J. Mikolaj, podpredseda vlády a minister školstva SR: (2009-12-01):
Školské vzdelávanie je riešené samostatne, čiže to v tomto zákone byť nemusí. Preto sme sa zamerali na ďalšie vzdelávanie, a to vzdelávanie praxou zatiaľ nechávame tak. To nie je vzdelávanie, ktoré by sa evidovalo nejakým spôsobom alebo niekde inde. V Európe som  nevidel, že by sa... Pravda je aj tá, čo nemáme riešené, a to uznávam aj ja v tomto zákone, a to je prepojenie ďalšieho vzdelávania a školského. Teda neformálneho a formálneho vzdelávania. To je pravda. To tu nemáme. Ale nemáme  to preto, lebo to nemá ani Európska únia a po druhé nie je to také jednoduché. To vôbec nie je také jednoduché. A pokiaľ nemáme kompatibilitu Európskej únie, že sa nám ľudia budú vzdelávať aj v zahraničí a potom sem príde s papierom a povie, dajte mi a uznajte mi toto vzdelávanie za školské alebo za formálne a my nemáme pravidlá, tak to nevieme urobiť a bude chaos. Takže tu si musíme jednoducho počkať na Európsku úniu, nech nadefinuje aspoň základné pravidlá kvôli voľnému pohybu a potom ich prevezmeme a na základe doby sme nadefinovali aj my veci. Preto sme sa naozaj na 99 % v tomto zákone venovali okrem tých základných definícií takzvanému ďalšiemu vzdelávaniu. Ďalej napádate odbornú spôsobilosť. Odbornú spôsobilosť my chápeme tak, že je to niečo navyše, ako je to samotné vzdelávanie. Už v školskom výbore sme hovorili o tom, že odbornú spôsobilosť pri formálnom vzdelávaní alebo v tom, kto má štátom uznané vzdelávanie, riešia komory. Čiže vzdelávanie nestačí, keď ste inžinier, nestačí vám to na to, aby ste boli odborne spôsobilý. Musíte ísť do komory, povedzme komoru architektov, a až komora architektov vám vydá osvedčenie o odbornej spôsobilosti a jednou z podmienok je mať, povedzme, vysokú školu plus tam musíte mať prax a robíte skúšky, ďalšie skúšky zo zákonov. Čiže komory. Samozrejme, že u nás sme nechceli, aby vznikol nejaký administratívny aparát, to by bol nezmysel, tak sme to posunuli na školy, pretože škôl je jednak 3200 alebo 3300, škôl je dosť, a školy tým, že sú, by som povedal, pod prísnou kontrolou ministerstva školstva z hľadiska celého systému práce, tak sme presvedčení, že tá samotná skúška, nie vzdelávanie, len tá samotná skúška, že na týchto školách môže byť. Je to určitá záruka kvality, pretože toto robíme len kvôli kvalite, nie kvôli administratívnej zbytočnosti. Je to len skúška, nie je vzdelávanie. Je to len skúška, tak ako hovorím, že musíte ísť do komory, kde môžete skúšku mať. Vyšlo to z praxe. Viete, koľko vydávame kvartálne povolení na vzdelávanie? Päťsto. Päťsto vydávame kvartálne na vzdelávanie. Čiže máme ich nejakých 3000. A kde máte istotu, že ony samy sebe, že nebudú vydávať, čiže potrebuje papier, založí si nejakú vzdelávaciu inštitúciu a sama sebe si dá ešte odbornú kvalifikáciu. Tomu sme sa chceli vyhnúť, aby to šlo na tie školy, ale aj súkromné školy. My nehovoríme o štátnych verejných školách, aj súkromné. To znamená, že podnikanie tam je. Takže nie je pravda, že by to bolo proti podnikaniu. Môžu to byť pokojne súkromné školy, len súkromné školy musia byť v sieti a tak ďalej, poznáte celý ten mechanizmus, to je oveľa lepšie. Čiže vyšla táto podmienka z praxe, strácame prehľad, vzdeláva nám kadekto, kadečo, a preto sme sa rozhodli, že áno, že sprísnime a zavedieme jeden stupeň navyše, tak ako je to všade, a to je tá odborná spôsobilosť, aby sa to nedehonestovalo. Opakujem vrátane súkromných škôl. Takže podnikanie v tom je. Pokiaľ ide o tú akreditačnú komisiu. Tak mohli sme aj do zákona napísať počet, ale sme to neurobili. Povedali sme, že štatútom a štatút nadefinuje počet členov, a tým je to vyriešené. Načo dávať do zákona veci, ktoré, povedzme, tam byť nemusia, keď to vie vyriešiť štatút a nech je tá komisia otvorená, ja s tým nemám žiaden problém. Ďalšiu štvrtú nosnú poznámku ste mali ohľadne vzdelávania. My máme v tom § 2 ods. 4, že ďalšie vzdelávanie sa uskutoční v štátnom jazyku a podľa záujmu účastníkov a tak ďalej aj v inom ako v štátnom jazyku a tam je odvolávka na zákon o štátnom jazyku, ktorý definuje všetko, ktorý definuje aj tie veci, ktoré sa týkajú osvedčení. Je to zákonom definované. Čiže by sme to zbytočne opakovali podľa nás. Pani poslankyňa Rosová, tu nie je na čo reagovať. Len jednu poznámku. Tej som nerozumel, že ministerstvo školstva má rado niektorých podnikateľov. Chcel by som, pani poslankyňa, vás upozorniť na to, že ministerstvo školstva je ústredný orgán štátnej správy. To nie je politický orgán. A neurážajte ľudí. Neurážajte ľudí, pretože tam sú ľudia rôzneho zmýšľania, sú ľudia slobodní a nechápem prečo, ste taká drzá, že si dovolíte urážať všetkých pracovníkov ministerstva školstva. Ďakujem pekne.