I. Šulaj, poslanec: (2004-09-22):
Podľa môjho názoru správa, ktorú sme dostali, myslím, že to bolo na júnovej schôdzi, ale aj nová správa sú dosť povrchné. A táto správa nielen mala riešiť analytickú časť, to znamená určité hodnotenie sociálno-ekonomických rozdielov v rámci regiónov, ale aj mala poskytnúť  konkrétne úlohy alebo východiská, ktorými chce vláda Slovenskej republiky odstraňovať sociálno-ekonomické rozdiely v regiónoch do konca volebného obdobia. Táto druhá časť bola pre mňa dôležitejšia. A myslím si, že je dôležitejšia aj pre radových občanov štátu, pretože hodnotenie analýzy bez konečného dôsledku a cieľa, ako chceme riešiť problémy, je polovičná robota. Vzhľadom na to, že považujem tento problém za veľmi dôležitý, dovoľte mi, aby som vám predniesol ešte raz z hľadiska procesného návrh na uznesenie Národnej rady Slovenskej republiky k správe o súčasnom stave sociálno-ekonomickej úrovne v jednotlivých regiónoch Slovenska a pripravovaných opatreniach na odstraňovanie sociálno-ekonomických rozdielov v jednotlivých regiónoch do konca volebného obdobia s obsahom: „Národná rada Slovenskej republiky žiada vládu Slovenskej republiky 1. opätovne predložiť Národnej rade Slovenskej republiky správu o súčasnom stave sociálno-ekonomickej úrovne v jednotlivých regiónoch Slovenska a pripravovaných opatreniach na odstraňovanie sociálno-ekonomických rozdielov v jednotlivých regiónoch do konca volebného obdobia, z ktorej bude zrejmá koncepcia a konkrétne vecné a časové kroky, ktoré majú zabezpečiť zmierňovanie rozdielov sociálno-ekonomickej úrovne v jednotlivých regiónoch Slovenska, 2. správu o súčasnom stave sociálno-ekonomickej úrovne v jednotlivých regiónoch Slovenska a pripravovaných opatreniach na odstraňovanie sociálno-ekonomických rozdielov v jednotlivých regiónoch do konca volebného obdobia predkladať Národnej rade Slovenskej republiky pravidelne raz za pol roka.“ Odôvodnenie. Vzhľadom na naďalej sa prehlbujúce rozdiely v sociálno-ekonomickej úrovni medzi Bratislavou a ostatnými regiónmi Slovenska je potrebné tomuto problému venovať zvýšenú pozornosť. Situáciu v jednotlivých regiónoch je potrebné pravidelne hodnotiť, preto sa navrhuje, aby vláda Slovenskej republiky predkladala svoju správu Národnej rade Slovenskej republiky pravidelne dvakrát do roka. Dovoľte mi, aby som poskytol niektoré vlastné informácie, ktoré sme spracovali v analytickej časti o veľkých sociálno-ekonomických rozdieloch. Tú druhú časť, o ktorej som hovoril, ktorú mala spracovať vláda, a to sú ciele alebo východiská a úlohy, akými chce odstraňovať sociálno-ekonomické rozdiely, mala spracovať vláda. Na začiatku mi dovoľte konštatovať možnože ešte jeden taký môj vlastný profesionálny názor, čo sa týka reálnych príjmov. Áno, je pravda a Štatistický úrad vykazuje, že za prvých osem mesiacov roku 2004 reálne príjmy stúpali. Myslím, že to bolo asi o 1,3 %. Pravdou je aj však to, že za rok 2003 reálne príjmy klesli. Myslím, že to bolo asi o 2 %. A východiskovú základňu porovnania ôsmich mesiacov roku 2004 berieme k základni roku 2003. Preto je tu na mieste otázka, nielen z hľadiska regiónov a ich postavenia, ale aj z hľadiska ľudí, akým spôsobom reálne príjmy stúpajú a či vôbec dosiahli východiskovú základňu súčasného volebného obdobia. Na začiatku mi dovoľte, aby som citoval z programového vyhlásenia vlády: „Vláda upraví rámcové podmienky regionálneho rozvoja decentralizáciou verejných financií a zavedie nový, efektívnejší systém finančného vyrovnávania sociálno-ekonomických rozdielov vyšších územných celkov. Týmto a ďalšími krokmi vytvorí lepšie podmienky pre národnú, cezhraničnú, medzinárodnú spoluprácu na úrovni obcí...“ Možnože je to dobré a správne, že sme zákony súvisiace s fiškálnou decentralizáciou presunuli až na zajtrajšie rokovanie, pretože ja som od týchto zákonov očakával analýzu, ktorá by súvisela so sociálno-ekonomickou situáciou v rámci jednotlivých regiónov. Pokiaľ nemáme túto analýzu, je otázka, ako chceme riešiť sociálno-ekonomické rozdiely v rámci regiónov. Ak zajtra budeme prerokúvať fiškálnu decentralizáciu, mne osobne táto analýza vo všetkých zákonoch chýba a myslím si, že je to podstatná časť zákonov fiškálnej decentralizácie alebo mala by to byť podstatná časť zákonov fiškálnej decentralizácie. Ak budem hovoriť o sociálno-ekonomických rozdieloch, budem hovoriť predovšetkým o nezamestnanosti, reálnych príjmoch, priemerných príjmoch, možnože niektorých ekonomických ukazovateľoch, ktoré súvisia so silou regiónu, ako sú tržby v stavebníctve, v obchode a tak ďalej. Asi najväčším problémom Slovenska v minulosti, ale aj v súčasnosti je nezamestnanosť. Musím konštatovať, že aj v 2. štvrťroku sa medziročne zvýšil počet nezamestnaných oproti predchádzajúcemu obdobiu minulého roku o 9,5 % na 489,4 tisíc osôb a priemerná miera nezamestnanosti vzrástla o 1,5 % percentuálneho bodu na 18,5 %. Takto to konštatuje aj Štatistický úrad Slovenskej republiky. Ak teda stúpla nezamestnanosť, je otázka, akým spôsobom ju chceme riešiť alebo aký dopad má nezamestnanosť v jednotlivých regiónoch. Vyskúšajme sa pozrieť na kraje a počet nezamestnaných za 1. a 2. štvrťrok 2004 a skúmať určité vývojové trendy. Prídeme na to, a mám to červenou farbou zaznačené na tejto informačnej tabuli, že nezamestnanosť stúpala predovšetkým v Banskobystrickom, Prešovskom a Košickom kraji, môžete to vidieť, naľavo sú informácie z 1.  kvartálu, napravo sú informácie z 2. kvartálu roku 2004, teda v tých krajoch, ktoré majú najväčšie sociálno-ekonomické problémy. Ak by som si zobral porovnanie, žiaľ, to sa dá spraviť len za 12. mesiac roku 2003, a minule, keď sme prerokúvali túto správu, tak pán minister aj reagoval na problematiku počtu voľných miest na počet nezamestnaných, tak prídeme na to, že v Banskobystrickom kraji máme najvyšší počet nezamestnaných na 1 voľné pracovné miesto. Je to napravo, je až 97,73 nezamestnaných na 1 voľné pracovné miesto, pričom za celé Slovensko je 29,16 nezamestnaných na 1 voľné pracovné miesto. Ak sa dobre pamätám, vtedy, myslím, pán minister povedal, že národné úrady práce vykazovali rozličným spôsobom tieto čísla a mohol vzniknúť aj štatistický problém. Súhlasím s takýmto tvrdením, je však teda na mieste otázka, kto tieto inštitúcie a organizácie riadil, či teda boli riadené dobre, správne a aké ukazovatele vierohodné poskytovali pre riadenie tohto štátu. Dovoľte mi, aby som poukázal aj na rozdiely v priemernej mzde v roku 2002 a v roku 2003, následne budem potom poukazovať aj na iné časové vývojové súvislosti. Takže môžeme konštatovať, že najrýchlejšie oproti roku 2002 v roku 2003 rástla mzda v Bratislavskom kraji a možnože najpomalšie v tých krajoch, ktoré majú najväčšie ekonomické problémy zase, sú to Bystrica, Nitra, Prešov, Košice. Ak máme nižšiu nominálnu mzdu, je otázka, ako sa táto nižšia nominálna mzda prejaví na reálnej mzde. Reálnu mzdu sme predovšetkým ovplyvňovali dereguláciou cien a vyššími nepriamymi daňami. Boli už vyššie aj v roku 2003, keď sme začali zosúlaďovať daň z pridanej hodnoty. A tu je vidieť, že s vyšším zárobkom aj sa prejavuje nižší podiel na reálnej mzde. Napr. v Bratislave tým pádom, že máte vyšší zárobok, tie ekonomické dopady z nepriamych daní sa prejavovali menej, to je pokles reálnej mzdy o 1,3 %, v niektorých krajoch, ako je Bystrica, Nitra, Prešov, sa prejavovali tieto dôsledky viacej. Ak by som mal túto tabuľku premietnuť pre zamestnancov a priemernú mesačnú mzdu za 1. kvartál roku 2004, tak najvyššia priemerná mzda, teraz hovorím o nominálnej mzde, nie o reálnej mzde bola v Bratislavskom kraji, 19 498 korún, asi najnižšia bola v Prešovskom a Banskobystrickom kraji. Keby sme konštatovali prírastok nominálnej mzdy oproti roku 2002 a porovnali ho k 1. kvartálu roku 2004, tak najviac rástli nominálne mzdy za Bratislavský kraj, o 1 872 korún, najmenej rástla nominálna mzda, o 353 korún, v Banskobystrickom kraji. Ak by sme chceli hodnotiť vplyv nezamestnanosti a vplyv reálnych a nominálnych miezd na podnikateľské prostredie v jednotlivých regiónoch, mali by sme to hodnotiť cez niektoré výkonové ukazovatele. Ja sa budem venovať len niektorým ekonomickým ukazovateľom, ktoré podľa mňa majú vypovedajúcu schopnosť, tržbám v stavebníctve, obchode a službách. V Bratislavskom kraji boli za celkové Slovensko vo výške 26,4 %. Teraz by sme si však tento údaj mali porovnať s počtom obyvateľov a prídeme na nasledovné skutočnosti. V Bratislave napr. tržby v stavebníctve boli 26,4 % z celkových tržieb Slovenska, ale Bratislava má len 11,1 % počtu obyvateľov z celkového počtu obyvateľov Slovenska. Na druhej strane napr. v Banskobystrickom kraji boli tie tržby len 6 %, ale Banskobystrický kraj má 12,3 % počtu obyvateľov z celkového Slovenska. Podobným systémom sa dajú ekonomicky vyhodnotiť aj tržby v obchode a službách. Už budem ukazovať len celkovú tabuľku. Tržby v obchode a službách v Bratislavskom kraji boli 38,8 % s tým, že Bratislava má len takmer vyše 11-percentný podiel na počte obyvateľov. V Banskobystrickom kraji napr. to bolo 5,6 % s tým, že Banskobystrický kraj má 12,3-percentný podiel na počte obyvateľov. Aby som vás dlho netrápil, posledná tabuľka je otázka priamych investícií v jednotlivých krajoch. Je to v Bratislave 69,7 %, v Banskobystrickom kraji 1,7 %. Minule keď sme rozoberali tento problém, tak vznikla tu aj otázka, kde sa nachádzali veľké prirodzené monopoly napr. ako Slovenský plynárenský priemysel, telekomunikácie, ktoré boli predmetom privatizácie a ktoré v podstate spôsobili aj to, že ich predajom natieklo niekoľko miliónov alebo miliárd korún do štátnych finančných aktív. Áno, je to pravda, že tieto veľké finančné inštitúcie prevažne mali sídlo v Bratislavskom kraji a vysoký podiel investícií 69,7% má na túto skutočnosť veľký vplyv. Na druhej strane si však musíme napr. uvedomiť aj to, že v roku 2003 sme prerozdeľovali podielové dane cez sídlo inštitúcie. A vy veľmi dobre viete, že takýto ekonomický tlak vznikol z regiónov a vznikne z regiónov aj v budúcom období, ak zákony o fiškálnej decentralizácii alebo problematiku sociálno-ekonomických rozdielov nebudeme riešiť systémovo tak, aby občania tohto štátu cítili, že aj v regiónoch by sa mali mať ľudia lepšie, pretože vláda je tu pre všetkých a nielen pre niektoré vytypované regióny. Ďakujem za pozornosť. (Potlesk.)