R. Fico, predseda vlády SR: (2009-03-11):
Hlavným dôvodom, pre ktorý som požiadal o toto vystúpenie, je zavŕšenie procesu podpisovania dohôd o spolupráci medzi vládou Slovenskej republiky a sociálnymi partnermi v boji proti dopadom svetovej hospodárskej a finančnej krízy. Ako dobre viete, po tom, čo vláda Slovenskej republiky dosiahla takéto dohody s predstaviteľmi Združenia miest a obcí Slovenska, s Konfederáciou odborových zväzov Slovenskej republiky, s komerčnými bankami, tak dnes ráno došlo aj k podpisu memoránd o spolupráci s najvýznamnejšími zamestnávateľskými organizáciami, a to Asociáciou zamestnávateľských zväzov a združení Slovenskej republiky, Republikovou úniou zamestnávateľov a Klubom 500. Vážené dámy a páni, Slovensko ako nikdy predtým potrebuje dnes sociálny zmier a spoluprácu najvplyvnejších inštitúcií – vlády, parlamentu, odborov, zamestnávateľov, bankárov, starostov a primátorov, a preto mi dovoľte, aby som na tejto pôde poďakoval celej Národnej rade Slovenskej republiky za podporu návrhov zákonov v boji proti kríze, ktoré prišli z Rady pre hospodársku krízu. (Potlesk.) Chcem konštatovať, že Rada pre hospodársku krízu ako inštitúcia sa mimoriadne osvedčila. Diskusiu v tomto orgáne nenarušujú ani politické, ani ideologické šarvátky. Je mi ľúto, že inštitúcia, na ktorej sa zhodli všetci sociálni partneri, inštitúcia, ktorej súčasťou je aj nominovaný predstaviteľ opozície, je nazývaná za akúsi skupinu lobistov. Je mi ľúto, že niektoré súčasti Rady pre hospodársku krízu, ako napríklad živnostníci, sú často hrubo atakovaní len preto, že mali vôľu sa dohodnúť s vládou Slovenskej republiky na krokoch, ktoré potom boli v Národnej rade Slovenskej republiky realizované. Prečo má Rada pre hospodársku krízu taký význam v súčasnom období? Nielen preto, že nie je rušená ideologickými a politickými šarvátkami, ale predovšetkým preto, že o návrhoch diskutujú zainteresovaní predstavitelia inštitúcií, ktorí majú právomoci a možnosti prispieť konkrétne v boji proti kríze. Opakujem ešte raz – význam dnes má rokovať predovšetkým s tými, ktorí môžu akýmkoľvek spôsobom prispieť k prijímaniu opatrení proti kríze. Opozícia nominovala svojho kandidáta. Zúčastňuje sa týchto rokovaní aktívne, či už na najvyššej alebo expertnej úrovni, má možnosť predkladať svoje návrhy. O jeho návrhoch sa, samozrejme, diskutuje a prijímajú sa aj konkrétne závery. Chcem však znovu potvrdiť, nepôjdeme do politických debát nejakých okrúhlych stolov, ktoré nemajú žiadny význam. Ak vláda potrebuje 2,5 mld. korún, napríklad na zamestnaneckú prémiu, tak opozícia nám to nedá. Dá nám to ZMOS. Musíme rokovať so ZMOS-om. Ak potrebujeme garancie od odborov, musíme rokovať s odborármi. Tí nám vedia dať garancie. Opozícia, či sa to jej páči, alebo nepáči, nám takéto garancie dať nemôže. Preto formát Rady pre hospodársku krízu zostáva aj naďalej nedotknuteľný v ďalšom období pôsobenia vlády proti kríze. Snažíme sa dôsledne rešpektovať zásadu, naozaj dôsledne – a môžeme si to overiť –, že vláda Slovenskej republiky schvaľuje len také opatrenia a predkladá len také návrhy zákonov, kde existuje zásadná zhoda členov Rady pre hospodársku krízu. Inak jednoducho to nerobíme, pretože iné rozhodnutia by boli nestabilné, nemali by podporu a zbytočne by vyvolávali šarvátky na slovenskej scéne, teraz nehovorím politickej, ale scéne zainteresovaných partnerov. Ako príklad by som uviedol poslednú diskusiu, ktorú máme na Rade pre hospodársku krízu ohľadne podpory cestovného ruchu, kde ministerstvo hospodárstva navrhuje uviesť do praxe takzvané cestovné šeky. Dochádza však k diskusiám, predovšetkým zo Združenia miest a obcí Slovenska, ktoré tvrdí, že takéto opatrenie by mohlo znamenať ďalší výpadok na príjmoch pri rozpočtoch miest a obcí. A hoci vláda Slovenskej republiky je presvedčená o správnosti tohto kroku, že tieto poukážky by pomohli cestovnému ruchu, rešpektujeme nášho sociálneho partnera a nebudeme silou pretláčať zákony v parlamente, hoci máme možnosť vzhľadom na väčšinu takýto zákon aj prijať. Opačný postup by bol naozaj kontraproduktívny a narušoval by krehkú rovnováhu medzi sociálnymi partnermi, ktorí dnes pôsobia. Vážené dámy a páni, v boji proti dôsledkom svetovej krízy sme preto prijali rovnakú filozofiu ako pri zavádzaní eura, spoločnej európskej meny. Široká spoločenská zhoda, to je základ úspechu. Tak ako sme to dokázali pri eure, tak široká spoločenská zhoda môže byť aj základom úspechu Slovenska pri minimalizácii dopadov svetovej finančnej a hospodárskej krízy. Podpísané dohody so sociálnymi partnermi a ďalšími inštitúciami boli nepochybne základom toho, že euro bolo na Slovensku zavedené pravdepodobne najtichšie a najhladšie spomedzi všetkých krajín, ktoré už euro používajú. Ja sa stretávam s týmto hodnotením. Každý hovorí, toto sme ešte nevideli. Súhlasím, boli tu aj faktory, ktoré to ovplyvňovali, ako plynová kríza alebo svetová hospodárska a finančná kríza, aby krajina takto bezproblémovo, tak rýchlo zaviedla euro, ako to dokázalo Slovensko. (Potlesk.) Navyše, a to ma teší veľmi, zaviedli sme euro v správnom čase, pretože dnes euro predstavuje pre nás nielen ochranný štít, pokiaľ ide o boj s krízou, ale znamená aj významné zhodnotenie úspor a vkladov našich ľudí. Navyše stačí, keď si dnes prerátame existujúce kurzy, mohli by sme kľudne povedať, dnes by euro stálo na Slovensku asi 40 korún aj 60 halierov. Ale my sme menili euro za 30 korún aj čosi. Toto je jeden obrovský úspech pre Slovensko napriek tomu (potlesk), že sú aj negatívne faktory, ktoré sú spojené s eurom. (Potlesk.) Vážené dámy a páni, tak ako som poďakoval Národnej rade, celej Národnej rade Slovenskej republiky za podporu návrhov zákonov, ktoré prichádzajú z Rady pre hospodársku krízu, dovoľte mi, aby som vyslovil aj uznanie sociálnym partnerom za závažné záväzky, ktoré prijali. Združenie miest a obcí Slovenska prevzalo na seba záväzok, že pokryje sumu 2,5 mld. slovenských korún – ospravedlňujem sa za používanie slovenských korún, ale hovoríme o sumách, ktoré musia byť dostatočne jasné a zreteľné, že o čom hovorím – 2,5 mld. slovenských korún na zavedenie zamestnaneckej prémie, ktorá získala širokú politickú podporu tu, v Národnej rade Slovenskej republiky. Na druhej strane vláda sa zaviazala, že nebude prenášať ďalšie právomoci a zaťažovať mestá a obce ďalšími finančnými dopadmi. Takto napríklad sme sa dohodli, že pokiaľ ide o určité povinnosti obcí v oblasti životného prostredia, posúva sa účinnosť zákonov až na rok 2013. Dohodli sme sa, že nebudeme predkladať zákony, pokiaľ nebude súhlas jedného aj druhého partnera. Spomínal som príklad s cestovnými poukážkami. Osobitne oceňujem, vážené dámy a páni, oceňujem, záväzok Konfederácie odborových zväzov Slovenskej republiky po prvé, že odbory nebudú zneužívať svetovú hospodársku krízu na akékoľvek prejavy sociálnej nespokojnosti. Toto je záväzok, za ktorý musím verejne poďakovať Konfederácii odborových zväzov. Takisto ako musím povedať, že je významným úspechom, ak sme sa dohodli, že odbory budú tlačiť na rast miezd tak, že budú pritom rešpektovať zásadné kritérium, a to je kritérium produktivity práce. (Potlesk.) Vážené dámy a páni, je mi to ľúto, škoda, že tu nesedí pán predseda Kresťanskodemokratického hnutia, pán Hrušovský, ktorý na tieto záväzky odborov povedal, že to je podľa neho „servilné“. Prosím vás, čo je na tom servilné, keď chce niekto kľud v tomto štáte? Čo je na tom servilné, keď chce niekto, aby sa pri tlaku na rast miezd rešpektovali základné ekonomické pravidlá? Čo chce pán Hrušovský? Chce nepokoje, demonštrácie, chce rozbiť túto republiku?! Ja ďakujem odborom, pretože toto je opatrenie, ktoré má obrovský význam pre celý štát. (Potlesk.) Pokiaľ ide o banky, dohodli sme sa na tom, že pri bankách bude existovať spoločný záväzok vlády a bánk pri takzvaných rizikových úveroch, kde cez Záručnú a rozvojovú banku štát preberá pri rizikových úveroch až 55 % zodpovednosti za daný úver a zvýšili sme aj sumu takéhoto úveru na 1 mil. eur s tým, že ad hoc v prípadoch môžeme ísť aj ďalej. Chcem potvrdiť, že sa tento mechanizmus v praxi osvedčuje a už sme aj individuálne riešili niekoľko slovenských firiem, ktoré takýmto spôsobom boli ovplyvnené a bolo im vyhovené a dnes majú možnosť čerpať prostriedky, ktoré by inak nedostali na základe klasického komerčného prístupu. Oceňujem aj to, že spolu s bankami riešime problém hypotekárnych úverov na aprílovú schôdzu Národnej rady. Bude predložený súhrn návrhov zákonov, ktoré zabezpečia, že ak občan príde kvôli kríze o prácu a stratí schopnosť splácať hypotekárny úver, nebude to pre neho automaticky znamenať aj stratu strechy nad hlavou, pretože nájdeme mechanizmy, ako predĺžime čas, v ktorom sa bude môcť takýto občan skonsolidovať. Dokonca sú aj krajné riešenia, ale nebude fungovať štandardný systém: neplatíš, automaticky prichádzaš o nehnuteľnosť, na ktorú máš hypotekárny úver. Vítam aj toto. Áno, môžu mnohí spochybňovať a hovoriť, že to nie je nejaký štandardný trhový princíp. Ale čo máme robiť? Ak dnes banky – a budem ešte o tom hovoriť – nedávajú úvery a sú zakonzervované a máme tu firmy, ktoré potrebujú 30-, 40-, 50-, 100-miliónový úver a je to dobrá firma a potrebuje prežiť, vláda musí nastúpiť a musí pomôcť. To isté je aj pri hypotekárnych úveroch, ak sa budú banky správať štandardne komerčne, tak ľudia môžu prísť o svoje hypotekárne úvery. Vláda musí prísť, pretože my vychádzame z filozofie: ľudia krízu nespôsobili. My dnes ľuďom musíme na Slovensku pomáhať. Toto je úlohou štátu. Toto je úlohou Slovenska, toto je úlohou vlády Slovenskej republiky. (Potlesk.) A na záver chcem ešte zvýrazniť záväzky, ktoré sme dnes dosiahli podpísaním memoránd s predstaviteľmi zamestnávateľov. Je fantastické, že zamestnávatelia sa zaviazali, že nebudú znižovať pracovnoprávne, sociálnoprávne podmienky, v ktorých pracujú ľudia na Slovensku z dôvodu krízy. Veľmi pekne ďakujem. Toto potrebujeme, aby ľudia naďalej pracovali v štandardnom prostredí. V prostredí, ktoré nezneužije niekto, že teraz idem dávať menej ochranných prostriedkov na prácu, že budem špekulovať s nejakými prestávkami, že budem špekulovať, ako obísť Zákonník práce. Je to záväzok, ktorý si mimoriadne vážim. Na druhej strane vláda Slovenskej republiky povedala, že nebudeme zaťažovať zamestnávateľov ďalšími a ďalšími opatreniami, ktoré by na nich prenášali finančnú ťarchu. Chcem vás požiadať, poprosiť, vážené dámy a páni, dnes pravdepodobne dostanete aj jeden pozmeňujúci návrh v popoludňajších hodinách, ktorý sa týka spoločností, ktoré musia vytvárať rezervné fondy na účely nakladania so skládkami. Je to návrh, ktorý spôsobuje určitú úľavu, pokiaľ ide o vytváranie týchto rezervných fondov. Mnohé firmy nám hovoria, že im pomôžeme, pretože tieto peniaze musia vybrať z toku vlastných peňazí a zaťažuje ich to. Pozrite sa na to, ak bude tento návrh vyhovovať aj vašim predstavám, prosím, podporte ho, pretože firmy, aj veľké firmy, potrebujú takúto pomoc. Tento návrh vznikol pri stretnutí s najvyššími predstaviteľmi U. S. Steel v Košiciach. Vážené dámy a páni, dovoľte mi teraz urobiť jednu politickú výzvu. Chcem vyzvať slovenskú opozíciu, aby napravila chybu, keď odmietla spolupracovať pri eure a pri Lisabone, a chcem ju vyzvať, aby sa zaviazala – a ja to urobím za vládu Slovenskej republiky –, že nebude nikdy krízu zneužívať na politické politikárčenie a že nebude krízu zneužívať tak, ako sme zatiaľ svedkami toho, čo sa deje okolo mimoriadnych schôdzí Národnej rady. A budem veľmi vecný. Tak ako sa nikomu nepodarilo nič vytĺcť z toho, že opozícia nespolupracovala s vládou pri zavedení eura, hoci očakávala opozícia, že my to nezvládneme, a potom sa tešili, že keď to nezvládneme, tak nás budú môcť kritizovať. Tak ako ste nás vydierali, myslím, že o tom netreba vôbec hovoriť, pri Lisabone, bolo to hrubé vydieranie, mysleli ste si, že spôsobíte škodu vláde, hoci ste skôr spôsobili škodu Slovenskej republike. Chcem vám povedať, že ak budete politikárčiť s krízou ďalej, nezískate ani na kríze nič, ak budete pokračovať tak, ako ste pokračovali. A chcem teraz povedať ten náš záväzok. Vážené dámy a páni, vláda Slovenskej republiky ani vládna koalícia ohľadne krízy nepolitikárči a my sa nevyhovárame na minulosť. Dnes je úplne zrejmé, čo je príčinou krízy. Príčinou krízy, a to, prosím, teraz môžem citovať Obamu, môžem citovať austrálskeho premiéra, môžem citovať kohokoľvek v rámci najpravicovejších ekonómov a politikov, príčinou krízy je tridsaťročný neoliberalizmus, ten, ktorý sme osem rokov mali na Slovensku. (Potlesk.) Ale ja sa nebudem zaoberať teraz tým, ani sme sa nikdy nevyhovárali, ani vám tu nebudem robiť nejaké prednášky, ktoré dnes počúvam od mnohých politikov, fakt je ale ten, že v tomto je absolútna zhoda, že finančné trhy už nie sú samoregulovateľné a že štát sa nikdy nemôže vzdať zodpovednosti za udržanie ekonomickej stability. My navrhujeme za nás, za vládnu koalíciu, za vládu Slovenskej republiky, že nebudeme krízu zneužívať na politické súboje. Sme pripravení na pôde Rady pre hospodársku krízu aj tu, v Národnej rade Slovenskej republiky, hovoriť o vecných návrhoch, ale nie o návrhoch sabotáží, o ktorých sa ešte budem, samozrejme, vyjadrovať. Pretože poviem, v čom je dnes význam štátu a aký štát musí byť, aby sme dokázali s krízou zabojovať. Vážené dámy a páni, ja nebránim opozícii, aby atakovala túto vládu z pozície kontroly plnenia programového vyhlásenia vlády. Ak urobíme chybu v oblasti napríklad transparentnosti, máte právo nás kritizovať, máte právo na nás útočiť. Ale nepolitikárčte kvôli hospodárskej svetovej kríze. Túto krízu nespôsobila táto vláda, nespôsobili ju ani občania Slovenskej republiky. Spôsobil ju nejaký typ politiky, ktorý aj na Slovensku bol osem rokov, ale my vám to vyčítať nebudeme. Budeme hovoriť... (Ruch v sále.) Budeme hovoriť len a len o vecných riešeniach, ktoré treba v boji proti kríze priniesť. Prečítajte si vyjadrenia vašich politikov, na ktorých ste vždy dali, zo Spojených štátov a z ďalších krajín, veľmi rýchlo to zistíte. Vážené dámy a páni, chcel by som vás požiadať, aby sme nezneužívali zákonodarnú pôdu na zvolávanie zbytočných mimoriadnych schôdzí Národnej rady Slovenskej republiky. Je na to právo, keď tridsať poslancov dá návrh na zvolanie schôdze, predseda Národnej rady musí takúto schôdzu zvolať. No nie je mi celkom jasné, o čom tá schôdza bola, keď nebol predložený ani jeden jediný návrh zákona do parlamentu. Včera na výbore pre integráciu som sa spýtal poslancov opozície: „Povedzte mi, kedy ste predložili návrhy zákonov do parlamentu?“ Odpoveď bola: „Nepredložili sme žiadny návrh zákona do parlamentu, asi ich ešte len teraz predložíme.“ O čom ste teda chceli rokovať? To ste naozaj chceli odporučiť vláde, aby si osvojila vaše návrhy zákonov? A vy už neviete rátať? Vy už neviete, o čom je demokracia? O čom sú väčšina a menšina, ako funguje systém vládnutia v demokratickom štáte? (Potlesk.) Preto vám chcem povedať, nepolitikárčte, prijmite túto výzvu. My nebudeme využívať hospodársku krízu na politický súboj s opozíciou návratmi do minulosti. Vážené dámy a páni, musím sa zastaviť, sú návrhy, o ktorých sa dá rokovať, musím sa však zastaviť pri jednom návrhu, ktorý sa neustále opakuje, pokiaľ ide o boj proti svetovej hospodárskej kríze a ktorý aj médiá na Slovensku dostatočne často prezentujú. A to je návrh, ktorý sa týka zníženia daní z príjmov pri právnických osobách. Predpokladám, že to je zníženie daní z príjmov pri fyzických osobách z 19 na 16 %. Po prvé, ak si uvedomíme, že úloha štátu je dnes v boji proti kríze nenahraditeľná, a hovoria to všetci vrátane tých najpravicovejších politikov, všetci hovoria: „Bez štátu to nikto nezvládne.“ Všetci teraz len chodia: „vláda daj“, „štát urob“, „štát reguluj“, „štát kontroluj“, „štát prines“, pretože inak to prestáva fungovať. V takomto stave prísť s návrhom, že znížiť dane z 19 na 16 %, je opatrenie, ktoré významným spôsobom oslabuje úlohu štátu. Štát potom nie je schopný plniť si tie úlohy, ktoré dnes od štátu všetci na svete očakávajú. Americký prezident hovorí o silnom štáte. Európska komisia hovorí o silnom štáte. Predsedovia vlád hovoria o silnom štáte. Ale silný štát nemôže byť so šestnásťpercentnými daňami. Ako ten štát si potom má plniť svoje povinnosti? Navyše, aby bolo zrejmé, ktoréže to krajiny majú dnes najväčšie hospodárske a finančné problémy? Maďarsko. Akú majú daň z príjmu? Šestnásť percent. Rumunsko žiadalo v pondelok o obrovskú finančnú dotáciu. A akú majú daň z príjmu? Šestnásť percent. Ako to vyzerá s krajinami, ktoré sú na Pobaltí, napríklad pätnásťpercentná daň v Lotyšsku a pozrime sa, čo sa momentálne v Lotyšsku deje. O čom to hovoríte? (Potlesk.) Ak chcete reálne, ak chcete reálne, aby sme prežili krízu, nenavrhujte tieto sabotážne opatrenia, to je znižovanie úlohy a funkcie štátu, takto sa jednoducho fungovať nedá. (Potlesk.) Vážené dámy a páni, kým sa dostanem k ďalším postupom vlády Slovenskej republiky, chcem ešte povedať jednu požiadavku – a už som ju urobil niekoľkokrát, ale zopakujem ju znovu. Bez toho, aby som čokoľvek komentoval, chcem požiadať, naozaj chcem požiadať predovšetkým slovenskú tlač, aby konečne prestala s neobjektívnym informovaním o kríze a o tom, ako kríza na Slovensku vyzerá. Pretože tým, ako nepravdivo informujete o kríze na Slovensku, prehlbujete jeden z najvýznamnejších faktorov krízy a to je nedôvera. A život vám čoskoro ale ukáže, predovšetkým slovenskej tlači, že pracujete proti sebe, lebo prehlbovanie krízy pocítite veľmi zreteľne a budete vidieť, čo to znamená, ak prestanete prichádzať, ak prestanete mať reklamu, ak prestane fungovať ekonomické zázemie. Prestaňte vytvárať tento obraz. Už som to tu raz povedal, nie je predsa možné... (Potlesk.) Ak by sme zrátali všetkých nezamestnaných, ktorých ste už prepustili, tak na Slovensku dneska nik nepracuje. O iných veciach ani nebudem radšej hovoriť. Len vyzývam v tomto objektívne. A neprehlbujte nedôveru, ktorá je tak či tak na Slovensku z hľadiska krízy veľká. Vážené dámy a páni, pokiaľ ide o ciele v boji proti dôsledkom svetovej krízy, dovoľte mi, aby som ich zadefinoval nasledovne. Prvý cieľ je bojovať za každé jedno zamestnanecké miesto. Za každé jedno. V tomto sme sa dohodli aj so zamestnávateľmi, že urobíme všetko, aby sme sa vyhli akýmkoľvek pokusom riešiť problém, ktorý vznikne vo firme vďaka kríze len tým, že zamestnanci budú okamžite prepustení a takto si bude zamestnávateľ riešiť svoje vnútorné ťažkosti, ktoré mu kríza celkom objektívne prináša. Tu vám chcem prisľúbiť, že vláda Slovenskej republiky urobí všetky opatrenia, ktoré budú nápomocné slovenským podnikom. Urobili sme jedno opatrenie, ktoré sa začína ujímať, ďakujem vám zaň, pretože ste hlasovali vy zaň, že sme schopní preplatiť 60 dní odvody, sociálne aj zdravotné, za zamestnancov aj zamestnávateľov, ak zamestnávateľ zamestnanca nechá doma, povedzme na 60-percentnú mzdu, ale ponechá si ho v pracovnoprávnom pomere. Toto je veľmi dôležité – zachovať pracovnoprávne pomery, lebo vtedy je aj väčšia istota. Akonáhle je človek poslaný preč, nemá krytie, ťažko sa vracia naspäť do tohto procesu. Pokiaľ ide o veľké strategické podniky, nevyčítajte nám, prosím, že podporujeme napríklad formou návratnej finančnej výpomoci Cargo. A čo máme s tými ľuďmi urobiť? Je tam 12-tisíc ľudí, ktorí pracujú v Cargu. Prvýkrát v histórii malo Cargo zisk v roku 2008, myslím, 60 mil. Sk. Dovtedy Cargo nikdy nemalo zisk. Čiže prešlo nejakou konsolidáciou Cargo, prvýkrát v histórii malo zisk. To znamená, že bolo schopné existovať samostatne a hospodáriť. Prišla kríza, o 50 % klesli výkony slovenského Carga. Máme tam 12-tisíc ľudí. Máme teraz prepustiť 5-tisíc ľudí len preto, že to tak je? Odmietam to! Tí ľudia predsa nemôžu za to, že je kríza! My dnes Cargu ako strategickému podniku Slovenskej republiky musíme pomôcť. A preto ide návratná pôžička vo výške 5 mld. Sk. (Potlesk.) A to isté... (Reakcia z pléna.) Päť, päť miliárd, päť, lebo vláda schválila päť miliárd. Pokiaľ ide o ďalšie podniky, rokovali sme so strategickými podnikmi. Ak to bude nevyhnutné, pomôžeme, samozrejme, len vtedy, ak to má význam. Ak je to podnik, ktorý má absolútne nerealistický výrobný program, v takomto prípade uvažovať o pomoci je zbytočné. Ale dnes som vás požiadal a prosím vás ešte raz, aby ste podporili návrh, ktorý sa týka predovšetkým rezervného fondu, ktorý môže veľkým podnikom určite pomôcť. Druhý cieľ... Teda prvý cieľ – udržiavať zamestnanosť za každú cenu. Druhý cieľ – udržať deficit Slovenskej republiky tak, aby sa Slovensko nedostalo do procedúry nadmerného deficitu. Toto bude mimoriadne ťažký cieľ, robíme však na ňom, hoci treba si uvedomiť, že tak, ako klesá hospodársky rast na celom svete, niektoré krajiny sú v hlbokých mínusových hodnotách, aj nám klesá hospodársky rast, čo automaticky znamená aj zmeny v parametroch deficitu verejných financií. Napriek tomu snažíme sa a budeme tak robiť do poslednej chvíle, ako sa to len bude dať, udržať deficit na úrovni, aby Slovenská republika nebola zaradená medzi krajiny, ktoré majú s deficitom problémy, a aby proti Slovenskej republike nezačali príslušné opatrenia zo strany Európskej únie. Navyše treba si uvedomiť, že je to aj otázka kvality Slovenskej republiky ako podnikateľského prostredia, pretože Slovensko musí zostať atraktívne pre investorov. Myslím si, že sa ukazujú aj v tomto ťažkom období nové investičné aktivity. Dúfam, že v krátkom čase budeme môcť o nich informovať. Tretí cieľ je všemožne podporovať hospodársky rast. Všemožne. Ak podnikateľský sektor tvrdil, že potrebuje skrátiť vrátku DPH zo 60 na 30 dní, urobili sme to. Ak nám dnes živnostníci tvrdia, že je potrebné vrátiť ten stav, kedy 1,5 mil. Sk bola lehota na platenie DPH, lebo sa to znížilo na 1,050, urobili sme to, rokovali sme s Bruselom, mám informáciu, že Brusel vyhovel tejto požiadavke. Čiže malí podnikatelia, živnostníci budú mať opäť tú hranicu na úrovni 1,5 mil. Sk, teda približne na úrovni 50-tisíc eur, ak dobre rátam. Štvrtý cieľ sú sociálne programy. Znovu zdôrazňujem pred vami všetkými, vláda nepredloží do Národnej rady Slovenskej republiky žiadny zákon, ktorý by išiel proti našim záväzkom z roku 2008. Všetky sociálne programy, ktoré sme schválili, budú pokračovať aj v roku 2009. Filozofia je veľmi jednoduchá pre nás: svet nemôže fungovať tak, že v dobrých časoch na zisku participuje len menšina a v zlých časoch sa má strata rozdeliť medzi väčšinu ľudí. Bolo by to veľmi jednoduché teraz prísť a povedať: „Berieme vianočný príspevok, berieme príspevok pri narodení prvého, druhé, tretieho dieťaťa, berieme ďalšie a ďalšie formy, ktoré sme urobili.“ Takto to nepôjde a garantujeme, že sociálny štandard, ktorý bol zabezpečený v roku 2008, 2007, bude pokračovať aj v ďalšom období. Aj v tomto svetle... (Potlesk.) Aj v tomto svetle, opakujem, nemôžeme akceptovať návrhy na znižovanie daní. Nemôžeme. Pretože to znamená obrovské výpadky v desiatkach miliárd korún, ktoré, ak má štát plniť úlohy, ktoré sa od neho očakávajú v sociálnej sfére, pri podpore hospodárskeho rastu a v ďalších oblastiach, bez takýchto peňazí štát prestane fungovať a plniť tieto funkcie. Chcem opäť potvrdiť, že po tom, čo sme zoškrtali vládnu spotrebu o 10 mld. Sk, teda o 330 mil. eur, som pripravený dať pokyn, ale to bude rozhodnutie Rady pre hospodársku krízu, ak sa na tom dohodneme, na ďalšie škrtanie. Ale len škrtanie vládnej spotreby, teda štátnej spotreby. Nesmie to mať vplyv na platy, nesmie to mať vplyv na sociálne dávky, na sociálne programy. Som na to pripravený a myslím si, že sú na to pripravení aj členovia vlády. Teda nejdeme cestou ani zadlžovania, nejdeme ani cestou umelého zvyšovania deficitu, naopak, chceme ten deficit držať v primeranej výške. Chceme, aby krajina v tejto kríze skončila s dobrými, zdravými financiami ako základom do ďalšieho obdobia. Rovnako sme presvedčení vo vláde Slovenskej republiky, že treba konať rýchlo a akčne. A toto je aj zhoda v Európskej rade. Všetci premiéri hovoria, že nie je čas ani na stratégie, ani na koncepcie, ani na analýzy. Aj preto sa používa v Národnej rade Slovenskej republiky inštitút skráteného legislatívneho konania. A opäť môžem len poďakovať celej Národnej rade, ako ste tu, že akceptujete toto skrátené legislatívne konanie, lebo prijímanie zákonov v niekoľkomesačných lehotách by nám určite nepomohlo. Pokiaľ ide o opatrenia, nebudem tu robiť zoznam a výpočet toho, čo sme urobili. Všetko prešlo cez vás, preto vám chcem ešte raz za to poďakovať. Vážené dámy a páni, máme jeden problém, na ktorý bude musieť vláda reagovať pomerne urgentne. A to je otázka poklesu úverov v januári 2009, ktorý sa týkal všetkých druhov úverov. Najvyšší medzimesačný pokles úverov, až vyše 70 %, bol v oblasti investičných úverov a úverov na nehnuteľnosti. Objem nových prevádzkových úverov sa znížil až o 31 %. Hoci medziročný pokles bol trošku miernejší, prepad objemu je aj tak výrazný. Sú tu dva dôvody, prečo to tak je. Prvý dôvod je, že banky sa začali správať podstatne opatrnejšie. Opatrnejšie a konzervatívnejšie. Druhý dôvod je aj, že došlo k výraznému poklesu dopytu po nových úveroch zo strany podnikov. Musím rovnako konštatovať pokles úverov, aj pokiaľ ide o obyvateľov, za január, objem novoposkytnutých spotrebiteľských úverov klesol medzimesačne o zhruba 50 %, medziročne viac ako 40 %. Ťažko akceptovať tento stav, kedy banky mali v roku 2008 historicky najvyššie zisky, sú v dobrom finančnom stave a nie sú schopné viac rozhýbať systém úverovania. My sme urobili všetko, čo bolo treba. Prevzali sme garancie vo výške 55 %. Rokujeme o hypotekárnych úveroch, kde opäť pomôžeme bankám, aby dokázali existovať. Musia nastať rokovania s bankovým sektorom a najmä ponúknuť zo strany štátu produkty, do ktorých banky budú môcť vhodnejšie a sebavedomejšie vstúpiť, pretože toto je základom krízy, že nie sú dostatočné finančné toky. Vážené dámy a páni, nikto, ani nositelia Nobelovej ceny za ekonomiku nevedia predpokladať ďalší vývoj svetovej krízy. Navyše kríza na Slovensku má nerovnomerný vývoj, pretože v niektorých odvetviach sa ešte ani neprejavila, kým v iných už pôsobí úplne naplno. To je zaujímavé, keď sledujeme jednotlivé segmenty slovenského hospodárstva, aké sú tu diametrálne veľké rozdiely. Toto vyžaduje veľa pružnosti a najmä intenzívneho dialógu medzi sociálnymi partnermi. A znovu to hovorím, budeme sa spoliehať na dialóg so sociálnymi partnermi, inak nebudeme predkladať žiadne návrhy zákonov. Okrem týchto krátkodobých opatrení, ktoré ste schválili, mi dovoľte, aby som zadefinoval, čo ideme urobiť v oblasti opatrení strednodobých, prípadne dlhodobých a systémových. Predovšetkým bolo veľmi prezieravé v roku 2008 tlačiť na dostavbu 3. a 4. bloku jadrovej elektrárne v Mochovciach. Ide o investíciu v objeme 2,8 mld. eur. Ak dobre rátam, je to (60 a 24) 84 mld. slovenských korún. Tento rok by sa mala výstavba rozbehnúť úplne naplno. Čiže bude to určite veľký príspevok, pokiaľ ide o hospodársky rast Slovenskej republiky. Ďalej chcem povedať, že dnes na vláde vláda Slovenskej republiky zaujíma postoj ku koncesnej zmluve, pokiaľ ide o PPP projekt na rýchlostnej komunikácii R 1 medzi Nitrou a Zvolenom. Vláda dnes dá ministrovi dopravy, pôšt a telekomunikácií Vážnemu splnomocnenie, aby túto zmluvu podpísal. Očakávame podpísanie zmluvy zo strany víťazného uchádzača v pondelok budúci týždeň, čo by znamenalo prakticky okamžité začatie prvých prác, ako je výrub stromov, a všetko, čo súvisí s týmto obrovským projektom. Objem stavebných prác, ak sa mýlim, sa ospravedlňujem, myslím, je do jednej miliardy eur, čo je ďalších 30 mld. O niekoľko týždňov budeme vo vláde rokovať o koncesnej zmluve na D 1 na východnú časť medzi Ružomberkom a Prešovom. Ten objem je tam podstatne väčší, ten je cez 3 mld. eur. Skoro ďalších 100 mld. korún, ktoré chceme dať do obehu v tomto roku. (Potlesk.) Vážené dámy a páni, musím sa vyjadriť ešte k projektu, ktorý rezonuje a ktorý je aj do určitej miery atakovaný a dokonca sa zneužíva zase takým zaujímavým spôsobom. Je to problém širokorozchodnej železnice. Projekt, do ktorého nie je zakomponovaná len Slovenská republika, Rusko a Ukrajina. Vy akosi zabúdate, že sú tam aj Rakúšania. To je zaujímavé, že... (Reakcie z pléna.) To je zaujímavé... (Reakcie z pléna.) To je zaujímavé, to je zaujímavé, že keď hovoríme o širokorozchodnej železnici, nikto nechce povedať, že to je štvordohoda, na ktorej sa teraz pracuje a cieľom ktorej je predovšetkým definitívne rozhodnúť, či je to realizovateľný projekt, alebo nie je. Rozhodnutie padne v júli tohto roku, pretože sa vypracuje štúdia realizovateľnosti tohto projektu. Naša podmienka je veľmi jednoduchá a jednoznačná. Naša podmienka je veľmi jednoduchá, bez logistického centra na území Slovenskej republiky, to znamená, pri využití bratislavského prístavu a železničných uzlov nemáme záujem. Nemáme záujem o širokorozchodnú železnicu. (Reakcie z pléna. Prerušenie vystúpenia predsedajúcim.)