B. Bugár, podpredseda NR SR: (2002-04-04):
Teraz pristúpime k odpovediam predsedu vlády na vyžrebované otázky poslancov položené predsedovi vlády. Prosím pána podpredsedu vlády, aby podľa vyžrebovaného poradia otázok, ktoré boli adresované predsedovi vlády, odpovedal na ne v časovom limite 15 minút. Prvá otázka predsedovi vlády podľa vyžrebovaného poradia je od pána poslanca Mariána Mesiarika a znie: „Aký je váš názor na situáciu v a. s. PPS Detva?“ Pán podpredseda, nech sa páči, môžete odpovedať. Ľ. Fogaš, podpredseda vlády SR: Ďakujem pekne. Vážený pán poslanec, Podpolianske strojárne Detva boli v minulosti budované ako zbrojovka, kde dve tretiny výrobnej náplne tvorila výroba špeciálnej techniky, osobitne to boli obrnené vozidlá, zvyšok civilná výroba, najmä stavebné a cestné stroje. V dôsledku spoločenských zmien, ktoré sme všetci podporili, fabrika stratila prakticky zo dňa na deň viac ako 60 % výrobného programu bez adekvátnej okamžitej náhrady. Aj keď v rokoch 1993 až 1994 bol podnik oddlžený viac ako 1,2 mld. Sk, na nasledujúcom roku získal ďalšiu miliardu finančných zdrojov, to boli úvery a finančné výpomoci od obchodných partnerov, nepodarilo sa zabezpečiť využitie výrobných schopností v predchádzajúcom rozsahu. V roku 1996 počas niekoľkých mesiacov PPS Detva nepracovala a došlo k prvej fáze veľkého znižovania stavu pracovníkov, konkrétne z 3 100 na 2 100 ľudí. V roku 1997 rozhodlo vtedajšie vedenie FNM Slovenskej republiky a DMD Holding o vytvorení 100-percentnej dcérskej spoločnosti PPS Detva Holding, a. s. Bola do nej prevedená formou nefinančného vkladu rozhodujúca časť majetku starej PPS, no so záložnými právami veriteľov, ktoré predstavovali celkovo 90 %, bolo záložné právo bankových subjektov Slovenskej republiky, ktoré poskytli v minulosti úvery. Žiaľ, pri transformácii bol realizovaný prechod takmer všetkých zamestnancov do novej spoločnosti a postupne v rokoch 1997 až 1998, ktorí z dnešného pohľadu boli istým spôsobom nadbytoční, nakoľko napriek zabezpečeniu výrobného programu a potencionálnych ďalších zákaziek spoločnosť nemala vyriešené v dostatočnej miere financovanie programov. Radikálne riešenie situácie v tom čase nenastalo hlavne z toho dôvodu, že existovali obavy zo sociálnych otrasov, pretože PPS Detva je v tomto regióne dominantný zamestnávateľ, v roku 1989 v PPS pracovalo spolu 6 500 ľudí, bez pobočných závodov celkom podnik v tom čase predstavoval miesta pre 12 500 pracovníkov. Ide skutočne o pokles, ktorý je taký radikálny, že si uvedomujeme, že sa to prejavuje i v samotnom regióne. Všetky akcie novovzniknutej dcérskej spoločnosti PPS Detva Holding v exekúcii v roku 1998 získala spoločnosť DMD Fin. Išlo teda o udržanie tejto spoločnosti v celej zostave tých firiem, na ktoré má aký-taký vplyv štát. Podotýkam, že postup exekútora v tejto kauze doteraz preveruje vyšetrovateľ a ako sa skončí, to ponecháme na jeho procesnú zodpovednosť. Treba objektívne konštatovať, že nová spoločnosť urobila veľký kus práce na rozvíjaní civilnej výroby. Začala napríklad výroba vysokozdvižných vozíkov pre taliansku spoločnosť. Bol inovovaný celý rad stavebných a zemných strojov, začala sa výroba náprav na autobusy a rozbehli sa kooperácie pre výrobcov stavebných strojov Volvo, Hanomaq a Komatsu. Ako nádejný program sa rozbiehala pred dvoma rokmi spolupráca s českou Karosou pri montáži autobusov pre podniky SAD. Úspešne bol zvládaný i kontrakt pre Indonéziu, kde boli v dvoch etapách dodané výrobky pre indonézske námorníctvo a transportéry BVP. Pri zabezpečení výroby však Detva sústavne narážala na nedostatok finančných zdrojov. Nové úvery v tomto prípade už na konkrétne zákazky sa v potrebnom rozsahu nepodarilo získať, keďže nehnuteľný majetok spoločnosti bol založený a banky na škodu veci brali veľmi málo do úvahy konkrétne odbytové zmluvy. No a pod sústavným tlakom odborárov pretrvávala i prezamestnanosť. Stopercentným akcionárom spoločnosti PPS Detva Holding je, ako už bolo povedané, DMD Fin. Ide o spoločnosť, ktorá akcionársky nie je, ani nebola pod akcionárskou priamou kontrolou ministerstva hospodárstva a ani DMD Holding, kde až do novembra minulého roku bolo ministerstvo hospodárstva vlastníkom 21 % akcií. Napriek tomu všetkému sa Detve s účinnou podporou ministerstva hospodárstva a DMD Holding darilo postupne upevňovať svoju pozíciu a okruh odberateľov sa rozširoval. V roku 2000 došlo ku korekcii počtu pracovníkov, pozitívny trend však zastavila svetová hospodárska recesia v druhej polovici minulého roku. Odbery znížili všetci zahraniční odberatelia, významne však Karosa z Českej republiky. Dnes je zrejmé, že nie PPS, ale výrobné kapacity v Detve môže zachrániť iba radikálny rez. Ten, ako viete, iniciovali odborári tým, že podali sami návrh na konkurz. Pôvodné veľké zbrojovky sa jednoducho nedajú zachrániť bez toho, aby sme vytvorili predpoklady na vstup strategických zahraničných investorov a predpokladajme, že by sme mohli urobiť veľké kroky po tom, čo sa staneme členskou krajinou aj NATO. Proti spoločnosti PPS Detva Holding dnes vedie exekúcie 23 exekútorov a je iróniou, že najaktívnejšie vystupujú a fabriku oberajú o to málo peňazí tí exekútori, ktorí zastupujú Národný úrad práce, pretože práve tam vznikli veľké dlhy a na druhej strane, samozrejme, práve Národný úrad práce bude musieť znášať dôsledky, eventuálne krízy, pokiaľ ide o zamestnanosť v tomto regióne. Tieto pohľadávky sú oprávnené, a pritom sa rozdeľujú v menších objemoch na viacerých exekútorov. Bolo by asi potrebné v tomto smere urobiť istý poriadok. Preto je nanajvýš potrebné, aby na spoločnosť Detva bol asi rýchlo vyhlásený konkurz, ktorý zastaví rozoberanie majetku spoločnosti a uchová to, čo je potrebné pred jednotlivými exekútormi. V rámci konkurzného konania bude potom možné vyriešiť záväzky veriteľov v určitom rozsahu, čo bude dôležité na ďalší chod firmy, nakoľko súčasná exportná schopnosť predstavuje 90 % produkcie, čo je priamy i nepriamy výnos. Domnievam sa, keďže poznám pomery v Detve aj ja osobne, že kdesi bývalý manažment zanedbal svoje povinnosti a nebol schopný presadiť sa na trhu, predovšetkým na trhu vtedy, keď tam vstupovali zahraniční investori. Sám som bol pri tom, keď česká Karosa uviedla akoby do života budúcu možnú montáž autobusov, ktoré sa nakupovali pre Slovensko. Žiaľbohu, bola to prázdna hala už vtedy a ani vtedy neexistovali isté záruky, že manažment to dokáže zvládnuť. Pán podpredseda, skončil som.