V. Veteška, podpredseda NR SR: (2005-09-27):
návrh skupiny poslancov Národnej rady Slovenskej republiky na vydanie zákona o zmiernení niektorých morálnych a majetkových krívd dlhodobo prenasledovaných občanov vedených na osobitných zoznamoch  („čierne listiny“) a ich rodinných príslušníkov (tlač č. 1198), správa z výborov 1198a. Materiál uvedie pán poslanec Cuper. J. Cuper, poslanec: Vážené panie poslankyne, vážení páni poslanci, slovenská politická scéna je v súčasnosti poznačená politickým súbojom medzi koalíciou a opozíciou. Národná rada Slovenskej republiky opäť funguje na princípe čierno-bieleho vnímania politických skutočností. To znamená, že parlament je rozdelený na dva hlavné tábory, opozíciu a koalíciu, ktoré sa navzájom akoby nevedeli dohodnúť na apolitických, respektíve odborných a sociálnych témach. Ak jedna strana predloží návrh do snemovne, druhá robí všetko pre to, aby neprešiel. Parlamentná politika ešte stále nedovoľuje, nie je teda o politickej kultúre, ako by sme chceli mať. Všetky aktivity sú vnímané cez politikárčenie. Odbornosť a verejnoprospešnosť sa v Národnej rade Slovenskej republiky vytráca. V tejto hektickej dobe sme chceli predložiť návrh zákona, ktorý nemá s politikou a so súčasným rozpoložením síl nič spoločné. Je to zákon o zmiernení niektorých morálnych a majetkových krívd dlhodobo prenasledovaných občanov vedených na osobitných zoznamoch, takzvaných čiernych listinách a ich rodinných príslušníkov. O jeho obsahu ste podrobne informovaní už z rozpravy v rámci prvého čítania, ktorá bola obsažná. Ide o návrh zákona, ktorý by mal priznať odporcom komunizmu z čias od roku 1968 do roku 1989 morálnu rehabilitáciu a symbolické finančné odškodnenie v podobne príspevku za krivdy na nich spáchané spomínaným totalitným režimom. Ide o návrh, ktorý by odškodnil poslednú skupinu antikomunistov, na ktorú náš štát akosi zabúda. Je síce pravda, že vláda Slovenskej republiky vo svojom uznesení, ktoré schválil aj parlament koaličnou väčšinou, konštatovala, že už žiadne skupiny antikomunistov nebudú odškodňované. Avšak to neznamená, že na základe zákona č. 125 nemá táto skupina zákonné právo na rehabilitáciu. Ako všetci dobre vieme, zákon má vyššiu právnu silu ako uznesenie. Nehovoriac, že z hľadiska morálky a spravodlivosti táto skupina občanov takéto právo určite má, aj keď môj priateľ Fero Mikloško to popiera. Nebudem zákon podrobne analyzovať z obsahovej stránky, ktorá bola prerokovaná už v prvom čítaní. V tejto časti môjho vystúpenia poukážem na pozmeňujúce návrhy, ktoré sme chceli k zákonu predložiť. Na začiatku som uviedol, že zákon by mohol byť výsledkom koalično-opozičnej zhody, preto predkladatelia robili v rámci druhého čítania všetky možné úpravy, aby jeho znenie vyhovovalo čo najširšej časti politického spektra zastúpeného v tomto parlamente. Zo zákona navrhovatelia vypustili paragraf, ktorý predpokladal mesačný 720-korunový príspevok ku dôchodku každej oprávnenej osobe. Znížili sme tým finančné dopady zákona na štátny rozpočet o takmer 9 miliónov korún ročne. Taktiež sme zo zákona vypustili odvolávku na zákon č. 553 o Ústave pamäti národa, ktorý nemá nič spoločné s mimosúdnymi rehabilitáciami a príliš zjednodušene pomenúva minulý režim zločineckým. Týmto krokom sme chceli spriechodniť návrh zákona u našich komunistických kolegov v Národnej rade Slovenskej republiky. Predstavitelia vládnej SDKÚ vyjadrili rozhorčenie, že na čiernych listinách sú evidovaní občania, ktorí neskôr po roku 1968 začali spolupracovať so Štátnou bezpečnosťou. Uviedli, že je nemorálne, ak by rehabilitáciou získali aj tieto osoby. Áno, niektorí odporcovia boli skutočne zlomení a spoluprácu s obávanou ŠtB podpísali. Ale pravda je taká, že niektorí sú vo vládnych funkciách a sedia aj v tomto parlamente. Niektorí dobrovoľne, iní pod psychickým nátlakom. Iní aj pod vyhrážkami fyzickej likvidácie. Je ťažko teraz hodnotiť, v akej atmosfére strachu dotknuté osoby existovali. Nemáme na to ani morálne oprávnenie. Dôležité je, že spoluprácu s ŠtB podpísali, čo mohli, to nemuseli robiť. Drvivá väčšina evidovaných odporcov čiernej listiny spoluprácu ale nepodpísala. A boli proskribovaní. Predkladatelia si osvojili výhrady a predložili pozmeňujúci návrh, ktorý vyčlenil evidované osoby, ktoré boli dobrovoľnými vedomými spolupracovníkmi ŠtB a aby im nebola priznaná rehabilitácia. Text pozmeňujúceho návrhu znie: „Oprávnenou osobou nie je fyzická osoba uvedená v odseku 1. Ak bola právoplatným rozhodnutím súdu označená za vedomého spolupracovníka Štátnej bezpečnosti, alebo ak je táto osoba evidovaná ako spolupracovník bezpečnostnej zložky, o ktorej bol kedykoľvek v období od 21. augusta 1968 do 31. septembra 1989 Štátnou bezpečnosťou evidovaný zväzok v kategórii rezistent, agent, informátor, držiteľ prepožičaného bytu alebo držiteľ konšpiračného bytu.“ Zákon je pripravený z hľadiska legislatívnotechnickej stránky na kvalitnej úrovni. Predkladatelia si osvojili vyše desať pozmeňujúcich návrhov z legislatívneho odboru Národnej rady Slovenskej republiky, ktoré sú súčasťou spoločnej správy. Tieto zmeny zákon vyčistili od legislatívnoprávnych nedostatkov. Všetky uvedené pozmeňujúce návrhy sú súčasťou spoločnej správy, ktorú odporučil gestorský výbor schváliť en bloc. Pozmeňujúci návrh o vyňatí osôb, ktoré spolupracovali s ŠtB, je pripravený predkladateľmi a je podpísaný 15 poslancami. Vážené kolegyne, vážení kolegovia, toto všetko skupina poslancov urobila, aby tento parlament bol schopný odčiniť aj poslednú morálnu krivdu na osobách v tomto štáte. V každom prípade si myslím a presadzoval som v tomto parlamente odškodnenie viacerých skupín osôb vo vedomí toho, že každá morálna krivda spáchaná za minulého režimu musí byť odčinená. Hlasoval som a podieľal som sa na príprave zákonov nielen rehabilitačných, ale aj reštitučných, lebo si myslím, že je to povinnosťou tejto generácie politikov, ľudí, ktorí sedia a tvoria zákony v tomto štáte. Ale, bohužiaľ, aj cez vynaložené úsilie pomôcť odškodniť aj túto poslednú skupinu ľudí, ktorí by si zaslúžili v každom prípade morálnu, a teda vyjadrenú finančne satisfakciu, nie je vôľa v tomto parlamente tento návrh podporiť a aby predkladatelia neprišli o možnosť ho predložiť opätovne, sťahujem, pán predsedajúci, tento návrh z rokovania, o čom som podpísal aj list za predkladateľov. Ďakujem za pozornosť.