Hraško, Igor, poslanec NR SR (2014-11-10):
Dobré ráno. Sú 4 hodiny 52 minút a my stále odvolávame Fica. Sme tu na mimoriadnej schôdzi už od soboty podvečera, už je v podstate pondelok, začal sa nový týždeň. Predo mnou boli prihlásení traja poslanci vládneho zlepenca, vládnej strany SMER, jednotnej, silnej, ale akosi stratili poradie. Čiže išli sa vyspať a potom možno vystúpia, ak im to ešte niekto dovolí. Prečo som začal tým zlepencom? No pretože premiér tejto krajiny aj v priamom prenose včera v televízii zo svojej vlastnej tlačovky hovoril stále o zlepenci, o zlepenci pravicových strán, ale zabúda pritom na to, že jeho vlastná strana je tiež zlepencom. Nevymyslel som to ja, to sú ľudia na to, ktorí tieto veci sledujú, a dostal som takúto informáciu. Že zdá sa vám výraz zlepenec povedomý? Je to celkom možné. Súdruh doktor Fico ho používal často a vedel prečo. Veď zlodej kričal: Chyťte zlodeja! Neokomunistická strana SMER – SD je zlepencom súdruhov, ktorí vyšli z KSS. Neveríte? Na začiatku Komunistická strana Slovenska. Niektorí členovia, vraj národno-eštebácke krídlo, zakladá HZDS. A iní, vraj úprimní ľavičiari, dokončujú rozdelenie Komunistickej strany Slovenska na tri časti vznikom SDĽ: Strana demokratickej ľavice. No a pravým, tzv. privatizačným oblúkom sa HZDS štiepi na urazené, ale demokratické HZD pod vedením starého uja a ortodoxne eštebácke pod vedením veľkého muftiho doktora Vladimíra Hrozného. Ľavým oblúkom SDĽ štiepi sklamaný a ambiciózny súdruh doktor Fico z KSS cez SDĽ na SMER s jeho stratenou treťou cestou a na nepochopených intelektuálskych a tradicionalistov lipnúcich na čerešničkách. No a v ktorej hlave vznikol nápad začať zliepať? Možno takmer v neexistujúcej a v dlhoch sa topiacej značke sociálna demokracia. Možno v hlave marketingového mága Fedora. Rozhodne tam niekde treba začať hľadať prvopočiatky tzv. zlepenca, toho neokomunistického. Pekne v strede ľavého spektra s krásnym zahraničným akceptovateľným názvom, podľa niekoho vraj krytím. Ako sa nám pekne zišli súdruhovia boľševici v zlepenci. Takže kľudne môže Fico rozprávať o zlepenci, veď ho má vo vlastnej strane. Zlepenec bývalých odídencov z rôznych strán akurát do jedného. Nikto neostal sám, všetci prišli pod jedny slepačie krídla. Mamka Fico ich uchováva pod svojimi krídlami a oni sa vo vnútri hryzú. Takže len toľko na úvod, pretože stále beží schôdza na odvolávanie Fica. Čakali sme, že tu budú odznievať argumenty. Nie, toto nebolo tak, nemáte pravdu, lebo, prípadne toto bolo síce takto, ale vyvodili sme takúto a takúto zodpovednosť. Nie, tam sa nerozkradlo, lebo na to prišli novinári, tak nakoniec z toho bol normálny tender. Nie, tu sa neukradlo na diaľniciach až toľko peňazí, pretože sme to zastavili. Ale nič také nepočujeme. Je tu len kydanie na bývalé vlády. Aj to len v určité obdobia. Nekydá sa napríklad na roky 2006 až 2010. No, je to celkom pochopiteľné, lebo aj vtedy bol pri moci Fico so svojím zlepencom HZDS a SNS. Vtedy bola to výhoda, pretože keď si chcel niekto uchmatnúť viac, tak tí ostatní ho tak trochu bonzli. Vtedy vyplávali niektoré veci na povrch omnoho skôr. Teraz je výhoda, lebo zlepenec jednej vládnej strany si to drží pekne pod pokrievkou. A treba sa viacej štúrať, viacej pátrať, viacej hľadať. Ale ako sa hovorí, lož má krátke nohy. Aj tu sa príde na to, kde sa strácajú peniaze z verejných zdrojov, z nášho rozpočtu, peniaze občanov Slovenskej republiky, ktoré má spravovať vláda Slovenskej republiky. Už pri mojom prvom prejave v rozprave som sa pýtal, či má niekto pocit, že sa na Slovensku žije lepšie. No nebudem sa na to pýtať vás, pretože vy, aj keď chodíte medzi ľudí, vy si vždycky poviete len to svoje. Poviete len to, čo ľudia chcú počuť. Pripravíme vám takéto a takéto dobré veci, pripravíme vám dobré opatrenia. To, že sú len chvíľkové alebo len také, aby zalepili časť oka, aby sa nedali vidieť tie veľké špinavosti, pri ktorých občania prichádzajú o omnoho väčšie peniaze, to je už vec druhá. A najsmutnejšie na tom je, že stále nemáte dosť. No ono je to pochopiteľné. S mocou rastie chuť a ak niekto okúsi alebo zacíti vôňu peňazí, zvyčajne ho to pohltí tak, ako hráča na automate, stlačí tam ten gombík a vybehne mu výhra. Stlačí druhýkrát, vybehne ďalšia. Stlačí tretíkrát, ej, už to nevyšlo. Stlačí štvrtýkrát, zase to nevyšlo. Stlačí piatykrát, už prišiel o vklad. Nahádže ďalšie, musí sa mi to vrátiť. A stláča, stláča, stláča, aby sa mi to vrátilo, ale už sa mu to nevracia, už len stráca. A toto mi pripadá tak nejak podobne. Vy stláčate, stláčate, niekto stále vyhráva, ale občania v tejto krajine strácajú. Strácajú, pretože tie peniaze sa strácajú z toho rozpočtu. Ľudia nezodpovední, bezcharakterní riadia určité rezorty, riadia štátne organizácie a neriadia ich dobre. Našou filozofiou je nenominovať politicky do takýchto riadiacich orgánov. Prečo? Pretože tam majú byť skutoční odborníci, ktorí to vedia, ktorí to zvládnu a vďaka ktorým budú štátne podniky, štátne organizácie niektoré teda prosperovať a niektoré fungovať efektívne. Je veľmi, veľmi málo príkladov toho, kedy štátne organizácie fungujú efektívne. No prečo je to tak? Pretože štátne organizácie sú klientelisticky dosadené svojimi ľuďmi, prekvitá nám tuná rodinkárstvo, však prečo by sme nepomohli svojim, že? Takže každý, kto má nejakú konexiu v akejkoľvek straníckej štruktúre, chce mať istotu teplého štátneho miestečka za dobrých podmienok, s dobrým platom. Veď prečo nie, veď je to zo štátneho. To neplatí Fico zo svojho ani Kaliňák, ani ďalší ministri. To ide z rozpočtu verejnej správy, z peňazí občanov Slovenskej republiky. A niekde do týchto štátnych organizácií sú dosadené len tzv. figúrky. Chceš mať funkciu? Budeš ju mať. Budeš mať dobrý plat, ale budeš nás počúvať. Budeš robiť to, čo ti niekto nadiktuje. Prečo? No pretože tu je potrebné, aby sa stratila takáto čiastka. Tu je potrebné, aby tendrík vyhrala táto firma. Tu je potrebné, aby sme dosadili ešte tohto človeka. Vieš, odtiaľto sme ho museli dať preč, lebo mu prišli na kšefty, tak za odmenu dostane flek na tomto teplom miestečku u teba. A takto to, žiaľ, funguje pod zlepencom vládnej strany. A toto sú financie, ktoré sa strácajú. Toto je tá neefektivita celého tohto zbastardeného systému. Zbastardeného systému amorálnych ľudí bez charakteru. Ja by som chcel vidieť ten pohľad, keď sa ráno poslanci vládnej strany zobudia a pozrú sa do zrkadla, pozrú sa na seba a čo im v tej chvíli prebleskne hlavou. Či im prebleskne to, že, joj, zase tam musím ísť počúvať tie reči, ktoré sa mi neradi počúva, lebo naozaj tí poslanci opozície majú pravdu, nemali by sme až toľko rozkrádať, nemali by sme umožniť, aby súkromníci zarábali na mozoľách občanov. Alebo si povedia: Ha, no kde im zase tuná ukrojíme, kde im zase zoberiem, kde si zase prilepšíme, už sa na to teším. Je to smutné. Hovorí sa, že nehádžme všetkých do jedného vreca. Áno, viem si predstaviť ľudí, ktorí v tom SMER-e sa vedia ohradiť, že ja som v živote nič neukradol, ja som predsa normálny človek, som starosta v obci, snažím sa pre tých ľudí urobiť maximum. Ale, žiaľ, sú takisto súčasťou tohto hnusného systému. Sú súčasťou a majú dve možnosti. Hrdo vypnúť hruď a povedať: No tak nie, priatelia, už to prekračuje naozaj všetky medze, ja s vami končím, ja odchádzam. No ale nesie v tomto prípade riziko, že všetci jeho známi, kamaráti, rodinní príslušníci prídu tiež o miesta, pretože si to presadil, aby tam boli dosadení, aby mali teplé fleky. Takže on je už v podstate odpísaný. Ale možno s dobrým pocitom by odišiel a so vztýčenou hlavou. Ale takého sme ešte nevideli. A potom je tu druhá možnosť, tzv. držať hubu a krok a zaradiť sa do stáda a pekne spolu ako ovečky idú do košiara, tak nevytŕčam z radu, skloním hlavu, popásam sa cestou, občas dačo uchmatnem a idem do toho košiarika. A potom z košiarika na pašu a potom zase naspäť. Takže každý má možnosť výberu. A každý si vybral tú svoju možnosť. Darmo sa tu budú niektorí rozčuľovať nad tým: Neukazujte nám tu takéto zábery! To sú tie stranícke nominácie. To sú nominácie vládneho zlepenca SMER-u, ktorý si dosadzuje ľudí do správnych rád nemocníc a do ďalších štátnych inštitúcií. Videli sme to, mali sme to ukázané na videu. Hulvátstvo človeka, ktorý zodpovedá za riadenie piešťanskej nemocnice. A to je smutné. Že človek by sa mal vraj ovládať. Mal by sa. Na druhej strane, čo je veľa, to je veľa, že, povie si niekto. Máme tu moralistov, ktorí nás poúčajú. Ja som ešte naozaj nepoužil nejaké vulgárne slovo. Stačí si pozrieť synonymický slovník. Sú to bežné slová, ktoré sa kedysi používali na označenie istých typov ľudí, ale nie sú vulgárne. Nie sú vulgárne. Ono zle sa počúvajú, áno, keď sa pomenúvajú veci pravým menom. Ak sa to niekoho bytostne dotýka, nuž asi je na to dôvod. Ďalšia ľudová múdrosť hovorí, že bez lístka sa ani, či bez vetra sa ani lístok nepohne. Mali sme tuná aj ministra Richtera, ktorý sa ohradzoval voči kolegovi Mihálovi a vytýkal mu, nieže by mal obraňovať Fica, pretože jeho odvolávame, nie Mihála, nie Kaníka, nie Radičovú, odvolávame Fica, vytýkal mu, že rozdával knižočky, ako neplatiť dane a odvody. Ďalší známy mi napísal, chcel, aby som to teda povedal už predtým, nestihol som to, venoval som sa tomu, čo som mal pripravené, že poradiť, ako ušetriť na dani, neznamená okradnúť, ale aby človek nezaplatil viac, ako mu káže zákon, aby murár, maliar či lekár neplatil viac, ako má, a neokrádal svoju rodinu o peniaze, čo ťažko zarobil. Počúvate, páni z vládnej strany? Ja vám to zopakujem ešte raz. Poradiť, ako ušetriť na dani, neznamená okradnúť, ale aby človek nezaplatil viac, ako mu káže zákon, aby murár, maliar či lekár nezaplatil viac, ako má, a neokrádal svoju rodinu o peniaze, čo ťažko zarobil. Ja viem, že niektoré výrazy vám tam nič nehovoria, ako napríklad ťažko zarobiť, určite vám hovoria niečo výrazy okrádať vlastnú rodinu, pretože to sa snažíte, nie, snažíte sa priniesť do rodiny čo najviac aj za cenu toho, že to je na úkor ostatných občanov Slovenskej republiky. Možno nie priamo, aby som vás neobviňoval, ale ešte raz zopakujem, ste súčasťou tohto zbastardeného hnusného systému. Systému, ktorý ste si upravili na svoje pomery tak, aby bolo možné podľa zákona, legálne ožobračovať občanov tejto krajiny. Aby bolo legálne, podľa zákona možné prideliť financie vybraným skupinám ľudí. Konkrétne teraz mám na mysli, samozrejme, solárny klondike. Už som sa pýtal premiéra, či mu nevadí zohyzdená krajina pod solárnymi panelmi, pretože mne to neskutočne vadí. Tam, kde bola kedysi príroda, bola lúka, nad ňou les, tam sa teraz čnie pole solárnych panelov. Ale videl som aj iný príklad. Na predajni Jednota, už teraz si nespomeniem, kde to bolo, tiež na streche mali solárne panely. Hovorím si, to je paráda. Takto by to malo byť. Využiť nevyužité plochy, zastavané. Nie čistú prírodu, nie čistú prírodu na to, aby to niekto využíval a ryžoval na tom a niekto mu to odklepol, výkupnú cenu na pätnásť rokov dopredu. No povedzte mi, páni poslanci SMER-u, nie je to okrádanie občanov? Vy zabezpečíte výkupnú cenu garantovanú tým, ktorí dopredu vedeli, že to takto bude, a ktorí sa mohli dopredu pripraviť na to, že si pripravia takýto projekt. Ale pozor, bolo tam obmedzenie. Výkon nesmie presiahnuť určitú hranicu. Takže len vy, ktorí ste tu, to dostanete, ostatní, keď sa prihlásia, čert ich zober, už nedostanú nič. Kto zaplatí zvýšenú výkupnú cenu elektrickej energie z obnoviteľných zdrojov zo slnečných kolektorov? No niekto to zaplatiť musí. Niekto to zaplatiť musí, pretože tým sa tá výkupná cena musí zaplatiť, podľa zákona. Podľa zákona, ktorý ste si vládni poslanci SMER-u schválili. No povedzte mi, kto to zaplatí? Čo? Nič? Nepočujem. Pán Blanár, kto to zaplatí? Nie vy. Občania tejto krajiny. Občania tejto krajiny musia platiť za kšefty, ktoré ste dohodli vybraným skupinám. Samozrejme, to nie je všetko. Ja som tu naozaj čakal, že tu budú vystupovať poslanci vládnej strany a povedia: Nie, tento tender nebol tak, ako je napísané v novinách, a vyvodila sa takáto a takáto zodpovednosť. Ten človek, ktorý bol za to zodpovedný, bol odstránený a už nefunguje tuná v štruktúrach. Nie, že dostal teplé miestečko niekde inde, nie, že, no, bol odvolaný z funkcie, ale peniaze sú už nenávratne preč. Môžeme sa opýtať kolegu Bagačku, ten tu už teraz nesedí, pred chvíľkou tu ešte bol: Kto zaplatil za osemtisícové lavičky v meste, kde primátoruje? Firma dostala vyplatené za tie lavičky, ktoré tam osadila, aj za tú plechovú skulptúru, ale Európska komisia neuznala tento výdavok. Jedna lavička predsa nemôže stáť 8-tisíc eur! A koľkože ich tam bolo? No nič, tieto peniaze neboli uznané, ale práce boli vykonané, projekt bol dokončený, takže to, čo neuznala Európska únia, muselo zaplatiť mesto. A to boli peniaze občanov, to boli peniaze občanov z podielových daní, na ktoré musel niekto robiť, na ktoré musel niekto pracovať, na ktoré musel niekto makať. A byť zamestnaný, prípadne podnikať, aby sa tie peniaze do rozpočtu mesta dostali. Nemohli byť tieto peniaze určené na niečo zmysluplnejšie? Zovšadiaľ, úplne zovšadiaľ počúvame, že treba rekonštruovať školy, škôlky, chodníky, cesty, že treba rekonštruovať osvetlenie, že treba rekonštruovať obecné a mestské úrady, zefektivizovať prevádzku. Toto je tá vaša efektivita? Nie, to je opäť okrádanie občanov. A toto je len jeden z mála príkladov humpľovania majetku, verejných zdrojov, peňazí občanov Slovenskej republiky. Včera som začal tým, aké kauzy má táto Ficova vláda od roku 2012. On sa niekto ohradil, to sú len nejaké výpisky z internetu. Z internetu, áno, zmluvy sú zverejnené na internete. Chvalapánubohu! Musia byť zverejnené a podľa toho sa dá kontrolovať, kto kde za akú zákazku zaplatil a ako sa ku nej dostal. Aspoň takáto verejná kontrola dokáže byť aj pri tom množstve, neskutočnom množstve zmlúv, ktoré sú zverejňované na centrálnom portáli. Tak dá sa v nich pohrabať a dá sa z nich zistiť naozaj veľmi veľa. Kto kde aký kšeft dostal a za koľko. No a potom stačí jednoduché porovnanie, aha, tento prístroj sa dá kúpiť za toľkoto a, aha, tuná sa dal dvojnásobok. No, celkom pekná ryža. A tuná takáto služba bežne stojí toľko a tu, éééj, teda tuná toho máme. Takže poďme pekne poporiadku. Včera som začal rozprávať o ministerstve dopravy a niektorých ďalších. Poďme na ministerstvo financií. Nehovoríme len o priamom ožobračovaní, ale aj o klientelizme, ktoré je tiež súčasťou korupcie. Rozprávková kariéra štátneho úradníka. Generálnym riaditeľom sa stal za sedem dní. Naozaj rozprávkové. Občania Slovenskej republiky, nechcel by sa niekto z vás stať generálnym riaditeľom za sedem dní? Určite, vidím kývať hlavami, áno, to by bolo skvelé. No, prísť z minimálnej mzdy na pártisícový príjem, veď to je úžasné! Veď to je úplne úžasné! Koľkým vám by som to doprial, občania Slovenskej republiky, aby ste neživorili z minimálnej mzdy. Od roku 2012 pracuje ako generálny riaditeľ sekcie daní a ciel Finančnej správy Slovenskej republiky. Najprv získal základnú hodnosť nadporučík a hneď nato vysokú dôstojnícku hodnosť plukovník. Daniel Čech je tak druhý najsilnejší muž vo finančnej správe a riadi viac ako 9-tisíc colníkov a daňových úradníkov. Daniel Čech je pravou rukou prezidenta finančnej správy Františka Imrecze a je aj členom komisie pre zavedenie bločkovej lotérie na Slovensku. Jasný príklad klientelistického správania. Ako sa môže niekto stať generálnym riaditeľom za sedem dní? Ako môže vôbec niekto získať hodnosť nadporučíka a okamžite nato sa stať plukovníkom? Viete, bol som na vojne, stala sa mi takáto vec. A keďže som bol u zdravoťákov, už po dvoch mesiacoch sme dostali prvú hodnosť, slobodník. To bola tá jedna frčka. No je to preto, že keď človek príde na ošetrovňu, tak obyčajný vojak si nemôže vyskakovať predsa na zdravoťáka a musí počúvať jeho rozkazy, preto zdravoťáci dostávali túto frčku o mesiac skôr ako bežní vojaci, pokiaľ ju získavali. O dva mesiace nato som dostal vyššiu hodnosť, desiatnik. No a predtým, opäť skôr ako bežní vojaci, som dostal hodnosť čatár, bolo to už síce pred odchodom z vojenskej služby, pretože už v tom čase bola tesne pred ukončením základnej vojenskej služby, ale bolo to v tých základných hodnostiach. Pýtal som sa kamarátov ‒ kapitánov, poručíkov, nadporučíkov ‒, za ako rýchlo získali túto hodnosť. Jóój, to je veľmi dlhá kariéra. Fúúha! A tuná čítam, nadporučík a bauch, plukovník. Veď to sú míľové skoky, to ani kocúr v čižmách toto nedokázal. Poďme ďalej. Ministerstvo vykladá zákon inak ako Európska komisia. Právnikov vyberajú bez tendra. Ministerstvo financií nevyberá právnikov na arbitráže podľa zákona o verejnom obstarávaní. V kauzách, ako sú napríklad spory so súkromnými zdravotnými poisťovňami, pritom idú na advokátov milióny eur. A hoci Úrad pre verejné obstarávanie to ministerstvu odobril, podľa Európskej komisie je výnimkou zo zákona len na výber sudcov v arbitrážnych sporoch. Podľa informácií ministerstvo v arbitrážnych sporoch advokátske firmy priamo oslovuje a robí malé súťaže. Aj v súčasnosti vyberá ministerstvo advokátov, ktorí budú našu krajinu zastupovať proti žalobe majiteľa zdravotnej poisťovne Union. V druhej arbitráži so spoločnosťou Achmea prebieha výber zástupcov Slovenskej republiky, na ktorý sa nevzťahuje zákon o verejnom obstarávaní, reagoval tlačový odbor ministerstva financií. No prečo nie? Vyberú sa kamaráti, ktorým sa dohodí kšeft, pretože advokáti nepracujú zadarmo. Hovorí sa tomu čistá ryža. A to je jedno, že či vyhrajú, alebo prehrajú ten spor. Ich náklady niekto musí uhradiť. Takže opäť istý kšeft. Istý kšeft pre vybrané osoby. Takže Slovenská republika je na arbitrážnom súde, kde prichádza o milióny eur, o desiatky miliónov, o stovky miliónov, ba až miliardy, pretože aj takéto spory máme, a niekto nás zastupuje v týchto arbitrážnych konaniach a zarába na tom neskutočne krásne peniaze. Nie človek vybratý tendrom, človek vybraný priamo. Spoločnosti vybrané priamou cestou. Kšeft dohodený pre kamarátov. Dcéra poslankyne SMER-u získala štátnu funkciu. Niekto si povie, prečo nie, veď keď je šikovná. Ale opäť, za akých okolností? Na daňovom úrade síce nikdy nepracovala, napriek tomu od januára šéfuje daňovým kontrolórom v Námestove. Reč je o Veronike Vorčákovej, dcére poslankyne za SMER – SD Viery Mazúrovej. Poslankyňa Mazúrová zároveň vedie v Námestove okresnú organizáciu SMER-u a je starostkou v Oravskej Lesnej. Tvrdí, že jej poslanecká ani stranícka funkcia s dcérinou kariérou nesúvisia. Inžinierka Veronika Vorčáková prešla na pozíciu riadnym výberovým konaním, odpísala na otázky Hospodárskych novín. Vorčáková si na ne včera večer nenašla. Podľa hovorkyne finančnej správy Gabriely Dianovej Mazúrovej dcéra prešla riadnym výberovým konaním a splnila kvalifikačné predpoklady. Má vysokoškolské vzdelanie ekonomického smeru druhého stupňa, uviedla. Od roku 2004 je tiež živnostníčka. Jej oprávnenie je v súčasnosti pozastavené. V živnostenskom liste má viac než dve desiatky predmetov podnikania, medzi nimi aj ekonomické, účtovné a finančné poradenstvo. Šéf bývalého úradu pre štátnu službu Ľubomír Plai nepochybuje o tom, ako sa Vorčáková na miesto dostala. Je to evidentný príklad protekcionizmu, rodinkárstva a straníckeho klientelizmu. Plai vraví, že takéto prípady sa budú opakovať, kým na Slovensku nebude verejná a štátna služba odpolitizovaná. Súčasný systém totiž umožňuje vymieňanie úradníkov aj bez toho, aby v práci pochybili. Na ich miesta sa potom dostávajú vopred vybraní uchádzači a všetko je pritom v súlade so zákonom. Počúvate? Všetko je v súlade so zákonom. Všetko je v súlade so zákonom. To je len odpoveď na to, že hovoríte, ak viete o nejakých pochybeniach, dajte trestné oznámenia. Už to tu počúvame tretí deň. Ešte raz opakujem: Všetko je v súlade so zákonom. Vy si nastavíte podmienky, vy si k tomu schválite zákony a všetky tieto svinstvá sa dejú v súlade so zákonom. Nehryzie vás svedomie, poslanci vládneho zlepenca? Nehryzie vás? Jáj, vy ho už nemáte, prepáčte. Poďme ďalej. Ministerstvo platí za polievanie kvetov 10-tisíc eur. Ministerstvo Petra Kažimíra platí firme za starostlivosť o zeleň 464 eur mesačne. Topkám to potvrdil tlačový odbor rezortu financií. Súkromná firma Beliba bola podľa ministerstva vybraná ešte bývalým vedením na základe prieskumu trhu. V januári 2013 bol opäť vykonaný prieskum trhu a na základe najnižšej ceny bola opäť vysúťažená spoločnosť Beliba, uviedlo ministerstvo vo vyhlásení. Kým prvú zmluvu v roku 2012 uzavrelo ministerstvo na 12 mesiacov za 5 568 eur bez DPH, tú aktuálnu už zvýšilo na 9 999 eur bez DPH, no s platnosťou predĺženou na dobu, pokým sa nevyčerpá spomenutá suma. Tá by podľa ministerstva mala vydržať 21 mesiacov pri totožnej cene 464 eur za mesiac. Zaujímavé je, že vybraná firma má podľa verejných informácií ako hlavnú činnosť prekladateľstvo. To je primitivizmus, čo? Prekladateľská firma polieva kvety na ministerstve financií. Vám to nebije do očí? Jáj, nie, prepáčte. Veď jasné, však vy to máte tak nastavené a všetko je v súlade so zákonom. Viete, to je na tom to najhoršie, všetko je v súlade so zákonom, ale nikto nepovie, viete, naozaj je to premrštená suma, je to kšeft pre niektorú vybranú firmu, skončili sme s ňou spoluprácu, vypovedala sa zmluva, už nebude takáto firma polievať kvety alebo nie za takúto sumu. Ale ja som nič také nepočul. Ja som nepočul nikoho obhajovať: Nie, nebolo to tak a bola vyvodená zodpovednosť. Všetci sa tvária, že to je v poriadku. Áno, veď je to v súlade so zákonom. Tie zákony ste si schválili vy, páni poslanci vládneho zlepenca. Miliónovú súťaž TIPOS-u riadi človek, ktorého podozrievali a odpočúvali. Obstarávateľ striktne odmieta tvrdenie záujemcu, že podmienky účasti sú šité na mieru konkrétnemu uchádzačovi, odpovedá štátna akciovka TIPOS na sťažnosti firiem, ktoré namietajú rozbehnutý tender na nákup reklamných a marketingových služieb za 4,76 mil. eur. Podľa dokumentov, ktoré má SME k dispozícii, námietky TIPOS-u poslalo viac firiem. Nepáčia sa im podmienky, ktoré podľa nich zužujú počet spoločností, čo sa môžu prihlásiť do súťaže. TIPOS, ktorý žije z peňazí stávkujúcich, je ochotný za reklamné a marketingové služby vyplatiť vysokú sumu. Dvojročná zmluva, v ktorej nie sú započítané hlavné náklady, teda nákup...; v ktorej sú započítané hlavné náklady, teda nákup reklamného vysielacieho času a inzercie v tlači, vychádza na 198-tisíc eur mesačne. Tender organizuje a námietky uchádzačov vybavuje úradník so spornou minulosťou. Šéfom obstarávaní v TIPOS-e, ktorý patrí priamo pod generálneho riaditeľa, je Milan Kuzma, ktorý za prvej vlády Roberta Fica pracoval na ministerstve obrany. Podľa týždenníka Plus 7 dní ho odpočúvala polícia pre podozrenia z prerábania zmluvy v prospech zbrojárskej firmy Willing na pokyn jej zamestnanca. Kuzma je podpísaný pod výzvou na vyhlásenie súťaže aj pod súťažnými podmienkami ako osoba zodpovedná za verejné obstarávanie. Vám to nevadí, páni poslanci vládneho zlepenca? Vám to nevadí, že človek, ktorý má za ušami, zrazu rozhoduje o výbere na reklamné a marketingové služby v štátnej spoločnosti TIPOS, z ktorej štát čerpá financie pre ďalšie účely? 198-tisíc eur mesačne vyhadzuje spoločnosť TIPOS na reklamu, a pritom časť týchto peňazí mohla prúdiť do štátneho rozpočtu, prípadne iným príspevkovým organizáciám. Na to je určená. Na to je zriadená. To nie sú peniaze vyhodené do luftu, to sú peniaze priklepnuté určitým vybraným subjektom. Čakal by som, že sa tu niekto postaví, viete, nie je to tak, predsa len sme prehodnotili, tie služby sú naozaj drahé, nemusí sa až toľko, tak sme upravili zmluvu alebo upravili sme tender za prijateľných podmienok a naozaj ten TIPOS nevyhadzuje 198-tisíc eur mesačne za reklamné a propagačné služby a marketingové. Ale ja som tu také nič nepočul. Prečo neobhajujete Fica? Veď toho odvolávame kvôli takýmto kšeftom, kvôli úniku peňazí. Poďme ďalej. Z januára roku 2013: Daniari dajú za portál vyše 8,3 mil., firmu vybrali priamo. Osem celá tri milióna, nádhera! Mať takýto obrat vo firme, skákal by som dva metre dvadsať. Nemám teda firmu, takže skákať nemôžem, a nemám ani 8,3 milióna. Ale niekto áno. Čítam: „Finančná správa bude mať nový portál. Má zabezpečiť pohodlný on-line prístup k službám, navigácii a opisu daňových procesov. Portál pripraví za takmer 8,4 mil. eur firma DITEC, má byť hotový do dvoch rokov. Fungovať by mal v januári 2014, keď začne platiť zákon o povinnej elektronickej komunikácii s daňovými úradmi. Účinnosť tohto zákona sa pre nepripravenosť daniarov posúva už trikrát. Pridali k inej zmluve. Ministerstvo financií podpísalo s DITEC-om zmluvu na projekt začiatkom januára cez rokovacie konanie bez zverejnenia. Rezort financií tvrdí, že postupoval podľa zákona o verejnom obstarávaní. Išlo o doplňujúce práce a služby k pôvodnej zmluve o centrálnom elektronickom priečinku (CEP). Ministerstvo financií tvrdí, že ich potreba vyplynula dodatočne z nepredvídateľných okolností.“ To je krásny argument, nepredvídateľné okolnosti! Čo to muselo byť za babráka, ktorý pripravoval takúto zmluvu, keď nepredvídal okolnosti? To nevieme definovať požiadavky na softvér? Ale vieme. Ale toto bolo vopred pripravené ako kšeft pre niekoho. A už vopred sa vedelo, že sa bude dodatkom riešiť niečo, aby to neklalo oči, pretože tá suma by bola určite vyššia. Opäť by som čakal, že niekto príde a bude obhajovať: Viete, naozaj, pochybili sme, bolo to tak, bolo to bez výberu a naozaj ten dodatok tam nebol, nesmel byť riešený, alebo nemal byť riešený, pretože tým firma zase získala niečo dodatočne. No a ten človek, ktorý to pripravoval, takéto podmienky, bol odvolaný a už nepracuje v štátnej správe. Ale ja som nič také nepočul. A kto to celé riadi? No vládna strana SMER. A kto nad tým všetkým stojí? No Fico. Tak keď nestojí, možno leží momentálne, ale určite tam je, veď on vám všetkým šéfuje, od neho dostávate rozkazy, príkazy. Alebo sa každý z vás riadi vlastnou hlavou? Ani to by som sa nečudoval. Poďme na ministerstvo hospodárstva. Však máte mať príklad odkiaľ. O tom, že u Pavlisa chceli webstránku až za 170-tisíc, som už hovoril, aj o predaji bytov v Ružinove zamestnancom Fondu národného majetku. Aj o Transpetrole, ktorý si prenajal luxusný ski-box na Slovane za 211-tisíc eur. Ale hovorme o hmotných rezervách, pretože niektorí z poslancov vládnej strany, a neviem, či to bol náhodou pán Kaliňák, vytýkal bývalej vláde, niektorej z bývalých vlád, že cez hmotné rezervy prišla vtedy vláda o pár sto miliónov; o pár stotisíc, prepáčte. No ale tuná čítam: „Hmotné rezervy za Ficovej vlády prerobili 700-tisíc.“ Takže keď oni, tak aj my môžeme? Najmenej 700-tisíc eur prerobil štát na obchodoch s cukrom a pšenicou, keď ich nakupoval za premrštené ceny od partnera finančnej skupiny J&T Igora Rattaja. Správa štátnych hmotných rezerv kúpila cez svoju firmu Poľnonákup Tatry minulý týždeň asi 100-tisíc ton cukru. Za tonu zaplatila Rattajovej firme Montir 697 eur. Spotová cena sa vtedy pohybovala okolo 520 eur, vraví šéf Slovenského cukrovarníckeho spolku Radovan Roba. Štát tak preplatil najmenej 177-tisíc eur. Preplácali aj pšenicu. V centrálnom registri zmlúv sa objavilo ďalších päť zmlúv s Rattajovou firmou Montir. Všetky sa týkajú nákupu a predaja poľnohospodárskych produktov. V decembri 2013 štát od Montiru kupoval v troch várkach 10-tisíc ton pšenice. Za tonu zaplatil zhruba 212 eur, hoci podľa Potravinárskej poľnohospodárskej platobnej agentúry, bolo to opravené v sobotu o 6.43, poznámka, predávali pestovatelia tonu asi za 160 eur. Nákupom cez sprostredkovateľa tak štát stratil 518-tisíc eur. Ešte raz, nákupom cez sprostredkovateľa tak štát stratil 518-tisíc eur. Pol milióna stratil štát! Čakal by som, že tuná vystúpi niekto z poslancov vládneho zlepenca a bude obhajovať: Áno, stala sa chyba, áno, bolo to nachystané pre pána Rattaja, ale ten človek, ktorý to zabezpečil, už nepracuje v štátnych hmotných rezervách. Ale ja som tu nič také nepočul. Kšeft pripravený pre vyvoleného. Kto by nechcel? Občania Slovenskej republiky, nechcel by z vás niekto pol milióna? Jasné, všetci by sme to chceli, že? To by bolo parádne! To by sa mohlo aspoň raz do roka vycestovať na poriadnu dovolenku, oddýchnuť si od týchto každodenných starostí, stresu, od exekútorov, bolo by to krásne. No ale viete, nebudete mať toho pol milióna, lebo o tie prišiel štát za vládnutia vládnej strany SMER. Štát prišiel o pol milióna. Vládny materiál o SPP má v záhlaví hlavičku J&T, o tom sme už hovorili pri prvom odvolávaní Fica. Štátny podnik ušil súťaž na mieru. Šéfovi vybral luxusný mercedes s masážou. To je zaujímavé. Ja už som si to predtým čítal. Potom, čo ministerstvo dopravy zrušilo zmluvu na nákup luxusných limuzín Audi pre manažment železničnej spoločnosti Cargo, sa vynára ďalšia zaujímavá ukážka hospodárenia, tentokrát v Správe štátnych hmotných rezerv. Hm, opäť štátne hmotné rezervy. Tam už sme prišli o pol milióna, prečo nie o ďalšie peniaze? Tá sa rozhodla opotrebovaný mercedes, ktorý využíval jej predseda a vedenie, vymeniť za novšie vozidlo, ale technické požiadavky naň boli vo verejnom obstarávaní stanovené tak prísne, že ich mohol splniť len málokto. Žeby práve preto ponuku dala iba jedna spoločnosť, ktorá trhla jackpot? V rámci zákazky bolo predložených 12 žiadostí o účasť a 10 záujemcov si prevzalo súťažné podklady. Ponuku predložila jedna spoločnosť, informovala Topky hovorkyňa Správy štátnych hmotných rezerv Marcela Zelinková. Kúpnu zmluvu s bratislavskou spoločnosťou, ktorá súťaž vyhrala, uzatvoril 2. augusta na sumu 67 133,70 eur s DPH a vďaka nej sa bude môcť predseda, podpredseda, vedúci služobného úradu a všetci vedúci zamestnanci voziť na Mercedese Benz E400 Formatic sedan. To je paráda, voziť sa v aute, kde rovno dostanete masáž. Sedíte, nemusíte ho šoférovať a ešte vás masírujú. No to by bola paráda. Občania Slovenskej republiky, nechcete aj vy takéto auto? Mercedes s masážnym systémom v sedadlách za 67-tisíc eur? No kto by nechcel. Ale viete, má ho vedenie štátnych hmotných rezerv. Načo im je takéto drahé auto? No skúsme sa ich opýtať, načo im je takéto drahé auto. Ale veď to nie sú ministri. To je len manažment a vedúci štátnych hmotných rezerv, ktorí už vyhodili pol milióna súkromnej firme. Čakal by som, že niekto z vládnej strany bude obhajovať, no áno, prepáčte, stala sa chyba, bolo to predsa len ušité na mieru jednej firme, ktorá splnila podmienky a len ona mohla dodať tento mercedes alebo toto vozidlo pre manažment štátnych hmotných rezerv. Áno, vyvodili sme dôsledok, človek, ktorý mal na starosti toto verejné obstarávanie, už tu nepracuje a nepracuje už v štátnej správe. Nič nepočujem. No ako by som mohol? Nič sa nestalo. Nič sa nestalo, všetko je v súlade so zákonom. Všetko je v súlade so zákonom. Vyhodených do luftu 67-tisíc eur za pohodlné luxusné vozidlo pre manažment štátnych hmotných rezerv. Štátna spoločnosť platí firme milionára Brhela, zmluva je tajná. SEPS odmieta zverejniť zmluvu, podľa ktorej firma veľkopodnikateľa spájaného so SMER-om zarobí takmer 20 mil. eur. Jozef Brhel je tajuplný podnikateľ, ktorého majetok sa odhaduje na 350 mil. eur a v rebríčku najbohatších Slovákov zverejnenom v týždenníku Plus 7 dní mu patrí 4. miesto. Nedávno prvýkrát priznal, že do sféry jeho vplyvu patria aj firmy, ktoré úspešne podnikajú v energetike a vo fotovoltaike, teda výrobe solárnej energie. O tej som už hovoril, solárny klondike, kšeft. Jedna z nich je aj Alter Energo, ktorá koncom apríla uzatvorila so štátnou spoločnosťou Slovenská elektrizačná prenosová sústava, v skratke SEPS, zmluvu o diele takmer za 20 mil. eur bez DPH. Za túto sumu má vybudovať transformátor elektrickej rozvodne v Stupave a diaľkové riadenie celej stanice. Hoci je SEPS zo zákona povinná svoje zmluvy zverejňovať, jej právnici tvrdia, že nemusia zverejniť celé znenie zmluvy, ale iba jej torzo. Verejnosť sa teda nedozvie, za čo presne štátna spoločnosť firme Jozefa Brhela platí. 20 miliónov platíme, nevieme za čo? Niektorí to vedia, ale nechcú to povedať občanom Slovenskej republiky. Čakal by som, že niekto z vládnych poslancov sa postaví sem a povie, áno, predsa len 20 mil. platiť za niečo, o čom nie je jasné, nie je na mieste. Viete, predsa len, pochybili sme a človek, ktorý podpísal takúto zmluvu a nechce zverejniť údaje, už nepracuje. Nie, štátna firma SEPS funguje aj naďalej v pôvodnom zložení. A niekto si pohodlne mastí vrecká 20-miliónovými pálkami. Nepočul som tu obhajobu Fica, ktorý riadi tento štát, že vyvodil nejakú možno i len politickú zodpovednosť, ale štát prichádza o 20 miliónov. A nevieme za čo. Miliónová pomoc panelákovej firme Grandwood. Vláda Roberta Fica chce dotovať sumou 21,3 mil. eur málo známu firmu so sídlom v košickom paneláku, ktorej základné imanie je 5-tisíc eur. Ide o spoločnosť Grandwood, ktorá plánuje vo Vranove nad Topľou zamestnať v drevovýrobe 390 ľudí. Priblížme si chronológiu celej tejto investície: V máji 2011 bola v Košiciach založená firma VB Star. O pol roka, na Mikuláša 2011, bola táto firma prevedená na dvoch občanov českej národnosti a jedného Nemca s tureckým pôvodom, uviedol Galko, podľa ktorého došlo aj k zmene názvu firmy. Sídlo v košickom paneláku. V súčasnosti je sídlo firmy na adrese obyčajného paneláka v strede obytného sídliska v Košiciach. Takmer rok nato, 21. septembra 2012, spoločnosť podpísala zmluvu s mestom Vranov nad Topľou, poznámka TASR, zmluvou dostala do nájmu za 1 euro za meter štvorcový na rok pozemok o výmere 80-tisíc metrov štvorcových. „Podmienkou na začatie užívania však bolo, že jej musí byť schválená dotácia,“ povedal Galko. Zároveň má spoločnosť predkupné právo po 12 rokoch pozemok kúpiť za cenu nájmu. Mesto sa vzdalo práva predčasného vypovedania zmluvy, dodal podpredseda SaS. Dodatok k zmluve o pozemkoch bol podľa neho podpísaný 27. decembra 2012. Celá vládna suita bola vo Vranove 15. februára 2013 a 12. marca 2013 bola podaná žiadosť o štátnu pomoc na ministerstve hospodárstva. „Živnosť na spracovanie dreva si spoločnosť rozšírila až 6. apríla 2013,“ konštatoval podpredseda SaS. „Toto sa nedá nazvať inak ako drevený smerácky tunel,“ vyhlásil. „Ako sa teraz majú cítiť živnostníci a podnikatelia, ktorí sú 20 rokov na trhu,“ opýtal sa kolega Galko. Očakával by som, že sa tu postaví niekto z vládneho zlepenca vládnej strany SMER a bude obhajovať: Áno, viete, prepáčte, stala sa chyba, bol to nachystaný kšeft pre nášho smeráckeho kolegu alebo nášho donora, ale predsa len sme vyhodnotili, že to asi nebude dobré získať len tak 20 mil. od štátu pre firmu, ktorá bola založená tesne pred podaním žiadosti o dotáciu. Viete, naozaj, predsa len ukrátili by sme ostatných živnostníkov, veď ako by k tomu prišli, že tí, ktorí podnikajú tuná už dlho, snažia sa držať pracovné miesta, snažia sa držať zamestnanosť, nedostanú ani fň, ale vybraná firmička panelákového typu ligne 20 mil. eur. Opäť nič také som tu doposiaľ nepočul. Nič také nikto z vás nepovedal. Nikto neobhajuje Fica, ktorý riadi tento štát. Štát, v ktorom sa prideľujú financie vopred vybraným účastníkom. Opäť 20 mil. len tak. Vážení občania Slovenskej republiky, nechceli by ste niekto 20 mil. eur? Viete, stačí si založiť firmu v niektorom paneláku na ktoromkoľvek sídlisku na Slovensku, byť v správnej strane, prilepiť sa najlepšie, lebo to je najlepšie, prilepiť sa k niekomu, byť v správnych štruktúrach a potom sa dohodnúť, že podáte žiadosť, rozšírite si živnosť na akúkoľvek činnosť a potom sa vytvoria akože nejaké pracovné miesta a dostanete 20 miliónov. Jaj, to nemôže každý, aha, to môžu len vybraní!k Ale nikto to tu neobhajuje. Nikto sa za toto neospravedlnil. Nikto za toto neodstúpil, nikto nebol odvolaný a kšefty idú ďalej. Júl, nie, 7. apríl 2013. Tepláreň dala za softvér 15 miliónov. Fond národného majetku vrátil do funkcie riaditeľa Bratislavskej teplárenskej Vladimíra Račeka napriek tomu, že za prvej Ficovej vlády podozrivo hospodáril so štátnym majetkom. To je výsmech občanom Slovenskej republiky. Niekto podozrivo hospodári, ani sa mu to nedokáže, pretože všetko je v súlade so zákonom, ale aj napriek tomu za ďalšej vlády sa opäť vráti na teplý flek. Občania Slovenskej republiky, nechcel by niekto z vás byť riaditeľom Bratislavskej teplárenskej? Viete, je tam slušný plat, máte služobný mobil, služobné auto, všetko k dispozícii, možno ani za teplo nemusíte platiť. Veď ste riaditeľom Bratislavskej teplárenskej. Možno sa stačí len prihlásiť niekomu, kto vás posunie do tejto funkcie. A to nevadí, že máte za sebou nejaké špinavosti, veď to sa dá prepáčiť, veď ste predsa len náš. Jaj, no to takto nefunguje, to musíte byť ten správny typ. Možno sa to udeje tak, že vieš čo, môžeš sa tam vrátiť, ale vieš, budeme potrebovať niečo naspäť. Či takto sa to nerobí? Ale my máme informácie, že niekde áno. Pekne v tichosti, v tajnosti, aby sa na to neprišlo. Veď kto by sa už len priznával k tomu, že dosadili ma do funkcie a niečo za to musí byť späť? Veď by bol vyhodený okamžite a namiesto neho by prišiel iný. Tak radšej si posedím na teplom miestečku a budem si tu pozorne a dôsledne počúvať príkazy zhora. Fond Národného majetku teda vrátil do funkcie riaditeľa Bratislavskej teplárenskej už spomínaného človeka. Platby teplárov firmám Nes, Sevitech a Tempest za softvér sa podľa zistení SME od roka 2008 vyšplhali už najmenej na 15 mil. eur. Tepláreň s 332 zamestnancami tvrdí, že systém SAP potrebuje na efektívne riadenie. Koľko ľudí ho používa, nespresnila. Audit spoločnosti Deloit už v roku 2011 označil kúpu za príliš vysokú. Viete, pracoval som v softvérovej firme, ktorá vyvíjala svoj vlastný softvér, ktorý bol takou malou konkurenciou SAP-u. Ale bol rádovo, rádovo o hodne, hodne lacnejší. Prečo musí teplárenská spoločnosť získať softvér za 15 miliónov? Nedalo by sa aj lacnejšie? Ale dalo. Dalo, súdruhovia z vládneho zlepenca, všetko ide, keď sa chce. Ale nikoho som nepočul, že by obhajoval túto špinavosť s predraženým softvérom. Nikoho som nepočul, že by sa ospravedlnil, prepáčte, áno, opäť to bol kšeft ušitý na mieru vopred vybranej spoločnosti a vybrané firmy, ktoré predali softvér SAP pre teplárne, bol naozaj predražený. Ten človek, ktorý za to zodpovedal, už nepracuje na svojom mieste, už nie je súčasťou žiadnych štruktúr, v ktorých by mohol robiť takúto špinavosť. Ale ja som nič také nepočul. A kto je za to zodpovedný? No Fico, pretože on riadi tento štát, je to v jeho rukách, nie v mojich. Ale všetko sa deje v súlade so zákonom. A tento zákon ste si odklepli vy, páni poslanci vládneho zlepenca. Páni poslanci SMER-u, vy schvaľujete tuná tie zákony, aj keď sa vždycky v médiách objaví Národná rada Slovenskej republiky schválila, nie, treba si pozrieť hlasovania, tam to je jasne vidieť, kto za to zahlasoval, kto odsúhlasil takúto špinavosť. Teplári štedro obdarovali okrášľovacie firmy. To, že Bratislavská teplárenská obdarovala počas prvej Ficovej vlády firmu, ktorá sa stará o krásu tela a dobrú kondíciu, už bolo medializované. Podľa zistení SME však nominanti SMER-u Vladimír Raček a Ružena Lovasová okrem daru 3 300 eur brnianskemu plastickému chirurgovi Pavlovi Brychtovi rozdávali aj iným podobným zariadeniam. Dar už v roku 2010 vyvolal dohady, či si za štátne niekto z Bratislavskej teplárenskej neplatil estetické kúry. Tepláreň v novembri 2009 darovala firme Dispomed 3 350 eur na vzdelávacie aktivity formou odborných seminárov a kongresov a nákup špecializovaného zdravotníckeho materiálu. Prepáčte, Bratislavská teplárenská má čo so zdravotníckym materiálom? Jáj, to bol dar! To je zaujímavé. Ako môže Bratislavská teplárenská, ktorá je dodávateľom tepla, darovať peniaze niekomu na nákup špecializovaného zdravotníckeho materiálu? A kto je to tá firma Dispomed, to je nejaká štátna organizácia? Veď to je súkromná firma. Prosím vás, občania Slovenskej republiky, ktorí máte malé firmičky, prihláste sa, prosím vás, u Bratislavskej teplárenskej, že by vás obdarovali sumou 3 350 eur. A kľudne to môžete realizovať na odborné semináre pre vašich zamestnancov, prípadne na nákup špecializovaného zdravotníckeho materiálu. Dajte mi, prosím vás, potom vedieť, či vám bolo vyhovené, lebo bude zaujímavosťou, že či Bratislavská teplárenská takto sponzoruje štedro úplne každého alebo len vybraných. Ale opäť som tu nepočul nikoho z vládnej strany SMER, aby sa ospravedlnil, že áno, prepáčte, Bratislavská teplárenská opäť pochybila a pán Raček tam už nedisponuje, nefunguje. Opäť tam bol dosadený. Opäť som nikoho nepočul, aby obhajoval túto špinavosť, že sa peniaze rozdávajú vybraným spoločnostiam. To je tak prízemné, takto sa šafári s peniazmi občanov Slovenskej republiky! 5. február 2013. Nakupoval emisie, vyvíjal super vojaka a teraz dostane státisíce na radiačné laboratórium. Jeden z dvojice manažérov garážovej spoločnosti Inter Blue Group, ktorá za prvej vlády Roberta Fica lacno získala emisné kvóty, ide z eurofondov čerpať peniaze na vývoj a inovácie. Zo zmluvy, ktorú zverejnilo ministerstvo hospodárstva, vyplýva, že firma Magic Tradig Corporation (MTC) Norberta Havalca má dostať nenávratný príspevok 636 330 eur na podporu inovácií v rámci projektu Komplex mobilného rádiologického laboratória. Čo presne vyvinie a čo už vyvinula, nie je zo zmluvy jasné, ministerstvo píše, že spracovanie projektu by podľa žiadosti o nenávratný finančný príspevok malo umožniť prípravu vstupných predpokladov pre budúcu možnú stavbu takýchto laboratórií. Zmluvu podpísala Slovenská inovačná energetická agentúra, ktorá je dcérskou organizáciou ministerstva. Odpovedali jednou vetou. Podľa dohody mal MTC zabezpečiť začať s projektom v januári a skončiť má v októbri 2015. Ministerstvo hovorí, že uhrádzanie výdavkov prebehne až na základe predložených účtovných dokladov za vykonané práce či dodané služby. MTC, ktorej jediným spoločníkom je podľa zmluvy Havalec, odpovedala jednou vetou: „Všetky otázky, ktoré ste položili ohľadom projektu, máme zodpovedané v zmluve, ktorá je uverejnená na internete.“ Laboratórium by malo byť v kontajneri, ktorý sa dá prevážať nákladným autom. Ministerstvo obrany tvrdí, že s projektom nemá nič spoločné. Spravia to iní? MTC už dávnejšie uzatvorila zmluvu s bratislavskou firmou DSSI, ktorá je tiež blízka Havalcovi, za 80-tisíc eur si objednala priemyselný výskum mobilného rádiologického komplexu. Šéfka predstavenstva MTC Tatiana Svitková neodpovedala na otázku, či si výskum, ktorý stál 80-tisíc, nechajú preplatiť vyše 600-tisícami eur z eurofondov. Podľa ministerstva hospodárstva je zmluva s DSSI len jednou z mnohých, ktoré prijímateľ v rámci realizácie projektu uzatvoril. Celková výška príspevku z eurofondov sa tak podľa nich nevzťahuje len na činnosti, ktoré si Havalec kúpil od DSSI, ale na všetky uzatvorené zmluvy s dodávateľmi. Super vojak, dohodou. Havalcova firma je známa aj vďaka projektu vojaka 21. storočia, ktorý po rokoch zastavil minister obrany Ľubomír Galko zo strany SaS. Výsledkom výskumu za 3,2 mil. eur bolo podľa Galka niekoľko štúdií a vzorky desiatich výstrojov pre vojakov, zložených najmä z komponentov, ktoré nebolo treba preskúmať, ale stačilo ich kúpiť. Áno, výskum a vývoj by mal byť v Slovenskej republike podporovaný, ale nie na trápnosti, ktoré si niekto vymyslí a niekto mu to odklepne. Ale takto funguje vládna strana SMER. 636-tisíc len tak niekomu. Občania Slovenskej republiky, nechceli by ste niekto z vás 640-tisíc eur? Verím, že áno, určite by sa takí našli, áno. Viete čo, skúste napísať nejaký projekt niečoho, čo ani nikto nevie poriadne definovať a nevie hlavne, čo bude výsledkom, možno nejaké mobilné laboratórium, ktoré ale netreba skúmať, možno stačí len nakúpiť komponenty, ale dajte si to, tie komponenty, nakúpiť cez druhú firmu, ktorá vám patrí, a tá vám bude fakturovať a dostanete peniaze z eurofondov. Viete, takto sa to robí podľa vládnej strany SMER. Čakal by som, že niekto z vládnej strany to bude obhajovať. Áno, viete, prepáčte, stala sa chyba, štát príde len tak o 636-tisíc, ktoré mohli byť investované do zmysluplnejšieho výskumu na ktorejkoľvek vysokej škole na Slovensku. To sú peniaze, ktoré už žiadny racionálny výskum na Slovensku nedostane. A tak sú potrebné. Hovorí o tom aj minister školstva. Nikoho som nepočul, že by sa za toto ospravedlnil, ale za to je zodpovedný Fico, preto ho odvolávame. To sú už desiatky káuz, ktoré som spomínal. O koľko už štát prišiel takýmto bohapustým mrhaním financií? Tu 20 mil., tam 20 mil., tam 518 mil., tu 640 mil., tam 18 mil. a pekne sa to zbiera. Je vám to málo? Je vám to málo? O koľko sa za tieto sumy mohli zdvihnúť dôchodky dôchodcom? Nielen smiešnym vianočným príspevkom, ja tu hovorím o systémovom zdvihnutí dôchodku dôchodcom. No, dáme si to vypočítať. Spočítame všetky tieto márnotratné, bohapusté mrhania financiami a spočítame vám to, o koľko by sa mohli zdvihnúť dôchodky všetkým dôchodcom na Slovensku. Alebo spočítame, že koľko peňazí mohlo byť investovaných do výskumu a vývoja, prípadne byť použité na zmysluplné projekty zamestnanosti. Nie také, ktoré sú opäť nachystané pre niekoho. Ale už keď sme pri tom, tak poďme na ministerstvo práce, sociálnych vecí a rodiny. 70 tendrov, 1 víťaz, to je známa kauzička, o ktorej sa tu už hovorilo. Ale poďme tuná, firma byrokrata získala zákazku za 1,7 mil. eur od jeho vlastného ministerstva. Július Činčala, šéf kancelárie štátneho tajomníka ministerstva práce, sociálnych vecí a rodiny Jozefa Buriana, kedysi pracoval v súkromnom sektore. Jeho bývalá spoločnosť SIMS koncom minulého roka podpísala štátnu zákazku v hodnote 1,7 mil. eur s ministerstvom, kde je Činčala momentálne zamestnaný. Hovorca ministerstva tvrdí, že neexistuje, aby Činčala pomohol šéfovi svojej bývalej firmy kšeft uskutočniť. Zastavte ma, ak ste toto už kedysi počuli. Až do septembra 2012 zastával 36-ročný manažér Július Činčala po štyri roky post člena predstavenstva obchodného riaditeľa Slovenskej informačnej a marketingovej spoločnosti (SIMS). V októbri 2012 sa Činčala stal šéfom kancelárie štátneho tajomníka ministerstva práce Jozefa Buriana. O čosi vyše roka neskôr podpísala spoločnosť SIMS štátnu zákazku v hodnote 1,7 mil. eur na dodávku informácií a dátovej podpory. Áno, hádali ste správne, Činčalovmu súčasnému zamestnávateľovi, ako aj ďalším orgánom ústrednej štátnej správy. Zmluva znie na štyri roky a jej predmetom je udelenie 216 užívateľských licencií na produkt firemného spravodajstva od SIMS, nazvaný Global Slovakia. 1,7 mil. len tak klientelisticky, vzdám sa konateľstva vo svojej firme, lebo viem, že budem dosadený na úrad štátneho tajomníka ministerstva práce a sociálnych vecí a rodiny, a viem, že si tam idem dohodiť kšeftík, pretože sme sa na tom zrejme dohodli vopred, to sú len moje dohady, ale ako by sa to ináč stalo, že človek, ktorý pracoval v nejakej firme, zrazu podpisuje kšeft pre ministerstvo práce, na ktorom pracuje. Vážení občania, podnikatelia, ak by ste chceli získať pre svoju vlastnú firmu 1,7 mil. eur, stačí, aby ste sa zamestnali na úrade štátneho tajomníka na ministerstve práce, sociálnych vecí a rodiny a potom si nejakým spôsobom priklepli kšeft pre vašu vlastnú firmu s dodávkou služieb. No takto sa to stalo, ale nikoho som nepočul, ani pána ministra Richtera, že by obhajoval: Viete, áno, prepáčte, pochybilo sa, áno, bolo to klientelistické správanie, keď si bývalý zamestnanec súkromnej firmy teraz pracujúci pre ministerstvo odklepne pre svoju firmu dodávku dátových služieb. Veď to je do očí bijúce. Je to primitivizmus, ale nikoho som nepočul, že by to obhajoval, že stala sa chyba a vyvodili sme dôsledky. Nikto nebol odvolaný, nikomu to nebolo zosobnené a kšeftík je vo vačku. Kto by nechcel 1,7 mil. eur? Nikto neobhajuje tento kšeft, nikto neobhajuje toho Fica, ktorého odvolávame za takéto kšeftíky. Premiér riadi ministerstvá a ministri zodpovedajú za svoje rezorty, a tam sa peľhá peniazmi. To nie sú súkromné peniaze, to sú peniaze občanov Slovenskej republiky vybraté na daniach. Na tie musel niekto pracovať svojimi vlastnými rukami, prípadne na to musel pohnúť rozumom, ale niekto to musel odrobiť aj za vás, páni poslanci vládneho zlepenca. Na zvolenskom úrade práce vyhrávali výberové konania vyvolení. Riaditeľ úradu práce odovzdával podriadeným životopisy vopred vybraných výhercov výberových konaní spolu s menami ľudí, ktorí ich prijatie odporučili. Úrad práce vo Zvolene má oficiálneho riaditeľa, ale z úzadia ho ovláda miestna klika strany SMER na čele s poslancom Národnej rady Jánom Senkom. To je ten postarší pán z Detvy, ktorý sa v parlamente zviditeľnil len vtedy, keď sa potúžený alkoholom pokúšal kritizovať opozíciu, ibaže mal problém sformulovať zmysluplnú vetu, sa píše v Pluske. A práve tento poslanec často rozhoduje o tom, kto bude na úrade zamestnaný, na akej pozícii a ešte aj o tom, od ktorého dňa má nastúpiť. Aspoň tak to vyzerá podľa dokumentov, ktoré získal týždenník Plus 7 dní. Poslanec Senko tvrdí, že riaditeľa o prijatie svojich známych na zvolenský úrad nežiadal, len o nich podával referencie. Dole, po jeho slávnom vystúpení v parlamente, to je na obrázku. Neskutočný klientelizmus, a to je presne to, o čom som už hovoril. Dosadzovanie si vopred vybraných ľudí na úrady. Aký to má efekt? No vynikajúci, pretože tí ľudia, ktorých si tam dosadíte, sú vám potom zaviazaní za to, že ste si ich tam dosadili a, samozrejme, že to máte istého voliča, lebo títo všetci ľudia vám musia byť vďační za to, že sa tam dostali a že majú v podstate zabezpečené trvalé miestečko teplé, lebo keby náhodou nie, že za vás nezahlasujú vo voľbách, tak im bude pohrozené: No, no, dávaj si pozor, lebo môžeš ísť z úradu preč. Na tvoje miesto čaká ďalších desať, ďalších sto. Ale nikoho sme nepočuli, že by obhajoval, viete, áno, bolo to klientelistické správanie sa, vyvodili sme dôsledok. Ten dotyčný človek tam už nepracuje alebo pán Senko sa ospravedlnil ostatným občanom Slovenskej republiky, že ich nedohodil alebo referenciami neodporučil na miesto úradu práce. Nikto to neobhajoval. Ministerstvo práce zaplatí za romantiku v kancelárii 800-tisíc. Úradníci na ministerstve práce opäť ukázali, že majú zmysel pre romantiku. Kreativitu v tejto oblasti prejavili pri ďalšom možnom zaujímavom nákupe. Po tom, čo sa prevalila kauza plánovaného zaobstarania veľkého počtu máp, Topky zistili, že ministerstvo sa chystá míňať peniaze daňových poplatníkov aj na iné zbytočnosti. Za samolepiace bločky a záložky v cene takmer 800-tisíc eur aj v tvare srdiečok alebo telefónov by sa nemuseli hanbiť ani niektoré PR agentúry. Zdá sa, že na ministerstve sa nevedia zaobísť bez samolepiacich bločkov a záložiek tak veľmi, že podľa rámcovej zmluvy zverejnenej na webe plánujú v najbližšom období nakúpiť neuveriteľných 358 100 kusov tohto tovaru v cene za takmer 800-tisíc eur. Vybrať si môžu až zo 16 druhov, ktoré sa líšia veľkosťou, kvalitou či počtom lístkov v balení. Pestrá je aj ponuka farieb a tvarov v podobe srdca, šípky, bubliny či telefónu, nehovoriac už o rôznych veľkostiach, materiáloch a farbách od tých základných až po neónovo krikľavé. Rámcovú dohodu o kúpe kancelárskych potrieb uzatvorilo ministerstvo vlani v auguste so zvolenskou firmou Xepap, s. r. o., na štyri roky a sumu vyše 16,5 mil. eur s DPH. Obsahuje okolo 500 položiek s predpokladanými množstvami, ktoré sa plánujú za toto obdobie objednať a už na prvý pohľad sú niektoré z nich poriadne pritiahnuté za vlasy. Občania Slovenskej republiky, nechceli by ste niekto 16,5 mil. eur? Stačí ponúknuť ministerstvu práce, sociálnych vecí a rodiny ponuku napríklad na bločky. Alebo skúste to s perami. Aj perá sa potrebujú na ministerstve. Alebo možno to skúste s toaletným papierom, takým pohodlným, navoňaným, pretože ministerské zadnice asi potrebujú kvalitu. Skúste a budete mať istý kšeft. 16,5 mil. eur za zbytočnosť. Kamže išli tieto samolepiace bločky v tvare srdiečok, v tvare telefónikov? Naozaj treba takú romantiku na ministerstve práce, sociálnych vecí a rodiny? Nemohlo tých 16,5 mil. byť použitých na niečo zmysluplnejšie? Ale nikoho som nepočul, ani ministra práce, sociálnych vecí a rodiny, aby obhajoval: Viete, áno, bola to hlúposť, bola to zbytočnosť. Ale viete, už to bol nachystaný kšeft pre niekoho a ten, kto to nachystal, už nepracuje na ministerstve práce, sociálnych vecí a rodiny. Ale nič také som nepočul, nepočul som obhajovať tento hnusný kšeft. Alebo ospravedlniť sa zaň. Ale to ministerstvo niekto riadi. A toho ministra tiež niekto riadi a dosadil ho do svojej funkcie, a bol to Robert Fico, ktorého práve kvôli takýmto hnusným kšeftom odvolávame. Veď sú to peniaze daňových poplatníkov, ktoré sa vyhadzujú do luftu, keby do luftu, ale do už vopred pripraveného vrecka! Preto sa dôchodcom nedostáva na zvýšený dôchodok systematicky každý mesiac, lebo ministerstvo práce, sociálnych vecí a rodiny vyhadzuje peniaze pre svojich vyvolených. Nikoho som naozaj nepočul, že by sa za toto ospravedlnil. Alebo že by bola vyvodená politická zodpovednosť. Máme tu niečo z apríla 2013. U Richtera objednali 2-tisíc nástenných máp za 86-tisíc. To už bol ten predchádzajúci kšeft. Poďme ďalej. Richter má fantómového šéfa. Lajčák ho odpísal, on povýšil. Kým pre šéfa diplomacie Miroslava Lajčáka bol nedôveryhodným partnerom, od ministra práce Jána Richtera získal vysokú funkciu. Podnikateľ Martin Ružička sa stal šéfom ministerského centra vzdelávania. Lajčák jeho firme stopol štátnu podporu 300-tisíc eur pre obavy z plytvania. Centrum vzdelávania, ktoré patrí pod Richtera, má pritom na starosti aj eurofondy, cez ktoré na Slovensko tečú milióny. Čo prekážalo Lajčákovi? Ministerstvo pod vedením Lajčáka vlani škrtlo podporu Ružičkovej firme Red Target Consulting, pretože pochybovali o význame jeho projektu Podpora podnikania v oblasti prímorského cestovného ruchu v Čiernej Hore. To je už čo za hovadina? Podpora podnikania v oblasti prímorského cestovného ruchu v Čiernej Hore? No to by bol celkom slušný kšeft za 300-tisíc. Ružička s ním uspel ešte za čias Lajčákového predchodcu Mikuláša Dzurindu z SDKÚ. 300-tisíc eur zo štátnej kasy mu odobrilo ministerstvo krátko pred voľbami. Lajčák hneď po nástupe obvinil Dzurindu, že peniaze vyčlenené na rozvojovú pomoc rozdelil aj na fantómové zmluvy. Dzurinda hovoril o účelovej politickej diskreditácii. Ministerstvo zahraničných vecí v utorok napísalo, že Ružičkovi podporu zastavili aj pre nedôveryhodný rozpočet. Rozpočet projektu je neprimerane nadhodnotený a neefektívny, uviedol Lajčákov tlačový odbor. Lajčák však Richtera nehodnotí. A odkázal, že nominácie iných nekomentuje. Firma za zámkom. Ružička podozrenia odmieta, tvrdí že obyvateľom Čiernej Hory chcel pomáhať so skladaním firiem, za projektom si absolútne stojí. Prečo bol zrušený, vraj netuší. Či tam boli nejaké politické trenice alebo čo, neviem. Jeho firma, ktorá sa na webe prezentuje ako finančný poradca, sídli v jednom z petržalských panelákov na Lachovej ulici. Dovnútra sa klient nedostane, vchodové dvere sú na elektrozámok. Na zvončeku pri vchode je iba meno Ružičku, rukou vypísaný papierik, názov firmy je až vnútri na poštovej schránke. Ružička priznal, že v Čiernej Hore aktivity nemá. Mal som skúsenosti v rámci Balkánu s inými projektami. Rezort diplomacie dokopy odstúpil od 16 projektov. Významná funkcia bez konkurzu. Minister Richter priznal, že Ružička získal funkciu bez konkurzu. Ako naňho prišiel? Richter vysvetlil. „Nie je potrebné riešiť, kto ma povolal a kto ma oslovil,“ povedal Ružička. Michal Jurči z tlačového odboru ministerstva práce tvrdí, že post šéfa centra obsadia cez konkurz. Vypísaný zatiaľ nebol. Pán Ružička zastáva funkciu od 14. novembra do obsadenia pozície riaditeľa úspešným uchádzačom po ukončení výberového konania najdlhšie na 6 mesiacov, teda nie je nastálo. Výhrady Lajčáka nepovažujú za prekážku, pretože nedošlo k čerpaniu finančných prostriedkov a ani k naplneniu zmluvy. Ale že kšeft bol pripravený za podozrivých okolností, to nikomu nevadí. Podľa obchodného registra na internete je Ružička stále štatutárom firmy Red Target Consulting. Jurči vraví, že Ružička ich uistil, že z firmy vycúval ešte pred nástupom, ako prikazuje zákon. Momentálne sa zlaďuje skutočný stav so stavom v obchodnom registri. Tomanovej odkladisko. Centrum vzdelávania sa dostalo do povedomia za prvej vlády Roberta Fica, keď vtedajšia ministerka práce Viera Tomanová dosadila za jeho šéfa Ivana Bernátka po tom, ako pre výhrady premiéra skončil ako riaditeľ Sociálnej poisťovne. Tomanová pôvodne prosila Fica, aby vyhodený Bernátek mohol ísť do Bruselu. Jej tajnú prosbu zachytil mikrofón televízie Markíza. Týždenník Plus 7 dní v auguste 2007 písal, ako sa Bernátek stretával s Tomanovej dcérou Petronelou. Nepočul som ale nikoho, že by sa ospravedlnil za toto, že človek, ktorý má podozrivé kšefty na inom ministerstve, bol prijatý bez konkurzu, bez riadneho výberového konania na druhé ministerstvo. Nepočul som ministra Richtera obhajovať tieto klientelistické praktiky, respektíve odsudzovať, nie obhajovať, božemôj. Nepočul som ministra Richtera, že by sa ospravedlnil za to, že áno, bol to pochybný človek. Dokonca nesplnil zákonom stanovené povinnosti, aj keď nás uisťoval pri výbere bez konkurzu, že už to má vysporiadané. Kto je za toto zodpovedný? Aká bola vyvodená zodpovednosť? Žiadna. Kto za to zodpovedá, no Fico. Fico riadi, má v područí ministerstvá, však on navolil, tam dosadil ministrov a ministri zodpovedajú za jednotlivé rezorty. Jedenásťtisíc za hodinu? Ústredie práce oznámilo, že v zmluve bol preklep. Aj tak sa dá odôvodniť kšeft, na ktorý sa príde. Ústredie práce si najalo súkromnú firmu, aby preň zabezpečovala verejné obstarávanie. Zmluva, ktorú obe strany podpísali na konci januára, uvádza, že cena za hodinu práce bola vyše 11 300 eur. Po otázkach SME ústredie práce oznámilo, že táto suma je len preklep. Zo zmluvy medzi štátnou inštitúciou a neznámym Agrasorom vyplýva, že firma bude pre inštitúciu 24 mesiacov zabezpečovať služby spojené s verejnými obstarávaniami v rozsahu 25 hodín mesačne. Maximum je 600 hodín počas lehoty platnosti zmluvy. Za dva roky by tak štátna inštitúcia zaplatila vyše 6,8 mil. eur. „Ide o administratívny preklep, ktorý bude riešený dodatkom k zmluve,“ vysvetľuje Veronika Černá z kancelárie generálneho riaditeľa ústredia práce. Dodala, že zrejme došlo k ľudskému omylu pri prepisovaní zmluvy. Tá veta sa teda dostala nedopatrením. Hodinová sadzba je podľa Černej predpokladanou maximálnou sumou za celý kontrakt. Zmluva nie je komplikovaná, má len tri strany a podpísaný je pod ňou riaditeľ ústredia práce Marián Valentovič. Ministerstvo práce, pod ktoré jeho úrad patrí, včera stanovisko k prípadu neposkytlo. Spoločnosť Agrasor sídli v paneláku v bratislavskej Petržalke. Funguje od roku 2011. Vybrali ju bez súťaže, čo zákon umožňuje, keďže išlo o zákazku do 10-tisíc eur. Cena bez DPH bola 9 480 eur. Aké krásne a priehľadné. Takže ten, kto podpisoval zmluvu, si ju ani neprečítal? Neprišiel na takýto malý preklep? Ako sa tam zázrakom dostala takáto veta? Nepripravujú zmluvy právnici, fundovaní právnici ministerstiev? Či to bol len nejaký úradníček, ktorý si môže takto napísať zmluvičku, posunieme ju na podpis šéfovi, ten to podpíše, však ju ani nečíta a máme kšeft za 6,8 milióna? Prosím vás, občania Slovenskej republiky, ak by ste chceli kšeft za 6,8 mil. eur, kľudne sa obráťte na ministerstvo práce, sociálnych vecí a rodiny a dajte tam, že nejakú službu poskytnete za takúto sumičku, a potom povedzte, že to bol len preklep. Tam to prejde, tam je to v pohode. Nepočul som žiadneho človeka alebo ani ministra, že by sa ospravedlnil za túto blamáž. Keby sa na to novinári nepýtali, tak by to pekne v tichosti prešlo. Ale taká trápna ospravedlnenka, že išlo o administratívny preklep, prepáčte. Za hodinovú sadzbu 11 300 eur? Občania Slovenskej republiky, prosím vás, ozvite sa mi tí, ktorí zarábate hodinovo 11 300 eur. Budem rád. Teraz myslím bežných občanov Slovenskej republiky, ktorí sa boria v problémoch, majú na krku exekúcie, lebo prišli o zamestnanie, prípadne živia normálnu rodinu a zarábajú tak zhruba, tí v tom, ak zarábajú v priemere to, čo hlása štatistika. Nie je to výsmech občanov Slovenskej republiky? Ale nikto sa za to neospravedlnil. A kto za to môže? No ten, kto riadi ministerstvo. Kto riadi ministerstvo? No Fico. Ministrov riadi, nie ministerstvo. Nevedel o takýchto kšeftoch. Ale dobre, tak mal vyvodiť politickú zodpovednosť. Bola vyvodená? Nie, nebola. A peniažky pribúdajú, peniažky pribúdajú. Už sme na akej sume? O koľkých kšeftoch som tu hovoril? Ministerstvo pôdohospodárstva: 6 káuz, ministerstvo obrany: 6 káuz, ministerstvo kultúry: len 2, ministerstvo zahraničných vecí: tiež len 2, ministerstvo zdravotníctva, a, už pribudol ďalší kšeft, ďalšia kauza. Ministerstvo životného prostredia: 2, poďme sa pozrieť. Právnikovi zaplatili 1,6 mil. eur, aby vymohol pre štát peniaze od štátu. Ešte raz zopakujem, právnikovi zaplatili 1,6 mil. eur, aby vymohol pre štát peniaze od štátu. Ježiši, to je, to je krásny kšeft, to je nádherné! Prosím vás, právnici, ozvite sa tí, ktorí by ste chceli zarobiť 1,6 mil. eur, keď vymôžete pre štát od štátu peniaze. Vám to nebije do očí, páni kolegovia z vládneho zlepenca? Právnik za 1,6 mil. eur, platia ho z našich peňazí štátne vodárne. Najať si drahého právnika bolo vraj pre Vodohospodársku výstavbu veľmi výhodné. Keď sme sa však začali pýtať, čo presne pre nich urobil, veľa sme sa nedozvedeli. V prepočte takmer 50 mil. korún, za túto sumu by mohol štát postaviť v Bratislave 20 dvojizbových bytov. Alebo iný príklad, táto čiastka by stačila na ročný plat 260 zdravotných sestier. Štátne vodárne ich však investovali inak. Od Slovenských elektrární žiadali doplatok za dodávku elektriky. A keďže sa nevedeli dohodnúť, najali si právnika. Úlohou doktora Šveca bolo v roku 2008 maximalizovať výšku doplatku ročnej zúčtovacej ceny elektriny od Slovenských elektrární za rok 2007. „Odmena bola stanovená podľa dodatku č. 2 na 15 % zo získaného doplatku,“ poskytla stanovisko Vodohospodárska výstavba. Vodárne napokon získali na doplatku od elektrární vyše 9 mil. eur a 15 % z toho išlo do vrecka advokáta, ktorý im k peniazom pomohol. S daňou to bolo viac ako 1,6 mil. eur. Vodárne tvrdia, že vďaka právnikovi získali peniaze a všetci sú spokojní. Nezodpovedaných otázok je tu však niekoľko: Po prvé, išlo o spor medzi štátnymi vodárňami a Slovenskými elektrárňami, ktorých spolumajiteľom je tiež štát. Prečo teda medzi dvomi subjektami s majetkovou účasťou štátu vznikne spor, ktorý musí riešiť právnik? Po druhé, prečo nám doteraz nepovedali, aké všetky úkony advokát urobil? Súčasné vedenie vodární tvrdí, že zmluvu s právnikom uzavreli ešte bývalí štatutári. Aj dnešní predstavitelia vodární však spolupracujú hneď s piatimi advokátskymi kanceláriami. Problém v tom nevidia. „Chápeme nervozitu tých, ktorí sa snažia odviesť našu pozornosť od podstatných tém na vysvetľovanie rôznych káuz. Nenecháme sa zastrašovať ani rozptyľovať v práci,“ znelo stanovisko vodární. Nevie sa však, nie na všetky naše otázky sa kompetentným chcelo odpovedať, a tak sa zajtra budeme pýtať ich nadriadených, konkrétne ministra životného prostredia. Tvnoviny.sk. Nepočul som ministra Žigu, že by odsúdil takéto konanie, aby štátna firma vymáhala od druhej štátnej firmy peniaze cez najatého právnika, ktorý za to ligne 1,6 mil. eur. To je nehoráznosť! Veď ten človek je v podstate zahojený aj so svojou rodinou. Stačí jeden kšeft a 1,6 mil. máme vo vrecku. Nikoho som nepočul, že by sa za túto nehoráznosť ospravedlnil. A kto za to môže? No tí, ktorí tieto veci riadia. A bola vyvodená nejaká zodpovednosť? Nie, nebola. Nikoho som nepočul obhajovať Fica, ktorého tu odvolávame, že zabránil takémuto kšeftu. Nepočul som Fica naliehať na Žigu, aby potrestal takýto hnusný kšeft. Ale všetko sa deje v súlade so zákonom. Štátna firma si môže najať právnika, však má ďalších päť advokátskych kancelárií. Je to bežné. Je to fakt bežné, aby štátna firma mala toľkoto právnických firiem najatých na bohviečo a platí im za bohviečo? Čo urobil ten právnik, aby získal tých 9 mil. eur od elektrární pre vodárne? Nikto nevie. Čistá ryža 1,6 mil. eur. Vám to ešte nestačí, páni poslanci vládneho zlepenca? Vám to nestačí, toto všetko, čo som už medzitým vymenoval? Toto nie sú relevantné dôvody? Pán Jarjabek, pán Číž, chýbajú vám ešte nejaké argumenty? Toto sú peniaze, ktoré boli vyhodené, ktoré boli pripravené ako kšeft pre niekoho. Nikto sa za to neospravedlnil. Nikto. Nebola vyvodená žiadna zodpovednosť. Nevadí vám ten klientelizmus, ktorý tuná panuje? Ktorým si dosadzujete ľudí ako Ego do riadenia nemocnice? Nevadí vám, že sa dosadzujú na fleky ľudia klientelistickí, ktorí potom dohadzujú kšefty pre svoje bývalé firmy? Nie, vám to nevadí. Vy takto systémovo pracujete. Toto je práca vládnej strany, ktorá tu sama rozhajdákava majetok občanov Slovenskej republiky. To je rozkrádanie verejných zdrojov. Ale väčšina sa deje podľa zákona. Vážení občania, všetko sa to deje podľa zákona. A kto schvaľuje tieto zákony? 83 Kolesíkov. 83 poslancov vládneho zlepenca SMER – sociálna demokracia. A takto to u nás funguje. Chceme, aby to takto fungovalo ďalej? Ja nie. Ja nechcem, aby to takto hnusne fungovalo, aby sa šafárilo s verejnými zdrojmi. Aj napriek tomu, že sa nám možno Fica odvolať nepodarí, pretože osemdesiattrojka si podrží svojho megašéfa, ale ja vždy budem bojovať a vždy budem poukazovať na chyby, ktoré táto vládna strana robí, pretože to takto ďalej nejde. A mne je jedno, či tie chyby urobila táto vláda, predchádzajúca, predpredchádzajúca alebo predtým. Tomuto treba zabrániť! Nie je možné, aby sa takto verejné zdroje vyhadzovali. A potom sa čudujeme, že nie je na školstvo, že nie je na zdravotníctvo, na zlepšenie platov zdravotným sestrám, že nie je na zvýšenie platov učiteľom, že nie sú peniaze na výskum a vývoj, že nie sú peniaze na kultúru. Takto nezodpovedne hospodári vláda pod vedením Roberta Fica. Ja ho tu nechcem a budem hlasovať za jeho odvolanie.