Hlina, Alojz, poslanec NR SR (2014-06-26):
Vážená pani predsedajúca, vážené kolegyne, kolegovia, dovoľte mi uviesť ďalší návrh, ktorý je z dielne, ktoré tu nebývajú bežne. Lebo v zásade tu prídu zákony, ktoré sa prikryjú niečím vzletným, a za nimi je záujem niekoho silného a veľkého. Potom sa tu sem-tam šuchne nejaká ambrózia palinolistá. Proste niečo neškodné, niečo také, čo teda na chvíľku tam, viete, že dosahovo tak minimálne, ale s politickým presahom, že teda, že aj drobné veci sa tu riešia alebo v prospech normálnych, teda bežných občanov. Z tohto pohľadu je nezvyčajný tento návrh, lebo pomáha tým, ktorým treba pomôcť. Tu chodia zákony, ktoré pomáhajú tým, ktorí vôbec nepotrebujú pomôcť, ale si zvykli, že sa im pomáha, a nestačí im. To je rizikové pre túto krajinu, že nestačí im. Lebo ak by sa niekto spoľahol, že majú dosť, už nebudú chcieť, nie je to pravda. S jedlom rastie chuť a im už nestačí. Takže budeme svedkami ďalších zákonov. Čiže v tomto tu budem možno svietiť. Vysvetlím, o čo ide. Ide v zásade o to, že ono to súvisí aj s tým predchádzajúcim bodom. Dôchodcovia sa stali terčom rôznych podvodníkov, špekulantov, ale aj priamych násilníkov s tým, že vedia, že u nich je určitý predpoklad, že doma niekde v kredenci proste tých 500 alebo 1000 euro na tú truhlu, jak sa hovorí, alebo na ten nejaký dôchodok budú mať. S tým sa kalkuluje a s tým sa do, je aj tá snaha sa dostať k tým domom a k tým dôchodcom. To poznáme, tie príbehy cez odpisovačov, koľko už bolo, to už poznáme z tých reportáží, odpisovanie plynomerov, elektriny, preplatky údajné zo zdravotnej poisťovne. Proste tam naozaj tá kreativita je obrovská, že ako sa dostať dnuka do bytu tomu dôchodcovi, a ten druhý zatiaľ šmátra v matracoch alebo v kredenci, kde má tie peniaze. To sú také bežné, stávajúce sa. Ale už sme svedkami aj priamo násilných aktov, hej. To sme mali, to už je aj 3 mesiace dozadu, to bola taká séria tých útokov, fyzických atakov na dôchodcov práve kvôli tomu, že sa rátalo, že budú mať u seba hotovosť. Mimochodom to mi nedá, aby som nepovedal, brannobezpečnostný výbor, ktorého som členom, ktorého som bol aj podpredsedom, len som sa vzdal na protest tomu, ako funguje, má už tri mesiace otvorenú schôdzu. Bol zvolaný mimoriadny výbor na riešenie alebo hľadanie riešenia tejto situácie, to znamená, množiacich sa fyzických atakov a napadnutí ľudí v dôchodkovom veku. Za tie tri mesiace sme to neboli schopní ukončiť, prijať uznesenie. Dvakrát nám neprišiel minister Kaliňák. Je to svedectvom znova aj toho, že ako nám na tomto probléme záleží. Asi sa nastavila taktika, že necháme to vyhniť, alebo kým sa to zabudne, hej. Zdá sa, že je funkčná, lebo koho by to už dnes zaujímalo. Možno iba dovtedy, kým sa zase niekde niečo nestane. Alebo možno sa už niekde niečo stalo, ale už sa o tom nedozvieme, lebo ľudia niekedy majú pocit, že to, čo sa, že iba to, čo bolo v telke, sa stalo. Pravdou je, že sa stáva veľa vecí a máločo sa dostane z toho do telky. Čiže my keď niečo nevidíme v telke, je to tak, sa hovorilo: že bolo to v telke, je to pravda. Ani to nie je pravda. Keď to bolo v telke, to ešte stále neznamená, že to je pravda. A ak to bolo v telke, tak to ešte stále neznamená, že iba to sa stalo. A môže byť a častokrát je, že sa toho stalo radovo viac a iba niečo sa dostalo. Čiže možno aj teraz niekde sa, niekde niečo stalo, lebo ja som mal také informácie, že trebárs v tom Sačurove to, ten prípad, ktorý bol, kde malé deti sa nerozpakovali do kamery hovoriť, že nemali, proste bili ho, tak údajne to nebolo prvýkrát. Len sa to nehlásilo a nedostalo sa to televízie. Takže možno aj teraz to prebieha. Pravdou je, že ako sa tá priepasť bude zväčšovať, ľudí, ktorým to v určitý moment začne byť jedno, hej, a ľudí, u ktorých je predpoklad, že doma v kredenci majú nejaké, 300 euro, tak sa to bude úplne normálne, nemusíte znova študovať žiadne vysoké školy sociologické, že tá frekvencia bude stúpať. A teraz otázka, čo s tým? My môžeme samozrejme ísť do represie a tam by sme primerane aj mali ísť, aj preto som ten výbor mimoriadny navrhoval, lebo niekedy je aj to riešením, že niekto dostane poriadne po zadku a pomôže to. To len obrazne. Je aj zvýšená represia, je, je a pomôže. Ale sú aj iné, iné, iné metódy ako to riešiť komplexne. A jeden z tých dôvodov alebo z možností je aj to, že by sme prestávali robiť z dôchodcov terče. To znamená, aby sme vytvorili také mechanizmy, ktoré by u tých dôchodcov vytvorili situáciu, že sa neboja dať do banky dôchodok alebo nechať si ho tam doručiť a nechať tam tie peniaze a nebáli by sa ich ísť vybrať v tak primeranej sume, ktorú potrebujú, že nie vo veľkom, veľa naraz, lebo oni sú zaťažovaní výberom za, poplatkom za výber. Ja tu nebudem filozofovať, kto má veľa, kto má málo. Ak niekto má veľa, tak majú banky, to treba povedať. Aj ony patria do tej skupiny, kde im nestačí. Banky dokonca už chcú poplatky za to, že, že vôbec vojdete dnu, hej. To, že je zaťažený ten výber peňazí aj vklad peňazí poplatkom, podľa mňa niekde môžeme hovoriť, že to má aj určité absurdné, absurditu to predstavuje. U nás je to prijaté s pochopením. Ja sa s tým nestotožňujem a navrhujem, že aspoň pri kategórii dôchodcov, to znamená, poberateľov starobných dôchodkových dávok, umožníme týmto poberateľom starobných dôchodkových dávok výber tých svojich peňazí, pozor, to nie sú peniaze banky, ale svojich peňazí z tej banky bez poplatku. V návrhu, my navrhujeme sedem, v prípade že by prešiel tento návrh do druhého čítania, môžeme rozprávať, môže to byť prípadne aj o niečo menej. Ten poplatok za výber sú 2 eurá, čo niekto povie: čo to je? To ja viem, že tu sú iní borci, pre ktorých to nie je žiaden peniaz, hej. Ale povedzme si pravdu, pre veľa ľudí je to ešte stále peniaz, hej. A špeciálne pre dôchodcov s tými ich dôchodkami, to je, ešte stále je silný peniaz. Takže ten návrh hovorí, že by tie výbery v primeranom množstve boli bez zaťaženia. Ja si dovolím tvrdiť, že banky to bez problémov ustoja, bez problémov to ustoja, i keď sa tomu bránia. Lebo banka v zásade je moderná banka, ju hotovosť obťažuje, lebo hotovosť musíte ráno zrátať, večer zrátať, mať ju v sejfe, hrká to tam. Teraz dokonca, vidíte, tu sme mali takých, že ten pracovnú službu, a kto to tu, niekto tu hovoril: jáj, to som skoro spadol, poviem to takto, zo stoličky, že to hrkanie toho automatu, ktorý počíta mince v banke, je tak hlučný, že ten, kto robí pri tom počítadle, tak už je riziková kategória. No to sú tie absurdity, ktoré naozaj tu my sa s nimi budeme stretávať. Takže ten, kto počíta mince, je riziková kategória. Čiže banky nemajú rady, nemajú rady prácu s hotovosťou, lebo ich obťažuje, majú tendenciu vydať, zbaviť sa hotovosti a všetko, ísť do viralu cez internetbanking. A povedzme si pravdu, koľkí z vás tu, ani nie z našich poslancov, ale aj prípadne ľudí, ktorí to pozeráte, ste tak užívateľsky komfortní, že zvládate, tak zvládate možno kartový, ale koľkí z vás internetbanking, hej? A teraz si predstavte... (Prerušenie vystúpenia predsedajúcou.)