B. Bugár, podpredseda NR SR: (2005-06-24):
Ľ. Lintner, poslanec: Ďakujem pekne za slovo. Kým začnem ešte k danej téme, musím reagovať alebo začnem reagovať na to, čo povedala pani profesorka Tóthová. Chcem aj ja povedať zo svojej strany, že to, čo sa udialo dnes ráno pri zázname z vysielania z Národnej rady, považujem za hrubý zásah, lebo bolo to ozaj vystrihnuté, keďže neskončilo to tak, ako to ráno zvykne končiť, že sa začne program a preruší sa záznam z rokovania. Tu bol strih práve z tej pasáže, kde boli pripomienky k procesnému priebehu a potom bolo hlasovanie. Takže Slovenská televízia hrubo zasiahla do záznamu z rokovania Národnej rady. Čo sa týka tejto témy, v koalícii je postoj, že nepodporí tento zákon, ale mne nedá, aby som sa k tomu nevyslovil. Predostriem vám niekoľko poznámok človeka alebo sumarizáciu človeka k tejto téme, ktorý bol ešte donedávna na vysokej pozícii v Policajnom zbore. Nedá mi, aby som sa nevyslovil práve preto, že viac ako dva roky sa pohybujem medzi ľuďmi, ktorí investovali v nebankových subjektoch. Základná línia toho celého problému je to, čo naznačili všetci moji predrečníci. Či štátne inštitúcie a orgány Slovenskej republiky boli upozornené a konali, alebo nekonali. To je základná línia a chcel by som, aby si tento aspekt, uvedomili všetci poslanci, keď sa budú rozhodovať pri hlasovaní o tomto zákone, lebo to je otázka, či zákonodarný zbor je tou platformou, ktorá môže istým spôsobom svojím rozhodnutím usmerniť niektoré veci a o niektorých veciach rozhodnúť. Dovoľte mi teda, aby som vám povedal sumarizáciu postrehov k tejto téme, človeka, tak ako som povedal, ešte donedávna bol na špičkovej pozícii v Policajnom zbore, bude to prepojenie niektorých vecí, ktoré tu boli konštatované už aj v správe predkladateľa, aj ďalších rečníkov. Od začiatku táto činnosť, spočívajúca pod rúškom tichých spoločníkov alebo zmlúv o pôžičkách či nakoniec o odkúpení akcií obchodných spoločností bola v rozpore so zákonmi, najmä o bankách. Vklad a výber peňazí od občanov, to jest špeciálna banková činnosť bola zákonom určená len pre licencované bankové subjekty. Tento rozpor kontrolné orgány ministerstva financií zistili veľmi rýchlo a ministerka pani Schmögnerová v roku 1999 a nasledujúcich niekoľkokrát písomne informovala Národnú banku Slovenska o svojom stanovisku, že ide o nedovolené podnikanie. Národná banka Slovenska sa s týmto záverom plne stotožnila a v roku 1999 a nasledujúcich odstúpila tieto zistenia formou trestného oznámenia generálnemu prokurátorovi Slovenskej republiky. Až do tejto doby sa veci riešili tak, ako sa riešiť mali, rýchle a odborne. Tu však nastáva prvý problém. Vtedajší generálny prokurátor, aj keď išlo o trestné oznámenie, ktoré malo byť pridelené orgánom činným v trestnom konaní, v danom prípade vyšetrovateľovi, odstúpil ho na priame vybavenie operatívnej zložke polície, a to finančnej polícii. Vtedajší riaditeľ finančnej polície Stieranka podcenil závažnosť tohto prípadu, nevytvoril zodpovedajúce organizačné a personálne predpoklady a trestné oznámenie odstúpil na košickú expozitúru, keďže tam bolo sídlo nebankových subjektov BMG Invest a Horizont Slovakia. Tu je druhý problém. Vec bola pridelená dvom príslušníčkam, ktoré v samej podstate išli správnym smerom, ale, a to je v poradí tretí problém, nevyužili zákonné prostriedky na komplexnejšie šetrenie a zhromaždenie dôkazného materiálu. Najzákladnejším nedostatkom bolo, že nevyužili svoje oprávnenie zaistiť kompletné účtovníctvo týchto nebankových subjektov a nepreverili vo väčšom rozsahu návratnosť vložených investícií do pochybných obchodných operácií. Ak by túto vec takto riešili, zistili by, že nebankové subjekty nevykonávali žiadnu obchodnú činnosť zabezpečujúcu ziskovosť v sľubovanej výške, takzvané výnosy sa občanom vyplácali zo získaných financií od nových klientov a nebankové subjekty sústavne podnikali so značnou stratou. Operatívne preverovanie trvalo skoro rok, než sa prvýkrát - a nie posledný - pokúsili predložiť zadovážený materiál vyšetrovateľovi a prokuratúre, aby vo veci bolo aspoň začaté trestné stíhanie a vykonávané vyšetrovanie. Stanoviská týchto inštitúcií boli zhodné: Za daného dôkazného stavu nie je možné ani začať trestné stíhanie vo veci. To je štvrtý problém, keďže predložený materiál bol na takéto rozhodnutie viac než dostatočný. Treba si uvedomiť, že nebankové subjekty počas operatívneho preverovania v rokoch 1999 až 2001 vzhľadom na disponibilné, značné finančné zdroje, získali v spoločenskom živote významné postavenie. Navonok pôsobili ako veľmi úspešné podnikateľské subjekty, kapitálovo vstupovali do rôznych finančne náročných podnikateľských aktivít a celú ich činnosť zvýrazňovala mohutná mediálna kampaň. Veď aj stála niekoľko sto miliónov korún a jej primárnym poslaním bolo zabezpečiť prílev ďalších financií od dôverčivých občanov tak, aby sa stroj na peniaze mohol ďalej točiť. Už v marci 2001 boli kompetentným známe varovné signály o blížiacej sa katastrofe. Krajský prokurátor v Košiciach pri osobnej návšteve generálneho prokurátora ho informoval o závažných poznatkoch prevodom značného objemu financií nebankových subjektov do zahraničia. Hrozil prepad dvoch miliárd korún značnému počtu občanov. O tomto hovoril generálny prokurátor s vtedajším šéfom kriminálnej polície pánom Angyalom. Keďže hra nebankových subjektov pokračovala ešte ďalší rok, je zrejmé, že ani po tomto stretnutí sa protiopatrenia neprijali. Niečo k samotnému odškodňovaniu. Základnou podmienkou pre prípadné prijatie zákona o odškodnení občanov dotknutých činnosťou nebankových subjektov je preukázateľné zistenie, že konkrétne štátne orgány si neplnili zákonné povinnosti, a to buď vôbec nekonali, alebo konali liknavo či nesprávne. Až po zistení a preukázaní takejto zodpovednosti bude možné určiť obdobie aj mieru zavinenia štátnych orgánov a z toho vyvodiť prípadný rozsah odškodnenia občanov. Keďže v plnom rozsahu a v danom prípade u všetkých nebankových subjektov išlo o podvodné konanie a za predpokladu, že občania, klienti svoje peniaze vkladali síce v dobrej viere v zákonnosť tejto činnosti, avšak vyplatený zisk formou úroku z vkladu bol získaný z nepoctivých zdrojov, treba zvážiť jeho vrátenie od občanov i na základe prípadnej novej právnej normy o predĺžení premlčania na 10 rokov. Rovnako by bolo treba precizovať legislatívu, aby činnosť Rady pre reklamu jednoznačne smerovala k zákazu klamlivej reklamy. Chcel som vám povedať týchto niekoľko postrehov, aby ste zvážili svoj prístup pri hlasovaní. Ďakujem pekne. (Potlesk.)