M. Vášáryová, poslankyňa: (2010-02-03):
Dovoľte, pán minister, aby som vám aj gratulovala, že to prinášate v tomto období, pozrite sa – nepozorný parlament, a snáď to prejde tým pádom, pretože už nikto nesleduje, či nejaká štátna služba bude mať výnimočné podmienky, čo bol aj jeden z najväčších problémov, ako tento zákon pretlačiť parlamentnou snemovňou. Takže toto je, myslím, dobrý krok a ja za tento zákon, samozrejme, zahlasujem. V dôvodovej správe uvádzate, že obsahom zákona sú osobitné požiadavky, ktoré platná legislatíva nerieši, týkajúce sa pôsobenia zamestnancov v zahraničnej službe. Keďže na rozdiel od iných rezortov pôsobenie v cudzine nie je výnimkou, ako to býva u iných rezortov, ale je to pravidlom a podstatnou súčasťou výkonu zahraničnej služby. Pre mňa v zásade však ide o to, že sa prax, ktorá je založená na právnych predpisoch nižšej právnej sily, ktoré sú platné na ministerstve zahraničných vecí a ich dodržiavanie, stavia na úroveň zákona. Má to dobrú správu, je to jedna z dobrých správ a je to jedna zo zlých správ alebo horších. Nemyslím si, že zákon by mal úplne bezprostredný dopad na efektívnejší výkon nie zahraničnej služby, ale na našu zahraničnú politiku. Nato sú potrebné asi iné kroky, ale sprehľadnia sa vzťahy a nároky zamestnancov v zahraničnej službe. Istým spôsobom sa stabilizujú, ale na druhej strane sa zákonne rigidujú, čo bude znamenať, že akákoľvek zmena toho, čo ste dali do zákona, bude musieť prejsť znovu pri zmene parlamentom a možno nebude taký nepozorný ako dnes, pán minister, ale zrejme ste volili tento variant. Ja osobne, keď som to čítala, by som niektoré ustanovenia predsa len dala von, aby ste s tým nemuseli stále chodiť do parlamentu. Ukazuje sa nám to aj na iných zákonoch ako veľký problém. To znamená, na jednej strane vítam, samozrejme, na druhej možno, že by sa dali ešte niektoré veci vyňať, aby ste s tým nemali problém, pretože toto je už zákonná úprava a akákoľvek zmena bude musieť prejsť znovu parlamentom. To, čoho sa chcem dotknúť v krátkosti, je dopad na štátny rozpočet. Pán minister, ako ste sám povedali, 1 300-tis. eur 2011, 1 362-tis. eur 2012, milión, skoro 500-tisíc eur 2013. To sú veľké sumy pri rozvrátených verejných financiách. Viete, že som bola nespokojná a protestovala som proti zníženiu rozpočtu ministerstva zahraničných vecí o 18 % v rozpočte na rok 2010, ale obávam sa, že to nebude také jednoduché, aby sa rozpočet zvyšoval, pretože nie som ekonómka, ale podľa ekonomických odborníkov, ktorí už niečo na Slovensku urobili, bude veľmi ťažké znovu naštartovať tak, aby tých 1 500-tis. eur bolo k dispozícii. A z toho vychádzam, že časť z toho budete platiť z rozpočtu ministerstva zahraničných vecí. To znamená, nie som proti tomu, aby sa naši zamestnanci v zahraničnej službe mali lepšie, ale bude to znamenať, že budeme mať menej peňazí na výkon samotnej zahraničnej politiky, a to si my, ktorí sledujeme zahraničnú politiku, musíme byť vedomí. A to mi je, bohužiaľ, veľmi ľúto. Pôvodne som vám chcela vytknúť, pán minister, priznám sa, § 3 princípy vykonávania zahraničnej služby, a nikde som tie princípy nenašla, ale doplnili ste to, takže toto už neplatí. Možno jednu vec, aby som tu už takto zbytočne nestála, § 17 ods. 2. Podľa mňa ho môžete úplne pokojne vypustiť, pretože či sú diplomatické hodnosti nižšieho, stredného, vyššieho stupňa, nemá v zákone žiadnu relevanciu a upozorňujem vás, že sa zákon na toto delenie v ďalšom texte, aspoň som to nikde ďalej nenašla, neodvoláva. Zdá sa mi to, ako keby sme hovorili v nejakom zákone, že toto je menšia suma, väčšia suma, vyššia suma, to nemá žiadny právny dopad. Zdá sa mi, že toto je skutočne naozaj zbytočné a viaže sa na právnu normu nižšej právnej sily, kde práve chcem, aby si ministerstvo zahraničných vecí mohlo určiť samo  svoje podmienky a nemuselo s tým chodiť do parlamentu. Toto je napríklad jedno z tých ustanovení. Ináč, ako hovorím, ja za ten zákon zahlasujem, pán minister. Ďakujem pekne.