J. Jasovský, poslanec: (2001-10-03):
Takisto otázka, ktorú nerieši novelizácia tohto zákona – a bol by som rád, keby azda buď pán minister, keby bol prítomný minister dopravy, keby mohol hovoriť na otázku, ako je možné riešiť aj jazdu mimo diaľnice, pretože aj to je jedna z podmienok možného spoplatnenia využívania diaľnic, aby mal motorista možnosť vybrať si, či teda bude používať úseky diaľnice, alebo bude cestovať mimo diaľnice, a za používanie diaľnice takto nie je ochotný platiť. Okrem nálepiek, ktoré sú na Slovensku používané a, samozrejme, sú používané aj v okolitých krajinách, napríklad v Čechách, je možný aj, samozrejme, ešte iný spôsob, ktorý trochu predražuje výstavbu diaľnic, ale je tiež v podstate spravodlivý. Je to tá otázka budovania mýtnic. To znamená, vyberanie poplatkov tiež od toho-ktorého motoristu, ktorý na diaľnicu vstúpi, keď ju opustí, zaplatí príslušné mýto, považujem to takisto za spravodlivé. Aj keď znovu hovorím, je to otázkou určitého predraženia výstavby diaľnic. Ale výstavba diaľnic na Slovensku tak či tak sa dostáva do predražovania, pretože vzhľadom na to, že bol prijatý tzv. variant B, ktorý je plne takisto veľmi otázny a ceny stavebných prác z roka na rok rastú koeficientom v poslednom období 1,4 a výstavba diaľnic je rozložená na obdobie viacerých rokov, naberá hrozivé podmienky, pretože dochádza k neustálemu predražovaniu z roka na rok. Názor, ktorý sme prezentovali v predchádzajúcej vláde, bol ten, že je potrebné postaviť diaľnice na Slovensku, tieto diaľnice by boli schopné si na seba splácať, napríklad formou vyberania mýta alebo iného, a riešiť otázku splácania výstavby diaľnic v rozložení na obdobie viacerých rokov. Dnes sa používa iná metodika, skôr sa teda rozťahuje aj výstavba diaľnic na obdobie viacerých rokov, ale upozorňujem, že nedochádza k predlžovaniu časov, ktoré sú potrebné na splácanie úverov, to znamená, dochádza k neúmernému a zbytočnému predražovaniu výstavby diaľnic aj v tom relatívne veľmi obmedzenom množstve, ktoré sa na Slovensku stavia. Takisto treba ešte povedať, že podmienky a predpoklady Európskej únie na to, aby bol zavedený poplatkový systém za využívanie diaľnic, je, že na Slovensku by mali existovať určité ucelené úseky výstavby diaľnic. Ale pozrime sa trošku bližšie, ako to na Slovensku dnes vyzerá. Ak sme skončili s výstavbou diaľnice v smere na Považskú Bystricu a prakticky 29 km od Žiliny, kde ešte aj v tomto teréne bol postavený alebo rozpracovaný tzv. tunel Ovčiarsko, ktorý je dnes obývaný bezdomovcami, pretože stavba na tomto tuneli nepokračuje, nájdeme dnes stavebné mechanizmy veľmi obmedzené, v obmedzenom počte prakticky tam, kde sme ich zanechali po odchode z vlády roku 1998. Ak sa pozrieme v smere od Žiliny na Čadcu, čo považujem za mimoriadne strategický úsek, pretože netreba hovoriť o aktivizácii Českej republiky, o aktivizácii Poľska, Maďarskej republiky, aj v súvislosti napríklad s kombinovanou dopravou, kde veľmi výrazne upozorňujem pána ministra dopravy, že Katovice v Poľsku stavajú veľké logistické centrum, kde sa uvažuje dokonca s potiahnutím širokorozchodnej trate až do Katovíc a v prepojení potom na Českú republiku a na západ, to znamená, Čierna nad Tisou skončí, aj keď je to oblasť železničnej dopravy, ale to je v prepojení na cestnú dopravu mimoriadne závažné. Upozorňujem, že takisto aj v oblasti cestnej infraštruktúry dochádza k značnému zastaveniu prác na Slovensku a zvyšovaniu prác v okolitých krajinách. Hovorím o tom už tri roky. Je to znovu, bohužiaľ, údel opozičného poslanca, ktorý hádže hrach na stenu, ale táto situácia sa nám v najbližších rokoch môže veľmi kruto vypomstiť. Ja som už hovoril v Národnej rade, že darmo prijmeme zákon o priemyselných parkoch, a hovoril som o tom aj v čase, keď sme tento zákon prijímali. Hovoril som o tom, že mi chýba v tomto zákone napríklad pasáž, kde by bolo ministerstvo dopravy hovorilo, áno, priemyselné parky za podmienky rozvoja infraštruktúry, a to znamená v rokoch tých a tých, takto a takto, aby priemyselné parky mohli vznikať. Iste mi dáte za pravdu, že pokiaľ bude na Slovensku niekde priemyselný park a infraštruktúra nebude ani v zámere, aby bola budovaná, ten priemyselný park je chimérou a bude stavaný skutočne len na Záhorí v dosahu, čo je európsky štandard 25 km k diaľnici. Takto sa napríklad dostávame do paradoxných situácií, že otvorenie hraničného priechodu Novoť na Orave vo februári tohto roku, kde bol prítomný poľský minister na slovenskej strane, a slovenský pán minister, bohužiaľ, nemal čas, aby tam prišiel, do Novote. Dnes občania Oravy sú schopní sa dostať skôr na poľskú diaľnicu a tak v pokračovaní na Českú republiku ako na slovenskú stranu, pretože tá výstavba diaľnice je veľmi, veľmi zastavená. Mohol by som hovoriť napríklad o tuneli Branisko, kde vznikla paradoxná situácia počas návštevy predsedu vlády, ktorý tam bol za posledné obdobie dvakrát. Pri predchádzajúcej návšteve mu pripravili vstup od, myslím, západného portálu s tým, že v polovici tunela sa otočí pán predseda vlády a bude sa vracať naspäť. Pán predseda vlády požiadal o pokračovanie a zistil, že v druhej polovici Braniska sa nestavia. Dostal sa tam do kolízie s pracovníkmi. Iste viete, že debata, ktorá tam bola prítomná, bola dosť nešťastná. Pán minister Macejko a ďalší funkcionári Slovenskej správy ciest neboli schopní reagovať na situáciu, ktorá je dnes. Dalo by sa hovoriť o mnohých ďalších veciach, ako to teda vyzerá. Napríklad v oblasti stredného Slovenska, kde vláda zrušila uznesenie o výstavbe diaľnice v smere na Banskú Bystricu. Pozrite si, prosím, od apríla tohto roku obchvat Novej Bane nie je budovaný, a napriek tomu sa robí úprava cestnej siete priamo v meste Nová Baňa, robí sa položenie novej asfaltovej vrstvy v smere na Novú Baňu paralelne s výstavbou diaľnice, kde zdroje podľa môjho názoru mohli byť radšej použité na dostavbu obchvatu Nová Baňa, a nie na cestu II. triedy, ktorá po dobudovaní diaľnice, samozrejme, stratí svoj význam. Dalo by sa hovoriť o tom, prečo meškajú tendre na pokračovanie Nová Baňa v smere na Hronský Beňadik, Nová Baňa na Rudno. Tieto tendre mali byť už dávno za nami a pokračovanie tejto cesty, kde projekčná dokumentácia bola mimoriadne pekne pripravená, mohlo pokračovať. V utorok ráno, bolo to teda včera, som cestoval do Bratislavy. Predbehol ma maják, modrý maják BMW, ktoré surovo predbiehalo kolónu v tých najnešťastnejších úsekoch. Bol to bavorák, nebudem hovoriť číslo, bol to bavorák Národnej rady s modrým majákom. Neviem, čo včera tak strašne horelo, či koaličná rada, alebo čo, že bavorák bol nútený vytláčať celú kolónu vozidiel, aby sa dostal v čase okolo 9.00 hodiny do Bratislavy. Nemyslím si, keby tento bavorák a človek, ktorý v ňom sedí, si všimol radšej to, aká situácia vo výstavbe cestnej siete je, a keby si možno všimol protokoly Najvyššieho kontrolného úradu, ktoré sa množia, ale ktoré zapadajú prachom, aj z tejto oblasti, bolo by to asi prospešnejšie. Dalo by sa hovoriť na tému sľubov pána predsedu vlády, ktorý hovoril počas stretnutia s maďarským partnerom, prepojenie Dukla – Prešov – Košice – Miškolc, kde dal prísľub, že táto rýchlostná komunikácia, alebo diaľnica bude veľmi výrazne budovaná. Aká je dnes situácia? Ministerstvo dopravy paradoxne napíše na sľub predsedu vlády, že to nemá význam. Túto komunikáciu nemá význam vôbec stavať. Predseda vlády niečo sľúbi inému predsedovi vlády, a ministerstvo dopravy napíše, že to bolo bla, bla, bla a že to si netreba všímať. Je to pre mňa také dosť zaujímavé. Nebol by som si to ja veľmi trúfol po rozhovore nášho predsedu vlády s iným predsedom vlády, ale chcem vás ubezpečiť, že náš predseda vlády by sa ma bol predtým najprv opýtal, či má význam, aby sme takúto komunikáciu stavali, aby potom rokoval s partnerom zo zahraničia. Dnes bola spomenutá vo vystúpení pán ministra otázka Štátneho fondu cestného hospodárstva. Páni a dámy, treba si všimnúť, máme ten materiál už na svojich stoloch, rušenie fondov. Všimnite si a požiadajte ministra dopravy alebo ministerku financií, koľko peňazí, koľko desiatok miliónov korún bude stáť len preklopenie zmlúv, ktoré boli napojené na Štátny fond cestného hospodárstva. Ja som rád, keď dochádza k zlepšeniu situácie v niektorých veciach, ale tam, kde dochádza k rušeniu a kde sa kompetencie z príslušného ministerstva dopravy preklopia relatívne na ministerstvo financií, ktoré bude určovať, ako sa vlastne budú stavať diaľnice na Slovensku, ono bude stanovovať, koľko pridelí peňazí. Ale ja znovu hovorím, že na prvom mieste by mali byť ministerstvá dopravy, hospodárstva, ja neviem, ďalšie ministerstvá, ktoré sú rozvoja schopné. A ministerstvo financií je na to, aby zabezpečovalo zdroje, samozrejme, zdroje lacné, zdroje dlhé, zdroje výhodné, ale dnes je paradoxne situácia iná. Ministerstvo financií určuje, ako bude vyzerať rozvoj tohto štátu. Všimnite si, ako vyzerá plnenie zákona o štátnom rozpočte na rok 2001. Za chvíľu sa stretneme zrejme k rozpočtu 2002. Neviem, či to nebude posledný zákon, ktorý táto Národná rada možno schváli. Všimnime si, ako to vyzerá tam v otázkach opráv, údržby, a v tej súvislosti by som sa tiež opýtal: Kdeže potom pôjdu zdroje z nákupu alebo z predaja nálepiek, ak sú snahy predať diaľničné strediská údržby, dať ich do súkromných rúk, kdeže potom tieto zdroje pôjdu? Ako tá údržba vlastne bude vyzerať? Všade hovoríme o otázkach zdrojov z privatizácie. Plynárenský priemysel by už podľa môjho názoru mal stáť nie toľko, za koľko sa uvažuje predať, samozrejme, dobré by bolo poznať tú jeho skutočnú hodnotu, akú plynárenský priemysel má, a nie teda tú, za ktorú bude predaný. A nechcem hovoriť o okolnostiach, ktoré s tým súvisia, ale ten plynárenský priemysel by musel stáť strašné stovky miliárd, aby sa z neho poplnilo to školstvo, tá výstavba diaľnic, zdravotníctvo, kde všade zdroje z plynárenského priemyslu majú tiecť. A ja sa obávam, že to predáme raz, zaplátame niekoľko striech na školách, vyplatíme, zaplátame niekoľko striech na nemocniciach, ale čo bude o rok, nás akosi nevzrušuje. Schválili sme tu akýsi zákon o prevode kompetencií. Zákon podľa mojej mienky nedostatočný. Určite v časti, ktorá sa týka rezortu, ktorý poznám, dopravy, pôšt a telekomunikácií, zbavujeme sa nepríjemností bez toho, aby sme hovorili, ako ich má ten príslušný región potom riešiť. Ja som tu veľmi podrobne hovoril o cestách II. a III. triedy a z čoho som bol veľmi nešťastný, že riaditeľstvo Slovenskej správy ciest nemalo poňatie o tom, čo je v kompetenčnom zákone. Považujem to za strašné, že riaditeľ Slovenskej správy ciest nevie o tom, že mu 2 712 ľudí odchádza. Po rozhovore s ním, náhodnom, dva dni na moje vystúpenie mi hovorí, že je to len čiastka ľudí. Zo 4 700 ľudí 2 700 tak málo celkom nie je, aby si to nemusel príslušný riaditeľ všimnúť. A na záver už len teda takú perličku, ako sme hodnotení vo svete a vôbec aj rezort dopravy, pôšt a telekomunikácií, akú naberá váhu. Iste ste zachytili, že na Letisku Milana Rastislava Štefánika sa objavili mínometné granáty. Pokiaľ dochádza k takýmto činom vo svete, vždy sa hľadá krajina, kde je predpoklad slabého riadenia štátu, kde je predpoklad, že formou zábavnej pyrotechniky sa podarí, aby vojnový materiál sa prešmykol do krajiny určenia. Nie je náhodou, že lietadlo, ktoré priletelo z Iránu, náklad malo prevziať ukrajinské lietadlo a malo pokračovať do Angoly, použilo práve letisko Milana Rastislava Štefánika. Chvalabohu, že ešte existujú takí ľudia, ktorí dokážu rozmýšľať a všimli si, že táto cesta je mimoriadne neobvyklá, a všimli si, že napriek aj tomu, že je deklarácia na zábavnú pyrotechniku, že celkom veľká zábava by nemusela byť, keby sa objavili práve tieto výbušniny v tej forme, aké sa objavili na Letisku Milana Rastislava Štefánika. Ono možno to nesúvisí celkom s cestným zákonom, ale ja len hovorím, že na tú tému, ako ste začali aj vy, aj predkladateľ, alebo spravodajca k tomuto zákonu, zákon je na svete a už k nemu existujú pozmeňujúce zákony. Už sa handrkujeme o tom, aká má byť výška jednotlivých poplatkov, ako majú byť členené vozidlá. Podľa môjho názoru je to scestné a to riešenie malo byť úplne iné. Napríklad vo forme mýtnic, o ktorých som hovoril. Ďakujem za pozornosť. (Potlesk.)