V. Veteška, podpredseda NR SR: (2003-12-03):
I. Hopta, poslanec: Vážený pán podpredseda, vážený pán minister, vážené dámy, vážení páni. Pred niekoľkými dňami sme si pripomenuli 17. november, mali sme štátny sviatok a v Bratislave bolo päťdesiat občanov, ktorí ho oslavovali, a boli možno medzi nimi aj tí, čo možno sedia dnes na balkóne. Chcem povedať, že kým v roku 1989 sa menil spoločenský systém, tak prakticky ak nie väčšina, tak mnohí z nich, čo napísali petíciu, boli za zmenu spoločenského systému. Žiaľ, dnes zisťujem, že títo páni a dámy sa zmýlili a dnes opäť chcú socializmus. Ale chcú socializmus len pre seba, pretože ich nezaujíma, ako žijú občania Slovenskej republiky v ostatných sférach našej spoločnosti, ale ich zaujíma iba to, či dostanú tristo miliónov na svoju tvorbu. Preto ja osobne zásadne odmietam, aby určitá skupina ľudí mala zo zákona vymedzených tristo miliónov korún nato, a citujem: „Na výrobu slovenských hraných, dokumentárnych, animovaných, audiovizuálnych diel vyrobených v spolupráci s nezávislými producentmi v Slovenskej republiky so sídlom.“ Absolútne nemám nič a myslím si, že ani nikto z nás proti tomu, aby Slovenská televízia vysielala slovenské filmy, slovenské dokumenty. Len treba, prosím vás, nájsť iný spôsob, ako sa k týmto peniazom dostať a nie, že v zákone určíme, že Slovenská televízia zo svojho rozpočtu bude dávať 20  percent na tieto otázky. Čiže, vážené dámy, vážení páni, ja si myslím, že listom, ktorí podpísali vymenovaní umelci, priznali svoju chybu, že v roku 1989 búrali minulý spoločenský režim, pretože de facto minulý spoločenský režim im umožňoval dostatok finančných prostriedkov na kvalitnú výrobu programov aj slovenskej tvorby. Čo sa týka samotného zákona, dovoľte mi niekoľko poznámok. Predovšetkým si myslím, že predtým, než bol prijatý tento zákon, mal byť prijatý zákon o verejnoprávnych inštitúciách, pretože verejnoprávnych inštitúcií je viac ako Slovenská televízia a Slovenský rozhlas. Mal byť prijatý zákon preto, aby sme vedeli, ako sa budú financovať, aký majú cieľ a aké úlohy budú plniť v spoločnosti. Po ďalšie. Absolútne nesúhlasíme s tým, že by voliť riaditeľa STV a Slovenského rozhlasu mala iba úzka dvanásťčlenná skupina ľudí združených v Rade STV alebo Slovenského rozhlasu, a nie celý parlament. Osobne som presvedčený, že voľbou v Národnej rade by bola zabezpečená účasť celého relevantného politického spektra Slovenskej republiky pri voľbe generálneho riaditeľa STV, a tým aj väčšia objektivita a nezávislosť. Myslím si, že je oveľa ľahšie skorumpovať desať ľudí v Rade STV ako 150 poslancov parlamentu. Po ďalšie. My sme týmto zákonom, vážený pán minister, trošku urazili aj poslancov parlamentu, pretože ste dali, že členom rady môže byť iba občan, ktorý má 25 rokov. To znamená, že ak poslancom môže byť už občan od 21 rokov a členom Rady STV občan až nad 25 rokov, vychádza mi tak, že je to dôležitejšia inštitúcia ako parlament Slovenskej republiky. Čiže ja osobne s tou podmienkou nejako neveľmi môžem súhlasiť. Absolútne nemôžem súhlasiť s tým, že dozorná rada alebo dozorná trojčlenná komisia bude vymenovaná vládou a de facto dá tam iba vládna koalícia svojich ľudí. Takisto volebné obdobie hovorí o tom, že  Rada STV bude šesť rokov, čiže takisto sa mi zdá neporovnateľne dlhé obdobie nato, aby tam ľudia takú dlhú dobu sedeli v tejto komisii alebo v tejto Rade STV. Ja osobne preto z týchto dôvodov nebudem hlasovať za tento zákon, pokiaľ tam nebudú zmenené záležitosti, ako je voľba v parlamente a nebude vybraný paragraf, ktorý hovorí o tom, že 20 percent príjmov sme povinní dávať súkromným výrobcom, producentom so sídlom v Slovenskej republike. Nájdime iný spôsob v rámci rozpočtu Slovenskej republiky nato, aby sme mohli podporiť domácu umeleckú tvorbu a myslím si, že ak tento spôsob bude transparentný a táto krajina bude mať dostatok finančných prostriedkov, tak nemáme s tým problém podporiť to. Lenže, vážené dámy, vážení páni, je tu aj iná otázka, pretože sa tu vyčleňuje určitá skupina ľudí, občanov Slovenskej republiky, pre ktorú máme určiť zhruba 300 miliónov korún ročne prostriedkov, ale pritom zabúdame na zhruba 500-tisíc nezamestnaných občanov Slovenskej republiky, na ktorých finančné prostriedky nemáme, respektíve im prakticky každým zákonom znižujeme sociálne dávky. Ďakujem vám za pozornosť.