Gašpar, Tibor, poslanec NR SR (2023-11-24):
Všetkým prajem ešte raz pekný deň, keďže sme sa nevideli ešte v priebehu dňa, a dnes by som chcel v rámci vystúpenia za klub sa zamerať predovšetkým na tie dôvody, ktoré ako navrhovatelia ste uviedli, že majú byť dôvodmi na vyslovenie nedôvery ministrovi vnútra Matúšovi Šutajovi Eštokovi. Včerajšie vystúpenie ste sa snažili zhodnotiť, že nemá žiaden súvis s týmito dôvodmi a že chcete, aby sme tu riešili predovšetkým kroky, ktoré vykonal minister vnútra, tak sa vám dnes pokúsim vysvetliť, že to má veľmi vážny súvis a že sa s tým musíme zaoberať, pretože tak ako tu dneska už odznelo od poslanca pána Vanča, alebo aj včera z príspevku pani poslankyne Števulovej, hovoríme o faktoch a pojmoch zo zákona, ktoré sú už len reakciou na nejakú predchádzajúcu akciu. Ak sa rozhodne minister vnútra postaviť dočasne alebo pozbaviť, dočasne pozbaviť výkonu služby nejakého policajta, tak tomu, samozrejme, niečo predchádza a to niečo by malo byť rozdiskutované aj v tomto parlamente. Rozumiem tomu, že niektorým sa to nepáči a zámerne sa snažia nejakým spôsobom predkladať to, že to nie je v poriadku a že, že o tom nehovorme, tak ja vám sa budem snažiť dnes vysvetliť, že o tom musíme hovoriť. V prvom rade zjednoduším to, tu bolo používané zo strany navrhovateľa pána podpredsedu parlamentu, pána Šimečku, že sa deje pomsta, že sú tu, nejaké osobné účty sa vybavujú, že sa to deje nekultúrne a že celé toto je označované aj vami viacerými, že sú to čistky. Čistky, ktoré robí minister vnútra v Policajnom zbore, a že to nemá nič spoločné so zákonnosťou. Mimochodom, taká malá odbočka, pán poslanec Pročko, viete, zákon o štátnej službe bol prijímaný v roku 1998, hovorili ste tu, že ho prijímal Fico, možnože áno, v tom čase, ja neviem, kde bol, ale jednoducho ten zákon bol aj niekoľkokrát novelizovaný a my sa tu rozprávame o tom, či práve v súlade s týmto zákonom a s ustanovením § 46, ale aj ďalších ustanovení konal minister vnútra v súlade s nimi, alebo nekonal. Čo sa týka čistiek. Ja to považujem za štandardnú personálnu prácu, ktorá sa deje po perso... po personálnej výmene na ministerstve vnútra s príchodom nového ministra vnútra. Tieto ustanovenia zo zákona o štátnej službe, ktorými sa oprávňuje minister vyskladať si svoj tím, riadiaci tím pre zabezpečenie vnútornej bezpečnosti, prechádzali rôznym vývojom a v istom období prechádzali aj kritikou najmä z vnútra radov polície, pretože mali sme tu už dnes aj, alebo včera spomenuté ustanovenie § 35, ktoré, ods. 2, ktoré umožňovalo v istom období ministrovi vnútra bez toho, že by udal dôvod, odvolať akéhokoľvek funkcionára v Policajnom zbore z akejkoľvek úrovne riadenia. Aby ste pochopili, dneska takéto odvolanie bez udania dôvodu sa týka v podstate len prezidenta Policajného zboru. Vo vzťahu ku ostatným policajtom máme síce opäť zavedený § 35 ods. 2, ale zákonodo... zákonodarcovia tam museli vsunúť predsa len akúsi doložku odôvodnenia, ktorú má spracovať priamy nadriadený. Odvolať bez udania dôvodu ste mohli aj riaditeľa obvodného oddelenia, alebo ešte aj nižšieho funkcionára, ktorý na tom oddelení je. Samozrejme, že takéto ustanovenie bolo vnímané dlhodobo v zbore ako politický inštitút, ktorý má umožniť kádrovanie a ktorý má možnosť ministrovi dávať teda priestor na to, aby si vymieňal funkcionárov akýmkoľvek spôsobom. Neni tu síce veľa funkcionárov za KDH, ale musím povedať, aj keď oni s tým nič nemajú, že bolo to za čias, keď ministrovali na ministerstve vnútra ministri z KDH. A tí ministri teda zaviedli ako prví takýto spôsob riadenia, čo sme vnútri v zbore, samozrejme, vnímali vždy negatívne, lebo každé štyri roky po parlamentných voľbách dochádzalo niekedy k masívnym výmenám, niekedy možno k menším výmenám, ale ten vyšší manažment automaticky bol pripravený na to, že odchádza a že teda prichádza iný manažment, ktorého si vyberá minister vnútra. Aj v súčasnosti minister vnútra vykonal isté rozhodnutia zo zákona, ktoré sú rôzneho charakteru a sú voči rôznym ľuďom v rôznom postavení. Včera sme tu najviac hovorili o šiestich policajtoch Národnej kriminálnej agentúry, ktorí sú v súčasnosti právoplatne obvinení, aj to právoplatne obvinení tu niektorí spochybňujete, ale myslím si a môj názor... a nemyslím si, že to je názor, ktorý neni súladný s tým, ako je upravený Trestný poriadok, sú právoplatne obvinení. Rozhodol o tom prokurátor, to je pán prípravného konania, dominus litis, ktorý jednoducho rozhoduje o tom, či budete obvinený a či vás obžaluje a predstaví pred súd. To len na margo tých šiestich, ku ktorým sa ešte dnes vrátim. Čo sa týka toho zvyšku, sú to zmeny, ktoré buď sú spojené s organizačnými zmenami, ktoré umožňujú ministrovi opäť a nanovo ustanovovať policajtov, alebo v prípade v súlade budú s § 35 ods. 2, a to napríklad vo vzťahu k policajtom, ktorí nie sú obvinení. Aby sme teda rozumeli, že sa tu bavíme o skupine policajtov, ktorá bude dnes možno predm... podstúpená týmto výmenám personálnym, a vy všetko toto ste nazvali tak zjednodušene čistkou a v rámci tých dôvodov ste aj uviedli a spomenuli ste tam napríklad prezidenta Policajného zboru Hamrana, spomenuli ste tam obvinených policajtov, ale vo vzťahu ku každému z nich bol použitý iný inštitút zákona o štátnej službe. Čo však musím zhrnúť a povedať za všetky tieto inštitúty, minister vnútra postupoval v súlade s týmito ustanoveniami. Voči týmto personálnym rozkazom je možný rozklad a môžu byť podstúpené teda nejakému preskúmavaniu ďalšiemu, čo znamená, že policajti sú istým spôsobom chránení, aby sa mohli niekým takýmto rozhodnutiam brániť. Ešte sa vrátim k tomu odvolávaniu bez udania dôvodu, ktorý by som najskôr prirovnal ku tým čistkám alebo takým tým zjednodušeným ustanoveniam. Voči takýmto rozhodnutiam sa v minulosti mnohí policajti odvolávali a uspeli. Myslím si, že patrí medzi základné právo každého z nás, aby počul dôvody, pre ktoré musí odísť z danej pozície, a práve preto sme v čase, keď som ja bol policajným prezident a ministrom vnútra pán Kaliňák prišli s tým, že § 35 dáme zo zákona preč. Čo sa však stalo v posledných troch rokoch? Neviem, ja nerád používam tam ten kút ako kút hanby, ja skôr poviem, že ide o skupinu NEOĽANO, ktorá v súčinnosti s niektorými poslancami z SaS prišla opäť so zmenou zákona a opäť, opäť zaviedla § 35 do zákona o štátnej službe, ale ako som už pre objektivitu chcel povedať, je tam dnes už aj doložka nejakej potreby odôvodnenia. Môžme sa baviť, či to odôvodnenie je formálne, alebo aj dostatočne obsažné, ale to už je na jednotlivom rozhodnutí a na policajtovi, ktorý sa s tým môže vysporadúvať cez opravné prostriedky. Takže ak chceme do budúcna hovoriť o zmenách, ktoré budú políciu odpolitizovávať, tak sa vráťme aj k tomuto ustanoveniu a zvážme, či ho v zákone ozaj potrebujeme, nepotrebujeme spoločne s inými nástrojmi, ako je kariérny postup, ktorý by mal byť upravený jednoznačne v prepisoch do takej miery, aby nikto nepochyboval, že policajt, ktorý ide do konkrétnej pozície, spĺňa to, čo bude vyžadovať zákon o štátnej službe. A to je, samozrejme, povedzme dĺžka praxe, dĺžka praxe v riadiacej funkcii, skúsenosti na rôznych pozíciách a podobne. Takže chcem vám tým povedať, že mnohé rozhodnutia ministra vnútra, ktoré sú mimo tých šiestich policajtov, o ktorých budem za chvíľu hovoriť, sú v súlade so zákonom, a pokiaľ máte nejaký, nejaký dôvod, informáciu konkrétnu, že by konal v rozpore voči iným policajtom než tým šiestim, tak prídite, predstavte to tu, aby sme vedeli posúdiť, či je ten postup ministra vnútra v rozpore so zákonom o štátnej službe. A teraz k tým šiestim policajtom a k tomu rozhodnutiu § 46, ktoré, už tu bol po... už tu bol pokus niektorých poslancov ísť slovo po slovíčku, aj pán Vančo pred chvíľou sa snažil nám povedať, že sú tam teda nejaké fakultatívne podmienky, nejaké obligatórne a podobne, takže ja by som sa pokúsil byť dostatočne konkrétny, aby sme vedeli, o čom sa tu rozprávame. (Krátka pauza.) No... (Krátka pauza.) Prepáčte mi, len okuliare sú nevyhnutné. Policajt sa musí dočasne pozbaviť výkonu štátnej služby, potom budem čítať ďalšiu vetu. Myslím si, že ide, tak jak povedal pán poslanec Podmanický, o kogentné, striktné vyjadrenie bez možnosti ďalej o tom špekulovať, na to poukázal aj ten tretí rozsudok toho mestského súdu, ja ho budem často v rozsudku čítať, že treba brať do úvahy znenie tohto ustanovenia a pán minister teda vnútra nemal veľmi možnosť na výber, pokiaľ boli splnené tie následné podmienky, ktoré v tom zákone sú uvedené. Zdôrazňujem to, nemal na výber. Musel konať tak, ako konal. A tiež vám dnes vysvetlím, prečo tak nekonal bývalý minister vnútra pán Roman Mikulec alebo aj poverený minister vnútra Ódor napriek tomu, že podmienky podľa mojej úvahy boli naplnené, všetky, ktoré poznáme v tomto ustanovení. Budem pokračovať v tomto ustanovení ďalej. Teda policajt sa musí dočasne pozbaviť výkonu štátnej služby, ak by jeho ďalšie ponechanie vo výkone štátnej služby, toto ďalšie ponechanie sme tu mali, lebo právoplatne boli čurillovci, tí šiesti, obvinení už niekedy tuším začiatkom roku 2022, takže do dnešného dňa boli ponechaní, ale ak by ich ďalšie ponechanie ohrozovalo dôležitý záujem štátnej služby alebo priebeh objasňovania jeho konania. Tuto máme dve podmienky, ktoré nemusia byť naplnené súčasne, stačí jedna alebo druhá. Ja sa vyjadrím aj k jednej, aj k druhej. Všetci ste totižto včera aj dnes zastali len pri definícii a, a trošku menej sme rozprávali, čo je to ten dôležitý záujem služby, aby sme mohli o ňom diskutovať a povedať si, či bol v tomto prípade naplnený a porušený alebo ohrozený, alebo nebol. Môžte si hneď kliknúť do Googlu a... a skúsiť si pozrieť, že do akej miery je toto ustanovenie vysvetlené, ale rozhodne ide o právny pojem, ktorý je podľa mňa sčasti neurčitý, najmä to ohrozenie toho dôležitého záujmu služby. To alebo, čiže priebeh objasňovania, je podľa mňa úplne jasné a potom tam nadväzuje nevyhnutná podmienka a je dôvodne podozrivý, buď že porušil služobnú povinnosť zvlášť hrubým spôsobom, alebo páchal trestný čin. Ja si dokonca osobne myslím, že (povedané so smiechom) sú naplnené už aj obidve tie veci vo vzťahu k čurillovcom. Áno, vychádzam z toho, že poznám množstvo dôkazov okolo čurillovcov, to znamená, keď si celé toto ustanovenie odseku 1 prečítate a máte ho otvorené, tak skutočne je naplnené všetko. Všetko. Bez pochýb. A teraz k tomu možno bližšiemu vysvetľovaniu toho dôležitého záujmu služby. Medzi dôležitý záujem služby patrí napríklad aj dobré meno Policajného zboru. Patrí tam dôvera občanov v Policajný zbor. Patrí tam nevzbudiť pochybnosti u nezaujatého pozorovateľa o spôsobilosti naďalej vykonávať službu príslušníka PZ nestranne a nezaujato, v súlade s ústavou, s ústavnými zákonmi s ostatnými všeobecne záväznými právnymi predpismi, medzinárodnými zmluvami, ktorými je Slovenská republika viazaná. Ja som uviedol len tri, ktoré vieme aplikovať na čurillovcov úplne absolútne. Viete dobre, že ich trestné stíhanie je v dostatočnej miere pretraktované v médiách, a tu je ten prvý moment a styčný bod toho, aby sme sa rozprávali o tom, za čo sú vlastne čurillovci obvinení, čoho sa dopustili a či to ohrozuje dobré meno Policajného zboru, či to spochybňuje dôveru v Policajný zbor zo strany občanov a či to nevyvoláva pochybnosti u nezaujatého pozorovateľa, pokiaľ ostanú títo policajti vo výkone služby. Oni sami potvrdili, že sú naplnené všetky tri podmienky, pretože, teraz to poviem za seba, v predvolebnej kampani som sa stretával tak ako vy všetci ostatní s množstvom občanov, a keď by som hovoril len za tých, ktorí možno dali ten krúžok mne, tak sú tu desiatky tisíc ľudí, ktorí spájali čurillovcov s znižovaním dôvery Policajného zboru, ktorí mali pochybnosti o tom, že konajú nezaujato a nestranne pri napĺňaní svojich právomocí. Sú v histórii Policajného zboru ročne zhruba stíhaní policajti v nejakom počte okolo 130-140 ľudí a osôb, ktoré, pod týmito dôvodmi, pretože ten pojem ohrozenie dôležitého záujmu služby sa prelína v zákone o štátnej službe vo viacerých ustanoveniach a ja ho za chvíľku prečítam aj v ďalšom ustanovení, prepúšťaní. Sú rozhodnutia súdov, ktoré povedali, že policajt, ktorý mimo služby a v krčme požil alkohol a vyvolal tam nejakú roztržku, už ohrozuje dobré meno Policajného zboru, je ohrozená dôvera v Policajný zbor a všetko, čo som tu dnes čítal. Ak dám do porovnania toho, čoho sa dopustili čurillovci, a k tomu sa chcem ešte potom venovať v ďalších, v ďalších možnostiach mojeho vystúpenia, tak toto sú drobnosti. Títo policajti sú totiž obvinení zo zneužívania právomoci verejného činiteľa a spáchali trestný čin v súvislosti s tým, čo majú v popise svojich pracovných činností. Oni neurobili žiaden trestný čin mimo pracovnej doby, nie je to nedbanlivostný trestný čin, je to jednoducho niečo, čo spáchali v práci a za čo sú právoplatne dnes obvinení. Čo sa týka toho druhého pojmu, ktorý hovoríme, že alebo – alebo, ohrozovanie priebehu objasňovania jeho konania, tento pojem je podľa mňa naplnený dostatočne a definovaný skutočne vecne a presne, osobitne prichádza do úvahy za situácie, že príslušník Policajného zboru spáchal určité konania z tej druhej skupiny podmienok, porušenie služobných povinností zvlášť hrubým spôsobom, spáchanie trestného činu, čo je náš príklad, práve v súvislosti s tou pracovnou pozíciou, pred chvíľou som to vysvetľoval, na ktorej je zaradený a ktorú vykonáva, a existuje tu podozrenie, resp. možnosť, že ďalším zotrvaním na tejto pozícii, a teda dočasným nepozbavením výkonu štátnej služby sa bude môcť v záujme svojho vyvinenia, samozrejme, pôsobiť na priebeh objasňovania. Aby sme to nezúžili len do polohy, že policajt Ďurka, obvinený policajt Ďurka bol prevelený na inšpekciu, kde dokonca sa stal nadriadený tým policajtom, ktorí vyšetrovali jeho prípad, a prípad ďalších čurillovcov, je ten typický dôvod, on to je vážny dôvod, pretože jednoducho nemôžete robiť nadriadený policajtom, ktorí vás vyšetrujú, to je neprípustné. No a už len tak politicky dopoviem, že kvôli tomuto momentu odišiel minister vnútra pán Šimko, čo je teda úplne absurdné, a to len potvrdzuje ten úmysel zozadu toto nepripustiť, aby tu došlo ku riadnemu objasneniu celej tej trestnej činnosti. Lenže priebeh objasňovania sa dá mariť aj spôsobom nasledovným. Budete v kontakte s osobami, ktoré môžu dosvedčiť okolnosti vo váš prospech. Šiesti čurillovci, samozrejme, pracujú na nejakom pracovisku, kde sú obklopení ďalšími policajtmi, ktorí vystupujú v ich veci ako svedkovia. My sme tu dokonca dnes konfrontovaní s tým, že sa dostali do funkcií po tom, čo spáchali trestný čin, mimochodom, na okraj, považujem to za schvaľovanie trestného činu, a tí ľudia, ktorí o tom rozhodovali a dávali im tie odmeny a najnovšie počúvam, že platy okolo 5-tisíc euro, to, to nemal ani policajný prezident, spáchali trestný čin schvaľovania trestného činu inej osoby, ale oni dokonca sú nadriadení. Z pozície nadriadených oni dnes rozhodujú o ich platových náležitostiach, rozhodujú o tom, či zotrvajú na takom pracovisku, čiže šéfovali, ľudovo povedané, svedkom v ich trestnej činnosti. Aby bolo jasné, pojem čurillovci dnes mnohí aplikujeme na šiestich obvinených, ale tá situácia je taká, že okolo nich sa, samozrejme, pohybovalo podstatne viac policajtov, ktorých trestná zodpovednosť nebola dodnes vyhodnotená a ktorú je potrebné a nevyhnutné vyhodnocovať práve z dôkazov, ktoré sú zadokumentované za to celé obdobie. Môžu na tieto osoby vplývať v smere poskytnúť prípadne neoprávnené pozitívne vyjadrenia, to som už hovoril, majú k dispozícii dokumenty, listiny či dôkazy v akejkoľvek podobe spôsobilé preukázať ich zavinenie, a teda logicky, že sa môžu snažiť týchto dôkazov zbaviť. Tak toto máte ten typický príklad toho Ďurku, ktorý následne pomocou kolegu Svítoka sa snažil získať všetky spisy, ktoré súviseli s vyšetrovaním ich trestnej činnosti, a záznamy, ITP záznamy a dôkazy, ktoré, si môžeme položiť rečnícku otázku, chceli len poznať obsahovo a pripraviť si obranu alebo chceli ich dokonca zničiť, to ja nechcem špekulovať, neviem. Jedna z vecí, ktorú možno budem na výbore iniciovať, aby nám minister vnútra prišiel vysvetliť, čo sa stalo so spismi a čo sa stalo s tými dôkazmi, pretože ide o závažnú spoločenskú otázku, ktorá má dosah prierezovo cez viacero politických trestných stíhaní, ktoré sa tu diali za posledné dva roky. Takže teraz to uzavriem. Máme naplnenú podmienku ohrozenia dôležitého záujmu služby. Máme naplnenú alebo podmienku toho ohrozenia v priebehu objasňovania a môžeme sa teraz porozprávať o tých dvoch alebo jednej podmienke, a to je, ktorá tam musí byť v súbehu s týmito dvoma, že sú podozriví, že spáchali trestný čin, a... lebo je tam, prepáčte, ja si to hneď zase pozriem, lebo všetko v tej hlave, porušili služobnú povinnosť zvlášť hrubým spôsobom. Takže bola to aj diskusia, že kedy môžme hovoriť o policajtovi, že je dôvodne podozrivý, že spáchal trestný čin, či je možné toto formálne nejako obmedziť, vymedziť, lebo podozrivý môžete byť už vtedy, keď príde niekto a oznámi na vás trestné oznámenia, ktoré, samozrejme, môže skončiť odmietnutím a, a nič sa nepreukáže. U čurillovcov máme právoplatné uznesenie o vznesení obvinenia, čo je moment, ktorý je nespochybniteľný, takže z môjho pohľadu sú naplnené všetky podmienky, všetky podmienky, zdôrazňujem, a kto by poznal dôkazy, o ktorých tu hovorím, z pohľadu čurillovcov, tak musí vedieť, že je naplnené aj to hrubé porušenie, ktoré je v tom písmene a), ktoré musel minister vnútra jednoducho pri svojom postupe zohľadňovať a musel sa s tým vysporiadať. Vysporiadal sa tak, že ich dočasne pozbavil výkonu služby. To je k § 46. A teraz by sme sa mohli dotknúť ešte jedného ustanovenia, ktoré považujem za dôležité a ktoré... moment... malo byť podľa mňa použité v minulosti. Ja vám aj poviem, prečo bývalý minister vnútra nepostupoval pri tom § 46 u tých čurillovcov obdobne ako u iných policajtov, pretože teraz chcem sa dostať k § 192 toho istého zákona o štátnej službe, hovoríme o prepustení z Policajného zboru, je to ďaleko, by som povedal, extenzívnejšie ako, ako to dočasné pozbavenie, pretože, ešte keď sme pri tom dočasnom pozbavení, vy, vy interpretujete častokrát, že je niečo, čo je nezvrátiteľné, že je niečo, čo znamená pre policajta definitívny koniec v tom výkone služby, tak pre to doplnenie treba uviesť, že ide o... dočasné pozbavenie výkonu služby je z titulu plynutia času iba prechodnou a nedefinitívnou formou postavenia policajta mimo výkon štátnej služby, kdežto § 192, o ktorom budem hovoriť, je tou definitívnou. Ten paragraf má dokonca také dôsledky, že v budúcnosti, pokiaľ by sa uchádzal takýto človek o znovuprijatie do Policajného zboru, tak nie je možné ho prijať do Policajného zboru a je to skutočne definitíva pre prácu v Policajnom zbore. Ak sa vrátim k § 192, policajt sa prepustí zo služobného pomeru, a máme tam od písmena a) až po písmeno g) uvedené dôvody, kedy sa tak deje. Len pre taký príklad, my tak ľudovo hovoríme, prepúšťajú ho na efko, efko znamená, že ste právoplatne odsúdený, a teda je dôvod za úmyselný trestný čin, nie je dôvod, aby ste ďalej zotrval v Policajnom zbore. Ale ja prečítam písmeno e) ktoré je tak najčastejšie používané, skoro u deviatich z desiatich policajtov v čase, keď im je vznesené obvinenie, teda v situácii, v akej sa dnes nachádzajú čurillovci. Dôvod písmena e) – porušil služobnú prísahu alebo služobnú povinnosť zvlášť hrubým spôsobom a jeho ponechanie v služobnom pomere by bolo na ujmu dôležitých záujmov štátnej služby. Opäť sme pri tých dôležitých záujmoch štátnej služby a môžeme sa teraz zase rozprávať pol hodinu o tom, či porušili služobnú prísahu a služobnú povinnosť zvlášť hrubým spôsobom. Ale túto otázku personalisti, ktorí dávajú ministrovi návrhy, a nadriadení rozhodujú len v okamihu, keď policajt spácha trestný čin, o ktorom som už tiež hovoril, povedzme mimo pracovnej doby, keď ide o nedbanlivostný trestný čin, ako je napríklad dopravná nehoda, a to aj s vážnym následkom, alebo niečo, čo sa dá vnímať tiež síce problémovo, lebo ide o trestný čin, ale nie tak zásadne ako u čurillovcov. Povaha trestného činu, z ktorého sú obvinení čurillovci, sama osebe, že pri výkone trestnej či... teda pri výkone svojho povolania vo vzťahu k vyšetrovateľom a k operatívcom fabulovali trestné stíhanie, že vytvárali trestné oznám... uznesenie o trestnom stíhaní z vymyslených podkladov a dôvodov, je tak vážna, že bez problémov môže byť subsumovaná pod pojmem... pojem porušili služobnú prísahu a služobnú povinnosť. Opäť zjednodušene, po právoplatnosti ich obvinenia mali byť prepustení na éčko. Ak tu dneska diskutujeme o tom, či štyridsaťšestka je voči nim dostatočný – nedostatočný krok a či je v súlade s ďalším zákonom, č. 54/2019 Z. z. o ochrane oznamovateľov protispoločenskej činnosti, no tak musím jedným dychom dodať, že táto diskusia sa mi zdá vo vzťahu k tomu, o čom tu hovoríme, ako nie že zbytočná, ale nevyvážená, pretože tu sme už vôbec nemuseli diskutovať o tom, či títo policajti budú, alebo nebudú pod ochranou nejakého zákona. Ja by som sa teraz v ďalšej časti dotkol toho, že prečo nebolo rozhodnuté v minulosti tak, aby, aby boli teda prepustení alebo dočasne pozbavení, pretože sem-tam zaznieva aj v médiách, aj vo verejnosti, že predsa to posúdenie toho dôležitého ohrozenia toho záujmu služby, ohrozenia dôležitého záujmu služby a podobné kategórie, ktoré som tu rozoberal, posúdil niekto inak. Áno? Takže keďže je to nejaká subjektívna kategória podľa niektorých, tak ja, ten minister vnútra bývalý Mikulec, viete, on nevidel, že by to znižovalo dôveru v Policajný zbor, on nevidel v tom všetky tie, tie veci, ktoré som tu spomenul. Tak citácia z toho včerajšieho rozhodnutia, ktoré, samozrejme, pardon, toto nie... ešte, ešte zmena (povedané so smiechom), vydržte chvílinku. (Krátka pauza.) No. Tak citujem. Na strane 50 uznesenia Generálnej prokuratúry, ktorým bolo potvrdené právoplatné uznesenie, sa 16. 7. o 17.00 hod. policajt Guba vyjadruje: „Toto bude rodeo. Akože nám to povedal aj minister, že ja viem, že toto bude, že ja viem, že to bude masaker, ale že sa musíme, ale musíme ich zastaviť, robte, čo treba.“ Na strane 51, Čurilla: „O jednej idú za ministrom títo naši zas operatívci.“ Na strane 52, Čurilla: „Hovoril“ – riaditeľ ÚIS Scholtz –, „že určite sa budúci týždeň niečo udeje, a dúfam, že to ustojíme.“ Magula Jánovi: „Ale ministrovi musí byť jasné, že keď zoberú mobil, keď zoberú jeho ľudí, tak skončili aj oni... (vulgarizmus), však ich Fico zadusí do... (vulgarizmus), to bol koniec všetkého... (vulgarizmus).“ Strana 52, Čurilla, otázka: „No čo minister?“ Neidentifikovaná osoba: „Dobre. Ide za ním teraz riaditeľ ÚIS, idú vymyslieť, či sa im podarí zastaviť tú pani,“ Santusovú rozumej. Čurilla: „Však keď nie, tak nech dá echo. My ju zastavíme do...“ Neznáma osoba: „Povedal, čo máme robiť?“ Dunčko: „Ale dobre, ale robiť ju, alebo robiť robotu?“ Neznáma osoba: „Že ju môžeme spraviť, keď chceme.“ Neznáma osoba je podľa nás identifikovaná ako František Vojtuš, vyšetrovateľ. Jeden z tých, ktorý nie je obvinený, ale patrí do kategórie čurillovcov. Strana 53, policajt po rusky: „Kto to mal v dozore?“ Ďurka: „Lipšic. Teraz s tým, teraz idú za... teraz s tým idú za ministrom aj s Kyselom.“ Kysel je prokurátor ÚŠP, Lipšica asi nemusím predstavovať. Guba na strane 53: „Povedal mi...“ – rozumej minister Gubovi, policajtovi Gubovi, čurillovcovi: „že on ti je, že on ti si je vedomý toho, že lebo my sme my, mi Jano, mi povedal, že aby som s ním otvorene porozprával sa...“ – má sa na mysli Jano Čurilla – „... že teda situácia je taká, aká je, až odteraz sme sa bránili a treba prejsť ďalej do protiútoku a tak ďalej a tak ďalej.“ „Ešte je na ÚŠP minister, lebo to rieši aj minister, to riešia, že na našej strane sú, povedal Kovařík.“ (Úplná presnosť citácií nie je zaručená, keďže rečník číta rýchlo, bez dokonalej intonácie a voľne prelína citácie s vlastným komentárom, pozn. red.) No, tu máte odpoveď, prečo minister Mikulec nerozhodoval. Nemôže spolupáchateľ prepúšťať spolupáchateľov. Toto sú dôkazy o priamej účasti ministra, povedané jazykom trestného práva, je to účastník na trestnom čine čurillovcom vo forme pomoci, spolupáchateľstva, už akokoľvek to posúdi ten, kto by mal konať, a na základe týchto dôkazov už dávno mal byť minister vnútra, bývalý minister vnútra, poslanec Mikulec, obvinený. To je dôvod, pre ktorý sa on dnes alebo aj včera snažil, aby sme, aby sme neponúkali vám tieto dôvody a tieto dôkazy. Ja som vám to ponúkol preto, lebo vidím priamu súvislosť medzi tým, čo ste navrhli ako dôvody na odvolávanie, a keďže 30 minút mi je málo, tak sa budem snažiť dostať do tejto rozpravy ešte v ďalšej časti, aby som vám priblížil aj môj pohľad na zákon č. 54/2019 Z. z. a na to rozhodnutie súdu, ktoré je v rozpore s tými rozhodnutiami, ktoré boli vydané predtým, ale je vydané rovnakým typom súdu... (reakcie z pléna) a s iným, s iným, s iným... (Ruch v sále.) Ďakujem.