Michelko, Roman, poslanec NR SR (2024-04-18):
No je, tak ešte dajme aj tohto súdku. „Fajčím, fajčím a hladím si ho. Dlho trvalo, ešte som nedokončil. Potom som išiel k oknu na dvor. Hrajú tam basketbal. A na jednej mladej som sa konečne urobil. Potom si sťahujem plavky, aby som ho utrel. Orgazmus ešte trvá. Zotreté utieram na oči až kým príde dolu ako celkom suchý." Toto je vysoké umenie podporené Fondom na podporu umenia. Malý fragment. Stošesťdesiatstranová kniha, to bude mega viral, štyridsať takýchto vecí. Sranie, grganie, onanovanie. Viete, niektoré základné diela slovenskej literatúry sú nepodporené. Toto tu je vysoké umenie podľa komisii, ktorá je neomylná. Dobre, a teraz poďme k meritu veci. Toto je moja motivácia, prečo som do toho išiel. Naozaj som človek z kultúry a z literatúry a poznám ľudí a chodia za mnou a vyplakávajú a povedia, preboha, musíme to nejak skorigovať. To naozaj nie je tak, že čo sa povie, to platí. Naozaj je to v pohode v zmysle, že samozrejme, aby bolo jasné. Ja som niekedy žiadal, ja neviem, 18 projektov a ja som nemal problém s tým, že deväť mi nepodporí, lebo áno, tak akože naozaj na Slovensku nevyjde viac ako 10 top kvalitných kníh a je jasné, že boli aj niektoré priemerné tituly. Ale veľmi frustrujúce pre mňa bolo, keď tie najkvalitnejšie neprešli a ja ako vydavateľ artovej literatúry, kde máme obrovské množstvo Hollého cien za najlepší literárny preklad, Bellových cien za umel... za odborný preklad, cien litfondu, áno, aj Anasoft litera asi osem alebo deväť, som chcel, aby takéto kvalitné veci vychádzali. Ale nastáva obrovská frustrácia, keď dobré veci nie sú podporené a mnou citované skvosty sú. Ale hovorím, nemám problém, že keď, keď je dosť peňazí, alebo dokonca, dobre, tých tritisíc eur, nech čert vem, ale keď už toto, tak aj kvalitné veci. No a teraz poďme katastrofickým scenárom, čo teda vraj nastane. Budem čítať výhrady rady fondu a budem ich vyvracať. Mimochodom, som veľmi frustrovaný, že tu nikto nie je z KDH, mal som takú menšiu debatku s pánom, jeden, jeden, áno, dúfam, že budete reprodukovať. Pán Šúst je tuším asistent pána Horského (správne Horeckého, pozn. red.) a on je vydavateľ podľa mňa elitného intelektuálneho časopisu Verbum. A viete, ja si tak neskromne dovolím konštatovať, že Verbum dáva vyššiu literárnu kvalitu než to, čo bolo podporené. Ale možno mi budete oponovať, možno pán Mikloško povie, že Verbum si nezaslúži, ale toto si zaslúži. Ale dobre, poviem ešte jednu vec. My budeme bojovať napriek tomu, že nás nepodporíte, aj za vás. A teraz poďme teda, dobre. (Reakcia z pléna.) Ďakujem. (Reakcia z pléna.) No, dobre, tak nič, v poriadku. Takže okej. Nepodporíte, dobre. Asi viete, čo je kvalita a čo nie je kvalita. Takže rada bude musieť prehodnotiť päťtisíc žiadostí. No, ako je to dnes? Dneska komisie, samozrejme, prídu s nejakým návrhom, zúraduváva to aparát fondu. Všetky ale projekty, všetky zmluvy podpisuje štatutár, riaditeľ fondu a podpíše päťtisíc projektov. Čo bude teraz? No nič iné, len pre jednotlivé druhy umenia, literatúru, divadlo, výtvarné umenie, členovia rady fondu a teraz, aby bolo jasné, žiaden člen rady fondu nie je ani politik, a niektorí, niektorí sú úradníci, ale úradníci dlhodobo pôsobiaci na ministerstve kultúry, ktorí sú rešpektovaní, ktorí vedia alebo majú vhľad do vecí a majú nejaký background a pracujú s tým umením štyri, päť, šesť volebných období, čiže to nie sú nejakí laici. Takže títo ľudia pre jednotlivé druhy umenia si pozrú výsledky komisií. A keď im zasvieti niečo také, ako zasvietilo mne, tak si povedia, preboha, prečo sme toho ... (nezrozumiteľne povedané, pozn. red.). No tak si vyžiadajú podklady, vyžiadajú si úryvok, vyžiadajú si posudky, potom povedia, preboha, toto hádam nemyslíte vážne. No tak to zvrátia. Keď tie komisie pustia niektoré veci, ani nejde o to, nech pustia, čo chcú, ale aby kvalitné veci boli podporené. A potom prídu a povedia, lebo sú asi autority, lebo viete, však asi literát nebude hovoriť výtvarníkovi do toho a teatrológ nebude, ja neviem, tanečnému umelcovi, že viete, ale v tých rozhodnutiach komisií sú niektoré problémy a bolo by obrovská škoda, keby tieto projekty neprešli. A toto je všetko a takto to odporučia a potom pravdepodobne rada fondu splnomocní s úradovaním riaditeľa a aparát a v podstate to je jediný zatiaľ reálne vymyslený korekčný mechanizmus. A všetko pôjde tak, ako bolo. Žiaden kolaps nenastane. Nebudú to posudzovať že tí ľudia. Nie, komisie sú poradný orgán. Ak mi poradný orgán, ešte aby bolo jasné. Keď bol štátny fond, tak všetko podpisoval minister. Minister bol, ako ktorý, ale napr. Maďarič bol relatívne kultúrny človek. A keď mu komisie nejakým nedopatrením nepodporili dobrý projekt, no tak to zvrátil. A nebolo to nič. A on to podpisoval. A dovolím si povedať, že keď to on zvládol, tak to zvládne teda, samozrejme, aj tá rada fondu. Čiže to je prvý ... (nezrozumiteľne povedané, pozn. red.) je hlúposť, že skolabuje. Nič neskolabuje. To je úplne v pohode. Pôjde to tak, ako to išlo teraz. Keď jeden človek stihol toto podpísať, tak to stihne aj rada. No poďme ďalšie veci. Kde sú to. Takže. Predložiť návrh, jasné úpravy, jednotlivé zmeny, nonsens, interné procesy nastavené registračné syst..., to je všetko softvérová záležitosť. To, či to podpisuje riaditeľ fondu, alebo predseda správnej rady po dohode alebo po konsenze s radou, je naozaj jeden krátky onen. Teraz úplne že z bĺch tu robia komárov. Že zmeniť pod... teda toho štatutára je neprekonateľný softvérový problém. No nie je. To je úplne že blbosť. Toto ma najviac pobavilo, že nie sú dostatočne odôvodnené. No teraz som to odôvodňoval. Koľko to je? Tridsaťsedem minút odôvodňujem, prečo je potrebné, aby fond na podporu nemal korekčný mechanizmus, aby komisie nemali status neomylnosti, aby odborne orientovaní a fundovaní ľudia mohli urobiť korekcie v prospech kvalitných kultúrnych počinov. To je normálne že zdravý rozum. Retroaktivitu, že nič nie je retroaktívne. Ja som povedal, ak vy ukončíte v roku 2017 projekt, dáte to do vyúčtovania, vyúčtovanie vám odobrí a potom v roku 2023 vám dajú nové podmienky, to nie je retroaktivita? To ako, tam sa zastáva rozum. A vráť, chcú vám krátiť z roku 2017 päť rokov realizované projekty, aby ste vracali 10 % z dotácie. Akože fakt, ja asi potom neviem, čo je to retroaktivita. No, čo tu ešte je. K tej štruktúre dotácií a tak, to sa nebudem, nie štruktúr, ale v regionálnej štruktúre, to môžu moji kolegovia, v podstate sa vyjadria. Chcem povedať pointu a záver. Plne si stojím za týmto pozmeňujúcim návrhom a som presvedčený, že je nie v prospech akejkoľvek nejakej skupiny, ale v prospech kultúry. Pointa je, že nefunguje to dobre a treba zmeniť veci, ktoré môže robiť rada fondu v oblasti, že môže dozerať, a ja som ikskrát povedal, že možno 93-95 % rozhodnutí komisií bude podporených a možno 5-7 %, a to ešte komisia od komisie, bude skorigovaných. Rada fondu by mala robiť nové projekty, nové grantové schémy, ktoré zabezpečia napríklad vydávanie zobraných spisov alebo náročných kultúrnych podujatí alebo projektov typu Kamaldulská Biblia, Makovického Jasnopoljanské zápisky, ktoré sa nedajú realizovať za rok, ale za viacero rokov, a takáto schéma nie je. Ďalšia vec. Slovenská literárna scéna alebo trh je extrémne ochudobnený tým, že neexistuje systémová podpora spoločenskovednej a umenovednej literatúre, domácej a prekladovej. Toto by bolo dobré jasne jednoznačne skreovať a, samozrejme, aj finančne zadotovať. Slovenský knižný trh by bol tým veľmi obohatený. To sú hlavné motivácie, prečo som do toho išiel a teda pred ľuďmi z brandže si to obhájim. Poviem, ja som potom tak ako vážne rozmýšľal, že vlastne o čo tu ide, lebo ten až hysterický odpor som nedokázal pochopiť. A vlastne ako keby to bolo, že tak dneska tie občianske združenia, ktoré majú v rade fondu väčšinu, si myslia, že ak by ju náhodou stratili, tak, samozrejme, prišli tam belzebubovia, ktorí budú likvidovať kultúru a literatúru, a oni sú tí jediní záchrancovia, ale ono to tak nie je. Možno stratíte monopol, ale nestratíte podporu rôznych typov umenia. Možno sa vyhneme excesom a ja ako osoba budem v maximálnej miere robiť všetko preto, aby do rady fondu išli rešpektované, všeobecne uznávané a nespochybniteľné profesné autority. Ak prejde takto kreovaný fond novo, verím si, verím, že bude to v prospech kultúry. Možno by ste mali prestať s demonizáciou nás, nie sme všetci ľudia, ktorí nevedia čítať a ktorí nevedia jesť príborom, a naopak, predstavte si, že aj mnohým z nás veľmi a veľmi záleží na tom, aby kultúra sa dobre rozvíjala a aby sa niektoré veci, ktoré zjavne nefungujú, napravili. Posledná pointa, ktorú chcem ešte povedať, asi bude plno faktických a ďalších, budem na nich, samozrejme, reagovať. Posledná pointa, ktorú chcem povedať, je, že samozrejme, toto je riešenie, ktoré som presadil po dlhých debatách, pôvodne som chcel urobiť odvolací orgán, povedali, že to by bolo extrémne, každý by sa odvolal, tritisíc odvolačiek, správne konanie. Umelecké zväzy chceli odvolací orgán, neboli s tým spokojné. Urobili sme to tak, že to skúsime dať na tých rešpektovaných odborníkov, ktorí preventívne niektoré do neba volajúce absurdity vyčistia, zastavia, bloknú, podporia. Toto je pointou celého tohto návrhu zákona. Ak by ste boli schopní minimálnej dobromyseľnosti, museli by ste to pochopiť, ale, samozrejme, tak naivný nie som, alebo tak neviem, možno ma prekvapíte. Takže ďakujem za pozornosť. Moje úvodné slovo.