J. Mikuš, poslanec: (2007-02-07):
Európska únia, ktorej členom je Slovensko už tri roky, vypovedala už dávno pred zasadnutím Roberta Fica na stoličku predsedu vlády v Bratislave vojnu dvom subjektom v oblasti energií, a to národným vládam a energetickým monopolom. Robila tak v záujme tretieho najdôležitejšieho subjektu, ktorým je zákazník. Liberalizácia na energetickom trhu má priniesť zákazníkovi lepšie služby za prijateľnejšie ceny, pritom si treba uvedomiť, že za relatívne prijateľnejšie ceny. Veď nemožno od distribútorov benzínov a nafty žiadať nižšie ceny v čase, keď 150-litrový sud surovej ropy stojí 60 dolárov ako v období tretinovej ceny vstupnej suroviny. Cieľom procesu liberalizácie je zefektívňovanie nákladov výrobných a dodávateľských energetických firiem, aby nezneužívali na trhu svoje monopolné alebo dominantné postavenie. Samozrejme, že proces liberalizácie je zložitý. Naráža na protichodné záujmy dodávateľov energií a zákazníkov, narúša sny národných vlád o tzv. energetickej sebestačnosti, prestáva rozoznávať hranice medzi štátmi. Ale tento pohyb má význam, pretože prináša úžitok zákazníkovi. Stačí sa pozrieť do iných liberalizovaných odvetví, kde je na ceste menej komplikácií, napríklad na telekomunikácie. Tam je dnes už kritikov málo. Nepridávajú sa k nim ani populistické vlády, lebo sa nedá z toho žať politický úspech. Liberalizácia v tomto odvetví naozaj priniesla kvalitnejšiu ponuku produktov za lepšie ceny. Slovensko to pozná na vlastnej koži, aj keď sme si od súčasnej koalície v minulosti okolo toho vypočuli strašne veľa. Útok na súčasný spôsob regulácie cien energií s úmyslom posilňovania právomocí vlády nie je nič iné ako populizmus. Je nezmyselný, nevedie nikam a ide proti zákazníkovi. Bojovať proti tomu, čo je jednou z hlavných ekonomických agend Európskej únie je navyše vopred stratené. Navyše je nezmyselné, pretože myšlienka liberalizácie na energetickom trhu sleduje presne to, čo vláda Roberta Fica vyhlasuje, ale proti čomu vedome vystupuje, sleduje prospech zákazníka. Reguláciu v členských štátoch Európskej únie nemožno chápať inak ako prechodný stupeň na ceste k maximálnej možnej liberalizácii. Slovensko doteraz nebolo výnimkou. Už pred niekoľkými rokmi ustúpilo od regulácie z vôle politicky zostavovanej vlády k odbornej regulácii zastrešenej nezávislým orgánom. Hoci nemožno povedať, že na verdiktoch alebo vo verdiktoch Úradu na reguláciu sieťových odvetví sa nevyskytli žiadne chyby. Jednoznačne išlo o historický posun dopredu. Slovensko je na ceste od striktnej vládnej regulácie cien k liberálnemu trhu. V horizonte niekoľkých rokov by sa regulácia mala odbúrať a ceny energií by mal určovať trh. Trh, na ktorom je viacero hráčov, usilujúcich sa získať zákazníka napríklad tak, ako je to v spomenutých telekomunikáciách. Mnohým dodnes v ušiach dobre neznie slovo liberalizácia. Vidia za ňou nenásytných kapitalistov zdierajúcich biednych zákazníkov. Vysoké zisky nahonobené na úkor masy zbedačených. Ľudia, ktorí takto uvažujú by sa mali zamyslieť nad vlastnými vedomosťami a pohnútkami. Práve liberalizácia vedie k tomu, aby sa zisky dodávateľov služieb minimalizovali a aby firmy boli nútené ponúkať v konkurenčnom boji produkty za nižšiu cenu. Ľudia, ktorí o sebe vyhlasujú, že majú silné sociálne cítenie, myslia vlastné slová úprimne, by mali liberalizáciu vítať. Reguláciu v prechodnom období by mali viac a viac odpútavať od politických vplyvov a mali by sa snažiť prechodné regulačné obdobie čím viac skracovať. Týmto ľuďom je ešte ťažšie pochopiť pojem podnikateľské prostredie. Všetky firmy pôsobia v nastavenom podnikateľskom prostredí, pričom stále veľký vplyv má naň vláda. Ako svedčia štúdie mnohých renomovaných inštitúcií, kvalitné podnikateľské prostredie sa vyznačuje rovnosťou šancí. Nikto nie je uprednostňovaný, nikto nie je utláčaný. Kde sa všeobecne darí podnikateľom, darí sa zamestnancom, darí sa občanom. Vrátiť proces liberalizácie v jeho pohybe naspäť je útok proti podnikateľskému prostrediu, je útok proti občanovi. A je to aj vo veľkom rozpore s konštatovaním predkladateľa v dôvodovej správe, že predložená novela zákona nebude mať negatívny vplyv na podnikateľské prostredie. Pritom nepomôže ani alibistické skrývanie sa za záujmy firemných odberateľov energií. Tí sami veľmi dobre vedia, že dočasná výhoda bude v budúcnosti draho zaplatená. Čo energetické firmy nezískajú dnes, to neinvestujú, a tým predražia svoje produkty v budúcnosti. Vláda už pred pol rokom vyhlásila grotesknú vojnu proti dodávateľom energií. Výsledkom tzv. operatívneho postupu je návrh na zmenu regulácie. Pravdepodobne sa jej pomocou koaličných poslancov zámer podarí presadiť. Ale ak áno, potom jej okrem spomenutých postrehov možno vyčítať aj krátkozrakosť, pretože ešte počas svojho funkčného obdobia môže pocítiť negatívne aj jeho dopady. Ďakujem pekne za pozornosť.