M. Kondrót, poslanec: (2005-03-18):
Chcel by som v tejto súvislosti upozorniť, že Smer už v roku 2000 vo svojom materiáli Hospodárska stratégia mal potrebu realizácie cieľov Lisabonskej stratégie zapracovanú ako súčasť nami navrhovanej stratégie. Strana Smer je tiež jedinou zo súčasných parlamentných strán, ktorá s realizáciou Lisabonskej stratégie v podmienkach Slovenska uvažovala už pri jej vzniku. Súčasná vláda sa k tomuto záveru dopracovala až v čase, keď prebieha proces aktualizácie, resp. prepracovanie Lisabonskej stratégie tak, aby sa v nej deklarované ciele stali reálnejšie dosiahnuteľnými. Treba spomenúť, že do roku 2000 nebol spracovaný na Slovensku žiaden materiál strategického charakteru a dnes sa takéto materiály začali objavovať ako huby po daždi. Máme teda spracované alebo sú v štádiách rozpracovanosti nasledovné strategické materiály: Lisabonská stratégia pre Slovensko do roku 2010, Národohospodárska stratégia do roku 2013, Národná stratégia trvalo udržateľného rozvoja, Národná stratégia informatizácie, Stratégia rozvoja vedy a techniky do roku 2015, dve verzie Vízie rozvoja Slovenska do roku 2020, príp. ďalšie podobné dokumenty. V podstate ide o dokumenty jednotlivých rezortov, a to ministerstva financií, ministerstva hospodárstva, ministerstva životného prostredia, ministerstva dopravy, pôšt a telekomunikácií, ministerstva školstva, ako i inštitúcií, ako sú IVO a Prognostický ústav Slovenskej akadémie vied, pričom tieto rezortmi spracované materiály si nárokujú byť stratégiami celospoločenského významu, pričom to sotva niektorý spĺňa a dokonca si viaceré aj protirečia. Treba spomenúť, že viaceré spomínané materiály sú verejnosti neprístupné, a to nielen občanom, ale ani odbornej verejnosti, hoci boli financované z peňazí daňových poplatníkov, chýba tiež participácia širokej odbornej verejnosti na spracovávaní týchto materiálov, materiály sú často spracovávané úzkou skupinou úradníkov, resp. nominantmi vládnych politických strán bez prizvania expertov, ktorých by nominovala opozícia, a takisto aj bez prizvania expertov, ktorí nepôsobia v žiadnych politických stranách. Spomínané dokumenty strategického charakteru vrátane Lisabonskej stratégie pre Slovensko sú spracovávané jednotlivými rezortmi. Nárokujú si na stanovovanie celospoločenských priorít, sú robené rozdielnymi metodológiami, pričom sú nekompatibilné a väčšina z nich má charakter tzv. mŕtvych dokumentov, teda tieto dokumenty sú spracované, nie sú však realizovateľné, a preto sa odložia niekde do šuplíka alebo skrine, čo bude ich posledná stanica. Ekonomická a spoločenská realita ide potom ďalej, bez ohľadu na to, či takéto dokumenty existujú alebo nie. Stanovenie množstva rozličných priorít v rôznych takýchto materiáloch spôsobí, že sa navrhované priority prioritami nestanú už z toho dôvodu, že zaniknú v množstve ďalších navrhovaných priorít. Takisto chýba adekvátna údajová i metodologická základňa pre spracovávanie podobných materiálov. Slovensko má Prognostický ústav Slovenskej akadémie vied, ale nemá spracovanú dlhodobú súhrnnú prognózu vývoja Slovenska, ktorá by poskytla pre strategické materiály seriózne odpovede na otázky, kam smeruje svet, kam smeruje Európa, kam smeruje Slovensko a čo to bude znamenať pre slovenskú ekonomiku a spoločnosť. Slovensko tiež nemá žiadne pracovisko strategického charakteru, ktoré by vypracovávalo strategické dokumenty. Nie je doriešené ani inštitucionálne zabezpečenie spracovávania podobných materiálov. V susednej Českej republike spracovávanie takýchto materiálov koordinovala Vládna rada pre ekonomické a sociálne stratégie a existuje tam takisto nezávislé pracovisko CESES, Centrum pre ekonomické a sociálne stratégie, pri Univerzite Karlovej v Prahe. Táto inštitúcia je nezávislá, a teda ňou vypracovávané materiály využívajú štátne inštitúcie i politici celého politického spektra. Chcel by som uviesť, že CESES pred pár dňami zverejnil materiál Strategický audit Českej republiky. Je spracovaný metodológiou použitou strategickou jednotkou pôsobiacou pri Úrade britského premiéra. Tento Strategický audit je akousi inventarizáciou zdrojov a rozvojových potenciálov Českej republiky a nepochybne prispeje k zvýšeniu kvality spracovávaných strategických materiálov v Českej republike. Na Slovensku, žiaľ, neexistuje žiadna inštitúcia, ktorá by bola schopná podobný Strategický audit Slovenska vypracovať. Dokument Lisabonská stratégia pre Slovensko je nepochybne významným dokumentom, v ktorom sú stanovené strategické priority rozvoja Slovenska do roku 2010. Je však viac ako isté, že tieto priority ostanú iba prioritami na papieri. Do roku 2010 budú zrejme ako priority iba deklarované, ich realizácia však bude viac ako problematická. Dôvody na takéto tvrdenie sú viaceré. Neexistujú nástroje a mechanizmy, ktorými by vláda dokázala realizáciu takýchto priorít presadiť. Príkladom môže byť informatizácia, resp. informačná spoločnosť. O tejto problematike sa diskutuje už asi 20 rokov, zdôrazňujem, len diskutuje. Vo vyspelých krajinách sveta je problematika informačnej spoločnosti zaradená medzi hlavné priority a garanciu nad touto oblasťou má väčšinou predseda vlády. Na Slovensku bol v nedávnej dobe zriadený Úrad zmocnenca pre informatizáciu, ktorý má menšie kompetencie ako odbor ministerstva. Nedá sa teda predpokladať výrazný pokrok v tejto oblasti. Slovensko stále výrazne zaostáva za vyspelými krajinami vo vybavení osobnými počítačmi, v prístupe na internet, pričom vo vyspelých krajinách je dosť bežné používanie notebookov vo všetkých sférach spoločnosti plus možnosť bezproblémového napojenia sa na internet. Slovenské školy, veda, výskum sú zväčša vybavené zastaranými osobnými počítačmi, ktoré sa dnes vo vyspelých krajinách vyhadzujú ako nepoužiteľný odpad. Priorita vedy, výskumu a inovácií, ďalšia z hlavných priorít, je spojená s neutešenou súčasnou realitou, keď pre ľudí pracujúcich vo vede a výskume je dnes problémom zaplatiť účastnícky poplatok na vedeckú konferenciu konanú doma či v susednej Českej republike, nehovoriac už o podobných podujatiach v zahraničí. Vedecké a výskumné pracoviská dnes minimálne nakupujú odbornú literatúru, majú problémy so zabezpečením minimálneho technického vybavenia, sú problémy s financovaním vydávania domácej vedeckej produkcie, vedeckých časopisov, s financovaním domácich vedeckých podujatí. Viaceré vedecké a výskumné pracoviská majú problémy s odchodom najmä mladších a stredných vedeckých a výskumných pracovníkov najmä do zahraničia alebo do oblasti biznisu. Priorita ľudských zdrojov a vzdelávania. Je spojená s pretrvávajúcou vysokou mierou nezamestnanosti, keď vytváranie nových pracovných miest je viazané na rozvoj informačnej spoločnosti. Takéto pracovné miesta vyžadujú vysokú mieru znalosti, počítačovú gramotnosť a, samozrejme, dobré pracovné podmienky. Tu je prekážkou politika lacnej pracovnej sily, ktorá síce môže pritiahnuť zahraničné investície do oblasti priemyslu, ktorá však podkopáva rozvoj informačnej spoločnosti, ktorý je postavený na drahej a vysokokvalifikovanej pracovnej sile. Diskusia o možnostiach realizácie Lisabonskej stratégie pre Slovensko sa rozbieha v čase, keď je tento dokument na úrovni Európskej únie prepracovávaný, resp. je menená jeho základná koncepcia. Slovenskej vláde trvalo päť rokov, kým sa odhodlala vypracovať strategický dokument typu Lisabonskej stratégie. Táto skutočnosť ukazuje na nepružnosť našich vládnych inštitúcií a tiež na potrebu spružnenia tohto prístupu. Slovensko by dnes malo robiť to, čo sa chystá EÚ robiť dnes, a nie to, čo robila pred piatimi rokmi. Tragédiou je, že v tomto marazme a chaose rodiacich sa rôznych strategických dokumentov a absencií strategického smerovania hospodárstva štátu jedinú reálnu stratégiu živelne a nekoncepčne uskutočňuje agentúra SARIO pod pláštikom ministerstva hospodárstva. Reštrukturalizácia ekonomiky Slovenska je potom, samozrejme, živelná a nekoncepčná. Na druhej strane investície sprostredkovávané agentúrou SARIO vytvárajú novú štruktúru ekonomiky Slovenska, ktorá síce bude určovať jej vývoj v dlhodobých časových horizontoch, ale ktorú nemožno, žiaľ, označiť za výsledok premysleného konceptu a stratégie. Na záver chcem zdôrazniť, že je nutné cieľavedome zaviesť vypracovávanie dlhodobých stratégií, ktoré by pružne reagovali na rýchlo sa meniace turbulentné prostredie globálnej ekonomiky a svetového trhu. Treba tiež proces vypracovávania takýchto dokumentov otvoriť verejnosti a prizvať k ich vypracovávaniu širokú odbornú i laickú verejnosť. Ďakujem za pozornosť.