B. Bugár, podpredseda NR SR: (2003-06-18):
Otváram všeobecnú rozpravu. Dostal som jednu písomnú prihlášku, od pána poslanca Ševca za klub KSS. Nech sa páči, pán poslanec, máte slovo. Až potom otvorím možnosť sa prihlásiť ústne do rozpravy, lebo na pána poslanca ešte môžu reagovať s faktickými poznámkami. Pán poslanec, máte slovo. J. Ševc, poslanec: Vážený pán podpredseda, vážení kolegovia, kolegyne, vážený pán minister, Komunistická strana Slovenska dane a daňový systém považuje za najdôležitejší a najsyntetickejší ukazovateľ politiky štátu voči svojim občanom a voči svojej krajine. Je to aj akési magické zrkadlo, ktoré odráža nielen súčasný stav krajiny, ale aj perspektívu a retrospektívu. To je aj hlavný dôvod, prečo zosúladenie daňovej politiky na úrovni EÚ je iba rámcové. Dalo by sa povedať, že je značne tolerantné. Členské krajiny EÚ si ponechávajú tento nástroj vo svojich rukách, pretože s jeho pomocou môžu čo najefektívnejšie presadzovať svoje národné a štátne záujmy. Vlády členských štátov robia všetko, aby si udržali autonómiu v daňovej oblasti. Preto akékoľvek tendencie smerujúce k rigidite daňového systému s odvolávaním sa na EÚ sú zavádzajúce a nemiestne. Takmer vo výlučnej kompetencii členských štátov zostávajú priame dane. Pokiaľ ide o nepriame dane, ako to tu bolo povedané, najviac sú reglementované spotrebné dane. Má to svoju logiku. Daň z pridanej hodnoty je stanovená rámcovo na úrovni 15 %. Dôležitou ďalšou črtou daňových systémov je ich stabilita. Tá im zabezpečuje dôveryhodnosť, funkčnosť a solídnosť štátu voči občanovi a celej spoločnosti. U nás v priebehu uplynulých 10 rokov boli novelizované daňové zákony viac ako 30-krát, fabrikujú sa ako rohlíky na bežiacom páse. Ešte sotva nadobudli právoplatnosť a už sa hovorí o potrebe ich novelizácie. Napr. zákon č. 289/1995 Z. z. o dani z pridanej hodnoty bol doteraz 12-krát novelizovaný. Vláda tvrdí, že účelom noviel bolo prispôsobovanie právnej úpravy DPH v Slovenskej republiky legislatíve EÚ. Toto tvrdenie je tiež zavádzajúce, najmä pokiaľ ide o výšku DPH. Väčšina zmien daňových zákonov bola podmienená neudržateľným pnutím v štátnom rozpočte. Aj za predloženým unáhleným vládnym návrhom daňovej reformy je rovnaká príčina, bezprostredné ohrozenie funkčnosti celého radu kapitol štátneho rozpočtu. Hovorí sa, že každý systém, i ten najhorší, má nielen negatívnu, ale aj pozitívnu stránku. Kvalita systémov je daná ich pomerom, tým, ktorá z nich prevažuje. Najhorší je stav chaosu, ktorý sa prejavuje v nestabilite, v krajnej nesystémovosti. Súčasný vývoj na Slovensku sa nachádza práve v takomto stave. Žijeme v akomsi absurdistane bez hospodárskej a sociálnej politiky, už nehovorím o ekonomickej a sociálnej stratégii s pozitívnym nábojom. Preto žijeme bez perspektívy, bez nádeje, v strachu, v permanentnom strese. Naša chorá spoločnosť degeneruje. Bez diagnózy sotva môže byť účinná terapia. Po tieto dni som zaregistroval v tlači vtip o prístupe našej vlády k riešeniu problému nezamestnanosti. Vychádza z toho, že nezamestnanosť sa skoro vyrieši tým, že polovica mladších a schopnejších ľudí ide za prácou do zahraničia a tá druhá vymrie. Včera prispel náš kolega tiež perličkou na úsmev, že môžeme skrátiť pracovný týždeň na 4 dni a jedni budú pracovať vtedy a druhí vtedy. Samozrejme, myslel to úsmevne. Ešte sa dobre pamätám, ako nás pán Dzurinda a minister Mikloš presviedčali pri prerokúvaní a schvaľovaní rozpočtu, že nimi navrhované opatrenia budú všeliekom na neduhy našej spoločnosti. Vzápätí na to prišiel minister Zajac s návrhom protiústavnej novely zákona, o tom všetkom, čo tvorí vo svojom rezorte minister Kaník, už ani nehovorím. O tom, akými ďalšími reformami a novelami nás ešte prekvapí táto vláda dokonca funkčného obdobia, sa nechce ani rozmýšľať, hlavne preto, aby občania už dnes neboli ešte viac stresovaní tým, čo ich ešte čaká a neminie. Jedno je isté, vláda sa vo svojej pravicovej a asociálnej politike nezastaví. Ale vráťme sa k daňovej reforme. Vždy doteraz pri predkladaní návrhov na všetky reformné kroky v daňovom systéme sa šermovalo tým istým zdôvodňovaním. Vraj keď dane budú nižšie, ľahšie potečú do štátnej kasy, už nehovoríme o tom, kde všade sa zneužívalo na zdôvodnenie, že treba všeličo obetovať pre pritiahnutie zahraničného kapitálu. Keď sa na to pozrieme bližšie, vidíme, že to jednoducho nemôže byť pravda. Na začiatku tohto roku nedoplatky na daniach a clách činili podľa štatistiky asi okolo 80 mld. korún. A teraz sa ďalej zvyšujú na 85 mld. Je to šokujúce preto, že colnice všeobecne trvajú na zaplatení cla a DPH hneď pri prepúšťaní dovážaných tovarov do voľného obehu. Inými slovami to znamená, že tieto nedoplatky boli spôsobené výnimkami. Kto tieto výnimky dáva? A komu? Zrejme nie tým malým a stredným subjektom, o ktorých sa hovorí, že im treba pomáhať, ale hlavne tým favorizovaným, opäť tým, čo takmer zadarmo sprivatizovali majetok, čo sľubovali, že budú investovať a zabezpečovať nové pracovné miesta. To isté platí aj o daniach. Verejne sa šepkalo o zoznamoch daňových subjektov, v ktorých nemala byť vykonaná daňová kontrola. Nepreverovali sme to, zdá sa, že na Slovensku už nemôže nič prekvapiť. Podnikatelia, ale aj mnohí radoví občania sa pýtajú, prečo ministerstvo financií sa nezameria na nedoplatky na daniach a clách, ale na ďalšie zvyšovanie spotrebných daní a DPH na nevyhnutné životné potreby. Ozaj, prečo? Zvýšenie ceny nafty o viac ako 3 koruny za liter sa prejaví vo zvýšení nákladov prepravcov v nákladnej a autobusovej doprave o 10 %. Kto to zaplatí? Cestujúci a spotrebitelia prepravovaných tovarov. Len v dôsledku zvýšenia spotrebnej dane na benzín, ak sa to tu schváli, a naftu sa inflácia zvýši zo súčasných 7,7 % minimálne na 8,2 %. Pri zvyšovaní spotrebnej dane na benzín a naftu sa špekuluje na súčasnej parite slovenskej koruny k doláru a dočasnej relatívnej cene ropy. Ak sa tieto 2 komponenty zvýšia, vždy je veľmi prekérna situácia, ktorá sa prejaví na raste inflácie a pauperizácie sociálne najslabších vrstiev obyvateľstva. To, s čím sa prichádza v oblasti dane z pridanej hodnoty na základné životné potreby obyvateľstva, nemá obdobu v celej Európe. Za necelý polrok sa navrhuje zvýšenie zo 6 % na 19 %, to je zvýšenie takmer o 150 %. Ak tento koeficient dáme do súladu s podielom potravín a iných nevyhnutných potrieb na život na celkovej spotrebe jednotlivých sociálnych skupín, potom jasne vidíme krajne asociálny charakter navrhovaných zmien. Veď ak dôchodcovia zo svojich žobráckych dôchodkov zaplatia za bývanie, za teplo, za vodu, nezostane im ani tých 20 korún na návštevu lekára. Pritom v tomto prípade sa vláda nemôže vyhovárať ani na EÚ, ani na iné svetlé vzory, čo EÚ doporučuje, je maximálne 15-percentná DPH. U Čechov a Poliakov sa DPH na potraviny a spotrebný tovar pohybuje na hranici 5 – 6 %. Írsko, ktoré bolo tak často frekventované ako náš veľký vzor v predreferendovej  kampani, má nulovú DPH na potraviny. KSS sa vážne zamýšľa nad touto neradostnou situáciou. Uvedomujeme si, že to nie je jednoduchý rébus. Vychádzajúc z povedaného a zbožných krajne nebezpečných synergetických dôsledkov chceme požiadať, vážený pán minister, vás aj vládu, aby v pripravovanej navrhovanej komplexnej reforme ste zaviedli nulové dane na lieky a zdravotnícke pomôcky, znížili daň z pridanej hodnoty na potraviny, knihy a noviny, ktoré sú doteraz zdaňované 14 %, z doterajších 14 % na 15 %, v krajnom prípade ponechať DPH na úrovni 14 %. Ak to neurobíte, klub poslancov Národnej rady za KSS príde do Národnej rady s takýmto návrhom. Po tretie, Európska únia odsúhlasila Slovenskej republike 4 výnimky. Medzi nimi je aj znížená sadzba na plyn a elektrickú energiu, ktorá by mala byť paušálne priznaná až po vstupe. Okrem toho EÚ akceptovala 2 prechodné obdobia, čo sa týka spotrebnej dane na cigarety a zníženej sadzby DPH na tepelnú energiu. V súvislosti s predloženým návrhom na jednotnú 19-percentnú DPH vzniká otázka, či budú tieto výnimky zachované alebo po prijatí predloženého návrhu zákona občania budú platiť za plyn, elektrickú a tepelnú energiu 19 % DPH. Náš klub je za zachovanie týchto 4 výnimiek. Týmto vyjadrujeme aj svoju pripravenosť, vážený pán minister, hľadať spoločné východisko, ktoré by bolo prijateľnejšie a znesiteľnejšie pre občanov. Vyzývame aj vás, parlamentné koaličné subjekty, a poslancov, vážené pani poslankyne a poslanci, na skutočné demokratické posúdenie vládneho návrhu. Nemožno sa donekonečna spoliehať iba na metódu bezduchej väčšiny. To je jeden s kľúčových dôvodov hluchoty súčasného parlamentu, žiaľ, dôvod neschopnosti načúvať hlasu občanov, najmä tých, čo sú v núdzi. Poďme medzi nich a uvidíme, aké sú názory medzi ľuďmi. To je dôvod umŕtvovania solidarity v čase najpotrebnejšej. Ak to neurobíme, budú nás za to všetkých biť, či v koalícii alebo opozícii. Celý problém je zložitejší o to, že sa všeobecne hovorí o právach menšín, ktoré sú zohľadňované v našej spoločnosti. V tomto prípade ide paradoxne o právo väčšiny, ktorá je v dôsledku pochybnej politickej aritmetiky predstavená v parlamente menšinou. Ak bude tento parlament aj naďalej hluchý a ignorantský k zastupiteľskej menšine, ktorá tu paradoxne reprezentuje sociálnu väčšinu, potom možno všetko očakávať, aj sociálne výbuchy, aj to, že si odkázaní občania vezmú právo do svojich rúk, a to by bolo veľké nešťastie, ale aj dôsledok vašej politiky, vážení páni. Ďakujem za pochopenie.