Kollár, Jozef, poslanec NR SR (2012-11-30):
Vážený pán predsedajúci, vážený pán podpredseda vlády, dámy a páni, dovoľte mi, aby som na úvod vyslovil svoje osobné očakávanie, že moje hodnotenie, že nie som si tak celkom istý, či budúci týždeň a kedy vôbec začneme prerokovávať rozpočet na rok 2013. Viem o tom, že sa chystá mimoriadne zasadnutie výboru pre financie a rozpočet, chápem, že z veľkej miery aj pre objektívne príčiny, ktoré nespôsobil SMER – sociálna demokracia, ale je tam aj veľké množstvo subjektívnych chýb a omylov a pokusov. A len tak pre občerstvenie pamäti, teraz sa prihováram k pánovi ministrovi financií, si spomínate, keď ste sedeli v opozícii a boli ste členmi výboru pre financie a rozpočet, tak ste veľmi-veľmi ťažko predýchavali a s veľkým odporom ste prijímali taký ten tučný, veľký, možno 60-stranový pozmeňovák vtedajšieho tajomníka, štátneho tajomníka na ministerstve financií, Vlada Tvarošku, že to sa nikdy v histórii Slovenskej republiky nestalo, aby sa takýmto hrubým pozmeňujúcim návrhom menil návrh štátneho rozpočtu na nasledujúci rok. Odvtedy uplynulo niekoľko málo mesiacov a história vás dobehla. A niekto to tu už v rozprave povedal, neviem, či to nebol Alojz Hlina, že akým mečom bojuješ, takým mečom zhynieš. Ja vám neželám to B, aby sa stalo, ale proste dobehla vás tá realita. A očakávam, že nech už zasadne mimoriadny výbor pre financie a rozpočet kedykoľvek, či to bude v utorok, stredu, štvrtok alebo či vôbec budúci rok, na budúci týždeň, pardon, v každom prípade platí, že opäť urobíte korektúru v štátnom rozpočte na budúci rok rovnako tučným a možno aj tučnejším pozmeňujúcim návrhom, ako bol vtedy z dielne Vlada Tvarošku. No, hold, je to tak, inak sa ten zákon o štátnom rozpočte opraviť nedá. Počúval som veľa otázok aj od novinárov, či sa opozícia chystá podať nejaké pozmeňujúce návrhy k rozpočtu na rok 2013, myslím, že niektoré už aj odzneli, nie je ich veľa a myslím, že aj z našej dielne ich veľa nebude, tých pozmeňujúcich návrhov. Zdôvodnenie je celkom jednoduché: ten rozpočet je tak zlý, že pozmeňujúcimi a doplňujúcimi návrhmi nie je opraviteľný. To je holý fakt. To nie je proste návrh zákona, kde môžte dať dva-tri pozmeňováky. Keď sa vládna strana SMER kopne v zákone o poplatkoch, príde návrh pani podpredsedníčky parlamentu Zmajkovičovej a zistí, že niektorý z poplatkov treba 10-násobne, 50-násobne znížiť, lebo je naozaj úplne mimo reality, tak vtedy pripúšťam, že sa dá takouto normálnou korektúrou chyba, ktorej sa dopúšťa každý z nás, všetci sme omylní, všetci sme ľudia, dá sa opraviť. Ale tento rozpočet na rok 2013 je tak zlým rozpočtom, že nejakými drobnými pozmeňujúcimi návrhmi je neopraviteľný. A preto celkom úprimne sa teším, s akým, koľko stranovým pozmeňujúcim návrhom príde na mimoriadne zasadnutie výboru pre financie a rozpočet pán podpredseda vlády Kažimír a čo všetko hlavne v tom návrhu nájdeme. Už ste avizovali, pán minister, že nevidíte ani vy už ďalší priestor pre zvyšovanie daní, čo je vcelku chvályhodné, že predsa len istá štipka sebareflexie vo vás ešte prežíva a pretrváva naďalej, že už ste naozaj tú maticu prišraubovali extrémne pri tých zvyšovaniach daní a ten priestor ďalší nie je. No a potom ostáva už len to B, že ten priestor chtiac-nechtiac, ktorý ste mohli a nevyužili ste ho pri návrhu štátneho rozpočtu na budúci rok, budete musieť tú Pandorinu skrinku otvoriť práve v tom tučnom pozmeňujúcom návrhu a budete musieť siahnuť na výdavkovú stranu rozpočtu. Inej cesty asi v súčasnej situácii niet. Ja chcem na úvod povedať, že v jednej veci sa s pánom podpredsedom Kažimírom zhodujem, a to je v konštatovaní, že makroekonomické prognózy sa v ostatných rokoch stali lotériou, že môžme takmer každej makroekonomickej prognóze prideliť mieru pravdepodobnosti 50 : 50, či sa naplní, alebo nie, ako keď si v kasíne vsadíte žetóny a dáte celé svoje žetóny na čiernu alebo na červenú, tak pravdepodobnosť, že o ne prídete alebo že, naopak, zinkasujete výhru, je takisto 50 : 50. Tak to vyzerá aj s makroekonomickými prognózami. Ešte v lete tohto roku, ak si všetci pamätáte, bola makroekonomická prognóza na budúci rok, že nám HDP porastie o 2,5 %. Najnovšia, posledná v poradí, prognóza hovorí o tom, že ten rast ekonomiky Slovenska bude len 2,1 %. Európska komisia nám prognózuje 2-percentný rast. Ja sa domnievam, že ak ten rast bude niekde na úrovni okolo 1,8 % HDP na budúci rok, budeme všetci radi. Skôr si myslím, že je vyššia miera pravdepodobnosti, že ten rast bude pod úrovňou 1,8 % HDP. Takže, áno, máme prognózy, ku ktorým môžem prideliť rovnítko, rovná sa lotéria, to je holý fakt. Ale súčasne platí, že pokles makroekonomickej prognózy, ktorá hovorí o náraste HDP o 1 percentuálny bod, ak k takémuto poklesu pri ďalšej a ďalšej aktualizovanej prognóze dôjde, tak každý ten stratený percentuálny bod na HDP nás stojí približne 100 mil. eur na príjmovej strane, teda pri výbere hlavne daní a odvodov. S tým nič nenarobíme, to je proste realita, ktorá sa dá odvodiť od súčasného výkonu slovenskej ekonomiky, od objemu vyberaných daní, od schopnosti brániť daňovým únikom. Čo je zhruba, každé to percento na HDP rovná sa 100 mil. mínus na príjmovej strane rozpočtu. A tu je veľmi dôležité povedať, že už aj bankoví analytici hovoria o tom, že výpadok v štátnom rozpočte na rok 2013 bude niekde na úrovni 450 až 500 mil. eur. (Reakcia z pléna.) Áno, teraz sa budeme všetci usmievať, lebo nás... (Smiech rečníka.) Áno, ďakujem ti, pán predseda, túto vložku som neočakával na záver celého týždňa. Chcem povedať, že v rozpočte na budúci rok očakávam dva veľmi nebezpečné dynamické efekty, bohužiaľ, s mínusovým, nie s plusovým znamienkom. O tom jednom pojednáva aj samotná dôvodová správa, tá 148-stranová hrubá biela kniha k rozpočtu verejnej správy na roky 2013 až 2015, ktorá priamo tam v texte v jednom odseku konštatuje, že sú tu určité kumulované efekty, opakujem, s mínusovým znamienkom, ktoré sa môžu dostaviť práve z toho celého súboru fatálne zlých opatrení, ktoré sa budú navzájom ešte aj ovplyvňovať. Boli tu už veľakrát dneska vymenované, tak len si pripomeňme: zvyšovanie daní, poplatkov, odvodov, socialistický Zákonník práce, zmeny v druhom pilieri a takisto zlý mix konsolidačných opatrení. Keď sme pri tých konsolidačných opatreniach, tak tu by sme sa našťastie mohli prvýkrát v histórii Slovenskej republiky prestať sporiť o to, koľko percent konsolidačných opatrení, percent HDP, sa nachádza na príjmovej strane a koľko na výdavkovej strane, pretože už tu máme našťastie nezávislú Radu pre rozpočtovú zodpovednosť, ktorá toto všetko exaktne spočítava. A pamätám si zo svojej praxe v bankovníctve, že keď sme chceli merať výkonnosť pracovníkov v komerčnej banke, tak ten performance measurements ste mohli urobiť u predajcu, lebo ste vedeli presne spočítať, koľko ten account manager na prepážke predal denne hypotekárnych úverov, koľko otvoril bežných účtov, koľko predal nových vkladných knižiek a koľko nových terminálnych vkladov otvoril. Ale keby ste mali merať výkonnosť právnikov alebo merať výkonnosť ja neviem oddelenia HR, oddelenia ľudských zdrojov, no tak tam už ste trošku na tenkom ľade, tam sa na tvrdých číslach už tá výkonnosť tak jednoducho zmerať nedá. Preto do prijatia zákona o ústavnej brzde, dlhovej brzde, oficiálne zákona o rozpočtovej zodpovednosti, boli naozaj never-ending story, nekonečné hádky o tom: naša vláda, vaša vláda, koľko konsolidačných opatrení je na príjmovej, na výdavkovej strane. Tentokrát opakujem, prvýkrát v histórii Slovenskej republiky by mohli predsa len – a v tom sa možno druhýkrát zhodneme s ministrom financií – prestať tieto spory, pretože tu máme Radu pre rozpočtovú zodpovednosť, ľudovo povedané, fiškálnu radu, máme tu spomínaný zákon a táto autorita, táto nezávislá autorita vie na tvrdých faktoch presne zmerať vaše konsolidačné úsilie. No a keď to takto odmeriame a koniec koncov to konštatujete vy priamo v spomínanej dôvodovej správe, tak zistíme, že na tej príjmovej strane je konsolidačné úsilie v úrovni 1,8 % HDP, na tej výdavkovej strane v úrovni 0,6 % HDP. Čiže zhodou okolností sú to aj deliteľné čísla, to prvé je deliteľné tým druhým, a to máte presne v pomere 3 : 1; 1,8 verzus 0,6, to je pomer 3 : 1, alebo ak chcete, 75 % konsolidačných opatrení sa odohráva na príjmovej strane a 25 % konsolidačných opatrení na výdavkovej strane rozpočtu. Prečo to spomínam? Spomínam to hlavne z toho dôvodu, že plne sa podpisujem pod konštatovanie autorov spomínaného kľúčového odseku v tej 148-stranovej bielej knihe, ktorá sa volá Rozpočet verejnej správy na roky 2013 až 2015, ktorý práve hovorí o tom nebezpečenstve kumulovania sa viacerých opatrení a takmer do nohy všetky z týchto opatrení s vysokou mierou pravdepodobnosti hraničiacou s istotou podviažu ekonomický rast na budúci rok. Všetci máte určite v čerstvej pamäti takéto teatrálne gesto, keď premiér Robert Fico na tlačovej konferencii roztrhal rozpočet na tento rok, že to je zdrap papiera. No a teraz, keby sme boli trošku vybavení ešte väčšou mierou sebareflexie, pán minister, tak tento rozpočet, ktorý ste predložili do parlamentu a ktorý ste schválili alebo prvý návrh bol na svete, ak sa nemýlim v auguste, tak ten by ste nemali roztrhať na tlačovej konferencii, ako to urobil Robert Fico, ten by ste nemali vôbec mať odvahu tomuto parlamentu ani len predložiť. A to, že tento výrok je pravdivý, jasne dokumentuje skutočnosť, že organizujete na budúci týždeň mimoriadne zasadnutie výboru pre financie a rozpočet, že sa tam chystáte s jedným velikánskym, tučným, 60-, možno, -stranovým pozmeňujúcim návrhom a že cez ten pozmeňovák sa budete snažiť napraviť všetky tie čísla v rozpočte, o ktorých vy veľmi dobre viete, že už dnes sú nereálne. Ale budem objektívny, z veľkej miery sú tie čísla nereálnymi už aj preto, čo sa deje s ekonomickým rastom, presnejšie povedané, s recesiou v eurozóne. Ale veď na tej istej tlačovej konferencii, na ktorej Robert Fico roztrhal rozpočet na rok 2012, to bolo naozaj veľké teatrálne gesto, ja chápem, že politika je aj o vizuálnych efektoch, preto mnohí moji kolegovia tu vždy niečo zavesia alebo tu niečo položia, alebo tu a potom sa tu namiesto diskusie o vecných argumentoch diskutuje o faktických poznámkach, kto prekryl štátny znak, kto ho neprekryl a či tam ten plagát patrí alebo nepatrí. Ja vás mám, pán kolega Kuffa, naozaj veľmi rád, s vaším bratom som chodil na gymnázium a to, čo on dneska robí v regióne, myslím, konkrétne Žakovciach, je veľmi-veľmi záslužná práca. A myslím si, že človečensky sa pochopíme teraz, to, čo idem povedať. Ak vám prekáža, že tu niekto nejakým plagátom zakryl štátny znak, ja sa pýtam, tie plagáty, ktoré dneska máte vy vo vašich laviciach, ktoré takto dole visia, že podporujeme učiteľov a 23 % všetkým, 19 % do 30 mil. a 39 % nad 30 mil., to čítam preto, lebo kamery nemôžu tieto vaše plagáty z balkóna vidieť, tak ešte vám robím reklamu teraz, že prečítam vám to, čo na tých plagátoch máte – toto je v poriadku? Čiže nemali by sme sa sústreďovať v tak závažnej téme, ako je téma rozpočtu na budúci rok, lebo slovenská ekonomika vpláva do veľmi ťažkých ekonomických a neistých vôd. Vie to minister Kažimír, viem to ja, viete to určite všetci, ktorí aspoň trošku sa zapodievate ekonomikou, už ani nemusíte ekonómiou, ale stačí tou reálnou ekonomikou, tak sa zhodneme na tom, že náš čakajú ťažké časy. A čo je úplne najhoršie na tomto konštatovaní, že to nepotrvá rok. To môže byť jedna celá dekáda. Američania mali na to taký výraz, že lost generations. To môže byť naozaj, ideme do obdobia jednej stratenej generácie bez toho, aby sme sa teraz preli o to: naša vláda, vaša vláda, vy ste urobili, my sme hento urobili. A tuto kolega Blaha už to pre dnešok zabalil, taký citát a taký výrok hentakého nositeľa Nobelovej ceny, onakého. Toto nie je dobrá a správna cesta vedenia odbornej diskusie. Mne chýba aj v odbornej verejnosti tu na Slovensku jedna kvalifikovaná odborná diskusia na tému, ako efektívne spravovať štíhly fungujúci štát. Takáto odborná diskusia mi chýba. (Reakcia predsedajúceho.) Áno, vidím, sledujem, pán predsedajúci, čas, ktorý práve vypršal. Takže vám všetkým ďakujem za pozornosť a potom sa uvidíme v utorok ráno. Ďakujem pekne.