Hlina, Alojz, poslanec NR SR (2015-05-14):
Vážená pani predsedajúca, vážený pán minister, vážené kolegyne, kolegovia, nedá mi, ale kratučko k tomuto len prepotvrdiť. A možno by som ani nevystúpil, keby pán minister v úvodnom slove nespomenul preventívne. A to je to, čo ma trošku mrzí, že naozaj on to doslovne povedal, že preventívne budeme môcť odobrať zbraň. Pri tom by som sa chcel trošku pristaviť. Ja mám pocit, že dnešný deň bude hviezdnym okamihom šiesteho, myslím, volebného obdobia. Tuná pán minister robí predskokana iným expertom, ktorí sem donesú zákon o vesmírnych bytostiach, to ešte dneska budeme mať. Čiže dneska, naozaj dnešný bude veľký deň z hľadiska parlamentarizmu, začneme zákonom, ktorý preventívne bude proste vykonávať nejaký úkon, lebo teoreticky sa to mohlo stať, a potom sem prídu predkladatelia, ktorí budú riešiť o dimenziu ďalej (vyslovené s pobavením), ktorej my ešte nerozumieme, ale niektorí naši kolegovia zo SMER-u už jej rozumejú. Prosím vás, mňa mrzí, čo ma mrzí, mňa mrzí jedna vec, že, aj to pán minister v úvodnom slove povedal, že čo i len jeden život, keby prípadne sa zachránil, tak to zato stojí. Nerozporujem, len, prosím vás, poďme odpočúvať všetkého a každého. Poďme každému do spálne dať kameru, lebo čo keď len jeden život to zachráni?! No prísne vzaté áno. Len viete, to je presne to, že my nemáme, my nemáme tú tradíciu v sebe, my to, a to ma mrzí, my nemáme tú tradíciu toho, že bojujeme za svoje práva, my to len tak útrpne prijímame a dokonca ľudia sú schopní aj zatlieskať. Naozaj. Lebo to je precedens, hej. Proste ak prijímame zákony, o ktorých podľa mňa treba diskutovať, ja nehovorím principiálne, že som proti, ale hovorím, že to malo otvoriť nejakú diskusiu. Prosím vás, ja si predstavujem, keby niekde chceli, alebo ja neviem, či robia, alebo nerobia, ale určite bola nejaká diskusia v krajinách, ktoré sú hrdé krajiny. Slobodomurári hovoria: čo nie je z krvi zrodené, nie je pevné. Že naozaj tí, čo si to vybojovali, tí si to nedajú. My sme to dostali, my sme všetko dostali zadarmo alebo nám to dokonca nanútili, lebo my by sme tu boli schopní ešte skákať zo stromu na strom. Viete, že to je naozaj, a my sa ľahko vzdávame. Tu je zákon, ktorý hovorí, minister ho odôvodnil, že preventívne je možné zobrať, lebo čo keď náhodou. Nabudúce sem príde so zákonom, že treba odpočúvať každého a všade, lebo čo keď to len jeden život. No áno, prísne vzaté, sa to môže, môže to sedieť. Keď budeme všade a každého odpočúvať, tak garantujem nie jeden, viacej životov zachránime. Ale to má byť dôvodom, že budeme každého a všade odpočúvať? Mrzí ma to, že to, že to v sebe nemáme, že to prejdeme teda takým mlčaním. To ma mrzí. Naozaj. V iných krajinách by o tom bola nejaká iná diskusia. Ak ste utopili, alebo chcete utopiť môj návrh zákona, priestupkového, ktorý rieši problémy ľudí, ktorí sú naozaj terorizovaní priestupkovo imúnnym obyvateľstvom, lebo my máme kategóriu obyvateľov, ktorí sú priestupkovo imúnni skrz svoj sociálny status, pokúsil som sa nejakým spôsobom to naformulovať. Nehovorím, že sa mi to podarilo, ale od toho je aj druhé čítanie, od toho je aj diskusia, hej. Ale zhasli sme. Tú ambíciu sme stratili. Koho by to zaujímalo? Koho by to... Tam, tu jeden také protiústavnosti, taký výklad, neviem aký výklad, čo môže nastať, tam ste mali akú, by som povedal, že obavu. Tuná nemáte žiadnu obavu, to ma mrzí. Naozaj ma to mrzí. Pri jednom viete ísť cez štyri rubikony, nie cez jeden, a pri druhom ste opatrní ako... No nevadí. No pozrite sa, ja som si svoju povinnosť splnil, ja som upozorňoval nie na to, že som principiálne proti, ale upozorňoval som na úskalia takejto formulácie. Pán minister sa sám ukázal, že teda, že o čom to je. Ten zákon je o tom, že môžete preventívne odobrať zbraň. Nech sa páči. Ja si myslím, že o tom mala byť iná diskusia, ale keď to chcete, tak to majte. Ja len odporúčam to, čo som odporúčal aj v prvom čítaní, aj predtým, ľuďom, ktorí by mali prípadne určitú pochybnosť o tom, že kto všetko má zbraň, tak pre potreby ďalších konaní kľudne píšte na tie policajné zbory. Kľudne píšte, kľudne oznamujte, lebo to tam teda až tak zahodiť, prípadne si dajte v podateľni, neviem, čo tam majú, opečiatkovať, že ste to podali. A kto sa nebojíte, lebo tu v tejto krajine sa každý bojí, ani sa nemusí, ale pre istotu sa bojí, ale robte to preto, aby to aspoň nejaký význam malo. Lebo možno, možno, čisto teoreticky, by to mohlo dopadnúť tak, že by mohli zobrať zbraň magorom. Len toho sa bojím, že to tak nedopadne, že to tak nedopadne, že magori budú mať stále zbraň a niekto iný možno, alebo nebude, bude šikovaný len kvôli nejakému inému dôvodu. Mrzí ma to, že precedens, obrovský precedens, to znamená, že vytvárate zákon, ktorý preventívne niečo ide konať, prejde takouto, by som povedal, úbohou diskusiou v slovenskom parlamente. Ale znova, svedčí to o našej hlbokej a veľkej demokratickej tradícii. Ďakujem.