Baránik, Alojz, poslanec NR SR (2019-09-25):
Ďakujem, pán predsedajúci, za slovo. Dovoľte mi teda pár slov k tejto už toľko opakovanej aj diskusii, aj, nakoniec aj voľbe. Keďže už toto absolvujeme piatykrát, je ťažké, je ťažké povedať niečo nové. Dovolím si preto najprv len zhrnúť niektoré argumenty, hlavne pokiaľ ide o to, či by voľba mala byť tajná alebo verejná. Už tu padla nejaká zmienka o tom, že by snáď voľba mohla byť alebo mala byť tajná. Myslím si, že je to scestné, a vieme, že kam nás tajná voľba doviedla. Tvrdenie totiž, že tajná voľba je akosi viac demokratická, alebo dokonca výlučne demokratická, je nonsens, ktorý propagujú tí, ktorí chcú za kandidátov na sudcov Ústavného súdu zvoliť nehodné osoby, pravdepodobne terajších alebo budúcich komplicov v ich nekalej činnosti. A to všetko tak, aby sa tí, ktorí ich takto zvolia, nemuseli za svoju voľbu hanbiť. Zamotávajú pritom títo proponenti tajnej voľby ľuďom hlavy výrokmi o tom, že tajná voľba je akosi viac demokratická, že je, že je to výdobytok demokracie, a tiež tu padol úplne nezmyselný argument o tom, že ak by nejaký budúci ústavný sudca vedel, kto zaňho hlasoval alebo nehlasoval, že by ho to mohlo pri jeho rozhodovaní akosi ovplyvniť. Toto je, samozrejme, čistý výmysel, pretože ak niekto nie je schopný sa povzniesť nad to, že ako niektorý poslanec vykonával svoj poslanecký mandát, tak potom na Ústavnom súde nemá čo robiť. Predchádzajúce návrhy za kandidátov na sudcov ústavných súdov, Ústavného súdu, nás, nás učia, že je dôležité, kto ten-ktorý návrh predkladá. Tak napríklad by sme sa mali zaujímať o to, aký návrh urobila predsedníčka Súdnej rady, ktorá, vieme, v minulos..., že v minulosti navrhla za sudkyňu Ústavného súdu alebo za kandidátku na sudcu Ústavného súdu, navrhla Moniku Jankovskú. A to bez nejakého väčšieho povšimnutia médií proste jej to jednoducho prešlo. Takže by sme sa mohli možnože pozastaviť nad jej súčasným návrhom za kandidáta na ústavného sudcu. Tentokrát sa jedná o sudcu, ktorý nielenže hlasoval za to, aby predsedom Najvyššieho súdu bol Harabin, a to už v situácii, kedy všetci dobre vedeli, že čo je Harabin zač. Ale potom sa síce nejak vykrúcal, že, že to bola chyba a že si myslel, že by malo byť viacej kandidátov, a také všelijaké, to a ono. Tiež aj tvrdil, že on s Harabinom nič nemá. No, to nevieme, Ale vieme, že keby sa Harabin nakoniec predsedom Ústavného súdu, predsedom Najvyššieho súdu stal, takže by z toho mal riadne výhody, pretože, ako vieme, Harabin si svojich ľudí dobre chráni. Na tomto sudcovi je zaujímavá aj ešte jedna iná okolnosť, na ktorú sme boli ako poslanci v minulosti upozornení. Je to sudca, ktorý rozhodoval v rámci, v rámci prieskumu správneho konania vo veci výstavby vily nevesty bývalého prezidenta Gašparoviča, a v danom prípade sa jednalo naozaj a ja som ten rozsudok čítal, rozhodol takým spôsobom, ktorý je hrubo protiprávny a nespravodlivý. Išlo o situáciu, kedy si Gašparovičovci v rozpore s územným plánom postavili oveľa vyššiu vilu, ako dovoľoval územný plán, a konečné rozhodnutie správneho orgánu bolo nimi potom napadnuté najprv na Krajskom súde v Bratislave, tam, samozrejme, vieme, ako to dopadlo, a následne bolo toto rozhodnutie potvrdené senátom, ktorému predsedal dotyčný nádejný kandidát na ústavného sudcu. V tomto rozhodnutí sa uznáva, že porušovateľ zákona, teda Gašparovičovci musia preukazovať, že ich porušenie nemá zásadné následky negatívne, ale napriek tomu, že nič také nepreukázali, umožnil im výhodu dobromyseľnosti a rozhodol v súlade alebo v rozpore so všetkým, čo je možno považovať za spravodlivé a čo je v súlade so zákonom, tak, že sa im pripisuje výhoda dobromyseľnosti a z toho plynúci nárok na právnu istotu. Ak sa takýto sudca hlási za sudcu Ústavného súdu, vieme presne, že čo by tam asi tak robil. No a potom sú tu kandidáti, za ktorých nevyberane lobujú všelijaké osoby tým, že útočia na poslancov, ktorí majú výhrady, a potom sa takíto nevyberaní lobisti následne stávajú osoby, ktoré majú vplyv v Prezidentskom paláci, a teda dúfajú, že keď sa prekoná táto prekážka v parlamente, že už potom je to tam v tom Prezidentskom paláci vybavené. Takýchto tiež musíme odmietnuť. Potom tu máme kandidátov takých, ktorí sa síce vedia veľmi pekne odprezentovať, hovoria také ľúbivé všelijaké frázy, ktoré sa nám páčia, nám, by som povedal, demokraticky zmýšľajúcim poslancom, ale potom sa zistí, že klamú o svojom, o svojej minulosti a že majú za sebou, dá sa povedať, nieže škralupy, ale majú sieť veľmi problematických profesionálnych rozhodnutí a tým pádom sú to ľudia, ktorí, samozrejme, sú vydierateľní a ktorí idú na ten Ústavný súd zase len na to, aby tam konali pre niekoho niečo. Akosi zámerne nehovorím o pozitívne vnímaných uchádzačoch, pretože vieme, že aké je rozdelenie síl v tomto parlamente. Vieme, že keby sme sa my za niekoho príliš prihovárali, že táto korupčná koalícia ho odstrelí. Ja si myslím, že každému, kto sa orientuje v práve a v právnických povolaniach, musí byť jasné, kto z týchto kandidátov je slušný a hodný toho, aby sa uchádzal o tento najvyšší post v právnických povolaniach. A to, že to niekomu nie je jasné, je len dôkazom toho, že tu nejde o právo, o spravodlivosť, ale tu ide o to, aby na tomto konečnom fóre právnickom ochraňovali tí, ktorí sa majú čoho báť. Ďakujem.