M. Mamojka, poslanec: (2009-06-23):
Riadny legislatívny proces, prosím vás pekne. Zákonodarnú iniciatívu má vláda, výbory a poslanec. Aj poslanec keď dá návrh zákona, je to nie žiadny mimoriadny legislatívny proces, ani ústavné právo sa nevyhlasuje, to je riadny legislatívny proces. To len tak na margo. Súhlasím s vami v tom, že áno, možno všetky právne predpisy upravujúce energetickú oblasť by si zaslúžili mnoho modifikácií, mnoho zmien. Ale to je pre už asi naozaj tím právnikov z ministerstva hospodárstva na dlhodobú prácu, na to si ja jednoducho netrúfam. Preto sme sa nezaoberali širšie, súhlasím s vami, že možno by to si žiadalo dlhodobejšiu a pedantnú prácu, ale na to už musí byť naozaj rezort. Čo sa týka verejného záujmu, nebudem zdržiavať, ja som na vašom výbore povedal, že verejný záujem, to je pojem, o ktorom sa diskutuje 350 rokov a viac. A dodnes nie je vyjasnený s tým, že ja pri diskusii o tom, či energetika ako taká je verejný záujem a zabezpečenie je v maximálne možnej uplatniteľnosti vo všetkých jej polohách, teraz zas hrozí, ja nechcem sa tu skrývať, lebo poviete, že to zaobaľujem za niečo, plynový problém zase, si myslím, že energetická a potravinová bezpečnosť je alfa omega každej ekonomiky či takej alebo onakej s tým, že čo sa týka verejného záujmu, ja som veľmi pedantne študoval ústavy štátov Európskej únie, keď sa prijímal zákon o diaľniciach. A napr. viem, že nemecká ústava, nielen nemecká, má vyslovene, a to je klasická trhová ekonomika, v jednom článku povedané, že sa priorizuje vlastne vlastníctvo verejné a vlastníctvo štátne. To majú Nemci. A pri stavbe diaľnic alebo pri určitých energetických aktivitách nejde o nejaké partizánčenie, ale naozaj zabezpečenie verejného záujmu. Čo sa týka tých konkrétnych vecí. V doterajšom znení zákona napr. bol jednoznačný rozpor, formálny i vecný. V doterajšom znení bolo, myslím, v § 10 ods. 1 povedané písmeno a): „len po predchádzajúcom súhlase niektoré aktivity“. Ale v § 10 ods. 4 bolo uvedené, že len oznámenie stačí. My sme sa priklonili k oznámeniu z hľadiska racionalizácie, zjednodušenia postupu, tam boli dva pojmy, ktoré sa vylučovali. My sme zvolili tento. Z hľadiska tých konkrétnych brzdných mechanizmov, som vystúpil v prvom čítaní, prosím vás, čo tam ešte chcete vymyslieť? Len po povolení stavebného úradu kto rozhodne, rozsah a či vôbec nejaký ten vstup alebo len extravilán pri stavbe len vo verejnom záujme, v nevyhnutnej výmere. Náhrada, čo hovoríte vy? No však prečo má náhradu dostať ten vlastník za výmeru, kde nie je obmedzený vo výkone vlastníckeho práva? Asi to má byť len za výmeru, kde je naozaj obmedzený. Má dostať viac? Prečo? To je zas záujem proti záujmu. Však jeho nikto neukracuje, len za výmeru, kde naozaj nemôže vykonávať tie práce, v ktorých je obmedzený, znalecký posudok, nemôže ísť pod znalecký posudok. A tam, kde hovoríte, že je poškodený, § 10 ods. 3 ešte hovorí okrem ďalších maličkostí, že: „Osoby, ktoré sú takto dotknuté, majú ešte nárok na náhradu škody,“ ak si myslia, že boli ukrátené, môžu to žalovať. Tak hovorím, je tam asi 5 brzdných mechanizmov, ktoré podľa mňa absolútne bránia nejakej svojvôli  alebo nejakej partizánčine. Nemám k tomu čo viac dodať. Ďakujem.