Dostál, Ondrej, poslanec NR SR (2022-10-05):
Pán poslanec Schlosár sa pridal s deviantmi a chorou sexuálnou menšinou, ďalší poslanci tu spomínali rôzne počty, počty pohlaví, tak áno, je to taká salámová metóda, o ktorej tu hovoril pán poslanec Goga, akurát v opačnom garde, lebo to nie je, že by sme tu jednali o nejakom návrhu zákona, ktorý má zlepšiť postavenie LGBTI. Ale je celkom logické, že keď prídete s takýmto návrhom zákona, tak to dá priechod aj takýmto homofóbnym poznámkam. Ale teda k samotnému návrhu zákona. Navrhujete doplniť do zákona o štátnych symboloch ustanovenie, že na budovy a v budovách ustanovizní, uvedených v § 3 ods. 1, teda štátne, štátne orgány, a na budove, a v budovách, v ktorých sídli verejný ochranca práv, sa zakazuje umiestniť symboly hnutí, organizácií, komunít alebo ideológií propagujúcich akýkoľvek druh sexuálnej orientácie. Tak keby tam bolo, že akýkoľvek druh ideológie, tak možno by sa tomu dalo rozumieť, ale prečo akýkoľvek druh práve sexuálnej orientácie? Prečo nie napríklad zástavy alebo symboly hnutí organizácií a ideológií propagujúcich nenávisť, neznášanlivosť, extrémizmus? Keďže u nás máme dvojaký meter na posudzovanie komunistickej a fašistickej symboliky, tak aj po schválení vášho návrhu zákona teoreticky, ak si nejaký štátny orgán alebo obec vyvesí sovietsku vlajku, symbol komunizmu, tak to bude v poriadku, nebude to zakázané zákonom, ale dúhová vlajka zakázaná bude. Príde mi to zvláštne z hľadiska dôležitosti toho, čo by mal štát vôbec zakazovať. Ak by mal niečo zakazovať, tak som presvedčený, že by mal zakazovať ideológie a ich prejavy, ktoré sú extrémistické, nenávistné, totalitné. A symbolika, a to tu už tiež zaznelo v rozprave, symbolika je dôležitá. Niekedy ju môžu prejavovať aj štátne orgány alebo verejné orgány, keď Ukrajina bola napadnutá Putinovým Ruskom, tak viaceré aj verejné inštitúcie vyvesili ukrajinské vlajky, hoci Ukrajina, nie sme súčasťou Ukrajiny, ale takouto formou podporovali Ukrajinu ako obeť agresie a dávali najavo svoju solidaritu. Keď v Bielorusku boli sfalšované prezidentské voľby, tak opäť viaceré inštitúcie vyvesili vlajky, teda tradičnú bieloruskú vlajku, nie tú oficiálnu Lukašenkovu, ale tradičnú historickú bieloruskú vlajku. Zvyknú sa vyvesovať vlajky Tibetu, onedlho budeme mať deň, Deň Taiwanu, tak na niektorých budovách alebo v niektorých budovách sa objaví, objaví taiwanská vlajka. Sú situácie, keď sa vyvesuje rómska vlajka na pripomenutie si nejakej, nejakej udalosti. Čiže symbolika má svoj význam a myslím si, že má význam aj vo vzťahu k demonštrovaniu tolerancie a nastaveniu prijímania voči LGBTI komunite. Pán predkladateľ tu spomenul zákaz maďarských vlajok alebo teda vlajok iných štátov na zápasoch. Ja by som nemal problém, aby sme tento zákaz zrušili, lebo zdá sa mi to neprimeraný zásah do slobody prejavu. A napokon keď v roku 2019 na sklonku predchádzajúceho volebného obdobia na návrh SNS bol, bolo v podstate zakázané hrať a spievať zahraničné, ale teda najmä maďarské, maďarskú hymnu na oficiálnych podujatiach a bolo, bolo, nebolo zjavné, že a kde, tak ja som bol ten, ktorý na to upozorňoval, ktorý to kritizoval a pod vplyvom ktorého to potom bolo, bolo zmenené, alebo MOST – HÍD si to vtedy akosi, akosi nevšimol. A v rozprave pán predkladateľ povedal, že teda nemožno porovnávať národnostné menšiny a sexuálne menšiny. Ja si myslím, že nikto netvrdí, že národnostné menšiny a sexuálne menšiny sú, sú tá istá kategória, že majú tie isté problémy alebo že by to bolo to isté. A na druhej strane si myslím, a som o tom hlboko presvedčený, že vo vzťahu k menšinám, a teraz je jedno, či sú to národnostné, náboženské, názorové, politické alebo sexuálne, je potrebné, aby väčšina sa správala tolerantne, aby ich akceptovala, aby bola voči nim ústretová, znášanlivá, a teraz nehovorím o nejakých menšinách, ktoré šíria, šíria nenávisť a neznášanlivosť, aby nedošlo k omylu, ale k menšinám, ku ktorým ľudia patria na základe toho, že sa takí narodili alebo že takí, že sa tak, že sa tak cítia. A z tohto ohľadu sú menšiny porovnateľné, aj národnostné, aj sexuálne. A opäť, ja nehovorím, že je to to isté alebo že má byť, má byť rovnaká legislatívna úprava práv príslušníkov národnostných a sexuálnych menšín. Pán poslanec Kuffa tu vo svojom príhovore okrem iného tvrdil, že dúhové vlajky dehonestujú štátne symboly. No tu by som rád upozornil, že vy navrhujete novelizovať zákon o štátnych symboloch, pričom to, dúhová vlajka nikto netvrdí, že je štátny symbol. Neviem si síce predstaviť, akým spôsobom vyvesenie dúhovej vlajky na budovu, v ktorej sídli štátny orgán, by mohlo dehonestovať štátnu vlajku Slovenskej republiky alebo iný, iný štátny symbol, ale rieši to niečo, niečo úplne, úplne iné. A tá otázka, otázka, asi by som tým aj skončil, či je akt sexuálnej orientácie aj predmetom nejakej diskriminácie, tak tu by som zacitoval asi mesiac staré vyjadrenie pána ministra Káčera z doby, keď ešte nebol ministrom, ale už bolo známe, že má nastúpiť, ktorý hovorí, že: „Iná farba pleti a priznaná homosexuálna orientácia dokážu robiť peklo v živote. Vyspelosť spoločnosti sa okrem iného hodnotí aj akceptáciou a rešpektovaním inakosti. Garantovanie rovnakých občianskych práv a služieb štátu občanovi by malo byť minimum. Podpora tých, ktorých ich inakosť nejako hendikepuje, by mala byť samozrejmosť. Dôležitá je celková atmosféra v spoločnosti. Keď netoleranciu a nenávisť k inakosti živia ľudia, čo by mali byť vzorom cnosti a ťahať spoločnosť k vyšším štandardom humanity, je to odporné a nízke. Pre mňa dúhová vlajka nie je symbolom propagovania inej sexuálnej orientácie, však je to nezmysel ako hrom. Kto je hetero, bude hetero, aj keby mu obývačku oblepili dúhou. Je to pre mňa symbol tolerancie a akceptácie inakosti.“ Ja som síce v tejto chvíli opozičný poslanec a návrh predkladá jeden odjakživa koaličný poslanec a jeden čerstvo de facto koaličný poslanec, čiže nie je to môj minister zahraničných vecí, ale súhlasím s ním podstatne viac ako vy a ako to, s čím vy prichádzate.