Mičovský, Ján, poslanec NR SR (2015-12-01):
Dobré predpoludnie prajem. Ďakujem za slovo, vážená pani podpredsedníčka Národnej rady Slovenskej republiky. Vážené panie poslankyne, vážení páni poslanci, vážení hostia, vážení občania, zákon, resp. jeho opravu, jeho novelu predkladáme v návrhu, má za sebou históriu skutočne búrlivú. Je to len malá chyba, že tá búrlivá história je sprevádzaná nulovou účinnosťou tohto zákona. Zákony, určite uznáme, by nemali byť neúčinné a ak sú neúčinné tak, že to môžeme vyjadriť číslicou nula, tak sa niekde stala asi dosť veľká chyba. História tohto zákona sa začala už v roku 2005, keď tu v sieni zákonnosti uzrel svetlo sveta a bol aj schválený návrh, ktorý má číslo 335/2005 Z. z. A toto je zákon, ktorý hovorí o preukazovaní pôvodu nadobudnutého majetku. Tento zákon, je tu zrejme pomerne dosť pamätníkov, ja medzi nich nepatrím, bol schválený, ale nasledovalo búrlivé obdobie, keď bol tento zákon posúdený ako zákon, ktorý je nie v súlade s Ústavou Slovenskej republiky. Bol podaný návrh na jeho posúdenie či takáto súladnosť tu je alebo nie je. A verdikt Ústavného súdu, ktorý má niekoľko desiatok strán zdôvodnení, po istom čase rozhodol, že zákon o pôvode nadobudnutého majetku je v rozpore s Ústavou Slovenskej republiky. A teda v tej chvíli sa stal neplatným. Je to história. A my teraz stojíme o hodne rokov ďalej. Posuňme sa v čase o desať rokov. A chceme predložiť návrh, ktorý by riešil problémové časti tohto zákona, ale nie toho, ktorý som spomenul, pretože tu sa musíme v tomto dlhom slede rokov zastaviť ešte pri roku 2010 práve v čase predvolebnom, keď bola pri zodpovednej moci alebo keď mala byť zodpovednou predstaviteľkou tohto štátu prvá vláda pána Roberta Fica. Práve on bol predkladateľom zákona, ktorý mal vyriešiť to, že ten návrh z roku 2005 bol posúdený ako protiústavný. A tak sa aj stalo, tesne pred voľbami v roku 2010 bol schválený návrh zákona o preukazovaní pôvodu majetku, ktorý je platný aj v tejto chvíli, ale, a tu sme pri tom dôležitom momente, tento zákon napriek tomu, že bol opravený a že dokonca bola menená Ústava Slovenskej republiky kvôli tomu, aby takto opravený mohol byť, aj v tejto chvíli po päťročnej platnosti od roku 2010, bez pár dní to bude rovných päť rokov, má stále nulovú platnosť, nulovú platnosť v tom slova zmysle, že nik v Slovenskej republike nebol posúdený ako vlastník majetku, ktorý by bol nadobudnutý v rozpore so zákonmi Slovenskej republiky, resp. ktorý by bol nadobudnutý tak, že by to jeho vlastník nevedel preukázať. Nuž stojíme tu pri jednej zásadnej otázke, ktorú si môžeme položiť tak trocha rečnícky hneď v úvode predloženia tohto zákona, či naozaj v tejto krajine niet žiadneho vlastníka, o ktorom by sme sa mohli oprávnene domnievať, že majetok, ktorý nadobudol, nie je v súlade so zákonmi tejto krajiny, resp. že ho majiteľ nadobudol spôsobom, ktorý nevie preukázať, a teda to vyvoláva podozrenie alebo aj podľa zákona prakticky záver, že ho nenadobudol legálnou cestou alebo je tento zákon neplatný a soudruzi z NDR pri jeho oprave v roku 2010 niekde urobili chybu. Myslím, že zodpovedať túto otázku sa dá pomerne jednoducho. Asi sa niekde stala chyba, keď zákon nie je účinný, pretože dnes päť rokov po jeho prijatí prvou vládou Roberta Fica v prvej časti roku 2010 nebol podľa neho odsúdený, posúdený a zákonne uzavretý ani jediný prípad nelegálneho nadobudnutia majetku v tejto krajine, bez toho, aby sme hovorili o tom, čo mal tu niekto pri predložení tohto návrhu zákona, či to boli už naši predchodcovia v roku 2005, keď to bolo protiústavné, či v roku 2010, alebo teraz v roku 2015, máme tu pekné päťročné dekády, určite nikto nemá nejakú krv v očiach s tým, že ideme bezduchým a závistlivým spôsobom niekoho podozrievať, že majetok, ktorý má, vlastní nelegitímne. Ale vieme o prípadoch, ktoré nabádajú na istú obozretnosti, s tým, že máme medzi sebou občanov, ktorí majú majetok v obrovskom rozsahu, ktorý nevedia vydokladovať. V takomto prípade dá sa očakávať, že bolo by veľmi dobré, keby sme sa spýtali, či nedokážeme tento zákon sfunkčniť. O tom, vážené panie poslankyne, vážení páni poslanci, sme presvedčení, že to dokážeme urobiť. A dokonca opozícia má v tomto veľmi ľahkú úlohu, pretože nie je to tak dávno, čo na tomto mieste stál generálny prokurátor Slovenskej republiky, ktorý s istou iróniou, ale určite právnou presvedčivosťou povedal, že nie je problém tento zákon opraviť, že on veľmi dobre vie, kde sú v ňom chyby, dokonca tie chyby, myslím, pomenoval ako chyby veľmi školácke, a že je potrebné pristúpiť k tejto oprave. (Ruch v sále.) Môžem pokračovať, vážený pán podpredseda?