M. Gibalová, poslankyňa: (2010-02-02):
Pani ministerka, hovorím o tom istom zákone, ktorý ste tak úspešne monitorovali. Hovorím o tom istom zákone, o ktorom ste rokovali niekoľkokrát s predstaviteľmi neverejných poskytovateľov a zástupcami cirkví. Hovorím o tom istom zákone, ktorý za rok účinnosti kvôli vašej neochote počúvať odbornú verejnosť pochoval a pochováva existujúcich poskytovateľov sociálnych služieb. Hovorím o tom istom zákone, ktorý v plnej miere dovolil, aby sa s občanmi odkázanými na sociálnu službu, ktorí majú plné právo slobodne sa rozhodovať a prejaviť svoju vôľu, zaobchádzalo ako s nesvojprávnymi a druhotriednymi občanmi. Mnohí z nich z dôvodu svojej odkázanosti a neschopnosti sa brániť museli prijať podmienky nedôstojného zaobchádzania a nastúpiť na transport v réžii vašej starostlivosti, v ktorej ste si zaumienili zaradiť ľudí odkázaných na pomoc iných do priečinka nechcenej tzv. verejnej starostlivosti. Schválili ste zákon, milí kolegovia z koalície, o ktorom ste vedeli, že bude v krátkom čase novelizovaný. Schválili ste zákon, ktorý podľa našich objektívnych zistení a z osobného presvedčenia má známky protiústavnosti v § 8. Preto sme podali na Ústavný súd podnet na začatie konania o súlade právneho predpisu s Ústavou Slovenskej republiky a Ústavný súd naše konanie prijal. Genéza vývoja pripravovanej novely zákona o sociálnych službách a zmien, ktorými prechádzala dovtedy, kým bola schválená vládou, potvrdzuje oprávnenosť nášho podania na Ústavný súd. Ak porovnáme návrh § 8 návrhu novely zákona z 30. septembra 2009 s dodatkom toho istého § 8 novely schvaľovanej vo vláde 16. decembra, je tu vidieť podstatný rozdiel. Rozumiem tomu, veď dva a pol mesiaca je dostatočne dlhý priestor na to, aby sa vymyslelo také znenie ustanovení, ktoré bude dostatočnou dymovou clonou pre neverejných poskytovateľov, príp. predstaviteľov cirkví, teda aby sa dosiahol cieľ, že nebudú protestovať vo fáze schvaľovania zákona, pretože, keď zákon začne platiť a zobudia sa do tvrdej reality, ako sa to stalo pred rokom, už im nepomôže sa diviť. Nemali ste odvahu, pani ministerka, vyjadriť svoj vlastný postoj. Spokojne ste odkazovali všetkým tým, ktorí majú záujem slobodne si vybrať poskytovateľa, že im v tom nič nebráni. Len ste zabudli povedať takú maličkosť, že si to musia v plnej výške zaplatiť. Tým druhým prispejete z daní všetkých občanov. A prispeje im samospráva. A práve predstavitelia samosprávy rozhodli, kam sa posunie miska váh aj pri rozhodovaní o § 8. List ZMOS-u k schvaľovaniu rozpočtu na rok 2010 to naznačoval, vy ste ho dostali. A dostali sme ho aj my, každý jeden poslanec, v ktorom vás predstavitelia ZMOS-u žiadajú pri prerokovaní návrhu štátneho rozpočtu, aby sa s § 8 do roku 2013 nič nedialo. Pani ministerka, sama ste sa usvedčili. Priamy dôkaz je v dôvodovej správe predkladanej novely. Citujem: „Navrhovanou zmenou ustanovenia sa zabezpečí právo výberu klienta na poskytovateľa sociálnej služby, ale s určitým obmedzením, a to tak, že klient má možnosť si vybrať iného verejného alebo neverejného poskytovateľa sociálnej služby až vtedy, keď obec alebo vyšší územný celok nemôže priamo poskytnúť alebo zabezpečiť sociálnu službu vo svojej pôsobnosti.“ Formulácia § 8 znemožňuje v novele zákona opäť občanovi slobodný výber poskytovateľa. Veľmi jasne to vyjadrujete v tejto dôvodovej správe. Dôsledkom takto prijatého zákona je, že sa aj naďalej znemožní vytváranie konkurenčného prostredia pri poskytovaní sociálnych služieb, posilní sa monopol samospráv, stále bude existovať dvojaký meter na financovanie tých istých služieb poskytnutých samosprávou a neverejným poskytovateľom a naďalej nebude platiť, že za rovnakú službu je náležité poskytnúť od štátu rovnaký finančný príspevok bez ohľadu na subjekt, ktorý službu poskytuje. A to je podstata § 8. Predkladaná novela zákona má množstvo legislatívnotechnických úprav, ktoré majú charakter dobrých vylepšení. Objavujú sa aj novelizačné body, ktoré ale zneprehľadňujú už aj tak neprehľadný a komplikovaný systém napr. posudkovej činnosti. Technika posudkovej činnosti nielenže vytvára personálny konflikt medzi subjektmi posudkovej činnosti, ale je orientovaná tak, že technicky zjednodušuje posudzovanie klientov určených pre verejných poskytovateľov. Navrhovali sme pri schvaľovaní zákona iný transparentný spôsob posudzovania klientov, pretože považujeme za nesprávne, aby subjekt poskytujúci služby, zároveň poskytujúci finančný príspevok bol zároveň subjektom posudzujúcim klienta. Nemá to logiku. Otvára to priestor pre korupciu a zvýhodňuje to poskytovateľov zriadených samosprávou. Zavádza sa ďalší neštandardný postup pri posudzovaní klienta, ktorým aj zamestnanci sociálnych služieb alebo neziskovej organizácie zriadenej alebo založenej obcou alebo VÚC na výkon posudkovej činnosti môžu posudzovať klienta. Považujem toto za nie dobré riešenie. Posudková činnosť by mala byť úplne nezávislá, lebo to naozaj zaváňa korupciou. Novela zákona umožňuje poskytovanie opatrovateľskej služby ako ambulantnej služby terénnej. VÚC-ky si ošetrili tento spôsob, ako cez svoje zariadenia poskytovať opatrovateľskú službu, spôsob, ako získať monopol aj v terénnej službe, aj tak už dávno rozpadnutej. Tento pokus tu už bol, keď na jeseň roku 2006 ešte bývalá pani poslankyňa Angyalová vstúpila do zákona č. 195/1998 Z. z. a toto navrhovala. Vtedy to neprešlo. Návrh novely sa vracia k alternatíve určenia rozsahu opatrovateľskej služby. Podľa jednotlivých úkonov je to dokázateľne neefektívny spôsob obsluhy fyzickej osoby odkázanej na pomoc a neefektívny na mzdové nároky opatrovateľky. Máme pripomienky k bodu 30 novely zákona. Ak sú osoby poskytujúce sociálnu službu s cieľom dosiahnuť zisk vylúčené z nároku na finančný príspevok, majú doklad o živnostenskom oprávnení, nevidím dôvod, na čo zápis do registra. Ak sa tým myslí ochrana pred tzv. poskytovateľmi sociálnych služieb, tak je to predsa čiastočne riešené vo vami navrhnutom bode 110 návrhu, v § 98. Bod 44 chce byť návrhom, akoby pokus skúmať majetok, čo sme aj my pripomienkovali pri schvaľovaní zákona o sociálnych službách, kde príjem fyzickej osoby sa považuje aj ako príjem z predaja nehnuteľných vecí získaný za kalendárny rok, ktorý predchádza kalendárnemu roku, v ktorom sa tento príjem zisťuje. Bod 45 v tejto súvislosti určuje hranicu majetku, ktorý fyzická osoba vlastní, na vyššiu hodnotu, ako je 39 833 eur. Je to podľa nás vysoká hranica pre to, aby príspevok osoby za službu bol objektívne vypočítaný alebo objektívny. Je to bezzubé. Pokiaľ ide o opatrovateľskú službu alebo sociálnu službu, ktorú potrebujú občania, ktorí si ju nemôžu zaplatiť v plnej výške, to nie sú tí občania, ktorí majú majetok nad 39 833 eur, to sú občania, ktorí sú hlboko pod hranicou takejto sumy. Táto snaha o skúmanie majetku sa v tejto novele objavila teda ako veľmi nekoncepčný prvok. V bode 52 atomizovanie financovania v interakcii na jednotlivé činnosti je nepraktické a vedie fyzickú osobu k vedomej redukcii činnosti, resp. starostlivosti, čo zvýrazňuje aj zavedenie možnosti fakultatívneho spôsobu uzatvorenia zmluvy medzi klientom a poskytovateľom. Tento bod je na zváženie. Bod 57, § 75 je likvidačný pre neverejných poskytovateľov, pretože hovorí, že ak prijímateľ sociálnej služby platí neverejnému poskytovateľovi sociálnych služieb úhradu za pomoc pri odkázanosti na pomoc inej fyzickej osoby pri úkonoch sebaobsluhy, výška finančného príspevku pri odkázanosti fyzickej osoby na pomoc inej fyzickej osoby pri úkonoch sebaobsluhy sa zníži o sumu úhrady za pomoc pri odkázanosti. Nielenže je to likvidačné pre neverejných poskytovateľov, ale nie je v tomto rovnaký meter financovania pre verejných poskytovateľov. Na čo by som chcela zvlášť upozorniť, je, že novela zákona počíta s dotáciou na sociálne služby zo štátneho rozpočtu pre vybrané zariadenia. Je to dotácia, ktorú poskytuje ministerstvo financií na bežné aj kapitálové výdavky pre zariadenia sociálnych služieb. Týchto zariadení sociálnych služieb je približne 86. Pri mojich interpeláciách aj na vás, pani ministerka, počas trojročného obdobia, aj na pána ministra Počiatka, aj pri štátnom rozpočte každý rok som predkladala návrh k štátnemu rozpočtu, pretože tento spôsob dotácie považujem za už prekonaný, už je obdobie decentralizácie za nami, je dosť dlhá doba, aby tieto subjekty, resp. tieto obce a mestá vedeli samy gazdovať so svojimi zariadeniami tak, aby neboli v takej veľkej strate. Pán minister Počiatek sám potvrdil, že tento spôsob financovania je neštandardný a je nesystémový. Vy ho garantujete v tejto navrhnutej novele. Čo sa týka posunu lehôt, aj na to sme upozorňovali pri prijímaní zákona, že to nebude možné zvládnuť na roky personálne a materiálne v tak krátkej dobe a teraz nielen pre poskytovateľov neverejných, ale pre všetkých poskytovateľov, čo sa nakoniec ukázalo aj v pripomienkovom konaní. A vďaka tomu, že to pocítili aj verejní poskytovatelia, obce, mestá a VÚC-ky, tak ste pristúpili na to, že ste tie lehoty upravili. Celý návrh novely zákona visí na jednom pevnom lane, ktorý pevne držia v rukách samosprávy a verejní poskytovatelia, pričom klienti sú veľmi ďaleko spolu s neverejnými poskytovateľmi, s ktorými sa vôbec nepočíta. Vo svojom vystúpení som predstavila len tie naše základné výhrady k návrhu novely. Trvalo by to veľmi dlho, kým by som veľmi precízne, bod po bode komentovala nedobré návrhy, ale aj tie, ktoré naozaj veľmi objektívne, poviem, sú istými drobnými vylepšeniami. Urobíme tak a urobím tak pri druhom čítaní, keď budem predkladať k tejto rozsiahlej novele zákona pozmeňujúce návrhy, ktoré sa budú týkať aj filozofie zákona, prístupu, ale najmä konkrétnych častí, § 8, ale aj navrhnutého financovania podľa tejto novely zákona v komparácii – neverejní a verejní poskytovatelia. Ďakujem za vašu pozornosť.