J. Rydlo, poslanec: (2009-12-10):
Slovútny pán predseda, vládny ctený pán minister vnútra, dovoľte, aby som sa na vás oboch obrátil vo veci takzvanej „kauzy františkáni“. Azda je zbytočné širšie opakovať známe skutočnosti (podotýkam, skutočnosti známe z médií, keďže Policajný zbor Slovenskej republiky sa k problematike, pokiaľ som správne informovaný, doteraz vonkoncom nevyjadril). Teda len stručne zrekapitulujem. Dňa 12. mája 2009 Policajný zbor Slovenskej republiky vykonal brutálnu raziu v kláštore Rádu menších bratov Františkánov v Bratislave a obvinil zo sexuálneho obťažovania detí troch rehoľných bratov, členov tohto rádu. O prípade promptne, sugestívne a nevkusne informovala jedna súkromná televízia a jej nehoráznu dikciu si bezprostredne potom osvojili prakticky všetky ďalšie médiá. Zhruba po mesiaci však začali prenikať správy, že veci sa pravdepodobne majú inak, ako tvrdila prvá, vehementne šírená informačná vlna. Neskôr iná televízna stanica priniesla senzačnú alternatívnu verziu prípadu. A napokon sa pomerne nenápadne – 30. októbra 2009 – v médiách objavilo vyjadrenie, že trestné stíhanie troch františkánskych bratov sa zastavuje (pána redaktora Megu či jeho chlebodarcov to už pravdepodobne nezaujíma). Podľa vyjadrenia prokuratúry sa skutok nestal a františkáni sú nevinní. Takže happyend? Spravodlivosti sa učinilo zadosť? Zatiaľ len čiastočne a nedostatočne. Omnoho jednoznačnejšie sú obrovské, myslím naozaj obrovské, otázniky vynárajúce sa sponad budovy policajného prezídia... Dovolím si na niektoré z nich – laicky, ale po zrelej úvahe – poukázať, tak ako sa mi ony javia v hlavných okruhoch (osoba lepšie znalá trestnoprávnej problematiky a jej súvislostí by ich možno formulovala inak a lepšie). A. Profesionalita Policajného zboru. Policajný zásah sa javí ako neadekvátny a vykonaný nekvalifikovane, ba sú náznaky, že až nezákonne či na hrane zákona. Existujú vážne indície použitia nekorektných postupov či úkonov v procese vyšetrovania. Za týchto okolností sa javí priam tragickým, že vyšetrovateľ vydal uznesenie o stíhaní františkánskych bratov hneď ako obvinených. B. Komunikačná politika Policajného zboru. Zaráža promptnosť, s akou súkromný televízny kanál odvysielal šokujúcu reportáž obsahujúcu priveľa podrobností o priebehu akcie. Je paradoxom, že polícia neposkytne oficiálne žiadne informácie, avšak takzvaný investigatívny novinár sa predsa len niečo dozvie, ba čo viac, ešte to aj pokojne zabalí do nepravdivého, nechutného, senzačného, dráždivého obalu a beztrestne tým kŕmi značnú časť slovenského obyvateľstva. C. Morálna škoda. Každý si musí vážiť snahu polície o potláčanie protizákonného konania, a to aj keby sa ho mali dopustiť príslušníci cirkevnej štruktúry. Rovnako však treba nazerať na činnosť cirkevných organizácií. V istom zmysle sú oba tieto spoločenské subjekty pomerne blízke – ich aktivity vo svojej podstate smerujú k tomu, aby bol svet (i každý jednotlivec) lepším, aj keď používajú diametrálne odlišné nástroje –, mali by teda skôr ťahať za jeden povraz. Tu sme však boli svedkami hrubého, necitlivého, nepripraveného útoku, ktorý v konečnom dôsledku umožnil šírenie klamlivých informácií, dostal členov Rádu menších bratov Františkánov do nepriaznivého, nepravdivého a falošného svetla, spôsobil im ako kolektívnu, tak aj osobnú traumu a bol aktom prispievajúcim k rozkladu hodnotového systému, na ktorom stojí nielen náš obnovený štát, lež všetky štáty Európskej únie, ba celá európska civilizácia. Pán predseda vlády a pán minister vnútra, dovoľujem si vás v zmysle vyššie uvedeného požiadať o odpoveď na nasledujúce otázky: 1. Ako hodnotíte s odstupom času a z pozície zodpovedných členov vlády Slovenskej republiky zákrok príslušných zložiek Policajného zboru nášho štátu v tomto prípade? Prosím, vyjadrite sa konkrétne k niektorým skutočnostiam, na ktoré bolo verejne poukázané, napríklad nepripravenosť a neadekvátnosť razie, narušovanie domovej i osobnej slobody, zabavovanie osobných vecí bez prítomnosti majiteľov, neprítomnosť podozrivých v kláštore v čase razie. Nazdávate sa, že príslušníkom Policajného zboru Slovenskej republiky riešiacim tento smutný prípad zneužívania maloletých zanedbaných chlapcov je zrejmý rozdiel medzi štruktúrami organizovaného zločinu a cirkevnými inštitúciami – medzi diferencovaním v prístupe k nim? 2. Ako hodnotíte fakt, že Policajný zbor Slovenskej republiky oficiálne neposkytuje o prípade žiadne informácie, ale jedna súkromná televízna stanica má k dispozícii úradne nezverejnené podklady a promptne, pochopiteľne, účelovo a tendenčne informuje o viacerých podrobnostiach policajného zásahu? Nedošlo k neprípustnému úniku informácií z prostredia Policajného zboru Slovenskej republiky? Nemyslíte si, že v prípade, ak médiami zverejnené informácie o policajnej aktivite nezodpovedajú skutočnosti a súčasne sa tým verejne podáva klamlivý a zavádzajúci obraz o niekom, bolo by korektné, aby sa k tomu Policajný zbor Slovenskej republiky vyjadril, uviedol veci na pravú mieru a poškodených odškodnil? 3. Vo svetle verdiktu o zastavení stíhania (a v kontexte ďalších nie celkom šťastne riešených prípadov) nezvažujete, pán predseda vlády, vyvodenie zodpovednosti voči príslušným funkcionárom Policajného zboru Slovenskej republiky, resp. voči ministrovi vnútra? Ďakujem za odpoveď.