Blanár, Juraj, poslanec NR SR (2014-09-19):
A čo možno uniklo, a môžete si to pozrieť, je to už aj v médiách, Zahraničný výbor Kongresu Spojených štátov amerických zároveň pri tejto príležitosti návštevy prezidenta Porošenka schválil zákon o zvýšení sankcií a možnosti podpory aj v útočných zbraniach, tzv. letter assistance, to už nie je len obranný, ale aj útočný. Toto chceme? Nikto z nás to nechce. Preto USA tam musí byť a som za to, aby v tomto znení tam bolo zadefinované, že aj USA môže prispieť pozitívne k situácii tak, ako to Barack Obama vyjadril pri návšteve Porošenka, keď mu povedal, že ponúknutie rozsiahlej samosprávnej právomoci nepokojným regiónom. To je podľa mňa absolútne pozitívne a za to sa treba postaviť. Nedôveryhodný postoj predsedu vlády a diplomacie, to, čo hovoril pán Dzurinda, popritom ešte tam dal nejakú repliku súvisiacu s tým, že hovoril so študentami plynule po rusky, aj oni to ovládajú úplne rusky a tak ďalej, tak prečo pritom nespomenul ako zásadnú chybu, čo urobil parlament ukrajinský, keď prvé, čo schválil, zakázal používanie ruského jazyka? Je toto korektné od bývalého premiéra a ministra zahraničných vecí? Nie. Pretože to je tá schizofrénia, o ktorej hovoril aj pán Bugár, ktorý tu teraz nie je. Vy na jednej strane radi poukazujete na schizofréniu, ale tú svoju, v úvodzovkách, ani len nechcete vidieť. Pán Dzurinda tu opäť vehementne sa snažil navodiť, že Krym, Národná rada a nebodaj aj strana SMER, vládnuca strana predsedu Fica, nejakým spôsobom legalizuje a tak ďalej, už som to povedal v uznesení, ktoré sme prijali. Opäť pán Dzurinda chcel len navodiť atmosféru, ktorá, ktorá nie je korektná, nie je korektná, pretože vieme, že táto situácia je na Ukrajine sprevádzaná obrovskou propagandou a ten pohľad na to, že nie je to úplne tak, ako sa to uvádza možno v oficiálnych dokumentoch, pán poslanec Kuffa to aj komunikoval, dávajú aj iní odborníci a hovoria o tom, že jednoducho niečo sa nedeje úplne v poriadku a že sa ani neudialo úplne v súlade s ústavou. Lebo na jednej strane, ak sme kritizovali a vyjadrili sme tu jasne, že Krym bol porušením medzinárodného práva, prečo sme jasne nezadefinovali napríklad aj to, že legitímne zvolený prezident Janukovyč bol v podstate zvrhnutý? A teraz, aby ma neobvinili kolegovia, povedal to niekto omnoho možno zdatnejší, pretože sa venuje zahraničnej politike, a bol to americký profesor politológie John Mearsheimer, ktorý sa vo Foreign Affairs vyjadril, budem citovať: „Poslednou kvapkou pre Putina bolo nelegálne zvrhnutie demokraticky zvoleného proruského prezidenta Ukrajiny Janukovyča, čo pre Kremeľ znamenalo jasný signál.“ On tam rozoberá viacero aspektov, ale jasne povedal niečo, čo bolo v rozpore s ústavou rovnako. Tak sa netvárme, že je všetko úplne jasné a že je to čierno-biele. Ani ja nechcem navodzovať atmosféru, že úplne do všetkého vidíme. Ja sa snažím navodzovať atmosféru, že našou snahou je aj v tom uznesení, aby sme dávali signály na pozitívne riešenie, na hľadanie mieru čím skôr, aj podpore Ukrajiny, aby tam ľudia zbytočne nestrácali svoje životy pri nezmyselnej vojne, ktorá je medzi vládou Ukrajiny a západnými, teda juhovýchodnými separatistami. Pán Dzurinda rovnako povedal na úvod, že on nie je proti Rusku. Ale keď si pozriete aj jeho prepis, ja som si zopár vecí zapísal, to bolo plné rusofóbie, kde vstúpil až do vnútropolitických záležitostí Ruskej federácie, začal ju hodnotiť, vysvetľovať a naznačovať všetko, čo tam je zlé, ako najlepší znalec. Áno, tak ako aj my, aj Ruská federácia prechádza svojím vývojom, lebo má inú históriu, ako sme mali aj my. A, samozrejme, nehovorím ani jedným dychom zároveň, že je to úplne všetko tak, ako by sme si to urobili my na Slovensku. Ale netrúfam si ani povedať, že ako by to mali úplne v Rusku urobiť, pretože to je úplne iná krajina, ktorú si ani nevieme predstaviť, ktorá má niekoľko časových pásiem a jej veľkosť je taká, že udržať krajinu takto pohromade celistvú, to nie je jednoduché. A preto si myslím, že postoj, ktorý dal pán Dzurinda, je plnorusofóbny, ale ja ho chápem, pretože on vždy tak vystupoval a vždy sa staval na tú druhú stranu. A teraz, ešte raz, tú druhú stranu ani ja nechcem nejakým spôsobom spochybňovať, teraz mám na mysli tú stranu NATO, západná orientácia a tak ďalej, lebo aj my sme sa dali tou cestou demokracie. Ale nemôžeme zasa jedným dychom sa tváriť, že sa tu nič nedeje, že v Kosove, ktoré, Kosovo, ktoré bolo teritóriom zvrchovaného Srbska, nastala situácia, kde aj Spojené štáty uznali Kosovo a niektoré krajiny Európskej únie neuznali Kosovo, my sme povedali v súlade s medzinárodným právom, že to nie je v poriadku. A tak to tvrdíme aj v súvislosti s Krymom. Čiže náš postoj je absolútne konzistentný a úplne v poriadku. Ale nemôžeme sa tváriť zasa rovnako komfortne pri tom, keď vláda Mikuláša Dzurindu schválila prelety nad naším územím, ktoré bombardovali civilné obyvateľstvo, kde zahynulo množstvo civilných obyvateľov v Srbsku. Zdvihli by ste za to ruku aj vy, páni poslanci z opozície? Povedzte to verejne, že je to úplne v poriadku. Ani nesúhlasila vláda Roberta Fica, ba naopak, stiahla naše zastúpenie v misiách, čo sa týka i Iraku, pretože v roku 2003, nech to akokoľvek zoberieme a nech akokoľvek budeme ospravedlňovať to, čo sa v Iraku stalo po napadnutí zo strany USA, nebolo to niečo, čo prinieslo stabilitu, ale čo je dôležité, bolo to v rozpore s Chartou OSN a nebolo to v súlade ani s Bezpečnostnou radou OSN. A tu by som možno pripomenul, aby sme na to aj mysleli, slová Jána Pavla II., ktorý povedal, že „vojna, ktorá sa vedie s akýmkoľvek ušľachtilým cieľom“, lebo tam bol ušľachtilý cieľ – uchrániť a implementovať demokraciu do Iraku a fiktívne bojovať proti výrobe atómových zbraní, ktoré sa ukázali, že vôbec sa tam nevyrábali, ako Colin Powell ukazoval na tých pojazdných kontajneroch, a on povedal, že „v konečnom dôsledku“, Ján Pavol II., „je to prehrou ľudstva“. A my by sme mali byť tu. A otvorene to pomenovali. Preto to, čo hovorí pán Mikuláš Dzurinda, je absolútne nedôveryhodné. Z jeho úst takéto niečo je niečo, čo nebude veriť podľa môjho názoru ani malé dieťa, ktoré sa bude učiť v škole o situácii v Iraku. Prosto je to nedôveryhodné a je to skresľovanie histórie a toho, čo sa udialo. Ale on, samozrejme, sa tvári, že je všetko v poriadku, on len dal najskôr súhlas na prelet, no a potom sa pripojil k medzinárodnej aliancii, ktorá, samozrejme, ale bola v rozpore s Chartou OSN. Namiesto toho, aby sme sa starali o to, aby to medzinárodné spoločenstvo zlepšovalo kvalitu, aby to smerovalo k tomu, aby bolo funkčnejšie a skutočne postupovalo v zmysle medzinárodných pravidiel. No a kritika, ktorú vzniesol na predsedu vlády Roberta Fica, ja chápem, že jemu sa ťažko prežíva, že za jeho vládnutia nemal nikdy takú podporu, akú má Robert Fico teraz. Ja to chápem, lebo je to aj osobná záležitosť, a vidím to aj z jeho vystúpení, že to takto prezentuje. Ale nemôžete vyčítať nášmu premiérovi, že ak háji aj národnoštátne záujmy v súvislosti v konflikte, ktorý je naozaj komplikovaný, kde aj Európska únia robí kde-tu chyby, ktoré aj minister zahraničných vecí pomenoval na zahraničnom výbore, čo napríklad ani Béla Bugár nespomenul. Nemôže jednoducho mu zazlievať to, že obhajuje naše záujmy. A na druhej strane, že Slovenská republika prispieva ku stabilizácii tým, že v prípade, ak dôjde k zastaveniu plynu z Ruskej federácie na Ukrajinu, lebo nebude Ukrajina schopná platiť za ten plyn, čo je objektívne asi, tak my sme pripravení im pomôcť. Ale nebol sám. Bola to Česká republika, bolo to Maďarsko, aj Rakúsko, aj keď Rakúsko možno trošičku potom vajatavo zmiernilo svoj tón. Ale aj Fínsko. Ešte raz opakujem, Fínsko, ktoré má bohaté skúsenosti so Sovietskym zväzom. Čiže z tohto pohľadu je absolútne nedôveryhodné to, čo hovoril pán Mikuláš Dzurinda na postoj nášho premiéra, a myslím si, že aj budúcnosť ukáže, že mal pravdu. Vážené dámy a páni, veďme túto diskusiu v duchu, aby sme prispeli, aby sme neprilievali do tohto konfliktu ešte zbytočne nenávisť, nestabilitu, ale, naopak, stabilitu, v duchu dodržiavania medzinárodných práv, ale aj práv, ktoré sú zadefinované, alebo dokumentov, ktoré sú zadefinované v ústavách, a to predovšetkým ukrajinskej ústavy, ktorá by takisto potrebovala zmenu a zrejme ju bude mať, ale dúfam, že už ju bude robiť novozvolený parlament, ktorý bude legitímny, a dúfam, že bude legitímny. Lebo ak juhovýchodná časť nebude dostatočne legitímne zastúpená v tom parlamente, mám obavy, že ako to dopadne. V tomto duchu, vážené dámy a páni, je aj naše vyhlásenie. Je posolstvom, ktoré má prispieť ku stabilite, je posolstvom, ktoré popisuje stav a pozitívne veci, predovšetkým dohody z Minska, a je tam aj jasná výzva pre to, aby Ukrajina sa stabilizovala a aby zabezpečila demokratické, plurálne voľby a tým sa možno aj očistila od rôznych fašistických prúdov, ktoré dnes reprezentujú niektoré politické strany vo vláde. A v závere, čo je dôležité, konštatujeme, že chceme si zachovať dobrý vzťah s Ukrajinou. Chceme. Nestavajte, páni poslanci, nás proti Ukrajine. Ak sa pomýlil pán veľvyslanec Ukrajiny svojím vyjadrením, dobre, tak mu to ospravedlníme, lebo je to z diplomatického hľadiska jednoducho neprofesionálne, aby sa on vyjadroval na adresu predsedu vlády. Môže to dať ako befel povedzme svojmu premiérovi alebo ministrovi na Ukrajinu a ten sa môže vyjadriť, ale on určite nie. Ale zabudnime na to. Berme skôr pozitívne to, čo konštatujeme v tom poslednom odseku, kde hovoríme o tom, že chceme si dobré vzťahy zachovať a že chceme dokonca aj ponúknuť naše skúsenosti expertnou skupinou, ktorá by bola zabezpečená aj prostredníctvom ministerstva zahraničných vecí pri približovaní sa Ukrajiny k Európskej únii. Vážené dámy a páni, z tohto pohľadu jednoznačne za poslanecký klub strany SMER dávam najavo, že podporíme toto vyhlásenie a že budeme podporovať aj aktivity našej diplomacie. Tu chcem aj poďakovať ministrovi zahraničných vecí pánovi Miroslavovi Lajčákovi, že jeho aktivita je naozaj enormná, veľmi pozitívna, pretože, pokiaľ mám informáciu, už šesťkrát bol na návšteve Ukrajiny, stretol sa s vrcholnými predstaviteľmi Ukrajiny a významne slovenská diplomacia prispieva aj k tomuto riešeniu. A preto z tohto dôvodu ešte raz zdôrazňujem, že takéto vyhlásenie podporíme všetkými hlasmi. Ďakujem veľmi pekne za pozornosť. (Potlesk.)