B. Bugár, podpredseda NR SR: (2001-09-12):
Nech sa páči, môžete pokračovať. O. Keltošová, poslankyňa: Ďakujem. Takže ešte raz. Chcela by som sa vyjadriť práve k prenosu kompetencií v tej časti návrhu zákona, ktorá sa týka sociálnej oblasti, sociálnej sféry, sociálnych služieb, systému sociálnej pomoci a ďalších subsystémov. Celkovo k filozofii. Máme prvé čítanie, ja by som chcela hneď na úvod povedať, že nerozumiem logike prenosu kompetencií v oblasti sociálnej sféry zo štátnych orgánov na samosprávu. Uvediem príklad. Ak v pôsobnosti štátnej správy zostávajú zariadenia pre zdravotne postihnuté deti s celoročnou pôsobnosťou, ale obciam sa už zverujú či vyšším územným celkom zariadenia takisto pre zdravotne postihnuté deti, ktoré sú v stacionároch, týždenných pobytoch, mesačných, polročných, ja tu postrádam logiku. Prečo časť zariadení musí zostať v štátnej správe a rovnako zdravotne postihnuté deti, ktoré chodia len na týždeň do týchto zariadení, prechádzajú do pôsobnosti samosprávy. Nech mi to niekto vysvetlí. Takisto sa čudujem, prečo detské domovy si ponecháva štátna správa, v ktorých sú zdravé deti, ale rovnako zdravých dôchodcov v domoch dôchodcov presúvajú do pôsobnosti vyšších územných celkov a samosprávy. Nechápem. Prečo si štát naďalej ponecháva všetky právomoci v oblasti poskytovania dávok sociálnej pomoci, keď už na počiatku sociálnej reformy v deväťdesiatych rokoch sociálna pomoc ako jeden z troch pilierov sociálnej reformy mala byť presúvaná súbežne s požiadavkami na kraje, respektíve na VÚC a na obce, dávky sociálnej pomoci sú určené zásadne a vždy a vo všetkých svetových modeloch pre samosprávy. Čo má štát poskytovať, to je sústava dávok štátnej sociálnej podpory. Preto táto sústava sa volá štátna sociálna podpora, lebo patrí do rúk štátu. Ja viem, prečo si ponecháva štátna správa dávky sociálnej pomoci, jednak preto, že sa blížia voľby a pred voľbami bude treba rozhodovať cez politicky ladenú štátnu správu o tom, akú dávku, v akej výške komu poskytneme, respektíve neposkytneme alebo odnímeme, a jednak sústava dávok štátnej sociálnej podpory už rok mešká. Jednoducho nie sú tieto dávky zákonne pripravené. Takže štát, aby si niečo ponechal v rukách, tak si ponecháva presne tie dávky, ktoré sú určené pre samosprávu. A teraz konkrétne k jednotlivým bodom. Hovorila som o tom, že štátna správa bude riadiť domovy sociálnych služieb pre deti s poskytovaním celoročnej starostlivosti, bude riadiť štátna správa detské domovy, krízové strediská a resocializačné strediská. Je tu ešte jeden moment, prečo zrejme toto si, dohadujem sa, ponecháva štátna správa. Preto, že týchto zariadení je mizivo málo. Týchto zariadení je podstatne menej ako tie ostatné, ktoré prechádzajú do systému samosprávy. A treba zachovať pracovné miesta, samozrejme, aj na okresných a krajských úradoch. A na obce prechádzajú domovy, penzióny pre dôchodcov, domovy sociálnych služieb pre deti s poskytovaním starostlivosti denne a zariadenia chráneného bývania. Na kraje prechádzajú stanice opatrovateľskej služby, zariadenia pestúnskej starostlivosti, domovy pre osamelých rodičov, útulky, rehabilitačné strediská, zariadenia opatrovateľskej služby som hovorila, domovy dôchodcov, domovy sociálnych služieb, pre deti s poskytovaním starostlivosti týždenne a domovy sociálnych služieb pre dospelých. Tu pri týchto domovoch pre dospelých mi dovoľte malú odbočku. Podľa mojich informácií na Slovensku boli uplatnené reštitučné nároky na 48 objektov, v ktorých sa nachádzali zariadenia sociálnych služieb. Z uvedeného počtu bolo v marci 2000 19 objektov cirkevných a 29 objektov patrilo súkromným osobám. V týchto zariadeniach žije 2 963 obyvateľov, sú to mentálne zdravotne postihnutí ľudia, ďalej podľa tohto zákona vo viacerých z nich už vypršala lehota - apríl 2001, dokedy tieto objekty mohli slúžiť v 10-ročnej ochrannej lehote pre ľudí s mentálnym alebo zdravotným handicapom. Tieto zariadenia, ktoré sú v reštitúcii, takisto posúva návrh zákona vyšším územným celkom a obciam. Ja sa pýtam, či toto je férová hra. Len na prenájom týchto zariadení, na prenájom týchto zariadení sa ročne zatiaľ vydáva zo štátneho rozpočtu 6 mil. korún. Pýtam sa, budú nato obce a vyššie územné celky mať, majú záujem o zariadenia, ktoré buď si odkúpia, alebo ich budú prenajímať za drahé peniaze. Ak nie, kam vysťahujú týchto ľudí. To nie sú voliči ani vaši, ani moji, to sú ľudia, ktorí sú zbavení volebného práva a ďalších právnych úkonov, ale jednoducho je ich momentálne na Slovensku 1 789 800. Aby sa nezdalo, že tých problémov je málo v rámci sociálnej sféry, tak sa znova vrátim k článku 19, kde sa hovorí, že v súlade s návrhom odovzdania niektorých kompetencií na samosprávne orgány v rámci reformy verejnej správy treba zmeniť prístup k riešeniu hmotnej núdze občana. Vzhľadom nato, že riešenie hmotnej núdze občana zostáva v pôsobnosti štátnej správy, tak ja sa pýtam, čo treba zmeniť? Veď to je aj teraz tak, že to stále zostáva v pôsobnosti štátnej správy. Ale v prípade, to je asi tá zmena, že samosprávny orgán bude schopný občanovi, samosprávny orgán, v hmotnej núdzi poskytnúť sociálnu službu, občan si túto úhradu za službu môže zaplatiť z finančných prostriedkov, ktoré dostane poskytnuté dávkou sociálnej pomoci zo štátneho rozpočtu. Čo toto je za zmena, čo je toto za presun právomocí na obce, keď občan, ktorý, ak sa odhlasuje v rozpočte určitý objem peňazí na dávky sociálnej pomoci, v prípade, že obec bude schopná, môže si službu kúpiť. Ak teda niekto hovorí o reforme, tak ja tomu potom nerozumiem, nech mi to vysvetlí. Ďalej o prepravnej službe už tu bola reč, hovoril o tom môj predrečník pán Prokeš. Keď si zoberiem všetky zadlžené subjekty alebo zoberiem ich priemer, najviac, ako som povedala, sa ich nachádza v tejto oblasti práve v objektoch, ktoré sú v reštitúcii alebo sú to zariadenia domovov dôchodcov. Malý príklad, zoberte si kaštieľ v neďalekej Stupave, sú to zariadenia bývalých buď kláštorov, alebo veľkých bývalých majerov, kde sú veľmi vysoké náklady na vykurovanie, nehovoriac o údržbe, hygiene, opravách a tak ďalej, toto všetko láskavo tento zákon dáva do kompetencie vyšších územných celkov a zároveň aj teda jednotlivých obcí. Tak ako som povedala v mojej faktickej poznámke pred chvíľou, samotné ministerstvo práce, sociálnych vecí a rodiny konštatovalo pri predkladaní svojich predstáv do vlády, že treba najprv dofinancovať, dofinancovať tieto zadlžené objekty a najmä tie, ktoré už dnes sú po vypršaní doby reštitúcie. Preto ja sa nazdávam, že tak ako tu už padol jeden návrh, ako využiť peniaze z privatizácie na reformu sociálneho systému, sociálneho poistenia, myslím si, že ak by sme rozšírili ten návrh zákona, ktorým by sa výnosy z privatizácie majetku štátu použili okrem reformy dôchodkového systému aj na riešenie dôsledkov reštitúcií v zariadeniach poskytujúcich sociálne služby, myslím si, že takáto požiadavka by mohla byť podporená všetkými politickými stranami a potom je tu ešte jedna možnosť, ak pri schvaľovaní rozpočtu na rok 2002 by sme trvali na zvýšení prostriedkov, ktoré budú vyčlenené v štátnom rozpočte na sociálne a charitatívne účely i z výnosov lotérií alebo dá sa aj nasmerovať použitie výnosov z lotérií na riešenie dôsledkov z reštitúcií v zariadeniach, ktoré poskytujú sociálne služby, myslím si, že takéto riešenie by bolo spravodlivé a pomohlo by to práve tým ľuďom, ktorí sú na našu pomoc odkázaní. Ďakujem vám za pozornosť. (Potlesk.)