J. Brocka, poslanec: (2007-11-28):
Dovoľte ale, aby som prešiel k veci, štátnemu rozpočtu na rok 2008. Ja som mu dal taký podnadpis, že je to rozpočet nevyužitej príležitosti. Vláda deklaruje v schválenom rozpočte jednu z hlavných priorít, zavedenie spoločnej meny euro od 1. januára 2009. A návrh štátneho rozpočtu svojimi parametrami záväzok Paktu stability a rastu rešpektuje. Schodok verejných financií je v budúcom roku rozpočtovaný na úrovni 2,34 % HDP vrátane vplyvu 2. dôchodkového piliera. Na deficite verejných financií sa podieľa najmä štátny rozpočet. Hospodárenie väčšiny ostatných subjektov verejnej správy sa očakáva prebytkové, v sume takmer 4,6 mld. korún. To je Štátny fond rozvoja bývania, zdravotné poisťovne, Sociálna poisťovňa či Národný jadrový fond. Schodok sa očakáva v nasledujúcich rokoch ešte nižší, 1,8 % HDP, a v roku 2010 iba 0,8 % HDP. Príjmy štátneho rozpočtu sú na úrovni 348 mld., čo je oproti tomuto roku nárast o 38 mld. Výdavky na budúci rok sú rozpočtované v sume 380 mld., čo je nárast oproti tomuto roku o 32 mld. A schodok štátneho rozpočtu je rozpočtovaný na úrovni 32 mld. V roku tomto bol na úrovni 38 mld. Pri tak výraznom ekonomickom raste, takmer 9 – 10 % a výraznom raste príjmov štátneho rozpočtu o 38 mld. korún, je zníženie schodku štátneho rozpočtu iba o 6 mld. korún, čo je číslo veľmi, veľmi nízke. Vláda málo šetrí. Vláda nevie premietnuť historicky najvyšší ekonomický rast na Slovensku do zníženia verejného dlhu či schodku štátneho rozpočtu. A to je nielen môj názor, to isté si myslí aj Národná banka Slovenska. Kedy splácať dlhy, ak nie teraz? Ministerstvo financií už na budúci rok očakáva spomalenie ekonomického rastu oproti tomuto roku, na druhej strane vyššiu mieru inflácie ako v tomto roku, avšak výdavky štátneho rozpočtu sú vyššie o 9 %. Výdavky schváleného rozpočtu vládou sú dokonca vyššie o 10 mld., ako bol pôvodný návrh ministerstva financií. Kde sa dá šetriť. Chceli ste to robiť redukciou štátnej správy. Keby ste šetrili aspoň 10 %, už to je úspora 2,6 mld. korún len na mzdách. Ak by ste zabezpečili centrálne obstarávanie tovarov a služieb, len zníženie výdavkov z tohto titulu o 10 % predstavuje úsporu 4,4 mld. korún. No a jednotný výber odvodov a daní je ďalších takmer 7 mld. korún. Len z prijatia takýchto troch opatrení je možné ušetriť v štátnom rozpočte takmer 15 mld. korún. Z tohto dôvodu je návrh rozpočtu na rok 2008 rozpočtom nevyužitej príležitosti. O kvalite návrhu rozpočtu nerozhoduje iba kritérium deficitu, ale tiež štruktúra výdavkov štátneho rozpočtu. Skutočnosť, že výdavky rastú oveľa rýchlejšie ako je prognózovaný rast inflácie, ovplyvňuje aj to, že jednotlivé rozpočtové kapitoly môžu čerpať prostriedky zo zdrojov Európskej únie. V rámci druhého programovacieho obdobia to predstavuje na nasledujúce roky 2008 až 2010 sumu 133 mld. korún. Nárast prostriedkov pre jednotlivé kapitoly v porovnaní s predchádzajúcim rokom vrátane zdrojov z Európskej únie je nasledovný. Zoradil som kapitoly od tých najštedrejších, resp. od tých, kde ten nárast bol najvyšší, po tie, kde je nižší. Ministerstvo životného prostredia 124,8 %, ministerstvo pôdohospodárstva 60,4 %, ministerstvo financií 28,5 %, ministerstvo kultúry 26,6 %, ministerstvo výstavby 16,3 %, ministerstvo vnútra 13,7 %. Toto je poradie najlepšie dotovaných kapitol štátneho rozpočtu v budúcom roku. Nie sú tam ani školstvo, ani zdravotníctvo, ani kapitola sociálnych vecí a rodiny. Tieto rezorty nepatria podľa tohto medzi priority Ficovej vlády. Kratšie o tých troch. To sú školstvo, zdravotníctvo a sociálne veci. Školstvo, veda a výskum prioritou určite nie je napriek deklarovanému zámeru vlády vo svojom programovom vyhlásení zvýšiť výdavky pre tento sektor na 5 %. V tomto roku to boli 4 %, v návrhu rozpočtu na budúci rok je to 3,9 % a v tých nasledujúcich je to 3,3 % a 3,2 %. To nie je ani udržiavanie súčasného stavu a nieto ešte rozvoj. To je útlm. Dokonca aj vyjadrenie sociálnych partnerov vlády, školských odborov, že je to stagnačný rozpočet, je úplne namieste a je výstižné. Čiže je to nielen rozpočet nevyužitej príležitosti, ale podľa partnerov vlády je to rozpočet stagnačný. Prioritou tejto vlády nie je ani zdravotníctvo. Tu vláda tápe, robí nepremyslené kroky, nemá predstavu, čo robiť so zdravotníctvom. Zúfalé kroky aj ministerstva, i vlády v tejto oblasti sú návratom späť k problémom, ktoré už boli sčasti vyriešené aj predchádzajúcou vládou. Vraciame sa späť k zadlžovaniu nemocníc, k chaosu v súvislosti so schválenou novelou Zákonníka práce. Odsúvajú sa zdravotnícke výkony, najmä drahé zdravotnícke výkony, operácie. A, samozrejme, pokračuje odliv lekárov a zdravotníckeho personálu do zahraničia, a to všetko s negatívnymi rozpočtovými dôsledkami. A prioritou vlády nie je ani sociálna oblasť. Ministerstvo práce, sociálnych vecí a rodiny má síce „nárast“ oproti predchádzajúcemu roku o 2 %, ale pri takom vysokom ekonomickom raste je to skôr výsmech. Kolega predo mnou to nazval kamufláž. Jedným-dvoma gestami v sociálnej oblasti chce vláda robiť dojem sociálne orientovanej vlády. Z opatrení, ktoré v tejto oblasti vláda robí, aj cez návrh štátneho rozpočtu na budúci rok možno konštatovať skôr, že je to vláda nie sociálne orientovaná, ale sociálne dezorientovaná. V textovej časti návrhu rozpočtu, a to v časti venovanej podpore rodiny sa doslovne píše. Jednu vetu si dovolím zacitovať: „Rozpočet na rok 2008 zabezpečuje zvýšenú podporu rodinám prostredníctvom príspevku pri narodení prvého dieťaťa pre cca 26 000 detí v sume 245 mil. korún.“ Keby túto sumu vláda rozdelila medzi deti vo všetkých rodinách, tak by to bolo 10 korún na dieťa a mesiac. To by však mohlo vyvolať skôr pohoršenie alebo pobúrenie vo verejnosti. Aj keď 10 korún je suma veľmi nízka, väčšina vyčlenených prostriedkov by sa ale dostala do rodín s deťmi, kde to skutočne potrebujú. Vláda sa však rozhodla „pre zvýšenú podporu“, preto výrazne zredukovala počet, hovorí sa tomu, oprávnených osôb iba na prvorodených. Stalo sa ale to pri takomto zjednodušenom a primitívnom zjednodušovaní, že sa podpora zmení vo väčšine prípadov alebo v mnohých prípadoch na plytvanie. Z prvorodených detí sú u nás pri dnešnom demografickom vývoji často deti jediné. Preto spravodlivejší prístup bol ten, ktorý som prezentoval za Kresťanskodemokratické hnutie. A podporila to aj opozícia, aby sme zvýšili podporu pri narodení každého dieťaťa o 5 500 korún. Aj keď by to bolo zvýšenie o nižšiu sumu, ako navrhujú pre prvorodené deti, bolo by to sociálne spravodlivé, nediskriminovalo by to rodiny s deťmi a bola by to skutočne zvýšená podpora rodinám s deťmi. Vláda v rozpočte nijako nezvyšuje podporu rodiny s deťmi ani cez prídavky na deti ani o tých smutne známych 10 korún. Prídavky na deti sa tak na Slovensku nebudú zvyšovať ani v nasledujúcom roku. Nebolo by to na mieste urobiť aspoň na Vianoce? Problémom je asi to, že deti nie sú voličmi. Vláda miesto pomoci tým, čo to potrebujú, ich trestá alebo na nich „zarába“. Exemplárnym príkladom toho je postoj vlády k chorým, k ťažko zdravotne postihnutým osobám a k ich opatrovateľom. Výška príspevku za opatrovanie zdravotne postihnutého človeka sa ani nezvyšuje, ale ani neudržiava na tej istej úrovni, ako to už niekoľko rokov garantuje zákon. Hoci táto suma tohto príspevku za opatrovanie je zo zákona 6 000 korún pri opatrovaní jednej osoby, v skutočnosti je táto výška oveľa nižšia. V minulom roku bola jeho priemerná výška len 4 669 korún. A štát dokonca na tomto príspevku ušetril v štátnom rozpočte, viď kapitola ministerstva práce, sociálnych vecí, na tejto dávke 45 mil. korún, hoci opatrovateľov poberateľov tohto príspevku bolo o 5 300 viac. Určite aj vy dostávate konkrétne listy od tých, ktorí sa považujú právom postihnutí. Ja som nedávno dostal taký list jedného ťažko zdravotne postihnutého, ktorého opatruje dcéra, má tri deti, a teda opatruje otca, ktorý má vyše 70 rokov. Jemu zvýšili dôchodok o 622 korún a následne jej opatrovateľke príspevok za opatrovanie znížili zo 4 486 na 1 268 korún. Dobre počujete, takéto drastické príklady znižovania na Slovensku sú početné. Ministerstvo o zmenách pravidiel iba hovorí dva roky a návrh na zmenu stále odsúva. Týka sa to zákona o kompenzácii dôsledkov ťažkého zdravotného postihnutia, a to zasa o ďalší rok. Aj preto som s kolegom Abrhanom navrhol novelu zákona o sociálnej pomoci. A bude na rokovaní tejto schôdze Národnej rady, aby sme túto diskrimináciu a nespravodlivosť zastavili. Aj zduženia zdravotne postihnutých vládu a príslušné ministerstvo za nečinnosť tvrdo kritizujú. Aj v rámci Sociálnej poisťovne je dlho diskutovaný problém financovania dôchodkov. Aj na tejto inštitúcii vláda šetrí, a to nie málo. O celú 1 mld. zaplatil štát menej Sociálnej poisťovni za osoby, za ktoré je štát povinný platiť poistné odvody, viď účtovná závierka Sociálnej poisťovne za minulý rok, a bude tak robiť aj v nasledujúcom roku na rozdiel od ostatných platiteľov poistenia. Zamestnanci, zamestnávatelia, živnostníci, títo budú platiť viac. A, samozrejme, na ich dôchodku sa to nepremietne nijako. A v konečnom dôsledku na tom prerobí aj štát, lebo dostane menej peňazí na daniach z príjmov a zo zisku. Svetová banka vo svoje hodnotiacej správe nedávno konštatovala, citujem tú vetu, že Slovensko už druhý rok prešľapuje na mieste, nie sú žiadne pozitívne zmeny, o rok o dva nás predbehnú Bulhari, Rumuni, je to reakcia na deformácie v pracovnej legislatíve, v daňovom systéme a následne v sektore podnikania, podnikateľského prostredia či v zdravotníctve a posledne i v dôchodkovom systéme. Negatívnymi dôsledkami nekoncepčnej politiky súčasnej vlády sú rizika obsiahnuté v rozpočte na budúci rok, na budúce roky. Sú nimi skryté dlhy Železníc, zdravotných poisťovní či verejnoprávnych médií. No a výrazom premiérovho populizmu je, že rezerva predsedu vlády, ktorou disponuje podľa vlastného uváženia, je v rozpočte na budúci rok, je to viac ako tento rok, oveľa viac ako v predchádzajúcich rokoch, 150 mil. korún. V tomto roku to bolo 125 mil. A jeho predchodcovi muselo stačiť 50 mil. Z tohto pohľadu rozpočet tento na budúci rok je opäť viac propagandistický, marketingový, ale určite, určite nie sociálny. V návrhu rozpočtu na rok 2008 sú, samozrejme, i veci, s ktorými môžeme súhlasiť, resp. súhlasíme. Je to napr. v oblasti podpory bývania, tzv. štartovacie nájomné byty pre mladé rodiny, revitalizácia jestvujúceho bytového fondu s cieľom úspory energií, ale aj zvýšenia štandardu bývania, podpora výstavby zariadení sociálnych služieb pre starších občanov či podpora bonifikácie hypotekárnych úverov pre mladé rodiny. Ale záver z celkového hodnotenia návrhu rozpočtu je, že v danej situácii bezprecedentného vysokého ekonomického rastu síce deficit klesá, rozdelenie výdavkov ale zostáva zlé. Lobistické skupiny získavajú prostriedky na úkor školstva, vedy a infraštruktúry, na úkor sociálnej sféry. A preto je podľa nás rozpočet stagnačný, rozpočet nevyužitej príležitosti. Kresťanskodemokratické hnutie návrh takého rozpočtu nepodporí. Ďakujem za vašu pozornosť.