I. Andruskó, poslanec: (2009-06-24):
Všetci vieme, že pedagogická obec veľmi očakáva tento zákon. Učitelia prostredníctvom svojich odborových organizácií totiž už niekoľkokrát vyjadrili záujem o korektné riešenie svojho spoločenského postavenia. Nedávno som vám už spomínal, že aj ja pracujem v pedagogickom kolektíve a mám možnosť z bezprostrednej blízkosti sledovať život učiteľov. Veľmi dobre viem, že neočakávajú žiadne jednostranné gestá. V prípade potreby totiž sú ochotní aj oni položiť viac na spoločný stôl. Ak nové normy zlepšia spoločenské postavenie učiteľov, od väčšiny pedagógov skutočne môžeme očakávať ďalšiu pridanú hodnotu vo svojej práci. Nakoľko však zo strany zákonotvorcov neboli akceptované žiadne zlepšovacie návrhy, musím vás znovu upozorniť na niektoré skryté problémy, ktoré po schválení zákona v súčasnej podobe môžu mať aj záporný dopad na celkovú situáciu v pedagogických kolektívoch. Návrh zákona neobsahuje žiadne garancie ani na krytie finančných nákladov súvisiacich so zvýšením kvalifikácie pedagogických zamestnancov. Neobsahuje mienku o valorizácii platov ani o finančnom krytí bodov, takzvaných kreditov získaných v procese kontinuálneho vzdelávania učiteľov. Všetci vieme, že svetová hospodárska kríza má svoj dopad aj na slovenskú. Práve preto vhodná garancia na krytie týchto nákladov by bola nevyhnutná  nielen z dôvodu uspokojenia verejnej mienky, ale aj z dôvodu zachovania vážnosti tohto návrhu. V súčasných podmienkach takúto garanciu právom očakáva nielen pedagogická obec, ale celá spoločnosť. Ak v máji 2009 je schodok štátneho rozpočtu v miliardách eur, ani ja, ani nikto iný nemôže vidieť reálne krytie navýšenia objemu práce a učiteľov, respektíve zvýšenie kvality práce. Nový systém chce riešiť otázku zlepšenia finančnej situácie učiteľov. Pre niektorých riaditeľov škôl a školských zariadení však môže znamenať ťažko riešiteľný problém. Nakoľko v záujme zlepšenia vlastnej situácie na rôzne formy kontinuálneho vzdelávania sa bude hlásiť relatívne veľký počet učiteľov, v niektorých vyučovacích dňoch bude na školách nedostatočný počet učiteľov. Ak riaditeľ po istom čase začne selektovať, koho pustí a koho nepustí na školenia, môže to mať za následok aj osobné konflikty na školách. Systém by naplnil svoje poslanie len vtedy, ak by podujatia v rámci kontinuálneho vzdelávania boli organizované výlučne mimo vyučovacieho času, čo je, samozrejme, nereálne. Preto osobne považujem za nevyhnutné na úrovni nižších právnych noriem ošetriť aj túto otázku a predísť situáciám, ktoré by rozdeľovali doteraz kompaktné pedagogické kolektívy. Návrh sa nezaoberá dostatočným spôsobom ani s prípadom učiteľov, ktorí svoje kvality už niekoľko rokov dokazujú permanentnými vynikajúcimi výsledkami napríklad na predmetových olympiádach. Prečo takýto pedagóg nemôže svojimi výsledkami získať taký počet bodov kreditov, ktorý by bol adekvátny jeho práci, respektíve sa vyrovná počtu bodov získaných rôznymi školeniami za školský rok. Ak napríklad v niektorom školskom roku až dvaja žiaci učiteľa reprezentujú Slovenskú republiku na medzinárodnej predmetovej olympiáde, mal som taký príklad napríklad na škole, prečo táto skutočnosť nestačí za plnohodnotnú náhradu všetkých možných bodov, kreditov získaných za školský rok na rôznych školeniach. Je tam asi 20 kreditov, tak ten pedagóg by získal 20 kreditov. Tvrdohlavý odpor proti uznávania hodnôt špičkových učiteľov svedčí len o tom, že tvorcovia zákona aj v tomto prípade sledujú len sebecké ciele, a to zabezpečenie dobrého a permanentného biznisu pre svojich známych a príbuzných, ktorí pracujú alebo budú pracovať v inštitúciách zabezpečujúcich kontinuálne vzdelávanie. Veď sa o tom môžeme onedlho presvedčiť, ale vtedy už bude neskoro. Zo znenia návrhu zákona nevyplýva jednoznačne ani použitie kreditných bodov získaných v procese kontinuálneho vzdelávania. Ak totiž pedagóg za istý počet rokov pozbiera potrebný počet bodov, nie je jednoznačné, či všetky jeho body zostanú platné za sedem rokov, alebo v každom roku stratí zo svojich bodov tie, ktoré boli získané pred ôsmimi rokmi napríklad. Ak totiž napríklad pred ôsmimi rokmi získal na školeniach nadpriemerný počet bodov pri takomto štýle získaným ročného priemerného počtu bodov nemá možnosť znova dobehnúť potrebný počet bodov, kreditov na postup do ďalšej kategórie. Paralelne s tým veľký počet odborných prác – päť až šesť potrebných na dosiahnutie 60 bodov pripomína skôr šikanovanie učiteľov a nie systém, ktorý slúži na ich motiváciu a ďalšie vzdelávanie. Práve preto prosím vážených prítomných, aby sa snažili premiestniť tento problém. V opačnom prípade totiž budeme svedkami aj takých prípadov, keď sa systém zmení na bezočivú a nekalú súťaž učiteľov pri zabezpečovaní svojej účasti na podujatiach kontinuálneho vzdelávania. A na záver, ako to povedal predtým pán podpredseda výboru László Szigeti, tento zákon potrebujeme a nie v takejto podobe. Ďakujem pekne za pozornosť.