P. Hrušovský, podpredseda NR SR: (2002-02-12):
Pán spravodajca si neželá vystúpiť so stanoviskom spravodajcu k rozprave. Panie poslankyne, páni poslanci, chcem vás informovať, že na žiadosť troch poslaneckých klubov je záujem hlasovať o tomto návrhu zákona zajtra ráno vzhľadom na ešte potrebné politické rokovania, ktoré by mali predchádzať hlasovaniu o návrhu ústavného zákona o ochrane verejného záujmu pri výkone funkcií verejných činiteľov. Je všeobecný súhlas, aby sme o tomto návrhu hlasovali zajtra ráno? Áno. Pristúpime k rokovaniu o ďalšom návrhu, ktorým je návrh poslancov Národnej rady Slovenskej republiky Ladislava Orosza a Antona Hoffmanna na vydanie zákona, ktorým sa mení a dopĺňa zákon č. 19/2002 Z. z., ktorým sa ustanovujú podmienky vydávania aproximačných nariadení vlády Slovenskej republiky , ktorý prerokúvame ako tlač 1337. Prosím teraz, aby za skupinu navrhovateľov predmetný návrh zákona uviedol a odôvodnil pán poslanec Orosz, jeden z dvoch navrhovateľov. Pán poslanec, máte slovo. L. Orosz, poslanec: Ďakujem pekne, pán podpredseda. Vážení páni ministri, vážený pán predseda Najvyššieho súdu, vážené kolegyne, kolegovia, dovoľte, aby som v rámci prvého čítania predložil návrh na vydanie zákona, ktorým sa mení a dopĺňa zákon č. 19/2002 Z. z., ktorým sa ustanovujú podmienky vydávania aproximačných nariadení vlády Slovenskej republiky. Nikdy nie je dobré, ak sa bezprostredne po schválení určitého zákona musí prikročiť k jeho novelizácii. Žiaľ, takéto prípady sa stávajú v legislatívnej praxi, treba povedať, v poslednom období dosť často. A toto platí aj o novele zákona č. 19/2002 Z. z., ktorú vám dnes predkladám. Predkladám vám tento návrh na podnet podpredsedu vlády pre legislatívu Ľubomíra Fogaša, ktorý vzišiel z jeho rokovaní s prezidentom Slovenskej republiky Rudolfom Schusterom. Pán prezident síce zákon č. 19/2002 Z. z. podpísal, ale vyslovil zároveň určité pochybnosti o dikcii § 3 ods. 2 tohto zákona, ktorý umožňuje na základe aproximačného nariadenia vydávať ďalšie vykonávacie právne predpisy. Ide o pochybnosť, či takéto riešenie je v súlade s Ústavou Slovenskej republiky. Vo všeobecnej teórii práva sa totiž rešpektuje zásada, že vykonávacím právnym predpisom nie je možné delegovať právnu úpravu na ďalší podzákonný právny predpis. No a takúto možnosť nie je možné odvodiť ani priamo z dikcie Ústavy Slovenskej republiky. Aproximačné nariadenie vlády vydané na základe čl. 120 ods. 2 je právnym predpisom sui generis. Z hľadiska formy je vykonávacím právnym predpisom, z hľadiska obsahu ale môže obsahovať aj určité práva a povinnosti fyzických a právnických osôb. To znamená, obsahuje také veci, ktoré sa inak upravujú na úrovni zákona. Zo špecifického postavenia aproximačného nariadenia v systéme právnych predpisov potom vzniká otázka, či je možné ním delegovať podrobnejšiu právnu úpravu na iné vykonávacie právne predpisy. Počas legislatívneho procesu k tomuto zákonu sa o tomto probléme veľa diskutovalo aj na úrovni ústavnoprávneho výboru. Bolo na tento problém upozornené aj v stanovisku legislatívneho odboru Kancelárie Národnej rady Slovenskej republiky. Ja osobne som bol toho názoru, že je potrebné korigovať predložené znenie ustanovenia § 3 ods. 2 tohto zákona. Tento názor ale nezískal dostatočnú podporu ani v našom výbore a v konečnom dôsledku ani na schôdzi Národnej rady Slovenskej republiky. Inými slovami, bol schválený v takej podobe, ako ho potom určitým spôsobom spochybnil prezident Slovenskej republiky. A jeho argumentáciu potom akceptoval aj podpredseda vlády. Z týchto dôvodov teda predkladám návrh, ktorý by po svojom schválení prípadné diskusie o ústavnosti tohto riešenia výrazne obmedzil. Druhý dôvod na predloženie tohto návrhu zákona je obsiahnutý v rozšírení oblastí, ku ktorým je možné vydávať aproximačné nariadenia, o sféru poľnohospodárstva. Chcem poukázať na to, že pôvodne táto oblasť bola vo vládnom návrhu zákona a počas legislatívneho procesu sa z neho vypustila. Toto sú hlavné dôvody na predloženie tohto návrhu zákona do legislatívneho procesu. Je na vás, kolegyne, kolegovia, ako posúdite tento návrh. A ja osobne verím, že tie pochybnosti, ktoré nesporne vznikajú v súvislosti s týmto návrhom, posúdite zodpovedne a dáte možnosť, aby sa tento návrh prerokoval v rámci druhého čítania. To je všetko, ďakujem pekne za pozornosť.