Žiga, Peter, minister životného prostredia SR (2015-03-12):
Ďakujem pekne. Vážená pani predsedajúca, vážené panie poslankyne, páni poslanci, trošku ste ma prekvapil, lebo nemal som papiere dokopy, aby som vedel hneď reagovať. Ale keďže sa tento zákon a tento návrh zákona na pôde ministerstva životného prostredia rieši už dva roky a my pravidelne diskutujeme so širokou obcou či už zamestnávateľov, odbormi, Združením miest a obcí, podnikateľmi v odpadovom hospodárstve, ako aj, samozrejme, s tretím sektorom, tá diskusia je a bola posledné dva roky veľmi čulá a bola veľmi konštruktívna. Hneď v úvode svojej záverečnej reči chcem povedať, že my sme pripravili zákon, ktorý sme najprv predložili vláde vo forme legislatívneho zámeru, a tento zákon bol schválený v júli 2013. Na základe tohto legislatívneho zámeru sme začali pripravovať paragrafové znenie a naozaj veľmi zodpovedne a veľmi detailne sme rokovali s každým, kto niečo v odpadovom hospodárstve znamená, kto zamestnáva ľudí. Hovorili sme so Združením miest a obcí Slovenska, hovorili sme so starostami aj občanmi, aby sme pre nich pripravili legislatívu, ktorá je legislatívou 21. storočia. Je moderná, transparentná a obsahujúca to, čo si od nás moderný svet vyžaduje. A myslím si, že všetky atribúty, ktoré som spomenul, tento zákon obsahuje. V prvom rade treba povedať, že nám ide o to, že celú zodpovednosť za, alebo základným pilierom tohto zákona je rozšírená zodpovednosť výrobcov a dovozcov, teda aby za svoje vlastné peniaze cez OZV sa postarali o svoje výrobky, keď sa z nich stane odpad. A toto nie je žiaden experiment, toto nie je slovenská cesta. Naopak, základný pilier tohto zákona úspešne funguje aj v zahraničí a vyspelej západnej Európe. Nie je normálne, že Slovensko, ktoré patrí do vyspelej Európy, je na chvoste, čo sa týka štatistík odpadového hospodárstva. Ja som tie aj štatistiky hovoril už veľakrát, ale zopakujem ich aj dnes. Na Slovensku sa ročne vyprodukuje 1,7 mil. ton komunálneho odpadu. Z tohto 1,7 mil. ton komunálneho odpadu 75 % končí na skládkach komunálneho odpadu a len 25 % týchto odpadov sa zužitkuje iným spôsobom v rámci hierarchie odpadového hospodárstva, ktorá tu bola spomínaná aj v rozprave, a to znovuuvedením do výroby, recykláciou, energetickým zhodnotením alebo iným spôsobom, a 75 % odpadu končí na skládkach. Áno, je pravdou, že toto číslo nás radí na chvost krajín Európskej únie. A práve preto sme pripravili zákon, ktorým nebudeme vedieť, pani poslankyňa Mezenská, to som už aj povedal, nebudeme vedieť prinútiť našich občanov, aby odpad separovali. Budeme ich motivovať a vytvárame pre nich podmienky, aby sa im oplatilo odpad separovať, triediť a aby, keď takto budú postupovať, za tento odpad platili menej. To znamená, všetok vytriedený odpad im organizácie a resp. výrobcovia a dovozcovia odvezú z obcí zadarmo. Zadarmo pre občana, zadarmo pre obec. To znamená, to sú, to je taká komplexná odpoveď na všetky tuná nepochopené otázky niektorých poslancov, že kto bude preplácať náklady za vyseparovaný odpad, teda za vytriedený odpad, lebo včera som bol upozornený nejakým občanom, že nemám hovoriť vyseparovaný, že to je vytriedený, ale je správne jedno aj druhé slovo, tak budem používať aj vytriedený, aj vyseparovaný. Čiže za vytriedený odpad organizácie výrobcov a dovozcov budú tento odpad odvážať z obcí zadarmo, keď bude vyseparovaný. Ale, samozrejme, keď vyseparovaný nebude, stáva sa z neho klasický zmesový odpad a to obce musia ustriehnuť, aby sa občania správali tak, aby do separovaných nádob nedávali zmesový odpad. Hovorilo sa tu veľa o tom, že to nefunguje, že preto sme na konci tej Európy. Áno, práve preto sme priniesli tento nový zákon a práve preto je tu výzva pre vás, aby ste ho podporili, aby nám tu nevznikali skládky komunálneho odpadu, ale aby naozaj sa odpad triedil a aby sa zhodnocoval inak ako na skládke komunálneho odpadu. Hovorili sme o tom, že my máme nejaké záväzky voči Európskej komisii, a to, že do roku 2020 sa má 50 % komunálneho odpadu triediť. Keď si povieme, že 1,7 mil. ton sa na Slovensku vyprodukuje komunálneho odpadu, tak 50 % z tohto odpadu by sa malo triediť, to znamená 850-tisíc ton. V súčasnosti spĺňame to, že polovica z toho je ten odpad, ktorý je biologicky rozložiteľný, a zvyšok, čiže keď sme 850, čiže 425 budeme musieť vyseparovať z iných zložiek, to znamená plasty, kovy, papier, železo. To znamená, keď to prepočítam na úplne jednoduchú matematiku, a dnes tu bol pán kolega Mičovský s PET fľašou, tak v zásade momentálne separujeme asi 120 ton a musíme toto zvýšiť na 800, keď sa dobre pamätám tie čísla. Boli tu otázky týkajúce sa toho, a v rozprave vystúpilo niekoľko pánov poslancov a paní poslankýň, a bol som vyzývaný, aby som odpovedal niektoré otázky, tak skúsim na niektoré zodpovedať. Pani poslankyňa Mezenská, sa mi páčila jej, teda páčil sa mi jej príspevok v rozprave, pretože bol taký ľudský, taký, taký prirodzený, a naozaj otázky, ktoré kládla, aj ja sa s nimi stretávam na mítingoch a na stretnutiach, a neriešia veci typu OZV a podobne, ale akým spôsobom vieme primäť občana, aby triedil, akým spôsobom vieme zabezpečiť princíp adresnosti, ako môže obec prinútiť triediť. Ako som povedal, my s naším zákonom nemôžme donútiť občana triediť, my ho chceme k tomu motivovať. To znamená, vy dnes, to pani Mezenská vo svojom príspevku povedala, platíte v rámci komunálneho poplatku aj poplatok za odpad. A ten poplatok sa platí teraz tak, že obec vám to vyráta a vy to každý mesiac alebo raz za rok zaplatíte. Podľa mňa, keď vy ste, pani Mezenská, z Popradu, tak podľa mňa tam platíte okolo 15 až 20 euro ročne za odpad. (Reakcia poslankyne.) 44? To platíte viac ako my v Košiciach, to je zaujímavé. (Reakcia poslankyne.) No. Asi majú vysokohorskú prirážku. (Povedané so smiechom.) Ale dobre. Čo chcem povedať? Vy v tejto chvíli platíte vlastne za všetok odpad, ale ja vás chcem motivovať k tomu, aby keď budeme ako mesto dobre triediť odpad, to znamená, z toho všetkého množstva odpadu, ktorý vyprodukujete ako mesto, vytriedite zložky plast, kov, papier, železo, tieto vám zberné spoločnosti zoberú zadarmo a vy budete platiť len za ten čierny odpad, za tú čiernu nádobu. A čím viac bude položiek, lebo vy si neuvedomujete, koľko hádžete do toho čierneho, do tej čiernej nádoby, ktoré sa dajú ešte vytriediť, a čím menej bude v tej čiernej nádobe, tým viac ostane mestu, tým viac zostane mestu, aby vám vrátil v rámci toho poplatku. Čiže bude na vás, akým spôsobom budete kontrolovať vášho pána primátora alebo pána starostu a ten vám bude vracať. A potom ho buď zvolíte, alebo nezvolíte, alebo poslanci, ktorí sú v mestskom alebo v miestnom zastupiteľstve, ho v rámci schvaľovania rozpočtu prinútia a v rámci VZN-ka prinútia, aby vám znížil poplatky za odpad. Ja viem urobiť toľko, ale keďže obce sú zodpovedné za komunálny odpad, je to v zásade ich kompetencia. Ja vytváram pre nich prostredie na to, aby sa im to podarilo. Pán Muránsky hovoril o tom, že týmto zavedením tohto zákona akoby sme dávali monopol do rúk OZV a tým výrobcom a dovozcom. A ja sa voči tomu ohradzujem a buď nečítal pán Muránsky zákon, alebo sa snaží vrhnúť na tento zákon zlé svetlo, lebo on hovorí, že ten zákon, ktorý je z roku 2001, je dobrý. No keby bol dobrý ten zákon, tak tu máme čisté Slovensko a pohybujeme sa ako v Rakúsku alebo v Nemecku. Ale my dobre vieme, a nielen my, ale aj občania vedia, že to je trošku inak a že ten zákon asi nie je až taký funkčný a potrebujeme ho zmeniť. A obce budú tie, ktoré si budú vyberať, s kým podpíšu zmluvu, a keď si vyberú niekoho, s kým podpíšu zmluvu, a ten nebude zodpovedať ich predstavám, každý rok to môžu zmeniť. A zmluvy, ktoré budú uzavreté, budú kontrolované obcami tak, aby kontrolovali, či tá zberová spoločnosť dodržiava podmienky, ktoré im boli stanovené. Samozrejme, stretol som sa tu aj s pozmeňujúcimi návrhmi. Pozmeňujúce návrhy hovorili o tom, že, konkrétne pán Mičovský, škoda, že tu nie je, pretože ja s ním v zásade súhlasím, čo sa týka jeho pozmeňujúceho návrhu a ten sa týkal zálohovania PET fliaš. Len keď myslel tento svoj návrh úprimne, čo verím, že myslel, tak potom nerozumiem tomu, že ho predložil v rámci druhého čítania v rámci rozpravy a neprišiel s ním počas tých dvoch rokov, keď sme o tomto zákone rokovali. Čiže ja tomu nie celkom rozumiem. Lebo ten zákon je, resp. ten jeho návrh je celkom dobrý, logický, len sme mohli spoločne možno postupovať proti záujmom obchodu, pretože jediný obchod je proti tomu, aby sa fľaše, plastové fľaše alebo plechovky zálohovali, resp. ony sa môžu zálohovať aj teraz, len je tam nulová sadzba. To znamená, akýkoľvek návrh, keď chcete, aby prešiel, a môže byť aj racionálny a rozumný, tak si myslím, že je na to dostatočne časový priestor, či už v medzirezortnom pripomienkovom konaní, či v rámci prvého čítania, ale aj v rámci prípravy zákona. Nie prísť tuná, predložiť 15 podpisov a žiadať od ministra, aby vám schválil tento pozmeňujúci návrh. To sa takto nerobí. Mohli sme spoločne tlačiť na obchod, na pána Konštiaka a spol. a mohli sme tento návrh presadiť. Ale nehovorím, nehovorím, že do budúcnosti by sme sa nemohli k tomu stretnúť a nerozprávať sa o tom, že či to nebudeme sa snažiť presadiť. Myslím si, že novým zákonom zároveň urobíme trochu poriadok aj s výkupom šrotu. My sme od začiatku hovorili, že je tu istá skupina ľudí, ktorá sa nezákonne živí výkupom šrotu a s touto aktivitou je spájaná trestná činnosť. Ja som hovoril o tom, že je alternatíva, že by sme úplne zakázali výkup šrotu, ale, samozrejme, dostali sme aj pripomienky zo strany priemyslu, že šrot je významnou vstupnou surovinou pre oceliarsky a hutnícky priemysel na Slovensku a týka sa to veľkých zamestnávateľov, či už U.S. Steelu, či už Železiarní Podbrezová, či v Strážskom oceliarne, a preto aby sme aj vytvorili podmienky také, ktoré zároveň budú istým spôsobom regulovať možnosť predaja toho šrotu, resp. podmienky, ktoré by aktívne vedeli znížiť páchanú trestnú činnosť, ktorá sa s týmto výkupom kovov alebo šrotu spája. Preto sme zaviedli podmienky, ktoré nám navrhol naozaj ten priemysel, ktorý sa stará o výkup šrotu, a povedal, my máme na to podmienky, ale možno je len polovica z tých výkupní taká, ktorá dodržiava tie podmienky, a tých ďalších 50 % sú rôzni šmelinári a šuflikanti, ktorí nedodržiavajú tie podmienky. Takže my asi sprísnime, teda keď sa schváli zákon, keď vy schválite zákon, tak my tie podmienky sprísnime a povieme, výkupňa šrotu, ak chceš vykupovať šrot, musíš mať ciachované váhy, musíš mať on-line účtovníctvo, musíš viesť fotodokumentáciu, každý, kto ti prinesie takýto šrot, musí byť identifikovaný občianskym preukazom alebo dokladom totožnosti. Šrot, ktorý vykúpiš, musíš držať sedem dní na svojom sklade, aby v prípade, že orgány činné v trestnom konaní budú skúmať páchateľov trestnej činnosti, ho vedeli identifikovať, tento šrot, a zároveň platba, ktorú za to zaplatíš, nepôjde v hotovosti, ale pôjde buď bankovým prevodom. A keďže som uznal pripomienku niektorých z vás, že nie každý na Slovensku má bankový účet, tak sme prijali aj alternatívu, že sa dá zaplatiť aj poštovou poukážkou. Čiže keď, ak niekto nemá banku, tak pošta je skoro v každej dedine na Slovensku, a keď nie je v tej, tak je vo vedľajšej, takže peniaze budú vedieť tí, ktorí nosia šrot, budú vedieť dostať v zásade buď bankovým prevodom, alebo poštovou poukážkou. Ďalšou vážnou vecou, ktorú riešime, a musím povedať, že nedohodli sme sa celkom so ZMOS-om, to bola jediná otázka, ktorú sme sa nedohodli so ZMOS-om, a to je riešenie čiernych skládok, teda opusteného odpadu. ZMOS hovoril o tom, aby sme túto povinnosť alebo túto zodpovednosť preniesli na vlastníkov pozemkov. Myslím, že úplne jasne to včera povedal pán Fecko, keď vo svojom vystúpení. Nám ide o to, aby sme riešili problém čiernych skládok, nie aby sme si prehadzovali kompetencie a zodpovednosť za tieto čierny skládky. A my naďalej tvrdíme, poznajúc realitu slovenského života, že najbližšie k občanom a najbližšie k tým čiernym skládkam majú starostovia a primátori miest a obcí, pretože oni najlepšie vedia posúdiť, kto mohol danú čiernu skládku vytvoriť a mohol povedať, že tu sused Jano práve prerábal kúpelku a jemu mohol vzniknúť drobný stavebný odpad a on vysypal ten drobný stavebný odpad tam na kraj lesa. No ja ako minister ani mojich 80 pracovníkov obvodných úradov životného prostredia toto nevedia zistiť. A už vôbec nie, to nevie zistiť ani pán Kuffa, ktorý mohol zdediť, pretože je, ja neviem, dajme tomu z Kežmarku alebo z okolia, a mohol zdediť po nejakých svojich predkoch nejaké lazy niekde na Orave alebo na Kysuciach. No koľkokrát ročne sa tam on dostane? A on na nich ani vôbec nehospodári, pretože ich prenajal, či už les, alebo pole, nejakému poľnohospodárskemu družstvu alebo lesnému závodu, čiže on ani vôbec nevie, čo sa tam v zásade na tom deje, na tom pozemku, pretože nemusí. No ale my sme chceli preniesť tú zodpovednosť na vlastníka, čiže na pána Kuffu sme chceli preniesť tú zodpovednosť, a on pritom dostáva len raz ročne 28 euro za to, že prenajal 2 hektáre pozemku alebo dostane furmanku dreva. Čiže poďme riešiť tento problém tak, aby vyriešil problém a nie aby sme si tu hádzali kompetencie a zodpovednosť za to, kto tú čiernu skládku má spravovať alebo nemá spravovať. Čiže to je, a ja som povedal, dobre, mestá, obce, mali sme niekoľko alternatív a niekoľko možností, akým spôsobom financovať takéto niečo. Nedohodli sme sa na spôsobe financovania a odstraňovania čiernych skládok, takže sme navrhli, že keďže sa likviduje v rámci tohto zákona Recyklačný fond a Recyklačný fond má prostriedky ešte z predchádzajúceho obdobia, my sa ako ministerstvo životného prostredia budeme uchádzať o 10 mil. eur v rámci Recyklačného fondu a urobíme systém, tzv. veľké upratovanie Slovenska, že za týchto 10 mil., ktoré ponúkneme starostom a primátorom, aby vyčistili čierne skládky, o ktorých vedia, že majú v svojom katastri alebo v rámci svojej obce. A jedinú vec, ktorú budem chcieť, a teraz sa o tom bavíme aj so Združením miest a obcí Slovenska, jedinú vec, ktorú od nich budem chcieť, je, aby zapojili do tohto procesu svojich VPP-čkarov a aby im kúpili rukavice alebo lopaty a my im zaplatíme ako ministerstvo či odvoz na skládku, alebo poplatok za skládku. To bude, na to bude tých 10 mil. eur a každá obec, ktorá má čiernu skládku identifikovanú, môže sa prihlásiť do tohto programu. A urobme nulovú čiaru a odteraz vieme, že každá čierna skládka, ktorá sa vytvorí na Slovensku, je už nová a musí ju riešiť príslušný starosta alebo primátor. Myslím, že fér riešenie. Hovorili sme o tom, že my momentálne niekedy ani nevieme, a poviem vám pravdu, ani my na ministerstve životného prostredia nevieme, aký, koľko a kde sa odpad na Slovensku pohybuje, pretože na Slovensku nie je vytvorený jednotný informačný systém odpadového hospodárstva. Čiže ten systém, ktorý tu doteraz fungoval, resp. nefungoval, lebo to všetci konštatujeme, že nefungoval, nefungoval preto, lebo tu tiekli toky odpadov, ktoré, niekto tu sa tváril, že už nie je, potom sa niekde objavil, potom sa zasa tento tváril, že je, a pritom nebol. Tu nie je jednotná kontrola tokov odpadu. A preto chceme zaviesť taký informačný systém, ktorý bude kontrolovať každý vstupný a výstupný bod v rámci odpadového hospodárstva na Slovensku. A tým pádom budeme mať jasný a jednoznačný prehľad o tom, kto odpad vyprodukoval, kde ho umiestnil, ako ho zneškodnil alebo kam ho vyviezol. Toto teraz nie je. A preto sa tu kšeftuje s potvrdenkami a preto niektorí výrobcovia a dovozcovia v tejto chvíli nemusia odstrániť všetok odpad, za ktorý sú zodpovední, pretože oni šibrinkujú tu nejakými falošnými potvrdenkami a prehlásenia o tom, že zlikvidovali ten odpad. No tento problém tu máme, a preto teraz hovoríme, že výrobcovia a dovozcovia sú zodpovední za všetok odpad, ktorý sa vytriedi na Slovensku, a budú ho musieť na svoje náklady odviezť. To je princíp zákona. Myslím, že veci týkajúce sa monopolu a všetkých týchto vecí sme si v rámci diskusií, či už na výbore, alebo aj v médiách, aj pri medzirezortnom pripomienkovom konaní vysvetlili a ja nemám a necítim potrebu sa k tomu vyjadrovať, pretože akékoľvek osočovanie, resp. výhrady, ktoré boli vznesené, sú nepravdivé a je ťažké argumentovať voči tvrdeniam, ktoré sú vytrhnuté z kontextu, nepoznajúc komplexnú problematiku. Niekto niečo vytrhne, a pritom to má zdôvodnené v ďalšom alebo v nasledujúcom paragrafe. Takže je to veľmi komplikované. A ešte sa vyjadrím poslednou vetou k obštrukcii, ktorú tu dnes predviedol pán kolega Hlina. Je to možno jeho právo, neviem, ako sa vysporiada s tým ctená Národná rada. Chcem len povedať, že podľa logiky, ktorú predviedol alebo predniesol, by ste vy, poslanci Národnej rady, nemali prichádzať so žiadnou legislatívnou iniciatívou. Pretože v prípade, že vám prejde nejaká legislatívna iniciatíva na výboroch, tak by sa mal tento pozmeňujúci návrh, ktorý prednesiete na výbore, objaviť v spoločnej správe, pokiaľ by bol schválený. To znamená, pán Hlina ako keby povedal, že neprinášajte žiadnu legislatívnu iniciatívu, vy ste tu asi panáci, alebo ja neviem čo, a všetko, čo príde z vlády, by malo byť nezmenené. Ja nemám pocit, že my nie sme parlamentná demokracia a vláda je výkonný orgán a zákonodarný zbor je zákonodarný orgán, a práve preto sa očakáva aj u vás, poslancov Národnej rady, istá poslanecká iniciatíva. A keď prídete s pozmeňujúcim návrhom a stotožní sa s ním väčšina, tak by mala byť asi teda na výbore, tak by mala byť asi zapracovaná do zákona. A preto nerozumiem tejto iniciatíve, ale dobre, však vy už budete musieť sa vysporiadať so svojím kolegom. Preto nerozumiem iniciatíve, prečo kritizuje, keď aj niekto príde s nejakou touto. A napríklad som si robil aj štatistiku tohto zákona, resp. tej spoločnej správy. Chcem povedať, že 148 tých pripomienok je legislatívnotechnického charakteru, to znamená, bodky, čiarky a štylizácia. Tak neviem, či toto je skutočne potrebné vyňať na osobitné hlasovanie, ale prajem vám všetko dobré. Verím, že, verím, v záverečnej vete, že zákon, ktorý dnes, o ktorom dnes budete hlasovať, prinesie občanom Slovenska moderné, transparentné a efektívne odpadové hospodárstvo, zníži im náklady na odpad a bude znamenať menej skládok komunálneho odpadu a viac separovania na Slovensku. Ďakujem vám za jeho podporu. (Potlesk.)