T. Galbavý, poslanec: (2002-12-10):
Istý staroveký mysliteľ tvrdí, že tŕň je vítaný, len ak sa z neho očakáva ruža. Kameňom úrazu sa však môže stať to, čo je obsahom tohto očakávania. Priemerný Slovák totiž od svojich vlád očakáva, že zabezpečia, aby mal na ružiach doslova ustlané. Jedným z najhorších dôsledkov predchádzajúceho režimu je totiž deformácia v myslení ľudí, prejavujúca sa u mnohých pasivitou, neschopnosťou prijať zodpovednosť za seba samého, ale i neduhmi, akými sú korupcia a klientelizmus, ktoré sú nášľapnými mínami na ceste k reforme socializmom deformovanej štruktúry ekonomiky. Napriek tomu sme za uplynulých 13 rokov prešli od centrálne plánovaného hospodárstva hodný kus cesty, čoho nepopierateľným dôkazom je fakt, že minuloročné hodnotenie Európskej komisie po prvýkrát hovorí o Slovensku ako o fungujúcej trhovej ekonomike. Ekonomické podmienky na Slovensku však aj v súčasnosti stále ovplyvňuje pretrvávanie dôsledkov predchádzajúceho spoločensko-ekonomického systému. Ekonomická výkonnosť Slovenska meraná ako hrubý domáci produkt na jedného obyvateľa prepočítaný na paritu kúpnej sily obyvateľov v roku 2000 predstavovala iba 48 % priemeru krajín Európskej únie, pričom len bratislavský región dosahuje v súčasnosti približne úroveň priemeru únie. Ostatné regióny výrazne zaostávajú. Ťažko však očakávať, že z miesta, kam sme kráčali štyridsať rokov, sa možno vrátiť za desať. Dôležitý je však správny smer a tým sme celkom určite vykročili pred štyrmi rokmi. Jedným z prvých cieľov tejto cesty by malo byť dosiahnutie viditeľnejšieho zmenšenia zaostávania ekonomickej výkonnosti a technologickej úrovne Slovenska za ekonomicky vyspelejšími krajinami, to už by bol výsledok citeľný aj pre bežného občana. Výsledok, na ktorý tak čaká. Vláda, ktorá sa sformovala po septembrových voľbách, dnes čiastočne nadväzuje na už vykonané. Podľa názorov mnohých predložený návrh rozpočtu je ešte o čosi výraznejším krokom vpred. Pri niektorých jeho kapitolách by som sa však i napriek tomu rád pristavil s niekoľkými výhradami, lepšie povedané s námetmi na diskusiu. Vzhľadom na neustále posilňovanie úlohy samosprávy by podľa môjho názoru bolo potrebné zmeniť podiel z výnosov daní z príjmu právnických osôb medzi štátom a obcami. V súčasnosti je to rozdelené v pomere 94,8 % ku 5,18 %, čiže 29 mld. ku 1,6 mld. v prospech štátneho rozpočtu. Samosprávy pritom často rýchlejšie a efektívnejšie dokázali riešiť problémy vo svojich regiónoch, avšak zvyčajne zápasia s absolútnym nedostatkom finančných prostriedkov. Bola by to i forma podpory regiónov, v ktorých právnické osoby zamestnávajú ľudí. Zvýšený prísun finančných prostriedkov by mohol spätne napomôcť zlepšovanie podmienok pre tvorbu ďalších pracovných miest v regiónoch. Výrazné nedostatky vidím vo fungovaní a v hospodárení Slovenskej televízie a Slovenského rozhlasu, kde dochádza k zvýšeniu dotácií a predpokladá sa aj zvýšenie koncesionárskych poplatkov, avšak bez zásadných zmien v systéme riadenia a hospodárenia. Akékoľvek poskytovanie finančných prostriedkov bez uskutočnenia zásadných reforiem totiž nedáva záruku na ich efektívne využitie. Je dôvod sa domnievať, že obe inštitúcie budú žiadať ďalšie a ďalšie financie vždy, keď budú mať príležitosť. Moje obavy sú opodstatnené a poviem prečo. Konkrétne Slovenská televízia sa nachádza v stave krízy a to najmä v ekonomickej, programovej a riadiacej. Myslím, že v trhovom prostredí už nič horšie neexistuje. Diagnóza pravdivá a navyše roky známa. Permanentne každý rok pri schvaľovaní zákona o štátnom rozpočte sa stretávame s konštatovaním, ktoré je z roka na rok vážnejšie. Doteraz všetci kompetentní, čiže aj my, sme sa zmohli jedine na finančné opatrenia, zvýšiť štátnu dotáciu a zaplatiť miliardovú sekeru, ktorú niekto vyrobil svojím nezodpovedným, neprofesionálnym a amorálnym prístupom, pričom ten niekto ju vyrobil s vedomím, že konzekvencie neprídu. A opäť, keď rozdeľujeme peniaze, ktoré sme nezarobili, dávame ich tým, o ktorých sa dozvedáme, že nimi mrhajú. Dozvedáme sa o externom prostredí, ktoré sa zakorenilo v Slovenskej televízii vďaka svojej úplatkárskej metóde získavania objednávok na výrobu programu. Predsa nie je možné, aby verejnoprávna inštitúcia síce pracovala v režime, čo nie je tajné, je verejné, ale, bohužiaľ, manažment STV podpisuje zmluvy najmä s externým prostredím, ktorých obsah je prísne tajný. Stačí, ak do zmluvy XY zakomponujete napríklad takéto ustanovenie, citujem: „Všetky údaje z tejto zmluvy tvoria predmet obchodného tajomstva podľa § 17 zákonníka, a to najmenej 10 rokov od podpísania zmluvy.“ Alebo: „Zmluvné strany vyhlasujú, že informácie technického, obchodného a iného charakteru nesprístupnia tretím osobám a v prípade porušenia hrozí zmluvná pokuta...“ Za niekoľko miliónov, ktorú zaplatíme my všetci. Momentálne nejestvuje účinný spôsob kontroly a to v celom spektre, od finančných tokov cez obchodné vzťahy s externým prostredím až po program. V súčasnosti STV spláca svoje záväzky výpredajom vysielacieho času, čo spôsobuje programovú krízu. Proces programovania ovládli záujmové skupiny a externí dodávatelia relácií. O tom, čo a kedy bude vysielané v STV, rozhodujú nie kompetentní, ale veritelia. V STV je uzatvorená nevýhodná zmluva o predaji reklamného času so spoločnosťou Arbo net media. Preto ak chceme zachrániť Slovenskú televíziu a peniaze, ktoré tam dávame, je nevyhnutné, aby v januári nastúpil nový proreformný ústredný riaditeľ spolu s krízovým manažmentom, ktorý zavedie prísne úsporné opatrenia a uvedú do života jasnú koncepciu transformácie STV. Na záver by som chcel vyjadriť napriek spomenutým postrehom predloženému návrhu rozpočtu svoju podporu, plne si uvedomujúc potrebu hoci aj nepopulárnych reforiem, ktoré sú správnymi a potrebnými krokmi na ceste k občanmi očakávanej prosperite našej krajiny. Predložený návrh v záverečnom hlasovaní som pripravený podporiť. Ďakujem, z mojej strany je to všetko. Z. Martináková, podpredsedníčka NR SR: Ďakujem, pán poslanec. S faktickou poznámkou pán Maxon? Faktická poznámka, nech sa páči. M. Maxon, poslanec: Áno, ďakujem pekne. Pán poslanec Galbavý, ja celkom nesledujem ten vývoj v Slovenskej televízii ani tie personálne rošády, ktoré sa pripravujú, a ten veľký zoznam kandidátov na riaditeľa. Chcel by som sa vás opýtať, či náhodou aj vy nie ste kandidátom, lebo skôr to vyzeralo ako vstupná kandidátska reč na kandidatúru na tento post. A v tom vašom príspevku chýbala tá podstatná, základná vec, takže v zastúpení a v mene mojej bývalej kolegyne a vašej bývalej kolegyne Brigity Schmögnerovej vyzývam občanov Slovenskej republiky, aby prestali platiť koncesionárske poplatky. Z. Martináková, podpredsedníčka NR SR: Ďakujem pekne. Pán Galbavý nechce reagovať. Dám slovo ďalšiemu? Ešte dám slovo. (Hlas zo sály.) Nie. A dokedy preruším schôdzu? (Hlas zo sály.) Na pol hodinu? Pán predseda prišiel s jasným pokynom. Prerušujem v tejto chvíli schôdzu. Budeme pokračovať v rokovaní o 16.30 hodine. Chceme zabezpečiť väčšiu účasť ministrov na rokovaní o návrhu štátneho rozpočtu. Začneme ďalej rozpravou o 16.30 hodine. (Potlesk.) (Prerušenie rokovania o 16.02 hodine.) (Pokračovanie v rokovaní o 16.35 hodine.)