I. Mikloš, podpredseda vlády a minister financií SR: (2003-10-30):
Vážená pani poslankyňa, ja nebudem polemizovať na tému, kto čo spôsobil, ale skôr pôjdem vecne, teda k problému. Po prvé, tých škôl sú tisíce, len základných škôl je 2 500. Ešte sú stovky stredných škôl. Objavujú sa hlasy, že nebudú stačiť tie peniaze, ale z hľadiska tohto počtu škôl, sú skôr jednotlivé. Čiže po prvé chcem povedať, že by som to nepreceňoval možno v tom zmysle, ako ste to vy povedali, že školy skolabujú, že nebudú mať. Objavujú sa také prípady a tie, samozrejme, sú individuálne preskúmavané, ale sme v zhode v tomto s ministerstvom školstva v tom zmysle, že tých 756 mil. korún je dosť na pokrytie len nevyhnutných potrieb na prevádzku - na kúrenie a na elektrinu - čiže nie na nejaké väčšie opravy alebo rekonštrukcie. A na havarijné situácie je zas iný zdroj prostriedkov. Takže to po prvé. Po druhé, školy v budúcom roku už dostanú, lebo aj na to ste sa pýtali, v budúcom roku dostanú už omnoho viac, pretože nárast pre regionálne školy vo vládnom návrhu štátneho rozpočtu je 12 % do regionálneho školstva na bežné výdavky, pričom predpokladaná inflácia je 7,5 %, v štátnom rozpočte ešte 8,1 %, ale najnovšie odhady sú 7,5 % a zároveň v regionálnom školstve dochádza k poklesu žiakov o 3,5 % ročne. Čiže 7,5-percentná inflácia, 12-percentný nárast na tovary a služby a 3-percentný pokles počtu žiakov. Čiže už na budúci rok sa vytvára lepšie prostredie aj z hľadiska toho množstva financií v porovnaní s týmto rokom tak, aby sa aj niektoré z tých problémov, ktoré ste spomínali z hľadiska zlého stavu, proste dali riešiť vo väčšej miere ako teraz. A posledná vec, ktorú chcem povedať a chcem verejne povedať z tohto miesta, že ja budem prvý, kto za predpokladu, že v školstve budú uskutočnené tie reformy a tie zmeny, ktoré boli naštartované, napríklad normatívne financovanie na žiaka, vytvorenie tlaku na to, aby sa zmenšil počet škôl aj počet učiteľov, lebo to treba veľmi jasne povedať, že napr. za roky 1996 – 2003 vzrástol počet učiteľov, ale klesol počet žiakov, že ak by sme zachovali počet žiakov na jedného učiteľa v roku 2003 taký, aký bol v roku 1996, mali by sme o 2,5 mld. korún viac. Jednoducho ten menší počet učiteľov by mohol dostať omnoho, omnoho vyššie platy. Čiže ja sám budem ten, kto bude prvý, kto bude najmä do školstva navrhovať viac peňazí zo štátneho rozpočtu a z verejných zdrojov, ale za podmienky uskutočnenia štrukturálnych reforiem. Pretože ak by sme len naliali viac peňazí do nezreformovaného školstva, neprinieslo by to výsledok. Ale ak naozaj presadíme financovanie normatívne na žiaka, ak aj týmto vytvoríme - aj prenesením právomocí na obce a VÚC - tlak na to, aby sa znižoval počet škôl, áno, aby sa aj niektoré školy zatvárali a aby sa to riešilo napr. tým, že VÚC a obce a mestá si buď kúpia alebo prenajmú autobusy a budú zvážať do väčších škôl, lebo zrejme viete, že náklady na jedného žiaka v malotriedke sú až štvornásobne vyššie oproti nákladom na jedného žiaka vo väčšej škole. Takže súhlasím s vami, že do školstva musí ísť viac peňazí. Opakujem, budem prvý, kto to podporí za predpokladu uskutočnenia reforiem, a to platí aj o vysokom školstve v rámci toho spoplatnenia. Takže súhlasím v tom, že to školstvo nie je dofinancované dostatočne, ale myslím si, že aj reformami, aj ďalšími opatreniami sa vytvárajú podmienky na to, aby sa v rozpočte vytvorila táto možnosť a túto možnosť ja podporím vtedy, ak sa uskutočnia potrebné zmeny a reformy. Ďakujem pekne.