M. Drobný, poslanec: (2002-04-10):
Keď v roku 1994 vznikli zdravotné poisťovne a sme sa videli v pluralitnosti tohto systému zdravotného zabezpečovania, sme si neuvedomili, že sa vytvorí historický antagonizmus medzi dvomi veľkými poisťovacími spoločnosťami, Všeobecnou zdravotnou poisťovňou a Spoločnou zdravotnou poisťovňou. A ten antagonizmus spočíva v skladbe poistencov, ktorí v týchto dvoch veľkých spoločnostiach sú. A vďaka tomu sa musí pristúpiť k prerozdeľovaciemu mechanizmu, o ktorom hovorí kolega Finďo, a musí sa pristúpiť k schvaľovaniu indexov, ktoré vyrovnávajú príjmy a náklady a ktoré istým spôsobom robia funkčný ten systém viacerých poisťovní, najmä tých dvoch základných veľkých poisťovní. Ale vtedy ľudia, ktorí zakladali tento systém, sa neopýtali niekoho, ako na to ísť inak, aby to nefungovalo takto. Prečo sa tak delili dve veľké poisťovne na také dve odlišné skupiny ľudí, z ktorých jedna je charakterizovaná vysokou morbiditou a druhá je charakterizovaná aktívnou produktívnou prácou? A teraz medzi nimi prerozdeľovanie sa zdá každému, že by malo byť z hľadiska solidárnosti, solidarity prirodzeným právom a povinnosťou obidvoch spoločností veľkých a musia prerozdeliť kapitál, ktorý nazbierajú v poisťovacom mechanizme. Ale ani jedna z týchto spoločností poisťovacích s tým akosi nie je súhlasne uzrozumená. Prvá, Všeobecná zdravotná poisťovňa tento mechanizmus víta, pochopiteľne, lebo získala peniaze, získala peniaze pre veľmi chorých ľudí, naviac ľudí, ktorí nie sú produktívni, ale Spoločná zdravotná stráca a nie solidárne je spokojná s tým, že stráca. Sme ľudia a vždy, keď sa schvaľovali rozpočty obidvoch týchto veľkých spoločností, som videl tie antagonizmy, postoje k tomuto mechanizmu. Preto sa pýtam navrhovateľa pána kolegu Finďa ako kolegu, ktorý je zbehlý v týchto veciach, ako sme mali vlastne vtedy pokračovať. Ten základ tých hlavných dvoch poisťovacích spoločností bol urobený takto. Nemohol byť urobený na dajakom inom princípe alebo nemohol byť konštruovaný celý systém zdravotného poistenia na skutočne veľkom počte spoločností alebo len na jednej spoločnosti? Táto dilema tu bola, bolo tu väčšie množstvo spoločností, niektoré museli splynúť zo zákona, niektoré zanikli a katastrofálnym spôsobom sa stratili z trhu. Tak sa redukovalo neviem 15 poisťovní na 8 terajších poisťovní. Ale vidíme, že tento systém má svoje negatíva. V niektorých veciach dobre nefunguje. A niektoré veci práve dobre nefungujú preto, lebo z týchto dvoch veľkých spoločností jedna odmieta financovať sieť nemocníc a druhá zasa má negatívny vzťah k financovaniu sietí ambulancií. Páni, takýto antagonizmus som si nepredstavoval. Ja som si myslel, že to bude predsa len solidárnejšie fungovať a že nemusíme robiť takéto korektúry, ako tu kolega Finďo navrhuje. A myslím, že je to korektúra, ktorá by mala sa pozitívne prijať. Ale je to, si myslím, do istej miery skutočne vynútený artefakt. Prakticky sme sa nemali k tomu dostať. To malo byť dajako inak urobené. Ja nie som odborník na poisťovací systém, ale odborníkov tu máme. A tí nám mali vtedy, keď sa to zakladalo, poradiť trošku inak, ako na to ísť. Neviem, možnože v odpovedi kolega Finďo povie nám to, ako sa na to malo ísť. Ale tu sa zaoberáme niečím, čo vzniklo sekundárne ako artefakt nedokonale navrhnutého systému. Ďakujem pekne za pozornosť. M. Andel, podpredseda NR SR: Podľa § 27 ods. 8 rokovacieho poriadku Národnej rady Slovenskej republiky dávam slovo navrhovateľovi. Nech sa páči, pán kolega, máš slovo. P. Finďo, poslanec: Ďakujem za slovo, pán predsedajúci. Tento problém má dve roviny. Jedna rovina je čisto legislatívna, to znamená, že my sme vlani schválili návrh zákona, resp. zákon č. 233/2001 Z. z. a tento zákon splnomocňuje ministerstvo zdravotníctva, aby vydalo všeobecne záväzný predpis do 30. júna a v ňom stanovilo indexy rizika. Čiže to je jedna stránka problému. S tým ťažko vieme niečo iné urobiť ako prípadnou novelizáciou túto skutočnosť zmeniť. Druhá stránka veci je to, čo pán poslanec Drobný spomenul. To je problém celkového poňatia zdravotného poistenia v tomto štáte. Ukázalo sa, že zdravotné poistenie solidárne by nemalo byť vyšpičkované až do takej výšky, ako je dnes, ale to solidárne zdravotné poistenie by malo mať určitú hranicu a za tou hranicou by mala existovať nejaká forma doplnkového zdravotného poistenia, príp. pripoistenia. A keďže toto nevzniklo, tak vznikla potreba všetky zdroje strkať do jedného vreca a z toho jedného vreca ich potom prerozdeľovať medzi zdravotné poisťovne podľa rizikového indexu. A tým vznikol ten paradox, že náš systém zdravotného poistenia v skutočnosti nefunguje ako poistenie, ale ako parafiškálne prerozdeľovanie verejných zdrojov. To je moja odpoveď a ja si určite viem predstaviť dokonalejší systém a verím, že v nasledujúcom volebnom období taký systém bude aj prijatý. Ďakujem. M. Andel, podpredseda NR SR: Ďakujem pekne. Chce niekto reagovať faktickou poznámkou? Nie. Dámy a páni, uzatváram všeobecnú rozpravu o tomto bode nášho rokovania. Pán navrhovateľ, vlastne toto môžeme považovať aj za vaše vyjadrenie. Chcem sa spýtať, pán spravodajca, chcete vystúpiť? Nie. Ďakujem veľmi pekne. Dámy a páni, prerušujem rokovanie o tomto bode nášho rokovania. návrhu skupiny poslancov Národnej rady Slovenskej republiky na vydanie zákona, ktorým sa dopĺňa zákon č. 34/2002 Z. z. o nadáciách a o zmene Občianskeho zákonníka v znení neskorších predpisov . Návrh zákona ste dostali ako tlač 1402. Návrh na pridelenie návrhu zákona na prerokovanie výborom Národnej rady máte v rozhodnutí predsedu Národnej rady pod č. 1557. Teraz dávam slovo poslankyni pani Kataríne Tóthovej a prosím ju, aby návrh zákona za skupinu poslancov uviedla. Pani kolegyňa, nech sa páči, máte slovo.