Ďuriš Nicholsonová, Lucia, podpredsedníčka NR SR (2019-02-06):
Ďakujem pekne, pán predsedajúci. Vážené kolegyne, vážení kolegovia, skúsim vám teraz v krátkosti prečítať, prečo spolu s kolegyňou Zuzanou Zimenovou predkladáme návrh novely zákona o peňažných príspevkoch na kompenzáciu ťažkého zdravotného postihnutia. V predkladanom návrhu sa opätovne vytvárajú právne podmienky, ktoré boli zmenené jednou z noviel zákona o peňažných príspevkoch na kompenzáciu ťažkého zdravotného postihnutia, a síce, aby aj občania s ťažkým zdravotným postihnutím, ktorí majú cystickú fibrózu so závažným a chronickým poškodením pľúc, poškodením pankreasu a poškodením ďalších orgánov alebo onkologické ochorenie v štádiu akútnej liečby alebo pri hematoonkologickom ochorení, mohli byť posúdení ako odkázaní na individuálnu prepravu. Totižto v dôsledku toho, že v platnej právnej úprave nie sú taxatívne uvedené druhy ťažkého zdravotného postihnutia, akými je cystická fibróza alebo onkologické ochorenia pri posúdení na účely rôznych druhov peňažných príspevkov na kompenzáciu, konkrétne peňažný príspevok na kúpu osobného motorového vozidla, na peňažný príspevok na prepravu a na peňažný príspevok určený na kompenzáciu zvýšených výdavkoch súvisiacich so zabezpečením prevádzky osobného motorového vozidla, ktorý my poznáme neformálne ako príspevok na benzín, a na parkovací preukaz nie sú vôbec títo občania, ktorí sú chorí na jednu z týchto závažných diagnóz, posúdení ako odkázaní na individuálnu prepravu, tým pádom im nevznikne nárok ani na jeden z uvedených peňažných príspevkov. Uvedené ťažké zdravotné postihnutia sú však takého závažného charakteru, že neumožňujú občanom s týmto postihnutím prepravovať sa hromadnými dopravnými prostriedkami na základe, teda s ostatnými fyzickými osobami a pri rešpektovaní ich prirodzenej dôstojnosti, a preto je nevyhnutné, aby im boli poskytnuté uvedené druhy kompenzácii, ktoré im umožnia vykonávať každodenné aktivity a pritom minimalizovať progresiu tohto závažného ochorenia. Občania postihnutí cystickou fibrózou alebo onkologickým ochorením sú aj tak denne vystavovaní v priebehu svojho života nielen dôsledkom svojho ochorenia, ale aj rôznym psychosociálnym problémom ako v rodine, tak aj v škole, aj v zamestnaní, ale aj v priateľských a partnerských vzťahoch. Ak ide o deti s uvedenými druhmi ťažkého zdravotného postihnutia, najťažšie bremeno spočíva pravdaže na rodičoch, ktorí sa často vzdávajú svojej kariéry a plne sa venujú svojmu dieťaťu, a bez podpory formou kompenzácie je to veľmi ťažké a niekedy priam nemožné. Ak umožníme, aby aj občanom s ťažkým zdravotným postihnutím s uvedenými druhmi zdravotného postihnutia bola poskytnutá adekvátna kompenzácia, zvýšime aj im kvalitu života rovnako ako občanom s inými druhmi zdravotného postihnutia a prestaneme ich diskriminovať. Cieľom druhej časti návrhu, o ktorej potom bude bližšie hovoriť kolegyňa Zuzana Zimenová, je aj rozšíriť možnosti individuálnej pomoci pre žiakov so zdravotným znevýhodnením v školách, ktoré zabezpečujú plnenie povinnej školskej dochádzky, prostredníctvom osobných asistentov. Na Slovensku pribúda počet detí, ktoré musia v rámci plnenia povinnej školskej dochádzky prekonávať rôzne bariéry pri učení sa a pri začleňovaní sa do kolektívu spolužiakov. Týka sa to najmä žiakov so zdravotným znevýhodnením. Mnohí z nich potrebujú na to, aby mohli v školách rozvíjať svoj potenciál a vo vzdelávaní napredovať, pomoc nad rámec obvyklého prístupu učiteľov. Väčšina žiakov so zdravotným postihnutím sa učí v špeciálnych školách, no čoraz častejšie sa ich darí integrovať aj do bežných škôl. V oboch typoch škôl im na vyučovaní môže pomáhať asistent učiteľa. Mnohí z týchto žiakov však potrebujú asistenciu nielen pri učení sa, ale aj pri bežných samoobslužných činnostiach. A v takýchto prípadoch je pre ne pomoc asistentov učiteľa nedostatočná. Asistenti učiteľa totiž nie sú na podobné situácie pripravení, keďže ide o úkony, ktoré nesúvisia s pedagogickou činnosťou, ale spadajú do oblasti osobnej asistencie. Výkon činností súvisiacich s osobnou asistenciou nie je súčasťou kompetenčného profilu asistenta učiteľa, ani súčasťou jeho obvyklej náplne práce. Vhodnými osobami, ktoré by dokázali v školách túto medzeru v oblasti pomoci pre žiakov so zdravotným znevýhodnením vyplniť, sú práve osobní asistenti. Tým však v súčasnosti nie je umožnené vykonávať osobnú asistenciu na pôde škôl, čo je príklad absolútneho rezortizmu, ktorý je u nás tak hlboko zakorenený. Platné a účinné znenie zákona č. 245/2008 Z. z. o výchove a vzdelávaní, teda školský zákon, a o zmene a doplnení niektorých zákonov v znení neskorších predpisov pozná iba asistentov učiteľa. Ďalšie právne predpisy osobným asistentom vstup do škôl zakazujú, a to aj do špeciálnych škôl, čo je absurdné. Výnimku majú len študenti so zdravotným postihnutím na vysokých školách. Cieľom predloženého návrhu zákona je tento nezmyselný zákaz zrušiť a umožniť osobným asistentom pôsobiť aj na pôde škôl. Ak právna úprava dnes ustanovuje, že do rozsahu hodín osobnej asistencie sa nezapočítavajú hodiny osobnej asistencie, počas ktorých fyzická osoba s ťažkým zdravotným postihnutím navštevuje školské zariadenie s výnimkou vysokej školy, podľa predloženého návrhu zákona sa režim na vysokých školách a režim v oblasti regionálneho školstva zjednotí, a to v prospech osôb so zdravotným postihnutím. Prijatie navrhovaného zákona bude mať negatívny dopad na rozpočet verejnej správy, bude mať pozitívne sociálne vplyvy a pozitívne vplyvy na podnikateľské prostredie a nebude mať vplyv na životné prostredie, ani na informatizáciu spoločnosti. Návrh zákona je v súlade s Ústavou Slovenskej republiky, ústavnými zákonmi a ostatnými všeobecne záväznými právnymi predpismi, medzinárodnými zmluvami a inými medzinárodnými dokumentmi, ktorými je Slovenská republika viazaná, ako aj s právom Európskej únie. Ďakujem pekne. A do rozpravy sa hlásim ako druhá.