Hlina, Alojz, poslanec NR SR (2024-02-09):
Ďakujem veľmi pekne. Vážený pán predsedajúci, vážený pán minister, vážené kolegyne, kolegovia, nastala tá chvíľa, kde už ideme teda konečne pomáhať ľudu a národu, lebo však doteraz ste nemohli, lebo však sme vám to tu blokovali, hej, a teraz už konečne nastala a teda symbolicky idete pomáhať tak, že nepomáhate. Však čo iné, čo iné viete. K tomu by sa dalo povedať viac, asi sa asi aj povie, teraz hovoríme o tej procesnej stránke, že v skrátenom, lebo toho ide strašne veľa v skrátenom, teraz sa to tu bude sypať. A vravíte, že treba pomáhať, treba pomáha aj ľuďom, ktorí stavajú, lebo zo stavebného konania sa na Slovensku vyvinulo niečo, čo vlastne živí kopu ľudí, ktorí nič iné robiť nevedia, len sa motať v tých procesoch a celkom slušne z toho žijú, ale sekundárne to spôsobuje to, že veci mrznú a pôsobia nevábne aj z vonku pre niekoho, že by sem šiel. Lebo ťažko pôjde niekto do prostredia, v ktorom je bahno. V bahne sa dobre darí takej svoloči všelijakej, všelikomu, čiže jasné a čisté princípy proste nie sú pre niekoho žiadané, lebo neumožňujú pôsobenie rôznych štruktúr v tomto celom konaní. Takže mňa to mrzí, že sa to takto deje. Ja ináč som skeptický, alebo bol som skeptický, som aj budem skeptický k návrhom, čo tu vôbec SME RODINA a ľudia z toho, ja by som tým ľuďom nedal natrieť ani dvere na maštali, hej, čiže ja nemám nejaké veľké, veľké predstavy. Čo najlepšie dokazuje to, že bývalý pán minister je teraz na úrade práce som sa dočítal, hej. To je pre mňa proste takým signálom z toho, z čoho som zhrozený, hej, že ako môže byť bývalý minister dopravy na úrade práce. Asi čaká, kým mu odbudne tá polročná lehota a potom sa niekde prihlási, to dokazuje to, čím sú. Ale tak keď už sa pustili do toho, lebo však oni to sem doniesli, verím, že tam robili aj niektorí ľudia, ktorí tomu rozumejú, že ten stavebný zákon bolo treba prijať a bolo treba začať, tak znova sme rezignovali, tak ako vždy. Hej, už sme naveľa, naveľa niečo sme sa pokúsili, zákon z roku 1976 zmeniť, nahradiť úplne novým zákonom, bol to akože veľký počin, a nakoniec sme znova rezignovali, že nič a ideme to odkladať. (Rečník sa odmlčal.) Teraz som stratil niť, ma tu vyrušil. (Smiech.) No pozrite sa, čiže veľká, no veľká ambícia, veľká ambícia niečo zmeniť z roku, zákonu zo 1976 sa znova nepodarila, novým, novým zákonom a už ho, a ideme ho posúvať, a ešte, aby toho nebolo málo, tak ten starý ideme dotvárať, aby vyhovel ten rok. Tak keď ste našli tú silu na to, že ste dotvárali ten starý, aby ešte rok vydržal, že či by možno nestálo za to vyvinúť nejakú energiu, aby ten nový, ktorý má nejaké nedostatky, ako hovoríte, aby mohol začať platiť. A keďže procesne my ideme skráteným, prísne vzaté sme ešte mohli počkať, dneska je február, to malo začať od apríla, ešte chvíľku ste mohli počkať, že či náhodou. Lebo ja sa nejdem hrať na nejakého tajomného, ale niekde som zavolal, niekde som sa niečo spýtal, a nie je to zase až tak úplne, že sa to nedá stihnúť. Dvestovka zostáva, hej, však dvestovka bude a dvesto jednotka prísne vzaté, áno, že keby sa im pomohlo, čo sa im nepomohlo, a koniec koncov vy ste už od októbra a od novembra mohli pomáhať, tak by sa to teoreticky dalo stihnúť. Dokonca niektorí ľudia hovoria, že by sa to dalo stihnúť, možno aj s nejakými chybami, ale však chyby sú na to, aby sa potom v procese možno, možno do nich, viete, ak to nezačne platiť, tak nikdy tie chyby neobjavíme. Nehovorím, že to je dobrá cesta, že objaviť chybu tak, že to začne platiť, ale koniec koncov robíme tiež niečo, čo je na pol ceste. Ale znova to prostredie zmotá tak, že tomu nakoniec nikto nebude rozumieť. Lebo tomu sa už v zásade nedá rozumieť. No a v tom medzipriestore sa bude dobre dariť takým, čo vlastne im to vyhovuje. Hej, čiže to je na zvážnie. Nie, nie, nie neoplývam nadšením, čiže ak už ideme pomáhať, tak nezačíname dobre. Za chvíľku tu príde iný pán minister, ktorý bude tiež pomáhať údajne poľnohospodárom, viete čím? Bude pomáhať tým, že ideme dotovať odvody Kofole. To by jeden neuveril, že to vlastne môžte v zásade iba vy doniesť, hej alebo to, alebo priniesť, alebo obhajovať to, že firme, ktorá za rok 2022 vykázala zisk 7 mil. eur, idete jej dotovať odvody. To by jeden neuveril. Čiže takto idete pomáhať, takto idete podnikateľom pomáhať pri skrátených, pri výstavbe, ale nielen podnikateľom, to treba povedať. Že niekto si chce postaviť chalúpku, niekto si chce postaviť garáž, niekto si chce postaviť podkrovie a je, vlastne vchádza do systému, ktorému nikto nerozumie, a ambícia toho nového stavebného zákona, ktorá bola na mieste, bola, že tie procesy sa mali zásadne zjednodušiť. To znamená, mali sa pomáhať nielen podnikateľom, lebo tých tu v tejto boľševickej krajine málokto má rád, ale toto malo pomáhať aj ľuďom, ktorí chceli stavať a nechceli čeliť udaniu všetkých susedov, ktorí im závidia aj, že im zdochla koza, hej, že, že ich udajú na stavebnom úrade. Aj toto všetko malo nastať, nenastane. Práve kvôli tomu, že ste rezignovali. Rezignovali ste na pomoc, lebo ďaleko jednoduchšie je odložiť účinnosť, povedať, že tí druhí to zbabrali a ten zákon, ktorý vlastne tak či tak budeme musieť novelizovať, tak teraz dolepíte tak, že tomu nebude rozumieť nik. Čiže podľa mňa malá ambícia, nízka ambícia napriek tým veľkým proklamáciám, ktoré tu odzneli, že ako budete pomáhať. Takto ja si moc pomáhanie nepredstavujem. Čiže môj pohľad k tomu, k celej tej zmene je negatívny, ale asi neprekvapím, ale nieže tak z princípu, viete, lebo dneska sú ľudia proti, že ani nevedia prečo, ale sú proti, hej? Ja som myslel, že či sa nedalo ešte do poslednej chvíle sa s tým potrápiť (reakcia navrhovateľa) a rezignovať. Keď už rezignovať, tak rezignovať o mesiac neskôr a povedať, že nie, naozaj by sme to nestihli, hej, že proste tú dvestovku, ten zákon nestihneme spustiť 1. apríla. Naozaj sme to aj konzultovali so všetkými tými ľuďmi, ktorí sú na tej Tomášikovej, tam sedia a niečo robia, hej, skúšajú a áno, aj po silnej konzultácii s nimi musíme povedať, že sa to nedá. Ešte to ten mesiac mohlo počkať alebo by ste mohli prísť so zmenou, keď už vravíte, keď už predikujeme, že teda že ten samotný zákon bude mať problémy, hej, tak možno so zmenami toho nového zákona. Nuž ale uvidíme. Je to tu, skrátené, skrátené legislatívne konanie je obľúbený nástroj, zdá sa, že s ním budete pracovať vo všetkých možných sférach. Neviem teda, ako toto tak významne poškodí, ale však určite to budete vedieť obhájiť, keď ste to sem doniesli. Ja sa s tým nestotožňujem a nestotožňujem sa ani s tým, že sa pohýname. Nepohýname sa nikde. Hej, tri mesiace sme sa tu trápili s Trestným zákonom, ktorý ste včera odpálili, ako ste odpálili. Vy ste kľudne mohli v decembri prerušiť rokovanie o Trestnom zákone a mohli sme tu rozprávať o tejto stavebnej legislatíve, mohli ste hovoriť, že mohli ste pomáhať, hej. Teraz je polka februára, začínate pomáhať a začínate pomáhať tým, že nepomáhate, ale hovoríte, že to, čo sa proklamovalo, to, čo niekto tri roky za to bral peniaze, to, čo sa tu schválilo, hovoríte, že stojí asi za nič, dokopy za nič, a preto to musíme odložiť, počkať, zlepšiť, výhovorky. Plná kopa výhovoriek, tak si tu my žijeme na tom Slovensku a tak to tu potom vyzerá. Ďakujem pekne. (Potlesk.)