interpretov hudby, ako aj na súkromné rozhlasové vysielanie, jeho rôznorodosť a mediálnu pluralitu. Dámy a páni, hádam nemusím pripomínať, že v čase pandémie boli speváci a hudobní interpreti potrestaní tým, že prišli o podstatnú časť svojho príjmu. Prečo ich chceme potrestať druhýkrát? A navyše aj v zahraničí nie sú tieto kvóty niečím novým, aj v iných krajinách v Európskej únii existuje a nie je to niečo neznáme. A podľa mňa sme pomohli, aby v éteri oveľa zaznela pôvodná slovenská hudba. Tiež mi chýba v programovom vyhlásení vlády tzv. postcovidový odkaz najmä na ochranu a pomoc tým, ktorí posledný rok boli pritlačení na existenčný okraj, s nejakou pomocou na poslednú chvíľu rezort prišiel. Ale čo keď sa pandémia vráti v ďalšej vlne? Preto nejaké riešenie, ak bude opäť pandémia, resp. iná neočakávaná udalosť, by systémovo mohlo byť zahrnuté v programovom vyhlásení vlády. Dámy a páni, na záver ku kultúre, kultúra by nemala byť nielen na poslednom mieste, čo sa týka programového vyhlásenia vlády, ani nie, čo sa týka financovania, a už vôbec by nemala byť na posledných miestach v našom každodennom živote v našej spoločnosti, je žiaduce, aby kultúra mala oveľa dôstojnejšie miesto v našej spoločnosti medzi ľuďmi, pretože pevne verím, že máme jeden jediný cieľ, a to, a by sme sa stali ešte kultúrnejším národom, a nie... alebo aby sme aspoň zastavili tendenciu, ktorá nás približuje skôr k nekultúrnym národom. Ešte mám chvíľu času, využijem túto možnosť, aj čo sa týka vystúpenia k zahraničnej politike. Dámy a páni, nás netreba poúčať o tom, kam patríme, my vieme a mnohýkrát aj naše kroky k tomu uviedli a uvedomujeme si, že sme plnohodnotnou súčasťou Európskej únii i Severoatlantickej aliancie, ale to nám, to nevytvára možnosť alebo neoponuje tomu, aby sme mali dobré vzťahy aj s inými krajinami vrátane Ruskej federácie a vrátane Číny. To, čo nás vždycky zdobilo, bolo dodržiavanie medzinárodného práva. Veľmi rád spomínam dva príklady, neuznali sme Kosovo, neuznali sme Krym, aj preto nás zahraničí vždycky vedeli rešpektovať. V poslednej dobe sa mi však zdá, že túto zahraničnú politiku nerobíme na všetky svetové strany rovnako, a na medzinárodnej scéne aj na Slovensku sa mi zdá, že voči Ruskej federácie dovolené takmer všetko, a to sa mi na zahraničnej politike slovenskej diplomacii nepáči. Pozerajme na to, čo je výhodné pre nás, pre Slovensko, a nie na to, čo je výhodné pre iné krajiny. Ďakujem za pozornosť.