J. Golian, poslanec: (2009-12-08):
V prvom rade sa netreba obávať toho, že tých 40 % by postihlo platby na plochu. Postihlo by hospodáriacich, dajme tomu, v tých južných okresoch. Pretože oni už dnes platia oveľa vyššie nájomné, ako je stanovené v tomto návrhu zákona. Tam je bežné nájomné 80 aj 100, ba aj viac eur. Čiže tento zákon sa ich nijako nedotkne. Samozrejme, že tento návrh zákona sa nijako nedotkne ani slobodného uzatvárania zmlúv. Stanovuje len dolnú hranicu. Nestanovuje hornú hranicu a vlastníci sa dohodnúť s nájomcom, samozrejme, môžu. Tá otázka, ktorá je pre poľnohospodárov dôležitá, je, že vlastne sa im znižuje náklad o platenie dane. Dnes je jeden poľnohospodár ľahko, by som povedal, pod vplyvom starostu, že sa s ním musí dohodnúť a starosta môže na neho tlačiť zvýšením nájomného. No ak sa bude musieť starosta dohodnúť so svojimi občanmi, ktorí sú v katastri a ktorí sú vlastne aj jeho voličmi, tak bude veľmi uvažovať o tom, akú výšku nájomného dá, vlastne dane z pôdy dá tak, aby to bolo únosné pre toho poľnohospodára. V žiadnom prípade nie je záujmom predkladateľov, aby sa rozbíjali tie komparatívne výhody, ktoré slovenské poľnohospodárstvo má. Najväčšou komparatívnou výhodou je hospodárenie na veľkých scelených, teda pozemkoch, ktoré, bohužiaľ, vlastnia stovky, ba tisíce, ba milióny vlastníkov, ako to aj pán Jureňa vo svojom príspevku povedal. Do tohto vzťahu nikto nechce vstupovať, ale tak ako nie je pravdou, že my chceme niečo regulovať, čo potom je, pán Jureňa, to jedno percento z bonity pôdy, ktoré je stanovené ako nájomné? Veď, prosím vás pekne, jedno percento z bonity pôdy? To je regulátor, ktorý bol stanovený a neurobila to naša vláda. K tým podmienkam, o ktorých sa tu stále hovorí, že boli zle vyjednané pri vstupe do Európskej únie, nedá mi, aby som nepripomenul a naozaj, pravda je taká a kto chce počúvať, tak to pochopí. Predsa podmienky vstupu do Európskej únie sa vyjednávali v rokoch 1998 až 2002. Len tri mesiace našej vlády, to bol koniec, keď sme my nastúpili k moci v októbri 2002, tak sme ešte mohli niečo na tých podmienkach zmeniť. Všetky tieto podmienky nastavovalo ministerstvo a samospráva. Ministerstvo pod vedením pána ministra Koncoša a poľnohospodárska samospráva pod vedením pána Ivana Oravca. Tí nastavovali tie jednotlivé parametre, aké sú výnosy napríklad pšenice a na základe toho sa stanovovali výšky dotácie. Snáď nechcete povedať, že hlavný vyjednávač pán Figeľ nastavoval tie podmienky. On presadzoval to, čo mu ministerstvo a samospráva dala k dispozícii a tieto argumenty predsa neurobila Dzurindova vláda. Ale to urobilo ministerstvo pod vedením pána Koncoša, ktorý, ak sa nemýlim, zastupoval v prvej Dzurindovej vláde Stranu demokratickej ľavice. Takže ešte raz. Ja si myslím, že do tohto zákona príliš veľa politiky nepatrí. Je to zákon o tom, že naozaj všetci sme vlastníkmi pôdy a zaslúžime si za tú pôdu mať nejaké nájomné. Tak ako pani Kramplová povedala, že by to nájomné malo byť až výška 100 % platby na plochu. Ja si myslím, že 100 % je veľa, ale dolná hranica stanovená byť musí, pretože ešte ostávajú iné tituly. Nikto nesiaha napríklad na LFA na znevýhodnené podmienky, nikto nesiaha na agroenvironment, nikto nesiaha na dotácie z platby na plodiny a podobne. Nikto nesiaha na štrukturálne peniaze, samozrejme. Lenže je nemožné, aby v rámci Európskej únie, kde z hľadiska produkčnej schopnosti pôdy patríme z európskej 28 na koniec prvej desiatky, máme úplne najlepšie výrobné podmienky v Európskej únii z hľadiska scelenia plôch a dosahujeme len 40 % produktivity európskeho poľnohospodárstva, len výška miezd sa pohybuje na úrovni 39 %. Tento stav treba zmeniť. Naozaj. A to nie je o tom, či ten návrh predkladá SDKÚ, alebo ho predkladá SMER. Naozaj v tom žiadna politika nie je. A ja si myslím, že tým, že sme prišli teraz s týmto návrhom my, nič to nemení na skutočnosti, že ktokoľvek iný v budúcnosti s takýmto návrhom príde. Lebo to je len otázka času. Vlastníci pôdy nemôžu byť takými rukojemníkmi, ako sú v súčasnej dobe. Ďakujem.