Žitňanská, Lucia, podpredsedníčka vlády a ministerka spravodlivosti SR (2017-10-18):
Ďakujem veľmi pekne, pán predsedajúci. Vážené dámy, vážení páni, bola som niekoľkokrát oslovená aj v tejto diskusii. V materiáli, ktorým je odôvodnené uznesenie alebo návrh uznesenia, sa na mňa odvolávate, že som mohla problému predísť, keby som riešila problematiku odmeňovania advokátov poskytujúcich služby pre štát už dávno. A okrem toho v návrhu uznesenia sa ukladajú aj úlohy, ktoré by sa ma mali teoreticky týkať, takže cítim potrebu sa k tej téme vyjadriť. Nebudem sa vyjadrovať k tomu, čo sa týka riešenia konkrétnej otázky, ktorú momentálne rieši ministerstvo hospodárstva, kolega minister Žiga, ja si myslím, že na tom sme sa zhodli všetci, že tak jak bola dojednaná tá výška odmeny, že je neprimeraná a to je vec zmluvy, ktorá bola uzatvorená zjavne, zjavne nie dobre, lebo inak by sme tento problém neriešili, a je to otázka ad 1 vyvodzovania zodpovednosti, samozrejme, ad 2 rokovania a právnych krokov, pretože ja som presvedčená o tom, že ten priestor pre právne kroky asi nebol v plnej miere ešte vyčerpaný a podľa mojich informácií aj minister hospodárstva sa aj touto otázkou zaoberá. Ja sa budem teda venovať viac tomu, ako treba nastaviť prostredie alebo čo treba robiť, aby sme sa v budúcnosti takýmto situáciám vyhli. Ja vychádzam v prvom rade z toho, že v prípade, keď sa kontrahuje pre zastupovanie štátu advokát, tak je to v prvom rade zmluvný vzťah, kde na jednej strane je advokát, na druhej strane štát, resp. štátna inštitúcia, ktorá v rámci toho zmluvného vzťahu vystupuje ako správca majetku štátu so všetkými povinnosťami, ktoré z toho vyplývajú už dnes podľa zákona o správe majetku štátu a podľa všeobecných pravidiel, ktorými sme jednoducho všetci viazaní, a tieto všeobecné pravidlá by nás mali tlačiť k uzatváraniu dobrých zmlúv a k robeniu istých rozhodnutí, dobrých rozhodnutí. Prečo to hovorím? Hovorím to preto, pretože štát sa nemôže zbaviť zodpovednosti tým, že nahradí všetko reguláciou. Hovorím to s plnou vážnosťou, pretože tam, kde smeruje aj navrhované uznesenie, tak smeruje v zásade k tej otázke, aby sa zmenila vyhláška, zaregulovali stropy, prípadne nastavila nejaká právna norma, ktorou bude proste zaregulovaná výška odmeny. A ja osobne si myslím, že, že toto nie je dobrá cesta. Pritom sa nebránim tomu, že nemáme niečo urobiť, a ja aj poviem, čo si myslím, že urobiť treba, a čo som pripravená urobiť a čo je vláda pripravená urobiť. Nie som presvedčená o tom, že by mala platiť nejaká zásadne iná regulácia, pokiaľ ide o reguláciu advokátov a cien advokátov, resp. odmien advokátov, než platí pre súkromný sektor. Vždy sa môžme pozrieť na tú vyhlášku, či je nastavená dobre, alebo nie je nastavená dobre. Napríklad naša vyhláška o odmeňovaní advokátov pri tarife nepozná strop, v Rakúsku strop existuje pri tarife, ale nemyslím si, že to je len problém vo vzťahu k štátu, môžme sa na to pozrieť ako na plošnú otázku, či ju treba riešiť, alebo ju neni treba riešiť, ale nemyslím si, že tam je jadro problému. Jednoducho preto, pretože platí pri právnych službách, že nie je spor ako spor, sú typy sporov, ktoré by jednoducho mali zvládnuť právnici štátnych inštitúcií, sú typy sporov, ktoré zjavne vyžadujú možno nejakú vyššiu mieru profesionality v podobe právneho zastúpenia advokátskou kanceláriou. Zase niečo iné je možno nejaký vnútroštátny spor, pričom nemusí byť ani rozhodujúca výška sporu, pretože výška hodnoty toho sporu ešte vôbec nemusí vyjadrovať právnu náročnosť toho sporu, to tiež môžu byť dve veci a niečo iné je povedzme medzinárodná obchodná alebo medzinárodná investičná arbitráž. Hovorím to jednoducho preto, pretože podľa typu sporu musíme vyberať možno aj advokátsku kanceláriu na základe jej expertízy pre určité oblasti, na základe možno toho, že či potrebujeme aj medzinárodnú skúsenosť, alebo či nám stačí vnútroštátna advokátska kancelária bez medzinárodnej skúsenosti. A to sú všetko otázky, ktoré nevyriešime tým, že povieme, že tarifa pre štát je iná ako tarifa pre súkromný sektor. Preto ja odmietam túto cestu. A to, čo sme sa dohodli na vláde a k čomu sa hlásim, je pripraviť skôr nejaké mäkšie pravidlá, možno nejaké zásady, ktorými budú viazané štátne inštitúcie, ktoré by povedali nejaké rámce. Možno najlepšiu prax, ako uzatvárať, posudzovať vôbec právne spory, uzatvárať zmluvy s advokátskymi kanceláriami a stanoviť tomu nejaké rámce alebo nejaké pravidlá. To je podľa mojej mienky cesta, ktorá môže viesť k dobrému výsledku, je to cesta, ktorej sa nebránime, a ja to dokonca budem formulovať inak. Pre celú túto oblasť môže to byť cesta ako, vyslovene zjednodušene povedané, ako keby upratať celú túto oblasť, s ktorou môžu mať objektívne problémy mnohé štátne inštitúcie, ktoré keď v nejakom momente možno čelia súdnemu sporu, ktorý nie je obvyklý pre ich potreby, nevedeli by s tou otázkou pracovať. To je vec, na ktorej sme pripravení robiť aj v spolupráci s ministerstvom financií, prípadne s niektorými ďalšími inštitúciami tak, aby sme proste mali nejaké rámce, v rámci ktorých sa budeme pohybovať. Je veľa vecí, o ktorých sa dá uvažovať. Dá sa uvažovať o tom, že bude aj nejaká koncentrácia možno na jednom ministerstve pre určité typy sporov alebo podobne, ten priestor, ako zlepšiť ako keby túto oblasť spravovania štátu, tu určite existuje a je pomerne veľký a myslím, že môžem konštatovať, že sme pripravení to urobiť. Opakujem, nie však v podobe tak, ako je formulované to uznesenie, pretože tam by som videla aj isté úskalia, ale v takýchto rámcoch, ako som ich pomenovala, sme, samozrejme, pripravení na tom robiť. Ďakujem veľmi pekne. (Potlesk.)