R. Bauer, poslanec: (2008-06-20):
Cieľom tohto návrhu opätovne predloženého je zmeniť terminológiu, vrátiť sa k historickému názvu župa. Takže namiesto pojmu „samosprávny kraj“ by sa používala „župa“, namiesto pojmu „predseda samosprávneho kraja“ navrhujem omnoho kratšie, jednoduchšie slovo „župan“, namiesto dlhého „zastupiteľstvo samosprávneho kraja“ navrhujem „župné zastupiteľstvo“, namiesto dlhého názvu „podpredseda samosprávneho kraja“ navrhujeme „podžupan“, namiesto „úrad samosprávneho kraja“ „župný úrad“. Odvodené od toho by boli názvy „poslanec župného zastupiteľstva“ alebo „hlavný kontrolór župného zastupiteľstva“, prípadne „komisia župného zastupiteľstva“. Pôvodná terminológia tejto druhej úrovne územnej samosprávy bola určená pri schvaľovaní ústavy v roku 1992, keď sa použili pojmy „vyšší územný celok“, „zastupiteľstvo vyššieho územného celku“, „predseda vyššieho územného celku“. Boli to popisné názvy, sú to popisné názvy, s tým očakávaním boli zvolené, že akonáhle bude prijatý zákon o vyšších územných celkoch, že bude doplnený nový názov, či už to bude župa, alebo presadil sa samosprávny kraj. Keď sa prijímal zákon o samosprávnych krajoch, tak bolo pritom, samozrejme, očakávanie, že tieto termíny budú prijaté, že sa uchytia, že budú ľahko používateľné. Tieto očakávania sa však nenaplnili, aj dneska sa to dá povedať. Takým aj nepriamym dôkazom je napríklad katastrofálne nízka účasť v posledných voľbách do orgánov regionálnej samosprávy. Pri predsedoch samosprávnych krajoch to bolo v prvom kole cca 18 %, v druhom kole len 11 %. Toto je tiež jeden z dôvodov opätovného predloženia tohto návrhu – zvýšiť záujem občanov o voľby do orgánov druhej úrovne územnej samosprávy a vyššou účasťou pri týchto voľbách zabezpečiť vyššiu kvalitu regionálnej demokracie. Druhým dôvodom predloženého návrhu je samotný pôvod slova „kraj“. Slovo kraj je termín pochádzajúci z českých krajín. Pri vzniku územnej samosprávy druhej úrovne v Čechách v roku 2000 a pri schvaľovaní jej terminológie naši českí kolegovia použili tento termín kraj. Aj ostatní naši susedia kládli osobitný dôraz na výber takých označení, v ktorých sa prejavuje ich národný pôvod, ich tradície, súvislosť s dejinami. V Rakúsku pre tento účel sa používajú termíny länder, v Maďarsku megyek, v Poľsku vojvodstvá, na Ukrajine oblasti. Adekvátnou terminológiou u nás na Slovensku, som o tom presvedčený, sú župy. Slovo župa má jednoznačne staroslovanský pôvod, nie staroslovenský, ale staroslovanský pôvod. Podľa prof. Leona Sokolovského, vedúceho katedry archívnictva a pomocných vied historických na Filozofickej fakulte Univerzity Komenského nie je vylúčené, že už v 9. storočí na našom území mohli nazývať termínom župy vtedajšie oblasti spadajúce pod obrannú, hospodársku a správnu kontrolu strediskových hradísk, ktoré sú známe pod dobovým označením „grady“, po latinsky „civitates“. Od 11. storočia sa územnosprávne obvody, na ktoré bolo rozdelené Uhorské kráľovstvo, a teda i Slovensko, vyskytujú v prameňoch pod latinských názvom „comitatus“. Keďže z včasného stredoveku sa dokumenty v národných rečiach nezachovali, nevedia historici jednoznačne stanoviť, ako ich vtedy pomenoval pospolitý ľud. Mohli to byť župy alebo španstvá. Slovo „španstvá“ má rovnaký pôvod ako slovo župa. Je odvodené od županstva. Po rozpade kráľovskej správy hradských španstiev (comitatov) sa od 13. storočia pre nové samosprávne a neskôr verejnosprávne inštitúcie ujalo slovenské pomenovanie „stolice“, latinsky naďalej comitatus. V takejto podobe sa okrem niektorých výrazne zriedkavejších významových variantov udržalo až do obdobia vzniku Československej republiky. Termín župa uviedol do slovenskej odbornej terminológie zo spisovného jazyka v roku 1869 jeden z najvýznamnejších slovenských historikov druhej polovice 19. storočia kňaz a tajomník Matice slovenskej František Víťazoslav Sasinek. Odvtedy sa najmä v kruhoch našej národne uvedomelej inteligencie začalo toto slovo šíriť a uplatňovať aj ako synonymum pre vtedy existujúce stolice. Do oficiálneho úradného, resp. administratívno-správneho používania sa termín župa na Slovensku dostal až v januári 1919. V rámci unifikácie územnosprávnej organizácie i terminológie sa v Československej republike od roku 1949 až do roku 1990 uplatňoval termín kraje, s výnimkou obdobia 1968 – 1969. Z tohto krátkeho historického pohľadu môžete vidieť, že najprv pospolitý ľud a po ňom aj inteligencia používali v minulých storočiach termín župa a s ním, samozrejme, ďalšie odvodené termíny „župan“, „podžupan“, „župné zastupiteľstvo“, „župný úrad“. Tretím dôvodom predloženého návrhu je zhodné stanovisko – väčšinový názor predstaviteľov regionálnej samosprávy v tomto aj v predchádzajúcom volebnom období. Niektorí župani túto terminológiu používali bežne aj v úradnom styku. Takisto v médiách je častejšie používaná župná terminológia. Na záver, čo sa týka nákladov, návrh si vyžiada náklady z rozpočtov vyšších územných celkov súvisiace so zmenami názvov. Podľa odhadu Košickej župy z roku 2006 to môže byť maximálne 800-tisíc korún za jeden kraj, teda dneska môžeme urobiť horný odhad na zhruba jeden milión korún pre jednu župu. Tento odhad však okrem výmeny insígnií, výmeny pečiatok, výmeny všetkých informačných tabúľ u organizácií v zriaďovateľskej pôsobnosti, výmeny informačných tabúľ medzi krajmi a tak ďalej zahŕňa aj napríklad náklady na zmeny v používanom softvéri aj nové vizitky a preukazy pre župných poslancov. Účinnosť tejto právnej úpravy spolu s kolegom Minárikom navrhujeme až od 1. januára 2009. Ďakujem za pozornosť.