J. Laššáková, poslankyňa: (2003-03-05):
Pri pozornom preštudovaní predloženého návrhu zákona, ktorým sa mení a dopĺňa zákon č. 277/1994 Z. z. o zdravotnej starostlivosti v znení neskorších predpisov a o zmene a doplnení niektorých zákonov, o ktorom dnes rokujeme, je zrejmé, že predložený návrh novely zákona nie je vypracovaný vo väzbách na ďalšie súvisiace zákony a nie je systémovým riešením na odstránenie problémov v zdravotníctve. Naviac, je nezodpovedné predkladať novelu zákona, ktorá nepochybne povedie k nárastu ekonomického zaťaženia občanov bez náležitej analýzy dopadov a pripravených postupov riešenia situácie sociálne slabších skupín obyvateľstva. Na túto skutočnosť upozorňuje aj Konfederácia odborových zväzov Slovenskej republiky vo svojom stanovisku, keď odmieta reštrikčné opatrenia týkajúce sa spoplatnenia všetkých základných úkonov v zdravotnej starostlivosti. A pokladá ich za nehumánne, nesystémové a protisociálne. Navyše, upozorňuje aj na porušenie zákona o tripartite, keď predložená novela pred jej schválením vládou Slovenskej republiky nebola prerokovaná v Rade hospodárskej a sociálnej dohody. Vychádzajúc z priemernej mesačnej mzdy určenej v národnom hospodárstve v Slovenskej republike, výšky minimálnej mzdy, výšky najvyššieho starobného alebo invalidného dôchodku či výšky životného minima som toho názoru, že pre väčšinu obyvateľov sa stane právo na zdravie garantované Ústavou Slovenskej republiky nedosiahnuteľným a nevykonateľným z dôvodu nedostatku finančných zdrojov. Navrhovaná novela, ak by bola prijatá v navrhovanej podobe, spôsobí podľa môjho názoru len ďalší chaos v zdravotníctve, zamestná lekárov aj inými činnosťami, napr. rozhodovaním o platbách za služby, posudzovaním, či osoba dostatočne preukázala oslobodenia od platenia služieb, a s tým súvisiacou administratívou. Uvedené zrejme nie je v zhode s deklarovanými cieľmi a účelom predloženého návrhu, ako to vyplýva z dôvodovej správy, začať proces postupného utvárania stabilných podmienok v zdravotníctve. V rámci svojho vystúpenia by som sa chcela dotknúť súladu či nesúladu prerokovaného návrhu zákona s Ústavou Slovenskej republiky. Myslím, že vo svojom vystúpení sa dotknem tých istých vecí, čo tu pred chvíľou prezentoval pán kolega JUDr. Husár, a možno len s nimi súhlasiť. Úloha zákonodarcu o. i. spočíva aj v zabezpečení realizácie princípu právneho štátu spočívajúceho v dôvere občana v právo. V rámci začínajúcej reformy v zdravotníctve by sme teda mali prijať takú novelu, ktorá sa stane súčasťou vyváženého, prehľadného a stabilného právneho poriadku. Podľa môjho názoru predložená novela tieto uvedené kritériá nespĺňa, čoho dôkazom bezpochyby je množstvo pozmeňujúcich návrhov. Podľa čl. 40 Ústavy Slovenskej republiky má každý právo na ochranu zdravia. Na základe zdravotného poistenia majú občania právo na bezplatnú zdravotnú starostlivosť a na zdravotnícke pomôcky za podmienok, ktoré ustanoví zákon. Ústava teda predpokladá, že zákon bližšie stanoví podmienky poskytovania bezplatnej zdravotnej starostlivosti a poskytovania zdravotníckych pomôcok na základe zdravotného poistenia. Navrhovaná novela v čl. I § 2 definuje, čo je zdravotná starostlivosť, a v § 2a definuje služby súvisiace s poskytovaním zdravotnej starostlivosti, v čl. II § 1 bližšie upravuje podmienky poskytovania zdravotnej starostlivosti na základe zdravotného poistenia bezplatne, za čiastočnú úhradu, celú úhradu a tak ďalej. V čl. II § 3a upravuje výšku platieb za služby súvisiace s poskytovaním zdravotnej starostlivosti. Navrhovaná výška platieb za služby poskytované v ústavnej starostlivosti, v prípade primárnej zdravotnej starostlivosti, v prípade sekundárnej starostlivosti, v ambulancii, za dopravné služby nie je podložená žiadnym serióznym výpočtom, z ktorého by vyplynula objektívnosť predpísaných úhrad. Ani z dôvodovej správy k predloženému návrhu zákona nie je možné zistiť, či výška platieb predstavuje skutočne ekonomicky vykalkulované náklady na osobu a deň alebo či táto suma vyjadruje len časť nákladov, ktorými sa osoba v ústavnej starostlivosti podieľa na úhrade týchto nákladov. Odpoveď na túto otázku je zaujímavá práve z ústavnoprávneho hľadiska. Ak totiž navrhovaná čiastka predstavuje len časť nákladov za služby súvisiace s poskytovaním zdravotnej starostlivosti, zvyšnú časť bude nutné uhradiť z prostriedkov zdravotného poistenia, čo by mohlo byť z hľadiska čl. 40 Ústavy Slovenskej republiky sporné, ak by tieto služby nemali byť zdravotnou starostlivosťou. V predloženom návrhu sa nerieši okolnosť, keď pacient tieto služby neodoberá, resp. nemá záujem odoberať. V prípade stravovania na rozdiel od pobytu na lôžku ide o služby, ktoré nie sú vždy nevyhnutné na poskytovanie zdravotnej starostlivosti, preto môže byť nútené odoberanie takejto služby považované za protiústavné a brániace uplatňovaniu práva na zdravotnú starostlivosť podľa čl. 40 ústavy. Okrem toho také konanie môže byť označené za zneužívanie dominantného postavenia zdravotníckeho zariadenia. K čl. II v spoločnej správe je bod 22 návrhu týkajúci sa 2. bodu vládneho návrhu uvedeného v čl. II súvisiacom s § 3a ods. 5. V tomto bode 22 je v odseku 10 uvedený výpočet oslobodenia od platieb úhrad stanovených podľa čl. II § 3a ods. 1 vládneho návrhu. A v tomto navrhovanom bode 22 čl. II spoločnej správy týkajúcom sa § 3a je pritom v odseku 11 uvedené, že náklady na služby súvisiace s poskytovaním zdravotnej starostlivosti za osoby, ktoré sú úplne oslobodené od povinnosti uhradiť platbu, uhrádza poisťovňa. Tieto otázky však znova treba posúdiť aj z ústavnoprávneho hľadiska. To znamená, že skutočnosť, keď sa tá istá služba poskytnutá v súvislosti so zdravotnou starostlivosťou určitému okruhu osôb uhrádza na základe zdravotného poistenia a v iných prípadoch sa už poskytnutie rovnakej služby za rovnakých podmienok odopiera uhrádzať zo zdravotného poistenia, je postup, ktorý možno označiť za obmedzenie základného práva podľa čl. 40 Ústavy Slovenskej republiky. Naviac, vzniká riziko, že sa uvedené ustanovenia návrhu zákona, ak sa prijmú, môžu dostať do nesúladu aj s čl. 13 ods. 3 Ústavy Slovenskej republiky. Podľa uvedeného ustanovenia je totiž možno zákonom obmedziť základné právo, ale zákonné obmedzenia základných práv a slobôd musia platiť rovnako pre všetky prípady, ktoré spĺňajú ustanovené podmienky. Ak prijmeme postup, že tá istá služba sa označí za takú, ktorá nie je zdravotná starostlivosť, a potom v tom istom zákone sa ako výnimka pripustí, že napriek tomu, že nejde o zdravotnú starostlivosť, sa táto starostlivosť má uhrádzať na základe zdravotného poistenia, vzniká riziko nesúladu uvedených ustanovení v návrhu zákona aj s čl. 40 Ústavy Slovenskej republiky, podľa ktorého má občan právo na základe zdravotného poistenia len na zdravotnú starostlivosť. V súvislosti so zavedením systému platieb za služby poskytnuté so zdravotnou starostlivosťou je potrebné doriešiť aj technicko-ekonomické a administratívne postupy týkajúce sa vydávania príjmových dokladov, ktoré budú legálnym dokumentom potrebným v súvislosti s vydávaním rozhodnutí o výkazoch vyúčtovaných poplatkov na daňové účely a podobne. Z § 77 predloženej novely by totiž malo vyplynúť, že pacient už pri odchode z ústavnej starostlivosti, ale aj po skončení návštevy lekára primárnej aj sekundárnej starostlivosti by mal dostať rozhodnutie o výkaze vyúčtovaných platieb za príslušné služby, proti ktorému by mal mať možnosť odvolať sa. Z uvedeného ustanovenia v tomto kontexte nie je zrejmé niekoľko ďalších vecí, a to predovšetkým, či je aj rozhodnutie vydané v odvolacom konaní v prípadoch vyúčtovaných poplatkov podľa ods. 3 a 4 tohto ustanovenia konečné. A teda je právoplatné a vykonateľné? Aká je lehota na podanie odvolania v prípade platby podľa čl. II § 3a ods. 1 a kedy začína plynúť? Ak platí všeobecná 15-dňová lehota, táto v uvedenom prípade začne plynúť až prepustením z ústavnej starostlivosti alebo až 11. dňom, keďže prepustená osoba nemusí zaplatiť pri odchode, ale až do 10 dní po prepustení z ústavnej starostlivosti. S touto otázkou, samozrejme, súvisí aj spôsob doručovania rozhodnutí o vyúčtovaných platbách, ktoré v návrhu zákona nie sú jasné. V predloženom návrhu zákona sú aj ďalšie ustanovenia, ktoré sú účelové a nesystémové, poukazovali na ne poslanci vo svojom vystúpení, nebudem sa ja k nim vracať. Ja sa pripájam ku skupine poslancov, ktorá navrhuje, aby sa predložený návrh zákona vrátil späť k navrhovateľovi na dopracovanie. A pokiaľ to nebude prijaté, túto novelu zákona práve z dôvodov, ktoré som uviedla, nebudem môcť podporiť. Ďakujem vám pekne za pozornosť. (Potlesk.) P. Rusko, podpredseda NR SR: Ďakujem pekne pani poslankyni Laššákovej. S faktickou poznámkou sa hlási pán poslanec Karlin. Ďakujem. Končím možnosť prihlásenia sa do rozpravy s faktickými poznámkami. Nech sa páči, pán poslanec. G. Karlin, poslanec: Ďakujem, ja len veľmi stručne. Chcem upozorniť všetkých, ktorí tu vnímame už druhý deň tento zákon, aj keď som nie zdravotník, že z toho, čo tu odznelo, mám dojem, že sa tu rodí jeden nový paškvil a bolo by vhodné tomuto zabrániť. Skutočne zvážte to, lebo je 83 pozmeňovákov ku včerajšiemu dňu, dnes neviem, kto to zrátal, koľko ich je. Ja si myslím, že bežný pacient bude musieť asi chodiť s právnikom do ambulancie alebo najať si vykladača zákonov. Ak kolega Urbáni včera povedal, že tomu nerozumie už a nevie, čo budeme schvaľovať, tak ja to dupľom neviem. A ak ostatní vedia to tak perfektne a s prehľadom odkomentovať, tak ja si to nechám vysvetliť. Ale skutočne ani ja osobne neviem, za čo budem hlasovať, keď to takto pôjde ďalej. Ďakujem za pozornosť. P. Rusko, podpredseda NR SR: Ďakujem pánovi poslancovi. Prosím pána poslanca Lintnera z Aliancie nového občana. Ľ. Lintner, poslanec: Vážený pán predsedajúci, vážený pán minister, vážená snemovňa, moje vystúpenie, samozrejme, aj z titulu svojej odbornosti bude viac smerovať k filozofii tej predlohy a k tomu, o čom sa tu už hodiny debatuje. Pár poznámok na začiatku k niektorým replikám dnešného dňa. Pán poslanec Paška, verím, že budeme spolu pritom, keď budete pánovi ministrovi gratulovať. Ja viem, že táto predloha vyvolala mnoho diskusií, a ja som strávil aj nejaký čas či už v sociálnom výbore alebo na záverečnom stretnutí vo výbore pre zdravotníctvo, ale toho sa ešte dotknem. Chcel som zareagovať na pani poslankyňu Belohorskú v súvislosti s tým, že 8. novembra sa nejako pán minister zachoval pri nejakom stretnutí s profesijným združením. Neviem, samozrejme, ako vyzeralo to stretnutie 8. novembra. Neviem, či, pán minister, viete, že zhodou okolností v týchto dňoch sú 2 roky, čo sme sa stretli v parlamente, kde ste mi prvýkrát rozprávali svoje vízie alebo svoje predstavy o tom, ako by malo zdravotníctvo vyzerať. Ozaj som strávil veľa stretnutí s pánom MUDr. Zajacom, s pánom ministrom, a on donekonečna odpovedal práve profesijným organizáciám, predstaviteľom profesijných združení, o svojich predstavách. A ja som kvitoval pri tých stretnutiach to, že nebola oponentúra, že to všetci, či lekári, či zdravotné sestry, či iné organizácie, vítali. Pán minister ma vždy ale upozorňoval, aby som počkal, až začnú prichádzať konkrétne kroky, že vtedy sa to prejaví, že bude okamžite voči predstavám reformy 80 000 nepriateľov, čo je zhruba počet zamestnancov v rezorte zdravotníctva, ale niekde v horizonte, perspektívne, to bude o nejakých priateľoch, občanoch. Ja, samozrejme, neviem ako na tom stretnutí pán minister privítal lekárov, pán minister je známy bonmotér, aj keď so včerajšou poznámkou smerom ku klubu Komunistickej strany Slovenska nesúhlasím. Pani poslankyňa Bollová, keby ste trochu poznali životopis rodiny pána MUDr. Zajaca, tak určite jeho otec nemal spisy Engelsove, ani z recesie nie. Ja som tu skutočne aj počas včerajšieho dňa poctivo sedel a všímal som si predovšetkým diskusiu lekárov. Verte, že ani mne nie je jednoducho ako človeku, ktorý istým spôsobom predstavuje politické zoskupenie, ktoré kryje pána ministra, hoci pripomínam, pán MUDr. Zajac nie je členom ANO, keď k jeho návrhu a k jeho predlohe vzniklo na pôde parlamentu toľko pozmeňujúcich návrhov. Ale ku každému z nich, ako vznikali alebo ako sa rodili, som s ním neustále diskutoval. A ja si vysoko cením jeho odbornú úroveň. A keď bolo jeho súhlasné stanovisko, tak ja si cením, že na pôde parlamentu a predovšetkým vo výbore pre zdravotníctvo vznikali návrhy. Napriek tomu, že má predloha toľko pozmeňujúcich pripomienok, sa domnievam, že odíde zmysluplná práve preto, že vo výbore pre zdravotníctvo je toľko lekárov. Ja chcem oceniť práve aj pri tom poslednom rokovaní výboru pre zdravotníctvo prístup poslancov, a to aj za koalíciu, aj za opozíciu, pretože prítomní za opozíciu hoci vyjadrovali nesúhlasné stanoviská, bol tam pán MUDr. Chovanec a pán MUDr. Soboňa, svojou prítomnosťou zabezpečili priechodnosť rokovania. Samozrejme, osobitne chcem oceniť činnosť aj predsedníčky výboru pani poslankyne Záborskej či spoločného spravodajcu pána poslanca Novotného práve preto, aby sa to množstvo pripomienok a to množstvo postojov k tejto predlohe zosúladilo tak, že budeme môcť hlasovať. Pán poslanec tu mal takú pripomienku, že on nevie, o čom. My sme v koaličných kluboch vyvinuli maximálne úsilie, aby sme zjednotili svoje stanoviská a mohli hlasovať, aj s vedomím, že vieme, o čom hlasujeme. Tu často zaznievalo, že sa vyťahujú peniaze od občana. Tak ja tomu občanovi chcem povedať, aby si uvedomil, že to, ako musel pristúpiť pán minister Zajac k svojej činnosti v rezorte, vyplynulo z konkrétnej situácie, v ktorej sa tento rezort ocitol a nielen tento rezort, ale celá krajina ako celok. A to je jednak dôsledok toho, ako sme tu žili do roku 1989, ale predovšetkým dôsledok, ja to vždy hovorím otvorene, zlyhania politických elít a správania sa k spravovaniu krajiny po roku 1989. Sme v konkrétnej situácii. Je tu zadlženosť, ktorá mesačne ide na úrovni 600 mil. – 700 mil., ktorú treba riešiť, tu sa spustila reforma verejnej správy pripravená, tak ako bola. A to všetko prevzal pán minister Zajac. Začal riešením, z ktorého si sľubuje, že zníži zadlžovanie zdravotníctva. Opätovne prízvukujem, smerom k občanovi, aby si uvedomil, že to, kde sa zdravotníctvo ocitlo, je dôsledok správania sa predchádzajúcich politických elít. Často sa v rozprave hovorilo o protiústavnosti v zmysle ústavného čl. 40. Pokiaľ tento aspekt zdôrazňovali poslanci, ktorí sú odborne mimo oblasti zdravotníctva, vnímal som to ako prirodzenú snahu práve pred televíznymi kamerami zdôrazniť bezplatnosť, na ktorú sme si za niekoľko desiatok rokov zvykli. Ja oceňujem v tejto súvislosti včerajšie vystúpenie pani poslankyne Sárközy, ktorá vysvetlila, vinou čoho ostal čl. 40 v ústave v tom znení, v ktorom ostal, hoci všetci, ako tu sedíme, aj to sa tu spomínalo, čiže ja to nejdem rozširovať, si uvedomujeme, čo je bezplatnosť, že sa to tvrdo platí a predovšetkým to platia ekonomicky aktívni obyvatelia. Ja len chcem tak polemizovať so všetkými tými, ktorí hovoria, ako hravo túto predlohu idú dávať na Ústavný súd. A hovorím, ešte pokiaľ je to generácia, ktorá zažila kvázi bezplatné zdravotníctvo pred rokom 1989, tak ma trochu tento postoj zaskočil u pána poslanca Madeja, ktorého vnímam nielen ako opozičného poslanca, ale aj ako mladého človeka, ja o tom budem ešte hovoriť na popoludňajšej schôdzi, pretože ako mladý človek by si mal veľmi reálne uvedomovať skutočnosť, v ktorej sa v súčasnosti nachádzame, lebo čo docielite tým, že dáte podanie na Ústavný súd. Ja si cením aj prístup ústavnoprávneho výboru v tomto parlamente, aj všetkých tých, ktorí sa snažili, samozrejme, upresniť predlohu tak, aby obstála aj pred Ústavným súdom. A ja verím, že bude Ústavný súd brať do úvahy aj tie záverečné slová toho čl. 40, čiže na základe podmienok, ktoré ustanovuje zákon. Nezlepšíte situáciu v zdravotníctve tým, že Ústavný súd príp. rozhodne, že to nie je v súlade s ústavou a že sa to vráti a tak ďalej a tak ďalej, jednoducho len predĺžite ministrovi Zajacovi realizačné kroky na ďalšie obdobie. Ja viem, že to je, samozrejme, dobré, populárne, keď dá sa to na Ústavný súd, čl. 40 je taký, aký je, tak to tam dajme, však uvidíme, body budú v prospech nás. Nečudoval som sa, keď tieto postoje, hovorím, mali ľudia, ktorí sú mimo oblasti zdravotníctva, ale fakt som bol prekvapený, keď takýto postoj zaujímali v tomto pléne lekári, ktorých činnosť, a to opakujem, oceňujem pri spracúvaní tejto predlohy. Len si myslím, že práve lekári v tomto pléne si musia uvedomiť, kde sa získavajú a ako sa rozdeľujú peniaze, lebo celý problém je, samozrejme, v tomto rezorte v prerozdeľovaní. A že je to rezort nedofinancovaný, to je tiež všetkým jasné. A to, čím si ma získal alebo čím si nás v Aliancii nového občana získal pán minister Zajac pred tými 2 rokmi, bolo, že prišiel s tézou, že nebude v 1. etape žiadať ďalšie miliardy do rezortu. A keďže sme si uvedomovali reálnosť tejto ekonomiky, tak to bolo pre nás plusom, prečo sme privítali pána MUDr. Zajaca v našich radoch, lebo hovoriť o 20 mld., čo sa mi vždy páčilo u pána poslanca Urbániho, ja som na to včera aj reagoval vo faktickej poznámke, to je síce krásne, on to má ako obchodné tajomstvo, ale keď by som mal ďalších 20 mld., verte, že by som potom pokojne nastúpil na čelo toho rezortu aj ja. Ale ja sa skláňam práve pred MUDr. Zajacom, že si dobre uvedomoval, v akom stave je rezort zdravotníctva, že si uvedomoval, že to nebudú jednoduché kroky, a my sme nikdy pri stretnutiach s občanmi netajili, že to bude jednoduché, práve sme vždy zdôrazňovali, že to bude bolestivé a že to bude práve na základe dôsledkov konania politických elít v predchádzajúcom období, na úkor ich, znovu len úkor ich, to sme sa my čestne správali k občanovi, že napriek tomu sa MUDr. Zajac chcel ujať tohto rezortu a opustil podnikateľský priestor, kde nepochybne musíte všetci uznať, že tie výhody a jednoduchšie postoje alebo jednoduchší život bol určite istejší. Z tohto dôvodu chcem povedať aj všetkým tým, ktorí, samozrejme, dávali doplňujúce a pozmeňujúce návrhy. Iste pán MUDr. Zajac, pán minister, zváži všetky tieto návrhy, aby ste napriek tým výhradám predsa len prehodnotili svoj postoj a postavili sa nie k ministrovi Zajacovi ako k človeku, ktorý teraz je v koalícii, pričom vy ste v opozícii, ale ako k človeku, lebo ste ho tu mnohokrát v tých vystúpeniach oceňovali, oceňovali ste aj jeho odvahu. Tak vás chcem poprosiť, aby ste s touto odvahou aj hlasovali v prospech tejto predlohy. Ďakujem pekne. (Potlesk.) P. Rusko, podpredseda NR SR: Ďakujem pekne pánovi poslancovi Lintnerovi. Prosím o prihlášky do faktických poznámok. Ďakujem. Končím možnosť prihlásiť sa s faktickou poznámkou. Nech sa páči, pán poslanec Madej.