Horváthová, Eva, poslankyňa NR SR (2013-03-21):
Ďakujem pekne za slovo. Ja by som sa chcela vyjadriť v Zameraní zahraničnej politiky Slovenska na rok 2013 k jednej stati, ktorá, som veľmi rada, že zo šestnástich strán je na celú stranu rozvinutá. To znamená, že ministerstvo zahraničných vecí, predpokladám, dbá veľmi na plnenie záväzkov, ktoré máme. A síce ide o rozvojovú spoluprácu a humanitárnu pomoc. V tejto stati by som vypichla viacero vecí. A síce uvádza sa tu, že pri poskytovaní rozvojovej pomoci bude Slovensko vo väčšej miere využívať efektívne nástroje slovenskej oficiálnej rozvojovej pomoci, ako: vysielanie dobrovoľníkov, poskytovanie mikrograntov a trilaterálnu formu spolupráce, najmä s tradičnými donormi. Ako všetci vieme, táto oficiálna rozvojová pomoc má dve hlavné formy. Jednou z nich je multilaterálna pomoc, ktorá tvorí až 75 % všetkých zdrojov, ktoré idú do rozvojovej pomoci, a 25 % tvorí zhruba bilaterálna pomoc. O to viacej si cením, že ministerstvo zahraničných vecí bude dbať na presadzovanie trilaterálnej pomoci, kde spolupracujú tradiční donori, ktorí podľa mňa v tejto pomoci majú nezastupiteľnú úlohu a Slovensko má hlavne v tejto časti veľmi silný potenciál. Píše sa tu ďalej, že v roku 2013 bude vypracovaná Strednodobá stratégia oficiálnej rozvojovej pomoci na roky 2014 – 2018 a pripravená aj novela zákona o rozvojovej pomoci. Ako mi je známe, tak v najbližších dňoch príde na návštevu Slovesnej republiky expertná misia OECD, ktorá má za cieľ diskutovať o možnostiach vstupu Slovenskej republiky do výboru OECD pre rozvojovú pomoc a s tým súvisiacim plnením vstupných kritérií Slovenskej republiky. Chcem sa pána ministra pri tejto príležitosti opýtať, budem rada, keď sa k tomu potom na konci vyjadrí. Dozvedela som sa, teda že máme záujem v strednodobom horizonte sa do tohto výboru začleniť, čo bude záväzkom Slovenska, čo je podmienkou toho, aby sme mohli vstúpiť do takejto skupiny, či máme záujem, to znamená ten strednodobý horizont? Či to bude v priebehu jedného roka alebo dvoch rokov? No a, samozrejme, dôležité je aj to, ako píšete, dosiahnuť efektívne a transparentné zapojenie podnikateľských subjektov do rozvojových programov a projektov Európskej únie. Z môjho pohľadu si myslím, že Slovensko má veľký potenciál, čo sa týka rozvojovej pomoci, a je veľmi dôležité o tom hovoriť, pretože je to, myslím si, jedna z našich veľmi silných stránok. Máme obrovský ľudský potenciál a veľmi veľa dobrovoľníkov, o ktorých môžeme dennodenne počuť, ktorí v rozvojových krajinách pracujú. A nielen v tých najchudobnejších častiach, ale aj v chudobných krajinách Európy ako v republikách na Balkáne, kde môžeme dať týmto štátom svoje skúsenosti s transformáciou a začlenenia napríklad aj do Európskej únie, a zmeny, ktoré prebehli pozitívnym spôsobom v Slovenskej republike. Ako všetci viete, tak od roku 2000 je Slovensko uznané ako rozvinutá krajina. Teda má nejaké medzinárodné záväzky pomáhať najchudobnejším krajinám sveta. Tu smeruje vlastne druhá moja otázka na vás, pán minister. Vieme, že každý rok máme povinnosť, zaväzujeme sa prispieť určitým množstvom finančného objemu z hrubého domáceho produktu na rozvojové projekty. To percento je 0,33 z HDP. Zaviazali sme sa, že do roku 2010 to bude 0,17 % HDP, a vieme, že Slovensko sa umiestnilo v roku 2011 na 9. mieste, kde to bolo len 0,09 percenta a dali sme zhruba objem 61,9 mil. eur do rozvojovej pomoci. Viem, že Slovensko má veľké problémy. V rámci krajiny riešime, máme množstvo sociálnych problémov, avšak myslím si, že teda sú ľudia na svete, ktorí sa majú oveľa horšie ako my, a teda myslím si, že by sme tieto medzinárodné záväzky mali dodržiavať. Chcem sa teda opýtať, ako to vidíte vy, či sme schopní do toho roku 2015 tento záväzok dodržať, alebo čo budeme robiť pre to, aby sme sa mohli aspoň priblížiť k tým percentám, keďže na úrovni 0,09 z krajín Európskej únie boli len Bulharsko, Rumunsko a nižšie pod nami len Estónsko a Litva, myslím? Alebo či nestojí za zváženie, nesľubovať to, čo vieme dopredu, že nie sme schopní splniť? Viem, asi to nie je možné, ale napriek tomu by ma potešila vaša odpoveď a hlavne, ako to vidíte, aká je vaša priorita, či to považujete za dôležité, ako sa vy staviate vlastne k tejto rozvojovej a humanitárnej pomoci? (Krátka pauza.) Čo si myslím, že by sa malo zlepšiť, kde máme možno rezervy, je viesť intenzívnejší dialóg s občianskou spoločnosťou a zamerať sa na dopady všetkých politík Slovenskej republiky na rozvojovú pomoc – teda tej rozvojovej politike a iných nerozvojových – a zamerať sa na rozvoj ľudských práv v rozvojových krajinách, ktoré sú nedodržiavané, a ten stav dodržiavania ľudských práv v rozvojových krajinách, by som povedala, je takmer nulový vo viacerých oblastiach. Často prednášam svojim študentom o právach žien, o právach detí v podmienkach Slovenskej republiky. Vždy sa snažím im priblížiť aj podmienky v rozvojových krajinách. V jednej z nich som pôsobila dlhšiu dobu ako lekár aj ja. Čiže mám informácie aj z prvého kontaktu. Pracovala som ako lekár primárneho kontaktu, čiže som prichádzala do styku s ľuďmi, ktorí pomoc skutočne potrebovali, a môžem povedať, že Slovensko má skutočne veľmi dobrý hlavne ľudský potenciál. A aj napriek nedostatkom, ktoré som spomenula, môžeme byť hrdí na Slovákov, ktorí v zahraničí robia, aj na inštitúcie, ktoré túto pomoc poskytujú. Musím povedať, že viacero týchto projektov je aj z projektov, ktoré sú v rámci oficiálnych rozvojových projektov. Čo ja veľmi oceňujem, je to, že zvolili sme si programové krajiny, ako sú Keňa a Južný Sudán, kde máme skúsenosti s mnohými projektmi, a teda nadväzujeme na to, čo už v týchto krajinách funguje. Vďaka mojej pôsobnosti tu na pôde Národnej rady Slovenskej republiky som mala možnosť sa zúčastniť týždňového pobytu v Etiópii, ktorý organizovala platforma mimovládnych rozvojových organizácií, kde v podstate sme mali taký prierez všetkým, čo v Etiópii aj Slovensko poskytuje, ale aj krajiny V4. Boli tam zástupcovia z každej krajiny po dvaja poslanci a veľmi ma zaujala myšlienka spolupráce krajín V4 v týchto krajinách. Chcem vám dať do pozornosti, že má veľký význam, keby sa tieto štyri krajiny spojili a našli spoločné programové alebo povedzme prioritné krajiny, ktorým by sme sa venovali, pretože každá krajina má iný typ rozvojovej pomoci a typické projekty, ktoré tam fungujú na veľmi dobrej úrovni. A čo je najdôležitejšie vedieť, to know-how, ako sa dostať do krajiny, ako tam pôsobiť. Lebo je dôležitá nielen túžba chcieť ísť pomôcť, ale aj vedieť to zrealizovať, čo býva obrovským problémom, a zažila som to naozaj na vlastnej koži. Je to jednak veľká korupcia v týchto krajinách a veľké administratívne problémy pri zriaďovaní nových projektov. Tiež by som sa chcela opýtať, či podnikáte nejaké kroky na zlepšenie situácie, napr. v týchto našich programových krajinách? Či komunikujete? Verím, že áno, lebo situácia sa tam zlepšuje, a tu vidím takisto možné rezervy v našej spolupráci s rozvojovými krajinami a našej pomoci. Keď som spomínala vlastne pomoc a  spoluprácu rozvojových politík a nerozvojových, treba sa venovať téme koherencie politík pre rozvoj, ktorá je veľmi dôležitou prioritou aj Európskej únie. Myslím si, že by táto problematika mala viacej rezonovať aj na Slovensku. A zapojiť  do rozvojovej spolupráce rôzne rezorty – a pokiaľ to bude možné – aj rôznych politikov. Myslím si, že aj my by sme mali tu viac hovoriť o rozvojovej pomoci a vážiť si to, čo máme na Slovensku. To, že keď sme chorí, môžeme ísť k lekárovi, to, že máme vodu z vodovodu, ktorú môžeme piť, a ďalšie veci, ktoré sú pre nás úplnou samozrejmosťou, a ľudia v treťom svete takéto niečo nepoznajú. Záverom by som možno povedala, ako vnímajú ľudia v subsaharskej Afrike, v strede Afriky, v Keni Slovensko. Keď sme dali našim študentom nakresliť mapu Európy, nakreslili v strede obrovské Slovensko. Okolité krajiny boli také prilepené k Slovensku. Myslím si, že to je naša veľmi dobrá vizitka, ktorú by sme mali ďalej rozvíjať, tento náš potenciál, a rozvojovej pomoci sa venovať a ďalej sa takto zviditeľňovať. Ďakujem za pozornosť.