Osuský, Peter, poslanec NR SR (2020-06-03):
Ďakujem pekne za slovo. Ako protislovenský zapredanecký agent, ktorý je vojnový štváč a ktorého platia Sorosove doláre, ba dokonca občas, ako som sa dočítal, aj krvavé petrošekely. S stále nedokážem pochopiť, kde tí mudrci na to došli, že sú petrošekely, lebo v Izraeli dostaneš diesel iba ak na pumpe. Ale dobre, keď petrošekely, tak petrošekely. Začnem starým vtipom, ktorý, žiaľbohu, žiaľbohu pre Ukrajincov, pre Gruzíncov a, chvalabohu, zatiaľ nie pre Lotyšov, Litevcov a Estóncov platí už desaťročia. Ten smutný vtip je otázkou. S kým hraničí Rusko? Odpoveď. S kým chce. Toto platilo od čias, keď Ribbentrop s Molotovom podelili Poľsko a presunuli hranice, potom po ťažko vybojovanej hrdinskej vojne Červenej armády proti Fínsku, primeranému súperovi, a potom ďalej cez Abcházsko, Osetsko a tak ďalej a tak ďalej. No, keď som riadením osudu sa stal lekárom prvosledového tankového pluku v Písku, tak sme na sústredení lekárov divízie boli konfrontovaní s otázkami prežitia našich útvarov v bojovom nasadení a spýtal sa ma náčelník lekárskej služby divízie: Pane kolego alebo soudruhu kolego, možno aj pane, či zdali víte, jakou životnost má váš útvar? A ja hovorím: To teda neviem. On mi povedal: Jednu hodinu a čtyřicetpět minut. Inými slovami, keby sme sa boli ako Varšavská zmluva šialene odhodlali napadnúť krajinu NATO, tak toto bola životnosť môjho útvaru. V tejto pravde je zhrnuté to, čo vlastne garantuje čl. 5 dohody o NATO, že napadnúť štát NATO, ktorýkoľvek, znamená napadnúť NATO ako celok. A v tom je garancia, v tom bola naša méta, keď sme v roku ´94, ´5, v čase, keď národ miloval Mečiara, ako potom miloval aj iných úchylov, sme sa vzďaľovali od NATO, tak vtedy sme my ten boj s Mečiarom zvádzali okrem iného preto, aby sme naplnili to, že sa tým členom NATO staneme. Chvalabohu, stali sme sa. Stali sme sa a aj keď sme roky rokúce nikdy neplnili náš záväzok o staraní sa o vlastnú obranyschopnosť, čo nám pri všetkých výhradách k jeho osobe nie tak dávno a nielen nám obil o hlavu Donald Trump. Tak každopádne to, že posielame našich vojakov, ako to tu zaznelo, symbolickú pomoc a dôkaz našej spoluúčasti v našom obrannom spoločenstve, je veľmi dobrý čin. Želám im tam dobré časy a želám, aby zanechali čo najlepší dojem. Samozrejme, začal by som niečím ešte iným, čo nie je také, ako bol Martinov Lutherov Kingov I have a dream, ale začnem snom Júliusa Satinského. Július Satinský, Bratislavčan ako ja, zažil na námestí SNP tanky s bielymi pásmi. Ale Julo Satinský naformuloval jeden krásny sen a ten sen hovoril: Chcel by som raz ráno prísť na námestie SNP, na ktorom by boli tanky s bielymi pásmi a s bielymi hviezdami. Presne k tomu sme smerovali; tí, čo možno túto reáliu nepoznajú, tak vyzerali tanky Spojených štátov. Samozrejme, nebolo to treba, vstúpili sme, chvalabohu, do organizácie, ktorá našu bezpečnosť zaručuje. A je dobré, že v nej sme, a máme si plniť, čo nám z toho vyplýva. Ale v rámci tých hraníc, kde chcem, si treba stále držať na pamäti, že sluha komunistickej totality, dôstojník KGB Vladimír Vladimirovič Putin verejne deklaroval, že zánik sovietskeho impéria bol najväčšou tragédiou 20. storočia. Teda to, že nie sme v tábore mieru a socializmu, kde sú na hraniciach mínové pásy, vlčiaci, strelecké veže, je tragédia. Ako hovorím vždy a znova, žiaden nemecký kancelár nepovedal, že zánik tretej ríše bola najväčšia tragédia 20. storočia. A tiež sa žiaden dôstojník ani gestapa, ani z Sicherheitsdienstu nestal prezidentom Spolkovej republiky. To len tak na okraj. Mnohé krajiny v priebehu stáročí prichádzali o svoje impériá. Španieli už dávno, Nemci po prehratej prvej svetovej vojne, Francúzi stratou postavenia bývalej veľmoci a postupne aj Briti. Pravdou je, že to nemá radostné dohry. Nechcel by som byť obyvateľom Hongkongu a keď, tak rozhodne rád ako britským protektorátom. Chcem teda povedať, že keď som v tejto debate počul, aká je NATO zločinecká organizácia, tak musím znova povedať: Je dobré byť na strane tých, ktorých nenapadnú. Je primerané, aby tak mohlo byť, že platí staré si vis pacem para bellum, musíš byť pripravený na vojnu, aby agresor vedel, že útok na teba bude jeho zničením. V tomto zmysle si myslím, že i symbolická účasť vojsk rôznych krajín členských krajín NATO v Pobaltí dáva tým občanom Pobaltia, ktorí zažili hrozné veci, keď sa Ribbentrop s Molotovom dohodol, že sa stanú zónou záujmu imperializmu sovietskeho. Podotýkam, že ten imperializmus je inherentný a je úplne jedno, či to bol imperializmus samoderžavia a báťušku cára, ten ale bol slabší, pretože občas dostal do rypáka, ako napríklad od Japoncov pri Cušimi, ale v zásade to bol vždy imperializmus. Briti pustili Indiu, Rusi nepustili nikdy nič. A ak niekto hovorí, že to bol Sovietsky zväz, tak ja vás ubezpečujem, že to nebol kazašský imperializmus, to nebol arménsky imperializmus, to nebol turkménsky ani azerbajdžanský. To bol ruský. A v tomto zmysle, keď niekoho počúvam hovoriť o DNA Slovanov, tak nech sa spýtajú na DNA Slovanov pozostalých po Katyni. Nech sa spýtajú na DNA Slovanov tých, ktorých strieľali z Igmanu nad Sarajevom, ale i ostreľovačov ako zajace. Slovania. Nech sa spýtajú na DNA Ratka Mladiča v Srebrenici. Nech sa spýtajú obyvateľov Dubrovníka, ako na nich strieľali ako na strelnici. A nech sa spýtajú iks ďalších prípadov, keď DNA Slovanov sa rovnalo vraždeniu Slovanov Slovanmi. Chcem teda povedať, že sa nedá spoliehať v žiadnu mierumilovnosť, ale na silu a, chvalabohu, že sa môžme tešiť z toho, že sme jej súčasťou. A ešte raz hovorím, musíme naplniť naše záväzky, pretože tá vyčítavá veta Donalda Trumpa, že ak má obyvateľom Minnesoty a Texasu záležať viacej na našej obrane ako nám, je dlhodobo neúnosná. A preto vítam tento materiál a ešte raz hovorím, ľuďom, ktorých tam posielam, posielame, želám dobré pôsobenie a Slovensku, aby tí, ktorých tam posielame, presvedčili svojou kvalifikáciou, schopnosťou a aj vybavením. Ďakujem. (Potlesk.)