Hlina, Alojz, poslanec NR SR (2014-06-27):
Vážená pani predsedajúca, vážení kolegovia, pán kolega, ja som sa neposmieval, však ja som proste bol nadšený zo včerajšieho dňa, že ambrózia prešla. To bol významný deň v dejinách slovenského parlamentarizmu. To už ambrózia palinolistá, to si zapamätám do konca života. To naozaj. Ale, viete, takú drobnú poznámku mi dovoľte. Viete, ktovie, odkedy tu je ambrózia palinolistá? No podľa mňa je tu dosť dlho a tie alergie tu sú dosť krátko, viete. Takže, viete, nie celkom som ja komfortný s tým, že nejaká chudera rastlina, ktorá je tu státisíce rokov, môže za tie alergie. Ale nevylučujem, že môže tomu pomôcť, hej. Možno tie igelity cez školu tomu viac, viac robia neplechu, tie polystyrény, ktoré proste tu sú bohato uhrádzané. Ale ja som sa tešil, že cez, prostredníctvom ambrózie sa dostalo naspäť do nášho zákonodarstva to, že nesmiete rúbať hlava-nehlava, čiže to, to v dobrom len. Ja v zásade, to bola veľká vec včera. A prosím vás, ja som nikdy nepovedal, že mýtny systém je zlý. Súhlasím s pánom Érsekom, že je predražený. No, samozrejme, ako všetko. Znova, keď máte niekde niečo, tak krát tri, krát dva, krát tri, krát štyri, podľa toho, ktorí chlapci to majú v rukách. Je to u nás viac dopsuté. Môžte z toho spraviť axiómu, to je normálne, to môžu učiť už na stredných, nie na vysokých. Bo máte bulharské konštanty a kľudne môžte urobiť slovenskú konštantu. Slovenská konštanta je, že ak je niečo pokazené, tak na Slovensku je to minimálne dvakrát pokazenejšie. (Reakcia z pléna.) To je, funguje. Viete, to je presne, že predraženie je. Prosím vás, však som tu interpeloval pána Počiatka dvakrát, mi neboli schopní napísať, že za čo minuli pol miliardy korún. Pol miliardy za to doplnenie, potom mi to dopísali. No, minuli pol miliardy korún za doplnenie toho mýtneho systému, za nič. Len znova my tie prahy citlivosti máme nastavené tak, že to akceptujeme. Nech sa páči, akceptujte. A aj k tomu, že či by sme otvorili, otvorili skrinku s inými návrhmi, možno populistickými alebo nepopulistickými, že keď teraz povieme, že školské autobusy alebo školské výlety, že potom prídu invalidi. Na to poviem, preto, lebo v tých deťoch, ktorí vidia, ktorí nie, budúcnosť. Ktorí vidia a ktorí nie, hej? Že sa idú niekde pozrieť, rozširujú si rozhľady. Ja v deťoch vidím budúcnosť, čiže pre nich by sme mohli toto argumentačne postaviť aj na tom, že pre tie deti. Nechcem tým povedať, že niekto iný nemá budúcnosť, ale, hej, že by sme podporili. Lebo nie je celkom pravda, pán Bublavý, že deti chodia. Chodia možno, ale idú raz za rok, dvakrát za rok, ale dakedy sa chodilo viac. Môj kamarát, dlhoročný kamarát, ktorý sa živí tým, že vozí deti na autobuse, povedal, že to je rádovo menej, rádovo menej to je kvôli tomu mýtu. Lebo Košice a späť aj reverzne Bratislava – Košice, keď idete, tak je to cca 100 euro. To je presne toľko, za čo by sa tie deti v tom autobuse mohli najesť. Je to 100 euro niekde na tej úrovni za poplatok, nie za benzín, nie za naftu, nie amortizácia, nie lízingová splátka autobusu, nie šoférovi – mýto. (Reakcia z pléna.) 80 euro je to, 85 euro je to, no, pán Daniš, aj keby, tu ma dopĺňajú, pre tých, ktorí, že, no, aj keby to bolo tých, tak je to stále veľa, ale je to 85 euro, niekde na tej úrovni. (Prerušenie vystúpenia predsedajúcim.)