Vašečka, Richard, poslanec NR SR (2013-05-22):
Ďakujem, pani predsedajúca. Pekný večer prajem. Ja sa budem držať rád debatného trénera a nedám to viac ako sedem minút. A ešte sa chcem opýtať pána poslanca Poliačika, že či myslel, že keď menej ako sedem minút, že aj za každú faktickú poznámku prídeš na jedno modlenie? Tá je iba dvojminútová. To len tak na začiatok, trocha žartovne. Teraz vážne. Ja by som chcel navrhnúť jedno uznesenie, ktoré odovzdám, môžem hneď odovzdať, návrh uznesenia, potom ho prečítam. A začal by som vážne. Jeden z mojich najobľúbenejších filmov je „Vykúpenie z väznice Shawshank“. Hovorím to preto, lebo v tom filme, veľmi kvalitnom, je príklad takého justičného omylu, keď odsúdia nevinného človeka. A ten človek, samozrejme, nikto mu neverí, že je nevinný. A smejú sa z neho aj spoluväzni. A keď zistia po 19-ch rokoch, že on je fakt nevinný, tak si povedia: fúj, to je hrúza, že 19 rokov sedel nevinne. A ja, bohužiaľ, toto je veľmi vážna vec, mám taký pocit, že tu prišlo k takému zákonodarnému justičnému omylu a v podstate aj k justičnej vražde, ktorá sa týka centier voľného času. Ja vám poviem, v čom to je. Problém nie je v tom, že máte zlý úmysel, dúfam, ale v tom, že ste sa naozaj pomýlili. Preto sa ten omyl volá omyl. Uvediem konkrétny príklad. Jeden môj bývalý študent, ktorý mal naozaj také pohnuté životné osudy, reagoval na rôzne tie správy o tom, ako zanikajú centrá voľného času, aj to konkrétne, do ktorého on chodil, veľmi emotívne. Nebudem to citovať, čo teda presne povedal, ale zhrnul by som to, že ten chalan bol na ulici, toto centrum mu pomohlo a naozaj mu vyplnilo ten čas a priviedlo ho na také dobré chodníčky. A veľmi zle to znáša, že zrazu to centrum končí, respektíve veľmi redukuje svoju činnosť. Dalo by sa povedať, že vy ste chceli riešiť nejakú situáciu s nejakými čiernymi dušami, ale, bohužiaľ, prišlo k justičnému omylu a zabili ste nevinného. A sám ste hovorili a hovoril to napríklad aj pán poslanec Blanár a ďalší, že ak vyhodnotíte, že tieto veci naozaj boli chybné, že ich napravíte. Bohužiaľ, niektoré veci sa napraviť nedajú. Napríklad justičné vražda sa už nedá napraviť. Ak popravia nevinného, už ho nevedia znova oživiť. A takisto, ako to vidíme, ja to viem aj z vlastných skúseností, sledujeme to aj v médiách, komunikujeme, bohužiaľ, mnohé poctivé, šikovné centrá voľného času s dlhoročnými skúsenosťami výrazne museli redukovať svoju činnosť. A to slovo „činnosť“ neznamená nejakú činnosť, ale znamená to ľudí, ktorí tam pracujú, ktorí odovzdávajú svoje skúsenosti, ktorí venujú svoj čas a srdce tým deťom, a hlavne tie deti a ich voľný čas. Určite, určite ste urobili nejaký poriadok s nejakými čiernymi dušami. To je bezpochyby. Len dobre vieme, že v justícii si snažia dať sudcovia veľký pozor na to, aby popri tom naháňaní tých vinníkov a snahe o potrestanie neurobili, neurobili nejaký ten justičný omyl. Ako hovorí taká zásada, že radšej pustiť päťdesiat vinných, ako zabiť jedného nevinného. A teraz je teda otázka, že ako to napravíte. Ja navrhujem návrh na uznesenie, ktoré môže byť doplnené, v ktorom Národná rada Slovenskej republiky zaväzuje ministra školstva, vedy, výskumu a športu Dušana Čaploviča, po prvé, aby predložil na najbližšiu schôdzu Národnej rady Slovenskej republiky informáciu o počtoch centier voľného času a detí v nich prihlásených v porovnaní s údajmi zo začiatku školského roku 2012/2013, po druhé, aby na najbližšiu schôdzu Národnej rady Slovenskej republiky predložil návrhy legislatívnych opatrení, ktoré riešia existenčné problémy centier voľného času spôsobené legislatívnymi zmenami v tomto volebnom období. Takže tuto je môj návrh, ktorý som už odovzdal pánu spravodajcovi. A ešte by som mal takú jednu finančnú poznámku, ktorá je už sekundárna v tomto, lebo na prvom mieste ide o deti, že koľko ste ušetrili. Lebo tie peniaze, pokiaľ dobre tomu rozumiem, možno mi to vysvetlíte inak, odišli zo štátneho rozpočtu, len sa rozliali do široka. To znamená, že sú v obciach, mestách a obciach. A chcem sa opýtať, či máte informácie, ako boli využité. Či naozaj tie peniaze, ktoré predtým, možno ťažko, možno ľahšie, sa dali vyidentifikovať, že boli použité v nejakom centre voľného času na nejaký krúžok, že či ich v tých obciach takto použili. Lebo to bol váš cieľ. Aby sa to nezneužívalo v tých centrách voľného času, že niekto si z toho robí biznis. Správne, dobrý úmysel, dobrý postup, ale či ste to zabezpečili, či to naozaj tak je. A keď to tak nie je, tak skutočne je namieste, aby ministerstvo školstva pripravilo spôsob ako zabezpečiť, aby sa teda tie peniaze teraz nestrácali. Pochopiteľne, že ten problém je tam väčší, pretože centrá, ktoré fungovali, mali dlhoročnú know-how, ako to robiť, a v obciach takú know-how nemusia mať, nemusia tam mať ani ľudí. A nechcem to vôbec naťahovať, lebo sme o tom už hovorili veľakrát dokolečka, zas tie čísla, len ja s podivom počúvam pani Vaľovú, ktorá teda má skúsenosti, teraz tu nie je, takže nebudem to nejak osobne rozoberať, ale sa čuduje, že v jednom centre voľného času je angličtina hrou, angličtina pre pokročilých a tak ďalej. No tak, keď je tam štyridsať detí, ktoré sa hlásia na angličtinu a sú na rôznej úrovni, tak z nich urobíme štyri krúžky po desať detí, kde budú nejaké hravé, nejaké... Iste, dá sa to zneužívať, samozrejme, ale nie je to samo osebe nejaký argument, že to už je zlé, že sú štyri rôzne druhy angličtiny. Akože má byť jedna angličtina pre všetkých, pre mňa aj pre môjho syna? Veď to je nezmysel, keď to tak povieme. Takže, že či vieme, vieme, alebo takto, že ja viem, ja viem reálne čísla, že obce si mnohokrát tie peniaze ponechali. Netuším, ako ich využili, ale na žiadosti centier voľného času nereagovali a neposlali ich. A nie je to výnimočné, je to najčastejšie, najobvyklejšie. A ja sa vraciam k tomu, čo som hovoril aj v tom úvodnom vystúpení za klub a tým skončím, že preto si myslím, že najlepšími správcami peňazí týkajúcich sa detí a ich času sú ich rodičia. Nie starosta, ktorý nemá na starosti len tie deti, ale má na starosti aj celú obec, aj dôchodcov, aj cesty, aj všetko. A snaží sa, alebo chodníky teda, a snaží sa tie veci dať do poriadku. Ale rodičia, ak by oni mohli rozhodovať o smerovaní finančného toku svojich detí, tak by boli tí najspoľahlivejší strážcovia. Ak neveríme rodičom, tak neviem, či je odôvodnené viac veriť starostom alebo mestským obecným zastupiteľstvám alebo nejakým úradníkom. Časový limit som stihol. Ďakujem vám veľmi pekne.