D. Čaplovič, podpredseda vlády SR: (2008-11-04):
Ja všetkých diskutujúcich som si pozorne vypočul, robil som si poznámky. Samozrejme, mnohé veci v rámci personálnych možností, ktoré máme v súčasnosti, a obmedzených možností, budeme sa snažiť realizovať najmä takým spôsobom, že budeme vstupovať výraznejšie do kooperácie s inými inštitúciami, ktoré by mohli tieto veci pomôcť nám saturovať. To je po prvé. Po druhé. Tí, čo diskutovali a mali tu návrhy, tak ich srdečne pozývam, aby tieto návrhy, o ktorých hovorili, predniesli aj v diskusii na Stálej konferencii Slovákov, ktorá sa uskutoční vo štvrtok. Som zvedavý, koľko poslancov Národnej rady sa tam zúčastní na tejto rozprave a budú sa podieľať na kreovaní a resp. vzájomnom dialógu. Pretože táto Stála konferencia, ktorá sa začína vo štvrtok, sa stáva skutočne prelomová aj z toho dôvodu, že sa jej zúčastňuje najviac štátov doteraz zo zahraničia, ich zástupcov, ich organizácií. Pani Vášáryovej chcem odkázať, aj mladých. Pretože práve mladí sa organizujú a veľmi aktívne vstupujú do procesu formovania tých aktivít zahraničných Slovákov a bola by prekvapená, čo dokážu napríklad mladí profesionáli, s ktorými som sa nedávno stretol v New Yorku alebo v Londýne, či v Taliansku atď., ktorí vážne sa zamýšľajú a veľmi aktívne vstupujú do života Slovákov v zahraničí. Pretože na rozdiel pred rokom 1993 nemali tu svoj vlastný štát, teraz ho majú. A to je veľmi významný impulz. A potom je tu navyše to, že aj tá politika, ktorú robíme, a ja sa ju snažím ako podpredseda vlády maximálne aktivizovať a zabezpečovať. Pri svojich cestách do zahraničia vždy mám minimálne jeden deň zahraničnej cesty venovaný Slovákom žijúcim v zahraničí a vyžadujem to a bol by som veľmi rád, keby každý minister tejto vlády a ústavní činitelia takýmto spôsobom mali tie kontakty, cez veľvyslanectvá navštívili by školy, navštívili by ďalšie a ďalšie podujatia. Slováci to v zahraničí potrebujú. Navyše realizujeme to tak s pánom prezidentom Slovenskej republiky Ivanom Gašparovičom, to by som tu chcel povedať, že my sa vždy Slovákom, ktorí žijú v zahraničí, ich organizáciám, či sú to mladé organizácie, novozačínajúce alebo organizácie, ktoré majú svoju dlhodobú tradíciu a niečo prežili. Chceme sa im poďakovať, že boli vždy lojálni k tej krajine alebo k tomu štátu, v ktorom žili, a že robili pre ten štát a pomáhali tento štát upevňovať a stali sa integrálnou súčasťou tohto štátu. Navyše chcem poznamenať, že práve toto je vlastne také gro, ktoré môžeme vyzdvihnúť, pretože áno, máme tu Slovákov, ktorí boli v emigračných vlnách, a máme teraz Slovákov, ktorí prišli migračnými vlnami po roku 1989, a teraz prichádzajú významne buď na krátkodobé, či na dlhodobé, alebo na stále už pobyty do tej krajiny alebo štátu, v ktorom chcú pôsobiť. Ja som bol nedávno aj na Malte, kde som sa stretol s veľkou skupinou Slovákov, ktorí tam žijú a ktorí sú lekármi, ktorí tam boli v minulosti už a organizujú sa a majú veľmi zaujímavé programy a chceme aj v tejto oblasti výraznejšie pomôcť. Chcel by som uviesť aj to, že v rámci tejto Stálej konferencie, ktorá sa uskutoční po tieto dni, v piatok vo večerných hodinách v historickej budove Slovenského národného divadla sa uskutoční slávnostný koncert vďakyvzdania, by som to mohol nazvať, kde sa poďakujeme všetkým štátom. Tam budú zástupcovia jednotlivých veľvyslanectiev, ktorí vystúpia mnohí. Chceme sa im poďakovať za to, že vytvorili podmienky vo svojich krajinách, vo svojich štátoch a prijímali jednotlivé migračné a emigračné vlny a vytvorili pre Slovákov takú skutočne naozaj oázu, kde sa mohli v podstate realizovať, kde mohli rásť aj v časoch neslobody pred rokom 1989, ale, samozrejme, aj v časoch, keď sa otvárajú hranice, a je čoraz väčšia komunikácia medzi národmi a štátmi. Čo sa týka grantového systému, samozrejme, tam je veľa čo naprávať, ale musím povedať, že kým som nebol vo funkcii, tak ten grantový systém sa pohyboval vo výške okolo 3 mil. korún a dnes to má 40 mil. a vybojovali sme znovu aj na budúci rok 40 mil. A chcem upozorniť, že navyše ešte poskytujeme veľmi významné dotácie na niektoré aktivity, ktoré idú potom cez schvaľovanie vo vláde. Pani Kramplová, pani poslankyňa, ex ministerka, o tom vie, že sa tam niektoré veci prerokovávajú a idú buď z rezervy pána predsedu vlády, alebo idú v podstate zo Všeobecnej pokladničnej správy, teda opatrením, ktoré predkladá ministerstvo financií, a teraz z neho, budem hovoriť len o Mlynkoch, kde išlo 10 mil. korún. A budem odpovedať pánu Froncovi na otázku ohľadom slovenskej školy v Užhorode. Dnes na slovenskú školu v Užhorode ideme dať 6 mil. korún. Šesť miliónov korún ide na slovenskú školu v Užhorode s tým, že 5 mil. ide z ministerstva školstva z rozhodnutia pána ministra školstva a podpredsedu vlády, pol milióna ide z ministerstva zahraničných vecí, ďalšieho pol milióna ide z rezervy predsedu vlády a ešte je tu tých 300-tisíc korún, ktoré dal Úrad pre Slovákov žijúcich v zahraničí. Podobne podporujeme veľmi významné projekty napríklad slovenských aktivít a Slovenského domu napríklad na slovenskom Spiši v Poľsku. Teda aj v tejto oblasti môžem hovoriť o ďalších a ďalších aktivitách, ktoré robíme vo vzťahu k Rumunsku. Ja minimálne najmenej dvakrát do mesiaca som medzi zahraničnými Slovákmi, čo sa môjmu predchodcovi zrejme ani nesnívalo, ani tak často nechodil, lebo v podstate nevenoval tomu výraznú pozornosť. Naozaj chcem povedať, že ak som podpredseda vlády pre menšiny, tak vnímam takisto menšiny ako významný fenomén domáce a takisto menšiny príbuzenské, ktoré sú v zahraničí, a k tým príbuzenským patrí to, čo hovorila aj pani Kramplová aj v súvislosti s tou federáciou Európania vo svete. Viete, ťažko teraz, ja tu nechcem niečo rekriminovať, trošku sa stalo to, že dnešné Združenie Slovákov veľmi zle pracuje oproti minulému združeniu, keď bol na čele pán Klimo, to musím na tejto schôdzi povedať, kde naozaj sa veľmi aktívne zúčastňoval týchto rôznych podujatí a reprezentoval Slovenskú republiku. A musím to aj na tejto pôde znovu „prištempľovať“, že zúčastnil sa dokonca aj v tých Tesalonikách na tej významnej konferencii, ktorá bola v roku 2003. Odvtedy sa mi zdá, ako keby pán Skalský, ktorý je teraz predstaviteľom toho združenia, bol zvolený, ja rešpektujem toto združenie, ak si zvolilo svojho predstaviteľa, zanedbáva tieto úlohy a ja mu to aj pozajtra veľmi rázne a otvorene na rokovaní Stálej konferencie pripomeniem. Je veľa problémov, je veľa problémov aj v Českej republike. Ja som tam sa nedávno teraz zúčastnil na oslavách vzniku Československej republiky a rokoval som aj so Slovákmi, ktorí tam žijú, s ich spolkami. Stretol som sa s nimi za prítomnosti pána prezidenta Slovenskej republiky a hovorili sme aj s vládou Českej republiky, lebo sa tam znížili financie na menšiny. My požadujeme zachovať status quo vo vzťahu k tohoročnému rozpočtu, aby bol aj na budúci rok. Myslím si, že sa nám darí aj v tejto oblasti veľmi nadštandardne tieto vzťahy medzi Českou republikou a Slovenskou republikou rozvíjať. Nemáme žiadne problémy, aby sme tieto aktivity ďalej zabezpečili, či už na úrovni môjho kolegu podpredsedu vlády pána Vondru, alebo ministra kultúry, s ktorým rokoval náš minister kultúry teraz nedávno v Prahe a, samozrejme, aj s mojou kolegyňou ministerkou pre menšiny a ľudské práva pani Džamilou Stehlíkovou. Čiže tam tie problémy až natoľko nie sú. Musím znovu zopakovať, že my dodávame učebnice a veľmi striktne ja požadujem z každej svojej cesty od pána ministra školstva, že dostaneme a istým spôsobom, samozrejme, prostredníctvom Carga, rôznym spôsobom cez ministerstvo zahraničných vecí tieto učebnice expedujeme. Vám sa možnože, pán Fronc, ani nesnívalo, že dneska už existujú pobočky slovenských knižníc v Chicagu. Teraz som bol v Londýne. Priamo v centre Londýna sme otvárali novú pobočku slovenskej knižnice. Nedávno sme otvárali novú pobočku slovenskej knižnice a rozširujeme ju v Našiciach, to bude veľká, to je už Chorvátsko, kde som sa zúčastnil. Môžem hovoriť o ďalších a nových vznikajúcich pobočkách slovenských knižníc pri rôznych mestských, municipálnych knižniciach v Taliansku, vo Švajčiarsku teraz pripravujeme. Čiže netreba lámať palicu, naozaj maximálne sa snažíme v tejto oblasti pomáhať a, samozrejme, tá iniciatíva, čo sa týka Zlatého fondu slovenskej literatúry, je zaujímavá a, prirodzene, ja sa aj v tejto oblasti budem snažiť, aby sa o tento Zlatý fond slovenskej literatúry obohatili naše knižnice pre Slovákov, ktorí žijú v zahraničí. Bolestivou Achillovou pätou, je tu pán Mikloško, je problematika cirkevnej oblasti, či už je to misia evanjelických cirkví alebo katolíckych. Trošku sa mi zdá, že menej sa tomu venujú samotné cirkvi. Stále očakávajú peniaze od štátu. Tu by sme naozaj chceli spoločne, a my sme sa dohodli aj pri mojich stretnutiach či už v Mníchove, či už v Zürichu nedávno, alebo teraz konkrétne v Iloku v Chorvátsku, aby sme tieto veci pomohli riešiť a zabezpečili. Ale, samozrejme, očakávam zo strany predstaviteľov Konferencie biskupov a predstaviteľov evanjelickej cirkvi a ďalších cirkví výraznejšiu pomoc v tejto oblasti a budem s nimi o tom rokovať. Musím povedať, že aj to, že sme zachovali Rádio Slovakia Internacionála, v rámci toho slovenské vysielanie, je veľmi dôležité, lebo bolo na, musím povedať, na odchode, keď sme prichádzali do vlády. A napriek tomu sme to finančne saturovali a zachránili sme to v Slovenskom rozhlase, lebo pani generálna riaditeľka nemala absolútne záujem, aby sa takéto vysielanie v tomto rozhlase zabezpečovalo. Jednak mala pravdu, lebo je to národno-štátny záujem a musí štát zato zabezpečiť, a predchádzajúca vláda na to takmer sa vykašľala. Pýtam sa naozaj teraz, máme tam jednu úlohu, Slovenská televízia. A musím vám povedať, že generálny riaditeľ Slovenskej televízie a celý manažment teraz pripravil materiál, my ho teraz študujeme a pripravujeme, akým spôsobom budeme zabezpečovať postupne najprv v rámci Európy vysielanie, potom v rámci Spojených štátov amerických, Severnej Ameriky a potom v Austrálii. Chceme ísť tou cestou. Samozrejme, Slovenská televízia rokuje aj s Českou televíziou a dokonca s regionálnymi krajanskými televíziami, aby im poskytovala niektoré programy. Čiže tento proces sa tuná rozvíja a myslím si, že je na dobrej ceste. Navyše by som chcel využiť túto situáciu, a keďže boli tu zástupcovia predstaviteľov KDH, ktorí vystupovali, v Bratislave pripravujeme a chceme naozaj inštalovať pamätník vysťahovalectva. My spolu s pánom Bajanom robíme isté opatrenia, je to aj v tej správe. Ale keďže je to v meste Bratislava, očakával by som väčšiu iniciatívu pána primátora Ďurkovského, ktorý absolútne o to nemá záujem a je to teda nominant KDH a možnože by sa mal spamätať v tejto veci a pomôcť a podporiť aj túto našu aktivitu. Ďalej tu máme, ešte by som niekoľko poznámok povedal, čo sa týka kníh. Áno, v Prahe je problém s knihami slovenskými, ale my sme, ja som mal posledné rokovanie s pánom Adamom a viete, to vydavateľstvo, teda tá kniha slovenská, ktorá sa nachádza v prenajatých priestoroch na Jilskej ulici priamo v Akadémii vied Českej republiky, ešte ako podpredseda akadémie som svojim kolegom zabezpečil, že tá knižnica tam bude a je tá kniha. Teraz riešime v spolupráci v Literárnym informačným centrom v Bratislave zabezpečenie kníh, aby tam boli zabezpečené nové tituly kníh, aby sa predávali. A je len vecou, povedzme, ja nemôžem nikomu nakázať ani z novinovej služby, aby sa noviny tam expedovali, či už je to Pravda, či je to SME, alebo denná tlač alebo ďalšie časopisy. Pán Adam, ktorý je v tomto kníhkupectve zodpovedný za tieto veci, je ochotný to prijať, ale to už nie je v silách vlády, to je v silách tých, ktorí by chceli preniknúť, pre Slovákov a dať informácie aj do Českej republiky. Pani Vášáryovej, nuž nebudem na to reagovať, bola štátna tajomníčka ministerstva zahraničných vecí, mohla v tej oblasti veľa urobiť, ak bola štátna tajomníčka. Ja rád vypočujem jej pripomienky a, samozrejme, dám si aj poradiť. Ale musím povedať znovu, že taká výrazná aktivita, aká bola, je doteraz za posledné dva roky, aj vo vzťahu k mladej generácii, v zahraničí nebola. A musím povedať a zopakovať tu, že práve mladí ľudia sa veľmi výrazne angažujú, vytvárajú svoje nielen pracoviská, svoje spolky a zase vstupujú do týchto procesov. Navyše nám vznikajú slovenské školy, aj keď sú to niekedy len sobotné školy. Napríklad v Chicagu vznikla slovenská škola, pri otvorení ktorej som bol. Vznikla v Londýne, v centre Londýna slovenská škola. Čiže to v minulosti sa o tom ani nesnívalo a dnes sa to deje. A dnes si musíme uvedomiť tú skutočnosť, že štát má záujem, predstavitelia štátu na rozdiel od predchádzajúceho obdobia chodia do tých krajín a navyše sa chcú stretnúť so slovenskou národnostnou menšinou, ktorá tam žije v tom prostredí, alebo Slovákmi, našimi krajanmi, a preto sa aj aktivizujú a preto sú aj také výsledky. Nedávno sme otvorili detašované pracovisko Vysokej školy sociálnej práce a zdravotníctva v Petrovci sv. Alžbety pre Slovákov. Budeme otvárať podobné pracovisko v Nadlaku. To všetko sa deje. Takže je tu množstvo, a možnože to nie je ani podchytené v tejto správe, spolupráce a s mojimi aktivitami prostredníctvom mojich priateľov, dobrých, či už na vysokých školách, robíme všetko pre to, aby sme tieto veci postupne menili. Áno, môžem hovoriť o slovíčku starostlivosť v úvodzovkách. Viacej si myslím, že by to mala byť podpora viaczdrojová alebo aspoň dvojzdrojová – od toho štátu, kde žijú, a plus od materskej krajiny, resp. materského štátu. Touto cestou aj chceme ísť. A ešte napokon by som chcel pripomenúť, že sa budeme zaoberať analýzou volebného zákona. Ja sa spojím s pánom podpredsedom vlády a ministrom vnútra a budeme túto vec analyzovať. A dostanú to za úlohu, samozrejme, aj pracovníci Úradu Slovákov žijúcich v zahraničí. Neviem, či som všetkým odpovedal, ale, prepáčte, bolo toho veľa. Ospravedlňujem sa, už vidím, že ste niektorí poslanci nervózni, že tu viacej hovorím aj o takejto problematike, a o tom svedčia, že vás to asi veľmi nezaujíma, aj tieto poloprázdne lavice. (Potlesk.)