D. Lipšic, poslanec: (2010-03-05):
Považujem za škandalózne rozhodnutia súdov, ktoré v prípade straty na živote bežných ľudí priznávajú náhradu škody v státisícoch a v prípade fiktívnych nemajetkových ujem advokátov, exekútorov, sudcov priznávajú milióny. Ja sa vás pýtam, pani ministerka, ako zastupujete, ako vaše ministerstvo zastupuje prípady žalôb sudcov vo veci údajnej diskriminácie pri platoch? Ako zastupujete ministerstvo v žalobe sudcu Soročinu? Ako ste zastupovali ministerstvo v prípade sudcu Hudáka, vášho štátneho tajomníka? Vy tie nároky uznávate. To je problém. Keď hovoríme o sudcovi Soročinovi, vy ste ani mňa nepredvolali ako svedka na to pojednávanie, ministerstvo spravodlivosti. Vy ste jeho nárok uznali. Vy máte brániť nie exekútorov, sudcov, advokátov, vy máte brániť záujmy ľudí na ministerstve. Vy robíte pravý opak. To je problém. Potom naozaj choďte vy do zmieru, keď uznáte nárok. To je váš problém, že vy nehájite záujmy ministerstva spravodlivosti, ale hájite záujmy tých, ktorí sú žalobcami voči štátu. A považujem za škandalózne, ešte raz to hovorím, rozhodnutia súdov, ak priznávajú ľuďom, ktorí stratia svojich blízkych, ak im priznávajú státisíce, ale tým, čo boli podozriví z trestnej činnosti, boli zákonným spôsobom trestne stíhaní, priznávajú milióny a desiatky miliónov. To je vizitka našich súdov! Vrátim sa k téme. Ja som sa vás pýtal, pani ministerka, ktorá trestnoprávna autorita túto formu zodpovednosti právnických osôb podporuje? Podľa mojich informácií žiadna. Prečítam, čo píše k tejto téme, čo píšu kolegovia z Katedry trestného práva Burda a Kurilovská v zborníku, ktorý som ešte v rozprave citoval, k vášmu návrhu: „Jedine, že by sa tieto dve ochranné opatrenia plánovali ako určitá zástierka, že sme na Slovensku s trestnou zodpovednosťou právnických osôb niečo urobili, ale pre nedostatočnú určitosť právnej úpravy a mnohých dier v nej ju súdy radšej neaplikujú.“ To bude výsledok tejto právnej úpravy. Áno, ja som v parlamente návrh na zavedenie skutočnej zodpovednosti právnických osôb nepresadil. To je pravda, ale ja som s ním prišiel, presadzoval som ho, podporoval som ho a podporujem ho dodnes. Ten návrh stanovoval peňažné tresty až do výšky 500 mil. korún. Stanovoval trvalý alebo prechodný zákaz vymedzenej činnosti, zákaz prijímať verejné dotácie alebo subvencie, zákaz účasti na verejnej súťaži, teda prísne, tvrdé skutočné tresty. V tomto ja celkom nesúhlasím s pánom kolegom Mamojkom, ktorý hovorí, že by sme mali pôsobiť viac preventívne ako represívne. No tu už sú situácie, keď je trestný čin spáchaný. Povedzte mi, koho záujmy ideme obhajovať, keď chceme, aby firma, ktorá je založená s úmyslom vyrábať detskú pornografiu, mohla ďalej veselo fungovať a dáme jej len nejakú neškodnú finančnú sankciu? Chránime zamestnancov tej firmy? No to hádam nie?! Máme obchodné spoločnosti, ktoré sú založené s cieľom páchať konkrétnu trestnú činnosť. Tento zákon to nijako nerieši. Maximálne im umožňuje stanoviť nejaký peňažný trest. A ešte k tomu pomerne mierny. Preto tento návrh považujem za neakceptovateľný. Nepoznám krajinu, ani Španielsko, pani ministerka, ktorá by mala zavedenú takúto zodpovednosť právnických osôb, lebo je logický nezmysel, snaha podľa mňa zaviesť trestnú zodpovednosť právnických osôb tak, že ju nezavedieme. To proste spolu nejde. To ani geniálny právnik nevymyslí. Práve preto, pani ministerka, nepravá treska v skutočnosti nie je treska. To je v skutočnosti naozaj len ten tvaroh, pani ministerka, žiaľ.