R. Bauer, poslanec: (2009-09-09):
Dámy a páni, motiváciou na podanie predkladanej novely zákona o slobodnom prístupe k informáciám bolo šokujúce zistenie, že napriek tomu, že žijeme už v 21. storočí a je rok 2009, niektorí členovia vlády Roberta Fica sa stále správajú k verejným prostriedkom nezodpovedne, podpisujú nevýhodné zmluvy a chcú všetko utajiť. Pozri napríklad kauza predaja emisných kvót, kauza Tipos, nástenkový tender alebo kauza Štátne lesy. Nevýhodne uzavreté zmluvy pre štát prinášajú obrovské straty vo verejných financiách, v rozpočtoch, ktoré sú vytvorené z peňazí daňových poplatníkov, občanov Slovenska. Každý, kto platí dane a odvody do verejných rozpočtov, prispieva do verejných rozpočtov, má právo vedieť, ako sa s jeho peniazmi hospodári a tiež ako sa narába s majetkom, ktorý bol za tieto peniaze vybudovaný, vytvorený alebo nakúpený. Dámy a páni, v predkladanej novele ide o transparentnosť. Otvorenosť alebo transparentnosť je princípom dobrého spravovania, ktorý v posledných rokoch stále viac zdôrazňujú mnohé medzinárodné organizácie ako OECD, Svetová banka, Svetový medzinárodný fond, Európska komisia a odborné kruhy. Ten, kto spravuje verejný majetok a verejné finančné zdroje a má čisté svedomie, o svedomí budeme hovoriť v inom bode rokovania Národnej rady, nemá čo skrývať a má povinnosť byť taký transparentný, ako je to len možné. To hovorí aj zdravý rozum. Všade vo  vyspelých krajinách sa dnes posilňuje legislatíva týkajúca sa otvorenosti, respektíve transparentnosti vo verejnom sektore. Dotýka sa to tak orgánov štátnej správy, ako aj orgánov územnej samosprávy. Mimovládna organizácia Transparency International má transparentnosť už vo svojom názve. Na svojej webovej stránke má niektoré veľmi pekné príklady otvoreného  správania sa orgánov územnej samosprávy. Dovoľte mi uviesť aspoň dva príklady. Mesto Martin a mesto Šaľa. Martinský projekt otvorenej samosprávy v spolupráci s už spomínanou Transparency Internacional, nazvaný transparentné mesto, zahŕňa zverejňovanie všetkých verejných obstarávaní, ponukových konaní, výberových konaní a prideľovania dotácií v akejkoľvek fáze ich procesu. Predstavitelia mesta pochopili, že ich povinnosťou je byť tak otvorený, ako je to len možné, že majú povinnosť sa zodpovedať svojim občanom a zverejňovať čo najviac informácií o svojej činnosti nad rámec zákona a nemajú problém ani so zverejňovaním uzatvorených zmlúv. Nad rámec zákona povinných informácií o svojich aktivitách ide aj mesto Šaľa. Toto mesto zverejňuje dokonca účty za služobné mobilné telefóny, zoznamy služobných ciest a náklady za každú takúto cestu aj s jej zdôvodnením. Viceprimátor pán Jozef Mečiar na webovej stránke mesta k tomuto kroku poznamenáva, že náklady na zriadenie služby sú minimálne a otvorenosť pomáha budovať dôveru občanov v samosprávu. Spomínané kroky mesta v mene otvorenosti a transparentnosti ocenil niekoľkokrát aj inštitút pre ekonomické a sociálne reformy INEKO. Mesto zverejňuje aj celkové odmeny pre pracovníkov mesta, pre viceprimátora, prednostu úradu a náčelníka mestskej polície. Na podnet občana mesto odpovedalo aj na otázku o platoch svojich predstaviteľov počnúc primátorom až po úroveň vedúceho oddelenia, pričom túto informáciu súčasne zverejnilo aj na internete. Ohľadom správy svojho majetku mesto Šaľa v máji tohto roku zverejnilo na internete informáciu o nebytových priestoroch, ktoré ponúka na prenájom. Rovnako otvorené sú aj zasadnutia mestskej rady, zápisnice, ktoré si možno prečítať. Mesto nič neskrýva a je maximálne transparentné. Podstatou predkladanej novely je zavedenie povinnosti zverejňovať aj uzavreté platné zmluvy. Ak by ministerstvo životného prostredia bolo povinné do troch dní zverejniť zmluvu o predaji emisných kvót, ručím vám, že by nebola tak jednostranne nevýhodná pre štát, ako ju podpísal vtedajší minister. Ak by ministerstvo financií bolo zo zákona povinné zverejniť do troch dní zmluvu s firmou Tipos, ručím vám, že by bola omnoho vyváženejšia ako tá, ktorú uzavrelo a zverejniť zo zákona nemuselo až pod obrovským tlakom opozície a médií, tak nakoniec urobilo. Ak by Štátne lesy boli povinné zverejňovať svoje uzavreté zmluvy, tak vám ručím, že za jeden kubík by dostali cca o 20 eur viac a prenájom poľovných revírov by bol omnoho výhodnejší pre podnik štátne lesy. V prieskume, ktorý vykonala agentúra FOCUS na reprezentatívnej vzorke občanov v marci minulého roku na otázku, či by mal v budúcnosti tento zákon o slobodnom prístupe k informáciám rozšíriť povinnosti úradov informovať, viac ako polovica respondentov sa vyjadrila za rozšírenie informačnej povinnosti. Dá sa to interpretovať ako spoločenská objednávka na zvyšovanie transparentnosti inštitúcií pôsobiacich vo verejnom sektore. Bod 1 predkladanej našej novely sa týka takzvanej aktívnej transparentnosti a zavádza povinnosť zverejňovať texty zmlúv, ktorých obsahom je použitie verejných financií alebo nakladanie s majetkom štátu, majetkom obce alebo majetkom samosprávneho kraja, a to najneskôr do troch dní odo dňa platnosti zmluvy. Zverejnenie textu zmluvy sa, samozrejme, udeje s ohľadom na platné obmedzenia prístupu k informáciám, ktoré sú uvedené v § 8 až 13 tohto zákona. Bod 2 novely sa netýka transparentnosti, ale existujúceho nekonzistentného právneho stavu v zákone. Druhá  veta § 19 súčasne platného zákona znie: „Ak ide o rozhodnutie obecného úradu, o odvolaní rozhoduje starosta obce alebo primátor.“ Touto vetou zákon ustanovil pre obecné úrady osobitnú právomoc vydávať rozhodnutia pri požiadavkách na poskytnutie informácie, čo je ale v rozpore s ustanovením § 13 zákona č. 369/1990 Zb. o obecnom zriadení, podľa ktorého jediným správnym orgánom v administratívno-právnych vzťahoch je starosta obce alebo primátor obce. Úrad nie je samostatný právny subjekt a nemôžu sa tam vlastne vytvoriť dve úrovne, že najprv dá stanovisko úrad a v odvolacom konaní proste bude reagovať starosta alebo primátor. To ako v našom modeli nie je možné a, žiaľ, takýto právny stav existuje. Dochádza tým aj k popretiu samosprávnych princípov vyplývajúcich z Ústavy Slovenskej republiky čl. 64 a následne a takisto aj Európskej charty miestnej samosprávy, pretože obecný úrad na Slovensku je výkonným orgánom bez právnej subjektivity a starosta je vykonávateľom rozhodnutí, a to vrátane písomného vyhotovenia a prípravy týchto rozhodnutí. Slovenský model územnej samosprávy je iný, odlišný ako český model, kde v Čechách má takéto pravidlo svoj zmysel. Vypustením tejto vety zo zákona sa dosiahne konzistentný právny stav. Žiadateľ, ktorý nebude spokojný so sprístupnenou informáciou obce, sa môže domáhať nápravy buď na rokovaní obecného zastupiteľstva, kde okrem starostu alebo primátora sú už aj poslanci, zvolení poslanci, alebo sa môže domáhať nápravy súdnou cestou. Návrh predkladaného zákona je v súlade s Ústavou Slovenskej republiky a ďalšími zákonmi platnými na území Slovenskej republiky. Problematika je upravená v práve Európskych spoločenstiev, v smernici Európskeho parlamentu a Rady 2003/98/ES o opakovanom použití informácií verejného sektora a v smernici Európskeho parlamentu a Rady 2003/4/ES o prístupe verejnosti k informáciám o životnom prostredí. Obe smernice boli zapracované do zákona č. 628/2005 Z. z., ktorým sa mení a dopĺňa dotknutý zákon č. 211/2000 Z. z. o slobodnom prístupe k informáciám. Novela bude mať pozitívny dopad na verejné financie. Už samotná povinnosť zverejňovania textov zmlúv odstráni nevýhodné zmluvy. Len v prípade kauzy predaja emisných kvót by bolo išlo o úsporu cca 2 miliardy korún, čo je asi 66 miliónov eur. Dámy a páni, kvôli spoločenskej objednávke občanov na zvyšovanie transparentnosti si vás dovoľujem požiadať o podporu predkladaného návrhu. Ďakujem za pozornosť.