Bittó Cigániková, Jana, poslankyňa NR SR (2022-10-25):
Poviem len to, čo na výbore, asi ťa neprekvapím, Jani, aj ma to úprimne mrzí, lebo ja naozaj vnímam dlhodobo tvoju snahu o zlepšenie podmienok nielen teraz rodičiek, ako v tomto prípade, ale mnohých ďalších ľudí, ktorí to v živote nemajú ľahké. Napriek tomu, prepáč, ale (povedané so smiechom) ten racionálny pravicový prístup, ku ktorému som v SaS vychovaná, nepustí, a preto, prosím, neber to osobne, ale potrebujem vysvetliť, prečo SaS nepodporí tento návrh zákona, pretože chápem, že ľuďom sa môže páčiť, aj mne sa páči, keby to, keby to bolo reálne. Takže ja teda k tomuto poviem len toľko, že tehotenstiev je ročne okolo 56-tisíc v poslednej dobe. Majú to byť štyri návštevy, teda dve pred pôrodom a dve po pôrode. Bavíme sa teda o 224-tisíc návštevách ročne, čo je 18 666 návštev mesačne, ktoré má zrealizovať približne 1 700 pôrodných asistentiek. A áno, môžu to byť aj zdravotné sestry. Ale teda lepšie by boli asi tie pôrodné asistentky. My, 1 700 je číslo, ktoré sú registrované v systéme približne, nie je to reálny počet, ktorý aj vykonáva túto prax, to všetci vieme, je ich oveľa menej v praxi a chýbajú. Chýbajú všade. Chýbajú v nemocniciach, takisto chýbajú sestry. Dnes k tomu sedel výbor. Sedeli sme dve hodiny a prešli sme štyri z ôsmich pripomienok lekárskych odborov. Viacerí z vás tu boli. Jednoducho je nereálne takýto politický sľub naplniť a pripomína mi sľuby o tom, ako v zdravotníctve majú všetci všetko zadarmo, milí občania, my vám dáme, ono to pekne znie, ale je to nereálne. Ak by aj títo, tieto pracovníčky, čo by bolo veľmi pekné, že by takto pomáhali a bolo by to správne, a dokonca by bolo správne, keby tých návštev bolo viac, to jednoznačne áno, keby ale takto pomáhali v domácnosti, samozrejme, že budú chýbať v tých nemocniciach. Tam chodia teda desiatky takisto matiek a kto ich tam, kto sa tam o nich bude starať? Ak to má byť po pracovnej dobe, v poriadku, nech je to dobrovoľné, to jednoznačne áno, ale teda tu sa bavíme o povinnom nároku. To znamená, že každá matka, ktorá si požiada, má nárok. A keď som sa pýtala aj pani navrhovateľka, že no dobre, a čo keď teda, koho po prvé bude žiadať, tak že teda zdravotnú poisťovňu, lebo tá má byť za to zodpovedná, v poriadku, a čo keď tá poisťovňa nemá tie, tých pracovníkov, pretože oni na Slovensku reálne nie sú. Podľa medzinárodných porovnaní, keď to rozpočítame na tisíc obyvateľov, tak sestier chýba 15-tisíc. A, a teda akože reálne nám neurobia osemnásť, devätnásťtisíc návštev každý jeden mesiac, to je, to proste je sci-fi. No a, a teda keď som sa pýtala, že tak čo potom, keď to nebudeme vedieť tým ľuďom dať, že teraz si tu urobíme pekné piár, povieme, že, a aj to myslíme dobre a povieme ľuďom, že teda majú na to zákonný nárok, ale reálne to je v praxi absolútne nevykonateľné, tak čo potom povieme tej matke, ktorá bude nahnevaná? Však takto sa to nemôže robiť. Veď najprv teda tie zdroje musia byť, aj ľudské, aj finančné. Vôbec nemám poňatia, koľko by toto stálo, ale takisto bola diskusia na výbore aj o rozpočte, ktorý je prudko nedostatkový. Bol minulý rok, je tento rok. V tom rozpočte, ktorý sa plánuje, nie je vykrytý ani len financie pre ambulantný sektor, ktorý nám za takýchto, pri takomto rozpočte absolútne skolabuje a s ním skolabuje aj nemocničný sektor, lebo všetky tie návštevy sa presunú. Nie sú tam vykryté lieky. My sme ľuďom sľúbili inovatívnu liečbu za 110 miliónov eur, tak boli vyčíslené náklady. V reále sme im do rozpočtu dali 60, ale skutočné žiadosti o inovatívnu liečbu je už teraz cez 200 miliónov. A v tom rozpočte je obrovská finančná diera. Máme strašne zadlžené nemocnice, bude roky trvať, kým s tým niekto niečo spraví, to teraz akože sa tváriť, že to vyrieši táto vláda za jeden deň alebo akákoľvek iná za jeden deň, to je nereálne, to bude roky trvať. No a do toho keď dávame takéto sľuby, je to jednoducho nereálne, a ja akože z duše neznášam, a vždy to tak bolo, aj keď som bola mimo politiky, som neznášala politikov, ktorí sľubujú to, čo nemôžu splniť. A nechcem byť jeden z nich. Aj keď chápem a úprimne verím, že je to myslené dobre, ale ten dôsledok v praxi jednoducho bude taký, že je to reálne nesplniteľné. Reálne to tí ľudia nedostanú a budú z toho sklamaní. A ja si myslím, že my by sme mali jednoducho sľubovať len to, na čo máme peniaze a konečne začať ľuďom hovoriť akože reálne pravdu. A pravda je taká, že bolo by to pekné, bolo by to správne, dokonca môžem povedať, že však my to nepodporíme, lebo prečo len dve návštevy, prečo nie desať? Lebo desať by bolo správnejšie ako dve. Ale realita je taká, že na to nie sú ľudia, že na to nie sú peniaze a že to v reále tí ľudia, tie mamičky v očakávaní, ktoré sa dnes zo správ dozvedia, akú skvelú vec, alebo zajtra, sme schválili, tak reálne v praxi to nedostanú. A toto nepovažujem za fér k tým ľuďom. Nemyslím si, že je to správne. A to, že si to myslia aj viacerí kolegovia aj z koalície, nebudem ja ani náhodou menovať, ani to nemyslím, ani útočiť, ani to nemyslím v zlom, ale ja chcem upozorniť na to, že viacerí aj z koalície si uvedomujú, že toto je proste nerealizovateľný návrh zákona, ktorý je síce pekný, ale jednoducho je to pekná rozprávka. Zatiaľ. Bohužiaľ. Ďakujem.