Mikuš, Jozef, poslanec NR SR (2013-09-11):
... na druhý deň vláda Slovenskej republiky schválila odkúpenie SPP matky. Pán minister, takto sa schvaľujú zákony a prijímajú rozhodnutia, ktoré sa dotýkajú prakticky všetkých občanov Slovenskej republiky a ovplyvňujú obraty v desiatkach miliárd eur? A teraz k obnoviteľných zdrojom energie. Diskusia o obnoviteľných zdrojoch energie prebieha prakticky nepretržite. Len v posledných, v posledných niekoľko storočí sa presadili zdroje, ktoré dnes považujeme za konvenčné: uhlie, ropu a nakoniec urán. Keďže už dnes vieme, že konvenčné energie sú limitované, je úplne samozrejmé, že ak má civilizácia pokračovať, s vysokou pravdepodobnosťou nastane situácia, že obnoviteľné zdroje budú dominovať. Ak bude pokračovať súčasný trend rastu cien z konvenčných energií a poklesu cien z obnoviteľných zdrojov energie, tak sa ani nemusíme, tak ani nemusíme riešiť otázku životnosti zásobu konvenčných energií, obnoviteľné zdroje energie sa presadia ekonomickou cestou. Zámerom podpory výkupu elektriny z obnoviteľných zdrojov je urýchliť tento proces, aby sa obnoviteľné zdroje presadili rýchlejšie. Prvá vážnejšia vlna nastala v Spojených štátoch v 70. rokoch. Silou veľkých energetických gigantov a energetickou loby v 80. rokoch bola veľmi oslabená, prakticky zlikvidovaná. V 90. rokoch sa vážnejšie začalo diskutovať aj v Európe a po dlhých diskusiách boli prijaté určité závery a dokumenty, ku ktorým sme sa nakoniec prihlásili aj my. V jednotlivých krajinách prebieha dlhá, dlho veľmi živá a široká diskusia o smerovaní energetiky v tej-ktorej krajine. Napríklad v Nemecku 14. 6. v roku 2000 bola uzatvorená dohoda, nie politická, s energetickými firmami o postupnom ukončení prevádzky všetkých stávajúcich jadrových elektrární najneskôr do roku 2023. Potom, samozrejme, prebiehala diskusia ďalej. Korigovali sa jednotlivé termíny pre jednotlivé elektrárne, ktoré sa v súčasnom stave veľmi málo odlišujú od pôvodného, od pôvodnej dohody. Hovorím to preto, lebo u nás sa často argumentuje, že v Nemecku sa rozhodli hystericky po havárii Jadrovej elektrárne Fukušima. Tento príklad dokazuje, že v Nemecku sa o výrobe a distribúcii energie intenzívne diskutuje už viac ako 20 rokov a prináša to konkrétne výsledky. V roku 2011 dosiahol podiel obnoviteľných zdrojov na celkovej spotrebe energie vyše 12 % v takej silnej ekonomike, ako je Nemecko. Na porovnanie, na Slovensku to bolo len 8, a za čo vďačíme hlavne už dávnejšie predtým postaveným veľkým vodným dielam. Najlepšie sú na tom Švédsko, Litva, Fínsko, kde sa viac ako tretina celkovej spotreby energií pokrýva z obnoviteľných zdrojov. Pristavím sa pri Dánsku. Toto číslo predstavovalo takmer 24 %. Ak však berieme do úvahy podiel na výrobe elektrickej energie, iba na elektrickej energii prekročili už hranicu 40 % a do roku 2050 sa chcú dostať na 100 %. Nemci už zažili také dni, že viac ako polovicu všetkej energie dodávali do elektrickej siete iba solárne a veterné elektrárne. Porovnajme sa s Českom. Česko má zhruba rovnaký vzťah k jadru, ako máme my, predpokladám, že aj k obnoviteľným zdrojom energie, len vláda sa k nim správa trošku štedrejšie. V Česku je dnes inštalovaných približne 2 000 MW výkon fotovoltiky, na Slovensku cirka 500, štvrtina. V Čechách je inštalovaných približne 500 bioplynových staníc, na Slovensku s plánom tohto roka 150. Cieľ Európskej únie, koncept 20 – 20 – 20, inými slovami do roku 2020 ušetriť 20 % energie, znížiť o 20 % emisie v ovzduší a zvýšiť podiel obnoviteľných zdrojov na 20 % je aj programom pre Slovensko, my sme sa k tomu prihlásili a zaviazali. V roku 2009 sme vyrokovali, že dosiahneme v roku 2020 podiel obnoviteľných zdrojov na celkovej spotrebne energie 14 %, čo má prispieť k dosiahnutiu cieľa Európskej únie ako celku. Pristúpili sme sa a zaviazali sme sa k niečomu, čo je minimum toho, na čom sa vedeli dohodnúť krajiny Európskej únie a čo je z hľadiska energetických potrieb minimom, z hľadiska energetických potrieb a ochrany životného prostredia. Dnes stále viac a viac sme svedkami vychádzajúcich štúdií, ktoré sú výsledkom meraní za ostatné desiatky rokov. Čo je však dôležité, výsledky sa v mnohých prípadoch ukazujú ako podstatne horšie, ako boli ich predpovede v čase merania. Preto jednotlivé krajiny Európskej únie volajú po zvýšení kvót jednotlivých parametrov, o ktorých som hovoril. Obnoviteľné zdroje energie majú však aj iný ako energetický a ekologický efekt. Okrem toho, že znižujú riziko medzinárodných konfliktov kvôli zdrojom fosílnych, kvôli fosílnym zdrojom, znižujú straty z prenosu, pretože miesto výroby je blízko miesta spotreby. Pri využití biomasy – hlavne na vidieku – sa zvyšujú výnosy užívateľom pôdy a dáva sa práca desaťtisícom ľudí. Diverzifikujú výrobu, čo robí ľudí menej závislými na centrálnych zdrojoch, a tým sa zvyšuje aj energetická bezpečnosť krajiny. Európske krajiny to chápu aj v zmysle toho, že môžeme očakávať obrovskú konkurenciu a zvýšenú spotrebu energií v rýchlo sa rozvíjajúcich ázijských a juhoamerických krajinách. Preto tá obrovská diskusia, starosť o bezpečnosť, energetickú bezpečnosť vlastných krajín a životné prostredie v zodpovedných krajinách Európy. Aký to rozdiel od Slovenska! Žiadna diskusia, len povinná jazda, ak ňou môžem nazvať aspoň normálny legislatívny proces pri súčasnej predkladanej novele. Žiadna koncepcia rozvoja energetiky, viď programové vyhlásenie vlády alebo reguláciu zo strany Úradu pre reguláciu sieťových odvetví, protežovanie vybratých skupín, lobizmus. Výsledok: jedna a tá istá vláda s tým istým predsedom ÚRSO vyrobí lapsus s obrovskou podporou a následne ho označí za najväčší problém energie na Slovensku, cien energie na Slovensku, vznik fotovoltiky ako najväčšie zlo a postupne ich likviduje. A to všetko v priebehu 5 rokov, keď medzitým väčším škodám zabránila vláda Ivety Radičovej. Pán minister, neviem, či si beriete na seba zodpovednosť za daný stav, alebo sa vyhovoríte na politickú objednávku, ale niečo si vám dovolím navrhnúť. Schválením tohto zákona si asi vyberiete time out v podpore obnoviteľných zdrojov energie. S veľkou pravdepodobnosťou na Slovensku sa zastavia zdroje, stavať zdroje na výrobu obnoviteľných zdrojov, snáď s výnimkou malých vodných elektrární do 5 MW, ktoré, čuduj sa svete, dostali vo vyhláške Úradu pre reguláciu sieťových odvetví výnimku a neboli zaťažené G-komponentom. Napriek tomu, že v Rakúsku ako jediné tieto zdroje majú G-komponent. A zrejme v dohľadnej dobe asi ani nepríde vláda, a teda ani ministerstvo s ďalšou novelou 309, takže by som si dovolil navrhnúť využiť tento čas na ozajstnú, poctivú diskusiu o tom, akým smerom sa má uberať slovenská energetika ďalej, aby sme nemuseli účelovo riešiť, dosť často a účelovo také novely ako dnes. Som presvedčený o tom, že obnoviteľné zdroje energie sú budúcnosť, či bližšia, alebo vzdialenejšia, o tom pán minister, to je, pán minister, vo veľkej, vo veľkej časti aj vo vašich rukách. Ďakujem za pozornosť. (Potlesk.)