Jurinová, Erika, poslankyňa NR SR (2016-10-20):
Vážený pán predsedajúci, vážená pani ministerka, kolegyne, kolegovia, dovoľte mi predniesť pozmeňovací návrh, ktorý sme sa rozhodli po dohode s ministerstvom predsa vsunúť aj do novely zákona, ktorá je otvorená, keďže je otvorený zároveň aj Trestný zákon. Začnem trošku všeobecne. Obsah pozmeňovacieho návrhu, ktorý o chvíľu prednesiem, sme sa už pokúšali dostať do našej legislatívy aj v predchádzajúcom volebnom období. Bývalý pán minister nebol tomu veľmi naklonený. Skôr si myslím, že táto téma nebola preňho celkom zaujímavá. To, že sme sa rozhodli vložiť takýto typ pozmeňováku do otvorenej novely, je vlastne následok toho alebo viedlo ma k tomu to, že vlastne pri trestných činoch extrémizmu sa upravuje tiež premlčacia lehota, lebo v niektorých prípadoch sa ruší premlčateľnosť niektorých trestných činov, no a téma, ktorú, o ktorej je ten pozmeňovací návrh, je vlastne zvýšenie premlčateľnosti trestných, trestného činu pri znásilnení a prípadne pri sexuálnom násilí. Podľa štatistík Európskej únie je zhruba jedno z piatich detí obeťou nejakej formy sexuálneho zneužívania a to znamená, že 20 % detí je vystavené nejakému typu sexuálneho násilia. Môžu to byť úplne drobné veci, možno významovo niekde úplne inde, možno až málo vnímané, možno niekedy ide o ťažké delikty práve medzi tými 20 % detí. Nič to však nezmení na fakte, že tento fenomén máme medzi sebou, a nemôžeme nad ním privierať oči a tváriť sa, že problém nemá také veľké rozmery. Musíme dokonca povedať, že až okolo 70 – 80 % prípadov je takých, kde dieťa páchateľa pozná a dôveruje mu. Čo však je smutné, najsmutnejšie, že zrovna až okolo 90 % všetkých prípadov je takých, ktoré zostávajú utajené a neohlásené, ktoré visia nad životom dieťaťa a poznačuje jeho ďalšie pôsobenie, dokonca celý jeho život. Viem, že sme v tejto oblasti na tenkom ľade, ale treba si uvedomiť, že to, čo bráni dieťaťu vypovedať o skutkoch, je často pocit hanby, strachu alebo lojality voči páchateľovi. Preto sme sa aj rozhodli pripraviť pozmeňovací návrh, ktorý sa vyslovene zameriava na typy násilia, ktoré som začiatkom povedala, práve u maloletých. V dnešnej právnej úprave je nastavený stav tak, že ak sa dieťaťu udeje sexuálne násilie do 18 rokov, premlčacia doba je nastavená na ďalšie tri roky po dovŕšení veku plnoletosti. To znamená, že je chránené do 21 rokov od toho, aby sa tento trestný čin premlčal alebo nepremlčal. Vieme však, že práve, že práve existujú rôzne príčiny, ktoré bránia deťom, ale aj potom v dospelosti hovoriť o týchto činoch, ktoré sa stali v detstve, a sú, existujú štúdie, ktoré hovoria, že práve keď dieťa vyrastie, keď si nájde partnera, častokrát, keď sa vydá, a nie málokrát, keď porodí vlastné dieťa, je schopné hovoriť práve o sexuálnom násilí alebo zneužívaní, ktoré sa mu dialo v minulosti počas detských dôb. Preto si myslím, že je veľmi dôležité zaoberať sa možno aj takou drobnosťou, ako preverovať trestné činy násilia, sexuálneho násilia aj v dospelosti, aj keď sa udiali vo veľmi vzdialenej dobe. Dovolím si prečítať teda pozmeňovací návrh. Pozmeňujúci a doplňujúci návrh poslankyne Národnej rady Slovenskej republiky Eriky Jurinovej k vládnemu návrhu zákona o uznávaní a výkone majetkového rozhodnutia vydaného v trestnom konaní v Európskej únii a o zmene a doplnení niektorých zákonov (tlač 174). Vládny návrh zákona o uznávaní a výkone majetkového rozhodnutia vydaného v trestnom konaní v Európskej únii a o zmene a doplnení niektorých zákonov sa mení a dopĺňa takto: 1. V čl. II sa za bod 1 vkladá nový bod 2, ktorý znie: 2. V § 87 ods. 5 sa slová „tri roky“ nahrádzajú slovami „pätnásť rokov“ a za slová „podľa § 179,“ sa vkladajú slová „trestný čin znásilnenia podľa § 199, trestný čin sexuálneho násilia podľa § 200,“. Doterajšie body sa následne prečíslujú. Odôvodnenie: Cieľom tohto pozmeňujúceho a doplňujúceho návrhu je na jednej strane predĺžiť dobu, v ktorej sa premlčuje trestné stíhanie vybraných trestných činov uvedených v § 87 ods. 5 Trestného zákona z 3 rokov na 15 rokov po tom, čo osoba, na ktorej boli takéto trestné činy spáchané, dovŕši 18 rok svojho veku, a na druhej strane doplniť do zoznamu týchto trestných činov aj trestný čin znásilnenia podľa § 199 a trestný čin sexuálneho násilia podľa § 200, pretože sa tiež môžu týkať tých istých chránených osôb ako pri trestnom čine sexuálneho zneužívania podľa § 201 až 202, ktorými sú deti. Zámerom je zohľadnenie práv obete v čo najväčšej miere, poskytnutie zadosťučinenia za utrpenie, poníženie, zásah do osobnostných práv a za negatívne dôsledky trestných činov, ktoré často nenapraviteľne poznačujú celý život obete, ako aj zníženie rizika recidívy závažných trestných činov voči detským obetiam. Viaceré členské štáty Európskej únie prijali vo vzťahu k obetiam sexuálneho zneužívania a porovnateľných trestných činov oveľa priaznivejšiu právnu úpravu, aká v súčasnosti platí na Slovensku. V Spojenom kráľovstve Veľkej Británie a Severného Írska sa v súčasnosti sexuálne zneužívanie detí vôbec nepremlčiava. V Nemecku sa sexuálne zneužívanie môže premlčať až po 30 rokoch od dosiahnutia 21 rokov veku obete. V tomto návrhu sa prihliada najmä na právnu úpravu platnú v Českej republike, kde je premlčacia doba v prípade sexuálneho zneužívania a porovnateľných trestných činov spáchaných na deťoch 15 rokov, pričom sa do tejto doby nezapočítava doba, po ktorú obeť trestného, po ktorú obeť trestného činu obchodovania s ľuďmi alebo akéhokoľvek trestného činu proti ľudskej dôstojnosti v sexuálnej oblasti bola mladšia ako 18 rokov. Obete sexuálneho zneužívania a porovnateľných trestných činov sa často odhodlajú k nahláseniu tohto závažného trestného činu až po uplynutí terajšej premlčacej doby, čo poskytuje priestor na to, aby jeho páchatelia zostali nepotrestaní. Veľa obetí tejto trestnej činnosti trpiacich ďalekosiahlymi následkami tak zostáva bez akéhokoľvek zadosťučinenia. Páchateľom v tomto prípade nič nebráni v ďalšom dopúšťaní sa podobných trestných činov voči deťom, ktoré majú na obete rozsiahly, dlhodobý, často až celoživotný negatívny dopad. 2. V čl. II sa za bod 39 vkladá nový bod 40, ktorý znie: „40. Za § 438g sa vkladá § 438h, ktorý vrátane nadpisu znie: „§ 438h Prechodné ustanovenie k úprave účinnej od 1. januára 2017 Premlčanie trestného stíhania za trestný čin spáchaný do 31. decembra 2016 sa posudzuje podľa predpisov účinných do 31. decembra 2016.“ Doterajšie body sa následné, následne prečíslujú. Odôvodnenie: V prechodných ustanoveniach sa rieši vplyv navrhovanej právnej úpravy na právne vzťahy upravené doterajším zákonom. Prechodné ustanovenia sú navrhnuté tak, aby bola rešpektovaná zásada zásadu..., zákazu retroaktivity. Ide tu najmä o jednoznačnosť, pretože v zmysle princípov trestného práva sa vo vzťahu k páchateľovi trestného činu uplatňuje vždy tá právna úprava, ktorá je pre neho priaznivejšia, t. j. v tomto prípade by sa aj bez úpravy prechodných ustanovení uplatňovali doterajšie právne predpisy. To je celý obsah pozmeňujúceho návrhu. Ja by som ešte krátko chcela povedať, čo nás viedlo k zmene, ktorú sme už teda niekoľkokrát aj v predchádzajúcom volebnom období predkladali. Zhruba pred dva a pol rokmi sa rozhodol pán Parish z Anglicka vypovedať svoj príbeh, ktorý bol teda osobný a týkal sa práve jeho vlastného zneužívania, sexuálneho zneužitia jeho príbuzným. Naozaj aj v dnešnej spoločnosti je to tabuizovaná téma, kedy existuje v spoločnosti taká akási bariéra pri..., ak si, ak si povieme, že páchateľ, ktorý konal takúto činnosť, že je veľavážený pán, tak existuje v spoločnosti akási obava, aby sme ho neoprávnene, aby sme na neho neoprávnene nepoukázali, proste takto je nastavená dnešná spoločnosť. Ja si, naopak, myslím, že naša spoločnosť je veľmi dobre nastavená na chránenie práv páchateľov, ale stále sa zabúda na ochranu práv obetí. Preto je dôležité upraviť práve premlčateľnosť trestného činu, ktoré sa týka sexuálneho násilia, zneužívania na deťoch. Tak ako som vysvetlila, deti často sú schopné o tejto traume rozprávať až v dospelosti, keď si už nejakým spôsobom zariadia svoj život, a nie je spravodlivé, aby ľudia, ktorí im páchali príkorie, toto, za toto príkorie neboli nikdy odsúdení. Pán Parish, o ktorom som začala rozprávať, si dal za svoj cieľ chodiť po štátoch Európskej únie a rozprávať práve o dôležitosti úpravy premlčacích lehôt. Jeho cieľom bolo, aby sa premlčacie lehoty práve v prípadoch sexuálneho násilia a zneužívania úplne odstránili, aby neexistovala premlčateľnosť takýchto trestných činov. Ja som veľmi vďačná ministerstvu a pani ministerke, že boli ochotní vôbec komunikovať o tejto téme a že boli prístupní nájsť riešenie, ktoré nejakým spôsobom nezasiahne do nášho právneho poriadku v zmysle, že by im rozhádzalo celý systém. Takže ďakujem za ústretovosť a týmto prosím kolegov o podporu pozmeňovacieho návrhu, ktorý bol prednesený. Ďakujem pekne.