R. Zajac, minister zdravotníctva SR: (2002-12-12):
Ďakujem za vašu otázku a k problematike zdravotných výkonov umelého oplodnenia uvádzam nasledujúce. Ministerstvo zdravotníctva Slovenskej republiky navrhuje v pripravovanej novele zákona Národnej rady Slovenskej republiky č. 98/1995 Z. z. o Liečebnom poriadku v znení neskorších predpisov zdravotnú starostlivosť poskytovanú na základe zmluvného pripoistenia, ktoré presahuje rámec zdravotnej starostlivosti poskytovanej bezplatne na základe povinného zdravotného poistenia. Do tejto časti sú zahrnuté okrem iných aj zdravotné výkony pri umelom oplodnení. Z uvedeného vyplýva, že zdravotné výkony pri umelom oplodnení budú uhrádzané osobe, ktorá bude zmluvne pripoistená. Zdravotné indikácie, pri ktorých sa zdravotné výkony pri umelom oplodnení uhrádzajú na základe povinného zdravotného poistenia, zostávajú v platnosti, čo znamená, že zdravotné výkony umelého oplodnenia budú uhrádzané tak ako doteraz. Pani poslankyňa otvorila jednu zo zásadných otázok reformy zdravotníctva. To je otázka, či zo 60 mld. existujúcich zdrojov sme schopní financovať všetko, alebo inak, čo sme a čo nie sme schopní financovať. Keď sme vo vládnom vyhlásení vyhlásili za prioritu, že zo solidárneho zdravotného poistenia budeme financovať to, čo ohrozuje život a zdravie a v tom prípade ide hlavne o kardiologické ochorenia, onkologické ochorenia, ťažké úrazy, dlhodobé chronické ochorenia, transplantácie, diabetes atď., stojíme pred otázkou - máme rozostavaných päť domov, no financie máme na jeden - otázka je, ktorý máme dostavať. Môžeme zvoliť aj inú stratégiu, a to je stratégia v rozvojových krajinách, kde sa existujúce zdroje investujú do zlepšovania tých bežných chorôb. To znamená, znížite úmrtnosť na infekčné ochorenia, znížite úmrtnosť na chrípku, znížite úmrtnosť na ochorenia, ktoré sa v Európe nepovažujú za smrteľné, ale špičku, tú drahú špičku onko, kardio, trauma vynechávate. Prejaví sa to tak, že máte vysoké zlepšenie zdravotného stavu obyvateľstva. V našej zemepisnej šírke a v našej stratégii sme povedali, že sa nemôžeme ďalej pozerať na to, ako umierajú pacienti na nedostatok onkologických liekov, na nekvalitnú kardiologickú starostlivosť a necháme preto tie veci, ktoré výrazne zlepšujú demografické údaje, svojím spôsobom aj na účasť pacienta. Argumentujú rodinnou politikou. My hovoríme, áno, súhlasíme, nakoniec tá cena, keď to poviem brutálne ekonomicky, je celkom jasná - 450 detí za 100 mil. korún. Otázka je, kto je motivovaný na rodinnej politike. Solidárny balík zdravotného poistenia alebo rodinná politika štátu. V programovom vyhlásení vlády sme sa zaviazali, že vytvoríme balík sociálnej, a spokojne ho nazvime aj balíkom rodinnej politiky. To je balík, v ktorom zdravotníctvo zohráva istú úlohu, ale nie rozhodujúcu. To je balík, z ktorého chceme financovať ošetrovanie, opatrovanie. Balík, z ktorého chceme zjednotiť rozdiel medzi liečebňami pre dlhodobo chorých a medzi domovmi dôchodcov. Ak je štát motivovaný na rodinnej politike, a zjavne musí byť, lebo demografické údaje sú varujúce, tak potom musíme vytvoriť na úrovni štátu taký systém financovania, ktorý umožní financovať aj fertilizačné výkony. Nepochybne ostalo, aby som vysvetlil tú poslednú vetu - nepriechodnosť vajcovodov alebo porucha spermiogenézy ako ochorenie ostane v systéme financovania zo solidárneho balíka, i keď nechcem teraz povedať, že plne hradeného. Ale samotný výkon, keď ho v podstate  používame vtedy, keď máme dvoch ľudí, ktorí sú svojím spôsobom, a to hovorím ako andrológ, pripravení na reprodukciu, ale nedarí sa to, je výkon, na ktorý naozaj zo solidárneho balíka nemáme prostriedky.