T. Galbavý, poslanec: (2009-12-08):
Základným predpokladom existencie právneho štátu je zrozumiteľnosť právnych predpisov. Aj preto je nevyhnutné dodržiavanie pravidiel pri procedúre prijímania zákonov pri tvorbe legislatívy. My sme si pravidlá legislatívneho procesu napísali do rokovacieho poriadku, taktiež sa ctená snemovňa zhodla na legislatívnych pravidlách uznesením. Je to celkom prirodzené, ak chceme prijímať kvalitné a zrozumiteľné zákony, nemôžeme pripustiť veľkú dávku svojvôle pri celej tejto procedúre. Za jav, ktorý narušuje princíp zrozumiteľnosti, prehľadnosti, ale aj stability právneho systému treba považovať prax novelizovania zákonov pomocou pozmeňujúcich návrhov k inému zákonu. Opäť zopakujem, presnejšie ide o prax, keď sa počas prerokúvania návrhu zákona podá či už vo výbore, alebo v pléne poslanecký pozmeňujúci návrh, ktorý sa týka úplne, ale úplne iného zákona. Tieto návrhy dostali názov nielen na Slovensku, ale aj v iných európskych štátoch poslanecké prílepky. Pani kolegyne, kolegovia, tento problém sa netýka, prirodzene, len slovenského parlamentu. Týka sa aj iných parlamentov. Napríklad v Čechách o podobnom probléme rozhodoval Ústavný súd. V iných parlamentoch sa takýmto problémom alebo jeho odstránením zaoberali parlamenty. Na druhej strane uvediem iný príklad. V Kongrese USA za fundamentálne pravidlo legislatívneho procesu sa uznáva pravidlo takzvaného úzkeho vzťahu. Teda pozmeňujúci návrh sa musí vecne dotýkať prerokúvaného návrhu zákona. Ak sa stane, že v pléne nejaký kongresman navrhne pozmeňujúci návrh, ktorý vecne nesúvisí s prerokovaným návrhom zákona, ktorýkoľvek iný poslanec, kongresman má právo podať námietku, o ktorej napríklad rozhodne predseda alebo predsedajúci, či je opodstatnená. Často sa v tejto súvislosti cituje uznesenie Ústavného súdu Českej republiky č. 77/06, ktoré sa týka odškodnenia klientov niektorých bánk. Tu sa navrhovateľ – skupina členov Senátu Parlamentu Českej republiky domáha zrušenia niektorých častí zákona o bankách okrem iného s odôvodnením, že novela bola prijatá na návrh skupiny poslancov v rámci rokovania o zákone, ktorý sa týkal Fondu národného majetku. Vo svojom uznesení Ústavný súd Českej republiky konštatoval, citujem predložený text, „za nežiaduci jav nekorešpondujúci so zmyslom a zásadami legislatívneho procesu treba označiť situáciu, keď jedným zákonom sú novelizované zákony, ktoré navzájom obsahovo bezprostredne nesúvisia“. Ako Ústavný súd Českej republiky konštatuje, k tomuto dochádza napríklad z dôvodov urýchlenia legislatívnej procedúry často formou podaných pozmeňujúcich  návrhov. Odcitujem opäť názor Ústavného súdu Českej republiky. „Taký postup totiž nezodpovedá základným princípom právneho štátu, medzi ktoré patrí zásada predvídateľnosti zákona, jeho zrozumiteľnosti, zásada jeho vnútornej bezrozpornosti.“ Kolegyne, kolegovia, požiadavka predvídateľnosti zákona ako súčasť právneho štátu nemôže byť naplnená v momente, keď je novelizácia jedného zákona súčasťou zákona, ktorého obsah s novelizovaným zákonom vôbec, ale vôbec nesúvisí. Je tomu tak preto, lebo takýmito novelizáciami sa stáva právny systém neprehľadným a prakticky sa v ňom nedá orientovať bez použitia moderných informačných technológií. V takom prípade ale nie je možné aplikovať všeobecnú zásadu, že neznalosť zákona neospravedlňuje. Ak teda chce štát túto základnú zásadu aplikovať, a jej aplikácia je nevyhnutnou podmienkou efektivity práva, tak musí urobiť všetko pre to, aby bol právny systém zrozumiteľný, inak sa ním nedá riadiť. Zákony v ctenej snemovni prijímame, povedzme si celkom otvorene, veď gro celej našej poslaneckej práce je prijímanie zákonov. Naším poslaním je prijímať také zákony, ktoré sú zrozumiteľné, efektívne, umožňujú predvídať. Skrátka, pokiaľ budeme vnášať do právneho systému chaos, ľudia nebudú vedieť, ako sa majú správať. Myslím si, že z mojej strany je to všetko. Pokúsil som sa poukázať na nešváry, ktoré pretrvávajú a sú stále zaužívané či v minulosti, alebo dnes, pretože rokovací poriadok to umožňuje. Vnášajú do práva Slovenskej republiky naozaj chaos, neistotu, a preto si myslím, že našou povinnosťou – poslancov je takejto kompetencii a takejto možnosti sa dobrovoľne vzdať. Ďakujem pekne. (Potlesk.)