Zelník, Štefan, poslanec NR SR (2018-05-16):
Ja len chcem reagovať na pani kolegyňu. Bolo to vyvážené, bolo to naozaj aj z istej skúsenosti, ktorú pani kolegyňa má. Ďakujem pekne. A ja len chcem vyvrátiť niektoré obavy. Najskôr sa budem venovať tomu nariadeniu Európskej komisie. Nie je to celkom tak, že musia mať vysokú školu. Ja znova to prečítam, „odborná príprava sestier zodpovedných za všeobecnú starostlivosť predstavuje najmenej tri roky štúdia alebo 4 600 hodín teoretickej a klinickej odbornej prípravy, z čoho teoretická odborná príprava predstavuje najmenej jednu tretinu a klinická odborná príprava najmenej jednu polovicu odbornej prípravy“. Dokonca, dámy a páni, tá smernica nám dáva jednu možnosť. Členské štáty môžu udeliť čiastočné výnimky osobám, ktoré získali časť odbornej prípravy v kurzoch, ktoré sú najmenej na rovnocennej úrovni. Toto nemusí byť vysoká škola. My ich vôbec nemusíme zaťažovať tou vysokou školou. Takže naozaj je tu práve ten apel, aby sme rozbehli stredné zdravotné školy, dovzdelávali tých ľudí. Stredné zdravotné školy hovoria o tom, že doplnia aj svoj štátny študijný program a budeme mať vysoko kvalitné zdravotné sestry. Ja súhlasím s tým, pani kolegyňa, že naozaj na niektoré profesie treba vysoko kvalifikované alebo vyššiu kvalifikáciu. Iste, na takom áre, na operačných sálach, stopercentne máte pravdu, že tam budeme požadovať, aj na manažérskych pozíciách by mali byť naozaj aj možno teda s tou alebo isto aj s tou vysokou školou. Ale, samozrejme, ruka v ruke s tým tvrdíme, že treba tie zdravotné sestry aj zaplatiť. A obavy z toho, čo mnohí teda hovoria, aj predstaviteľky komory; nie, pani kolegyňa, to teraz neni na vás, to neni na teba (povedané s pobavením); ale hovoria o tom, že viete, ľudia sa budú mýliť, kto je to praktická sestra? Kto to je normálna sestra? Ja poviem príklad, aj pán kolega to už hovoril, o lekárovi. Prichádza lekár, ktorý skončil medicínu. Ale on nesmie predpísať recept, on nemôže vyšetrovať pacienta, on nemôže robiť závery, prepúšťať pacienta, musí ísť za primárom a ten to podpíše. Ale nám to vôbec nevadí, lekárom, že toto je nižší stupeň, nemá ešte atestáciu, presne tak ako praktická sestra. To je tá, ktorá má isté kompetencie. A nikto za tým nehľadá, že, prepánaboha, viete, ale teraz keď príde, že môže dôjsť k nejakému poškodeniu alebo že bude horšia zdravotná starostlivosť, neprichádza do úvahy. Chcem povedať, že stredobodom pozornosti musí byť vždy pacient. A v mene toho pacienta sme povinní urobiť všetko, aby sa on cítil komfortne, aby diagnostika bola čo najlepšia, najrýchlejšia a správna liečba. A k tomu potrebujeme práve ten zdravotnícky orchester. Tu sa nemôžeme hrať na to, že toto je moja robota a toto je robota sestry. My musíme byť ako jeden tím. Ja hovorím, že som zažil zlatý vek v zdravotníctve, kedy nebol žiaden problém, prosím vás. A znova to poviem, my chceme, aby nás uznala verejnosť, lebo to povolanie sestry aj toho lekára je, ako si presne aj povedala, aj psychicky náročné, aj fyzicky náročné. Ale, preboha, to, čo sa deje v médiách, jak si odkazujeme, jak rozprávame o tom, aká tu nastane katastrofa, toto nie je dobrá cesta. Poďme sa, poďme spolupracovať. Tak ako sme sa dohodli my vo výbore pre zdravotníctvo, poďme sa baviť o spolupráci a o, ak, ak budeme to myslieť úprimne, že teda chceme sa starať o pacienta, tak nemôže byť žiaden problém. Potrebuje to, potrebujú to naši pacienti a zneisťujeme ich, ak my máme takéto vyhlásenia alebo kontroverzné vyhlásenia, že dôjde ku zhoršeniu poskytovania zdravotnej starostlivosti v médiách. A ja chcem aj poďakovať všetkým zdravotným sestrám, ktoré sú pri lôžku, starajú sa o pacienta a bez ich práce by sme si nevedeli predstaviť, aby tá zdravotná starostlivosť bola zabezpečená na 100 percent. Ďakujem pekne. A ešte chcem povedať k tomu pozmeňováku. Alenka, myslíš to dobre a úprimne a má to aj svoju logiku, aby sa to predpisovalo v; alebo chceš, aby sa to predpisovalo v ústavoch sociálnej starostlivosti. Ale musím povedať, že nemôžme to podporiť, alebo aspoň ja to isto nemôžem podporiť z jedného dôvodu. Predpisovanie liekov má nejaký proste proces. Aj pomôcok, to je jedno. Pomôcky aj lieky, to je to isté. Niekde musí byť kód poskytovateľa, lebo napíšete recept, niekto ho vydá a poisťovňa ho musí zaplatiť. Musí ho uhradiť. A ja len prečítam súčasný stav zákona, ktorý je, § 19a oprávnenie predpisovať zdravotnícke pomôcky sestrami alebo pôrodnými asistentkami, teda už dneska to je možné. Má to, samozrejme, nejaké pravidlá, a to: „Predpisovať zdravotnícke pomôcky je oprávnená sestra alebo pôrodná asistentka, ktorá poskytuje zdravotnú starostlivosť na základe a) na základe licencie na výkon samostatnej zdravotnej praxe na inom mieste ako v zdravotníckom zariadení.“ Čiže ona to už môže teraz predpisovať v tom ústave sociálnej starostlivosti alebo to, čo navrhujete aj s pani kolegyňou, aby to bolo aj v tých, v tých zariadeniach sociálnej ochrany detí a sociálnej kurately. Ale nemôžme tam dať, dopísať, aby sa recepty alebo teda pomôcky predpisovali v týchto ústavoch, pretože po prvé, nie sú zdravotníckym zariadením, nebol by tam kód poskytovateľa, ale sestra alebo pôrodná asistentka, ktorá tam pracuje, toto robiť môže. Takže poprosím, je to dobre myslené z tvojej strany, ale z tohoto dôvodu, že nejedná sa o zdravotnícke zariadenie, nedoporučujem ten zákon schváliť. A rieši to nakoniec už súčasný zákon. Ďakujem.