V. Mečiar, poslanec: (2002-11-12):
Privítali sme kroky, ktoré sa robili v oblasti verejnej správy s tým, že proces sa začal, nie sme spokojní so stavom doteraz. Začatý proces znamená viac úradov, viac úradníkov ako v dobe pred začiatkom tohto rozvoja. Absolútne absentujú otázky okolo miestnej samosprávy, keď je všeobecne známe, že viacej ako 60 % obcí nie je schopných plniť samosprávne úlohy. Všade v Európe na to reagujú zriaďovaním stredísk správnych obcí, v našom programovom vyhlásení sa o tomto neuvažuje. V programovom vyhlásení sa hovorí o rušení okresov, ale nehovorí sa nič o správnom dualizme, ktorý zavádza riešením správy na úrovni krajov, kde dve tretiny problémov vybavuje jedna tretina samosprávnych úradníkov a jednu tretinu problémov dve tretiny úradníkov štátnej správy. Na tento stav nereaguje, nepočíta s ním a nemá celkom jasné východiská. Pokiaľ ide o tento dualizmus, je ešte podmienený tým, že zachováva sa centrálne rozdeľovanie zdrojov a vlastne samosprávny charakter je prísne potlačený. Dostanú tie zdroje, ktoré im rozpočtom budú pridelené, a aj to znovu cez úrady štátnej správy. Doteraz, za dobu viac ako rok, si predseda vlády nenašiel čas na stretnutie so všetkými predsedami vyšších územných celkov. Z hľadiska výhľadov centrálnej správy síce je veľa hovorené o tom, ako bude redukovaná, znížená a podobne, zriaďovaním nových úradov sa jej charakter posilňuje, úloha a postavenie ministerstiev výrazne oslabuje. Pokiaľ ide o občiansky charakter štátu, vidíme, že je veľký rozpor medzi ústavou a zákonníkmi. V podstate všetky rozhodujúce zákonníky, či je to Trestný či Občiansky, či je to Zákonník o správnom konaní, sú socialistické. Existujú k nim drobné dodatky a vlastne ešte neboli prebudované. V roku 1998 sme nechali pre novú Národnú radu hotové dokumenty s tým, aby sa o nich rokovalo. Rokovanie nebolo a tento základ spôsobuje v mnohých oblastiach nefunkčnosť, korupčnosť, dezinformáciu a dvojkoľajnosť pri riadení spoločenských procesov. Nemôžeme budovať novú spoločnosť zákonmi zodpovedajúcimi typu inej spoločnosti. Tým sú aj oslabené záruky plnenia občianskeho charakteru, teda občianskych slobôd, politických i právnych. V mnohých rozporoch už dnešná Ústava Slovenskej republiky je v zásadnom rozpore s Trestným zákonníkom a dôsledné uplatňovanie ústavy by v podstate znamenalo vyradenie postupu polície, policajného zákona aj Trestného zákona z pôsobnosti. Pokiaľ ide o volebný systém, sme za to, aby terajší systém bol zmenený. V roku 1990 bol prevzatý zo vzoru, ktorý sa uplatňoval v Taliansku a skončil sa totálnou korupciou talianskej politiky a hrozil rozpadom talianskeho štátu. Od tohto obdobia odišli od tohto systému všetci. Treba si priznať, že terajší volebný systém plodí korupciu, z volieb robí obchod, pri ktorom zarábajú agentúry, a už nejde o vlastnú politiku a že doplácajú na to všetci. Sme za to, aby sa v Slovenskej republike uplatnil nový, väčšinový, jednokolový volebný systém, sme za to, aby sa zrušili rozdiely, ktoré existujú medzi zástupcom a občanom, a isté odcudzenie zástupcov občanovi, ktoré sa nahrádza smiešnou kritikou toho, za koľko korún je káva v poslaneckom klube. Podstata je v niečom celkom inom a v celkom iných vzťahoch. Pokiaľ ide o volebný systém, tak Slovensko musí vychádzať z toho, že vlastne má všetky druhy volebných systémov. Inak volí primátorov, inak zástupcov, inak vyššie územné celky a inak poslancov do Národnej rady Slovenskej republiky. Je čas zjednotiť volebný systém a dať mu zásadný charakter. Doterajší stav je neúnosný. Parlamentarizmus ako sústava vzťahov orgánov, pri ktorých parlament je dominujúci, je do istej miery prelomený tým, že druhé konanie alebo schvaľovanie zákonov a kontrola a preverovanie súladu s ústavou vykonáva prezident Slovenskej republiky. Vo všetkých krajinách, kde parlamentarizmus je rozvinutý, to vykonáva druhá komora parlamentu. Preto navrhujeme, aby Slovenská národná rada bola prijatá zmenou ústavy tak, aby mala dve komory - senát, ktorý bude kontrolu zákonnosti s ústavou vykonávať, a takisto kongres, ktorý bude plniť úlohy zastupovania občanov a prijímania právnych noriem. Odpadne mnoho chybných kalkulácií, odpadne mnoho procedurálnych otázok, pričom nemusí narásť počet poslancov ani počet pracovníkov Národnej rady. Rovnako sa môže zmeniť voľba prezidenta, môže byť viceprezident, ktorý bude súčasne šéfom senátu a v prípade choroby prezidenta môže ho zastupovať. Pokiaľ ide o otázky vývoja politického, dávam na zváženie ďalšiu otázku, či potrebuje Slovensko s 5 300 000 ľuďmi aj funkciu prezidenta, aj predsedu vlády. Či by ich nemohol zlúčiť na ten spôsob, ako je v Spojených štátoch amerických, pričom bude zachovávať iný volebný systém. Pokiaľ ide o otázky etník. Sú tu problematické viaceré skutočnosti, pred niektorými vláda otvára dvere, pred niektorými zatvára. Pokiaľ ide o etniká rómske, je tu dobrý úmysel, ale chýbajú konkrétne kroky a nie sú kvantifikované zdroje. Z hľadiska Slovákov treba otvorene povedať, že žiadame od vlády to, čo v programe nie je, aby prehodnotila súčasnú situáciu Slovákov v obciach a mestách, kde sú Slováci v menšine. Všade. A aby o nej podala správu verejnosti a urobila kroky na nápravu. Vidíme, že je tu návrh zriadenia univerzity v Komárne, nič proti tomu, že tam univerzita bude, ale nemôžme sa stotožniť s tým, že vyučovací jazyk na tejto univerzite má byť jazyk maďarský! To je diskriminácia všetkých ostatných študentov, ktorí po maďarsky nevedia. Takto si univerzitu nepredstavujeme a tento stav podporovať nemôžeme. Pokiaľ ide o financie, ktoré vláda prezentuje, a spôsob, ako ich chce riešiť. Hovoríme, že financie sú sústavou peňažných vzťahov, súvisiacich s tvorbou, rozdeľovaním a používaním peňažných prostriedkov. Po dobrom prečítaní programového vyhlásenia o tvorbe peňažných prostriedkov tam nie je nič. O prerozdeľovaní je tam viac. Použitie peňazí nie je kvantifikovateľné, nie je merateľné a nie je postupné v čase. To vytvára rozpor, aby sme vôbec vedeli okrem hesiel stanoviť alebo odhadnúť, aký bude približne ďalší vývoj. Pôsobia tu faktory vonkajšie, predovšetkým vysoká vonkajšia zadlženosť, ktorá je podstatne väčšia ako v roku 1998, bude treba splácať dlhy, je tu pomerne veľký vnútorný deficit, je tu pomerná veľká strata, spôsobená zlým hospodárením. Ak by sme mohli podporiť návrh programového vyhlásenia vlády, museli by sme sa v ňom dočítať aspoň raz a aspoň na niektorom mieste, že sa vláda zaväzuje, že schodok verejných financií bude držať na 3,5 % HDP v zmysle modelu hodnotenia Európskej únie. Ak to tam nie je a naopak, budú tam údaje o siedmich percentách, nemôžeme takýto rozpočet podporiť! Naviac je tu dlh podnikov, ktoré sú stále štátne a ktoré budú zaťažovať všetkých a vláda si ani nekladie za úlohu dlh znížiť, ona iba hovorí, že ho bude rozvíjať tak, aby ďalej veľmi nerástol. Koľko je to veľmi? Pre každého to môže byť iné číslo a iná hodnota. Ďalej sa nemôžeme stotožniť s nástrojmi a krokmi, ktoré vláda robí. Vidíme, že kroky v oblasti cenovej výrazne obmedzia osobnú spotrebu, ale je otázka, kde sa peniaze, ktoré sa týmto pohybom získajú, prelejú. Kde pôjdu, na aký účel budú použité? Budú z nich investície, budú podporené verejné zdroje alebo sa stanú príjmom tých spoločností, ktoré teraz privatizovali organizácie? Prečo bolo treba s mnohými opatreniami čakať tri roky, tváriť sa pre verejnosť inak a po voľbách inak a mať dve tváre? Takže práve obmedzovanie osobnej spotreby, posilňovanie verejnej spotreby vzbudzuje otázku, aká je vlastne táto politika? Je to reštriktívna politika? Rastie schodok a rastie spotreba - aká reštrikcia, v čom? To, čo sa tu prezentuje, je reštrikcia vo vzťahu k prísľubom budúcim, ako sa ľudia budú mať dobre po novom volebnom období. Tie prísľuby sa berú späť. Ale reálna reštrikcia nie je a ani s ňou vláda reálne na štyri roky nepočíta. Pokiaľ ide o skúsenosť, ktorú máme, za minulé obdobie disponovala vláda zdrojmi približne 300 mld. Sk, mimorozpočtovými. Kde sú? Odpoveď nemáme. Pokiaľ ide o znižovanie príjmov a zvyšovanie výdavkov štátneho rozpočtu - dokedy to vydrží? Kde je tá hranica, stabilizačná? Ak ide o zdroje Európskej únie, tak sa súčasne musíme opýtať, či sa vytvorili vo vláde mechanizmy, ktoré by zdroje ekonomické mohli vôbec považovať sa za využiteľné, jednak vybudovaním inštitucionálneho rámca, ale aj zakotvením rozpočtových zdrojov, to, čo spoluúčasť štátu vyžaduje. Zatiaľ to tak nie je . Pokiaľ ide o investície. Rozlišujeme ich na pasívne a aktívne. Pasívne sú tie, ktoré idú do výpredaja majetku a tam program máte, aj keď nie je presne identifikovaný, ale zámer zrejme bude taký, že vytvoríte stav, keď nebude možné rozdiely v hospodárení udržať inak ako rýchlym dopredajom ďalšieho majetku, ale smerovanie, jasné zásady v programovom vyhlásení nie sú. Takže ak sa hovorí, že je to vláda reštrikcií, zatiaľ nie ste vládou reštrikcií, zatiaľ ste vládou obmedzovania osobnej spotreby a posilňovania spotreby verejného sektoru a rastu deficitov. Ak táto taktika pôjde ďalej, nevydrží to dlho hospodárstvo. Pokiaľ ide o podporu podnikania a konkurencieschopnosti, v programe nie je obsiahnuté takmer nič! Z hľadiska uzákonenia podnikateľských slobôd nie je navrhnuté nič! Vyžaduje sa, aby sa zmenila štruktúra celej ekonomiky, aby sa dosiahlo technické a technologické prebudovanie úrovne práce. O tom sa v programe nehovorí celkom nič. Žiada sa, aby bola stimulácia investičných programov. Ak stimulovať, tak uznajme rovnosť domácich a zahraničných investorov, uzákoňme ju a zrušme výhody pre zahraničných, alebo uzákoňme pre všetkých, ktorí budú investovať akýmkoľvek spôsobom na Slovensku. V obchodnej politike v programe nie je nič. V infraštruktúre veľmi málo. Nejaký náznak postupu, nekvantifikovaného, pričom by sme povedzme vedeli pomôcť aj urobiť veci, pokiaľ by k dohodám došlo. Záver. O celom hospodárskom bloku možno povedať - vláda nemá hospodársku politiku. O privatizácii vláda cudne či čudne mlčí. Podpora diaľničnej výstavbe v obmedzenom rozsahu vo všeobecných tézach bez konkrétnych záverov, doplnkov. Vieme pomôcť, aby sa veci urýchlili aspoň o rok a sme pripravení pomôcť. Z hľadiska pôdohospodárstva. Hovorí sa o novom termíne konkurencieschopnosť. V poriadku, ale ako si s ňou poradiť, keď je to len 25 % dotácie toho, čo budú mať konkurenčné výrobky, ktoré sem prídu, keď je zanedbaná hlboko investičná činnosť, bude existovať rovnosť na trhu, ale nerovnosť v podmienkach. Európska únia dnes umožňuje vládam republík, aby prijali doplnkové programy, ktoré by umožnili zachovať poľnohospodárstvo. Nie je to tak, že môže byť len to, čo EÚ. V programovom vyhlásení sa o tom nehovorí nič. Považujem za protiústavný fakt, že vláda hovorí o tom, že chce do roku 2006 odňať neidentifikovanú pôdu. Je to nielen protiústavné, ale už keby len toto bolo v programovom vyhlásení, musíme byť proti. V podstate ide o to, že identifikovaná pôda je tá, ktorá má polohu, výmeru a vlastníka. Na Slovensku platilo uhorské obyčajové právo a vlastníctvo sa nadobúdalo plesnutím do dlane. Zápis nebol nutný. Tak sa stalo, že nie sú v poriadku ani mapové operáty, nie sú zaznamenané dedičské konania, nie je zaznamenaný vývoj, v päťdesiatych rokoch sa zrušili vložky, v roku 1964 sa začalo robiť s emkami. Naša vláda sa pokúšala tento stav zmeniť s tým, že začala prijímať opatrenia na identifikáciu pôdy, prišla vaša vláda, nedali ste peniaze, stav sa zastavil a dnes hovoríte, že treba, aby sa neidentifikovaná pôda odovzdala obciam. Vážení, viete, koľko je to? V niektorých krajoch od 60 do 80 % obcí. Zoberte to vlastníctvo. A každé vlastníctvo je nedotknuteľné, to urobiť nemôžete. Treba hľadať zdroje na urýchlené identifikovanie pôdy, urýchlené identifikovanie vlastníkov a až po skončení tohto procesu, a to nebude rok 2006, uvažovať inak. Tu vidím, že chcete urobiť zadosťučinenie v programovom vyhlásení z jednej strany, ale poškodíte základné ústavné právo na vlastnenie. Navrhujeme preto, aby sa neznárodňovalo a aby občania neboli trestaní za nedostatky v evidencii nehnuteľností. Pokiaľ ide o bytovú politiku, budeme podporovať vládu vo všetkom, čo bude chcieť rozvíjať, sme za to, aby sa rozvíjali byty, sociálne, aby mladí ľudia dostali podporu, aj daňovú, pri získavaní prvého bytu, aby sa používali efektívnejšie daňové aj úverové nástroje, je to možné dosiahnuť, isté predstavy máme, sme pripravení konzultovať. Pokiaľ ide o sociálny model, ktorý sa vcelku dnes predstavuje. Treba povedať, že nie je neznámy. Tento sociálny model pôsobí vo viacerých krajinách Európskej únie a je vlastne aj výsledkom, ktorý prináša. Starnutie populácie, zníženie pôrodnosti, oslabovanie rodín. Čo vy na to, kresťanskí demokrati? Ak teda by tu mala byť postavená sociálna politika, tak by sme čakali, že bude aspoň jedna veta v programovom vyhlásení, ako zastaviť vymieranie Slovenska. Taká veta neexistuje. Čakali sme, že sa budú jasne definovať pravidlá vo vzťahu zamestnávania dôchodcov. Taká veta tam nie je. Čakali sme, že budú prijímané opatrenia na podporu mladých matiek, mladých rodín, pri ich zakladaní, pretože situácia sa ozaj rapídne zhoršuje. Také kroky tam nie sú. Ak tam teda tieto kroky absentujú a k mladým ľuďom sa vracajú iba v časti vzdelanie tak, že si budú priplácať za štúdium, tak pre koho je potom tá reforma? Ak nemá byť pre ľudí, je to pre nikoho! Ak sa hovorí o reforme dôchodkového systému, je otázka metódy, dvadsaťročnej, okamžite, som za tú dvadsaťročnú, ktorá by postupne umožnila nabiehanie viacerých systémov a bola lepšie spoločensky zvládnutá. Veľmi veľa hovoríte o nutnosti boja proti korupcii a už sa aj menujú nástroje. Po mimoriadnych vyšetrovateľoch sa má zaviesť inštitút mimoriadneho prokurátora. Prosím vás, tieto veci sa nikdy nekončia dobre! Každý, kto začínal s mimoriadnymi vyšetrovateľmi, potom prešiel na mimoriadnych prokurátorov a skončil na mimoriadnych súdoch. Potom ho to síce tiež zomlelo, ale medzi tým časom bola kopa ľudí, ktorých bolo treba po čase rehabilitovať. Sme za to, aby neboli prekračované hranice terajšieho ústavného systému. Sme za to, aby sa najprv zmenili zákony! Nie sme za to, aby sa prenášala zodpovednosť a personifikovala zodpovednosť na súdoch bez ohľadu na to, že objektívne existujú kritériá, ktoré znižujú funkčnosť súdov! Treba zaviesť pomocných tajomníkov každému sudcovi, treba zrýchliť pojednávanie na súdoch, ktoré umožní sfunkčnenie, treba zmeniť legislatívu, ktorá je zastaraná, zlá a láme spoločenské vzťahy od socializmu až po dnešok. Treba urobiť kroky k tomu, aby sa výkon práva zlepšil, a potom môžeme dávať nejaké okrasy, prokurátorov alebo iné cukrovinky, ktoré by mali niečo zmeniť. Ak sa nezmení legislatíva, kontrolné mechanizmy štátu, nedosiahne sa lepšia prehľadnosť v rozhodovaní štátu, žiadni špeciálni prokurátori nič nevyvrátia. Zoberme si, že by každý deň objavil jednu vec. To je do roka 365 a koľko ich je za rok - desaťtisíc. Taký bude efekt činnosti. Veci sa stanú tajnejšími, no a tí, čo berú, budú brať viac, lebo je to spojené s rizikom, zarátajú si to do úplatku. Nie sme za túto cestu a nemyslíme si, že by toto bolo správne. Rovnako sa nestotožňujem ani so všetkými krokmi, ktoré sa majú robiť v reforme zdravotníctva. Začína sa tým, že sa prenáša zodpovednosť na človeka, ktorý má odovzdávať kvázi za ubytovanie a stravovanie peniaze zdravotníckemu zariadeniu bez toho, aby sa dávala záruka, že tieto zdroje budú použité v jeho prospech. Znova sa zníži osobná spotreba, ale zväčší sa spotreba zdravotníckych zariadení bez skvalitnenia služby. Nemôžme prijať takéto opatrenia. Ani ako čiastkové, ani definitívne. Nie je to reforma. V podstate sa začína proces, ktorý ak zostane stáť na tomto, bude spoločensky škodlivý a vyvolá iba sociálny nepokoj. Pokiaľ ide o zdravotnú ochranu, absolútne nič sa nehovorí o primárnej starostlivosti. Treba sa aj v tomto smere zamerať na zdravotnícke zariadenia, investície, lieky. Ďalej, to isté platí v školstve. Vnútorný obsah výučby nie je predmetom tohto programu. Snaha prispôsobiť absolventov trhu práce nie je predmetom tohto programu. Pritom sú to otázky transformácie a zmeny podstatné. Pokiaľ ide o členstvo v Európskej únii, máme zhodu v cieľoch. Ale pokiaľ ide o cesty, tam sa rozchádzame. Vytýkame vláde nevybudovanie infraštruktúry, ktoré mešká. Bude sa vyžadovať vstup do ústavy Slovenskej republiky a sme pripravení tak vykonať, aby sa presun kompetencií aj prenos vzťahov zo Slovenskej republiky na orgány Európskej únie urýchlil. Sme za to, aby sa zrýchlili veci transformácie práva, sme za to, aby sa vybudovali jednotné inštitúcie, ktoré umožnia transfer peňazí z Európskej únie pre Slovensko. Upozorňujeme na nutnosť politických krokov, predovšetkým referendum, nielen v tom, že referendum bude, to vieme všetci, ale považujeme za chybu tejto vlády, ak už tu pred týmto parlamentom niekoľkokrát sa odvolávala na Európsku úniu vo veciach, v ktorých vyložene zlyhali osoby vo vláde, ktoré nemajú s Európskou úniou nič spoločné. Je veľmi nezodpovedné v tomto čase vyvolávať pred integráciou negatívne pocity vo vzťahu k EÚ. Nezabúdajte, že výnos bude platný vtedy, keď sa ho zúčastní 50 % ľudí a to sa ešte ani raz nestalo. Pokiaľ ide o otázky voľby do Európskeho parlamentu, odporúčame spojiť ich s voľbami prezidenta. Boli by lacnejšie, rýchlejšie. Veľmi ma mrzí, že v programovom vyhlásení som nenašiel nič, čo by hovorilo o tom, čo bude na druhý deň po integrácii. Upozorňujem, že s integráciou sa spájajú veľké očakávania, ale minimálne znalosti o reálnom stave. Tento stav je nutné odstrániť, len ľudia, ktorí vedia, čo ich čaká, budú vedieť aj reagovať. HZDS podporuje politickú integráciu Európy, ale podporuje ju aj vláda? Ste za to, aby vznikli Spojené štáty európske? My hovoríme áno, ale v programovom vyhlásení takéto východisko nenachádzam. Pekne hovoríte, že Európska menová únia bude do roku 2006. Nebude, je nerealistické očakávať, že by sa ekonomické vzťahy vo vnútri dokázali v tomto období vypočítať tak, aby sme mohli byť prijatí do Európskej menovej únie. Ak je úloha nereálna, nie je ani vecná a ani mobilizačná. Pokiaľ ide o zahraničnú politiku, budeme ju podporovať vo všetkých oblastiach, ale aj zahraničná politika musí prestať byť stranícka. Musí vytvoriť priestor na účasť všetkých strán na tvorbe zahraničnej politiky a nemôže byť vykonávaná v rozpore ku skupine občanov alebo k politickým stranám iná. Podobne podporujeme rozšírenie do NATO a kroky, ktoré Organizácia Spojených národov na naplnenie funkcie NATO v Iraku prijíma. Pokiaľ ide o otázky na záver, hľadal som prirovnanie k tomu, čo dnes na Slovensku beží. Hovorí sa, že vláda je nová, pričom vo vláde sedia tri politické strany, ktoré aj predtým a tvorili väčšinu vlády, čiže len doplnok sa obmenil. Ďalej sa hovorí, že vláda je poučená, a z programového vyhlásenia to tak nevyzerá. Ďalej sa hovorí, že vláda je na štyri roky, a tiež sa to nezdá pravdivé. Hľadal som k týmto trom veciam analógiu histórie a našiel som ju v histórii socializmu v Sovietskom zväze, kde našinec uvažuje. Hovorí: No ako tomu mám rozumieť, Lenin sa volal Uľjanov, Stalin Ďžugašvili a októbrovú revolúciu robili v novembri, no kto by tomu uveril! Ozaj, kto by tomu uveril? Ďakujem. (Potlesk.)