Kiššová, Jana, poslankyňa NR SR (2018-09-12):
Ďakujem veľmi pekne za slovo. Vážené dámy, vážení páni, týmto predloženým návrhom zákona sa do právneho poriadku zavádza nový inštitút, tzv. rekreačné poukazy, ktoré budú musieť dávať niektoré konkrétne firmy svojim zamestnancom za istých podmienok alebo za spln..., splne..., za spln..., až potom, čo splnia určité podmienky, teda nie všetkým, ale za istých konkrétnych podmienok. Pán predseda Danko mi ako kritikovi tohto opatrenia, mi odkázal, že sa do sociálnej politiky vôbec nerozumiem, a možno má aj pravdu, nie je to úplne moja parketa, v každom prípade si ale dovolím spochybniť to, že toto opatrenie je akýmkoľvek spôsobom čo i len trošku sociálne. V tomto prípade totiž nejde o nič iné, len o lacný marketingový ťah vládnej strany, ktorý je z môjho pohľadu nesystémový, je nespravodlivý, spôsobuje výrazný zásah do podnikateľského prostredia, spôsobuje výrazný zásah do podnikateľského prostredia, spôsobuje nenáležitý zásah do slobody podnikania a myslím si, že je naozaj len takým populistickým nejakým gestom strany SNS. Dokonca aj zástupcovia zamestnávateľov, aj zamestnancov sú voči nemu skeptickí a toto, že taká akože vzácna zhoda, a to už je čo povedať. Je nefér, ak sa štát tvári, že ide zaviesť nejaké sociálne opatrenie a že ide štát ľuďom niečo rozdať, a hneď následne sa okolo seba poobzerá a prstom ukáže na niekoho, kto takéto kvázi takéto sociálne opatrenie má zaplatiť, a v tomto konkrétnom prípade sú opäť zamestnávatelia. Tieto rekreačné poukazy budú musieť dať svojim zamestnancom spoločnosti, ktoré zamestnávajú viac ako 50 zamestnancov, ale tiež nie všetky spoločnosti, len také, ktoré teda zamestnávajú 50 a viac zamestnancov, a tiež nie všetkým svojim zamestnancom, ale len takým, ktorí pre túto spoločnosť pracujú nepretržite aspoň 12 mesiacov. A ja sa pýtam, čo je na tomto spravodlivé. Čo je spravodlivé na tom, ak jeden zamestnanec pracuje vo firme, ktorá má 49 zamestnancov, a ten na takýto benefit nárok nemá a iný zamestnanec, ktorý pracuje v spoločnosti, ktorá má 51 zamestnancov, takýto, takýto nárok na takýto benefit má? A opäť sa pýtam, čo je spravodlivé na tom, ak niekto pracuje pre firmu 11 mesiacov rovnako poctivo, rovnako pracovito, a takýto nárok nemá, a niekto, kto pracuje 13 mesiacov, tak takýto nárok má. Čo je, prosím, na tomto spravodlivé? Podľa dôvodovej správy sa zavedením týchto opatrení očakáva pozitívny vplyv na podnikateľské subjekty v oblasti cestovného ruchu a vznik nových pracovných miest v tomto odvetví. No, samozrejme, keď zákonom poviete, že za istých okolností vám štát zákonom prihráva nejaký biznis, no samozrejme, že to má pozitívny vplyv na tieto konkrétne firmy. Ale čo tie ostatné firmy, ktoré toto musia platiť bez ohľadu na to, či na to majú podmienky vytvorené, nemajú, či majú na to finančnú kondíciu, alebo nemajú, tak ja sa pýtam, že, že aký dopad to má celkovo na podnikateľské prostredie, pretože ja sa obávam, že to pozitívny vplyv rozhodne nie je. Ďalej sa pýtam, čo je sociálne na tom, že štát sa rozhodol, že ide podporovať zrovna rekreácie. To skutočne sú rekreácie na Slovensku tá vážna priorita, ktorú je potrebné finančne podporovať? Naozaj tu nemáme iné významnejšie a dôležitejšie potreby, napríklad v oblasti zdravotníctva, v oblasti školstva, dôchodkov alebo ceny energií? Alebo mohli by sme vymenovať ix oblastí, kde naozaj si myslím, že, že je dôležité a dôvodné sa pozrieť, či by štát mal, alebo nemal podporiť. Ale naozaj rekreácie sú tou, tou oblasťou, ktorú ideme nazývať, že sociálne opatrenie? Napriek tomu, že dnes o tomto návrhu rokujeme, stále nepoznáme jeho reálne dopady. Podľa dôvodovej správy k návrhu zákona sa predpokladá zvýšený dopyt po ubytovacích službách a po s tým súvisiacich službách, pričom návrh zákona má pozitívny vplyv iba, a tu zdôrazňujem, že iba na subjekty, ktoré si takýmito podmienkami SNS vybralo, to znamená iba podnikateľské subjekty, iba v oblasti cestovného ruchu, pretože tam má smerovať nejaký, nejaký ďalekohľad alebo, alebo proste tam má smerovať nejaká podpora. A toto rozhodne nepovažujem ani za systémové, ani za rozumné, ani za spravodlivé, deformuje to podnikateľské prostredie a vonkoncom to teda nie je teda sociálne. Asi nikto nespochybní, že v prípade, ak sa umelo zvýši dopyt po nejakých tovaroch alebo službách, tak ceny týchto tovarov a služieb obvykle rastú. A teraz ceny ubytovacích služieb na Slovensku, keď sa zvýši po nich takýto, takýmto umelým spôsobom dopyt, tak tieto ceny s najväčšou pravdepodobnosťou budú rásť. A, samozrejme, že tým dovolenkujúcim, ktorí dostanú príspevok od zamestnávateľa, tým to zrejme až tak neublíži, ale tí, ktorí takýto príspevok nedostanú, tak pre tých ostanú len tie zvýšené, zvýšené ceny. A toto rozhodne tiež nie je, nie je fér a bude to mať opačný ako deklarovaný efekt. A väčšina ľudí, ktorí doteraz na Slovensku dovolenkovali, tak budú musieť tieto dovolenky absolvovať za vyššie ceny, pretože toto v ekonomike jednoducho platí. Podľa dôvodovej správy k návrhu zákona môže byť rekreačný poukaz vydávaný jedine vo forme elektronickej platobnej karty, ktorý má obmedzenú časovú platnosť, a systém s tým spojený je riešený podobne ako systém podpory stravovania prostredníctvom stravovacích poukazov. Systém predpokladá využitie už vybudovanej siete subjektov pôsobiacich na trhu so stravovacími poukážkami. Čiže aby zamestnávateľ poskytol rekreačný poukaz zamestnancovi, musí zaplatiť odmenu vybranej sprostredkovateľskej firme. A ak si teraz odmyslíme nejakú zbytočnú byrokraciu, ktorá súvisí s vybavovaním, platením a doručovaním a inými službami, tak poplatky síce ešte nie sú dnes známe, ale už mnohí skúsenosti so stravnými lístkami majú a vedia, že tieto poplatky rozhodne nie sú zanedbateľné. A ak už štát povedal, že tu sú nejakí zamestnanci, ktorým my chceme zabezpečiť nejaký benefit, a tuto je skupina zamestnávateľov, ktorý to má zaplatiť, prečo medzi tieto dva subjekty vkladáme tretí subjekt, ktorý to celé predraží pre obidve strany, a je to zase nejaký štátom garantovaný biznis pre niekoho. A ja sa potom naozaj neviem zbaviť pocitu, že, že viac ako sociálne cítenie vládnej strany SNS tu, tu viacej zohralo rolu možno, možno sila akéhosi lobizmu z pozadia a nebolo to to sociálne cítenie, ale, ale skôr takéto niečo. To som už povedala, ale zopakujem. Mňa by naozaj zaujímalo, že prečo si SNS myslí, že práve dovolenky a rekreácie sú to, čo je dnes potrebné finančne podporovať. Z prieskumov motivácie zamestnancov vyplýva, že mnohí by privítali možno rôzne kurzy, možno rôzne školenia, niektorí preplácanie posilňovne, niektorí wellness, niektorí plavárne, niekto zase lístky do kina, do divadla. A toto sú práve veci, ktoré, ak chceme, aby zamestnávatelia ten benefitový nejaký systém svojim zamestnancom poskytovali, tak by sme to mali nechať na nich. Mali by sme to nechať na tých zamestnávateľov, aby v rámci ich možností finančných, pretože tie sú rôzne, a naozaj nie sú determinované počtom zamestnancov, sú determinované úplne inými vecami ako počtom zamestnancom, mali by sme to nechať na nich, aby sa oni rozhodli, čo pre ich zamestnancov je motivujúce, čo pre nich motivujúce nie je, a aby sme to nechali na nich a nechali im voľnú ruku v tom, akým spôsobom budú svojich ľudí odmeňovať, či to bude formou peňazí alebo formou nejakých poukážok, alebo wellnessov, alebo neviem čoho. Ja sa neviem zbaviť pocitu, že nie je správne, ak náš štát stále viac a viac do tejto slobody zasahuje. Jednak do slobody zamestnávateľa, že ide stále diktovať, čo tomu zamestnancovi za akých okolností má poskytovať, či na to má, či na to nemá, či to, či o to ten zamestnanec má vôbec záujem, alebo nemá. A na druhej strane aj týmto spôsobom formujeme a nejak tak tlačíme tých zamestnancov do správania, ktoré by možno ani sami nevybrali. Jednoducho ja si myslím, že spravodlivé, systémové a áno, aj sociálne by bolo nechať v tomto viacej slobody ako zamestnávateľom, tak zamestnancom. Naozaj ten tlak, ak chceme dosiahnuť niečo sociálne, by mal pôsobiť tam, aby sme znížili daňové a odvodové zaťaženie jednak zamestnávateľov, aby mali viac možností, finančných možností, dať odmeny svojim ľuďom, rozvíjať svoje podnikanie, vytvárať pracovné miesta a rovnako znížiť daňové a odvodové zaťaženie pre zamestnancov, aby ľuďom, ktorí pracujú, aby im z ich práce, z ich pridanej hodnoty, ktorú vytvorí, vytvoria, ostalo viac peňazí v čistom bez toho, aby do toho štát zasahoval, a títo ľudia si mohli vybrať, či pôjdu na rekreáciu, alebo si kúpia tenisky, alebo si kúpia wellnes pobyt, alebo jednoducho majú iné priority, lebo možno nemajú zrovna na školské pomôcky, alebo nemajú možno na lieky, alebo niektoré možno dokonca na potraviny. Jednoducho nechajme to tých ľudí. Toto je, dámy a páni, sociálne. Nechajme viacej peňazí ľuďom, nech sa oni rozhodnú, ako ich pri pre zlepšenie svojho vlastného života použijú. Ďakujem veľmi pekne. (Potlesk.)