M. Gibalová, poslankyňa: (2009-10-27):
Cieľom predloženého návrhu novely zákona č. 5/2004 Z. z. o službách zamestnanosti je rozšíriť nástroje aktívnej politiky trhu práce a podporiť migráciu občanov a absolventov škôl za prácou. V platnom zákone o službách zamestnanosti sa nachádza ustanovenie § 53a o poskytnutí príspevku na presťahovanie za prácou, ktorý sa poskytuje občanovi vo výške najviac 1327,76 eura ako náhrada preukázateľných výdavkov súvisiacich s presťahovaním z miesta trvalého pobytu do miesta jeho nového trvalého pobytu na území Slovenskej republiky, do ktorého sa presťahoval práve v súvislosti so získaním zamestnania, ak je vzdialené od miesta pôvodného trvalého pobytu najmenej 50 km. Tento nástroj aktívnej politiky sa ukázal ako neefektívny. Podľa správy o sociálnej situácii obyvateľstva Slovenskej republiky za rok 2008 v roku 2008 v účinnosti od 1. mája 2008 tento nástroj aktívnej politiky patril medzi najmenej využívané. Príspevok na sťahovanie za prácou sa poskytol iba šiestim občanom v celkovej výške 82 133 Sk. Za obdobie január až august 2009 využívalo tento inštitút ďalších iba 25 občanov. Je namieste otázka, či je možné považovať za efektívne a zmysluplné také ustanovenie zákona, ktoré v priebehu 1,5 roka využije dohromady 31 občanov. Je namieste aj otázka, či je možné považovať za žiaduce také ustanovenie zákona, ktoré podporuje vyľudňovanie vidieka a presídľovanie jeho obyvateľov do miest za prácou, pretože § 53a má presne takéto dôsledky. Vytvárajme radšej predpoklady na to preto, aby zárobky osôb migrujúcich za prácou prichádzali do chudobnejších regiónov Slovenska a tak podporovali ich zveľaďovanie. Výsledky vyhodnotenia dôsledkov § 53a zároveň potvrdili opodstatnenosť výhrad Kresťanskodemokratického hnutia pri rokovaní o vládnom návrhu zákona č. 139/2008 Z. z., ktorým sa do zákona o službách zamestnanosti práve tento § 53a včlenil. Už vtedy sme namietali, že podmienka trvalého bydliska, to bola podmienka zmeny, neprinesie očakávaný výsledok. Preto prichádzame opäť s naším pôvodným, ale tentokrát širšie koncipovaným návrhom a namiesto príspevku na presťahovanie za prácou navrhujeme príspevok na podporu pracovnej mobility, čo úplne korešponduje s názvoslovím Európskej komisie. Predkladaný  návrh nepodmieňuje poskytnutie príspevku výlučne na zmenu trvalého pobytu, ale rozširuje túto možnosť aj pre absolventov a zamestnancov, ktorých prechodný pobyt je zhodný s miestom trvalého výkonu práce. Podmienkou získania tohto príspevku je preukázanie zmeny miesta trvalého alebo prechodného pobytu, platnej pracovnej zmluvy a zmluvy o ubytovaní alebo podnájme. Náš návrh predpokladá zavedenie jednorazového paušálneho príspevku vo výške 1 000 eur, ktorý má občanov motivovať hľadať si prácu mimo regiónu, v ktorom majú trvalý pobyt. Má im dodať odvahu vycestovať za prácou aj do vzdialenejších regiónov s nižšou mierou nezamestnanosti. A má im umožniť krytie prvotných výdavkov až do vyplatenia prvej mzdy. Ďalší nový prvok je, že navrhujeme, aby mali na príspevok nárok obidvaja manželia za rovnakých podmienok, čím sa odstráni diskriminácia podľa jestvujúcej právnej úpravy, ktorá umožňuje vyplatiť príspevok každému z dvojice osôb žijúcich vo voľnom partnerskom zväzku, avšak manželom túto možnosť upiera. Zároveň navrhujeme obmedzenú platnosť ustanovenia § 53a do 31. decembra 2010, čo umožní vyhodnotiť jeho dopad v čase vrcholiacej ekonomickej krízy a príp. predĺžiť jeho platnosť v prípade úspechu. Pri otázke, ktorá vás bude iste zaujímať, aký je dopad navrhovanej zmeny § 53a, odporúčam pozrieť si kalkuláciu v dôvodovej správe, ale najmä stanovisko ministerstva financií z 1. 10. 2009. Ja musím na tomto mieste s potešením konštatovať, že ministerstvo financií veľmi objektívne posúdilo kalkuláciu a napriek tomu, že predkladatelia sú z opozičného tábora, konštatovalo, že predložený návrh nebude mať negatívny vplyv na rozpočet verejnej správy. Mám odvahu ísť ešte ďalej, pretože tvrdím, že návrh bude mať dokonca priaznivý dopad na rozpočet. Vo všeobecnosti sa totiž akceptuje názor, že úplné náklady súvisiace s financovaním nezamestnanej osoby sú vyššie ako ekonomický prínos zamestnanej osoby, ktorá získa prácu v dôsledku aplikácie účinného nástroja aktívnej politiky trhu práce. Týmto tvrdením a predložením podporného stanoviska ministerstva financií pravdepodobne opäť spôsobím dilemu vo vašich radoch, vážení koaliční kolegovia a kolegyne, ale to už je vec vaša a vaša osobná zodpovednosť, ako budete hlasovať. Musím povedať, že tak trošku ako príspevok do silvestrovského programu vyznieva stanovisko ministerstva práce, sociálnych vecí a rodiny k nášmu návrhu, ktoré je už pripravené ako materiál na rokovanie vlády v prípade, ak návrh zákona, vážené kolegyne a kolegovia, posuniete do druhého čítania. Podľa stanoviska ministerstva s predloženým  návrhom zákona nie je možné súhlasiť predovšetkým preto, že navrhujeme obmedzenie účinnosti poskytovania príspevku iba do 31. decembra 2010. Ak by sa príspevok na presťahovanie za prácou nahradil príspevkom na podporu pracovnej mobility s obmedzenou účinnosťou od roku 2011, by vraj zanikol jeden z nástrojov aktívnej politiky trhu práce podporujúci pracovnú mobilitu. Treba povedať veľmi otvorene, že ustanovenie v terajšom platnom znení nie je nástrojom aktívnej politiky trhu práce, skôr je nástrojom paralyzujúcim  trh práce. Na stanovisko ministerstva práce, sociálnych vecí a rodiny je veľmi jednoduchá odpoveď. Netreba roniť slzy nad ustanovením, ktoré za jeden a pol roka využilo dohromady 31 ľudí. Takýto paragraf je v zákone úplne zbytočný najmä preto, že ustanovenie, ktorým ho navrhujeme nahradiť, využije podľa nášho odhadu minimálne 1 000 osôb ročne. A ak je skutočne jediným nedostatkom tohto návrhu nášho obmedzenie účinnosti na jeden rok, nuž, vážení kolegovia, nemáme námietky zakotviť toto ustanovenie do zákona na večné veky. Navrhovaná právna úprava je v súlade s Ústavou Slovenskej republiky, s ďalšími všeobecne záväznými právnymi predpismi, dohovormi Medzinárodnej organizácie práce, najmä s Dohovorom Medzinárodnej organizácie práce č. 88/1948 o organizácii služieb pre sprostredkovanie práce, Dohovorom Medzinárodnej organizácie práce č. 142/1975 o poradenstve pre voľbu povolania a odbornej výchove pre rozvoj ľudských zdrojov, Dohovorom Medzinárodnej organizácie práce č. 122/1964 o politike zamestnanosti, s Dohovorom Medzinárodnej organizácie práce č. 181/1997 o súkromných sprostredkovateľniach zamestnania, ako aj s ďalšími medzinárodnými zmluvami, ktorými je Slovenská republika viazaná. Navrhovaná právna úprava bude mať nepochybne priaznivý vplyv na rast regionálnej zamestnanosti a podporí sa ňou medziregionálna pracovná mobilita. Zvážte, prosím, najmä tie kľúčové veci, ktoré chceme v tomto paragrafe upraviť tak, aby tento paragraf bol využívaný v hojnejšej miere. Preto vás chcem poprosiť o podporu pri hlasovaní o tomto návrhu nášho zákona. Ďakujem.