Blanár, Juraj, poslanec NR SR (2011-10-19):
Vážený pán predsedajúci, vážený pán minister, kolegyne, kolegovia, prerokúvame v druhom čítaní zákon o cestovnom ruchu, ktorý uzrel svetlo sveta už počas minulej vlády. A chcem znova pripomenúť, že bol to konečne prvý počin, ako vstúpiť do aktívnej podpory cestovného ruchu, pretože o cestovnom ruchu sa veľa rozprávalo, ale málo sa konalo. Myslím si, že ako každý zákon, ktorý sa vytvorí v novej podobe, má svoje nedostatky. A zároveň aj život, skúsenosť s jeho aplikáciou ukáže, že je veľa vecí potrebné zmeniť. Ale v konečnom dôsledku sa tento zákon ukázal ako naozaj dobrý. A ukázalo sa, že je na dobrej ceste, ako podporiť cestovný ruch. Je určite krok dopredu vytváraním organizácií cestovného ruchu na úrovni krajov, rovnako vytváraním klastrov cestovného ruchu, kde, mimochodom, aj Žilinský samosprávny kraj bol jeden z tých prvých, kde klastre boli vytvorené. A bol to práve klaster Liptov, kde po Bratislavskom kraji, presnejšie, po Bratislave je tento región v Žilinskom kraji najnavštevovanejším vôbec. Privítali sme aj možnosť práve dotácie zo štátneho rozpočtu, presnejšie, z kapitoly ministerstva a rovnako množstvo iných maličkých zmien, ktoré vylaďujú tento zákon. Ale predsa len musím skonštatovať, že to najdôležitejšie, čo by privítali všetci poskytovatelia cestovného ruchu, sa nepodarilo a zrejme sa nepodarí presadiť. A to je to, aby bola dotácia na príslušný rozpočtový rok v prípade, že poskytovatelia cestovného ruchu sú ochotní podporiť nejaký konkrétny produkt v cestovnom ruchu, či už sú to rôzne karty zliav ap., marketingové kampane, tak ministerstvo nebude mať, aby takéto niečo urobilo, obligatórnu, ale iba fakultatívnu povinnosť. To znamená, nie je povinnosťou, že prispeje dotáciou, ale len to môže urobiť. Ja som sa rozprával aj s mnohými kolegami, teda kolegami vo výbore, ktorý to prerokovával. A, bohužiaľ, skonštatovali, že nebude možné, aby toto prešlo v tomto parlamente. Ja nechcem ísť hlavou proti múru, pretože je jasné, že tuto nebude asi ochota, ale chcem na to upozorniť, že toto nám ostane a budeme sa musieť k tomu vrátiť, ak chceme naozaj významne podporiť cestovný ruch a predovšetkým dať impulz aj tým, ktorí sa v mnohých prípadoch trápia s cestovným ruchom. Nehovorím teraz o samosprávach, ktoré to v rámci svojich kompetencií robia, myslím si, veľmi dobre aj bez finančných prostriedkov, predovšetkým využívajúc vlastné možnosti, či už je to kultúrny turizmus, kde či už obce alebo mestá aj samosprávne kraje veľmi významne sa zapájajú do cestovného ruchu, ponúkajúc rôzne aktivity v rámci galérií, múzeí, rôznych podujatí kultúrnych a tak ďalej, čo významne dotvára cestovný ruch predovšetkým v sezóne turistickej, keď ubytovacie kapacity v prvom rade potrebujú mať aj to, čo je potrebné počas vyžitia. Nielenže budú naši turisti chodiť po horách, ale potrebujú sa aj zabaviť, ísť si pozrieť niečo. A tu, si myslím, samospráva urobila veľa a je na dobrej ceste, ale v prvom rade je potrebné aby štát vstúpil aktívne do toho. A to je tým, že ak sa vytvorí produkt, štát by mal spolufinancovaním tento produkt podporiť. Bohužiaľ, ale v § 29 sa nepodarilo ani vo výbore v tejto téme nejako pokročiť. Takže neostáva nič iné, len skonštatovať, toto že nebude možné dosiahnuť. A do určitej miery to možno aj chápem z hľadiska súčasnej reštrikčnej politiky vlády, pretože rozpočet s týmto nepočíta, ba naopak, tým, že by mohol pomôcť samosprávam, aby mohli aktívne do cestovného ruchu vstúpiť, práve naopak, im uberá. O tom sme, mimochodom, včera rozprávali pri daňovom mixe, keď samosprávy prídu o 250 mil. v budúcom roku a v ďalších rokoch je to dovedna 850 mil., ktoré, mimochodom, mohli aj do podpory cestovného ruchu tiecť, možno v obmedzenej miere, ale predsa len tam mohli tiecť. Takže, vážené panie poslankyne, páni poslanci, toľko z môjho vystúpenia. A skôr je to konštatovanie, ale v globále chcem povedať, že tento zákon o cestovnom ruchu je konečne svetielko na konci tunela, kde sa chceme dopracovať. Ďakujem za pozornosť.