J. Horváth, poslanec: (2008-12-02):
Čo sa stalo pred mesiacom. Pred mesiacom sme posunuli návrh, ktorý prišiel z dielne SMK, pozmeňujúci návrh školského zákona, do druhého a tretieho čítania. Bol to procesný úkon, ktorým sme vytvorili diskusiu. Posunuli sme ho preto, aby sme vytvorili možnosť diskutovať, tak ako to dnes robíme, o tomto návrhu. Vôbec sme neriešili ešte substantívne veci, ako sa mnohí kolegovia ešte minulý mesiac domnievali. Substanciu riešime až dnes. Na čo táto diskusia, kvôli čomu je dobrá táto diskusia? No z veľmi jednoduchého dôvodu. Takýto typ návrhov, ktoré sa týkajú ľudských práv, príp. niektorých iných významných spoločenských vecí, treba prediskutovať v relevantnej diskusii, v relevantnej na takej úrovni, akou je parlament. Parlament je relevantnou pôdou pre tento typ diskusie. Poznamenávam však, že bude dobré rozdeliť si sily, deľbu práce zabezpečiť tak, aby sme šetrili časom, pretože aj Slovensko musí riešiť aj iné problémy ako problém učebníc. Diskusia, o ktorej hovorím, má prinášať obrusovanie hrán, má prinášať návrhy, má prinášať oponentúru, má prinášať istú kreativitu partnerov, ktorí v diskusii diskutujú, isté alternatívne návrhy, ustupovanie od pôvodných návrhov, obrusovanie a hľadanie konsenzu, snahu o získanie podpory nejakému konkrétnemu návrhu, a teda, to mám na mysli, aj tomu návrhu, ktorý predložili kolegovia z SMK. Nielen kuloárna diskusia je dôležitá, ale aj táto verejná diskusia, to musím povedať a zdôrazniť, pretože takáto verejná diskusia na pôde parlamentu prináša transparentnosť do diskusie, transparentnosť do vzťahov, do argumentácie. Táto transparentnosť ukazuje, kto prichádza s akým návrhom, aký to je návrh, v čom spočíva ten návrh, v čom spočíva ratio argumentov, ktoré majú podporovať jednotlivé návrhy. V čom spočíva podstata predmetu tejto konkrétnej diskusie? Predmetom tejto diskusie je spôsob výkonu konkrétnych ľudských práv a práv zahŕňajúcich práva príslušníkov národnostných menšín, spôsob výkonu práv v praxi. My už sme v inom desaťročí. V deväťdesiatych rokoch sme boli svedkami snahy riešiť ľudské práva, etablovať ľudské práva na Slovensku, bol to mladý štátny útvar, keď sme naozaj žili búrlivejšiu dobu aj v oblasti ľudských práv. Dnes žijeme v úplne inej dobe. Rovnako, a to sa obraciam aj na vás, kolegovia z SMK, prišla potom doba po tých deväťdesiatych rokoch, keď ste boli 8 rokov v exekutíve, dokonca vaši zástupcovia boli reprezentantmi ministerstva školstva, mali ste zástupcu na poste vicepremiéra práve pre problematiku ľudských práv. To znamená, že bola iná situácia, situácia, keď ste mohli z exekutívy úplne iným spôsobom navrhovať riešenia v oblasti práv príslušníkov národnostných menšín. Mohli ste to robiť priamo z exekutívy a priamo vy, čo bola úplne iná situácia a pravdepodobne jednoduchšia aj pre vás. Aj táto doba je už za nami a dnes žijeme v dobe, keď je dobré ustáliť situáciu a na práve parlamentnej pôde formou klasickej parlamentnej diskusie riešiť potreby príslušníkov národnostných menšín, ak také vyvstanú, ak je to aktuálne. Teraz, zdôrazňujem, v tejto diskusii, ktorú sme otvorili minulý mesiac, sme otvorili priestor a čas pre všetky zastúpené politické strany v parlamente, rovnako aj pre kolegov z SMK ako predkladateľov návrhu na to, aby prejavili svoju kreativitu či už kolegovia z SMK alebo všetci ostatní, aby mohli komunikovať v dostatočnom čase medzi sebou, aby pripravili aj alternatívne návrhy, aby nachádzali aspoň istú mieru konsenzu a takto získavali podporu aj kolegovia z SMK pre svoj vlastný návrh. Čo sa stalo, vážení kolegovia, počas toho posledného kalendárneho mesiaca, ktorý vlastne tvoril akúsi prirodzenú lehotu v parlamente pre takéto diskusie. Navrhovatelia, pokiaľ som dobre informovaný, neprišli so žiadnym iným alternatívnym návrhom. Nemám informácie, že by došlo k takým posunom v komunikácii medzi parlamentnými stranami, aby navrhovatelia prišli sami od seba s inou alternatívou, ktorá by mohla získavať vyššiu mieru podpory v parlamente. V kontraste s týmto ale navyše, a to musím povedať s ľútosťou, ale je to tak, práve niektorí individuálni reprezentanti, najvyšší reprezentanti SMK tento posledný kalendárny mesiac využili o. i. aj na to, či už na pôde bruselského Európskeho parlamentu alebo na iných fórach, aby volali dokonca po správe Európskej únie nad územím Slovenska, volali po správe, po mandáte, ktorý sa má vzťahovať na územie Slovenska, na ktorom teda, samozrejme, sa uplatňuje slovenská jurisdikcia. Toto mi tak trošku pripomína rok 1919, keď na Parížskej mierovej konferencii, myslím, prvýkrát prišli politici s návrhom na uplatňovanie mandátu na cudzích územiach. To bolo práve v súvislosti s nemeckými kolóniami. Toto, a to musím naozaj dôrazne povedať, neprispieva určite na pôde slovenského parlamentu k tvorbe empatie, k porozumeniu, k zvyšovaniu pokoja, pochopenia, určite nie. Dovoľte mi teda povedať niečo o strane Smer – sociálna demokracia, čo Smer – sociálna demokracia v tejto diskusii, aký postoj zaujíma, kvôli komu a pre koho Smer – sociálna demokracia považuje za potrebné prijať správne riešenie. Celkom určite Smer – sociálna demokracia odmieta pôvodný návrh, tak ako bol predložený do parlamentu v prvom čítaní na rokovanie, a celkom určite Smer – sociálna demokracia chce prijať riešenie, ktoré bude ako tak správnym riešením v tejto situácii, ktorá tu je kvôli deťom a pre deti. Pre tie deti, ktoré chodia do školy každý deň, ktoré majú svoju školskú tašku na chrbte, ktoré si sadnú do lavice v triede, pozerajú otvorenými očami na tabuľu, na mapu, na učiteľku, ktorá pred nimi stojí, chce Smer – sociálna demokracia prijať nejaké rozumné, ako tak vyvážené riešenie v tomto parlamente v spolupráci so všetkými politickými stranami, ktoré sú zastúpené v slovenskom parlamente. Bude dobré, ak sa nám podarí nájsť vyvážené riešenie, ktoré by sme mohli ako-tak nazvať rozumným riešením, ktoré bude užitočným riešením pre deti, ktoré bude ako-tak spravodlivým riešením a ktoré vnesie aj istú mieru uspokojenia v každej politickej strane, ktorá je zastúpená v slovenskom parlamente, ale najmä uspokojenia v radoch žiakov, žiakov, ktorí chodia každý deň do školy. A preto mi, prosím, teraz na záver dovoľte vyzvať vás všetkých a požiadať tým najúprimnejšie mieneným hlasom, aby sme návrh, s ktorým príde predseda slovenského parlamentu Pavol Paška o chvíľu, všetci podporili, aby sme takto mohli prijať riešenie, o ktorom hovorím. Ďakujem pekne za pozornosť.