Kaník, Ľudovít, poslanec NR SR (2012-07-31):
Vážená pani predsedajúca, vážený pán minister, už nemôžem povedať, vážený pán premiér, lebo neviem, čím to je, ale len čo sa mám postaviť za tento rečnícky pult, a to sa stávalo aj v predchádzajúcom volebnom období, pán premiér zrazu odchádza. Neviem, či sa ma tak bojí alebo čo? (Potlesk a smiech v sále.) Ale je to proste tak. Je to trošku škoda možno pre neho samotného, pretože on s obľubou opakuje potom veci, ktoré neviem z kade nabral. Veci, ktoré sa absolútne nezakladajú ani na pravde, sú to nejaké mýty alebo rozprávky. Ale keďže nemá šancu počuť, ako to v skutočnosti je, tak ich bude opakovať aj naďalej. Tak sa to stalo aj teraz. Minulý štvrtok vo svojom vystúpení v rámci hodiny otázok a odpovedí opakoval to isté, čo hovoril teraz. Keď pán premiér hovorí na tému druhého dôchodkového piliera, to je skoro, už by sa dalo hovoriť za neho. Je to presne štruktúrované, o tom istom a stále to isté, ale nie rešpektujúce realitu. Takže poďme, poďme k samotnému problému. Naozaj, ako som už dnes hovoril, toto je vážna vec. Celý dôchodkový systém je vážna vec, ktorou sa treba vážne zaoberať. Ja veľmi, ja veľmi kvitujem a veľmi oceňujem, že pán premiér prišiel dnes s rétorikou, ktorá hovorila o tom, aké vážne je strážiť verejné financie. Ako dôležité je dodržať nejaké rozpočtové ciele. Ako bez toho táto krajina sa bude vyvíjať veľmi zle. Naozaj, to som veľmi rád, pretože to považujem za strašne obrovský posun v jeho vnímaní sveta. Pretože keby to tak nebolo, keby takto sa pozeral na veci stále, tak nenechá jeho prvá vláda deficit 8 percent a zadlženie, ktoré rástlo takým tempom, že ho naozaj nikto iný, žiadna iná krajina nestíhala. Škoda, že vtedy neuvažoval podobne. Škoda, že vtedy si neuvedomoval, aké dôležité sú verejné financie. Škoda, že vtedy sa založili trendy a systémové chyby, ktoré dnes túto vládu, vládu Roberta Fica, dobiehajú. Pretože mnohé z tých vecí, ktoré dnes spôsobujú problémy vo verejných financiách, boli založené práve tam. Nielen tým, že nám prudko vzrástlo zadlženie. Nielen tým, že tu došlo k obrovskému deficitu, ale aj k mnohým systémovým zmenám, ktoré sa negatívne vykonali a pozitívne odložili. Ktoré sa vykonať mohli a za štyri roky sa nevykonali. Počuli sme, aj keď sa bavíme o skrátenom legislatívnom konaní k dôchodkovému zákonu, viac dnes prebieha debata globálnejšia o verejných financiách a počujeme obrovské a strašidelné číslo, že chýba v štátnom rozpočte 500 mil. korún. No ja by som - pardon, eur, 500 mil. eur - ja by som sa veľmi rád pozrel podrobnejšie na tie čísla, pretože ako je to vlastné tejto vláde, zrejme by sme zistili, že je to dosť značne ináč. Ale len také malé pripomenutie a trošku porovnanie. Keď prvá vláda Roberta Fica odchádzala, tak nechala sekeru len v jednom programe, ROP, 354 mil. eur. Nekrytých, zazmluvnených, ktoré nasledujúca vláda, s ktorými sa musela vysporiadať. A nepamätám sa, že by tu prišla táto vláda, predchádzajúca vláda, s návrhmi na skrátené legislatívne konanie kvôli tomu, aby zaplátala túto dieru. Nepamätám sa, že by takto pokútne, v zrýchlenom tempe, bez verejnej diskusie, bez diskusie odborníkov sa snažila zasiahnuť do vecí, ktoré sa dotýkajú všetkých občanov Slovenska, dotýkajú sa tých bežných občanov Slovenska. (Hlas v sále.) Veľmi správne. A vôbec sa nepamätám, že by táto vláda prišla s takýmto nárekom, ako prišla po štyroch mesiacoch vláda súčasná. Poďme teda ale k tomu, o čom sa máme dnes baviť, že tu ideme schváliť úplne neštandardným spôsobom skrátené legislatívne konanie a obtiahnuť, táto snemovňa, alebo vláda a vládna väčšina chce obtiahnuť občanov Slovenska bez diskusie, bez možnosti naozaj o tom diskutovať a hľadať lepšie riešenia, občanov Slovenska o 500 mil. korún, eur, pardon, 500 mil. eur. My si veľmi ceníme, ako som už povedal, že je snaha konsolidovať. Ale nie je pravda, že konsolidovať sa dá len takto. Že konsolidovať sa dá len na účet pracujúcich tejto krajiny. Snáď oni spôsobili túto sekeru, ktorú dnes táto vláda chce plátať? Tí obyčajní pracujúci ľudia? Tí sa majú zasa poskladať na 500 mil. eur? Pán Robert Fico povedal, chceme počuť lepšie nápady, dajte nám ich. A potom čo? Kto rozhodne o tom, či sú to, alebo nie sú lepšie nápady? Veď sme videli na minulej schôdzi. Ponúkli sme lepšie nápady. Ponúkli sme možnosti, ako odstrániť problémy, ktoré tu sú. Ponúkli sme spôsob, ako to odstrániť, a ponúkli sme úspory, ktoré to vyvolá. Čo sa stalo? Vládny valec osemdesiatimi tromi hlasmi zmieta zo stola každý iný nápad. A tak zostáva len jedno riešenie. Oberať pracujúcich tejto krajiny o ďalšie a ďalšie peniaze. A pretože ja tu cítim veľkú nervozitu zo strany vlády, veľký strach pred tým, že občania tejto krajiny nebudú donekonečna si nevšímať, že to je na ich účet, že to nie je lepšie hospodárenie, že to nie je pravo-ľavá stratégia, ale že to je jednoduché branie peňazí tam, kde tie peniaze sú, v tomto prípade v druhom dôchodkovom pilieri na účtoch občanov tejto krajiny. A že občania pochopia, o čo tu ide. Preto ten, to ponáhľanie, preto ten, to zrýchlené konanie. Ako som už dnes povedal, presne sa táto vláda dnes správa ako zlodej, ktorý sa v noci zakráda, aby ho nikto nevidel a aby rýchlo ukradol zo špajze, zo súkromnej špajze, zdôrazňujem, zo súkromnej špajze, to, čo sa tam predtým odložilo a o čom sa rozhodlo, že sa odkladať bude. Stále sa tu spomína zle nastavený dôchodkový systém. Čo je zlé na tom, že táto krajina chce odkladať jedno percento HDP do rezerv, že chce neminúť tieto peniaze, aby ľudia, ktorí tu budú žiť aj ďalej, neboli odkázaní na sociálnu dávku, keď pôjdu do dôchodku? Čo je na tom zlé? Pretože toto je druhý dôchodkový pilier. Toto je tých 9 percent. To je to jedno percento HDP, ktoré sa odloží, neminie, nevyplatí sa nikomu, odloží sa a bude sa rozumne investovať, aby ľudia mali dostatok zdrojov, keď pôjdu do dôchodku. V tom je ten rozdielny prístup. Tu je, zoberme peniaze, na ktoré sa dá dosiahnuť, a rýchlo im ich miňme. Čo bude potom, keď tí, ktorí sú dnes mladší ako 50 rokov, pôjdu do dôchodku? Čaká ich sociálna dávka. Vy im na to dláždite aj týmto rozhodnutím cestu. Ako druhý bod vo svojej reči pán premiér uviedol neudržateľný dôchodkový systém. To je také krásne slovo, s ktorým sa dá súhlasiť aj nesúhlasiť. Alebo taká krásna veta. Pretože áno, dôchodkový systém, tak ako je dnes, je neudržateľný. Ale znamená to, že to, čo je choré na dôchodkovom systéme, je prvý pilier. Tam sa spôsobuje ten obrovský deficit. Tam je ten problém, ktorý treba riešiť. A keď tu teda počúvame, ako strašne rýchlo a hneď treba šetriť, tak sa pýtam, a prečo neriešime práve ten problém, ktorý je v prvom pilieri, ktorý vytvára bez vplyvu druhého piliera deficit 1,9 mld. už dnes? Prečo to neriešime? Prečo v návrhu zákona odsúvame zmeny, ktoré vedú k tlmeniu tohto negatívneho stavu v prvom pilieri až po roku 2016? Prečo sa snažíme to, čo funguje, a to je druhý pilier, prečo sa snažíme ten oslabovať a deštruovať? Pretože ten funguje, ten chorý nie je. Neliečime choré a nákazu šírime na zdravé. To je rozumné? A znova zopakujem, a robíme to neštandardne v skrátenom legislatívnom konaní, aby sa o tom podľa možností nikto nedozvedel. Aby som v žiadnom prípade nezabudol na ten mýtus, ktorý tu opakovane zaznieva, v poslednom čase najčastejšie z premiérových úst. Ja naozaj neviem, kde pán premiér prišiel na to, že na rokovanie vlády prišiel návrh na druhý pilier v pomere 14 do Sociálnej poisťovne a 4 na druhý pilier? Ja som predkladal zákony o druhom pilieri. Ja som bol v tom čase ministrom. Tu sedí premiér, ktorý vtedy viedol vládu. A ja vám môžem povedať, že je to absolútny výmysel. Je to absolútna lož. A keď som sa zamýšľal, ako na to mohol prísť, tak som tak vydedukoval ako asi. Pán premiér, a to nie je taký starý, že by sa mu to mohlo pliesť, mohol by si trošku veci ešte vcelku svižne pamätať, si nielen pletie časy, zrejme, a roky, ale aj osoby a obsadenie. Pretože s takýmito úvahami, ale len vo forme úvah, prišiel pán minister Magvaši. Zdá sa vám, že sa podobám na Magvašiho? Keby tu bol pán premiér, spýtam sa ho, či si ma pletie s pánom ministrom Magvašim. Ale keď by na to náhodou si nepamätal, tak pán Magvaši bol jeho spolustraník. S pánom Magvašim bol súčasný pán premiér v jednej politickej strane. A možno ešte stále je, neviem, či sa ešte dnes pán Magvaši venuje politickej práci. Možné áno, možno nie. Ale jedine ten prichádzal s takýmito riešeniami. A v žiadnom prípade ja som si takéto riešenia neosvojil, nezaoberal som sa nimi a neprichádzal som s nimi na rokovanie vlády. Takže tento blud, táto rozprávka by už raz a navždy mohla byť vymazaná. A používajú ju opakovane aj niektorí poslanci, pretože to, čo povie pán premiér, je zrejmé v SMER-e písmo sväté. Opakovane, neraz - a ešte sa o tom bude určite hovoriť, pretože naozaj tie argumenty sa recyklujú zo strany vládnych poslancov, takže aj ja musím sa opakovať, aj keď dnes som už o tom hovoril - hovorí sa, ako je možné, že druhý pilier, správcovské spoločnosti nezarábajú ľuďom tak, ako si to predstavujeme všetci. Že požičiavame si na trhoch za 5 % a výnosy boli podstatne nižšie. Nuž, predovšetkým preto... (Hlas spravodajcu.) Pán spravodajca, neviem o tom, že by ste mali právo vstupovať do mojej reči! Takže poprosím vás, aby ste sa držali svojej úlohy, ktorú máte za týmto stolíkom. (Poznámka spravodajcu: Porušujete rokovací poriadok, pán poslanec.) Pani predsedajúca, poprosím, zariaďte, aby ma pri mojom vystúpení nerušili. Vystúpil som riadne v rozprave a nepredstavujem si, že mi do toho bude pán spravodajca nenáležite vstupovať. Nech sa prihlási do rozpravy a nech sa vyjadrí. (Prerušenie vystúpenia predsedajúcou.)