Beblavý, Miroslav, poslanec NR SR (2014-06-05):
Ďakujem veľmi pekne. A dovoľte mi ospravedlniť sa na úvod pánovi poslancovi Mihálovi, ktorý bol pripravený byť spravodajcom k tomu predchádzajúcemu zákonu, a my sme ho o túto možnosť obrali a budeme mu to musieť nejako kompenzovať, ale teraz k samotnému návrhu zákona. Tento návrh je druhým v balíku deviatich zákonov, ktoré tu dnes predkladám v mene pätice poslancov. Tento zákon sa opäť týka otázok praxe, ale už priamo na úrovni strednej školy. Ako, kolegovia, iste viete, väčšina detí alebo mladých ľudí na slovenských stredných školách chodí do škôl, ktoré majú prívlastok „odborné“. To znamená, mali by to byť školy, ktoré pripravujú deti alebo žiakov nielen na ďalšiu akademickú študijnú kariéru, ale aj na prax a na schopnosť už vykonávať určité zamestnanie a povolanie. A ako také aj dnes je v zákone predpísané, že majú časť svojho štúdia absolvovať praktickou formou. To znamená, že na papieri všetko vyzerá úžasne, na papieri nie sme dokonca ďaleko od Nemecka alebo rakúskeho systému, kde teda každý žiak takéhoto odborného školstva už počas štúdia absolvuje významnú časť svojho času v praxi a tým pádom, keď skončí, dostane maturitu alebo výučný list, tak je schopný okamžite nastúpiť a byť platným členom pracovného kolektívu u svojho zamestnávateľa. V praxi však vieme, že je to úplne inak. V praxi vieme, že zákon v skutočnosti po roku 1989, keď sa stratila monopolná štruktúra hospodárstva veľkých podnikov, proste socializmus nebol nikdy schopný, nebola nikdy schopná vláda ani ministerstvo školstva vyriešiť praktické naplnenie tejto praxe. A ten spôsob, ktorým sa vyriešil, je ten, že prax sa často realizuje priamo v školách alebo v iných typoch zariadení, ktoré teda sa nazývajú ako praktickými zariadeniami a zariadenia praktického vzdelávania, ale v skutočnosti majú od reálnej praxe dnešného života veľmi ďaleko. Z tohto dôvodu my navrhujeme zákon, teda zmenu zákona, ktorá by ustanovila, že takáto prax musí prebehnúť u právnickej alebo fyzickej osoby, ktorá reálne vykonáva činnosti, na ktoré má byť prax vykonávaná. To znamená, že ak chcete, ak študujete kaderníctvo, museli by ste to robiť u kaderníka, ak strojárstvo, museli by ste robiť v strojárskom podniku. Samozrejme, že tento, takúto zmenu nie je možné presadiť okamžite, takže navrhujeme dve veci. Jednak aby takáto prax musela predstavovať v poslednom ročníku školy aspoň 25 % vyučovania, to znamená, že niečo, čo zároveň absolventom by výrazne pomohlo a zároveň nepredstavuje neznesiteľné bremeno pre školy a zamestnávateľov. A rovnako navrhujeme, aby zamestnávateľom bolo možné hradiť z prostriedkov Európskeho sociálneho fondu cez zákon o službách zamestnanosti náklady dodatočné, ktoré vznikajú takouto praxou, aby aj zamestnávatelia boli motivovaní ju poskytovať. Zároveň treba zdôrazniť, že keby aj táto zmena bola schválená, tak by nabiehala postupne, pretože by sa týkala nových prvákov a ich vzdelávacích programov. To znamená, bohužiaľ, ale v rámci realizmu asi jediné možné, nie je to, že ak by sa tento zákon schválil, tak budúci ročník maturanti alebo končiaci žiaci by už podľa neho postupovali, čo by ani nebolo možné zorganizovať, aj by to predstavovalo dosť neštandardný zásah do rozbehnutého vzdelávacieho programu. Ale aspoň noví učni, noví žiaci by sa podľa toho už orientovali a postupne by ten dôraz na skutočnú prax v systéme sa zvyšoval. Ďakujem pekne.