Simon, Zsolt, poslanec NR SR (2013-03-20):
Ďakujem. Vážená pani predsedajúca, vážené kolegyne, kolegovia, vážený pán minister, no, tento zákon vyvolá mnoho emócií a vášní. Asi preto, lebo veľa ľudí, obyvateľov tejto krajiny chová miláčikov, psov, mačky, a u každého, ktorý sa zaoberá chovom akéhokoľvek zvieraťa, ten citový vzťah k nemu je veľmi úzky. Ale nedá mi, aby som nepovedal, že návrh z dielne ministerstva pôdohospodárstva, rozvoja vidieka je zlý a chorý tak, ako bol predložený do Národnej rady. Tešil som sa, keď v decembri pán minister zákon stiahol. A bol som veľmi prekvapený, že ten zákon opäť máme tu. Musím povedať, že naozaj pes je aj miláčikom, ale aj je zbraňou v ruke, pretože keď ho vycvičíte, aby na povel zaútočil, tak na povel zaútočí aj jazvečík. Zaútočí aj čivava. Treba si položiť otázku, keď vás vlčiak uhryzne do nohy, do lýtka, vás bude bolieť viac, ako keď čivava vás uhryzne niekde inde, kde by to bolo citlivejšie. No asi rozdiel medzi tým veľmi nie je. Tento zákon rieši mnoho vecí, hlavne byrokraciu a buzeráciu občanov tejto krajiny. Ale nerieši problém, ktorým je útok psov na ľudí a poškodzovanie zdravia. Položme si otázku, kolegyne a kolegovia, koľko máme psov v tejto krajine? Koľko psov chováme v tejto krajine? Koľko prípadov útokov psov máme v tejto krajine do roka? Je to zanedbateľné promile oproti tomu, čo chováme psov. A tento parlament sa ide zaoberať a ide šikanovať každého jedného vzorného chovateľa psa, ktorý sa o svojho miláčika stará. Či už je to na, len pre svoje potešenie, pre svoje hobby ako poľovníctvo, alebo je to z hľadiska stráženia svojho objektu. Tento zákon rieši kopec problémov. Rieši preukazovanie pôvodu. Postihuje neohlásenie, neoznačenie a nepreukázanie. Tieto skutky, keď neurobíte a neprídete na obecný úrad, nevykonáte, tak pod hrozbou sankcie dostanete pokutu od 700 do 2 000 eur. Chcem sa spýtať: dôchodcovia, ktorí dostávajú dôchodok a majú týchto psov vonku na dedine na to, aby strážili svoj pozemok, aby im všetko neukradli, tí, ktorí nemajú z čoho žiť, ako zaplatia 700-eurovú pokutu? No bude to veľmi ťažké. Ale treba si to uvedomiť, kto tento zákon predložil, treba si uvedomiť a pozrieť sa, kto za takýto zákon hlasovať aj bude. Pretože ja za takýto zákon hlasovať neviem. Na neodbornosť prípravy tohto zákona chcem poukázať aj na ďalšom bode. Raz bol stiahnutý, opätovne predložený. Pán minister, obec môže uložiť pokutu od 700 do 2000 euro. Keď prejde táto novela bez zmeny tak, ako ju máme na stole, ale žiadny občan tejto krajiny nemá kde zaplatiť túto pokutu, pretože zo zákona podľa legislatívneho návrhu, ktorý minister druhýkrát predložil do lavíc Národnej rady, vypadlo, že je to príjmom štátneho rozpočtu alebo príjmom obce. Takýto je skutočný stav a príprava tohto návrhu zákona, že aj keď obec udelí pokutu 700 euro alebo 2000, nemáte komu zaplatiť. Toľko k meritu tohto zákona. Zaoberáme sa tu psami. Prečo sme sa nezaoberali alebo nezaoberáme sa aj pumou záhorskou? Na Záhorí puma niekoľko dedín držala v strachu, že ľudia nemohli vyjsť, pretože tam pobehovala puma, a poľovali na ňu veterinári, aby ju odchytili. Pýtam sa, to zviera nie je zbraňou? To nemôže ublížiť občanom tejto krajiny? Položme si otázku, že tento týždeň, či minulý, našli v Košiciach hada kráľovského, škrtiča, kde chodia deti. Čo keby náhodou? Tak potom aj to ideme riešiť? Prečo to tu nie je? Prečo len niektoré psy, prečo neriešime podstatu? Podstata je, tak ako aj moji kolegovia povedali, podstata je v trestnoprávnej zodpovednosti toho, kto zviera chová. Zviera je aj miláčik, ale je aj zbraňou. Tento zákon trestá dobrých ľudí, chovateľov, ktorí sa starajú o svoje zviera. Nedovolia, aby sa dostal von, nedovolia, aby ohrozili kohokoľvek iného, pretože to je jeho psia povinnosť zabezpečiť. Tak riešme tak, ako povedal kolega Jánoš, trestnoprávnu zodpovednosť tých, ktorí nezabezpečia svojich miláčikov. Áno, aj pes môže mať defekt a v afekte môže zaútočiť, lebo cíti nejaké ohrozenie. Môže sa všetko stať, však to je živé stvorenie. Treba sa na to pozrieť a treba to zvážiť. Prečo tento zákon nerieši skutočnosť, že pes, ktorý zaútočí bez odôvodnenia, dohryzie človeka, tak tento zákon neprikazuje, aby sme takéhoto psa utratili? Kladiem si otázku: prečo? Keď chceme riešiť podstatu a odstrániť to, že pes zaútočí a spôsobí niekomu ujmu, tak potom by sme mali povedať, že tieto psy zo zákona je treba utratiť. Lebo tie, keď raz zaútočili, zaútočia aj druhýkrát. A musím povedať, že bez rozdielu plemena, lebo nie je možné, aby sme to posudzovali. Ale teraz k tým plemenám. No ideme kontrolovať chovný priestor. Pán minister vymedzuje chovný priestor týmto zákonom a dáva oprávnenie akémusi kontrolórovi z obce, ktorého poverí starosta a ktorý nemá dokončenú základnú školu. Kontrolóra, ktorý nemusí byť bezúhonný, aby vám vstupoval na súkromný pozemok a pozeral sa, čo vy tam máte. Kolegyne a kolegovia, to je choré. Keď policajt chce vám prísť do dvora, potrebuje na to súhlas súdu. Ale keď kontrolór z obce s niekoľkonásobne trestným prehreškom je poverený a dostane poverenie od starostu, ktorý nemá dokončenú základnú školu, tak takýto človek môže vám prísť a môže vám prezrieť všetko, lebo kontroluje chovný priestor psa. Prepáčte, ale to je choré. Tak potom kvôli pár ojedinelým prípadom my ideme trestať každého jedného občana? Pán minister v zákone napísal, že chovným priestorom nie je bytový dom, to znamená, že v mestách, v panelových domoch môžete chovať akéhokoľvek psa, pretože tam žiadny kontrolór nemá právo prísť a nemá právo vstúpiť. Citujem: „Chovným priestorom alebo zariadením na chov je priestor, zariadenie, pozemok alebo stavba, v ktorej sa chová alebo rozmnožuje pes, okrem priestorov bytového domu.“ Pokiaľ to robíte v bytovom dome, nie. Pokiaľ starosta poverí, že má, niekto si stráži svoju banku alebo svoj podnik takýmito psami, poverí takéhoto človeka, môže vám tento človek prísť a obrátiť celý podnik naruby, pretože to nie je bytový priestor, a kontrolovať chovný priestor pod podmienkou kontrolovania chovného priestoru psa. Ako, dámy a páni, ja si myslím, že tento zákon tak, ako bol predložený, hraničí s ústavnosťou a ústavnými právami obyvateľov tejto krajiny. Ako keď chceme, tak povedzme, že každý, kto chová psa, musí splniť isté povinnosti. Keď tieto povinnosti chovateľ nevie zabezpečiť a tento pes spôsobí komukoľvek a akúkoľvek ujmu, tak ten chovateľ je za to zodpovedný. Je to možné preukázať, je to možné prepojiť, však máme čipovanie. Obce vyberajú miestne dane a poplatky, majú evidenciu od svojich chovateľov. Dobre, za istých podmienok si viem predstaviť, že obce rozšíria svoju evidenciu a budú mať prísnejšiu evidenciu alebo presnejšiu evidenciu, než majú dnes, ale riešme podstatu. A podstata je škoda, ktorú spôsobí pes preto, lebo jeho pán, jeho chovateľ nezabezpečil jemu primerané podmienky. Tie primerané podmienky závisia aj od druhu a od plemena psa a od podmienok, na ktoré ten pes bol šľachtený. Ale nepoďme riešiť zástupné problémy. Neukladajme, že každý jeden chovateľ psa musí ísť na výcvik, musí mať osvedčenie o tom, že môže byť chovateľom. Pomaly to k tomu dôjde. Tento zákon, musím povedať, že viac-menej podľa mojej mienky vznikol ako istá mediálna propaganda a reakcia na médiami trošku zveličené prípady útokov psov. Musím povedať, že trošku zveličené, pretože tých útokov nie je denne päť. Potom by sme mali riešiť, že každý poľovník by mal ísť povinne na psychotest, alebo by sme mu mali zobrať zbraň, pretože v predchádzajúcich rokoch stali sa nehody so zbraňou v ruke. Potom zakážme každému občanovi tejto krajiny šoférovať auto, pretože keď vybehne na chodník a zrazí nejakého človeka a usmrtí ho, je to zbraň. Ale nech sa na to pozerám z ktoréhokoľvek uhla, stále je to ten človek, v ktorého rukách sú tieto prostriedky, či ten prostriedok sa volá pes, či ten prostriedok je puma, či ten prostriedok je auto alebo puška, stále je to ten človek, ktorý vie nakladať s tým, čo má v ruke. On sám sa za to rozhodol. Zodpovednosť za chov zvieraťa má jeho chovateľ. Tento zákon túto zodpovednosť absolútne, ale absolútne nerieši. Pokiaľ by riešil trestnoprávnu zodpovednosť, so všetkými desiatimi podporím. Preto dovoľte, aby som podal procedurálny návrh podľa § 73 ods. 3, aby sme návrh sme vrátili predkladateľovi na jeho úplné prepracovanie a aby prišiel sem v takej podobe, v ktorej, podobe, dokáže pomôcť a vyriešiť tento problém. Ale nie takým spôsobom, že budeme vyberať poplatky za to, že vy opomeniete, alebo chovateľ, ktorý roky rokúce žiadnu chybu neurobil, nič zlého nespravil, stará sa o svojho psa, zabezpečil ho, nikomu žiadnu majetkovú alebo inú ujmu neurobil, ale my mu dávame pokutu 2 000 eur, keď nepríde a neohlási na obecný úrad, že on má nejakého psa. A nedávajme priestor na to, aby starosta bez dokončeného základného vzdelania poslal akéhosi kontrolóra, ktorý má právo prísť a vstupovať do vašich priestorov a kontrolovať, že či ten pes má tam chovateľské priestory, alebo nie. Pretože, keď to chce urobiť policajt tejto krajiny, tak ten na to potrebuje súhlas súdu. Toto je choré v tomto zákone. Ďakujem pekne.