Žiga, Peter, minister životného prostredia SR (2014-10-17):
Ďakujem pekne. Vážená pani predsedajúca, vážené panie poslankyne, páni poslanci, som rád, že máme za sebou túto rozpravu, pretože si myslím, že aj včerajším rokovaním, aj tým rokovaním, ktoré sme tu viedli možno niekoľko mesiacov, sme dospeli ku záveru, že Slovensko a my ako predstavitelia, ktorí tu rozhodujeme o zákonoch, a vláda, ktorá predkladá návrhy, máme tú povinnosť povýšiť vodu na strategickú surovinu a nájsť jej miesto v ústave. Voda si to naozaj zaslúži. A som veľmi rád, že aj hneď zrána, a chcem sa poďakovať aj poslancom, že prejavili záujem o túto diskusiu a boli naozaj zúčastnení v pléne, čo v piatok nezvykne byť, takže myslím si, že prejavili aj záujem o to, aby táto diskusia bola kompetentná a vecná. Žiaľ, musím stále povedať, že napriek tomu, že sa snažím či už na výbore, alebo aj pri osobných rozhovoroch vysvetľovať tú pozíciu a ten záujem vlády Slovenskej republiky o ochranu vody, niektorí poslanci buď nechcú počúvať, alebo prekrúcajú fakty a informácie, ako sa im to hodí. A tým pádom tá diskusia zachádza do takej roviny, v ktorej by sme ju asi nechceli vidieť. A voda si to naozaj nezaslúži, aby sme tú diskusiu viedli v takomto tóne a v takomto duchu. V každom prípade predkladaný návrh novely ústavy, ktorý prišiel z dielne vlády Slovenskej republiky, si myslím aj teraz s odstupom času, že bol svojou dikciou precízny a perfektný, to znamená, vyjadroval to, čo naozaj chceme tou dikciou dosiahnuť, a to, aby bol všeobecne urobený zákaz z ústavy na vývoz pitnej vody a prírodnej minerálnej vody. Samozrejme, jedná sa o ústavu a na podporu takéhoto návrhu zákona je potrebná nielen väčšina vládnej strany SMER, ale aj podporu opozície, preto som povedal, že som pripravený rokovať o tom a nájsť spoločné stanovisko a spoločnú formuláciu toho znenia, aby aj opozícia svojím hlasovaním potvrdila to, že chceme takýto zákaz do ústavy zaviesť. Práve preto si myslím, že tá pôvodná verzia bola lepšia, lebo keď pán Mičovský hovoril o tej elegancii, tak trošku ju strácame touto novou dikciou, ale radšej – a súhlasím aj s tým vašim tvrdením, ktoré ste povedali –, že radšej sa na úkor elegancie poďme na precíznosť výrokov, hoci si myslím, že Jazykovedný ústav Ľudovíta Štúra neskúmal vec po právnej stránke, ale po jazykovej stránke. Chcem povedať, že začul som tu v rámci rozpravy výtky alebo vyjadrenia nedostatku informácií o tom, čo, koľko vody Slovensko má, či jej má dostatok alebo nedostatok. Ja napriek tomu tvrdím, že tie informácie sú k dispozícii, a či už sú na stránkach ministerstva životného prostredia alebo Slovenského hydrometeorologického ústavu, alebo aj v štatistických ročenkách, ktoré vydáva Štatistický úrad, každý, kto chce a má úprimný záujem a nielen populistický alebo populárne sa tu vyjadrovať k niektorým veciam a tváriť sa, že tu vláda nič nerobí a nepripravuje. Desiatky rokov sa pripravujú tieto štatistické údaje a tieto informácie sú verejnosti k dispozícii. Takže tváriť sa, že to nie je urobené a nemáme to, a nedáva vláda k dispozícii, tak vám musím povedať, že dáva vláda k dispozícii a sú každoročne predmetom rokovania a sú aj predmetom v Správe o vodnom hospodárstve Slovenskej republiky. Pán Fecko, myslím si, že na tému 4. článku ústavy sme sa už bavili aj tuná, aj na výbore a ja som vám niekoľkokrát vysvetlil, akým spôsobom sa poníma ochrana vody, resp. vlastníctvo štátu smerom k vode. Vlastníctvo štátu smerom k vode je smerom k vode, ktorá je v podzemní alebo na vodných tokoch a nie je oddelená od zdroja. V prípade, že oddelíte vodu od zdroja, v tom prípade sa stáva tovarom. Je na to niekoľko výkladov a právnych posúdení. Ja nie som právnik, ja si to nedovolím tvrdiť a ja len sa opieram o to, čo som dostal ako právne analýzy a názory. A podľa tejto logiky, o ktorej hovorím, asi aj vy doma platíte za vodu. Predpokladám, že platíte za vodu a asi ju neplatíte štátu, tento poplatok. Lebo podľa vašej logiky by ste ju mali platiť štátu, ten poplatok za vodu. Asi to nerobíte. Čiže niekto obchoduje s vodou, keď podľa vašej logiky z ústavy a čl. 4 je vlastníctvom štátu? Tak ako je možné, že vy to platíte a dobrovoľne to platíte, lebo chcete tú vodu? Tak potom niekde asi je nesúlad s výkladom ústavy. (Reakcia z pléna.) No nie za dopravu, pán kolega Hraško, pretože neplatíte za dopravu, platíte za vodu. Ani za služby poskytované neplatíte. Platíte za vodu. Za vodné a stočné. Nie za služby. Ale nebudem, ako môžeme si k tomu povedať viac, keď budeme preberať samotný zákon o vode, ktorý ste, a znova to je také neúprimné od vás, lebo tvárite sa, že my sme nepredložili, akým spôsobom alebo ako budeme upravovať § 17a. Ale veď to predsa vôbec nie je pravda. Súčasťou vládneho materiálu k tomuto návrhu novely ústavy bol pripojený návrh, ako bude vyzerať § 17a v prípade, že návrh novely ústavy prejde. Je to veľmi neúprimné alebo je to tendenčné, pani kolegyňa Mezenská. Povedať, že vy neviete, ako to bude vyzerať, keď my prijmeme aj túto ústavu, jak sa to bude, jak sa zmení zákon. Však my sme predložili. My sme to predložili, máte to súčasťou vládneho materiálu. A zároveň tváriť sa, pani kolegyňa Mezenská, zároveň, pani kolegyňa Mezenská, hovoriť o tom, že voda je strategická surovina, to sme prišli s touto informáciou alebo s touto myšlienkou a s týmto headlinom sme prišli my. Nikde neni zakotvené do dnešného dňa, že voda je strategická surovina. To je v programovom vyhlásení vlády, že to chceme urobiť, a prišli sme to ako s vlastnou iniciatívou. Povedať, že však to je jasné, že to je strategická, no nie je jasné. Aj z mojich návrhov niektorých bolo jasné, že ju nejdem vyvážať, ale že ju chcem zakázať, aby sa vyvážala, a vy ste mi to prekrútili. Tu ste organizovali štrajky a neviem čo všetko. Takže buďme exaktní, pani kolegyňa, a venujme sa tomu, čo naozaj máme, a preto sa teším... (Reakcie z pléna. Prerušenie vystúpenia predsedajúcou.)