J. Kovarčík, poslanec: (2002-11-13):
Žijeme v priestore Európy, ktorý sa dá opísať ako najväčšia európska križovatka, cez ktorú v minulosti prechádzali mnohé iné národy, aby sa tu zastavili a istý čas na území aj žili alebo aby so zbraňou v ruke plienili či uzurpovali si časti zeme pre svoj ďalší život. Naše dejiny sú bohaté na rôzne udalosti, ktoré mnohokrát ovplyvňovali aj ostatné národy európskeho kontinentu. Stačí spomenúť historickú prosbu kniežaťa Rastislava v roku 862, adresovanú byzanskému cisárovi Michalovi III., a jeho rozhodnutie o vyslaní svätého Cyrila a Metoda na naše územie a následné šírenie kresťanstva do ostatných okolitých krajín. Už vtedy v tých posvätných a pamätných rokoch, keď staroslovienčina sa stala štvrtým uznávaným oficiálnym liturgickým jazykom, naši predkovia prijatím kresťanstva dostali do vienka okrem iného i vyšší stupeň kultúry a ten neustále rozvíjali až do dnešnej podoby. Patríme k tým národom sveta, ktorý sa môže popýšiť najmä bohatstvom prameniacim z nezvyčajnej studnice ľudového umenia. Práve ľudové umenie je pevným základom ostatných aktivít pestrofarebnej palety národného kultúrneho dedičstva. S ohľadom na históriu, ale najmä na prítomnosť je našou povinnosťou vytvárať podmienky na existenciu a rozvoj kultúry v celom komplexe, či už ide o zachovanie a ochranu národného kultúrneho dedičstva, alebo súčasnú živú kultúru, ktorú sme aj z historického hľadiska povinní rozvíjať. V súlade s praxou v Európskej únii je HZDS pripravené usilovať a prípadne podporovať systémové zmeny vo financovaní kultúry a zo systému prerozdeľovania dôsledne prejsť na systém priameho financovania, ktorý zabezpečí prehľadnosť využívania verejných zdrojov, grantového systému a systému viaczdrojového financovania kultúry. Celý tento proces si vyžiada novelizáciu daňovej, živnostenskej a nadačnej legislatívy. V tomto volebnom období budeme, tak ako doteraz, podporovať v rámci svojich možností rozvoj kultúry všetkých menšín žijúcich v Slovenskej republike. Takisto činnosť cirkví a náboženských spoločností na základe zásady rovnosti občanov a ich práva slobodne vyznávať vieru. Snahou HZDS je ctiť si a rešpektovať dosiahnuté dohody medzi cirkevnými spoločenstvami a štátom. V budovaní demokratického štátu je nemenej dôležitý aj inštitút slobody prejavu a slobodný prístup k informáciám pre všetky skupiny obyvateľov. Vo svojej podstate ide o právo vyhľadávania a šírenia informácií, o etickú zodpovednosť novinárov a prostriedkov masovej komunikácie voči občanom štátu. V tejto súvislosti bude HZDS na pôde parlamentu presadzovať a podporovať zámery profesijných novinárskych organizácií a vydavateľov periodickej tlače na konštituovanie a budúcu aktívnu prácu novej mediálnej tlačovej rady v Slovenskej republike, a to na princípe kreovania rady z celej novinárskej obce, a nie iba z jednej jej časti. Mám na mysli Syndikát slovenských novinárov. Dnes, 12 rokov po novembri 1989, musíme nemilo konštatovať, že sa doteraz nepodarilo ani jednej vláde presadiť nový mediálny zákon, ktorý by nahradil dosiaľ platný tlačový zákon prijatý ešte v roku 1966 za éry budovania socializmu. Je preto nevyhnutné, aby Národná rada prijala, a to ešte pred vstupom do Európskej únie, nový zákon a upravila tak abnormálny stav javiaci sa nateraz ako hanba tých politických subjektov, ktoré v minulosti niekoľkokrát nechceli predkladaný zákon prijať. Ak zalistujeme v pamäti, potom tlačový zákon bol predkladaný za vlády Vladimíra Mečiara i za vlády Mikuláša Dzurindu. Takýto stav je asi pre niekoho prijateľný. Musím konštatovať, že Hnutie za demokratické Slovensko nie je tým politickým subjektom, ktorému súčasná situácia slovenského mediálneho priestoru vyhovuje. Preto bude dôležité, aby v novom mediálnom zákone boli niektoré ustanovenia o posilnení práv občanov, a to práv na opravu a dodatočnú informáciu. Zákon musí priniesť aj modernejšiu legislatívu v oblasti redakčného tajomstva. Myslím tým posilnenie práv novinárov a symbolické pokuty, ktoré by sa týkali zanedbania niektorých zo zákona ohlasovacích povinností. V podstate ide o tri základné princípy, na ktorých väčšina krajín Európy sformulovala ich pravidlá dotýkajúce sa priamo médií. Ide o pravidlá týkajúce sa práv verejnosti na ochranu proti publikovaným nepravdám a ohováraniu, po druhé, pravidlá týkajúce sa práv verejnosti vyjadriť sa v médiách, pokiaľ tieto nekonali správne, po tretie, pravidlá týkajúce sa osôb označujúcich sa titulom novinár. Je jasné, že verejnosť musí mať právo, aby bola ochránená pred ujmou, ktorá jej môže byť médiami spôsobená. Chyby pri práci novinárov sa vyskytujú a ešte dlho sa aj budú, pokým nebudeme mať jasné pravidlá. Vyspelé krajiny Európy založili mediálne rady, ktoré sa prípadmi porušovania novinárskej etiky zaoberajú. Spokojne ich môžeme nazvať odvolávacími súdmi médií. Aj keď sme v tomto roku u nás zaznamenali vznik Tlačovej rady Slovenskej republiky, musíme konštatovať, že nebola zložená na zákonnom podklade a nezastupuje všetkých novinárov organizovaných v troch novinárskych organizáciách. Pre informáciu vám uvediem Syndikát slovenských novinárov, Slovenská asociácia novinárov a Únia slovenských novinárov seniorov pôsobiacich na Slovensku. Za ostatné štyri roky sa veľmi ťaživým problémom na slovenskom mediálnom nebi stala verejnoprávna Slovenská televízia. Ešte stále máme v pamäti hanebné internovanie novinárov na 28. poschodí budovy STV vtedajším ústredným riaditeľom Ing. Materákom. Musíme si uvedomiť, že Slovenská televízia je inštitúcia, ktorá je zo zákona charakterizovaná ako verejnoprávna služba s jasným poslaním pre spoločnosť. Mala by byť akousi matkou slovenskej kultúry, žiaľ, nie je to tak. Rozpočet tejto televízie ročne predstavuje takmer 2 mld. korún. Uvedené prostriedky vo väčšine pochádzajú od občanov koncesionárov a z daní, a preto musia podliehať aj náležitejšej kontrole, lebo sú hlavným a nosným pilierom financovania Slovenskej televízie. Za posledné tri roky došlo v STV k nasmerovaniu veľkej časti financií nie na naplnenie zákona o tejto inštitúcii, ale do súkromných agentúr, čiže pre iných, ako boli určené. Vo výsledkoch ide o to, že táto inštitúcia si prestáva plniť svoje poslanie, a to za tichej podpory súčasnej Rady STV, kontrolného orgánu zo zákona podliehajúceho Národnej rade Slovenskej republiky. Dnes musíme konštatovať, že Slovenská televízia samostatne nevyrába skoro žiadny vlastný program a takmer vôbec nemá čo ponúknuť na celosvetové televízne trhy. Veľkú väčšinu programových pracovníkov manažment označil za nadbytočných. Nepodarené relácie sa stali pravidlom vo vysielaní a STV ochudobňujú o možný príjem z reklamného koláča, z ktorého inštitúcia ukrajuje iba žalostných 11 %. Ústup v porovnaní s rokom 1998 predstavuje stratu 21 %, čo ročne znamená prepad takmer o 200 mil. korún. Dejiny Slovenskej televízie a najmä dlhoroční pracovníci si nič také nepamätajú. Posledný prípad v STV hovorí o neskutočnom nákupe vysielacích práv na futbal a hokej za neuveriteľných 160 mil. korún, čo predstavuje 10 % celkového rozpočtu inštitúcie. O kvalite slovenského futbalu nemusíme hovoriť. V uvedenom prípade hovorme radšej o nehoráznej korupcii. Pri smutnom konštatovaní o Slovenskej televízii je nutné vytknúť vláde Slovenskej republiky nesystematický odpredaj siete vysielačov a následnú nemožnosť regulovania cien za multiplikáciu signálov Slovenskej televízie a druhej verejnoprávnej inštitúcie Slovenského rozhlasu. Výsledkom odpredaja je neustále zvyšovanie cien a postupné zväčšovanie dlhov STV voči Slovenským telekomunikáciám, ktoré bez akútneho riešenia úplne znefunkční najmä Slovenskú televíziu. Ďalej treba bývalej koalícii pripomenúť politické kreovanie Rady STV a následné dosadenie manažmentu, ktorého výsledky sú za ostatné štyri roky viac než katastrofálne. Stav je preto vážny a žiada si radikálne a okamžité riešenie. Jediným liekom pre túto verejnú službu bude novela zákona o STV, ktorá odpolitizuje inštitúciu a jasne zabezpečí kontrolné orgány. Hnutie za demokratické Slovensko bude iniciovať a podporovať taký zákon, ktorý zabezpečí vylúčenie možnosti politických a neefektívnych nominácií na post ústredného riaditeľa a jasne určí kontrolné orgány ustanovené zákonom na princípe profesionalizácie jej členov. A preto vyzývam koalíciu, aby na tejto schôdzi urobila reparát a napravila chyby z minulosti, ktoré STV priniesli do kolapsu. Všade v iných krajinách je iba prirodzené, že národná kultúra sa logicky stáva hlavnou nositeľkou štátnosti a jej šírenie do sveta je primerane zabezpečené. Na Slovensku to máme, žiaľ, ináč. Bez intenzívneho rozvíjania vlastnej kultúry doma a hlavne moderného šírenia do sveta v rámci cezhraničného multiplikovania jej produktov, a to prostredníctvom moderných nosičov budeme slovenskú kultúru pomaly a isto strácať. Zákonite sa začne meniť na inú, bude preberať a aplikovať, lepšie povedané, začne sa prispôsobovať iným. A to môže byť aj priamou príčinou skorého zániku originálnej slovenskej kultúry. Presne takýmto spôsobom dochádza aj k postupnému asimilovaniu slovenskej komunity, ktorá je rozptýlená po celom svete. Sme zraniteľnejší ako kedykoľvek predtým, pretože podľa zahraničného prieskumu patríme medzi národy s najnižšou mierou hrdosti na svoj pôvod. Obava z nezdravého smerovania je teda aktuálna a môže to byť aj horšie. Pravdou je aj to, že bez celosvetovej konfrontácie by sme sa uzatvorili ako v minulosti Číňania za čínskym múrom. To predsa nechceme. Vo svete mimo územia Slovenska žije odhadom takmer 3 milióny našich krajanov, ktorí sa viacej či menej hlásia k slovenskému pôvodu. Je to takmer toľko, ako je mimo maďarského územia vo svete Maďarov. Žiaľ, sme jedinou modernou európskou krajinou, ktorá nešíri svoju kultúru prostredníctvom satelitného vysielania. Všetky susediace štáty vysielajú prostredníctvom satelitu. V Poľskej republike sú to dokonca dva vysielacie okruhy. Verejnoprávna stanica vysiela aj na území Severnej Ameriky. Česi multiplikujú svoj signál prostredníctvom satelitu a pozemne šíria terestriálnym spôsobom, čiže sa môžu dostať, aj u nás sa dostávajú do káblových rozvodov i na individuálny príjem. Naši južní susedia začali so satelitným vysielaním už v roku 1992. Stalo sa tak po 3. svetovom stretnutí Maďarov v roku 1992, ktorého závery boli jasné. Iniciovali naplnenie § 6 bodu 3 Ústavy Maďarskej republiky, ktorý hovorí, že každý Maďar má právo na denný kontakt s materskou krajinou. Už o dva týždne maďarská vláda rozhodla a v tom istom roku sa našli aj finančné prostriedky pre 300-člennú televíznu stanicu DUNA, ktorá s pomocou družicového vysielania začala vysielať a svojím dosahom pokrýva strednú a východnú Európu. Stanica zabezpečuje naplnenie Ústavy Maďarskej republiky. Zoberme si tento postup za príklad. O svojich krajanov, hlavne žijúcich v USA, sa starajú aj iné krajiny. Sú to vysielania pre Španielov, Rusov, Talianov, Chorvátov a tak ďalej. Aká je situácia u nás? Dnešná situácia je v Slovenskej republike taká, že z technickej stránky je Slovenská televízia pripravená na satelitné vysielanie, pretože druhý najväčší operátor na svete nórska spoločnosť TELENOR postavila v Mlynskej doline v roku 1998 za 50 mil. korún technické zariadenie Apling pre retransmisiu televízneho programu. Šírenie vlastnej kultúry modernými prostriedkami je najlepšou vizitkou pre plánovaný vstup Slovenskej republiky do Európskej únie. Ak sa chceme vyrovnať ostatným štátom hlavne z Vyšegradskej štvorky, potom v žiadnom prípade nemôžeme za nimi zaostávať. Štát musí vyčleniť prostriedky na zriadenie televíznej stanice, ktorá zabezpečí denný televízny kontakt so zahraničnými Slovákmi, slovenskými veľvyslanectvami a ďalšími potenciálnymi divákmi. Hnutie za demokratické Slovensko bude iniciovať a podporovať snahu o zriadenie satelitného vysielania pre zahraničných Slovákov ako doplnkového programu verejnoprávnej Slovenskej televízie na zvýšenie informovanosti našich krajanov o materskej krajine a oživenie rozvoja slovenskej identity. Založenie stanice je nutnosťou na podporovanie národného povedomia Slovákov žijúcich v zahraničí. Prostredníctvom vysielania tohto elektronického média budú môcť zahraniční Slováci získavať nové a aktuálne informácie z bohatého kultúrneho a spoločenského diania. Vysielaním docielime mediálne zrovnoprávnenie Slovenskej republiky, pretože aj okolité krajiny šíria televízne programy komerčných a verejnoprávnych televízií prostredníctvom satelitnej technológie. V tomto zmysle satelizácia a digitalizácia bude rozvíjať naše možnosti smerom k mobilite, integrite, kvalite a účinnosti a dosahu vysielania. V konečnom dôsledku pôjde o rozšírenie komunikačného potenciálu Slovenskej republiky. Hnutie za demokratické Slovensko bude pozorne sledovať kroky vlády a následne legislatívne výstupy, ktoré budú smerovať k Národnej rade. Tie návrhy zákonov, ktoré budú pre našu stranu prijateľné a budú v súlade s naším volebným programom, podporíme. Na druhej strane očakávam podporu koalície pri predkladaní našich návrhov noviel a zákonov, ktoré budú na prospech občanov Slovenskej republiky. Dúfame v korektnú parlamentnú spoluprácu na prospech nás všetkých. Ďakujem za pozornosť. (Potlesk.) Z. Martináková, podpredsedníčka NR SR: Ďalším v poradí je pán poslanec Jozef Brhel. Pán poslanec Brhel nie je prítomný, konštatujem, že pán poslanec Brhel stráca poradie v rozprave. Ďalším prihláseným do rozpravy je pán poslanec Jaroslav Jaduš. Nech sa páči, pripraví sa pán poslanec Gabriel. J. Jaduš, poslanec: Vážená pani predsedajúca, vážený pán premiér, vážení členovia vlády, vážené kolegyne, vážení kolegovia, dovoľte mi, aby som sa v diskusii k predloženému Programovému vyhláseniu vlády Slovenskej republiky vyjadril a prispel niekoľkými pripomienkami a návrhmi na doplnenie, resp. na prehodnotenie niektorých statí a odsekov v predloženom materiáli. Programové vyhlásenie vlády Slovenskej republiky by malo vychádzať z poznania skutočného stavu životného prostredia, inštitucionálneho a legislatívneho rámca starostlivosti o životné prostredie a záväzkov Slovenskej republiky, ktoré vyplývajú z medzinárodných dohovorov, multilaterálnych a bilaterálnych dohôd, ako aj zo záväzkov súvisiacich s členstvom v organizáciách zameraných na trvalo udržateľný rozvoj a starostlivosť o životné prostredie v rámci systému OSN, OECD a tak ďalej. Samozrejme, netreba zabúdať ani na úlohy, ktoré vyplývajú z nášho prístupového procesu našej republiky do Európskej únie. Hlavnými oblasťami Programového vyhlásenia vlády Slovenskej republiky by mali byť opatrenia prijaté a realizovateľné v jednotlivých zložkách a v oblastiach činnosti životného prostredia, ktoré môžu byť po ukončení obdobia jednoducho a reálne vyhodnotiteľné, kvantifikované a môžu byť posúdené ich vplyvy na skutočnú realizáciu jednotlivých zámerov našej vlády. Preto mi dovoľte veľmi konkrétne v rámci jednotlivých zložiek: V ochrane ovzdušia a ozónovej vrstvy Zeme navrhujem zvýšiť efektívnosť presadzovania emisných poplatkov a pokút prostredníctvom monitorovania a predkladania správ o presadzovaní a s tým súvisiacimi príjmami. Ďalej zvýšiť dohľad nad udelenými výnimkami z daní a noriem v oblasti životného prostredia priemyselným subjektom a producentom energie a zabezpečenie ich úplnej transparentnosti a konzistentnosti so zdravou a spravodlivou súťažou. Uplatňovať zmenu palivovej základne z domáceho málo kvalitného hnedého uhlia na zemný plyn a obnoviteľné zdroje energie, napríklad biomasu, geotermálnu energiu atď., pri zohľadnení dôsledkov na zamestnanosť a životné prostredie. Oddeľovať využívanie energie od ekonomických výstupov v slovenskej ekonomike pomocou zvyšovania energetickej účinnosti v rôznych sektoroch prostredníctvom vhodných podnetov a programov. Ďalej v ochrane a racionálnom využívaní vôd navrhujem implementáciu nového inštitucionálneho rámca vodného hospodárstva, prípravu plánov vodného hospodárstva podľa povodí, berúc do úvahy záujmy ochrany území pred povodňami. Modernizáciu a rozširovanie kanalizačnej siete a čistiarní odpadových vôd pre mestá a obce s intenzívnejším využívaním možností poskytovaných z predvstupových fondov Európskej únie. Ďalej odporúčam zaoberať sa intenzifikáciou a dôkladnou identifikáciou oblastí zraniteľných, čo sa týka dusičnanového znečistenia z poľnohospodárstva. V rámci odpadového hospodárstva odporúčam zamerať pozornosť na minimalizáciu tvorby odpadov, rozvoj separovaného zberu komunálnych odpadov a presadzovanie spracúvania vyseparovaných materiálov najprv na materiálové zhodnotenie, ako aj na energetické ohodnotenie, využívajúc ekonomické nástroje a pohnútky. Ďalej je to urýchlené dokončenie prehľadu potrieb zariadení na spaľovanie nebezpečných odpadov a pokročenie v modernizácii technických noriem pre existujúce spaľovne nebezpečných odpadov. No a samozrejme som za úplné prijatie zeleného zoznamu OECD na dovoz odpadov určených na regeneráciu. V ochrane prírody a krajiny odporúčam teda našu pozornosť zamerať na harmonizáciu poľovníckej a lesníckej legislatívy so zákonmi o ochrane prírody so zreteľom na ochranu biodiverzity. Vyjasnenie vzťahov a prevod kompetencie v riadení nášho najstaršieho národného parku TANAP-u s cieľom jednotného riadenia ochrany a exploatácie územia tohto národného parku. V oblasti starostlivosti o životné prostredie a ekonomiku navrhujem sústrediť pozornosť na využívanie ekoauditu s cieľom zhodnotiť staré environmentálne záväzky bývalých štátnych podnikov, najmä v kontexte procesu privatizácie, a strategické environmentálne posudzovanie v sektore energetika, doprava, cestovný ruch a poľnohospodárstvo. Samozrejme, bolo by vhodné skúmať zavedenie ekodaní. Vážení priatelia, nad rámec svojho príspevku by som chcel ešte povedať zopár slov. Keď som dnes išiel na toto stretnutie, na toto zasadnutie, pustil som si spravodajstvo v jednej nemenovanej televízii a trošku ma mrzelo, keď sa pán premiér vyjadril, že príspevky poslancov opozície – budem trošku parafrázovať, nestihol som si to zapísať – sú nekonkrétne pre neho, nie sú prínosom a v mnohom z nich bolo cítiť demagógiu. Vážení priatelia, ja by som chcel povedať, že rovnako ako vy, aj my opoziční poslanci sme tu prišli pracovať, pracovať pre ľudí. Ja pevne verím, že bolo by vhodné od politika takého kalibru, akým je nesporne premiér ľubovoľného štátu, sa aj pred médiami vyjadrovať adresnejšie. A považujem za vhodné, ak pán premiér v budúcnosti, ak teda uzná za vhodné, bude hovoriť konkrétne o tom, ktoré príspevky boli málo konkrétne, ktoré sú demagogické. Ja si myslím, že nie je na škodu veci, ak si povieme úprimne a otvorene, že aj v poslaneckom klube HZDS je mnoho skutočných odborníkov. A my sme už dávno deklarovali našu snahu prispieť k chodu tejto republiky tým, že budeme aj v rámci klubov podporovať to dobré, k čomu sa naša vláda zaväzuje. Na druhej strane by som chcel povedať zopár slov aj o tom, že do istej miery chápem, prečo je programové vyhlásenie vlády také, aké je. Prečo mu chýba tá konkrétnosť. Povedzme v kapitole životného prostredia, musím úprimne povedať, že držím prsty pánovi ministrovi, aby dokázal urobiť zázrak, pretože vo väzbe na pripravovaný rozpočet to bude veľmi, veľmi zložité a veľmi ťažké. Chcel by som povedať, že my poslanci HZDS za životné prostredie vynaložíme maximálne úsilie na to, aby sme sa v rámci nášho klubu nezaoberali hlúposťami, ktoré sršia z médií, v poslednom čase veľmi intenzívne, ale skutočne sa venovali tomu, na čo sme tu. A ja pevne verím, že tá odbornosť nad politikárčením zvíťazí. Ešte by som vám chcel zacitovať jednu vetu z programového vyhlásenia vlády. „V rámci ochrany zložiek životného prostredia sa vláda zaväzuje vybudovať environmentálne infraštruktúry, ktoré sú nevyhnutnou podmienkou pre vstup do EÚ, a medzi najvýznamnejšie aktivity bude preto patriť budovanie kanalizácií a čistiarní odpadových vôd, ako aj zariadení na zneškodňovanie odpadov a na zníženie emisií znečisťujúcich látok.“ Vážení priatelia, my sa tu zaväzujeme k tomu, že budeme stavať nové čističky, nové kanalizácie, budeme investovať do tejto oblasti. Ja by som chcel upozorniť vládu Slovenskej republiky, staronovú vládu, že po roku 1998 v mnohých slovenských obciach a v podstate na veľkej časti územia boli zastavené stavby práve v tejto oblasti. Máme na Slovensku zakopané neskutočné množstvo miliónov, ktoré sa nevyužívajú. V každom jednom okrese našej krajiny existuje množstvo nedobudovaných čističiek, množstvo neukončených stavieb. A chcel by som poprosiť aj našu vládu, aby vykonala audit takýchto nedobudovaných stavieb, pretože vieme veľmi dobre, že predlžovanie stavieb potom zvyšuje investičné náklady. Pani poslankyňa, pevne verím, že aj vy sa o to zasadíte z vášho regiónu, pretože v našom regióne je takých stavieb neskutočne veľa a nie sme taká bohatá krajina, aby sme si mohli dovoliť vyhadzovať peniaze na to, čo občania tejto republiky nemôžu užiť. Vážení priatelia, ďakujem za pozornosť a pevne verím, že spoločne niečo skutočne pre tých našich občanov urobíme. (Potlesk.) Z. Martináková, podpredsedníčka NR SR: Ďalej sa do rozpravy prihlásil pán poslanec Ján Gabriel. Konštatujem, že pán poslanec Gabriel stráca poradie. Ďalšou prihlásenou do rozpravy je pani poslankyňa Irena Belohorská, takisto ju nevidím, konštatujem, že stráca poradie. Nasleduje pán poslanec Dušan Muňko. Pán poslanec, nech sa páči. Pripraví sa pán poslanec Miroslav Maxon.