T. Galbavý, poslanec: (2006-10-18):
Z ekonomického hľadiska je vec jednoznačná. Zákon by mal doniesť do verejných zdrojov viac peňazí. V roku 2007 je plánovaných o 1,2 mld. korún, 2008 o 2 200 mil. a v  roku 2009  až o 2 640 mil., čo je v poriadku, väčšinu týchto prostriedkov by mal získať štátny rozpočet. Taktiež predkladatelia hovoria a počítajú, že zákon dosiahne, bude významným prínosom pre tvorbu nových pracovných miest cez posilnenie ekonomiky, cez oživenie ekonomiky, že zákon bude prínosom pre posilnenie konkurencieschopnosti cez investície do výrobných, existujúcich výrobných odvetví,  no, pán minister, prepáčte, ale s týmto tvrdením nemôžem súhlasiť, pokiaľ ma nepresvedčíte o opaku, preto využívam tú príležitosť a pýtam sa vás, či práve cez znižovanie odpočítateľnej položky zo základu dane a priškrtenie finančných prostriedkov tretiemu mimovládnemu sektoru sú tie najvhodnejšie ekonomické nástroje na to, aby sme dosiahli a posilnili konkurencieschopnosť a aby sme zvýšili tvorbu pracovných miest. No, naozaj toto sa mi nezdá v poriadku. Pani kolegyne, kolegovia, poďme sa pozrieť na zákon bližšie. Zvýšenie príjmov verejnej správy a hlavne štátneho rozpočtu sa má dosiahnuť niekoľkými spôsobmi. Prvým, asi najmedializovanejším je postupné znižovanie odpočítateľnej čiastky od základu dane. Tento prvok má zaujímavú genézu. Zaznamenali sme jeho vývoj od zavedenia akejsi formy milionárskej dane až po postupné znižovanie tzv. odpočítateľnej položky. Tu sme sa pohybovali od 56-tis. až k výslednej sume 47 600 Sk mesačne. Od tejto úrovne hrubej mzdy sa začne znižovať suma, ktorá sa dá odpočítať od základu dane. No, táto úroveň sa zvolila zjavne preto, aby do nej spadli aj poslanci. V súlade so slovami pána premiéra, že považuje za samozrejmé, že aj poslanci budú platiť vyššie dane, myslím si, že to je v poriadku a voči tomu nemám žiadne výhrady. Príjem na tejto úrovni poberá v Slovenskej republike približne 90-tis. ľudí. V absolútnej väčšine pôjde o zamestnancov, postihne však aj časť drobných živnostníkov, tí všetci budú musieť byť povinne viac solidárni s tými, ktorí majú nižšie platy, to je naozaj nespochybniteľné. Príjem 47-tis. mesačne je v Slovenskej republike vzhľadom na celkovú úroveň miezd pomerne vysoký, v zásade však ide o príjem vyššej strednej vrstvy. V žiadnom prípade nejde o príjem milionársky, ako sa pôvodne zvýšené zdaňovanie nazývalo, ba ani príjem špičkový. Dosahujú ho poprední lekári, niektorí vysokoškolskí pedagógovia, príslušníci slobodných povolaní. Takže navrhovaný systém zvýši opäť daňové zaťaženie jednej vrstvy, tej strednej, ktorá by mala byť opäť oporou a základom spoločnosti, ľudí, ktorí roky tvrdo študovali, aby dosiahli vysokú kvalifikáciu, ľudí, ktorí roky usilovne pracovali, niekedy aj vo viacerých zamestnaniach, len aby dosiahli vyšší príjem a zabezpečili svoju rodinu. A ešte živnostníkov, ktorí sa nebáli začať podnikať, nie nadarmo označili viacerí analytici takto postavený návrh za trestanie usilovných, prípadne ako daň za úspech. Naopak, nedotkne sa tých, ktorí sa predhadzovali verejnosti ako terč. Zmeny skutoční  milionári, ktorí kolú oči nielen výškou majetku, ale najmä spôsobom, akým k nemu prišli. Ide o rôznych rýchlo kvasených podnikateľov a „podnikateľov“. Tí totiž dokážu svoje skutočné príjmy zaobaliť do príjmov svojich podnikateľských subjektov a tých sa novela zákona netýka. V tejto súvislosti chcem upozorniť, že podľa stanoviska Republikovej únie zamestnávateľov bude prínos z dane mizivý, pretože postihnutí budú hľadať možnosti, ako novo nastavené pravidlá obísť. Podľa tejto istej inštitúcie sú navrhované opatrenia  chybné, narúšajúce podnikateľské prostredie. Vážené kolegyne, kolegovia, ďalšou stránkou navrhovaného zákona je obmedzenie  možnosti pôsobenia mimovládnych organizácií tzv. tretieho sektora. Toto je veľmi vážny zásah, ide o tú časť zákona, ktorá znižuje možnosti právnických osôb poskytovať nadáciám, občianskym združeniam a podobným organizáciám  2 % z daní. V prípade fyzických osôb je stanovená minimálna výška poskytovaného príspevku na 250 korún. Kolegyne, kolegovia,  na Slovensku pôsobia desiatky nadácií a stovky, ba tisíce občianskych združení. Tie v roku 2005 získali prostredníctvom daňovej asignácie asi 700 mil. korún a mám vážne obavy, že práve tu je pes zakopaný. V tomto roku by bola suma pravdepodobne ešte vyššia. Po navrhovanom znížení možnosti asignácie na 0,5 % sa objem prostriedkov, ktoré dostane tretí sektor, zníži približne na  200 až 250 mil. Zvyšok asi 500 mil. sa stane vo väčšej časti príjmom miest a obcí, zvyšok skončí v štátnom rozpočte. Pri jeho napätom stave, o ktorom svedčí návrh rozpočtu, o ktorom budeme rokovať neskôr na tejto schôdzi, je každá korunka dobrá. Vážené kolegyne, kolegovia, každá rozumná vláda podporuje tretí sektor, pretože vie, že sa jej to vyplatí. Aktivisti tretieho sektora totiž môžu urobiť to, čo štát nedokáže. Štátni úradníci nemôžu a ani by nemali byť všade, nemôžu riešiť všetky problémy ani reagovať dostatočne pružne, nie nadarmo sa hovorí o pomalom úradnom šimľovi. Navyše sú občania voči štátnym úradníkom obvykle dosť nedôverčiví. O niečo vyššie aktivity môže vyvíjať miestna samospráva. Najväčšie možnosti však majú občianske združenia a jej aktivisti. Tí pracujú priamo medzi občanmi, často sa tešia ich dôvere, často dokonca ide o všeobecne známe osobnosti, ktoré oslovia značný počet obyvateľov. Spomeniem najznámejšie príklady. Každoročne prebieha Deň narcisov, ktorý organizuje Liga proti rakovine. Tá v roku 2005 získala prostredníctvom daňovej asignácie 15 mil. korún. Rovnakú sumu však dostala od občanov priamo na ulici. Podobne pracuje Nadácia pre deti Slovenska, ktorá organizuje Hodinu deťom. Aj tu je značný príjem z daňovej asignácie, ale aj z príspevkov občanov. Všetky tieto peniaze sa použijú na účely, o ktorých prospešnosti nikto z nás nepochybuje. V prípade, že tieto nadácie budú musieť obmedziť alebo v krajnom prípade zastaviť svoju činnosť, k čomu po skresaní možnosti daňovej asignácie na štvrtinu určite dôjde, nebudú môcť získavať ani tie peniaze navyše. Lenže štátni úradníci, zamestnanci ministerstva zdravotníctva nemôžu vyjsť do ulíc s pokladničkami a žiadať od občanov, aby im prispeli na tomografy. Oprávnene tiež pochybujem o úspechu ministerky práce pani Tomanovej pri oslovovaní známych osobností, aby si nasadili červený nos  a prostredníctvom televíznej obrazovky vyzývali občanov, aby prispeli deťom z detských domovov poukázaním mesačnej mzdy. A v obidvoch prípadoch pochybujem o úspešnosti takýchto akcií, pretože občania si právom uvedomia, žeby vlastne nad rámec svojich daňových povinností prispievali štátu na plnenie jeho úloh. V konečnom dôsledku teda zdravotníctvo, ale aj sociálna sféra, konkrétne deti z detských domovov dostanú menej peňazí. A podobné budú dôsledky vo všetkých iných oblastiach, kde pôsobia neziskové organizácie v školstve, kultúre, ochrane prírody. Všade bude musieť štát prevziať komplexnú zodpovednosť vrátane finančnej. Je otázne, či peniaze, ktoré získa po vážnom obmedzení možností daňovej asignácie využije efektívnejšie ako tretí sektor. To však nebude jediný negatívny dôsledok predloženého návrhu, tretí sektor je zamestnávateľom. Ak bude musieť obmedziť svoju činnosť, zaniknú ním vytvorené  nové pracovné miesta, a preto tiež nemôžem tvrdiť s vašou deklaráciou v dôvodovej správe, že práve tieto ekonomické nástroje pomôžu zvýšiť tvorbu pracovných miest. To je naozaj v kontradikcii a nie celkom tomu rozumiem. Súhlasím tiež s názorom, pán minister, že financovanie tretieho sektora mimovládnych organizácií nie je celkom transparentné. To je v poriadku. Iste sa dá zneužívať nadáciami aj jednotlivcami, ale to nemôže byť a nesmie byť dôvod na to, aby sme obmedzili finančné zdroje tretiemu sektoru. Predsa existujú iné možnosti. Prečo ste nezvolili cestu formou zákona posilniť kontrolné mechanizmy tak, aby sa minimalizoval priestor na zneužívanie tejto možnosti a daňovej asignácie. Predsa aj politické strany majú povinnosť zo zákona predkladať výročné správy, zverejňovať činnosť, zverejňovať darcov, zverejňovať   personálnu politiku, personálne obsadenie orgánov a organizácií. To by bolo absolútne v poriadku a možno práve tieto opatrenia by pomohli minimalizovať a zabrániť tomu, aby niektoré organizácie alebo podniky zneužívali daňovú asignáciu na prelievanie peňazí. Takže skúsme si vybrať tú efektívnejšiu cestu, ktorá nebude hrozbou pre tretí, mimovládne sektory a rovnako pre vládu. Ja chápem predložený  návrh zákona o dani z príjmov ako  snahu vyškriabať do rozpočtu každú korunu, ktorá sa len vyškriabať dá. Chápem tiež, že vláda tieto peniaze potrebuje, koaličné strany predsa dali voličom sľuby, ktoré sú nad rámec rozpočtu oveľa vyspelejších krajín, ako je Slovensko. Lenže to nesmie byť dôvod na to, aby sme sa vybrali cestou obmedzenia zdrojov pre mimovládne organizácie, ktoré predovšetkým pomáhajú spoločnosti,  pomáhajú konkrétnym ľuďom. Pán minister, ja viem, že nepotrebujete môj hlas na schválenie tohto návrhu zákona, ale bolo by dobré, keby ste presvedčili ctenú snemovňu,  najmä opozičné rady o tom, že tento návrh nie je škodlivý pre spoločnosť, že tento návrh nie je škodlivý pre krajinu, lebo ja si to v tejto chvíli naozaj myslím a hlavne preto takýto návrh nepodporím. Ďakujem. (Potlesk.)