P. Hrušovský, podpredseda NR SR: (2002-07-03):
J. Cuper, poslanec: Pán predsedajúci, vystupujem ako spoločný spravodajca, tak prosím, aby ste nespúšťali nášmu poslaneckému klubu časomieru. Pán premiér, vaše vystúpenie ma inšpirovalo k tomu, aby som začal svoje prvé vystúpenie pri dnešnom vašom odvolávaní citáciou z vašej prvej virtuálnej tlačovky ako predsedu SDK, ktorá sa udiala 25. 2. 1998, to ste sa rozbiehali ako budúci premiér na bicykli alebo chystali ste si bicykel na cestu po Slovensku. Začali ste ju takto: „Tú báseň som napísal ako 16-ročný na strednej škole. Jeden z profesorov ma chcel pripraviť na vstup do KSČ. Žiadal odo mňa angažovanú báseň. V mojej mladej hlave som si to zrovnal tak, že básničku napísať môžem, ale do KSČ nevstúpim. Tak aj bolo.“ Áno, pán premiér, zmysleli ste si, že budete ministerským predsedom, kúpili ste si bicykel alebo lepšie povedané, kúpili vám ho zo zahraničia, zohnali ste si pánov Oravu, Čeredejeva a ďalších, previezli ste sa po Slovensku, nasľubovali ste absolútnu znôšku nezmyslov a občania vám uverili. A tak aj bolo. Stali ste sa premiérom tohto štátu. Žiaľbohu, situácia je nie taká, ako tvrdíte vy, ale situácia je taká, ako tvrdil môj kolega pán poslanec Jasovský. Iba vy cez tie ružové okuliare, ktoré ste si zrejme kúpili vo Washingtone alebo niekde v Bruseli vidíte Slovensko inak, a preto možno máte pocit, keď ste sa vyjadrili, že nechápete, ako je možné, že občania tohto to štátu vidia Slovensko inak ako vy, že sa cítite, ako keby ste nebývali v tejto krajine. Mám taký pocit, že ste si tie ružové okuliare nedali dole. Ale vyjadrím sa len k niektorým veciam, ktoré ste tu spomínali. Tvrdíte, že ste začali vehementný boj s korupciou a že proti korupcii sa je potrebné spojiť. V boji proti nej. Pán premiér, povedzte mi, ako môže vláda Mikuláša Dzurindu bojovať proti korupcii, keď piati ministri, ako ste sám priznali, ale bolo ich až deväť, boli odvolaní z podozrenia z korupcie. Samozrejme, podozrievaný z korupcie ste aj vy sám. Skutočnosť, že ste sa obrátili na generálnu prokuratúru, iba zahmlieva daný stav veci. Tak ste to urobili už raz, aby ste zahmlili, pretože na prokuratúre sa to šetrí dlho a než to vyjde najavo, tak to môže trvať veľmi dlho. A možno niektoré veci nemusia vyjsť najavo ani vôbec. Chcem vám pripomenúť, pán ministerský predseda, že tak, ako ste zriadili, alebo váš minister, v tej veci ešte budem možno dnes hovoriť, ak bude čas, pán minister Pittner, ktorý obšťastňoval ľudí celé tri roky nezmyselnými tlačovkami, traumatizoval spoločnosť zmyslenými trestnými činmi, ktorých sa údajne dopustil Lexa, nakoniec ste ho museli odvolať. Už vtedy, pán premiér, vo vašom boji proti korupcii vás opustil váš spojenec, KDH. Pretože vašu antikorupčnú jednotku, ktorú viedol vtedajší vedúci úradu ministerstva spravodlivosti, pán Daniel Lipšic, sa vzdal funkcie, asi zrejme vtedy pochopil, že bojovať proti korupcii s vašou vládou je márne alebo zrejme si asi uvedomil, že jednoducho korupcia je taká veľká, že ak KDH chce obstáť vo voľbách ako politický subjekt, zrejme asi nemôže s vami spolu niesť zodpovednosť za to, že tak úspešne, ako ste nás tu presviedčali, bojujete proti korupcii. A čuduj sa svete, nepriedušne ste uzavreli val boja proti korupcii, keď ste sa chceli nechať sám vymenovať aj za ministra vnútra Slovenskej republiky, čo by sa v každej civilizovanej spoločnosti pokladalo za snahu uzurpovať príliš veľa moci v štáte a kontrolovať taký dôležitý rezort, ako je ministerstvo vnútra a byť zároveň ministerským predsedom. To sa deje iba v rozvojových krajinách alebo v banánových republikách, kde vláda má zosilnené mimoriadne právomoci. Ale v skutočnosti, pán premiér, ste zrejme chceli ututlať škandál, ktorý sa vtedy odohral okolo peňazí, ktoré mali z firmy Barkas do Východoslovenských železiarní a ktoré tam nikdy nedošli. Išlo iba o sumu asi okolo 40 mil. dolárov, ktoré boli použité na rozbeh istých mediálnych prostriedkov, ktoré vám mali poslúžiť k zvráteniu verejnej mienky a k vášmu druhému víťazstvu v parlamentných voľbách v roku 2002. Rozbehlo sa to, uvidíme, ako vám to pomôže, pán premiér. Našťastie pán prezident prehliadol váš zámysel, zrejme skôr, ako ste ho stihli presvedčiť, a nevymenoval vás za ministra vnútra a vlády Slovenskej republiky. Tak ste nemohli ututlať všetky veci, ktoré s týmto škandálom súviseli a ja dodnes čakám pravdivú odpoveď od pána ministra vnútra Slovenskej republiky pána Šimka na moju interpeláciu, ktorou som sa ho na niektoré veci súvisiace s týmto škandálom na ministerstve vnútra, ktorý vyústil do vojny policajtov, pýtal, a stále som nedostal odpoveď, ktorá by bola uspokojivá a vo všetkých bodoch, na ktoré som sa pýtal. Samozrejme, že vtedajší všetci vysokí činitelia ministerstva vnútra boli podozriví z korupcie, a to veľmi vysokej korupcie a veľmi ohrozujúcej štát, keď už ste spomínali jeho colnú a devízovú politiku. Ale samozrejme, títo ľudia sa cítili pod Pittnerovým vedením dostatočne pevní, pretože plnili iné dôležité funkcie, ktoré, pán Dzurinda, nesvedčia pre demokratický a právny štát, škandalizovali a vláčili po súdoch opozíciu. To vám vtedy vyhovovalo a boli ste s tým spokojní. Ak už ste tak hovorili o transparentnosti tendrov, ktoré ste vypisovali a ich medzinárodnom charaktere, pán premiér, chcem sa vás opýtať ako mohla vyhrať firma Deutsche Telekom tender na privatizáciu polovičného podielu na akciách Slovenských telekomunikácií, keď dnes na iternete čítam, že je to druhá najzadlženejšia firma na svete so 67 mld. eúr. Môže takáto firma investovať do rozvoja Slovenských telekomunikácií? Nečudujte sa potom, že je tu problém, ktorý súvisí s tým, že zdražel aj internet. Ja nepociťujem ako občan tohto štátu, že by sa boli zlepšili telekomunikačné služby. Pravý opak je pravdou, pán Dzurinda. Platím viacej za horšie služby. Toto je vaša transparentná privatizácia. Žiadal by som vysvetlenie, ako sa mohlo stať, že bol vybratý vašimi privatizačnými poradcami práve tento subjekt, ktorý je najzadlženejší. Pán Dzurinda, chcel by som sa opýtať, ako je možné, že v takom transparentnom tendri, ktorým bol predaj akcií VSŽ, mimochodom, tých 66 % bolo predaných ešte za vlády pána Čarnogurského, ako je možné, že sa predali za úctyhodných 63 mil. USD US Steelu, keď za toľko sa predal jeden futbalista Luis Figu z FC Barcelona do Realu Madrid. To je hodnota, ktorú zaplatil nový vlastník. Myslím si, že to bolo veľmi transparentné, najmä tým sme si zaslúžili pozornosť Medzinárodného menového fondu a pani ministerka financií Slovenskej republiky miesto v Medzinárodnom menovom fonde, zrejme za takú transparentnú a veľmi úspešnú privatizáciu, ktorá vyniesla naozajstný balík peňazí pre občanov Slovenskej republiky. Pán ministerský predseda, vari najväčším korupčným škandálom v tomto štáte boli nebankové subjekty. Z tejto tribúny, pán premiér, som pani ministerku v decembri 2000 upozorňoval, aby upozornila občanov tohto štátu, aby nevkladali svoje peniaze do nebankových subjektov. S aroganciou jej vlastnou, ktorou nás tu častovala tri roky svojou prítomnosťou, mi odpovedala, že dá na mňa žalobu na súd za šírenie poplašných správ. Aby na to o pol roka aj sama si uvedomila, čo sa deje v tejto spoločnosti, že vyše 150 000 občanov tohto štátu bolo surovým spôsobom podvodníkmi okradnutých a vaša vláda, pán Dzurinda, ani prstom nepohla, aby zabránila okrádaniu týchto ľudí. Takisto som ju, pán premiér, vtedy upozornil, aby upozornila ľudí, že budú krachovať AG banka a Devín banka. To bol jeden flagrantný korupčný škandál, pán Dzurinda, znova pani ministerka financií, vtedajšia, pani Schmögnerová, vstala a povedala, že dá na mňa ďalšiu žalobu za šírenie poplašných správ. To bol systém, ktorým ste tak prispievali v duchu svojom a bolo pre občanov Slovenskej republiky. Predpokladám, že občania si na to spomenú, pán ministerský predseda, keď budú mať možnosť voliť vás znova v tomto roku vo voľbách. Pán premiér, pokiaľ ide o samotný, ten posledný škandál a podozrenie z klientelizmu, ktorý sa dotýka vás priamo ako ministerského predsedu, lebo tak bolo aj povedané, kto akými zbraňami začína bojovať, vy ste nimi začali proti nám bojovať, ja si vás pamätám, ako ste v tomto parlamente škandalizovali a s veľkou chuťou ste obviňovali nás, vtedajšiu vlastnú koalíciu z toho, že máme špinavé paprče a z neschopnosti vládnutia. Pán premiér, vy ste preukázali absolútne vysoký stupeň neschopnosti vládnutia. Vy ste sa nakoniec dostali do korupčných a klientelistických škandálov. Ja sa vás iba na záver pýtam, aby ste odpovedali, kto zaplatí byt, ktorý je tiež predmetom korupcie a škandalózneho správania sa tejto vládnej koalície, vášho brata? Pretože s tým súvisí, súvisí to s týmto korupčným škandálom. Keď som, pán premiér, povedal, že sa kruh uzavrel, pýtam sa vás, ako je možné, že ste do dnešných dní nechali vo funkcii vedúceho alebo podriadili antikorupčnú jednotku patriacu pod vašu vládu, ktorá vám mala pomáhať v boji proti korupcii, pánovi Miklošovi. Ak je pán Mikloš taký spravodlivý a má zmysel pre boj proti korupcii, pýtam sa ho alebo vás, pán premiér, ako je možné, že do dnešných dní neodvolal generálneho riaditeľa Slovenských železníc pána Egyeda, má na to plné právo, ak teda spôsobil škandál on. Asi zrejme pravda bude potom niekde inde. Ja sa vás pýtam, ako môže vláda bojovať proti korupcii, ak má pán Mikloš veľmi dobré vzťahy v Transparency International, ktorá sa nikdy nezaujímala o tento škandál, ale nezaujímala sa ani o škandál, ktorý vznikol s Eurofondmi. Ak by ste, pán premiér, nevedeli odpoveď, ja vám ju môžem poprípade dodatočne poskytnúť. Ďakujem za pozornosť. (Potlesk.)