Kleinert, Dana, poslankyňa NR SR (2024-02-15):
Ďakujem. Vážený pán predsedajúci, vážený pán minister, vážení poslanci, vážené poslankyne, návrh poslaneckého zákona hovorí o potrebe, citujem, „pružnejšej manažérskej výmeny“. Pod pružnejšou manažérskou výmenou si ministerka kultúry prostredníctvom poslancov a poslankyne podávajúcich tento návrh predstavuje bez udania dôvodu, na ako dlho chce, a bez výberového konania vymieňať ľudí vo vedeniach galérií či múzeí. Ako vicestarostke mi príde perfídna aj snaha pomôcť týmto krokom akože aj samosprávam, zriaďovateľom takýchto inštitúcií. Viete, ono je to tak. Pokiaľ chcete spravovať niečo naozaj kvalitne, či už inštitúciu, alebo samosprávu, tak nieže navrhnete toto, čo navrhli poslanci a poslankyňa koalície, ale urobíte presný opak. Robíte to skrátka tak, ako to je teraz, a snažíte sa o vylepšovanie, samozrejme, pokiaľ je to ako len možné. Nerobíte takéto zákazy zákonom, ak by ste mali na riadiacich mie... chcete, aby ste mali na riadiacich miestach tých najlepších ľudí, chcete, aby prešli verejným výberovým konaním, lebo aj ich legitimita a legitimita ich prijatia na danú pozíciu je tým pádom nespochybniteľná a vy, pokiaľ sa neosvedčia v daných pozíciách, by ste vedeli, že najneskôr po danom časovom úseku budú musieť opäť verejne obhájiť svoju pozíciu, svoju víziu či spraviť odpočet. Ale platí to aj pre tie dobré prípady. Každý dobrý manažér alebo manažérka pre legitimitu pokračovania svojej práce aj chce robiť a robí odpočty, ako obsahové, tak aj finančné. Je správne mať zadefinované funkčné obdobie piatich rokov, pretože riaditelia daných inštitúcií majú možnosť naplniť víziu, ktorú prezentovali, a zároveň majú možnosť zhodnotiť výsledky svojej práce, prehodnotiť ich a vypracovať opätovnú víziu riadenia a plán danej inštitúcie. A to mu prináša silnú legitimitu pre činnosť. Dlhé roky sa odborná obec snažila presne o to, aby v kultúrnych inštitúciách neboli na dlhé roky či desaťročia zabetónovaní ľudia, ktorí tam našli už len pohodlné miesto bez nejakých špeciálnych nárokov, prípadne nárokov zvykových. Pred pár rokmi sa tento systém zaviedol a ukazuje sa ako naozaj dobrá prax. Čiže dá sa na to presne pozerať aj tak, že päť rokov je jednoducho priestor na naplnenie vízie, ale aj na ukončenie potom tej vízie, začatie nejakej novej, ale zároveň aj na legitimitu toho človeka, že dvadsať rokov niekde bez nejakých odpočtov a ďalších plánov je skutočne trošku moc. U nás v samospráve vítame túto prax. My zvolení ľudia s exekutívnymi právomocami máme byť práve dobrými a hospodárnymi spravovateľmi nášho spoločného majetku a spoločných hodnôt. A toto nespočíva v tom, že si dosadím na miesta niekoho, kto je môj kamoš alebo stranícky kolega, a kupujem si takto lojálnosť ľudí. Je to nefér na úplne všetky strany. Navrhované vynechanie verejného vypočutia jednak doteraz zákon vyslovene zakazoval, ale zároveň je to proces dôležitý, pretože je transparentný a ako vravím, legitimizuje výber z prihlásených kandidátov či kandidátok, minimalizuje riziko subjektívnych rozhodnutí a maximalizuje možnosť výberu najlepšieho kandidáta alebo kandidátky. Týmto návrhom zákona ide však koalícia jasne proti nezávislosti kultúrnych inštitúcií a ich vedení, tak aj proti čo najvyššie možnej nastavenej latky odbornosti a transparentnosti pri výberových konaniach vo vedení štátnych inštitúcií, v tomto prípade múzeí a galérií. Ja by som chcela citovať stanovisko Zväzu múzeí na Slovensku, ktoré vydalo k tomuto návrhu stanovisko. A citujem: „Zväz múzeí na Slovensku považuje navrhovanú čiastočnú úpravu zákona za neodôvodnenú, oslabujúcu dôležitosť kvality a odbornosti. Ministerstvo kultúry v spolupráci s odbornou verejnosťou už nejaký čas pracuje na novom znení zákona o múzeách a galériách, a preto by snahy mali smerovať ku komplexnej zmene zákona a nie čiastočným zmenám, ktoré sa týkajú len personálnych záležitostí. Predmetné ustanovenie z návrhu... ustanovenia z návrhu novelizácie sa do zákona dostali len nedávno, pričom ich cieľom bolo zabezpečiť čo najväčšiu transparentnosť pri výberovom konaní a právnu istotu štatutárov, vedúcich zamestnancov v múzeách a galériách. Cieľom verejného vypočutia kandidátov bola participácia odbornej verejnosti pri výberovom konaní prostredníctvom otázok kladených uchádzačom a preverenie ich odborných znalostí. Časovo obmedzené funkčné obdobie štatutárov a vedúcich zamestnancov je overenou bežnou praxou v múzeách v rámci Európy, hoci zväz vzhľadom na charakter odborných múzejných činností odporúča určiť dĺžku funkčného obdobia štatutárov od sedem do desať rokov. Časovo neobmedzené funkčné obdobie štatutárov sa v minulosti ukázalo ako problematické najmä z hľadiska napredovania inštitúcií, modernizácie a vízií ich budúceho fungovania a uvedenie hoci i formálneho dôvodu odvolania akéhokoľvek štatutára alebo vedúceho zamestnanca považuje zväz za elementárne pravidlo slušnosti.“ Koniec citátu. Takže toto je jedna z organizácií. Ale máme tu aj Radu galérií Slovenska, ktorá poslala otvorený list poslancom Národnej rady Slovenskej republiky a ministerke kultúry k danému návrhu a ten si tiež dovolím citovať: „Rada galérií Slovenska podáva návrh na pozastavenie navrhovanej novelizácie zákona o múzeách a galériách v celom navrhovanom rozsahu úprav koaličných poslancov. Navrhované úpravy neriešia zásadné otázky v oblasti kultúrnych inštitúcií a sú striktne orientované na výkon dohľadu a kontroly bez zohľadnenia a uplatnenia odborných kritérií. Návrh v dôvodovej správe argumentuje vytváraním predpokladov na pružnejšiu manažérsku výmenu v týchto inštitúciách. Vzhľadom na historický vývoj kultúrnych inštitúcií na Slovensku, celospoločenský význam kultúry a umenia, naviazanosť na problematiku kultúrneho dedičstva, súčinnosť s formálnym vzdelávaním, inštitucionálnu previazanosť so zriaďovateľmi, naviazanosť na krátkodobé a dlhodobé ekonomické ukazovatele a tak ďalej a tak ďalej sa javí argumentácia koaličných poslancov v podanom návrhu exaktne nepodložená. Všetky doterajšie snahy o zabezpečenie modernizácie a napredovania kultúrnych inštitúcií, legislatívne zapracované a dostatočne funkčne nastavené, by boli celkom eliminované. Upozorňujeme, že v dôvodovej správe uvedené zredukovanie nárokov na kvalifikované vedenie múzeí a galérií by mohlo nepriaznivo ohroziť renomovanosť a kredibilitu inštitúcií aj v medzinárodnom kontexte. Funkčný výkon štatutárov bez časového obmedzenia sa navyše už v minulosti neosvedčil. V dôvodovej správe navrhovaný spôsob odvolania štatutára, štatutárky, ktorý bol zodpovedne a riadne poverený vedením kultúrnej inštitúcie na základe výberového konania, bez udania dôvodu smeruje k podkopávaniu odbornej autority, ohrozuje význam riadneho výberového konania a kredibilitu odborníkov prizvaných k výberovému konaniu. Rezignáciou na kvalifikačné predpoklady štatutára, štatutárky kultúrnych inštitúcií, zrušením povinnosti ich verejného vypočutia sú inštitúcie vystavené riziku neodbornej správy. Zdôrazňujeme, že navrhovaným postupom by došlo aj k porušeniu princípu transparentnosti, ktorý patrí k základným princípom demokratického štátu. Na základe uvedeného vyššie máme za to, že zavedením navrhovaných úprav by s vysokou mierou pravdepodobnosti došlo k nestabilite odborného kreovania kultúrnych inštitúcií, ohrozeniu slobody vedeckého bádania a umenia, ktoré sú garantované Ústavou Slovenskej republiky, čl. 43/1, a v neposlednom rade k eliminovaniu záujmu odborníkov o post vedúcich pracovníkov. Navrhované úpravy zo žiadneho hľadiska nezlepšujú postavenie a fungovanie galérií a múzeí na Slovensku. Máme dôvodnú obavu o ohrozenie správy kultúrneho dedičstva na Slovensku a rozklad pamäťových inštitúcií. Namiesto posilnenia rozvoja kultúry a snahy zvyšovať štandardy vedeckých pracovísk prináša novelizácia nežiaducu normalizáciu, ktorá môže viesť k ich oslabeniu. Rada galérií Slovenska dlhodobo participuje s Ministerstvom kultúry Slovenskej republiky na príprave štandardov pre múzeá a galérie a príprave novej legislatívy. Predložený návrh zákona je v hrubom rozpore s tým, o čom sme sa... o čo sme sa doteraz spoločne usilovali. Máme záujem naďalej otvorene participovať na kreovaní novej legislatívy a poskytovať súčinnosť v odbornej praxi. Je nevyhnutné podporovať procesy pre zabezpečenie kvalitného riešenia problematiky kultúrnych politík a ich manažovania v kontexte stratégie pre rozvoj kultúry a kreatívneho priemyslu Slovenskej republiky 2030.“ Koniec citátu. Ako vidíte, opakuje sa tu rovnaký princíp, nesúhlas odborne odargumentovaný, prečo tento návrh zákona je skrátka zlý. Žiaľ, iba kopíruje mocenské snahy tejto koalície. Pani ministerka to chce dávať na Tarabu či na Eštoka a tak chce zbúrať všetko, čo jej leží v bezbrehej moci po určovaní, čo je alebo nie je slovenské umenie, v ceste. Chcú mať priestor na trafiky pre lojálnych ľudí, chcú mať priestor na tvorbu svojej propagandy. Aj interná smernica ministerstva kultúry spred pár týždňov, ktorá presne tento návrh kopíruje, je toho len smutným a najmä veľmi-veľmi neprofesionálnym príkladom. A na záver opäť moja otázka: prečo, keď majú koaliční poslanci a poslankyne svoju ministerku kultúry, prečo tento návrh zákona nie je podaný vládou? Aby sme sa opäť o jeho obsahu bavili čo najmenej, aby sme opäť zamedzili hlasu odborníkov a odborníčok cez MPK, alebo vlastne možno stačilo vyjadrenia pána Danka v médiách, že teda kultúra je už strany SNS a oni si tu budú hovoriť, že ako to bude. Nuž, veľa vecí sa v kultúre deje. Jedna vec je však jasná, je to nespokojnosť s vedením rezortu. Už vo verejnej výzve, túto nespokojnosť už vo verejnej výzve vyjadrilo viac ako 188-tisíc ľudí v priebehu desiatich dní tohto januára. Aj preto, ako aj kvôli mnohým iným nekompetentným krokom ministerky sme podali návrh na jej odvolanie. Navrhujeme, aby ste tento zákon stiahli, lebo je naozaj zlý, netransparentný a nedemokratický. Ďakujem pekne.