Žitňanská, Lucia, poslankyňa NR SR (2014-03-25):
Ďakujem pekne, pani predsedajúca. Vážené kolegyne, vážení kolegovia, naozaj krátko sa vyjadrím k návrhu zákona, ktorým sa mení zákon o sudcoch a prísediacich a niektoré ďalšie zákony. Krátko preto, lebo pravdepodobne táto rozprava je v niečom veľmi predčasná, pretože vo významnej časti reaguje na novelu ústavy, ktorá dnes bola posunutá do druhého čítania, pričom novela ústavy, ktorá sa v časti týka práve zmien v justícii, tak ako avizoval predseda parlamentu Paška, bude predmetom diskusie. Nevieme celkom presne, čo v nej zostane, nevieme celkom presne, čo do nej pribudne, čiže dnes ani nevieme celkom presne, na čo bude treba reagovať zákonnou právnou úpravou. A akou inou, keď nie touto, alebo tým, že sa bude musieť meniť tento poslanecký návrh nejakým pozmeňovacím návrhom? A toto sú inak asi tie časti aj tohto zákona, ktoré sú najkontroverznejšie vo väzbe na ústavu. A o tom bude asi tá hlavná debata, pretože tá hlavná debata sa udeje asi o návrhu novely ústavy a v nadväznosti na to o tomto návrhu zákona, pretože to bude ten hlavný predmet diskusie. Menej to, čo predstavuje tá časť novely tohto zákona, ktorú pripravilo ministerstvo spravodlivosti a ktorá v skutočnosti v minulosti prešla nejakým štandardným legislatívnym procesom na úrovni vlády. Ale pravdepodobne preto, že vznikol na pôde parlamentu poslanecký návrh zákona, ktorý má, poslanecká novela ústavy, ktorá má ústavnú väčšinu, bolo treba na to zareagovať aj zákonnou právnou úpravou, a na to, aby ju predložila vláda, už nebol čas, tak bol ako nosič využitý ten návrh zákona, ktorý bol pripravený vládou, ale vláda ho nestihla ešte predložiť. Myslím si, že to definujem v tejto časti korektne. K tej časti, ktorá nebude asi predmetom nejakej kontroverznej diskusie, mám možno dve, tri poznámky. Ja rozumiem tomu, že riešite zneužívanie péeniek, menej rozumiem tomu, že predsedovia súdov na to, aby využívali všetky právne nástroje, ktoré má dostupný každý jeden zamestnávateľ tejto republiky, a síce, že keď má pocit, že jeho zamestnanec zneužíva péenky, tak sa môže obrátiť na príslušnú inštitúciu, aby spravila kontrolu, že predsedovia súdov, ktorí podľa všeobecných úprav to môžu robiť dnes, to potrebujú mať napísané v zákone. Ale rozumiem tomu, že to teda ministerstvo navrhuje. Ja som teda len zvedavá, že či keď predsedovia, ktorí to dnes môžu robiť, nerobia, že či to budú robiť vtedy, keď to tu majú natvrdo napísané. Môžem len veriť. Ale ten problém je zjavne niekde inde a nie v zákonnej právnej úprave. Druhá poznámka je veľmi obdobného charakteru. Mení sa právna úprava, ktorá sa týka práce doma. Znova musím povedať, že aj dnes to majú predsedovia súdov v rukách, aj dnes to majú predsedovia v rukách. Súdne rady majú právo stanoviť nejaké kritériá, ale aj dnes to majú predsedovia súdov v rukách, a, samozrejme, pokiaľ sa tá práca na doma zneužíva, tak proste môžu ju odobrať. Nerobia to, pretože, žiaľ, proste je taký nejaký úzus, že predsedovia súdov si to nejak neradi rozhadzujú so svojím kolektívom. Tak som zvedavá, ako zaberie táto právna úprava. To nie je kritika teraz momentálne tejto právnej úpravy, to ja len poukazujem na proste reálny fakt, ktorý existuje, a že trošičku žijeme možno v nejakom zvláštnom svete, kde potrebujeme právnu úpravu na právnu úpravu, aby tí, ktorí sú za chod súdu zodpovední, ho, proste si začali tie svoje povinnosti, povinnosti plniť. Mohla by som sa k niektorým detailom vyjadrovať, nebudem sa k niektorým detailom vyjadrovať. Snáď jedna vec je pre mňa dôležitá: menia sa pravidlá disciplinárnych senátov. Tu chcem povedať dve veci. Musím to povedať, pretože opakovane sa uvádzalo, že disciplinárne senáty, a nehovorím teraz tu, ale v médiách, preto chcem sa vyjadriť na pôde Národnej rady, že disciplinárne senáty neboli funkčné kvôli právnej úprave. Nie je to pravda. Disciplinárne senáty neboli funkčné preto, pretože Súdna rada nebola stotožnená s tou právnou úpravou, ktorá platí dodnes, a urobila všetko pre to, aby tie senáty funkčné neboli. Chcem všetkým povedať, v čom je tá podstata dnešnej právnej úpravy, ktorá nebola uvedená do života. Spočíva v tom, že z tých jednotlivých balíkov alebo košov ľudí, ktorí sú disciplinárnymi sudcami, by sa generoval náhodným výberom ad hoc senát pre konkrétny prípad, aby v zásade nikdy nebolo vopred zrejmé, kto o tom bude rozhodovať, o tom-ktorom prípade. Bola to reakcia na zneužívanie disciplinárnych konaní, na šikanovanie niektorých sudcov. Náhodný výber je vždy užitočný nástroj. Áno, budú stabilné disciplinárne senáty, áno, predpokladá sa náhodný výber, ale medzi zopár senátmi, hej, lebo tých senátov nebude 10, 12, 20, tých senátov zase budú možno štyri, možno päť bude tých senátov, a veľmi, ale naozaj veľmi bude záležať od obsadenia tých disciplinárnych senátov, ako tie disciplinárne konania nakoniec budú vyzerať. Ja viem, počula som ministra spravodlivosti, že uvažuje aj o tom, aby v disciplinárnych senátoch boli sudcovia, ktorí sú na dôchodku a majú prerušený výkon funkcie sudcu. Zdanlivo rozumná úvaha. Ja dávam do pozornosti, ktorí sudcovia sú dnes na dôchodku. Aj z nich sa dajú vybrať rôzni sudcovia a môžme si rozprávať príbehy menej dôveryhodných sudcov, ktorí sú dnes na dôchodku. Možno tí, ktorí proste, a zároveň treba povedať, že väčšina tých sudcov proste to sú práve tí, ktorých sme zdedili z toho obdobia spred deväťdesiatych rokov. A ja by som sa naozaj nerada dožila, keby niektoré mená, s ktorými sme sa stretli v Súdnej rade v súvislosti so šikanóznymi disciplinárnymi konaniami, skončili nakoniec v disciplinárnych senátoch. Ale to je len poznámka na okraj, pretože disciplinárne konanie je proste veľmi citlivá vec na jednej strane, na druhej strane ich funkčnosť, ale naozaj aj odvážne rozhodovanie. Odvážne v tom zmysle, aby neprevážil ten pocit kolegiality, ale naopak pocit spravodlivosti, je pre fungovanie, zdravé fungovanie súdneho systému veľmi dôležité. Takže aj tu avizujem, že som pripravená sa na túto tému rozprávať naozaj bez emócií a s plnou vážnosťou, lebo to považujem za veľmi dôležitú súčasť funkčného súdneho systému. Len cítim potrebu niektoré veci dávať na pravú mieru. K drobnostiam som povedala, že sa nebudem vyjadrovať, ale to sú také až smiešne veci. Navrhuje sa predĺžiť napríklad funkčné obdobie predsedov súdov na päť rokov, my sme zaviedli tri roky. Teraz počúvam že to nestačí, lebo predseda súdu nestihne zaviesť nejakú svoju predstavu na tom súde. Roky rokúce sme mali 5-ročné obdobia a teda nestíhali meniť pomery na tých súdoch ani za tých päť rokov, naopak, mnohí sa sťažovali, že proste strácajú kontakt s praxou, lebo nemôžu toľko súdiť. Čiže to sú také otázky, či päť alebo tri roky. Je to vec názoru. Sudcovia majú na to iný názor, predsedovia súdov majú na to iný názor. Rovno poviem, že to nedelí, nenásobí, a je to, je to, dnes poviem, že skoro jedno a zanedbateľné, zanedbateľný bod na tejto právnej úprave. Takže opakujem, je tu veľa bodov, ktoré, fajn, vláda sa snaží niektoré veci pohnúť. A disciplinárne senáty je téma, o ktorej myslím, že najmä na výbore by sme mali dať dobrú diskusiu, som na ňu pripravená a určite to bude konštruktívna diskusia. Ale to, čo je hlavné, čakáme, čakáme, aká zhoda vyjde z politickej diskusie alebo z politických dohôd, pokiaľ ide o zmeny v justícii na úrovni ústavy a od toho bude závisieť táto zmena. Takže môžem len dopovedať, že v tom podstatnom, v tom podstatnom je tento návrh vlastne jeden otvorený dokument. A s týmto ho posúvame do druhého čítania. Tým, že je to pre mňa otvorený dokument, tak ja sa zdržím, aj keď s niektorými vecami sa viem stotožniť. Ďakujem pekne.