Simon, Zsolt, poslanec NR SR (2019-10-15):
Ďakujem pekne. Vážený pán predsedajúci, vážená pani podpredsedkyňa vlády, pani ministerka, pán spravodajca, zákon o poľovníctve nie je len hobby, ale je akási hračka v rukách tých, ktorí holdujú poľovníctvu. Poľovníctvo nie je len záľuba, ale sú to aj peniaze, a treba to pomenovať na rovinu. Zver ako taká je majetkom štátu a štát ju za zákonných podmienok prenecháva poľovníckym organizáciám na obhospodarovanie a zužitkovanie. Aby aj laický človek mal predstavu, tak zhruba podľa ročného plánu odstrelu, ktorý za rok 2018 je možné povedať, môžem citovať, lebo tie údaje sú k dispozícii. Jelenej zveri sa ulovilo 46 704 kusov, danielej zveri 14 677 kusov, muflónej 55 544 kusov, srnčej 25 856 kusov a diviačej 59 253 kusov. Preto som uviedol tieto čísla, aby ste videli, o akom množstve ulovenej zveri sa bavíme pri tomto zákone. Zhruba pri hrubom prepočte hodnoty tejto zveriny podľa cenníku Štátnych lesov Slovenskej republiky sa bavíme zhruba o hodnote nejakých 40 až 50 miliónov eur. To znamená, že štát prenecháva takúto hodnotu poľovníckym organizáciám a kde tento zákon nepočíta a nerieši otázku škody spôsobenej zverou na poľnohospodárskych a lesných pozemkoch. Poľovnícke organizácie, ktoré nemajú nič spoločné s tými, ktorí tam hospodária, až na pár výnimiek, musia znášať škodu z diviny, ale nemajú zákonom garantované náhradu. Majú len povinnosti a práva takmer žiadne podľa tohto návrhu zákona, takže tento zákon je z tohto pohľadu nevyvážený. Keď v Nemecku, v Rakúsku, v Maďarsku je možné, aby užívateľ poľovného revíru znášal a riešil odplatu alebo náhradu škôd spôsobenú zverou, tak si kladiem otázku, prečo nedozrela doba, aby tomu bolo tak aj na Slovensku. Celý systém tvorby poľovných, poľovných revírov a vyčleňovanie pozemkov poľovných pozemkov, nepoľovných pozemkov, oplotených pozemkov a podobne je komplex, ktorým štát chce napomáhať tým, ktorí túto hodnotu budú loviť, ktorí sa s tým budú starať, ale nedáva ani jeden jediný relevantný nástroj do rúk vlastníkom, do rúk užívateľov poľnohospodárskych a lesných pozemkov, aby si mohli robiť nároky. Dnes už sú regióny na Slovensku, kde hustota divej zveri je natoľko vysoká, že už ohrozuje aj normálnu poľnohospodársku výrobu. Preto by som chcel vyzvať pani ministerku, aby tento návrh buď stiahla a prepracovala, alebo aby v ďalšom legislatívnom procese tento problém vyriešila. Druhý problém, na ktorý chcem poukázať a chcem vyzvať ctených kolegov, ktorý je dôvod na hlasovanie proti tomuto návrhu zákona, je korupcia, klientelizmus na prvom mieste. Tí, ktorí sú v tejto Národnej rade trochu dlhšie, si pamätajú roky 2008 – 2009, teda 2006 až 2010, prvú Ficovu vládu s Mečiarom. Vtedy rezort pôdohospodárstva spravovalo HZDS. Jedna z najväčších káuz, ktorá do dnešného dňa nie je ukončená z hľadiska súdneho, ak mám správne informácie, a trestnoprávneho, je zneužívanie a prideľovanie poľovných revírov. Ako výsledok tejto kauzy sa zákon o poľovníctve menil a určoval, že tam, kde štát má dve tretiny teda pozemkov, je štátna organizácia, teda lesy povinné uskutočniť verejnú obchodnú súťaž medzi záujemcami, ktorí chcú si prenajať tieto pozemky a vykonávať tam výkon práva poľovníctva. Andrej Danko a jeho SNS idú predkladať a týmto návrhom zákona predkladajú do parlamentu riešenie, ktoré je na spôsob Kočnera, na spôsob klientelizmu – rozhodnem, „ty to dostaneš“. Pretože § 13a z pôvodného zákona už v tomto návrhu zákona nie je. Pôvodný návrh určoval, že tam, kde je, dvojtretinovú výmeru. Preto je tam dvojtretinová výmera, preto lebo v roku 2009, keď sa ten zákon schvaľoval, tak vtedy bolo potrebné na tvorbu poľovných revírov dve tretiny pozemkov zdokladovať. Už pri následnej zmene, kde sa upravila výmera z dvoch tretín na jednu, na polovicu plus jeden meter štvorcový, som upozorňoval, že nastáva rozdiel pri správe majetku štátu v nadpolovičnej väčšine a medzi nadpolovičnou väčšinou a dvojtretinovým vlastníctvom, pretože nadpolovičná väčšina až dve tretiny, štát nemusel robiť verejnú obchodnú súťaž. Už vtedy som to nabádal, že toto je priestor na korupciu a klientelizmus. Ale tam, kde bol štát v absolútnej majorite, teda viac ako dve tretiny, tam musel konať podľa verejnej obchodnej súťaže. Podľa toho, čo, tie informácie, ktoré mám k dispozícii, štátne Lesy, všetky tie poľovné revíry, ktoré boli pridelené v roku 2008, 2009, po desiatich rokoch, teda v tomto období už mali byť pridelené. Ale keďže sa čaká na prijatie tohto návrhu zákona, aby sa nemuselo robiť, verejná obchodná súťaž, tak neboli pridelené, neboli odsúťažené a neboli vykonané verejné obchodné súťaže. Takže vládna, vládna, koaličné strany po odhlasovaní tohto návrhu zákona posunutím do ďalšieho legislatívneho procesu sa vrátia ku korupcii a klientelizmu v oblasti prideľovania poľovných revírov tam, kde zákon doteraz určoval, že sa to má diať transparentne na základe verejnej obchodnej súťaže. V čase, keď vidíme, ako funguje prokuratúra, fungovala a funguje prokuratúra, súdnictvo, keď vidíme, že je viac než pravdepodobné, že to, čo odznelo v Gorile, je aj pravda, ako fungoval štát, tak si kladiem otázku, aký eminentný záujem môže mať na tom Andrej Danko a ľudia v jeho pozadí a v pozadí SNS, aby pretláčali zákon, z ktorého vypúšťajú transparentný spôsob prideľovania poľovných revírov na základe verejnej obchodnej súťaže. A bol by som rád, keby na to odpovedala pani ministerka a ešte by som viac potešil, keby na túto otázku odpovedal samotný Andrej Danko ako predseda SNS. Ďakujem pekne.