B. Bugár, podpredseda NR SR: (2005-12-07):
M. Cagala, poslanec: Ďakujem pekne. Vážený pán predsedajúci, vážený pán minister, kolegyne, kolegovia, dovoľte mi, aby som za náš klub Ľudovej strany – HZDS povedal niekoľko slov k tomuto zákonu, zákonu, ako ho nazývame, k rozpočtu, ktorý pripravila vláda na rok 2006. Najmä chcem hovoriť o rizikách, o ktorých si myslíme, a nielen ja, ale i naši odborníci, že by mohli byť viacej rozvité v tomto rozpočte a, samozrejme, možnože aj upozorníme pána ministra, vládu na to, čo by bolo možno treba urobiť, aby rok 2006 dopadol lepšie ako aj tento rok, hoci nebude najhorší. V prvom rade si dovolím povedať, že Slovenská republika podľa odhadov zahraničných expertov nesplní Maastrichtské kritérium na rok 2006 v cenovej oblasti. Rizikom bude podľa nich najmä vývoj cien ropy a zemného plynu na svetovom trhu a, samozrejme, ako aj vývoj výmenného kurzu slovenská koruna – euro, euro – USD. Na splnenie stability výmenného kurzu nie sú zatiaľ u nás na Slovensku splnené základné systémové hodnotiace podmienky, ktorým je účasť v mechanizme výmenného kurzu minimálne dva roky s pohybom výmenného kurzu v rámci fluktuačného pásma plus mínus 15 percent. Nie je to, samozrejme, katastrofa, ale si myslím, že pri istých okolnostiach by aj táto podmienka mohla byť splnená. V roku 2006 je ohrozená aj miera nezamestnanosti, prognóza je 16,3 percenta, to je prognóza, ktorá vychádza z rozpočtu, samozrejme, vláda uvažuje s klesajúcim trendom 0,5 percenta a úrady práce však uvažujú s nižším percentom klesania, t. j. 0,3 percenta, čiže je tu tiež disproporcia medzi vládou a úradom práce a sociálnych vecí, čiže bolo by treba tiež zladiť tieto dve čísla, aby boli na jednej úrovni. Ďalej mieru nezamestnanosti môže ovplyvniť aj problém zvyšovania veku odchodu do dôchodku. Keďže nebude schopná ani rozvíjajúca sa ekonomika etablovať alebo absorbovať všetkých pracovníkov, ktorí budú mať končiť a budú ešte v zamestnaneckom pomere, alebo budú v produktívnom veku.  Nebude ekonomika schopná absorbovať ich do zamestnania. Tento problém isto je tiež problémom dosť nemalým v rámci rozpočtu, najmä keď vieme, že OECD uvažuje s priemernou mierou nezamestnanosti v rámci Európskej únie okolo 6,4  percenta. Čiže ten rozdiel je ozaj veľký, treba sa tejto otázke, tomuto problému venovať. Samozrejme, treba pripraviť konkrétne možnosti zníženia tohto podielu, ktorý u nás je stále ešte na vysokom percente. Takisto sa nehovorí veľa o bilancii zahraničného obchodu, pretože si myslím, že je podcenená troška, že predsa tu príde technológia, alebo tu bude dovezená technológia do KIE, ešte aj   bude pokračovať dovoz technológií do PSA Peugeot Citroen. Sú to veci, ktoré skutočne si myslím, že rozpočet veľmi s tým nepočíta a bolo by potrebné sa aj týmto otázkam ešte možno aj po tomto prerokovaní rozpočtu povenovať. Ďalším rizikom je podľa našich expertov, odborníkov vyššie rozpočtovanie príjmov a výdavkov verejných financií na rok 2006 v návrhu rozpočtu verejnej správy na roky 2006 až 2008, ako i na rok 2006 až 2007. Nesie so sebou riziko, že namiesto vytvorenia rezervy na riešenie neočakávaných situácií môže dôjsť k nepriaznivému vývoju v oblasti konsolidácie verejných financií, k čomu môže alebo k čomu prispeje zvyšovanie verejných výdavkov buď zo zdrojov nevyčerpaných z roku 2005, ale z vyššieho ako predpokladaného plnenia príjmov verejnej správy. Rizikovým faktorom naďalej zostáva vývoj miezd vo verejnom sektore, ktorý môže obdobne ako v tomto roku podstatne prispieť k celkovému rastu miezd v národnom hospodárstve. Sú to veci, ktoré, samozrejme, tiež by sa mali v tomto rozpočte zohľadniť, o ktorom tu hovorím. Za dve najvážnejšie riziká budúceho vývoja verejných financií považujem hospodárenie Sociálnej poisťovne, pred ktorou stojí náročná úloha realizácie dôchodkovej reformy a ďalej nedostatok reálnej predstavy o výške zdrojov, ktoré budeme môcť získať zo zdrojov Európskej únie. K prvému problému treba povedať, že problémy Sociálnej poisťovne sa namiesto ich doriešenia alebo aspoň perspektívy riešenia, naopak, ešte prehlbujú. Opatrenia, ktoré sa pripravujú a sú prijímané a ktoré sú u nás známe, nepovažujeme za dostatočné a nie sú tak reálnou zárukou hospodárenia Sociálnej poisťovne. Ako sa zlepší výber poistného prenesením tejto úlohy na daňové úrady je, žiaľ, zatiaľ v tejto rovnici veľká neznáma. Druhým vážnym faktorom, o ktorom tu hovorím, je finančný rámec európskeho rozpočtu. Finančná perspektíva na roky 2007 až 2013 nie je doposiaľ schválená. Ak sa schváli rozpočet Únie, nastane problém pre SR. Ak berieme do úvahy skutočnosť, že odvody a príspevky Slovenskej republiky do všeobecného rozpočtu Únie sú dané fixne, keď ich berieme z medzinárodného pohľadu a  budeme musieť ich naplniť bez ohľadu na to, aký objem rozpočtu z Únie dostaneme my späť. Ak je teda reálny odhad zdrojov, ktoré Slovenská republika môže získať z Únie, do dnešného dňa neznámou, znamená to spolu s ďalšími rizikami prejavujúcimi sa v oblasti čerpania zdrojov z rozpočtu Európskej únie skutočne reálny a významný rizikový faktor v budúcom vývoji verejných financií. Mám teda na mysli predovšetkým nízke čerpanie štrukturálnych fondov, v súvislosti s nimi hrozbu uplatnenia pravidla M plus 1, t. j. automatického krátenia časti záväzku. Predpokladám, že možno predkladateľ v priebehu tohto rokovania návrhu zákona v pléne nám predloží k omnoho závažným problémom akceptovateľné stanovisko, pretože bez neho nie je možné k prijatiu či odmietnutiu návrhu rozpočtu pristupovať vážne a seriózne a vyhlasovať, že sme prijali múdry a dobrý rozpočet. Ďalším rizikom je fondové hospodárenie. Najväčšia napätosť vzniká vo fonde dôchodkového poistenia, kde vzniká nie malý deficit 47 miliárd Sk. Samozrejme, v rozpočte je povedané, ako sa bude riešiť, ale sú tam minimálne dve položky, ktoré nie sú podľa mňa v rukách ani ministerstva, ani ministra financií, a preto je potrebné sa týmto položkám venovať tak, aby skutočne ešte raz z toho deficitu nebola katastrofa. Samozrejme, všeličo je možné urobiť ešte do konca obdobia budúceho roka. Výdavky štátneho rozpočtu sú vyššie o 22 miliárd Sk ako teda v tomto roku.  Beriem to ako politikum, že sa blížia voľby na budúci rok, tak treba troška viac peňazí rozdať, to, myslím si, že robí každý štát, ale napriek tomu si myslím, že sú tu úvahy o zvýšenom príjme konkrétne daní od fyzických osôb o 6,1 miliardy korún a od právnických osôb o 4,8 miliardy korún. Ja som už včera hovoril o tom, že som rád, že máme nižšiu daň, že sa znížila daň u nás, a tým sa vybralo viac peňazí, čo, chvalabohu, bol efekt, ale či to bude aj v budúcom roku neviem povedať ani ja, možno pán minister vie, ale ja si myslím, že tu treba tiež troška s takouto úvahou sa zaoberať a vážne sa o nej zamýšľať pre obdobie budúceho roka. Ďalšou takou problémovou oblasťou, o ktorej chcem hovoriť, je problém rozpočtu vedy a techniky. Ja si myslím, že nehovorím žiadnu novinku a že aj pán minister to vie, že zatiaľ, žiaľbohu, zo štátov bývalej V4 najnižší podiel k HDP predstavuje práve naša čiastka, ktorú dávame do rozvoja vedy a techniky, že na svete sú štáty, ktoré nemôžem ani porovnávať. Nemecko, Taliansko dáva rádovo od 3 až do 5 percent podiel k HDP, dáva prostriedkov na to, aby sa ľudia vzdelávali a nielen vzdelávali v školách, ale vzdelávali sa, aby skúmali, aby realizovali aplikovaný výskum, lebo nie je pravdou, ako niekedy počúvame z úst niektorých našich odborníkov aj finančných, prečo by podporovali súkromné firmy. Ja si myslím, že to nie je podpora súkromných firiem, je to podpora vzdelanosti národa a ľudí, že časť peňazí dá každá aj súkromná firma a časť musí prispieť štát, lebo sa realizuje výskum, ktorý sa vo svete riadne takto už niekoľko rokov, desiatok rokov, stoviek rokov plní, a myslím si, že práve tu je tento príspevok štátu malý a že veľká chyba sa stala niekedy za ministrovania ministra Haracha, že aj fond, ktorý bol vytvorený na ministerstve hospodárstva, ktorý práve podporoval aplikovaný výskum, nie výskum pre výskum, ale výskum pre realizáciu budúcich výrobkov sa nám stratil z tejto rozpočtovej kapitoly. Dnes sa rozpočtuje na školstve, čo je, chvalabohu, dobré, na školstvo tiež treba peniaze, ale myslím si, že práve tá kapitola ministerstva hospodárstva vždy bola reálna, bola vždy hodnotená, bola vždy riadne kontrolovaná a práve tu dávali aj podniky svoje zdroje, 60 percent svojich zdrojov, 40 percent dával štát a veľa, veľa vecí sa riešilo, veľa ľudí malo robotu, veľa mladých ľudí ostávalo po škole u nás zamestnaných v rámci výskumných ústavov a neodchádzali do zahraničia, aby rozum rozdávali v zahraničí. Preto si myslím, že ak nechceme byť krajinou hardvéru, že chceme byť aj krajinou softvéru, treba urobiť veľa vecí preto, aby sme skutočne ešte raz do vedy a výskumu dali toľko peňazí, koľko nám predpisujú i prístupové pravidlá, ktoré sme podpísali niekedy pri vstupe do Európskej únie. Takže tu treba urobiť takisto podľa mňa už nejaký ten lepší krok, aj keď je navýšenie, musím povedať, že áno, na tento rok je, sa uvažuje s vyššou sumou niekoľko miliónov korún, stále však sme pod hranicou 0,5 percenta  smerom k HDP, čo je veľmi málo, keď zoberieme, že Česi majú 1,2, Maďari okolo 1 a Poliaci tiež okolo 1 percenta k HDP. Hovorím ešte raz, krajiny ako Nemecko, Taliansko, Francúzsko majú 4 až 5 percent HDP, majú podiel zdrojov z rozpočtu, ktoré sa investujú do rozvoja vedy a techniky. Vážené dámy, vážení páni, na záver chcem len povedať, že poslanecký klub Ľudovej strany – HZDS podporí všetky pozmeňujúce návrhy, ktoré budú smerovať k zlepšeniu tohto rozpočtu, podporí všetky návrhy, ktoré budú smerovať k tomu, aby skutočne ešte raz sa úroveň obyvateľov tohto štátu zlepšila, aby sa zvýšila tým, že sa dajú príspevky tam, kam je potrebné a, samozrejme, zatiaľ na nevyriešenie týchto rozporov, o ktorých som hovoril, týchto rizík, nebudeme hlasovať celkovo za štátny rozpočet. Ďakujem za pozornosť.