V. Veteška, podpredseda NR SR: (2003-03-06):
Ľ. Lintner, poslanec: Ďakujem pekne za slovo. Vážený pán podpredseda, vážení prítomní členovia vlády, mrzí ma to, že tu nie je premiér, lebo mnohé veci, samozrejme, budú smerovať voči predsedovi vlády. Keď som sledoval včerajší priebeh a postoje niektorých politikov v nadväznosti na to, čo o tom viem, som prišiel na novú definíciu politika, na začiatku vystúpenia vám ju ponúkam. Je to osoba, ktorá dokáže psychické a biologické procesy vo vnútri organizmu upraviť tak, aby dokázala hovoriť o opatreniach proti korupcii, ale konať tak, že stav podporuje, tvrdiac, že nemôže inak, lebo všetko musia vyšetriť orgány činné v trestnom konaní. (Potlesk.) Na margo toho jeden fakt, ktorý mi nedávno povedal poslanec pán Polka, ktorého považujem za odborníka vyznajúceho sa v práve a v činnosti vyšetrujúcich orgánov, totiž, že ekonomické kauzy sa dajú zistiť do jedného roka, potom už zainteresovaní dokážu podozrivé prevody prekryť ďalšími prevodmi. Kým prejdem k vecnej rovine 9. schôdze Národnej rady s témou o existencii korupcie a klientelistických praktík v politickom systéme Slovenskej republiky, chcel by som najprv vysloviť niekoľko myšlienok k výhradám, že šesť poslancov Aliancie nového občana svojím postojom porušilo koaličnú dohodu, dokonca že svojím postojom išlo proti dohodnutému vládnemu programu. Za seba aj za svojich kolegov môžem povedať, že podpis pod zvolanie tejto schôdze nie je podpisom pod navrhované uznesenie, ktoré predložili poslanci Smeru. A pokiaľ ide o koaličnú dohodu, to už povedal kolega Malchárek, žiadne ustanovenie tam nie je, na ktorého základe by sa podpis na zvolanie schôdze o korupcii mohol považovať za porušenie koaličnej zmluvy, najmä keď si uvedomíme vedomie a svedomie poslanca, na ktoré sa tu odvolávali mnohí na predchádzajúcej schôdzi. V tomto smere by si všetci koaliční poslanci mali čestne odpovedať na otázku, či naštartovanie uskutočnenia tejto schôdze spôsobilo šesť našich podpisov, alebo spôsob, akým predseda vlády na hodine otázok odpovedal poslancovi Madejovi. Aj keď uznávam, že v koalično-opozičných vzťahoch na pôde parlamentu majú miesto aj rôzne „hrátky“, predsa len hodina otázok je jednou z dôležitých kontrolných funkcií parlamentu. Samozrejme, spôsob odpovede predsedu vlády som vnímal aj v kontexte odpovede premiéra na koaličnej rade, kde tiež nepovedal viac slov, ako iba to, že sa nebude vyjadrovať k mafiánskym praktikám. Domnievam sa, že v kontexte udalostí posledných týždňov je však podobná odpoveď nedostatočná, pretože - a predbehol ma včera pán poslanec Maxon - touto myšlienkou, pretože ak sa zvolávajú mimoriadne koaličné rady, keď sa Mikuláš Černák prediera na lyžiarskom svahu, o to viac by mali existovať podobné postoje, keď ešte navyše je niekto presvedčený, že za tým všetkým je nejaká mafia, lebo potom mi logicky na um prichádza otázka: Kto vlastne riadi tento štát? Sú to politici, ktorí boli legitímne zvolení vo voľbách, alebo teda mafia? A keď mafia, aká? Podsvetia? Podnikateľská? Nejaká politická? Ak to všetko vyviera z prostredia špeciálnych služieb, je to rovnako pre politika výzva zaujať čo najrýchlejšie jasné stanovisko a prijímať riešenia. Ničoho takého som však nebol svedkom, navyše po strohej odpovedi na koaličnej rade som bol svedkom postoja premiéra na hodine otázok, ktoré bolo skôr návodom, ako na otázku neodpovedať, ako zaujať priamy postoj. V tomto prípade spôsob odpovede urazil aj mňa. Navyše v poslancovi Madejovi - a teraz som chcel adresovať tieto slová priamo premiérovi, by som, pán premiér, nevidel len opozičného poslanca, ale predovšetkým mladého človeka, ktorý možno prišiel do parlamentu s istou dávkou naivity, ale na druhej strane, a to verím, aj s vierou, že na pôde tejto inštitúcie ide vždy o maximálnu snahu konať v prospech krajiny a ľudí v nej. (Potlesk.) Pán poslanec Madej, prosím, nevnímajte tú poznámku o naivite negatívne, lebo ja sa priznávam, že v osemdesiatom deviatom som bol značne naivný a mal som vtedy 40 rokov, keď som si myslel, že zrušením článku 4 o vedúcej úlohe jednej strane zrušíme aj všetko zlé, čo je v tejto spoločnosti, zabudli sme však na to, že v nás, mnohých nás a predovšetkým v tých ľuďoch, ktorí sa dostali do špičkových pozícií v politike, zostane niečo ako článok o vedúcej úlohe peňazí. (Potlesk.) A mnohí politici hovoria, akí sú kresťanskí. Slovenská politika uplynulých rokov je však predovšetkým o nemorálnosti a o farizejstve. Vrátim sa však k uplynulému štvrtku. Práve o nejakú hodinu neskôr a znovu to mali byť slová, ktoré som chcel adresovať priamo predsedovi vlády, som mal možnosť, rovnako takú istú šancu, pán premiér, ako ty, stáť zoči-voči poslancovi Madejovi a zaujať postoj nielen ako k opozičnému poslancovi, ktorý sa napokon v podstate nepýtal nič iné, ako odznela otázka na koaličnej rade, ale mal som možnosť a šancu zaujať postoj k poslancovi Madejovi ako k mladému človeku, keď ma prišiel informovať o iniciatíve Smeru v zmysle zvolania tejto schôdze, a opýtal sa ma, či nepridám podpis. Nechcel som unikať pred problémom podobným spôsobom a keďže o korupčnom a klientelistickom pozadí slovenskej politiky už čosi viem, tak som svoj podpis pridal. Strkaním hlavy do piesku pred reálnou existenciou tohto problému sa totiž ďalej nedostaneme. Neboli sme to my na pôde parlamentu, ktorí sme v koalícii začali konať inak, ako boli dohody, stačí spomenúť voľby mediálnych rád, reakcie na môj podpis boli také, ako by som si ja a ďalší kolegovia z klubu mali robiť výčitky. Nikto si však tu nerobí výčitky z toho, že nepodporí zákon, ktorý urobí sekeru v rozpočte na úrovni 3,4 miliardy. Základným motívom môjho vstupu do politiky bolo sklamanie zo správania sa politickej elity, ktorá nastúpila do výkonnej moci na jeseň roku 1998. Ja som totiž pred voľbami 1998 ako novinár týchto politikov podporoval a tvrdil som vtedy, že je to jediná alternatíva pre Slovensko. A práve správanie sa politikov, týchto politikov vo sfére klientelizmu bolo pre mňa výrazným sklamaním. To máte tak, vždy viac pociťujete sklamanie vtedy, keď vaše očakávanie nenaplní priateľ, ako keď je to niekto cudzí. Ja som nešiel do politiky, aby som sa „vytešoval“ z tohto lesklého zábradlia, z kresla, ktoré je tu, ja som túto budovu dôverne poznal zo svojho predchádzajúceho pôsobenia. Napokon na tamtom balkóne som strávil aj noc, celú noc z 3. na 4. novembra 1994, keď mnohí politici, ktorí sú teraz v koalícii, vtedy boli v opozícii, zutekali v noci a zostal tu vtedy len Robert Fico, (Hlas v rokovacej sále.) nie, celú noc tu bol, pán poslanec Cabaj, lebo bojoval s vami o piatej ráno pri odvolávaní generálneho prokurátora. Ale prosím vás, aby sa to zas nevysvetľovalo, že to je podpora politike Smeru, je to len konštatovanie. (Smiech.) Vtedajšia opozícia sa potom ráno nestačila čudovať. Ja som išiel do politiky so snahou meniť jej doterajší charakter práve v oblasti korupčných a klientelistických praktík. Ja som sa naozaj nezobudil, keď prišiel za mnou pán poslanec Madej, ako Snehulienka či Šípková Ruženka, z dlhodobého spánku. Ja som pri viacerých konkrétnych situáciách, z ktorých jasne vyplývali korupčné praktiky, v politickom zákulisí bol. V roku 1993 mi pán Vladimír Mečiar, vtedajší premiér, bolo to v júli 1993, na Úrade vlády rozprával, ako pán Ľudovít Černák žiadal od neho milión. To bol milión. V roku 1999 úplne v rovnakej miestnosti, takmer na rovnakom kresle, mi ďalší predseda vlády Mikuláš Dzurinda doslova kreslil schému, ako dvaja iní činitelia sa snažia z Fondu národného majetku dostať niekoľko desiatok miliónov a prečo treba odvolať prezidenta Fondu. Nebolo podané trestné oznámenie a súčasnú štruktúru poznáte. O rok neskôr ma na konšpiratívne stretnutie pozval vtedajší minister obrany, keď som odvysielal kritický komentár o stavbe jeho vily na Kolibe. Bol spolu aj s prítomným podnikateľom, ktorý mu údajne dal peniaze, len mi nevedeli pri tom rozhovore vysvetliť, kde 2 milióny požičaných korún plus tipovanie môže rozmnožiť peniaze tak, aby kryli náklady na tú vilu. Stále figurujem na žalovanej strane ako šéfredaktor v Markíze za odvysielanie šotu, kde sme upozornili na podozrenie v súvislosti s tretím operátorom. Redaktor, ktorý pripravil ten šot, dostal informáciu o výške úplatku, tak ako to povedal pán Fico, úplne v rovnakej výške, od vtedajšieho podpredsedu parlamentu. Keď sa tu spomínala kauza štátnych hmotných rezerv, tak len chcem povedať, to je len na margo toho, ako sa tu pristupuje, že sú tu rovní a rovnejší, lebo doteraz neviem, či by sa začalo vyšetrovanie v zmysle obsahu tej správy Slovenskej informačnej služby, ale ja som bol vyšetrovaný príslušnými orgánmi, odkiaľ máme tú správu Slovenskej informačnej služby, a presne ten istý typ vyšetrovania je aj teraz, teraz tiež všetkých zaujíma predovšetkým, odkiaľ unikli telefonáty a menej sa zaujíma o ten obsah, lebo tam stačí povedať, že je to všetko vymyslené. (Potlesk.) Veľa viem aj o výsledkoch kontroly Najvyššieho kontrolného úradu z obdobia roku 2001 a 2002 v Slovenskom plynárenskom podniku. Keď sa cez spoločnosť Globe 21 vliala takmer 1 miliarda, z ktorej časť prostriedkov išla na sprievodnú akciu Ifnet 2000, ktorá sa konala počas zasadania Medzinárodného menového fondu v Prahe. Z tej 1 miliardy sa 500 miliónov stratilo. Zaujímavé je v súvislosti s uvedenou kontrolou v NKÚ odpovedať na otázku, kto mal záujem vyňať z protokolu pasáž o kapitálových účastiach SPP v 15 firmách, medzi ktorými bola aj uvedená firma Globe 21, čo malo vplyv na nedôsledné stanovenie ceny pri predaji spoločných firiem, kde mal SPP vklad. Štruktúra riadenia rezortu a SPP z toho obdobia je však známa. V súvislosti aj s týmito informáciami sa ukazuje medzera v zákone o NKÚ č. 39/1993 v prepojení, zistení kontroly na korupčné postupy uviesť zodpovedného pracovníka. Zákon ukladá len uviesť porušenie právnej normy a výšku sumy. Keby bol aktuálny prepis údajného telefonátu Jána Badžgoňa prvý a jediný - a znovu som chcel adresovať slová priamo pánu premiérovi - tak by som vnímal tvoj postoj, pán premiér, že nechceš reagovať ako logicky, ale okolnosti odstúpenia ministrov Černáka, Palacku, Macejka, predaj akcií VSŽ s čudným postupom vtedajšieho ministra Haracha nie sú naším biznisom, ako zvykneš hovoriť. Ale po voľbách sa už podozrenia na koaličného partnera prenášajú na celú koalíciu, a preto pre nás bolo dôležité zaujatie jasného postoja v kauze Badžgoň. Na papier si môžeme dať stovky krásnych uznesení, pokiaľ nezmeníme konkrétne správanie sa ľudí, a to predovšetkým na úrovni politickej elity, v hodnotení korupcie na Slovensku sa priveľa nezmení. Znovu budú adresované slová priamo premiérovi. A to, pán premiér, musíš vedieť, že výhrada ku korupcii sa neocitla v obsahu minulotýždňového telefonátu prezidenta Busha len zásluhou výraznej aktivity nášho veľvyslanca Bútoru. A nejde mi len o to. Ide mi aj o prístupy pri personálnych riešeniach vo vládnej koalícii, aby verejnosť nenadobúdala dojem, že praktiky, tak kritizované v predchádzajúcom období, pretrvávajú. Preto som mal ja osobne výhrady k vymenovaniu bývalej ministerky Machovej na post šéfky daňového riaditeľstva. Po jej predchádzajúcej pozícii na ministerstve privatizácie to totiž nebol krok, ktorý by poukázal na nové prístupy v koalícii. Na začiatku decembra minulého roku som na koaličnú radu predložil materiál o dianí v colnej správe s pripomienkou, že ak to len v 20 % myslíme úprimne s potlačením klientelizmu a korupcie, tak pán Jasenovec nemôže obstáť na poste šéfa. Do dnešného dňa, pán podpredseda vlády a minister financií, som nedostal od vás priamu odpoveď na tento materiál a našiel som si ju len v prvom čísle dvojmesačníka Colné aktuality. Pre informáciu ostatným poslancom, v tom decembri som upozornil na tieto okolnosti: Antidatovanie rozhodnutia o zriadení daňového skladu pre Slovnaft, a. s., Bratislava, čím bol štát ukrátený na dani vo výške zhruba 500 mil. korún. Neoprávnené vynaloženie prostriedkov štátneho rozpočtu vo výške 120 mil. korún pri výstavbe hraničného prechodu Rusovce, nebol vyvodený žiadny postih. Čerpanie finančných prostriedkov vo výške 40 mil. korún v rozpore so zákonom, kontrola ministerstva financií, nebol vyvodený postih. Vyplatenie odstupného námestníkovi Dr. Virvovi vo výške 800 000 korún, a tým vyplácanie mesačného výsluhového príspevku vo výške 20 000 korún napriek skutočnosti, že bol vlastníkom a spoluvlastníkom dvoch firiem, čo je v priamom rozpore so zákonom č. 200/1998 o štátnej službe colníkov, a pokladá sa za hrubé porušenie pracovných povinností. Falšovanie úradnej listiny, čo je konštatované v rozsudku Najvyššieho súdu Slovenskej republiky v kauze bývalého šéfa pobočky v Čiernej nad Tisou, dr. Kusa. Ten poukázal na korupciu colníkov na uvedenej pobočke, prípad sa riešil tým, že bol rozviazaný pracovný pomer s tým, ktorý na korupciu poukázal, pričom uvedené prípady sa neriešili. Spomínanú kauzu preveruje Okresná prokuratúra Bratislava 2 ako podozrenie zo zneužitia právomoci verejného činiteľa. Medzitým sa však v rámci colnej správy udial ďalší prípad, a síce predaj železnej rudy. Riaditeľ Colného úradu Čierna nad Tisou dr. Tóth nezákonne obchodoval so železnou rudou. Predával ju firmou Translumix a Stylinvest, pričom na to nemal žiadne oprávnenie. Podľa colného zákona a tak ďalej môžu colné úrady predávať tovary iba v dražbe, no až potom, keď je zhabaný, alebo prepadol v prospech štátu. Nebudem vás zaťažovať touto transakciou, obsahuje ju kontrola, ale rozdiel medzi cenou, za ktorú predávali palety, železnú rudu Colný úrad v Čiernej nad Tisou, lebo to sa tam sprostredkovávalo, do ďalšej spoločnosti, až kým to prišlo do ostravskej huty, tak ten rozdiel činí 16 034 000 korún. Napriek všetkým týmto uvedeným skutočnostiam, pán podpredseda vlády a minister financií, som si v Colných aktualitách prečítal tieto slová, ktoré ste povedali na stretnutí s vedením Colnej správy. Citujem. „Chcem preto veľmi jasne hneď na začiatku povedať, že nechystám personálnu zmenu na poste generálneho riaditeľa colného riaditeľstva. Nechystám ju, pretože som snažil v posledných týždňoch oboznámiť čo najpodrobnejšie s prácou a stavom colného riaditeľstva a vnímam tento vývoj za posledné, myslím, že sú to štyri roky, čo pán generálny riaditeľ Jasenovec je na tomto poste, celkovo pozitívne. Vnímam tendenciu zlepšovania v tejto oblasti. Nebudem podliehať rôznym fámam, často medializovaným najmä v jednom médiu. Sám som si dal všetky veci aj tie,  ktoré boli medializované, preveriť, aj na základe tohto preverenia som dospel k tomu záveru, ku ktorému som dospel.“ Nad nasledujúcimi slovami som dlho váhal, lebo je to informácia, pri ktorej sa človek, ktorý mi ju dával, chvel a povedal, že nechce byť na dne hrobu, pán Lintner. Ale bola to posledná kvapka, pre ktorú som sa rozhodol dať aj podpis a povedať to a o skutočnostiach v tom rozsahu, ako sú mi známe, budem informovať generálneho prokurátora. Na pôde tohto parlamentu, v tom období, ako sme tu, sa totiž presadzoval zákon, ktorý súvisel so zmluvou na 5 mil. korún. Keď sa zmluva nepodpísala, zákon neprešiel. Nechcem kryť takéto praktiky. Vážená snemovňa, konštatovania, ktoré som uviedol, nemajú znamenať vyvolanie väčšej nedôvery v koalícii, je to o snahe, aby táto koalícia postupovala ináč ako tá predchádzajúca. Odmietam prijať tézu, že sme ľudia hriešni, a keď v stredu pokradneme, tak v nedeľu sa vyspovedáme a so svedomím sme si kvit. Pán predseda parlamentu Hrušovský vyslovil v novoročnom príhovore krásne slová o tvárach Slovenska. Robme všetko pre to, aby sme na tej súčasnej mali čo najmenej vrások. A znovu slová adresované pánu premiérovi. Nechcem politikárčiť, pán premiér, len chcem, aby sa proti tejto koalícii nezneužívalo korupčné prostredie, ktoré na Slovensku reálne existuje, a nech už verejnosť posúdi, kto sa k téme tejto schôdze postavil čestnejšie. Ďakujem vám. (Mohutný potlesk.)