Kaník, Ľudovít, poslanec NR SR (2015-04-21):
Ďakujem, pán podpredseda. Bavíme sa, ako správne pán podpredseda povedal, lebo sme vo fáze schvaľovania skráteného legislatívneho konania, ale nedá sa nespomenúť v tej súvislosti, že mohli sme byť podstatne ďalej, keby to nebol práve SMER, ktorý zablokoval schôdzu minulý týždeň a spôsobil takmer týždňové zdržanie tým, že považoval za tú najdôležitejšiu vec, ktorá pomôže veriteľom Váhostavu, že odvoláme alebo smerácka väčšina odvolá z postu podpredsedu pána Figeľa, takže tu vidno, komu na čom záleží a čo je pre koho dôležité. Pre nás je dôležité to, aby sa našli opatrenia a našli riešenia, ktoré naozaj zabezpečenia, aby podvedení, okradnutí a oklamaní veritelia Váhostavu dostali svoje peniaze za poctivo odvedenú prácu a aby za to zaplatil ten, kto túto situáciu spôsobil, to znamená, to sú majitelia Váhostavu. To je kľúčové. A, žiaľbohu, ani návrh zákona, o ktorom sa bavíme, ktorý je predmetom návrhu na skrátené legislatívne konanie, takéto riešenia neposkytuje. To treba povedať s plnou vážnosťou. Takéto riešenia neposkytuje, poskytuje iné riešenia. Poskytuje riešenia, aby sme sa na dlhy pána Širokého a Váhostavu poskladali všetci, celá krajina a aby pán Široký, Váhostav a ďalší skrytí majitelia zaplatili ešte menej, ako pôvodne sa to ukazovalo. A s tým sa naozaj súhlasiť nedá a proti tomu treba robiť všetko, čo sa dá, aby sa tak nestalo. Minulý týždeň sme tu stratili čas tým, aby sme nedovolili realizovať ten pokus, o ktorý sa predseda vlády Robert Fico pokúsil, vytvoriť dymovú clonu a s pokrikom, chyťte zlodeja, sa zlodej rozbehol a hádzal vinu na niekoho iného. Čiže prvá téma bola, kto je za kauzu zodpovedný. Myslím si, že dnes je celému Slovensku jasné, že tá zodpovednosť padá priamo na plecia vlády, priamo na plecia predsedu vlády a, samozrejme, aj celej vládnej väčšiny, pretože robí politickú podporu alebo zabezpečuje priechodnosť týmto návrhom, ktoré nemajú za cieľ zlepšiť situáciu, ale len oklamať občanov a vytvoriť divadielko, že sa tu niečo ide riešiť. Ja osobne budem hlasovať za skrátené legislatívne konanie, pretože to len otvorí cestu k tomu, aby sme diskutovali o samotnom zákone, ale zároveň hovorím, že to, čo je navrhnuté je nezmysel, ktorý sa podporiť nedá. A budem preto predkladať pozmeňujúce návrhy, verím, že budú podporené všetkými kolegami z opozície, ktoré sa pokúsia nastoliť to, čo je správne, to, znova to zopakujem, čo zabezpečí ľuďom, že sa dostanú k svojim peniazom, že sa k nim dostanú v rýchlom čase, že nebudú tieto peniaze krátené, že to nebude ani 40 %, ani 50 %, ani iné percento, ako je 100 %, a že to nebude platiť štát, ale že to zaplatí pán Široký a ďalší spoluvlastníci do posledného centu. Toto tu budem navrhovať spolu s ďalšími opatreniami, ktoré o chvíľočku aspoň vecne pomenujem, a potom sa budeme o tom baviť počas ďalšieho rokovania. Čo teda treba urobiť, keď hovoríme, že skrátené legislatívne konanie je nevyhnutné. To je síce, zdá sa, pravda, pokiaľ chceme niečo rýchlo zmeniť, pretože je tu len pár dní na to, aby sa legislatívne vytvorila nová situácia, aby sa neuzavrela reštrukturalizácia Váhostavu, aby nebol schválený reštrukturalizačný plán v takej podobe, v akej je dnes, ktorý by umožnil, že peniaze odídu raz a navždy za hranice Slovenska a sa dostanú do schránkových firiem v daňových rajoch a už nikdy v živote tieto peniaze nikto na Slovensku neuvidí, aj keď následné alebo začaté, alebo rozbiehajúce sa vyšetrovanie, i keď žiadne úkony tu nevidíme, ako už mnohokrát zaznelo, nakoniec ukáže, že to bol podvod, že tie firmy boli nastrčené a pohľadávky, ktoré vykazujú, boli umelé a vykonštruované, vyfabrikované, že tie firmy tam nemali čo robiť a boli spriaznené s majiteľmi Váhostavu, aj napriek tomu tieto peniaze budú preč a škoda bude už neopraviteľná. Preto to prvé, čo by mala vláda urobiť ešte skôr, ako prišla s návrhom na skrátené legislatívne konanie, je to, že má využiť všetky svoje nástroje, všetky svoje inštitúcie, ktoré sú legitimované, právne legitimované v tomto procese, a Váhostav je dlžný aj štátu, samozrejme, aby požiadali príslušný súd o vydanie predbežného opatrenia, ktorého cieľom by bolo zabrániť práve tomu, čo som povedal, tomu, aby peniaze odišli do schránkových firiem, do daňových rajov a stratili sa z dosahu orgánov Slovenskej republiky, z dosahu občanov Slovenskej republiky. Keď tak vláda nekoná, musíme konštatovať len logickú súvislosť. Napriek tomu, že je na to upozorňovaná, napriek tomu, že aj vrabce čvirikajú, že sú mimoriadne veľmi podozrivé okolnosti, takéto predbežné opatrenie do vyjasnenia, vyšetrenia takýchto nejasností sú na mieste a sú oprávnené. A keď napriek tomu sa o to vláda ani nepokúša, tak to znamená, že má záujem na tom, aby tie peniaze odišli do zahraničia, že má záujem na tom, aby sa tie peniaze dostali do týchto schránkových firiem. A kedy má záujem na tom alebo kto má na tom záujem? Je to ten, kto má spoločné vrecko s pánom Širokým. Nijako ináč to pomenovať nemožno, pretože keby to tak nebolo, tak by tak nekonal. Jedná sa o obrovské peniaze, jedná sa o milióny, stovky miliónov eur, napriek tomu vláda sa mlčky prizerá a zatiaľ len verbálne niečo navrhuje, nekoná, napriek tomu, že má všetky nástroje v rukách. Takže prvá vec, ktorú je potrebné urobiť, je požiadanie o vydanie predbežného opatrenia a potrebné urobiť všetko pre to, aby bolo vydané. Druhá vec, ktorú treba urobiť na to, aby sme sa tu nebavili o tom, že živnostníci dostanú 15 %, 40 % alebo 50 % z peňazí daňových poplatníkov, je potreba odkúpiť tieto pohľadávky príslušnými inštitúciami štátu v stopercentnej výške a použiť tieto pohľadávky na úhradu budúcich záväzkov, ktoré zo zmluvných vzťahov uzavretých, už dnes uzavretých s firmou Váhostav vyplývajú pre štát, pretože Váhostav, ako tiež tu už mnohokrát bolo povedané, má uzavreté budúce výkony v objeme 1,5 mld. eur. To, čo je potrebné rýchlo urobiť, je, treba vyplatiť živnostníkom a malým dodávateľom 104 mil., čo je podstatne menej ako 10 % z tohto budúceho objemu. To znamená, vo faktickom vyjadrení alebo v praktickom vysvetlení keby sa z každej budúcej faktúry len 5 % alebo len 10 % použilo započítaním úhrad za faktúry a zvyšok vyplácalo v peniazoch, tak sa tieto peniaze vo veľmi krátkej dobe štátu vrátia, to znamená, štát nebude platiť ani cent a všetko do poslednej koruny zaplatí pán Široký a majitelia Váhostavu. A to je to riešenie, po ktorom mnohí volajú, a je to správne riešenie, po ktorom mnohí volajú. Ja viem, že mnohí by radi videli zabavovanie majetku pána Širokého, vily na Bahamách a neviem čoho všetkého, hotela pri Zimnom štadióne a ďalších, ďalších vecí. Prečo by to nemohlo byť vykonané? Ale to môže byť vykonané na základe vyšetrovania a odsúdenia, pokiaľ k tomu dôjde, a rozsudku o zhabaní majetku. A to je beh na veľmi, veľmi, veľmi dlhú trať, aj keby sme teraz predpokladali, že všetci budú mať záujem na spravodlivom vyšetrení a posúdení a odsúdení tých vinníkov. My ale musíme konať hneď, aby sme tým ľuďom tie peniaze zabezpečili a dali. A keď sa do takejto situácie dostali vďaka nečinnosti vlády, ktorá bola dlhodobo upozorňovaná, že takýto problém hrozí, tak je namieste, aby zasiahol štát, pretože štát je tu na to, aby zabezpečoval spravodlivosť pre ľudí. Štát, ktorý nie je postavený na tom, že presadzuje spravodlivosť, sa stáva štátom bandy zlodejov, to som nepovedal ja, ale je to parafráza na svätého Augustína, až sa dobre pamätám. A je to pravda pravdúca. Takže jednoducho teraz je namieste, aby štát použil svoj aparát, svoju moc na to, aby preklenul obdobie, ktoré teraz je, odkúpil pohľadávky od oklamaných živnostníkov a vytiahol tie peniaze cez zápočet budúcich platieb s firmou Váhostav. To je druhá vec, ktorú treba urobiť. Na toto netreba žiadnu legislatívnu zmenu. To sa dá urobiť zajtra, hocikedy. Na zápočet pohľadávok, odkúpenie pohľadávok, na to netreba meniť zákony, ani Obchodný zákonník, ani zákon o reštrukturalizácii, ani žiaden iný. Na to treba len politické rozhodnutie, politickú vôľu. A môže sa tak vykonať hneď. To, čo treba urobiť v tom treťom kroku, to už si žiada legislatívnu zmenu, je potrebné zmeniť ten systém, aby k takejto situácii už nikdy nemohlo dôjsť. A to je to, za čo som pochválil aj kolegu predrečníka, že sme priniesli návrh, ktorý sme nevymysleli, ktorý sme len odkukali z iných krajín Európskej únie, kde to funguje, napríklad v Rakúsku taký systém funguje. A poviem to, popíšem to veľmi zjednodušene, aby som nenaťahoval čas. Jednoducho v reťazi dodávateľov keď jeden zo subdodávateľov po istej lehote splatnosti, napríklad tridsiatich dňoch, má nezaplatenú faktúru, má mať právo postúpiť túto faktúru na investora daného diela, pokiaľ sa jedná o verejné zdroje, a ten po ďalšej lehote, povedzme ďalších tridsiatich dňoch, keď táto faktúra nebude uhradená od toho, kto tú faktúru mal uhradiť, má mať právo započítať túto faktúru s platbou voči generálnemu dodávateľovi stavby. A keby sme takýto systém do zákona zakomponovali minimálne pre stavby, ktoré sa financujú z verejných zdrojov alebo zo zdrojov Európskej únie, raz a navždy by vymizlo takéto konanie, aké tu dneska riešime, pretože každý generálny dodávateľ by tak vedel, že to jednoducho nikam nevedie, keď bude špekulovať s nezaplatením faktúr a tunelovaním firmy a dávaním firmy do krachu alebo do reštrukturalizácie, pretože by sa tým vo veľmi krátkej dobe táto faktúra dostala k investorovi a ten by ju započítal a už by o to menej vyplatil finančných prostriedkov generálnemu dodávateľovi a vec by bola potom vybavená. A, samozrejme, súčasťou tohto je, že sa faktúry majú platiť v poradí od posledného subdodávateľa k strednému až nakoniec generálnemu dodávateľovi. Takýto systém funguje, takýto systém je overený a takýto systém by sme mali zaviesť aj na Slovensku. A by sme sa mali zaoberať touto vecou, nie tým, ako vyťahovať peniaze z verejného okruhu financií a platiť nimi dlhy pána Širokého. Takže ďakujem, vážené dámy, vážení páni, za pozornosť a zopakujem, že podporím návrh na skrátené legislatívne konanie, ale v žiadnom prípade nepodporím predkladané návrhy zákonov, pokiaľ sa zásadným spôsobom nezmenia. A predsa len ešte jeden dôvetok uvediem, ja som povedal, že ešte pomenujem aspoň niektoré ďalšie veci, ktoré treba zmeniť. Máme tu úplne do neba volajúce legálne tunelovanie štátneho rozpočtu cez nadmerné odpočty DPH z neuhradených faktúr. Ja som podal návrh zákona do parlamentu, budeme ho prerokúvať na budúcej schôdzi, a mám tu podpísaný a pripravený pozmeňujúci návrh, ktorým to môžeme riešiť už teraz. Dozvedel som sa, že ministerstvo financií vraj tiež dalo do pripomienkového konania riešenie DPH. No tak som sa na to pozorne pozrel. Nič takéto nedalo. Ministerstvo financií dáva návrh, aby tí podnikatelia, ktorých obrat je menší ako 75-tisíc za rok, to znamená naozaj sa jedná o tých najmenších dodávateľov, nemuseli zaplatiť DPH, kým im nie je faktúra uhradená. Ale to sa týka minimálneho okruhu alebo tých najmenších dodávateľov. A vôbec ministerstvo financií nerieši to legálne tunelovanie štátneho rozpočtu, kde veľké firmy si uplatňujú miliónové odpočty DPH napriek tomu, že danú faktúru neuhradili. To je čo? To je krytie naozaj síce tunelovania, ale v súlade so zákonom. Takže tento návrh tu mám pripravený, predložím ho v rámci pozmeňujúceho návrhu, pretože keďže tento návrh zákona, ktorý tu budeme prerokúvať, má dvanásť článkov rímskych, to znamená, dvanásť zákonov sa v ňom už upravuje, tak pridávam trinásty, kde sa bude riešiť aj DPH. A až chcete tento problém riešiť, až chcete zabrániť tunelovaniu štátneho rozpočtu cez takéto vykrádanie cez nadmerné odpočty, tak verím, že takýto návrh zákona podporíte. Ďakujem za pozornosť.