K. Tóthová, poslankyňa: (2004-09-21):
K tomuto prediskutovávanému návrhu zákona sa už veľa pohovorilo, nie teraz v snemovni, ale v tlači, v rôznych diskusiách a podobne. Preto stručne uvediem, že patrím k tým, ktorí zmenu zdravotnej poisťovne na akciovú spoločnosť, nehnevajte sa, pán minister, ale považujem za nezmysel. Aj pán poslanec Bielik ako predseda zdravotného výboru, ľutujem, že tu nesedí, keď sa tento zákon prerokúva, v poslednom čísle Parlamentného kuriéra celé trošku zaobalil a zmiernil tie akciovky a uviedol, že pôjde o akciovky „s duchom verejnoprávnosti“. No to ma veľmi pobavilo. Ak by som mala parafrázovať pani Bubílkovú v programe Politické harašení, tak by som povedala, že toto označenie je asi také presvedčivé ako televízna reklama, že „kočky by kupovali kitkat“. Pretože akciovka s duchom verejnoprávnosti je úplne nerealizovateľná inštitúcia. Ako môže akciovka, ktorá vlastne podľa Občianskeho zákonníka je podnikateľský subjekt povinný vytvárať zisk, lebo ak zisk nevytvorí, tak skrachuje, ako môže akciovka vyžiť a vytvárať zisk, keď dnes vytvára stratu? Aké zmeny musia nastať? Môžu byť dve cesty, že občania všetko zaplatia a zaplatia tvrdo zo svojich peňaženiek, alebo potom nastane pravidelná zákonná postupnosť, že tieto akciovky skrachujú! Vážený pán minister, máte predstavu o modeli, že by tieto poisťovne skrachovali? Aká situácia by nastala v Slovenskej republike? Vy vravíte, že všetko bude v poriadku, pretože pôjde o podnikanie s dohľadom nového úradu. Pán minister, rúcate základné princípy. Tam, kde sa rúcajú základné princípy určitej spoločenskej formácie, tak tá formácia je skôr či neskôr odsúdená k zániku. Ako môže ísť o podnikanie, keď ho nejaká štátna inštitúcia kontroluje? To je zase ďalší nezmysel. Ako pozitívum akcioviek sa totiž hovorí, že ak nebude vedieť hospodáriť, skrachuje. No toto určite nie je pozitívum, ktoré by nás presvedčilo k takémuto kroku, odsúhlasiť v legislatívnom návrhu. Pán minister, skúsme na určitý čas zabezpečiť, aby tieto poisťovne hospodárili tak, že nevytvoria žiadny dlh, a všetko bude zabezpečené pre pacienta tak, ako to vyplýva zo zákonov a hlavne z ústavy. Asi to nepôjde a preto situáciu bude treba riešiť ináč ako akciovkami. A že to bude mať negatívne dopady na občanov, určite možno tvrdiť s istotou, teda s pravdepodobnosťou hraničiacou s istotou. A aké dopady bude mať vaša reforma na občana? Sám pán poslanec Bielik, predseda výboru pre zdravotníctvo v Národnej rade k analýze dopadov reformy na pacienta, ktorú ste vy ako ministerstvo vypracovali, čiže on ako koaličný poslanec uviedol do tlače nasledovné, citujem: „Domnievam sa, že túto analýzu treba ešte precíznejšie dopracovať a zamerať špecificky na viaceré skupiny pacientov. Priemerné hodnoty nevytvárajú pravdivý obraz.“ Ak vy totiž robíte analýzu dopadov podľa priemeru, tak sa uchýlim k záveru všeobecne známemu a už aj sprofanovanému, že keď sme dvaja a ja zjem kurča a vy nič, v priemere obidvaja sme zjedli pol kurčaťa. Keď na základe takejto analýzy hovoríme o dopadoch, tak potom, pán minister, je to už veľmi smutné a nič nehovoriace. Dovolím si, pán minister, zopakovať, čo pán poslanec Soboňa tu pred chvíľou uviedol, že návrhy, ktoré predkladáte, sú nekompatibilné so zahraničnými. Vy tvrdíte, že áno. Ja som jeden čas robila aproximáciu; myslím, že pravda je viac na strane pána poslanca Soboňu. Ako mám veriť vášmu vyhláseniu, že teda sú kompatibilné, ak v súvislosti s vaším pôsobením a prípravou tejto reformy ste uviedli už viacej neprávd. Dovoľte, aby som uviedla aspoň jednu. Vystúpili ste z lekárskej komory so slovami: „Odmietam prispievať na dobrodružné politické ambície týchto pánov a rovnako nemienim zmieriť sa s totalitou zaváňajúcim úzusom povinného členstva.“ Opakujem: „...s totalitou zaváňajúcim úzusom“. Pán minister, vy neviete, ako bola riešená otázka v takzvanom totalitnom systéme za bývalého spoločenského zriadenia? Veď neboli povinné členstvá v lekárskej komore. Vôbec lekárske komory neexistovali! Existovala len lekárska spoločnosť. A povinné členstvo v lekárskej komore nie je žiadny totalitný výmysel. Už zákon z 28. júna 1929, to znamená za bývalej buržoáznej republiky Česko-slovenskej, bol to zákon č. 113, a jeho novela č. 176/1934 výslovne hovoria o povinnom členstve v lekárskej komore. Čiže povinné členstvo v lekárskej komore nič nemá s totalitou. Práve totalitný systém, ktorý vy nazývate totalitným, povinné členstvo v lekárskej komore zrušil a vy ho tiež chcete zrušiť. Vy neviete o tom, že v zahraničí naši lekári nemôžu vykonávať lekársku službu, lekárske povolenie, ak nie sú členmi lekárskych komôr? Pán minister, vy si myslíte, že národ je úplne hlúpy? A dovoľte, takéto kaleráby tlačiť do hlavy už prestaňte. (Potlesk.) Preto niektoré vaše vyjadrenia ako aj s kompatibilitou týchto zákonov so zahraničím vnímam v kontexte s tými vašimi pravdivými výrokmi, ktoré som pred chvíľou uviedla. Ďakujem za pozornosť. (Potlesk.)