K. Sárközy, poslankyňa: (2010-02-09):
My by sme sa skutočne veľmi radi dozvedeli, koľko stojí jedno pracovné miesto v tých sociálnych podnikoch, v tých pilotných sociálnych podnikoch. No okrem iného aj to sme chceli vedieť, preto sme boli na tom poslaneckom prieskume. My máme jednak strohé informácie, ktoré sa nám podarilo dostať vtedy od pani ministerky, ale väčšinu informácií máme z médií. Ale myslím si, že poslanci Národnej rady nie sú tu preto, aby čítali noviny, ale preto, aby z prvej ruky dostávali informácie. Pretože keď sa vám to zdá alebo nie, na Slovensku je ešte stále parlamentarizmus. Poslanci Národnej rady sú tu preto, aby sledovali počiny vlády, a keď sa im niečo zdá, že niečo nie je v poriadku, alebo keď majú taký dojem, že sa tu plytvá s verejnými financiami, tak povinnosťou každého poslanca, ale hlavne povinnosťou opozičného poslanca je dať otázku pre toho ktorého ministra a pokúsiť sa niečo spraviť, aby sa to zmenilo. Práve toto sme robili touto novelou. No a som rada, že sme sa k tejto novele dopracovali, pretože konečne aj strana SMER sa postavila do šíku po ostatných koaličných stranách. Pretože najprv malo problémy s pozemkami pod Tatrami HZDS, tam pán minister konal rýchlo, vymenil ministra, potom tam boli zase ďalšie problémy, pán premiér konal zase rýchlo, vymenil druhého ministra a potom prišli nástenky a nástenkové tendre na ministerstve životného prostredia, pán premiér nekonal už tak rýchlo, ale došlo tam k výmene, teraz je tam, no dnes asi tretí minister, no nevieme, či tam zostane, alebo sa vymení aj tento. No a mala som ten pocit, že poniektorí poslanci za stranu SMER sa cítia aj nejako takí druhostupňoví, a my nič nemáme. No pani ministerka sa postarala o to, aby ten nástenkový tender sa udial aj na ministerstve práce, sociálnych vecí a rodiny. A mám taký dojem, to už viackrát povedali aj moji kolegovia, poviem to aj ja. Poslanci SMER-u sú šikovní, sú tam manažéri, sú tam milionári, za nimi stoja miliardári a tí, ktorým sa nepodarilo dostať ani do jednej skupiny, tak tí spravili pilotné projekty, pilotné sociálne podniky. Čudujem sa, že je ich len osem, lebo tých poslancov zrejme zostalo viac, no ale neušlo sa im, mali smolu. Takže zmenou zákona o zamestnanosti, ktorý je v platnosti od 1. mája 2008, na Slovensku vznikli sociálne podniky. Preto hovorím, že vznikli, pretože najprv musel vzniknúť zákon, musel sa zmeniť zákon o zamestnanosti, pretože bolo treba definovať jednak pojem, čo tie sociálne podniky znamenajú, pretože na Slovensku takéto neboli, a bolo treba definovať aj to, čo tieto sociálne podniky budú robiť. Ja od začiatku od prvého čítania som tieto sociálne podniky kritizovala, lebo som im neverila a neverila som im práve kvôli tomu, čo potom prax dokázala a že vám musím povedať, že som mala pravdu. Takže tí poslanci, ktorým sa v SMER-e nič iné neušlo, tak spravili SMER s. r. o a vzniklo osem pilotných sociálnych podnikov. Tie pilotné sociálne podniky vznikli vtedy, keď ešte ani nebola hospodárska kríza na Slovensku, lebo až na sklonku roku 2008 niekedy v auguste, v septembri sme mali prvé signály o tom, že vo svete je problém, ale pani ministerka aj pán premiér vtedy povedali, že ale Slovenska sa hospodárska kríza nebude týkať, to sú len zbožné želania niektorých médií a opozičných politikov. Mám zapísanú túto vetu, ale môžete si to nájsť v dnešnom internetovom svete jedným kliknutím. No ale vyzerá to tak, že tie pilotné skúšobné sociálne podniky, lebo teraz sme sa dozvedeli, no však nič sa nestalo, skúšali sme. No áno, lenže tá skúška nás stála 24 miliónov eur. Čo by sme mohli z týchto peňazí spraviť? Čo keby sme to dali niektorým stredným podnikateľom alebo malým podnikateľom, oni by z toho tiež vytvorili toľko pracovných miest, ako vytvorili tieto sociálne podniky? Vážení, za 24 miliónov eur, ktoré Európsky sociálny fond dal na činnosť rôznym sociálnym podnikom vzniklo 370 pracovných miest a 320 ľudí sa preškolilo. Tak si myslím, že k tým desiatim tisícom pracovných miest, ktoré sľubovala pani ministerka vtedy, keď predkladala novelu tohto zákona, sme ešte veľmi ďaleko. A sme veľmi ďaleko hlavne vtedy, keď sa z médií dozvedáme, ako tieto preškolenia prebiehajú. Preškolí sa 140 ľudí na vysokozdvižný vozík a potom títo ľudia, teda v nasledujúcej vete sa hovorí o tom, že ale pre týchto ľudí treba spraviť inkubátor, lebo sa musia naučiť chodiť do práce a musia sa naučiť to, čo v tej práci ako treba robiť. No tak najprv ich vyškolíme na vysokozdvižné vozíky a potom následne ich naučíme, že oni ráno musia vstať, musia sa umyť a treba ísť do práce. Tak to už je silné café a myslím si, že to by malo zaujímať aj občanov tejto krajiny. Malo by to zaujímať ľud tejto krajiny, o ktorý sa tak strachujete, a ja sa musím priznať, v rýchlosti som si dala v hlave preležať, za ktorý zákon pani ministerka v tomto parlamente najviac lobovala, alebo zápasila a čo najviac obhajovala. Boli tu dôchodcovia, mamičky, kolektívne vyjednávanie, ale keď si spomeniem, celou váhou sa asi najviac postavila za sociálne podniky. Nedopustila, neexistuje, aby niečo dopustila na fungovanie sociálnych podnikov. Deviateho decembra sme boli na poslaneckom prieskume, kde sme jej dávali konkrétne otázky. Je všetko v poriadku? Európska komisia nenájde žiadne nedostatky? Poslali sme všetky správy, ktoré sú potrebné? Pýtali sme si výnimku? Odpoveď bola áno. O dva dni neskôr 11. decembra zrušila sociálny podnik Arvik. Ja si ťažko viem predstaviť, že 9. decembra to ešte nevedela. Tak buď nám klamala do očí, alebo nám klamala poza chrbát. Takže práve kvôli tomu sme sa traja poslanci z opozičných klubov dohodli, že podáme pozmeňujúci návrh. Podáme pozmeňujúci návrh, aby sa už nemohli zneužiť sociálne podniky, aby sa nemohli zneužiť pre poslancov a pre SMER, s. r. o. Tí, ktorí chcete, aby tie peniaze, ktoré dostávame z Európskeho sociálneho fondu využívali nielen poslanci strany SMER, s pokojným svedomím môžete zahlasovať za tento náš návrh zákona. Ďakujem pekne. (Potlesk.)