P. Csáky, podpredseda vlády SR: (2004-05-14):
Dámy a páni, dovoľte mi, aby som zaujal stanovisko k pozmeňujúcim návrhom. Pani poslankyňa Sabolová tu spochybnila moment, že Slovenské národné stredisko pre ľudské práva ak by zastupovalo občana pred súdom, by vystupovalo ako nie nestranný orgán. Myslím si, že ide o nedorozumenie. Z toho dôvodu si dovolím neodporučiť odsúhlasenie pozmeňujúceho návrhu pani Sabolovej, a to z nasledovného dôvodu. Tento zákon zabezpečuje rovnaké práva pre každého občana. Ak tu nastane akékoľvek porušenie, tak občan sa môže obrátiť na toto stredisko. A v tom prvostupňovom konaní stredisko vystupuje ako nestranný orgán medzi občanom, ktorému boli porušené práva, a inštitúciou, ktorá porušila tieto práva. Ale ak stredisko vo vlastnej kompetencii a v tom režime, ako je popísané v návrhu zákona, nemôže doriešiť tento problém, tak potom sa môže vec dostať na súd a tam už stredisko nevystupuje ako nestranný orgán, ale ako zástupca občana. Myslím si, že to je absolútne v poriadku. Pozmeňujúce návrhy oba pani poslankyne Muškovej, myslím si, sú akceptovateľné a prijateľné. Pozmeňujúci návrh pána poslanca Číža je tiež, si myslím, akceptovateľný. K vystúpeniu pani poslankyne Bollovej sa nebudem podrobnejšie vyjadrovať, pretože nedala pozmeňujúce návrhy. Tuná by som si dovolil upriamiť pozornosť aj jej, že ľudské práva delíme na tri kategórie. Do prvej kategórie patria základné ľudské práva. Tam patria napr. politické práva alebo sloboda slova. A tie práva sa môžu aplikovať vtedy, ak štát nezasahuje, pri tejto kategórii štát nesmie zasahovať. Platí zásada občan je slobodný a môže robiť všetko, čo zákonom alebo ústavou nie je zakázané. Potom sú ľudské práva druhej kategórie. Tam patria menšinové práva, právo na vzdelávanie, právo na prácu a ďalšie takéto práva, kde, opačne, štát musí zasahovať do celého systému, musí garantovať pre každého absolútne určitú formu pomoci, resp. zabezpečovať určitý servis. A platí aj potom kategória ľudských práv tretej kategórie, kam patria sociálne práva a napr. aj právo na životné prostredie, kde nemožno určiť absolútne kategórie, to vždy závisí od toho, na akej úrovni vyspelosti sa nachádza daná spoločnosť z hľadiska ekonomiky alebo z hľadiska sociálnej. A tieto práva sa aplikujú vždy dohodou medzi inštitúciami a občanmi. A vo všetkých týchto kategóriách ale veľmi dôležité je, aby rovnaké merítko bolo používané na každého občana Slovenskej republiky. A práve v tomto momente je tento zákon veľmi dôležitý. Zabezpečuje rovnaké možnosti a rovnaké práva pre každého občana. K vystúpeniu pána poslanca Minárika, k bodu 3, to je dávna diskusia. Pán poslanec pri všetkej úcte presadzuje, aby sme zakazovali zisťovať sexuálnu orientáciu. Ale zmyslom tohto zákona nie je zakazovať akt zisťovania, ale zakazovať akt diskriminácie. A to je kvalitatívny rozdiel. Som presvedčený o tom, že jeho návrh nespĺňa inkorporáciu európskeho práva do nášho právneho systému, tak sa vyjadrila aj bývalá komisárka pre túto oblasť Európskej komisie. Tak z toho dôvodu, si myslím, čo sa týka bodu 3, nebolo by dobré odsúhlasiť takýto bod. A návrh zákona, ktorý bol predložený vládou, v tomto bode je lepší, jeho formulácia je lepšia. Bod 4, to je tá známa dilema alebo známy dialóg okolo tzv. pozitívnej diskriminácie. Tu sme našli, myslím si, dosť jednoznačný a elegantný kompromis. Používame doslova a do písmena  to znenie, ktoré sa nachádza v európskej legislatíve. A to sú dočasné vyrovnávacie opatrenia. A môžem sa stotožniť len s názorom pána poslanca Číža, ako reagoval na vystúpenie pána podpredsedu Lipšica. Tvrdiť, že v našej spoločnosti napr. niektoré sociálne skupiny v rómskej komunite nepotrebujú vyrovnávacie opatrenia, proste je nemiestne. Práve demokratická spoločnosť má zabezpečiť výkon práva a rovnosť šance pre každého občana. A musíme uznať, že v našej spoločnosti, ako aj v každej spoločnosti existujú ľudia handicapovaní z niektorých dôvodov a dočasne, minimálne dočasne potrebujú určité vyrovnávacie opatrenia, určité vyrovnávacie aktivity zo strany štátu, aby práve bola zabezpečená de facto v praxi rovnosť šance a rovnosť vykonateľnosti zákona aj v ich prípade. No a posledná moja pripomienka sa bude týkať vystúpenia a návrhu pani poslankyne Rusnákovej. Musím povedať jednoznačne, pani poslankyňa, že ten váš návrh je nad rámec tohto zákona, tak prosím, aby sa o tom hlasovalo, či sa bude vôbec Národná rada týmto návrhom zaoberať. Vecne zdá sa na prvý pohľad, že váš návrh je v poriadku, len nemyslím si, že takýmto spôsobom by sme mali tvoriť náš právny systém. Takže myslím si, že ten návrh, čo bol daný pánom predsedom Národnej rady Slovenskej republiky, je akceptovateľný. Nech sa vecne k tomu vyjadrí výbor, ale nech sa potom vecne vyjadrí aj Národná rada, či bude akceptovať takýto rozsiahly pozmeňujúci návrh. To už vlastne ani pozmeňujúci návrh nie je, to je nový kódex ďalšieho návrhu zákona. Takže, vážený pán predseda Národnej rady Slovenskej republiky, dovoľte mi, aby som sa ešte raz poďakoval aj vám, aj ctenej snemovni za tento vecný a seriózny dialóg, a veľmi dúfam, že na budúci týždeň budeme mať dobrý a európsky antidiskriminačný zákon. Ďakujem pekne.