P. Hrušovský, predseda NR SR: (2003-10-31):
Pani poslankyňa, máte slovo. D. Podracká, poslankyňa: Ďakujem za slovo, pán predseda. Vážený pán predseda, panie poslankyne, páni poslanci. Dovoľte mi predložiť ctenej snemovni v druhom čítaní návrh novely zákona, ktorým sa mení a dopĺňa zákon č. 462/2002 Z. z. o poskytnutí jednorazového finančného príspevku politickým väzňom v znení zákona č. 665/2002 Z. z., ktorý ste dostali ako tlač č. 376. Už v prvom čítaní som predniesla aj historický, aj politický a mravný rozmer o opodstatnenosti tejto novely zákona, čo bolo aj v diskusii bohato ocenené a napokon sa to odrazilo aj v priaznivom hlasovaní. V duchu už povedaného v prvom čítaní chcem len pripomenúť, že kohorty, ktoré nesú v sebe viac ako 50-ročnú skúsenosť, sa zmenšujú, každý mesiac umrie 15 až 20 politických väzňov, časť ich života, a teda aj čas odškodnenia sa zmenšuje ako šagrénova koža, a preto niet dôvodu odkladať toto odškodňovanie. Teraz poviem zopár slov k legislatívnej norme novely zákona a jej genealógii medzi prvým a druhým čítaním. Na rokovaní vlády dňa 24. septembra bol vyslovený podmienečný súhlas s predkladanou novelou zákona za predpokladu, že sa zúži okruh oprávnených osôb, to značí, že sa vylúčia tie oprávnené osoby, ktoré by si mohli uplatniť nárok na jednorazové finančné odškodnenie, a to podľa zákona č. 87/1991 Zb. o mimosúdnych rehabilitáciách v znení neskorších predpisov. Bolo to zdôvodnené tým, že režim tohto zákona je už prekluzívnou lehotou, čo by sme mohli síce namietnuť, pretože v duchu rozšírenej pôvodnej novely tieto lehoty prekluzívnymi neboli, pretože zákon č. 87/1991 Zb. neumožňoval odškodňovať občanov Slovenskej republiky, ktorí boli rehabilitovaní ministerstvom obrany alebo ministerstvom vnútra, hoci hlavným protiargumentom bolo, že rozšírenie okruhu oprávnených osôb by spôsobilo záťaž na štátny rozpočet v rozsahu niekoľkých desiatok miliónov korún, tak sme sa rozhodli so spolupredkladateľom pánom Františkom Mikloškom prijať zúženie oprávneného okruhu osôb. Takisto bolo vyslovené podmienečné stanovisko vlády týkajúce sa odstránenia tvrdosti zákona s odôvodnením, že subjektívne rozhodovanie ministrov bez stanovenia zákonného rámca by vyvolalo nielen nárast počtu osôb nespĺňajúcich zákonné podmienky, ale aj rôzny výklad okruhu, a teda obsahu pojmu tvrdosť zákona, čo sme takisto akceptovali. V mene priechodnosti novely sme teda so spolupredkladateľom zákon doprecizovali a ošetrili. Zúžený variant sme upravili prostredníctvom pozmeňujúceho návrhu, ktorý bol prijatý vo všetkých výboroch,  kde sa o zákone rokovalo vrátane gestorského výboru. Výsledkom je čistá novela zákona, ktorá zužuje okruh oprávnených osôb na dve základné skupiny - živých a mŕtvych. K živým patria tie oprávnené osoby, ktoré sú občanmi Slovenskej republiky, boli rehabilitované a aspoň tri mesiace väznené a v čase rehabilitačných procesov boli súdené v Čechách federálnymi orgánmi, teda nielen ministerstvom spravodlivosti, ale aj ministerstvom obrany alebo ministerstvom vnútra. Týmto oprávneným osobám prináleží jednorazové finančné odškodnenie v zmysle zákona č. 462/2002 Z. z., a to nasledovne. Ak bola oprávnená osoba väznená tri mesiace, prináleží jej finančné odškodnenie vo výške 20-tisíc korún plus 3-tisíc korún za každý ďalší mesiac väznenia, a ak bola oprávnená osoba väznená rok a viac, prináleží jej jednorazové finančné odškodnenie vo výške 80-tisíc Sk plus 3-tisíc korún za každý ďalší rok väznenia. Podľa prepočtov Konfederácie politických väzňov ide zhruba o 280 oprávnených osôb, čo v prepočte predstavuje maximálnu sumu 22 miliónov korún. Druhou skupinou oprávnených osôb sú pozostalí po popravených alebo tých, ktorí v čase väznenia aj zomreli. Oprávnenými osobami na vyplatenie jednorazového finančného príspevku sú vdova alebo vdovec, aj keď uzavreli nové manželstvo, a ak ich niet deti, ktoré sú občanmi Slovenskej republiky a zároveň došlo k rehabilitácii osoby, ktorá bola väznená aspoň tri mesiace a počas väznenia zomrela. Podľa § 27 zákona č. 119/1990 Zb. o súdnej rehabilitácii v znení zákona č. 47/1991 Zb. jednorazové odškodnenie patrilo pozostalým za smrť rehabilitovanej osoby, nie aj za jej väznenie. To v praxi spôsobovalo, že Sociálna poisťovňa vyplácajúca finančný príspevok podľa zákona č. 462/2002 Z. z. nemohla tento príspevok vyplatiť tým pozostalým po poškodenom, ktorý nielenže zomrel, ale bol súčasne aj aspoň tri mesiace väznený. Podľa odhadu Konfederácie politických väzňov ide maximálne o 1 100 oprávnených osôb, ktorým podľa navrhovanej novely prináleží jednorazové finančné odškodnenie nasledovne. Ak boli oprávnené a rehabilitované osoby väznené od troch mesiacov do jedného roka, dostanú jednorazové finančné odškodnenie vo výške 40-tisíc Sk bez príplatkov, a ak boli väznené viac ako jeden rok, prináleží im jednorazové finančné odškodnenie vo výške 80-tisíc Sk bez príplatkov tak, že táto suma sa delí rovným dielom medzi pozostalými. Maximálna suma, ktorá by mohla týmto odškodnením prichádzať do úvahy na vyplatenie, je suma okolo 44 miliónov korún. Spolu obe sumy predstavujú okolo 66 miliónov korún, pričom treba mať na zreteli písomné stanovisko Sociálnej poisťovne podpísané doktorom Rudolfom Križanom, podľa ktorého bolo Sociálnej poisťovni na doterajšie vyplácanie v zmysle zákona č. 462/2002 Z. z. uvoľnených z ministerstva financií 143 miliónov korún, pričom vyčerpaných bolo doteraz len okolo 87 miliónov korún. Pri jednoduchom prepočte má Sociálna poisťovňa k dispozícii na vyplatenie ešte voľných 56 miliónov korún. Pri požiadavke 66 miliónov korún po schválení predkladanej novely zákona by teda vznikol schodok asi 10, maximálne však 15 miliónov korún, čo považujeme za minimálne zaťaženie štátneho rozpočtu pre rok 2004. Terajšia podoba novely je zúžená, považujeme ju však za spravodlivú a legislatívne čistú. Len na oživenie pripomeniem, že pri prvom čítaní ju podporilo až 131 poslancov a verím, že aj pri hlasovaní o zákone ako o celku to nebude inak. Pán predseda, skončila som. Ďakujem za pozornosť.