Kolíková, Mária, ministerka spravodlivosti SR (2022-02-15):
Vážené pani poslankyne, vážení páni poslanci, ja si vážim debatu, ktorá, rozumiem, že osobitne nie je ľahká, ak sa týka súdov a priamo pôsobíte v tej oblasti, kde sa jednoducho tá reforma týchto súdov dotkne. To, čo sa udialo v deväťdesiatych rokoch, je, že sme sa na Slovensku vybrali úplne opačným trendom. V rámci osobitne európskeho priestora sa zväčšovali obvody súdov a my sme v deväťdesiatych rokoch ich začali zmenšovať. To znamená, začali sme atomizovať justíciu. Dnes by sme boli úplne niekde inde, keby sme v deväťdesiatych rokoch neurobili z tridsiatich obvodov päťdesiatštyri. My sme úplne niečo iné riešili. By sme mali zásadne špecializáciu na hlavné agendy vo všetkých obvodoch, neboli by tu žiadne obavy a debaty o tom, či je, alebo nie je dostupný súd. Jednoducho tak, ako bol do deväťdesiatych rokoch, bol by aj do roku 2021. Určite osobitne dnes máme oveľa lepšiu dopravnú infraštruktúru, ako bola v deväťdesiatych rokoch. Rovnako by tomu bolo na odvolacích súdoch, ale to si povieme v časti, keď sa budeme baviť o obvodoch pre krajské súdy, kde boli tri obvody, štvrté pracovisko a ja sa snažím iba vrátiť k tomu modelu, ktorý tu bol, a nerobím žiadnu radikálnu reformu. Radikálna reforma by bola, keby som prišla s obvodmi dvadsiatimi, čo by dávalo veľký zmysel v rámci špecializácií, ale uvedomujem si, že by to bol veľký skok, zložité takto rýchlo skočiť k takejto zmene. A preto prichádzam s reformou, ktorá vlastne znamená iba nápravu, nápravu devastácie justície, ktorá nastala počinmi, znásilnenie justície územnosprávnym členením. Takže dnes, keď hovoríme o územnosprávnom členení, tak to je veľký omyl. Samozrejme, dobre, keď komunikuje súdna sústava aj so sústavou orgánov štátnej správy a samosprávy, ale nie je to tak, že súdna sústava je priamo závislá od tohto členenia. Súdna sústava je závislá od toho, koľko sa súdime, kde sa koľko súdime. A v tom spočívajú aj dáta, na ktorých vám navrhujem, ako sa má reorganizovať celá súdna sústava. A po dôslednom zanalyzovaní jednotlivých miest, kde súdy sú a obvodov, kam patria, koľko sa tam ľudia súdia, v akých veciach a tiež po tom, čo sa vyjadrili samotní sudcovia v prieskume, čo považujú za dôležité, že považujú za dôležité, aby mali špecializáciu aspoň na hlavné agendy, toto rieši táto súdna mapa. Takže to nie je tak, že tu si niekto niečo vymyslel. Samotní sudcovia chcú byť špecializovaní na hlavné agendy, ale súčasná súdna sústava im to neumožňuje, rovnako ako ani zamestnancom. Jednoducho v tých malých obvodoch sa stalo to, ja spomeniem aj Kežmarok, o ktorom sa veľa rozprávame, že v rámci tzv. trestnej agendy tu nemáme ani toľko prípadov, že keď nám vypadne sudca, tak už nevieme urobiť náhodný výber. Jednoducho máme tu maximálne toľko agendy, že to naplní kapacitu dvoch sudcov. V rámci poručenskej agendy, rodinnoprávnej nemáme ani na dvoch sudcov. To znamená, máme tu veľmi citlivých sudcov na rodinnoprávnu agendu, ja viem, ale jednoducho je tam tak málo vecí, že tu nevieme urobiť náhodný výber so špecializáciou sudcov. Jednoducho sa to nedá. V rámci C agendy máme niečo vyše dvoch sudcov, čo sa týka naplnenia, keby naplno robili len túto agendu. Obchodné agendy, to je zlomok, to ani nenapĺňa plnú kapacitu sudcu. Môžme sa kľudne rozprávať o Topoľčanoch, môžme sa podobne rozprávať, samozrejme, o ďalších návrhoch, prečo niektoré súdy by mali alebo nemali zostať samostatné. Súdna mapa nie je výmysel, nebola robená od stola. Naopak, bola robená na základe veľmi dôsledných dát z terénu, priamo zo súdov pozbieraných roky. Na základe dát, ktoré boli vyhodnotené ako kľúčové preto, aby sme vedeli ako nastaviť justíciu. A zhodou okolností, keď sme ju nastavovali, tak sme zistili, že sa približujeme vlastne k tomu, čo tu bolo v deväťdesiatych rokoch, ak nechceme urobiť radikálny prelom. Preto vravím, že to nie je radikálna reforma. My len odstraňujeme základnú chybu, ktorá sa stala v deväťdesiatych rokoch. Nič viac a nič menej v rámci mapy, ktorá súvisí s okresnými súdmi. Lebo chceme, aby sudcovia boli špecializovaní, aby keď sa obrátite na súd, tak vo vašej veci, či je trestná, alebo je rodinná, alebo je obchodná, alebo je občianska, rozhodoval sudca, ktorý sa práve venuje tejto oblasti práva. A potom môžete očakávať, že vaše rozhodnutie príde v čase a príde kvalitné, lebo sudca nemusí prechádzať z jednej oblasti práva na druhú. A teraz sa nebavím o tom, že riešime nejaké detaily v rámci právnej úpravy, teraz sa bavíme o tom, že či riešite proces, ktorý súvisí s občianskou vecou alebo Trestný poriadok, alebo riešime iný zase proces, ktorý súvisí s rodinnoprávnou agendou. Ja chcem iba kľúčovú zmenu, aby sudcovia mohli pracovať v hlavnej oblasti práva, ktorej sa chcú venovať, čo chcú nakoniec aj oni sami. Samotní sudcovia sa vyjadrili, že je dôležité, aby práve na tieto agendy boli špecializovaní. Keď necháme tie súdy tak, ako sú, tak sa to jednoducho nestane, nedá sa to. Postupnosť, ktorá súvisí s tým, že bude viacero pracovísk, to znamená, že spájame súdy, znamená, že máte firmu a tá pôsobí vo viacerých budovách a tú manažujete. Bude to ťažké, ale aj to je reforma, samozrejme. Znamená to, že implementácia bude pomalá, ale aj dá sa to manažovať. Ten cieľ špecializácie sa dosiahne. Tie pracoviská budú fungovať spôsobom, že keďže sami osebe to nezvládnu, aby boli s plnou špecializáciou na hlavné agendy, budú si vypomáhať ďalším kolektívom sudcov z ďalšieho pracoviska. A kým nedôjdeme k dohode, že v rámci daného obvodu je naozaj na mieste a je to efektívne, aby bolo jedno sídlo, kde jednoducho sa budú sústrediť všetci sudcovia, všetci zamestnanci, tak budeme pracovať na viacerých pracoviskách. Je to zmena, ktorá je kľúčová pre kvalitu justície. Bude mať, samozrejme, iný dopad aj na rozpočet, ale ten je zvládnuteľný. Vlastne tam sa nepohneme nikam, ostaneme tam, kde sme. Takže rezervy tu sa nenájdu na nových zamestnancov alebo na lepšie odmeňovanie. Tu rezervy nenájdeme v rámci rozpočtu, tu ostaneme. Ale to, čo je kľúčové v tomto momente, dosiahnuť špecializáciu, tú dosiahneme a aj náhodný výber. A preto je dôležitá reforma, preto je dôležité, aby sme tie kolektívy spájali. A tu nám nepomôže žiadna úvaha, ako to bolo kedysi v Rakúsku-Uhorsku alebo inokedy, treba sa pozrieť, v akom obvode ten súd je, koľko tam chodí vecí, koľko sa tam jednoducho ľudia súdia. A tie obvody, ktoré spájame, sú, pretože inak tam špecializáciu urobiť nevieme. A kľudne, keď za mnou prídete, ja vám ukážem každý okres, ktorý spájame, a prečo, koľko presne tam prichádza vecí, v ktorej oblasti práva, a prečo je potrebné tento súd spájať. Ak chceme byť zdraví, hľadáme si lekára, ktorý sa v danej oblasti vyzná a robí to často. A sme ochotní prejsť aj z jedného konca republiky na druhý a veľmi radi a urobíme to pre všetkých, ktorí sú nám blízki. V rámci prieskumov, ktoré sa robia v rámci Európy vyplýva, že človek sa súdi raz, dvakrát za život. Samozrejme, nehovorím o práci advokáta. Tu sa rozprávame o situácii, že ani nie je zjavné, že či každý vlastne na ten súd pôjde a my riešime ako cestovný poriadok, či tam vieme ísť, ako nakúpiť si rožky alebo si nakúpiť nový oblek, oblečenie. Ale my na súd nechodíme každý deň, ani raz do mesiaca, ani raz do roka. My tam ideme a ani nevieme, či vôbec, či budeme mať takúto životnú udalosť, že to bude potrebné. Ale keď sa nám to stane, tak chceme mať kvalitné rozhodnutie a rýchlo. Určite to nie je v nápočte kilometrov. Argumenty typu dajte viac zamestnancov na súdy. No ja by som dala, ale nemám tlačiareň na peniaze. Každý veľmi dobre vie, kto bol v akejkoľvek výkonnej pozícii, že môže pracovať len s rozpočtom, ktorý má alebo si môže, samozrejme, požiadať viac v rámci svojej rozpočtovej kapitoly, ale znamená, že niekde inde musí viac zobrať. Ale prvé, čo je, základná otázka je, či sa dá urobiť nejaká zmena v rámci danej kapitoly, aby sa tá rezerva našla? A ja iba vravím, že špecializácia sa dosiahne, keď spájame kolektívy, ale ak necháme všetky pracoviská, žiadna rezerva na to, aby sa zlepšil stav v justícii nebude. Ale aj to je zmena. A ja som pripravená ju urobiť, pretože implementačná fáza, samozrejme, znamená, že v prvom rade všetky pracoviská pracovať budú, to je jednoznačné. Tá zmena by určite nenastala zo dňa na deň. Určite by všetci pracovali ďalej na svojich pracoviskách všade aj zamestnanci, aj sudcovia. Nikto nepríde o žiadnu prácu, všetkých zamestnancov potrebujeme. Ja veľmi dobre viem, že by bolo dobre mať viac zamestnancov, len neviem ich zabezpečiť. Ja sa usilujem, aby boli lepšie zaplatení, ale jednoducho problém s rozpočtom je taký, že si pýta každý. Veď chceme lepšie zaplatiť učiteľov, chceme lepšie zaplatiť zdravotné sestry, áno, chceme, ale musíme tie peniaze nájsť. A keď v rámci kapitoly sa dá nájsť nejakým spôsobom tá rezerva, tak to jednoducho musí zrealizovať. Takže môžme na to počkať, môžme na to počkať roky, ale ten priestor jednoducho je a raz tú odvahu treba nájsť. Ale v rámci základného cieľa – špecializácia, náhodný výber – dosiahneme to aj tak, že jednoducho tie pracoviská ostanú, zatiaľ len natrvalo, aj to je cesta a ten cieľ týmto splníme. Ale bez toho, aby sme tie kolektívy spájali, žiadna špecializácia nebude a justícia sa nepohne ďalej. Čo sa týka diskusie. Diskusia k súdnej mape je najmenej rok. Nie je pravdou, že by sa niekto na súde o tom dozvedel bez toho, aby bol priestor na vzájomnú diskusiu. Niekoľkokrát som osobne prešla všetky súdy a teraz hovorím krajské súdy. Áno, nebola som na všetkých okresných súdoch aj preto, pretože z dôvodu pandémie to nebolo úplne vhodné. Ale pokiaľ to bolo možné, tak som sa fyzicky stretla. Kto sa chcel so mnou stretnúť, každý sa so mnou mohol stretnúť, či zo zamestnancov, alebo zo sudcov. Prešla som krajské súdy viackrát, kde bola možnosť stretnúť sa so všetkými sudcami aj s personálom. A potom áno, bol tu priestor aj rozprávať sa online, keďže bola situácia, že sa nedalo a nebolo vhodné robiť fyzické stretnutia. Ale každopádne diskutujeme o súdnej mape najmenej rok. To je dôvodom toho, aby som veľmi dôsledne dbala na všetky pripomienky, bolo to, že som prvý návrh, ktorý išiel do riadneho legislatívneho procesu, vyhodnotila a následne som dala nový návrh a predlžovala som lehotu aj na to, aby všetky subjekty mali dostatok času na to, aby mohli tento návrh pripomienkovať. Ale nedošlo tu k úplne zásadným zmenám, ktoré by popreli podstatu reformy. Od začiatku som navrhovala 30 obvodov na úrovni okresných súdov, a tak to je. Ponúkam vám reformu, kde je 30 obvodov. A nie je ľahké urobiť dohodu aj o tom, ktoré obvody sa, samozrejme, spájajú a ktoré je to sídlo. Je to veľmi ťažké. Ale pri každom obvode sme to robili pre najlepšom vyhodnotení dát, ktoré jednoducho máme k dispozícii. Konkrétne už potom či Dolný Kubín, Námestovo, samozrejme, je to otázka aj viaceré uhly pohľadu. Koaliční partneri vedia, že ja som pripravená rozprávať sa, samozrejme, ale nielen s koaličnými partnermi, ale s každým, kto príde s pripomienkami, ktoré sú odborné a vecné a ktoré treba zobrať do úvahy. Ja som pripravená ich vždy vyhodnotiť. Sídlo v rámci daného obvodu môže byť len jedno, inak by to potom nebol jeden obvod. To znamená vždy, ak sa bavíme o tom, že sa spájajú viaceré súdy, vždy jeden z tých súdov bude pracovisko a vždy jeden z tých súdov bude sídlo. Nemôžu byť všetky sídelné. Potom tak sa to nedá urobiť. To znamená, niekto sa vždy bude cítiť v nejakej miere ukrátený, pretože nemôžeme mať 54 obvodov, to potom nerobíme nič. Ale tá zmena, prinajmenšom mierna zmena, že sa vrátime k tomu, čo sme tu mali v deväťdesiatych rokoch. Keď sem prišli experti z komisie pre efektívnu justíciu, ktorí naozaj neboli ničím zaťažení národne, tak nerozumeli, prečo sme sa v deväťdesiatych rokoch ubrali týmto smerom. Jednoducho v ostatných krajinách sa zväčšujú obvody a u nás sa takto atomizujú. Preto vravím, ja sa snažím len odstrániť základný defekt, a to bolo práve umelé prispôsobenie justície územnosprávnemu členeniu, čo sa ani úplne neudialo, pretože máme viac ako 70 okresov a okresných súdov máme 54. Nie je pravdou, že by som nebrala ohľad na pripomienky, ktoré by boli, či už od Policajného zboru, alebo od prokuratúry, alebo z Úradu práce, sociálnych vecí a rodiny. Nie je to vôbec pravda. Mala som rokovanie so všetkými týmito subjektami. Čo sa týka prokuratúry, tak sme prispôsobovali obvody práve tomu, čo si praje prokuratúra. A rovnako naďalej spolu máme dialóg a, samozrejme, že to nakoniec, čo bude výsledok, bude výsledok, s ktorým je pripravená fungovať aj prokuratúra. Ale čo sa týka vzťahu prokuratúry a súdy, treba povedať, že trestná agenda netvorí ani pätinu všetkej agendy na súdoch. Ja rozumiem, že z opačného pohľadu, z pohľadu prokuratúry je to 80 % trestnej agendy, ale z pohľadu súdov, je to menej ako pätina. To znamená, ak sa niekto má prispôsobiť tej sústave, tak je to prokuratúra, a tak je nakoniec aj dnes nastavená celá sústava. Ale ja som pripravená, tak je nakoniec nastavený aj zákon, že sa prokuratúra oddeľuje od sústavy súdov, a tak ako bude pripravená reflektovať reformu, ktorá prebieha ohľadom reformy súdov, tak bude na to prokuratúra reagovať. A v tomto, ja si myslím, že sme veľmi citlivý k tomu, ako prokuratúra na to chce alebo nechce sa prispôsobiť, alebo upraviť svoje obvody. Ja si vás dovolím požiadať o podporu pri tomto vládnom návrhu zákona, pretože je kľúčový, aby sme sa jednoducho pohli ďalej. Ďakujem pekne.