Pellegrini, Peter, predseda NR SR (2014-11-25):
Vážená pani predsedajúca, vážené panie poslankyne, páni poslanci, milé kolegyne, milí kolegovia, vážený pán predseda vlády, členovia vlády, milí hostia, dovoľte mi na úvod úprimne a zo srdca, aby som poďakoval za prejavenú dôveru a veľmi vážne si uvedomujem nesmiernu zodpovednosť, ktorú mám, prijatím funkcie predsedu parlamentu voči občanom Slovenskej republiky. Budem trochu osobný a možno pre niektorých to môže znieť pateticky, ale musím zdôrazniť, že som mimoriadne hrdý na krajinu, v ktorej žijem, pretože Slovensko je krásna krajina s nesmierne šikovnými ľuďmi. S mnohými z nich som mal tú možnosť sa stretnúť počas môjho pôsobenia na ministerstve školstva. A verte mi, že som s veľkou pokorou a rešpektom stál pred dvoma týždňami pred viac ako 80 mladými ľuďmi, ktorým som odovzdával ocenenia za mimoriadne výsledky. Keď som videl, aké úspechy naši študenti v celoslovenských súťažiach dosiahli, mal som pred nimi podobnú trému, ako keď tu teraz stojím pred vami. Tam som si o to viac uvedomil ten obrovský paradox našej každodennosti, kde namiesto podpory úspechu a spoločnej snahy o lepšie a modernejšie Slovensko dnes neprebieha v politike ideová a konštruktívna výmena názorov. Práve naopak, dnes i na pôde tohto parlamentu prebieha často emotívna, bezobsažná diskusia, ktorej cieľom je len osobné osočovanie. Preto pre mňa ani nie je prekvapením, keď nám, politikom prestávajú ľudia rozumieť, čoho výsledkom je rast extrémizmu a bulvarizácie. A verte mi, že ja ako Banskobystričan, viem, o čom hovorím. Ako isto viete, nie som tu medzi vami nováčik, kým som prešiel do exekutívy, šesť rokov som dral poslanecké lavice. A v čase, keď som bol poslancom, napriek všetkým prirodzeným politickým sporom, ktoré aj vtedy pochopiteľne prebiehali, mal som pocit, že to hlavné, o čom bol parlamentný život, bola výmena názorov. Pamätám si na tvrdé parlamentné polemiky, ktoré však boli tvrdé v rovine argumentov, nie v rovine osobných útokov, emócií a prejavov nenávisti. Samozrejme, nie som naivný, aby som si myslel, že v parlamente nebudú prebiehať polemiky, hádky, možno aj emotívne výmeny názorov. Som však presvedčený, že ich výmeny názorov i politické diskusie musia mať istú kultúru a do nej vzájomné osočovanie v žiadnom prípade nepatrí. (Potlesk.) Ľudia nám dali vo voľbách dôveru zastupovať ich záujmy a preto sme povinní rešpektovať pravidlá parlamentnej demokracie a viesť parlamentnú diskusiu založenú na vzájomnom rešpekte a úcte, napriek tomu, že máme iné názory a iné politické a stranícke tričká. Rád by som z pozície predsedu Národnej rady vytýčil ako svoje základné krédo hodnoty tolerancie, rešpektu a otvorenosti. Poďme príkladom celému Slovensku a ukážme ľuďom, že i keď spolu nebudeme vždy súhlasiť, budeme sa vzájomne vedieť tolerovať a rešpektovať. Pevne verím, že sa vo svojej funkcii budem môcť oprieť o korektnú a konštruktívnu spoluprácu s najvyššími ústavnými činiteľmi, s prezidentom Slovenskej republiky, ako aj s predsedom vlády Slovenskej republiky. A rovnako urobím všetko pre to, aby som v mene parlamentu rozvíjal nadštandardné vzťahy s predstaviteľmi exekutívy, súdnej moci, vedeckou obcou, samosprávou či občianskou spoločnosťou. V systéme deľby moci je v parlamentnej demokracii tým najvyšším a najdôležitejším orgánom Národná rada, no bez spolupráce s ďalšími inštitúciami svoje poslanie naplniť nedokáže. Ubezpečujem vás, že ako predseda parlamentu budem vytvárať priestor pre vyváženú diskusiu s opozíciou, budem sa snažiť načúvať vašim argumentom, ale na oplátku očakávam to isté aj ja od vás. Dúfam, že sa nám spoločným úsilím podarí zvýšiť dôveryhodnosť parlamentu v očiach verejnosti, aj keď viem, že to nebude vôbec ľahké. Parlament občania často vnímajú zjednodušene ako inštitúciu, v ktorej poslanci iba bezcieľne diskutujú a hádajú sa. Od toho sa odvíjajú často aj nespravodlivé predsudky ľudí, ktorí nevidia parlament ako nenahraditeľný zákonodarný orgán, kde sa pracuje na kvalite zákonov a na lepšom živote pre ľudí na Slovensku, ale vidia parlament iba ako politické divadlo. Tomuto problému čelí každý parlament v ktorejkoľvek európskej krajine a Slovensko nie je žiadnou výnimkou. Preto musí byť naším úprimným cieľom korektný politický západ o hodnoty s cieľom zlepšiť neľahký každodenný život obyvateľov Slovenska. Uvedomujem si, že ako predseda parlamentu som len prvý medzi rovnými. Mandát poslanca je slobodný a nezávislý. Na rozdiel od vlády, predseda parlamentu si nevyberá svojich poslancov, ako svoj pracovný tím a teda nemôže vytvárať jednotný obraz a líniu tejto inštitúcie. Pracovať na dôveryhodnosti parlamentu je preto často sizyfovskou prácou. Ale napriek tomu verím, že sa nám podarí nájsť spoločnú reč, zlepšovať politickú kultúru v Národnej rade a je to úloha pre nás všetkých, pre vládnu väčšinu, ale aj pre opozíciu. Pevne verím, že sa nám podarí rozvinúť aj európsky rozmer parlamentnej diplomacie. Občas sa zabúda na to, že parlament má z hľadiska zahraničnej a európskej politiky mimoriadne dôležité funkcie. Vedenie parlamentu, aj vy, jednotliví poslanci absolvujete množstvo zahraničných ciest, kde pomáhate obhajovať národné záujmy Slovenskej republiky a budujete diplomatické vzťahy, ktoré sú nedoceniteľné pre dobré meno Slovenska vo svete. Budem tento trend podporovať, aby sme Slovensko dôstojne reprezentovali v Európskej únii, aj za jej hranicami. A naviac stoja pred nami úlohy súvisiace s prípravou Predsedníctva Slovenska v Európske únii, ktoré bude v druhej polovici 2016. Ešte predtým, ako svoj príhovor ukončím, chcem poďakovať svojmu predchodcovi, predsedovi Národnej rady Slovenskej republiky Pavlovi Paškovi za jeho vykonanú prácu, ktorú na pôde parlamentu vykonával v dvoch volebných obdobiach. Vážené pani poslankyne, vážení páni poslanci, vážený pán predseda vlády, milí kolegovia ministri, s pokorou prijímam funkciu predsedu parlamentu. Som pripravený na konštruktívnu spoluprácu. Verím, že spoločne ukážeme Slovensku, že to, čo chceme od slovenskej spoločnosti, to znamená viac tolerancie a úcty, dokážeme prejavovať aj voči sebe navzájom. Verím, že máme spoločný jeden cieľ, ktorým je spokojný každodenný život ľudí hrdých na krajinu, v ktorej žijú. Ďakujem veľmi pekne. (Potlesk.)