J. Ivančo, poslanec: (2008-04-03):
Moja interpelácia sa týka pani ministerky práce, sociálnych vecí a rodiny, pani Viery Tomanovej. Dovolím si vás, pani ministerka, interpelovať v súvislosti s rozhodnutím sťahovať pobočku Úradu práce, sociálnych vecí a rodiny v Humennom, zdôrazňujem, pobočku v Snine z budovy na ulici Partizánskej, podotýkam, z vlastnej budovy úradu práce, sociálnych vecí a rodiny do budovy na Budovateľskej ulici. V tejto súvislosti mi nedá nepripomenúť, že nesúhlas s uvedeným presťahovaním vyjadrilo aj Mestské zastupiteľstvo mesta Snina a na nevýhodnosť tohto rozhodnutia pre občanov mesta Sniny a občanov okresu Snina upozornil listom aj primátor mesta Snina s tým, že mesto Snina má záujem o odkúpenie budovy na ulici Budovateľskej a jej využitia pre iné sociálne účely a pre vybudovanie zariadenia pre starších občanov. Chcem však povedať, že nevýhodnosť tohto rozhodnutia súvisí aj s inými argumentmi. V prvom rade je po mojej osobnej návšteve jasné, že budova, do ktorej chce pán riaditeľ Úradu práce a sociálnych vecí v Humennom presťahovať, pod ktorú spadá pobočka v Snine, budova na ulici Budovateľskej je v absolútne nevyhovujúcom a zlom stave. Osobne som, ako som povedal, bol sa tam pozrieť a vzhľadom na to, čo bude potrebné na tejto budove urobiť, tak bude treba investovať nemalé množstvo finančných prostriedkov na to, aby bola vôbec pripravená pre účely úradu práce. Chcem však povedať, že budova na ulici Partizánskej, kde sídli terajšia pobočka úradu práce, bola ešte za predchádzajúcej vlády stavebne pripravená na účely úradu sociálnych služieb s tým, že boli vybudované bezbariérové prístupy a ešte vážnym argumentom je aj to, že v danej budove sídli aj pobočka Sociálnej poisťovne. Som presvedčený takisto, že po mojej osobnej návšteve môžem si dovoliť konštatovať, že dostupnosť budovy pre ľudí, ktorí využívajú služby úradu práce, sociálnych vecí a rodiny, dostupnosť budovy na ulici Partizánskej je neodškriepiteľne lepšia ako dostupnosť budovy na ulici Budovateľskej, kde mimochodom vedie do kopca so stúpaním asi 10, 12 % panelová cesta. Je absolútne neprípustné, aby občan zdravotne ťažko postihnutý, ktorý bude chcieť využiť služby úradu práce sa štveral po tejto ceste do budovy, kde je rozhodnutie presťahovať pobočku úradu práce. Ako som povedal, primátor mesta a celé zastupiteľstvo v reakcii na nespokojnosť ľudí prijalo platné uznesenie a vyjadrilo nesúhlas s týmto rozhodnutím. Ďalším vážnym argumentom pre to, aby sa nevykonalo rozhodnutie riaditeľa úradu práce, je aj to, že budova na ulici Budovateľskej bola vyhlásená za prebytočný majetok štátu a v tomto zmysle je zaujímavá odpoveď pani ministerky na list pána primátora, že je momentálne pozastavené nakladanie s prebytočným majetkom štátu v správe ministerstva práce a Ústredia práce, sociálnych vecí a rodiny, z tohto dôvodu nemôže vyhovieť žiadosti mesta Snina, aby budova bola daná na ponukové konanie pre mesto Snina. Zaujímavé v tejto súvislosti je aj to, že nájomcom v budove je Pedagogicko-psychologická poradňa a riaditeľ tejto pedagogicko-psychologickej poradne listom pani ministerku upozornil na nakladanie s majetkom štátu z pohľadu Úradu práce, sociálnych vecí a rodiny v Humennom také, že zámerne, a to citujem z listu, „zámerne sa budova prevádzkuje tak, aby náklady na jej prevádzku boli čo najvyššie“. Pravdepodobne sa hľadá dôvod na to, aby došlo k presťahovaniu. V konečnom dôsledku, aj ako som zistil pri mojej osobnej návšteve, je úplne evidentné, že budova je vyťažená v Snine a podľa posledných informácií dokonca do tejto budovy sa má sťahovať ďalší špecializovaný úrad štátnej správy a to je Colný úrad. V tejto súvislosti teda je úplne evidentné, že budova bude aj naďalej vyťažená a jej dostupnosť, jej výhodnosť pre úrad práce a pobočku v Snine je absolútne nespochybniteľná. Nechcem konštruovať ďalšie závery, ktoré vedú riaditeľa úradu práce k rozhodnutiu sťahovať pobočku v Snine z vyhovujúcich do nevyhovujúcich priestorov. Tieto konštrukcie si zatiaľ nechám pre seba, ale občania mesta Sniny ich v liste adresovanom niektorým poslancom Národnej rady Slovenskej republiky jasne uviedli. Takže budem rád, pani ministerka – škoda, že tu nie je –, aby ste mi teda odpovedali na otázky. Prvá je: Aké sú dôvody na presťahovanie pracoviska pobočky úradu práce, sociálnych vecí a rodiny z dostupnej a účelovo vyhovujúcej budovy na Partizánskej ulici do maximálne nevyhovujúcej budovy na Budovateľskej ulici v Snine? Po druhé: Pokladáte prípadné použitie finančných prostriedkov na rekonštrukciu budovy vyhlásenej za prebytočný majetok štátu na ulici Budovateľskej v Snine za efektívne, ak už bola rekonštruovaná budova na ulica Partizánskej? A po tretie: Pokladáte, pani ministerka, umiestnenie budovy a jej dostupnosť na ulici Budovateľskej za vyhovujúcu pre potreby klientov úradu práce, sociálnych vecí a rodiny? Túto interpeláciu by som potom odovzdal vám, pani podpredsedníčka. Moja druhá interpelácia sa týka pána podpredsedu vlády Slovenskej republiky, pána Dušana Čaploviča. Vážený pán podpredseda, dovoľujem si vás interpelovať v zmysle § 129 rokovacieho poriadku Národnej rady Slovenskej republiky vo veci výrazného zhoršenia národnostného vysielania Slovenského rozhlasu. Po vypnutí strednovlnových vysielačov došlo k situácii, že východ Slovenska pokrytý z veľkej časti obyvateľstvom hlásiacim sa k rusínskej národnosti je prakticky bez pokrytia signálom národného vysielania Rádia Patria. Mimochodom, rusínske organizácie, ktoré zastupujú podľa posledného sčítania ľudu 12 tisíc Rusínov na Slovensku, už spustili aj petíciu poslucháčov národnostného vysielania, ktorá žiada zabezpečenie zlepšenia pokrytia signálom, ale aj presunutie vysielania pre Rusínov z dopoludnia na podvečer a na víkendové vysielanie. Táto petícia by sa mala dostať v krátkom čase na rokovací stôl vlády Slovenskej republiky. Je zaujímavé, že pri vysvetľovaní vzniknutej situácie sa líšia stanoviská Slovenského rozhlasu a riaditeľky Slovenského rozhlasu a vlády. Rozhlas hovorí o nedostatku peňazí a vláda o zlom hospodárení rozhlasu. Dovolím si však z tohto miesta konštatovať, že poznanie pravdy medzi stanoviskami vlády a stanoviskami Slovenského rozhlasu práva národnostnej menšiny Rusínov v Slovenskej republike nenaplní. Chcem povedať, že celkovo sa s národnostným vysielaním Slovenského rozhlasu dejú veľmi čudné veci, pretože nielenže došlo k vypnutiu niektorých strednovlnových vysielačov, ale v krátkom čase sa už druhýkrát zmenila vysielacia štruktúra. Niet najmenších pochýb o tom a bol by som rád, keby to aj zaznelo vo verejnosti tak, že nemôžeme predsa obhajovať práva, vehementne, práva slovenskej menšiny v Maďarsku a pritom zabúdať na práva rusínskej menšiny na Slovensku. Preto chcem zdôrazniť, že 12 tisíc obyvateľov, ktorí sa hlásia k rusínskej národnosti, z toho asi 10 tisíc ľudí žije práve v Prešovskom kraji, má takisto, podobne ako slovenská menšina v Maďarsku, svoje národnostné práva, ktoré definuje príslušný zákon. Je smutné, že koncom januára došlo k vypnutiu vysielača v Košiciach, Vysokých Tatrách a Stakčíne pri Snine a na východe je teraz v prevádzke len jeden strednovlnový vysielač v Prešove. Po sťažnostiach občanov, teda ako som povedal, reagovali už aj oficiálne organizácie Rusínov, budem s napätím očakávať, aké bude stanovisko slovenskej vlády k tomuto problému. Chcem ešte pripomenúť, že zástupcom rusínskych organizácií sa k 17. 3. 2008 podarilo zozbierať veľmi slušné informácie z celého Prešovského kraja a treba konštatovať, že situácia vo vysielaní je nielenže zlá, ale priam katastrofálna. Dokonca v stanovisku rusínskych organizácií sa uvádza, že je porovnateľná snáď len s povojnovým obdobím. Zdá sa teda, že Slovenský rozhlas aj vzhľadom na to, akú má históriu a musím povedať, že bohaté empirické skúsenosti s príjmovými podmienkami v pásme stredných vĺn na východe Slovenska a pri danej sieti pozemných vysielačov a geografickom ráze krajiny, navrhol taký spôsob pokrytia signálu územia východného Slovenska, ktorý jasne ukazuje, že niektoré a veľká časť obcí obývaných rusínskym obyvateľstvom je jednoducho v tzv. tieni. Nemôžeme súhlasiť s tým, aby takáto politika voči národnostnej menšine bola mimo záujmu a mimo pozornosti slovenskej vlády. Takže moja interpelácia na podpredsedu vlády pána Dušana Čaploviča vlastne vrcholí v dvoch otázkach: Prvá: Aké opatrenia chce prijať podpredseda vlády, aby sa zmenil neprijateľný stav v národnostnom vysielaní Slovenského rozhlasu v jazyku Rusínov? A druhá je: Aké budú konkrétne kroky, vrátane, a to chcem zdôrazniť, vrátane finančného zabezpečenia zo strany vlády Slovenskej republiky, aby sa opätovne spustil aspoň vysielač Starina, ktorý pokryje časť severovýchodného Slovenska? Posledná informácia k tomu je, že existuje už aj odpoveď riaditeľky rozhlasu na informáciu, o ktorú požiadal Zväz inteligencie Rusínov Slovenska, a je veľmi zaujímavé, že pani riaditeľka uvádza, že v zmysle zákona č. 68/2008 Z. z. o úhrade za služby verejnosti poskytované Slovenským rozhlasom a Slovenskou televíziou bola zrušená povinnosť štátu, bola zrušená povinnosť štátu platiť vysielanie na stredných vlnách. A čo je ešte krajšie, je to, že aj keď táto povinnosť pred účinnosťou tohto zákona bola, tak štát, citujem, „si dlhodobo neplnil svoje záväzky voči Slovenskému rozhlasu“. Takže, podobne ako prvú interpeláciu, aj druhú odovzdám, pani podpredsedníčka, vám, aby ste ju doručili členom vlády.