Gál, Gábor, minister spravodlivosti SR (2019-12-04):
Ďakujem pekne za slovo. Vážené pani poslankyne, vážení páni poslanci, vláda Slovenskej republiky predkladá návrh na skrátené legislatívne konanie o vládnom návrhu zákona, ktorým sa mení a dopĺňa zákon č. 385/2000 Z. z. o sudcoch a prísediacich a o zmene a doplnení niektorých zákonov v znení neskorších predpisov a ktorým sa menia a dopĺňajú niektoré zákony. Vzhľadom na negatívny vplyv v súčasnosti zverejnených informácií týkajúcich sa súdnictva a prokuratúry na spoločnosť a vzhľadom na nevyhnutnosť posilniť dôveryhodnosť verejnosti v súdny systém a prokuratúru považuje vláda Slovenskej republiky za potrebné prijať konkrétne legislatívne opatrenia tak, aby mohli byť účinné čo najskôr, keďže neriešenie vzniknutej situácie alebo odďaľovanie jej riešenia bolo príčinou ďalšieho zníženia dôvery verejnosti v riadny výkon súdnej moci, a to aj z hľadiska ochrany a vymožiteľnosti ústavných práv občanov na súdnu a inú právnu ochranu a spravodlivý súdny proces pred nezávislým a nestranným súdom. Aj keď súčasná právna úprava umožňuje dočasne pozastaviť výkon funkcie sudcu, ale sú tam taxatívne dôvody, predovšetkým keď sudca je obvinený, spácha nejaký trestný čin a je obvinený, tak zákon ráta s tým, že sú tu mechanizmy, že na návrh ministra spravodlivosti disciplinárna komisia môže pozastaviť výkon funkcie sudcu. Tiež sú tam v rámci disciplinárneho konania možnosť dočasne pozastaviť sudcu, sudcovi výkon. To sa aj udialo. To prvé sa neudialo, sú tu závažné podozrenia zo spáchania trestných činov, niekoľkým sudcom sa môže klásť toto za vinu, neudeje sa to, nie som orgán činný v trestnom konaní, nemáme na to vplyv. Toto je rozhodnutie polície a prokuratúry. Nemáme na to ingerenciu. A je to veľmi správne, že nemáme. Akože môžme vyzývať, počul som, že vyzývali politické strany, politici orgány činné v trestnom konaní, aby niekoho väzobne stíhali, proste stále je to na rozhodnutí tých orgánov, ktoré musia postupovať nezaujato, nestranne, ale nie na apel niekoho z politikov, ale na to, že čo oni vidia v spise, ako oni vidia ten skutok. A nedá sa povedať, že polícia nekonala. Neviem, nevidím ten spis, neviem, čo je v tej veci. Vieme, že prebieha vyšetrovanie, má to názov Hmla, ale tiež je pre mňa nepochopiteľné, že prečo nie sú vznesené obvinenia. Ale tu u mňa, tu táto vec, bohužiaľ, musí končiť a môžem akurát len čakať, že kedy vznesú obvinenie, aby som mohol využiť tú právomoc, ktorú mi dá, dáva zákon. Druhá vec je, keď vidím, že tu je disciplinárny prehrešok, tak, samozrejme, dávam, ako aj dal som, aj dávam návrh na disciplinárne stíhanie sudcu. Je tam problém jednak s ne bis in idem, že dvakrát v tej istej veci. Tu sa už právnická obec, trestnoprávna obec rozchádza, že či to je ne bis in idem, alebo nie je; pozdravujem, pán jubilant (reakcia rečníka na pozdrav okoloidúceho poslanca); ale viete, ja som v pozícii ministra, ktorý to musí podpísať. A náhodou by fakt sa potvrdilo, že by to bolo dvakrát v tej istej veci a nejaký sudca by vyviazol len s nejakým disciplinárnym trestom a nie trestnoprávnym postihom, tak toto si ja na triko nezoberiem. Také podanie ja nedám, lebo keď niekto spácha závažný trestný čin, tak nech je potrestaný v zmysle trestného práva a nie disciplinárneho. No a máme tu ďalšiu kategóriu, s ktorou sa boríme a ktorá sa len objaví alebo sčasti sa už objavila. V tej komunikácii. Alebo aj iných, už z iných spisov. A nie je to v štádiu, aby mohlo byť vznesené obvinenie, a nie je to ani v štádiu, v konkrétnom štádiu, aby som ja alebo hoci aj predseda súdu mohol dať návrh na disciplinárne konanie. Ale sú pochybnosti, či tento sudca v niečom sa nevezie alebo niečo nekalé nespravil. Nemáme dôkazy, máme len indície. A tie indície nie sú len v trestných spisoch alebo u nás na spisoch nejakej kontroly, ale sú denno-denne pertraktované médiami aj verejnosťou. Čiže verejnosť vníma minimálne päť-šesť mien sudcov, ktorí aj v dnešný deň idú s talárom na chrbte do súdnej siene a vynášajú rozsudky v mene Slovenskej republiky. Ako občan, ktorého vec rozhodujú, ako sa bude cítiť, keď vie, že ten sudca sa objavuje v nejakej komunikácii? Nemusí byť vinný, nemusel nič spáchať. Nič sa nedokázalo alebo nie sme v štádiu, že by sa niečo vedelo dokázať, len je spomenutý, len je, sú tu nejaké podozrenia. Ani orgány činné v trestnom konaní, ani inštitúcie alebo funkcionári, či je to minister, či to je predseda súdu, či to je Súdna rada, nemajú nič také hmatateľné, že by mohli dať návrh na disciplinárne konanie, ktoré by viazalo aj možnosť, aby týmto sudcom mohol byť pozbavený výkon. A hovorím, že to je otázka času, kedy sa zverejnia tie výmeny práv medzi jedným obvineným a ďalšími ľuďmi. Áno, tam to je iné, keď so sudcom si dopisoval. Tam to vec je jasná. Ale keď sa len zmieňuje o niekom, to ešte neznamená, že ten dotyčný sudca aj niečo nekalé spravil. Ale už je problematické, hlavne v dnešnej dobe, keď vidím, že niektorí sudcovia čoho všetkého boli schopní, vidíme ten problém, že títo sudcovia stále budú súdiť. A ten občan, ktorého vec budú rozhodovať, ako sa bude cítiť, že možno ten sudca je tiež zo skupiny tých nečestných. Čiže to je inštitút, ktorý navrhnem, že aby sme mohli dočasne pozastaviť výkon aj tým, ktorým nevieme vzniesť obvinenie, ani také nie je a ani disciplinárne. Ale bolo by žiaduce, to je moje, taký vnútorný pocit, že bolo by žiaduce, aby nesúdili, aby tá dôvera v justíciu bola aspoň tak ako zachovaná. Samozrejme, ministerstvo koná. My máme vyžiadaných iks spisov, podávame, budeme podávať ďalšie a ďalšie disciplinárne návrhy, ale toto je mimo tohto rámca. Tam je vec, keď máme disciplinárny postih na sudcu, tam máme kompetencie, tam je vec jasná, ale v tých ostatných. Samozrejme, ide to cez Súdnu radu. Minister, predseda Najvyššieho súdu, predseda Súdnej rady dá len návrh. Súdna rada je ten orgán, ktorý potom rozhoduje. My sme aj nad tým rozmýšľali, že čo s takýmto nástrojom by spravila na poste predsedu Najvyššieho súdu alebo poste ministra spravodlivosti osoba, ktorá nemá čestné úmysly. Mali sme tu takého skoro v jednej osobe. No zákon sa veľmi rýchlo dá zmeniť. Keď niekto je ministrom, tak asi je ministrom kvôli tomu, lebo v parlamente jeho strana alebo koalícia, za ktorú je ministrom, má väčšinu. Všetko je zneužiteľné. Bohužiaľ, všetko je zneužiteľné, ale práve to, že ide to dvojfiltračné, že musí byť to nejaký kvalifikovaný návrh, až potom o tom rozhoduje Súdna rada, orgán, ktorý je kreovaný priamo na to, aby rozhodoval v týchto veciach, tak určitá zábezpeka tu nie je. Stopercentná nie je, ale ani nikdy nebude. Ďalším filtrom, ktorý sme dávali teraz do tohto návrhu, ktorý chceme, aby bol prerokovaný v skrátenom legislatívnom konaní, je práve to, aby Súdna rada rozhodovala, hlasovala vo všetkých veciach verejne. Lebo to je ďalší nástroj – otvorenie týchto konaní, vzťahov –, ďalší nástroj na to, aby sme, aby verejnosť vedela kontrolovať, o čom sa rozhoduje, ako sa rozhoduje a kto ako sa postaví k tejto veci. A toto je dôvodom práve na skrátené legislatívne konanie, lebo kebyže ideme do riadneho vládneho, ministerského a potom vládneho návrhu zákona, tak jednak už Národná rada nezasadá do volieb, jednak kým by to uzrelo svetlo sveta, tak časť problémov už by sme mali tak hlboko v kostiach, že už by tej justícii nič nepomohlo. Musíme riešiť teraz tie skutočnosti, ktoré už máme, sú nám známe a ešte budú len známe. A bohužiaľ, bohužiaľ, musím povedať, že tie mená sa budú rozširovať. Budú sa rozširovať. Ale keď už máme tento marazmus v súdnictve, nech to fakt sa dorieši do hĺbky, nech tá rana sa vyčistí s tým, že budú padať hlavy, ale nech tu je riešenie, ktoré aj tie prípady, na ktoré už je dnes, ako nie je tam, nemá tam právomoc orgán činný v trestnom konaní, nie je tam založená možnosť disciplinárneho postihu, aby aj tie veci sme vedeli doriešiť. Toľko v krátkosti, určite sa ešte pobavíme na tom, keď tento návrh prejde, návrh na skrátené konanie, potom k samotnému návrhu zákona, keď to budem predkladať. Ďakujem pekne za pozornosť.