K. Sárközy, poslankyňa: (2007-02-01):
No ja na rozdiel od pána poslanca Brocku som rada, že tá diskusia prebieha práve dnes a práve po hodine otázok, keď sme na prvú otázku od pána premiéra vo svojom expozé počuli jeho odpoveď. Mne sa tiež zdalo vtedy, keď sme začiatkom januára podpisovali tento zákon, teda náš predseda poslaneckého klubu podpisoval zákon, ktorý podávajú opoziční poslanci, že už to asi prichádza trošičku neskoro a asi to už nebude mať opodstatnenie, pretože pomaly, a nemôžem povedať, že isto, ale deň čo deň sme počúvali iné vyjadrenia, a pretože verejná mienka bola taká, že 75 % opýtaných na otázku, ako sú spokojní s nastaveným systémom a oni vyjadrili svoju spokojnosť, tak zdalo sa, že vláda a hlavne pán premiér nejako ustúpili od svojich plánov. No ale potom, čo dnes tu pán premiér povedal na hodine otázok, myslím si, že je veľmi opodstatnené, aby sme o tomto rokovali a aby sme predložili takýto ústavný zákon. Na začiatku by som povedala zopár všeobecností a dovolím si tieto všeobecnosti povedať práve preto, lebo v sociálnom výbore som pracovala aj v minulom volebnom období, aj teraz a môžem vlastne povedať, že z tých bývalých poslancov, ktorí sa podieľali na vypracovaní zákona o dôchodkovom sporení, som v dnešnom sociálnom výbore asi sama. Poznám tú ťažkú cestu, ktorou sme museli prejsť pri vypracovaní tohto ťažkého reformného zákona. A vieme zhodnotiť tú časť práce, ktorú vynaložili na tento zákon hlavne poslanci za sociálny výbor. A na tú poznámku pána premiéra, ktorú tu povedal, že mali by sme prijať také zákonné zmeny, s ktorými by súhlasila aj opozícia, aj koalícia, táto možnosť bola v minulom volebnom období. Pretože na rozdiel od dnešného vedenia ministerstva práce, sociálnych vecí a rodiny exminister Kaník aj exministerka Radičová spravili všetko pre to, aby na všetky okrúhle stoly a kolégiá ministra a na rokovania výboru boli prizvaní jednak poslanci koalície, aj opozície. Ja si pamätám veľmi dobre na to, keď sme finišovali s týmto zákonom, pre pána exministra Kaníka bolo veľmi dôležité, aby sa tam prijali a hlavne vo výbore, teraz hovorím o odbornej stránke, pozmeňujúce návrhy, ktoré podávala opozícia, hoci my sme ho upozorňovali, že opozícia za tento zákon nebude hlasovať, mali sme pravdu. Keď nastúpila pani exministerka Radičová, tak presne o mesiac, teda do dňa, pretože, ak si dobre pamätám, ona nastupovala 16. októbra, a presne o mesiac 17. novembra pozvala celý sociálny výbor, pozvala všetkých, ktorí do tohto zákona alebo do dôchodkovej reformy mali čo povedať, legislatívcov z ministerstva, aj vedenie Sociálnej poisťovne a každý si tam povedal svoje vízie, čo a v ktorom zákone chce zmeniť. Musím povedať hneď teraz na začiatku, že táto vláda nastúpila pred siedmimi mesiacmi. Ešte sa nestalo, aby pani ministerka zvolala sociálny výbor na nejaké výjazdové rokovanie, kde by sme si vyjasnili víziu, okrem iného napríklad aj o takomto dôležitom zákone. Takže vidím opodstatnenie toho, čo je tu predložené. No dovoľte, aby som sa teraz vrátila k meritu veci. Prečo je pre nás dôležité predložiť ústavný zákon a prečo naša strana tento zákon podpísala? Tak po prvé, pretože pre nás je veľmi dôležité, aby 2. pilier dôchodkového systému zostal aj v budúcnosti zachovaný. Prečo? Pretože sa do toho zapojilo viac ako 1,5 milióna ľudí. Tí ľudia sú dospelí, nikto ich neprinútil k tomu, aby sa zapojili do tohto systému. Ja už teraz počúvam, že ale áno, pretože sme prinútili tých, ktorí sa objavili prvýkrát, nastúpili do pracovného pomeru. Nuž, ale je to pravda, pretože sme chceli, aby mladá generácia zobrala zodpovednosť do svojich rúk, ale tí ostatní si to vybrali sami, mali na to dostatok času. Určite tu bola aj silná reklamná kampaň, no ale tak títo ľudia vedeli, čo podpisujú. Možnože sa medzi nimi nájde nejaké to promile, ktorí boli zavádzaní, ale kvôli tomu netreba zmeniť celý systém. Určite sú na to individuálne možnosti ako toto vyriešiť. Ku koncu roka 2006 boli už na osobné dôchodkové účty prevedené príspevky v celkovom objeme 27,4 miliárd korún. Povinnosťou štátu je garantovať stabilitu systému starobného dôchodkového sporenia a podmienky pre sporiteľa, za ktorých vstúpil do systému. Povinnosťou štátu je aj chrániť záujmy tých, ktorí sa rozhodli serióznym spôsobom riešiť svoju budúcnosť a šetriť si na dôchodok. Ktoré sú výhody existujúceho systému a prečo je pre nás dôležité, aby tento systém zostal? Pretože si myslíme, že týmto sa vyrieši demografická kríza. No my na rozdiel, teraz myslím Stranu maďarskej koalície, sme si vedomí toho, že demografická kríza je dôležitá a tie hodinky tikajú. Pani ministerka má na to iný názor, ale nielen Slovensku, ale aj celej Európe hrozí práve demografická kríza, takže okrem iného sme túto dôchodkovú reformu zavádzali aj kvôli tomuto. Chceli sme tým dosiahnuť, aby dôchodky v budúcnosti boli vyššie. Už som spomenula, že určite sme vedeli presvedčiť ľudí, ktorí sa do tohto systému zapojili, pretože 70 % obyvateľov si neželá zmeny v dôchodkovom systéme. (Hlasy v pléne.) A teraz hlavné politické problémy súčasnosti. Pretože, či sa nám páči, či nie, to nie sú odborné problémy, ale politické. Práve tie vyjadrenia jednak zo strany pána premiéra a aj zo strany pani ministerky zneistejú sporiteľov. Mohli sme to počuť aj dnes. Je to premyslený politický krok vedúci k chaosu a zneprehľadneniu súčasného systému. Niečo iné sme počuli niekedy v októbri, potom, keď rástla vlna odporu, tak v utorok bolo povedané zo strany, povedzme, pani ministerky, že budeme meniť percento odvodov, v stredu zasadala vláda, bolo to dementované a v piatok už z úst pána premiéra ste počuli niečo iné. A keby sme spravili taký chronologický sled tých prejavov, pán poslanec Štefanec to vo svojom príspevku začal, tak my si myslíme, že pomaličky už môžeme vydať nejaký zborník o tom, čo bolo v októbri v utorok, stredu, štvrtok a takto by sme mohli pokračovať. Takže zneistenie ľudí prebieha. A to, čo sme dnes počuli od pána premiéra, treba uznať, že má veľmi dobré piár. Viackrát opakovaná lož sa pre niektorých môže zdať potom pravdou. (Potlesk.) Ale treba povedať aj to, a budú to silné slová, ktoré teraz poviem, ale ja to vysvetlím. Pán premiér klamal alebo prinajmenšom zavádzal, pretože on povedal len to, čo mu vyhovovalo. Áno, povedal a začal tu citovať zákon, podľa ktorého nie je stopercentná garancia vkladov. No, lenže on zabudol povedať alebo tí, ktorí mu to pripravovali, zabudli povedať, že mám taký dojem, že to bolo v apríli minulého roku, keď sme robili veľkú novelu tohto zákona, tak sme okrem iného prijali aj také zákonné normy, ktoré zaisťujú práve tie veci, o ktorých tu pán premiér teraz hovorí a tie otázky, ktoré teraz otvára. No a či sa nám páči, či nie, je veľká snaha zoštátniť 2. pilier dôchodkového poistenia, čo je najdôležitejšie. Pán premiér tu aj dnes viackrát spomenul nenásytné gágory dôchodcovských správcovských spoločností. Hovoril o tom, že je nemožné, aby tieto peniaze išli na súkromné účty dôchodcovských správcovských spoločností, ale tak jedno je dôležité, to sú súkromné účty sporiteľov. To je to najdôležitejšie, čo treba povedať. (Potlesk.) A pretože tam je veľký obnos peňazí, pre sociálnodemokratickú vládu je neprijateľné, aby ona  nemohla šafáriť so súkromnými peniazmi. (Potlesk.) Takže tie snahy, výpadok príjmov v rozpočte Sociálnej poisťovne nevznikol kvôli dôchodkovej reforme, je to len zviditeľnením demografickej krízy. Všetci sme vedeli, ktorí v tejto oblasti robia, že problémy v Sociálnej poisťovni sú, no my sme to vedeli už aj v minulom volebnom období, dokonca sme to vedeli už aj predtým. Ja som bola prekvapená, keď pán premiér niekedy v októbri povedal, že s hrôzou zistil, aká sekera je v Sociálnej poisťovni. (Potlesk a ruch v sále.) Nuž, určite, on sa touto problematikou nezaoberá, ale tí, ktorí v tejto oblasti robili, tak vedeli a boli si toho vedomí, preto bolo pre nás dôležité, aby sme tento zákon prijali a spustili. Musím povedať, že ja som bola členkou tej delegácie, ktorá na pozvanie Svetovej banky bola na mieste, kde boli základy dôchodkovej reformy v Chile. Slovensko nepreberalo čílsku dôchodkovú reformu. To treba povedať. Boli sme na mieste sledovať, ako tam tá reforma prebehla, ale boli tam aj všetci poslanci opozície. Celý sociálny výbor. Keď už kvôli inému, táto cesta nebola dôležitá, bola veľakrát kritizovaná, hlavne zo strany médií, tak tam pán Piñera nám vyslovene povedal, pretože vtedy ten zákon bol pripravovaný ešte tak, že tie peniaze nebudú na osobných účtoch sporiteľov. On nám vyslovene povedal: „Keď mienite spraviť dôchodkovú reformu tak, že tie peniaze nebudú na súkromných účtoch sporiteľov, tak radšej nerobte nič.“ Keď sme sa vrátili, vo výbore pre sociálne veci a bývanie sme podali pozmeňujúci návrh a vďaka tomuto pozmeňujúcemu návrhu tie peniaze sú na osobných účtoch každého sporiteľa. Pre mňa a pre našu stranu je neprijateľné, aby sme menili pravidlá počas hry. Rok a pol od spustenia dôchodkovej reformy uvažovať o tom, že sa zníži suma, ktorú sporitelia vložili na svoje osobné účty, no či sa to páči niekomu, alebo nie, nemožno inak nazvať ako podvod. Spustenie 2. dôchodkového piliera bolo v prvom rade reformou pre mladých ľudí a pre súčasných pracujúcich. Ak nechceme pripustiť a hazardovať s budúcnosťou mladých ľudí a svojich detí, neexistuje iná udržateľná možnosť postarať sa o ich dôchodky, než je dôchodkové sporenie. A oslabenie tohto piliera je krokom do priepasti, ktorým hazardujeme s budúcnosťou mladých ľudí. Na rozdiel od štátneho priebežného systému, teda od toho prvého piliera, v druhom pilieri peniaze skutočne existujú, pracujú a zhodnocujú sa. Zostávajú naším súkromným vlastníctvom a v prípade nešťastného predčasného úmrtia tak môžeme zanechať aspoň časť svojim deťom a dedičom. Pre mnohých z 1,5 milióna občanov, ktorí dobrovoľne vstúpili do druhého piliera, práve toto dedenie bolo argumentom, pre ktorý sa rozhodli odísť zo štátneho systému. A je zaujímavé, že na Slovensku kapitalizačný systém zaviedla pravicová vláda. Preto hovorím, že je to zaujímavé, pretože napríklad v krajinách, ako je Poľsko alebo Maďarsko, tento systém zaviedli už skôr a tam to zavádzali práve ľavicové vlády. Dôchodková reforma je totiž reformou výhodnou pre pracujúcich a pre zamestnancov a najviac výhodnou je pre ľudí s nižšími príjmami. Pretože dôchodková reforma prináša výhody ľuďom, ktorí nemajú veľké platy. Bohatí ľudia totiž princípy 2. piliera nepotrebujú, jednak si dokážu nasporiť aj investovať sami. Chudobnejším však jedine dôchodkové sporenie prináša možnosť ako sa stať majiteľom kapitálu a investorom bez akýchkoľvek dodatočných nákladov. Zvlášť to platí v prípade Slovenska, kde dnes je prvý štátny dôchodkový pilier založený na princípe zásluhovosti. No, a ja si myslím, že cieľom každej vlády a pevne verím, že aj v sociálnodemokratickej vláde by malo byť, aby jej občania bohatli. Teraz sa ešte ku koncu vyjadrím k dobrovoľnosti systému. Nuž, vtedy, keď sme túto dôchodkovú reformu spúšťali, sme nemysleli na to, že ten druhý pilier je dobrovoľný, pretože dobrovoľný je tretí pilier. Tak nemá význam potom zavádzať 2. kapitalizačný pilier, keď máme okrem toho ešte aj 3. dobrovoľný pilier. Takže tie úvahy o tom, že treba zmeniť výšku odvodov, no dnes sme počuli aj na moju otázku, pán minister financií povedal, že na to dnešná vláda nepomýšľa, uvidíme ďalšie kroky. Hovoriť o dobrovoľnosti systému, keď práve dobrovoľnosťou systému 2. kapitalizačný pilier a dôchodková reforma stratí svoj cieľ a myslím si, že je veľmi riskantné zahrávať sa jednak s 1,5 mil. sporiteľmi, ktorí do tohto systému vstupovali za nejakých jasných pravidiel, je veľmi nebezpečné robiť zmeny počas jazdy, teda meniť pravidlá. Ale podľa mňa momentálne najnebezpečnejšie je vnášať chaos do tohto systému. Preto naša strana podpísala ústavný zákon a všetci poslanci Strany maďarskej koalície budú za tento zákon hlasovať. Ďakujem pekne. (Potlesk.)