Kaliňák, Robert, podpredseda vlády a minister vnútra SR (2014-11-10):
V tomto máme rovnaké postavenie. Pekný podvečer vám všetkým prajem. Vážené dámy poslankyne, páni poslanci, vážený pán predseda parlamentu, vážený pán poslanec Matovič, niekto múdrejší ako ja povedal, že keď chýba obsah, nahrádza sa to formou. A toto bolo asi najtypickejším takým príkladom alebo črtou vášho vystúpenia, keď ste hovorili. Pán predseda vlády vám vcelku veľmi rýchlo vysvetlil, že z 850 mil. sa asi veľmi ťažko dá prerobiť 2,5 mld. A keby ste aj spočítali všetky splátky, tak v podstate celá tá suma by to pokryla, čiže vy by ste vlastne chceli diaľnicu mať zadarmo. Ale čo je omnoho príznačnejšie pre to, je, že naozaj ste použili slová, ktoré snažili ste sa vysvetliť, ako pre politickú skratku napĺňajú jednotlivé skutky skutkové podstaty trestných činov. Pán Matovič, jedna vec vám veľmi chýba. A to je odvaha. Jedno trestné oznámenie v tejto súvislosti že by ste podali, som nepočul. Pamätám si historicky, že raz ste vystúpili a niečo ste povedali na Generálnej prokuratúre u pána prokuratúra Generálnej prokuratúry Čentéša. Ale asi to boli nepríjemné informácie, pretože hneď ich skartoval. (Smiech v sále.) A keďže ste nenabrali druhýkrát odvahu, ste tú tuším výpoveď neopakovali. Ale to si nepamätám. Čo si ale určite pamätám presne, je, že ste zahájili svoj vstup do politiky tým, že ste vyhlásili, že niekto mi ponúkal 20 mil. korún ako úplatok. (Reakcie z pléna.) Euro to bolo? (Reakcie z pléna.) Ja som vás podcenil, pán poslanec, prepáčte. (Smiech v sále.) To bolo 20 mil. eur. Ako táto kauza dopadla, všetci si pamätáme? Ako to vyzerá s hodnotou a vážnosťou slov, ktoré povie pán poslanec Matovič? Tak, že v najbližšom televíznom prenose povedal: „To bol iba taký žart.„ Dobre si to pamätám? Tak sa to nejako skončilo, že to bol taký žart. (Potlesk.) A tak vyzerá aj celý návrh na odvolanie predsedu vlády, to je taký žart z vašej strany. Vy to tak celé vnímate, celú politiku a riadenie Slovenskej republiky vnímate ako taký žart. (Potlesk.) Až raz budete mať príležitosť riadiť túto krajinu, verím, že sa to nestane aj občanom, že sa z toho zlého žartu budú dlho prebúdzať. Naozaj treba povedať ešte niekoľko drobností. Mám to tak rozhádzané, prepáčte mi, že to nemá nejakú úplnú štruktúru, ale skúsim jeden citát: „Vždy tu budú ľudia, ktorí sa chcú obohatiť. Nejde o to, či sa stane zlodejina, ale akým štýlom sa k nej postavia.“ Viete, kto to povedal? Igor Matovič v roku 2010. (Smiech v sále.) Stal sa prípad, ktorý vyvoláva podozrenia. Predseda vlády stopol, nevznikla žiadna škoda, vrátim sa k tomu, ešte raz to zopakujem, aby nevznikla žiadna škoda. Vyvodil exemplárne politické zodpovednosti voči dvom vysokým predstaviteľom. Ja viem, že pani poslankyňa chýbala v parlamente v tomto volebnom období relatívne dlho, ale určite aj jej neušlo, že veľmi osobne to môže zobrať pani poslankyňa Jurinová alebo pán poslanec Figeľ, obidvaja podpredsedovia parlamentu, že ich nazývate pešiakmi. Podpredseda parlamentu, pani poslankyňa, nie je pešiak. Čo je potom poslanec a vy, že obyčajných pešiakov... (Reakcia z pléna.) Či pani poslankyňa Nicholsonová to povedala? Tak teraz sa vám musím ospravedlniť, pani poslankyňa, viete, toto bolo krivé obvinenie v priamom prenose. Pani poslankyňa Nicholsonová to povedala, prepáčte. Nie sú to pešiaci, pani poslankyňa. A v čase, keď ste boli vo vláde, ste tú odvahu nikdy nenabrali. To je dôvod, pre ktorý hovoríme, nie preto, že či sa niečo stalo. V skutočnosti nebola téma toho, či sa niečo stalo, ale ako ste na to reagovali, ako ste sa postavili k tým problémom, ako ste si zatvárali pred tými problémami oči a koľkokrát ste zvolali všetci, tí, ktorí sú podpísaní na tom dnešnom návrhu, návrh na odvolanie členov vlády, ktorej ste boli súčasťou ako poslanci pri tých kauzách, ktoré sme tu spomínali. Pán poslanec Kadúc hovoril, že nie je mu z toho dobre, čo sa vtedy dialo tie dva roky, smutný je z toho, prepáčte, pán poslanec. Mám rád, keď sa hovoria presné fakty, že bol z toho smutný. Ale určite bol smutný aj z toho, že predseda jeho hnutia vtedy nezvolal mimoriadnu schôdzu, nenavrhol odvolanie napríklad ministra Ivana Mikloša v prípade zlyhania prenájmu budovy daňovému riaditeľstvu, za ktorý sa aj dnes musí platiť každý rok milión eur, ten milión, o ktorom tu často hovoríte, nie nevyplatený milión za cétečko, na vyplatené milióny členovi SDKÚ. (Potlesk.) Dokonca neviem, či ma pamäť neklame, nebol on predseda okresnej alebo krajskej organizácie, či zväzu, ako sa to v SDKÚ volá? (Reakcie z pléna.) Krajskej ním bol. Jeho samého pán Frešo sa pýtal, že kde sú tie vačky. On by rád videl tie vačky. Tak ja o jednom z nich presne viem. Dokonca tiež verejne je priznaný. Ako vtedy reagovali? Ako vtedy prejavili svoju občiansku odvahu a ten postoj, ktorý tu vyjadroval aj pán poslanec Matovič voči pánovi, vtedy ministrovi Ivanovi Miklošovi. Pán poslanec Hlina, vy strašne rád sa odvolávate na históriu novembra. Bol som súčasťou koordinačného výboru študentského hnutia. Pamätám si požiadavky, ktoré sme vtedy formulovali po nociach. A jedna z nich bola slobodná diskusia, pluralitná demokracia. A ja si tiež pamätám veľmi dobre, že od čias mečiarizmu, v čase, keď aj pán poslanec Matovič tu sedel ako poslanec, predseda hnutia Obyčajní ľudia sa nemo prizeral na to, ako dali obmedzenie diskusie v tejto sále. To bolo opľutie demokracie. Nikto z vás, ktorí ste tu vtedy sedeli a súhlasili ste s tým opatrením vtedajšieho predsedu Sulíka, nemá právo žiadne hovoriť o novembri. Pán poslanec, na barikádach bol si aj ty a mnohí ďalší. (Reakcia z pléna.) Ja to viem, preto to hovorím smerom práve k tebe. Ale nemo sa prizerali na to, že sa opozícii obmedzuje sloboda prejavu. Vtedy som nevidel demonštrácie, volanie ľudí, na balkóny, ani žiadne zvonenie, ani žiadne transparenty. Vtedy tu bolo mlčky ticho, sklopenie uší. A to je tá odvaha, o ktorej hovorím. Ak by ste ju vtedy mali, pán poslanec, ak by ste vtedy vystúpili, dám si klobúk dolu a poviem prepáčte. Ale nebola. A to je ten najväčší problém, ktorý mne chýba práve pri tejto schôdzi. Môžete mať tisíc faktických poznámok, v ktorých budete hovoriť o tom, čo sa deje, čo kde je, ale hovoríme o tej odvahe, ktorú ste mali možnosť prejaviť. Z vás nikoho nikto neviní z toho, že ste sami niečo urobili, ale mohli ste vtedy reagovať, ak chcete dnes hovoriť o veciach, ktoré ste vtedy nemo prehliadali. To je hlavný problém, nie to, či sa tie veci stali, veď to už aj pán Matovič povedal, dejú sa. Ale pre mňa je rozhodujúce, ako sa k tomu problému som schopný postaviť. A to je dôležité. Druhou časťou citátu z tohto obdobia bolo, že keď budú kradnúť, odídete. A opätovne nadväzujem na tú odvahu, pán poslanec Matovič, o ktorej sme sa bavili, tie kauzy, ktoré ste tu počúvali a ktorých aj váš pán poslanec povedal, že je z toho smutný a že sa udiali. A vy viete, že sa stali, napriek tomu ste neodišli. Nechcem vás viniť z toho, že ste nedodržali slovo. Možno poslanie byť poslancom a poukazovať na veci je silnejšie a ja mám pre to pochopenie, že ste to slovo nedodržali. A to je práve ten rozdiel medzi nami, že vy nemáte ten názor nivelizovaný, že rovnako sa pozerám na jedných aj na druhých, že rovnako chcem zasiahnuť, to je to, čo vždy ste vyhlasovali, chcem zasiahnuť rovnako, chcem zasiahnuť rovnako všetkých, ktorí urobili nejakú vec, ktorá je nekalá. Ale dva roky ste nezasiahli. A ten výpočet káuz skracoval aj pán predseda vlády, najmä preto, že inak by sme tu sedeli do rána, skracoval, čo sa podarilo za 2 roky všetkých tých káuz, ktoré sa stali. Trošku to odľahčím. Povedali ste, že nikdy nebudete chodiť v obleku, vidíte, ako sa situácia mení, to bol tiež jeden citát. Ale hlavne vtedy ste... (Reakcia navrhovateľa.) Môžete ma za to zažalovať, ale bolo to v novinách. Bola to jedna z vašich odpovedí na otázku novinára, že ste tak neformálne oblečený a že či budete chodiť v obleku. A vy ste povedali, že pokiaľ nebudete musieť, tak nikdy nebudete tak chodiť. (Reakcia navrhovateľa.) Áno, však ja vám to hodnotím pozitívne. Toto nie je výčitka, naozaj o nej sa baviť nemusíme, lebo inak by sme zhadzovali úroveň toho, o čom sa tu dnes bavíme. A to sú podstatné veci. Ale hlavnou tou časťou bolo aj vyhlásenie, ktoré hovorilo o tom, že prečo poslanci nesedia v sále, nezaslúžia si peniaze, keď v tej sále nesedia. Dokonca v úvode volebného obdobia sa tuším jedna z poslankýň vypýtala na hygienickú prestávku. Ako sa veci menia po tých štyroch rokoch? Pozrite sa, opozícia, ktorá to považuje za najvážnejšiu schôdzu tohto volebného obdobia, akú obrovskú dôležitosť tomu sama prikladá. Ideme to teda počítať? (Rátanie a ukazovanie rukou.) 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11, 12, 13, 14, 15, 16, 17, 18, pán Vašečka, 19, pán Fecko, 20, pán Lipšic. Vy ste podpísali návrh. To znamená, že tridsiati ste ho podpísali, 67 vás je tuším v opozícii a sedíte tu dvadsiati. Čo si majú potom myslieť tí vaši fanúšikovia, ktorých tu citujete, o tom, akým spôsobom máte prístup k tomu samotnému odvolávaniu, keď vás tu nie je ani tretina? (Reakcie z pléna.) Ja viem, že ste nervózni z toho, čo hovorím, ale nemusíte mi skákať do reči, ja som to nerobil. Čiže budem pokračovať ďalej. Áno, je veľmi dôležité vedieť, že hovoríte tu o alternatíve. V roku 2010 ste chceli predstaviť Slovensku tiež alternatívu. Tieto reči, čo tu dnes vediete, som počul aj pred štyrmi rokmi, úplne rovnaké navlas. Dali by sa naozaj kopírovať, keby sme ich prehnali plagiátorským softvérom, s ktorým tuná s pánom poslancom Mičovským máme svoje skúsenosti. Vyzeralo by to na takých 80-90 % Líšia sa hlavne v dátume. Získali ste dôveru. Získali ste dôveru a postavili ste vládu. A išli ste dokázať občanom, aká ste vy alternatíva. Mali ste príležitosť dva roky presadiť dôležité zmeny v Slovenskej republike. Pravda je naozaj tá, že ste neboli schopní presadiť ani miesto rokovania Koaličnej rady. To bol fakt, keď potom voliči vám vystavili zrkadlo v roku 2012. Iste, aj my by sme si mohli pripísať nejakú zásluhu na tom, že sme nejako konali v rokoch 2006 – 2010. A ľudia si to možno pamätali a v roku 2012 nám zvýšili dôveru tým, že sme mali väčší prírastok percent. Ale určite na tom máte aj svoj podiel, videli, tí ľudia, ktorí tu proste boli, akým spôsobom vládli a koľko káuz stihli urobiť a že nemali žiadny problém sklopiť uši a zavrieť oči. To je práve ten hlavný problém. Poviem vám jeden príklad zo všetkých. Zhodneme sa na tom prakticky celá sála, že pán Harabin bol problémom slovenskej justície, že určite bol problém? Mali ste dva roky na to, aby ste sa s tým problémom vysporiadali. (Reakcia z pléna.) Všimli sme si to. Dva roky mala na to aj táto vláda, ktorú ste často obviňovali, že je náš nominant a neviem čo všetko je. Ale my sme to za dva roky zvládli na rozdiel od vás. My sme sa za dva roky s týmto problémom stihli vysporiadať. Vy ste sa s tým problémom dva roky nevysporiadali. Dneska mám pocit, že ste ho možno aj podporovali. Pri tých silných rečiach, ktoré tu máte, pri všetkých tých veciach, ktoré vy ste schopní spraviť, až prevezmete moc, aký poriadok vy urobíte na Slovensku, s takýmto jedným problémom ste dva roky neurobili nič. My sme neustále od vás obviňovaní. A to je pre túto schôdzu signifikantné, alebo dôležité, alebo akokoľvek by sme to slovíčko mohli použiť. Hovoríte, že my nebojujeme, nič nerobíme, nemeníme, neprinášame reformy, a rôzne iné obmeny tejto istej vety. Ale v takomto probléme napríklad sme ho my zvládli na rozdiel od vás. A je to dosť merateľná veličina, rovnaké dva roky. Myslím si, že si môžete spytovať svedomie práve preto, že ste tú alternatívu ukázali, že počas tých dvoch rokov ste nepresadzovali návrhy, ktoré dnes tak vehementne obhajujete. Nepresadzovali ste tie návrhy. A dnes chcete, aby na vaše návrhy bolo prihliadané napriek tomu, že ste tú možnosť dva roky mali. My sme teda prevzali tú zodpovednosť na seba. A keď sa bavíme o boji s korupciou ako systémovom probléme, prijali sme nový zákon o verejnom obstarávaní. Vy si už nebudete pamätať úplne, čo tam všetko je, pán poslanec Kadúc asi si to bude pamätať. Rokovali sme o ňom veľmi dlho. Nepamätám si ten počet pozmeňujúcich návrhov, ktoré sme z opozície doň akceptovali. Neviem si predstaviť ani väčšiu demokratickú diskusiu, ako sme mali k tomuto zákonu, aj množstvo ústupkov, ktoré vláda urobila. O akom potlačení demokracie by ste tak chceli hovoriť? A dnes máme nový zákon o verejnom obstarávaní bez rokovacích konaní, bez zverejnenia toho najväčšieho problému, ktorý trápil vlastne netransparentnosť, od ktorého sa odvíjalo mnoho káuz, ktoré ste za vašej vlády mali. My sme zrušili práve to rokovacie konanie bez zverejnenia, ktoré bolo, nepamätám si tie presné percentá, nechcem hovoriť dáta, aby som nezavádzal, veľmi častým príkladom káuz a škandálov, ktoré tu pred chvíľou predo mnou vymenoval Robert Fico, sa vysporiadali s dodatkami. Ja si pamätám, predsa pán poslanec Galko, na to bez súťaže, bez ničoho, 2 mil. eur na dodatok, nepotrebnú kabeláž do budovy, ktorá sa aj tak nepoužíva. Zakázali sme dodatky, práve takéto fiktívne, nový zákon o verejnom obstarávaní. Toto je systémový boj proti korupcii, a nie rozprávanie, keď som v opozícii, a nekonanie, keď som v koalícii, a zatváranie úst a sklopenie uší. Naopak, s tým problémom treba bojovať. Nie sú vždy len slnečné dni. Aj chyby sa stanú a treba na ne rýchlo reagovať tak presne, ako na ne reagoval predseda vlády. Sami ste boli prekvapení, prvá schôdza bola o odvolávaní pani ministerky zdravotníctva, návrhu, ktorý ste chceli podať. Bol rýchlejší a razantný, presne tak ako hovoril, keď príde problém, bude konať. To aj dodržal. Dodržal slovo. A dneska chcete odvolávať predsedu vlády len za to, že dodržal slovo? (Potlesk.) Ktorý minister bol odvolávaný, pešiak, ako povedala, prepáčte, pani poslankyňa, na vás pozerám, pani poslankyňa Nicholsonová, ktorý pešiak bol odvolávaný za vlády Ivety Radičovej za takúto kauzu? Ani Mikloš, ani nikto ďalší, kto bol podozrivý z tých káuz, ani pán poslanec Simon, ani ďalší. Toto je práve ten rozdiel medzi nami. My nemáme len vzletné reči, keď sme v opozícii. Ale keď prejdeme do vlády, snažíme sa konať. Koľko sme rokovali o novom zákone o financovaní politických strán? To je taký obrovský problém pre boj s korupciou na Slovensku? Pol roka, tri štvrte roka? Koľko sme strávili času nad zákonom o financovaní volebných kampaní? A dostavil sa výsledok, je to aj vaša zásluha, lebo sme na ňom spolupracovali spoločne, takisto nepreberné množstvo pozmeňujúcich návrhov, ktoré presadila opozícia do tohto zákona a ktoré sme akceptovali. Tomu sa hovorí demokracia, tomu sa hovorí dialóg. A potom naozaj nemusím čakať na pochvalu zo strany opozície, tej sa človek nemá čo dočkať, lebo na to tu nie ste. Ale som rád, že prišla skupina GRECO (Rady Európy), ktorá je najväčší bojovník proti korupcii v štátoch a povedala, Slovensko nie je potrebné viacej monitorovať, pretože prijalo inovatívnu legislatívu, ktorá plní všetky kritériá na boj s korupciou. Nepovedal to náš kamarát, nepovedal to nikto, kto by mal potrebu kriviť obraz o Slovensku. Povedala to GRECO, na ktorú ste sa často v minulosti odvolávali. Povedala jasne, Slovensko má niekoľko opatrení, ktoré sú mimoriadne inovatívne, je priestor pre best practice v mnohých úpravách, ktoré sme zaviedli, najmä transparentné účty a financovanie ich volebných kampaní tretími stranami, to bola najoceňovanejšia časť zákona, toto je systémový prístup v boji proti korupcii. A som rád, že si to všimnú v Európe. Aj vďaka tomu je Slovensko dneska dôveryhodný partner. Chápem, že je nevyhnutné hovoriť nepekné veci, chápem, že je dôležité hádať sa a považovať nejaké veľké slová, lebo keď chýba obsah, tak snažím sa zveličiť formu, používam slová mafia, zločinecká skupina, všetky možnosti. Lenže nie sú v súlade s realitou, nie sú v súlade s tým, čo sa snažíme urobiť. Poďme ďalej. Tento istý zákon, ešte sa vrátim na chvíľočku k zákonu o verejnom obstarávaní, a povinné zverejňovanie celého priebehu verejného obstarávania. Aj novelu verejného obstarávania si všimla veľmi dôležitá organizácia Open Knowledge Foundation, nadácia, jedna z najväčších, práve anglická, ktorá bojuje za otvorené vládnutie. Vyhodnotila Slovensko za rok 2013 ako skokana roka, boli sme na prvom mieste v open data. Je to nejaká organizácia strany SMER? Je to nejaká organizácia, ktorá by mala dôvod klamať, že Slovensko sa aj v tejto časti posunulo výrazne dopredu? Nečakám, že to uznáte, nečakám, že nás pochválite, ale od toho tu my nie sme. Sme tu na to, aby sme napĺňali programové vyhlásenie vlády aj v bode boja proti korupcii. Viete, v Trestnom zákone, nielen našom, historicky od rímskeho práva je vražda trestným činom 2-tisíc rokov aj viac, ešte vždy je zabitie človeka porušením najzákladnejších zákonov. Napriek tomu, že všetci vieme, že to v tom zákone je, sa nájde do sto jednotlivcov ročne, ktorí niekoho zavraždia. A príde adekvátny trest. Napriek tomu, že ten zákon existuje, sú ľudia, ktorí ho porušia. A našou úlohou je, aby sme na to reagovali, tak ako premiér reagoval, keď navrhol odvolať politicky zodpovednú ministerku zdravotníctva a politicky zodpovednú podpredsedníčku parlamentu, vec, ktorá sa historicky nestala, nestala na pôde Slovenskej republiky. Pán poslanec Kaník sa na mňa usmieva, nebudem osobný, pán poslanec. Dobre? Vynechám to, aj keď vy to určite robiť budete. Ale vy viete najlepšie, kto v tejto sále je synonymom rodinkárstva. (Reakcia z pléna.) To sa netýkalo vás, aby som to doplnil, lebo to mohlo vyzerať dvojzmyselne. Vráťme sa k tomu, aké systémové opatrenia robíme práve v tej veci, o ktorej sa tu dnes bavíme. Elektronické trhovisko. Spomínal ho predseda vlády. Elektronické trhovisko je presne ten nástroj, po ktorom všetci voláme, zásadne zvyšujúci počet súťažiteľov na jednu súťaž. Ministerstvo vnútra po moju maličkosť malo, myslím, 15 ministrov. Štandardne sú v súťaži štátne znaky, vlajky, zástavy Slovenska, Európskej únie, štandardne tam bývali traja, štyria prihlásení, dnes deviati. A dokázali vyprodukovať 50-percentnú úsporu na cene, z pôvodných 7 eur, čo bola štandardná cena vlajok a zástav, na 3 eurá 30. To sú nástroje, systémové opatrenia, ktoré hovoria o šetrení peňazí, nie vymyslené čísla, aby som niekoho oblial špinou, oblial vedrom len preto, aby som si splnil tú svoju úlohu, že som ficobijca, som ten, ktorý bije proti niekomu, niečomu, konkrétne systémové opatrenia, aby sa takéto veci v budúcnosti nestávali. A takisto plánujeme rozšírenie, pretože viete veľmi dobre, že elektronické trhovisko je predovšetkým pre podlimitné zákazky. Tí, ktorí ho neštudovali podrobne, nevedia, že sa skladá z troch hlavných častí. A jednou z nich je tzv. dynamický nákupný systém, ten, ktorý vlastne má pretrhnúť túto hrádzu obmedzenia a má ísť na všetky tovary a služby bez obmedzenia limitu aj pre nadlimitné zákazky. A do tej zákazky môže v budúcnosti spadať aj cétečko. Je to tovar. Nachádza sa v cenníku. Je zabaliteľný, je dodateľný. A potom sa k nemu budú pridávať iba ceny, ktoré budú hovoriť o inštalácii alebo o stavebných úpravách, o čomkoľvek. Ale môžu sa tieto veci tam všetky objaviť. To je vec, ktorú treba podporiť, aby sa to v budúcnosti nestalo. Z každého problému sa máme poučiť. A my na rozdiel práve od vás sa poučiť máme záujem, máme záujem tie veci robiť lepšie, máme záujem tie chyby opraviť. Premiér na ne reagoval rýchlo, jasne a hneď. Nezatváral oči, nezvolával Koaličnú radu kvôli tomu, či si môže dovoliť niekoho odvolať. A po bububu neodvolal nikoho. Základnou vecou je, že chceme veci zlepšovať a sú konkrétne výsledky. Systém elektronického trhoviska bol navrhnutý tiež na cenu Medzinárodnej asociácie pre elektronické aukcie, nevyhrali sme, prvé miesto získal Trenčiansky samosprávny kraj pod vedením smeráckeho nominanta (70 účastníkov, 30 krajín) za to (potlesk), že plne elektronizoval obstarávanie. Myslím, že je to naozaj skutok hodný ocenenia. Nemusíte si to všímať a nemusíte za to chváliť nás ani potriasť ruku Jarovi Baškovi, ktorý tu s vami v parlamente sedí, ale je to vec, že to sú konkrétne činy konkrétnych ľudí zo strany SMER na to, aby sa tá situácia zlepšila, na to, aby sa neopakovali takéto veci, každého mrzí chyba, keď sa stane, každého mrzí, že sa stane takýto problém, ale nerobíme z toho divadlo, konáme a snažíme sa veci zlepšiť. Whistleblowering, ochrana oznamovateľov korupcie, ďalší systémový prvok, ďalší systémový prvok, ktorý vláda Roberta Fica zaviedla ako systémovú súčasť boja proti korupcii, ako systémovú súčasť hrádze, ktorú chceme korupcii postaviť. Bolo tu veľa povedaných rečí väčšej alebo menšej hodnoty, ale, pán poslanec Matovič, páni kolegovia, mali ste dva roky na to, aby ste zákon o whistlebloweringu prijali. Prečo ste to neurobili, keď ste takí dramatickí bojovníci proti korupcii? Prestaňme rozprávať, pracujme. Pracujme pre to, aby sme bojovali s korupciou, nielen rečami, nielen famóznymi a vypointovanými poznámkami, faktickými. To je presná vec. Páčilo sa mi okienko pána poslanca Osuského, právnické. Ale už mu nebolo zle, keď hlasoval v tejto sále za voľbu kandidáta na generálneho prokurátora dva dni, narýchlo, lebo išiel nález z Ústavného súdu, ktorý zakazoval voľbu. Pamätáte si to? (Potlesk.) Vtedy mu nevadila demokracia. Vtedy nevadilo, že nerešpektuje rozhodnutie, ktoré bolo známe, ale nebolo doručené. (Reakcia z pléna.) Je fantastické, ako sa snažíte obhájiť neobhájiteľné, pán poslanec. Skutočne nediskutujte, lebo sa iba zhadzujete v tejto veci. Vedeli ste o tom, že existuje rozhodnutie Ústavného súdu, ktoré vám to zakazuje? A vedeli ste, že cesta z Košíc do Bratislavy poštou trvá tri dni, tak ste narýchlo zvolali schôdzu a ohli ste demokraciu cez koleno tak, že keby nebola taká silná, tak sa zlomí. A nerobilo vám to problém, žiadne žalúdočné problémy ste s tým nemali. A, pán poslanec, veľmi si vás vážim, ste vzdelaný, múdry človek veľkého intelektu, ale spomeňte si na chvíle, keď vás možno dotlačili nasilu k tomu, aby ste sa podieľali na tom, že nebudete rešpektovať známy nález Ústavného súdu. A radšej sa podvolíte, zavriete uši, zavriete oči a zahlasujete, keď Sulík už tú Oravu dal a obmedzil príhovory poslancov opozície, no tak, čo už je to oproti tomu, že nerešpektuje sa nález Ústavného súdu? Nič, samozrejme, nič. Čiže zákon o ochrane oznamovateľov korupcie tých ľudí, ktorí naberú odvahu, tak ako tu sedí pán poslanec Mičovský, je nakoniec jeden z mála reprezentantov, ktorí sedia v parlamente v tejto veci, presne pre tých ľudí, ktorí tú odvahu naberú, aby ich to chránilo, to je systémové opatrenie. Dokonca sme sa na tom zhodli. Dokonca chcem povedať, že tu sme aj niektoré veci akceptovali a mali sme totožné názory a v mnohých veciach bol aj prvý. Ale to je naša úloha, nie iba rozprávať, márniť čas a robiť divadlo pred médiami, ale urobiť naozaj kus dobrej práce. A ja sa vám opäť poďakujem za to, že vysokým počtom hlasov bol schválený zákon o ochrane oznamovateľov korupcie, ale pravda je aj tá, že ste ho mohli schváliť pred dvoma rokmi. Nuž ale neurobili ste to. Neviem, čo vám v tom bránilo, či bola vtedy Koaličná rada alebo iní krstní otcovia za vami. Už sme pri tom čase boli, pán poslanec, že bolo na to málo času. Vyhovárate sa na to, že ste mali málo času za tie isté dva roky, pán poslanec. Vy ste mali na to dva roky, my sme mali na to dva roky. Za tie isté dva roky sme tak sa zbavili problému v justícii, ktorý vy označujete za hlavný, takisto sme sa vysporiadali so zákonom o ochrane oznamovateľov korupcie, že sme ho boli schopní prijať a presadiť. (Reakcia z pléna.) Ja netvrdím, že ste nemali vôľu, ale v tom zlepenci naozaj, veď si to pamätáte, to boli dennodenné hádky, že odchádzate, neodchádzate odtiaľ, vyhadzujete, nevyhadzujete poslanca, súhlasíte s ním, nesúhlasíte s ním, zabuchnuté dvere, tisíc tlačoviek denne o tom, ako ste sa hádali. Som si stihol všimnúť, že ani na tomto návrhu ste sa nakoniec nezjednotili. A to je hlavný problém, že pokiaľ bude opozícia na dvadsať strán rozdelená, každý poslanec bude reprezentovať predovšetkým seba a bude prezentovať hlavne svoje osobné ego. (Potlesk.) Ani vy sami tomu neveríte, že by ste mohli Slovensko posunúť ďalej. Nedohodnete sa ani len naozaj na čase stretnutia Koaličnej rady. Toto je veľmi dôležité si v tomto uvedomiť. Ďalšie systémové opatrenie, verím, že vás neotravujem tými systémovými opatreniami, ako bojujeme proti korupcii, len aby sme si ich zapamätali, keby ste si ich nevšimli náhodou, bolo rozdelenie okresných úradov na front-office a back-office, to znamená kontakt s klientom a na vypracovávanie rozhodnutí. Bavíme sa, že korupcia je na všetkých úrovniach. A práve tam, kde dochádza k rôznym rozhodnutiam, sme oddelili prijímateľov žiadostí, tých, ktorí sú klientsky orientovaní a rozprávajú sa s tými, ktorí prichádzajú so žiadosťami, a tých, ktorí o žiadostiach rozhodujú, aby neexistovala pani Gitka, ospravedlňujem sa za to spomenuté meno všetkým Gitkám, za ktorou, viem, môžem prísť s bonboniérou a všetko mám tak vybavené. Dôležitá je nielen represia, ale aj prevencia. Tá dokáže najviac zúžiť priestor pre korupciu. A práve to rozdelenie, takáto banálna vec, na ktorej je postavená reforma ESO, je, že rozdelíme práve rozhodovaciu časť od tej, ktorá prijíma žiadosti, vysvetľuje, radí, doporučuje a tak ďalej. To je veľmi závažné protikorupčné opatrenie. Viete, často hovoríte: „My chceme byť alternatívou proti strane SMER. My chceme byť alternatívou proti Robertovi Ficovi.“ Vrátim sa k tomu, že som hovoril, že ste nestihli, lebo ste mali málo času, dva roky predložiť niektoré zákony. Tak mi povedzte, ako by ste chceli dramaticky konsolidovať verejné financie, keď jedna z mála vecí, ktorá na Slovensku ako-tak by mohla fungovať, je daňová správa, ktorú ste nieže podrazili, ale rozbili, rozbili na tisíc kúskov. Tu musím oceniť, že boli dvaja poslanci, ktorí mali tú odvahu aj v čase, keď boli súčasťou vládnej koalície, pán poslanec Kollár a pán poslanec Chren, ktorí už na takú vec sa tiež nemohli pozerať. Veď v tom rozpočte to bolo vidieť, dane išli oproti rozpočtovaným daniam ministra Mikloša o 500 mil. eur, o 500 mil. eur. Dnes sa tu bavíme o kauze nevyplateného milióna, voči ktorému Robert Fico zaujal jasný postoj. Tu Slovensko prišlo reálne o 500 mil. eur, 15 mld. v starých slovenských korunách. A nič ste nehovorili, milá opozícia, vtedy okrem dvoch poslancov, ktorí boli súčasťou finančného výboru. Pán poslanec Matovič, koľko návrhov na odvolanie Ivana Mikloša ste podali v tom čase? Koľko ste sa ich aspoň pokúsili dať? Nevyčítam vám vaše konanie, ale tá odvaha, ktorú treba prejaviť tak, že treba sa postaviť, nie je limitovaná tým, či ostanem súčasťou vládnej koalície, ale tým, že budem mať osobnú integritu, že to slovo, podľa ktorého dnes chcete súdiť predsedu vlády, bude presne také isté rovnaké, ako keď ste boli súčasťou vládnej koalície, keď sa tieto veci diali. Pán poslanec Hlina, to nie je retrospektíva, že ten je horší a ten tisíckrát viacej niečo zlé urobil. To je základný podklad pre to, aby som mohol diktovať. Čo ste to spomenuli za film? Ako to bolo s tými súdruhmi? (Reakcia z pléna.) Zbohom súdruhovia, to je ten nemecký film? Film Zbohom súdruhovia ste spomínali. Opätovne ste sa dostali do histórie, lebo ste chceli porovnávať, kto má právo, kto nemá právo. Narážali ste na historické veci, že sociálna demokracia tak nejako trošku je spojená a snažíte sa to dať s tým bývalým režimom. No nie je. Ale čo je dôležité? Tu sa vrátim k pánovi poslancovi Chrenovi na chvíľočku, hovoril, že my nie sme klasickí sociálni demokrati. Pán poslanec Chren, hovoríte Slovákom, že 2 500 eur je malý nájom, a vy ste sa kedy stretli s realitou? Koľko ľudí to môže urobiť? Toľko sa platilo totižto zo štátneho rozpočtu za služobný byt predsedu vlády. A Robert Fico sa rozhodol, že nechce míňať štátne prostriedky na také veci, má dosť vysoký plat na to, aby si to platil sám. V tom byte bolo šesť premiérov iných krajín. Máte pocit, že je to nejaká garsónka? Za normálnych okolností majú vnútorné sídla alebo osobné sídla prezidentov, premiérov , predsedov parlamentu slúžiť na to najbližšie vytváranie priateľských zväzkov s partnermi z iných krajín. Keď tam bolo šesť premiérov, máte pocit, že to robí pre seba. A hovoríte Slovákom, že nájom za 2 500 je minimálny, keď sa rozhodne, že nechce to čerpať zo štátnych prostriedkov a bude si to platiť sám, lebo má dostatočne na to vysoký plat? To sa vám zdá nečestné? A porovnávanie sociálnych demokratov podľa toho, aký majú veľký byt a aké majú auto, viete, táto matematika, pán poslanec Chren, ak by mala platiť podľa majetkového priznania pána Ivana Mikloša, on je potom člen Komunistickej strany. (Smiech a potlesk v sále.) Tuším mal 7-tisíc eur úspor a dvadsaťročný Golf, keď ho urobil prvýkrát. Hovoríme o tej alternatíve, ktorá súvisí s tým, že čo by ste boli schopní urobiť pre Slovensko, či by ste boli schopní vydržať to nasadenie, ktoré musel absolvovať podpredseda vlády a minister financií v súboji práve so zničenou daňovou správou. Nikdy nič nebolo v takom rozklade pri odovzdávaní jednej vlády druhej vláde ako práve daňová správa. A otočiť výsledok mínus 500 mil. na plus 500 mil. tento rok, to je miliarda eur zachránených, pán poslanec Matovič, ktoré prišli do rozpočtu a za vašej vlády tam neboli. To sú tzv. zarobené peniaze pre občanov. To sú presne tie peniaze, z ktorých potom môžu prísť vlaky zadarmo, z ktorých potom môžu prísť sociálne opatrenia, aby sa ľuďom lepšie žilo. To sú presne tie fakty, na ktoré, samozrejme, pri svojich vystúpeniach vždy zabudnete. To je dennodenný súboj ministra financií o to, aby podvodníci nekradli dane, ale dali ich tam, pre tých ľudí, ktorí ich potrebujú, do zdravotníctva, do sociálnych vecí, do školstva, lebo inak by tam neboli, inak by tam chýbala miliarda každoročne. Vo vašom výpočte keď to narátam na desať rokov, je to 10 mld. eur, o ktoré práve konaním v čase, keď ste boli súčasťou vlády, Slovensko by prišlo, keby neprišla vláda Roberta Fica a podpredseda vlády a minister financií Peter Kažimír. Bolo by to 10 mld., dajte si to do toho svojho účtu, pán poslanec Matovič, dajte si to tam. Toto sú reálne čísla, reálne výsledky, ktoré ohodnotí Medzinárodný menový fond, OECD, a nie vy, ale organizácie, ktoré nemajú dôvod chváliť SMER. A to ani nie je o pochvale strany SMER, to nie je o nás. To je o tom, že je šanca pomôcť ľuďom. Ja si veľmi dobre pamätám, aká obrovská kritika bola pri vianočných dôchodkoch, čo ste almužny nazývali. Hovorili ste tak: „Dávate ľuďom pár drobných.“ To je tiež nestretnutie sa s realitou, povedať že 70 eur je pár drobných, okej, súhlasím. Ale pre dôchodcu sú to zásadné peniaze. Kritizovali ste to od rána do večera, pomaly ste boli kvôli tomu schopní odvolávať vtedajšiu ministerku práce, sociálnych vecí Vierku Tomanovú. Prišli ste do vlády a nezrušili ste to opatrenie. Čím to je, že ste ho nezrušili? Presne preto ste vedeli, že je správne, a vedeli ste, že je dobré a že je nevyhnutné, aby sme zvyšovali rozsah toho prerozdelenia, aby aj ľudia dostali peniaze z toho, že sa štátu lepšie ekonomicky darí, že sa nám darí šetriť (potlesk), že ESO je dneska už na 690 miliónoch. To sú podstatné veci, že máme tie peniaze, ktoré môžeme potom následne prerozdeliť medzi ľudí, aby študenti mohli chodiť zadarmo, aby dôchodcovia na jeseň svojho života si tiež mohli ísť za svojimi vnúčatami bez toho, aby museli hľadať vo svojich peňaženkách. Jasné, keď to vydelíte 5,4 mil. ľuďmi, tak tá suma je o niečo menšia. Ale v globále tie peniaze musíte nájsť, aby ste to tým ľuďom mohli dať. Musíte tých 10 mld. vrátiť do rozpočtu, ktoré sa stratili po konaní ministerstva financií počas vlády, ktorej ste boli súčasťou. Som povedal, toho bolo mínus 500 mil., teraz je plus 500 mil., to je 1 mld. (Reakcie z pléna.) A vy ste hovorili vždycky v desaťročnom horizonte. Tak som iba použil vašu matematiku, desaťročný horizont. (Potlesk a smiech v sále.) Súhlasím, v tejto chvíli to odvolávam, vrátim sa k tomu, že je to 500 mil., keď vy poviete, že tiež nezmyslom bola tá matematika, ktorú ste povedali. (Reakcia navrhovateľa.) No tiež ste to vypočítavali na 10 rokov. To sedí. Takže z môjho pohľadu sa vrátim k tomu, aké veľké veci ste boli schopní robiť, keď ste boli v šesťčlennom zlúčení počas tých dvoch rokov. Prieskum, ktorý som videl asi pred mesiacom, hovoril, že siedmi v kope by mohli mať väčšinu, 76 hlasov, možno nech aj 80. To naozaj si myslíme, že takto by mohlo fungovať Slovensko, že sedem individualít, kde vždycky na konci dňa je asi 20 nezávislých poslancov, by bolo schopných sa dohodnúť na tom, že niečo pre Slovákov naozaj urobíte? Pokúšali ste sa o to dva roky. A tá vizitka bola jasná. Každému z vás želám úspech, aby ste zaujali svojich voličov, aby ste ich oslovili, oslovili predovšetkým svojou prácou, ale nie politikárčením, tým, čoho sme dnes naozaj bezprostrednými svedkami. Dneska som už počul naozaj veľa a bavíme sa aj o tom, ako sa zvláda situácia dramatická, keď je ťažké obdobie. A dneska je ťažké obdobie. Slovensko je zasiahnuté sankciami, ktoré sme uvalili ako Európska únia na Rusko. (Reakcia z pléna.) Naozaj, pán poslanec Kaník, ja vás chcem ušetriť, aby som si nerobil nemiestne žarty z vás. Ale jedna vec je, že, viete, možno ste si nevšimli, Nemecko je najväčším partnerom Slovenskej republiky. Určite ste si to všimli. A hlavnou príčinou, prečo Nemecko ide, sa blíži k recesii, sú sankcie a problém na rusko-ukrajinskom konflikte. A keďže sú tam naši najväčší zákazníci, naozaj je nelogické povedať, že sa nás to dosť intenzívne týka. Vy hovoríte, že chodíte do tých regiónov. Choďte medzi tých podnikateľov, ktorí majú nemecké objednávky a ktorí hovoria, že sa im tie objednávky stenčujú, lebo Nemci u nich neobjednávajú. A v tomto čase musíme zostaviť rozpočet, ktorý bude seriózny. A ja viem presne, čo bude počúvať podpredseda vlády a minister financií Kažimír, keď sa tu bude preberať rozpočet. Môžeme tak rátať, koľkokrát zaznejú slová „hlinené nohy“ a: „Nikdy nedodrží tie ciele, ktoré si v rozpočte stanovil.“ A potom vám už nebude hanba o rok konštatovať, to sa presne stalo v roku 2013, keď sa robil rozpočet na rok 2013, dokonca lepší výsledok hospodárenia sme dosiahli, ako bol plánovaný v rozpočte, o ktorom ste povedali, že je nezmyslom, že je vymyslený, že nikdy nebude fungovať a nikdy sa nestane. Nemáte v sebe toľko morálnej odvahy, aby ste povedali: „Prepáčte, mýlili sme sa, naozaj hospodárili ste lepšie. Naozaj ste ušetrili, naozaj minister financií dotiahol ten rozpočet do zdarného konca napriek všetkým možným prekážkam.“ Budete hovoriť o jednorazových autoch a podobných veciach, ani jeden tam z nich nie je, viete, že sa nakoniec nerealizovali, na ktoré ste upozorňovali. A ja sa veľmi teším na tú diskusiu. A toto presne budeme počúvať: „hlinené nohy“, „nereálne základy“ a „na vode to stojí“, „sú to iba odhady“. Tvrdou prácou vám dokáže potom minister financií, že to zvládne. No ale však čo, tak trošku sme si pokecali v parlamente, trošku sme porozprávali nezmysly. Veď, čo, to je dôvod, prečo vám niekedy ten volič neverí. Vrátim sa k tomu pri pánovi poslancovi Kollárovi, keď sa postavil ku tej finančnej správe zodpovedne, musím to oceniť, lebo to vtedy rozhoduje o integrite osobnosti, či je schopná na niečo poukázať, aj keď sa to priamo týka jej, možno aj jej vlastne vlády, ktorej je súčasťou. Ďalšia vec, finančné skupiny. Veľmi som sa pobavil, keď pán poslanec Uhliarik hovoril o nominantovi Penty. Musím naozaj povedať... (Smiech v sále.) Jeho prezývka Pentliarik je naozaj dostatočne dobre známa. A príde mi to fakt vtipné. To už je bez zrkadla. To je bez toho, že by som sa bol schopný na to pozrieť. Ale nechcem sa ho osobne dotknúť. Ja vám poviem presne, v čom je rozdiel. Sú také dva ale fakt krásne príklady. Koľkože tu bolo plamenných prejavov pri tomto pulte a obviňovaní vlády Roberta Fica, aké národohospodárske škody spôsobil tým, že zakázal zisk poisťovniam? Ktoráže poisťovňa tu má najväčší zisk? Ktože vlastní tú poisťovňu? Kto nabral tú odvahu postaviť sa finančnej skupine a zobrať jej zisk? (Potlesk.) Robert Fico je to, pán Matovič. A boli ste súčasťou tej vlády, ktorá ten zisk povolila, ktorá opätovne uvoľnila zisk pre Pentu. Vy ste boli súčasťou tej vlády. (Reakcie z pléna.) Vážne? (Smiech v sále a reakcia z pléna.) Pán poslanec, dobrú chuť vám želám predovšetkým. (Smiech v sále, potlesk a reakcia z pléna.) Prosím? (Reakcia z pléna.) Dlho hovorím. Pán poslanec, viete, to je to, toto je súčasťou demokracie. (Prerušenie vystúpenia predsedajúcou.)