Senko, Ján, poslanec NR SR (2019-09-13):
Ďakujem za slovo. Chcem predložiť pozmeňujúci návrh, ale nedá mi ešte predtým, aby som nereagoval na niečo, čo tu odznelo, lebo tak ako sa viedla diskusia pri prvom prijímaní tlačového zákona a potom aj pri jeho zmene v roku 2001, tak je tu taký argumentačný boj dvoch strán, koaličnej a opozičnej. Je to normálne. Myslím si, že do parlamentu to patrí, treba o týchto veciach hovoriť, ale na druhej strane treba, myslím si, aj niektoré veci dávať do poriadku a argumentovať tak, aby tie veci boli úplne jasné a možno sa aj v rámci tejto diskusie, ja ju chápem, politicky neskresľovali a nehľadali nejakú argumentačnú databázu, ktorá svojím spôsobom má toho druhého vykresliť v opačnom a nie veľmi priaznivom, skôr negatívnom svetle. Stále sa tu hovorí, alebo pani poslankyňa Kaščáková tu hovorila o tom, že sa tu pripravuje bič na médiá. Vôbec si nemyslím. Myslím si, že sa len upravuje mediálne prostredie a smeruje k tomu, aby občan, ktorý sa k nejakým informáciám dostával, dostal k informáciám pravdivým alebo podľa možnosti čo k najobjektívnejším. A to je tá základná úloha, myslím si, aj médií, aby pravdivo a objektívne verejnosť informovali. A myslím si, že o nič v tomto prípade iného nejde. A na to, aby táto istá objektivita, ak to nazveme, alebo informovanosť bola, samozrejme, sa hľadajú možnosti, ak sa spoločnosti zdá, že tomu tak nie je, aby sa docielilo. No a práve preto inštitút práva na odpoveď využívajú rôzne členské štáty Európskej únie, a nielen Európskej únie, na to, aby túto problematiku riešili aj právnou, právnou normou. No a pristupujú k tomu jednotlivé štáty rôzne, dávajú tomu rôznu právnu silu, niektoré dovoľujú dokonca reagovať aj na názory kritické, dokonca dovoľujú aj na tie pravdivé informácie reagovať, ak sa dotyčná strana, ak si dotyčná strana požiada túto záležitosť. Takže nebol by som takýto, v takomto prípade, príliš striktný a v našom slovenskom prípade nehovoril o tom, že sa tu nejakým spôsobom šije bič na médiá, pretože aj prax po období, kedy v roku, tuším v roku 2008 bol prijatý tlačový zákon, ukázala, že ten zákon v takej podobe, ako bol, nepriniesol nič drastické vo vzťahu k médiám a neboli tu nejakým spôsobom aj tie pokuty, ktoré vyplývali za možnosť toho, že médiá budú, nebudú uverejňovať odpovede dotknutej strany, že sa to veľmi neuplatňovalo. Ale na druhej strane myslím si, že sa vytvoril tlak na vydavateľov k tomu, aby vytvorili priaznivé prostredie pre redaktorov, aby uverejňovali podľa možnosti čo najobjektívnejšie a najpravdivejšie informácie. A možno práve tým sa to dosiahlo a tých sťažností nebolo toľko a ľudia si neuplatňovali túto záležitosť. Pretože vieme, že právny poriadok umožňoval, ale možno až po niekoľkých rokoch sa dotknutá strana dostala k možnosti, aby jej odpoveď bola v médiu uverejnená, ale v tom období a v čase, kedy sa uverejňovala, už nemala žiaden význam a v podstate neplnila v tom období už ani vo vzťahu k verejnosti žiadnu informáciu a nezmenila svojím, svojím obsahom názor na vec alebo na osobu v tom čase a v tom období. Takže toľko. Som rád, že na druhej strane ste povedali, že sa dlho vedie táto diskusia, že sa o nej hovorí, na rozdiel od pani Dubačovej, to znamená, že je ozaj pravda, že diskusia sa vedie, sú rôzne názory, my ich prijímame aj zo strany zástupcov médií a dúfam, že aj zo strany odbornej verejnosti, ako aj ministerstva kultúry aj v predchádzajúcich obdobiach bol vo vzťahu k vydiskutovávaniu si tejto problematiky vytvorený dostatočný časový priestor. Ale vzhľadom na to, že vedieme možno tu dlhšiu diskusiu a trvanie tohto legislatívneho procesu je trošku dlhšie, takže v súvislosti s navrhovanou zmenou, zmenou termínov, ktoré sú uvedené v texte návrhu zákona, chcem navrhnúť zmenu účinnosti a súvisiacich prechodných ustanovení práve z dôvodu tohto dlhšieho trvania legislatívneho procesu a z tohto dôvodu je potrebné zmeniť účinnosť zákona tak, aby boli dodržané podmienky, požiadavky a lehoty stanovené Ústavou Slovenskej republiky, jej čl. 87 ods. 2 až 4 a čl. 102 ods. 1 písm. o). Takže predkladám pozmeňovací návrh, ktorý znie: V čl. I v 7. bode sa v nadpise pod § 13c slová, citujem, „1. mája“ nahrádzajú slovami, citujem, „1. novembra“ a v § 13c sa slová, citujem, „1. májom“ nahrádzajú slovami „1. novembrom“ a slová, citujem, „30. apríla“ sa nahrádzajú slovami, citujem, „31. októbra“. V čl. II sa slová, citujem, „1. mája“ nahrádzajú slovami, citujem, „1. novembra“. To je z mojej strany v rámci tohto diskusného príspevku všetko. Ďakujem za pozornosť.