Zemanová, Anna, poslankyňa NR SR (2017-09-12):
Vážený pán podpredseda, pán minister, kolegovia, kolegyne, máme tu ďalší z dôležitých zákonov, návrh zákona o ovzduší. Úvodom by som chcela povedať jednu informáciu. Dopočula som sa o tom, pán minister, že občania žalujú štát vo veci nedostatočnej ochrany ovzdušia. 13 žalobcov podalo na bratislavskom krajskom súde žalobu na Okresný úrad Bratislava, namietajúc, že jeho materiál s názvom integrovaný program na zlepšenie kvality ovzdušia je vypracovaný nedostatočne a v rozpore s platným slovenským zákonom o ovzduší i európskou smernicou. Ja súhlasím. Je to také typické pre Slovensko. Prijímať dokumenty, ktoré sú akože, stratégie, ktoré sa nenapĺňajú, a odčiarknuť si – vybavené. Dovolím si citovať z tlačovej správy, ktorou informovali o ich podaní. Píše sa v nej, že „znečistenie ovzdušia predstavuje zásadný zdravotný a environmentálny problém. Mnohé štátne inštitúcie sa tvária, že tento vážny problém riešia, ale namiesto skutočných riešení produkujú len zbytočné kopy papierov. Bratislavský integrovaný program na zlepšenie kvality ovzdušia je výborný príklad, ako to nerobiť. Názov znie síce honosne, ale nie je to nič iné, iba veľa popísaných strán bez konkrétnych riešení, bez jasných termínov a bez merateľných kritérií. V Bratislave ide prioritne o oblasť dopravy vrátane podpory chodcov a cyklistov.“ Jasné, že každý región má svoje požiadavky a ako ste aj vy spomenuli v úvode, že je tu ohlasovací systém varovný pri nejakých smogových situáciách. Avšak tento návrh zákona, ktorý predkladáte, napríklad nerieši situáciu na Slovensku, kde je problém s domácimi kotolňami, ktoré emisiami veľmi znečisťujú, nekontrolovateľne znečisťujú doliny. Chýbajú kontrolné mechanizmy, aby aj títo drobní znečisťovatelia, ktorí v kumulatívnom množstve robia veľmi veľkú záťaž na ovzduší. Mnohokrát sa nespaľujú najmä v kombinovaných kotloch tie palivá, ktoré sú povolené, a príslušné orgány štátnej správy v tomto, na tejto úrovni je to prenesený výkon štátnej správy na obce a mestá, si svoju kontrolnú funkciu vôbec, vôbec nenapĺňajú. Pravdou je, že aj je veľmi ťažko naplniteľná, pretože tieto malé zdroje znečistenia ovzdušia nemajú nejaké kontroly emisií a vstup do súkromného vlastníctva na to, aby tam vstúpil ten kontrolór, keď vidí, že čo z toho komína na rodinnom dome alebo na prevádzke ide, tak už dávno je to spálené. Ale treba sa tým zapodievať. V Čechách takýto návrh zákona bol predložený, viem, že napokon k schváleniu v niektorej z tých ich parlamentných komôr neprešiel, respektíve bola tam nejaká námietka Ústavného súdu, ale bolo by dobré sa asi inšpirovať a hľadať tak zákonnú cestu, aby došlo aj v tejto situácii k zlepšeniu. Pokračujem ale v tej informácii o tej žalobe. Čiže žalobcovia, čiže desať občanov Bratislavy a tri mimovládne environmentálne organizácie žiadajú súd, aby preskúmal, či bratislavský integrovaný program na zlepšenie kvality ovzdušia bol vydaný v súlade s platnou legislatívou Slovenskej republiky a Európskej únie. Píšu, že prijatím nekonkrétneho, nejasného programu bol porušený verejný záujem na ochrane životného prostredia. Náš zákon o ovzduší i európska legislatíva hovoria jasne. Program musí určiť merateľné, kontrolovateľné a časovo viazané opatrenia. Tento, ale ani obdobné dokumenty, pretože takýchto dokumentov na Slovensku je viacej, tieto požiadavky nespĺňajú. Pričom práve znečistený vzduch každoročne prispieva k viac ako 430-tisíc predčasným úmrtiam v rámci Európy a je povinnosťou všetkých vlád v rámci aj Európskej únie, aby prijali rázne opatrenia na zlepšenie kvality ovzdušia a podporili právo svojich občanov na dýchanie; dýchať čistý vzduch. V prípade, že súd žalobcom vyhovie, bude musieť Okresný úrad Bratislava materiál v zásade prerobiť, doplniť účinné opatrenia, ktoré pomôžu zlepšiť kvalitu ovzdušia v Bratislave. Minimálne pod limity, ktoré sú stanovené v legislatíve. Akokoľvek dopadne súdne rozhodnutie, ja sa pokúsim z pozície poslankyne Národnej rady predložiť tie návrhy zákonov, ktoré prinútia príslušné orgány k spracovaniu účinných dokumentov, ktoré budú viesť k zlepšeniu ovzdušia, prijatiu akčných plánov, ktoré sa budú kontrolovať a za ktoré sa bude vyžadovať aj plnenie osobnej zodpovednosti na to, aby tieto programy boli napĺňané. Treba zavádzať účinné opatrenia na redukciu znečistenia najmä štyroch znečisťujúcich látok, ako sú prachové častice PM10, NO2, benzo(a)pyrén a ozón. Sú to látky, ktoré negatívne majú dopady na zdravie, klímu, prírodné prostredie, ale aj ekonomiku. Škoda, že ste pri tejto novele zákona nevyužili možnosti a nereagovali na tento podnet aspoň čiastočne nejakým prijatím aktualizačného momentu v návrhu zákona. Ale prejdem teraz k tejto konkrétnej novele, ktorú máme na stole. Očakávala som, že bude reagovať aj na situáciu, ktorá vznikla na jeseň minulého roka v Novákoch, keď Slovenské elektrárne umožnili na svojej prevádzke v Elektrárňach Nováky realizáciu pokusu na odstavenom kotli B3. Bol znásilnený zákon o ovzduší a prekrútený zákon o integrovanom povoľovaní. Napokon v tejto veci ešte stále prebieha šetrenie podnetu, ktorý sme podávali s kolegom Karolom Galekom na Generálnu prokuratúru. Ale mohlo sa to riešiť, hovorili sme o tom aj pri zákone o integrovanom povoľovaní, aby takéto zneužívania boli zásadne vylúčené. V návrhu zákona dávate možnosť zaviesť nízkoemisné zóny v obciach a mestách. Je to dobrý nápad a vítame to, avšak je otázne, že či takto, ako je to nastavené, tá aplikácia bude dobrá a reálna a či to nebude len slúžiť na napĺňanie rozpočtu obcí a miest z titulu udeľovania dočasných alebo trvalých výnimiek na vstup do emisnej zóny. Zákon alebo respektíve materiál, ktorý je k zákonu, neprepočítava dôsledne náklady a prínosy. Uvádzate síce, že budú sa platiť správne poplatky a že predpokladaný napríklad náklad a vydanie jednej emisnej plakety bude 5 euro, udávate lehoty na to, že obec musí rozhodnúť do 30 dní o povolení výnimky, avšak to sú veci, ktoré práve možno nahrávajú tomu, čo som povedala, že to bude skôr o výnimkách ako o reálne zavedených nízkoemisných zónach. Pretože povedzme si to na rovinu, na Slovensku – hlavne v mestách – nie sú doriešené situácie s parkovacou politikou. Kde a ako odstaví vozidlo niekto pred vstupom do takejto emisnej zóny? Nie sú riadne podľa mňa prepočítané vplyvy na podnikateľské prostredie touto, zavedením tejto nízkoemisnej zóny. Pretože v súčasnosti si povedzme tak, že množstvo podnikateľov, ktorí v takýchto potenciálnych lokalitách fungujú, môžu mať vozidlá, ktoré by nespĺňali tieto kritériá. Čiže treba urobiť aspoň modelovo prepočet, čo bude to znamenať pre ľudí žijúcich a pracujúcich a podnikajúcich v týchto zónach, čo to bude znamenať, aby mali výmenu vozového parku, ktorý nebude spĺňať limity, a zvýšenie nákladov súvisiacich s povolením na vstup do tejto zóny. A napokon samotné obce a mestá, veď pozrime si príklad hlavného mesta, ktoré obstaralo vozidlá pre mestskú hromadnú dopravu dieselové. Toto by malo byť v zákone uvedené, že mesto alebo obec, ktorá chce zaviesť nízkoemisnú zónu, nesmie prevádzkovať vozidlá verejnej dopravy, ktoré nebudú spĺňať tieto kritériá. Pretože potom to bude len faloš a bude to vlastne len hra na to, čo som povedala, na napĺňanie rozpočtov samosprávy a stratí sa účel zavedenia nízkoemisných zón. Toľko v skratke k tomuto návrhu zákona v prvom čítaní. Ďakujem pekne za pozornosť.