V. Palko, poslanec: (2007-10-26):
Začnem preto otázkou, či by Andrej Hlinka, ak by dnes žil, či by mohol byť členom Slovenskej národnej strany, ktorá predkladá zákon o jeho zásluhách? Samozrejme, že nie. Andrej Hlinka kedysi spolupracoval s Maďarmi. Bol s nimi v jednej strane, Icsiho Ľudovej strane, až neskôr založil Slovenskú ľudovú stranu. To by mu dneska členstvo v SNS mohlo skomplikovať. Ale práve z úcty k Hlinkovi by som chcel teda kritickým okom pozrieť na to, kriticky, ale nekonfrontačne pozrieť na to, ako predkladatelia pristupovali k zákonu o Hlinkovi. Pripomeňme si, že v prvom čítaní boli zákony dva, jeden KDH a ten druhý po ňom SNS. Zákon KDH hovoril veľmi jednoducho: Andrej Hlinka sa zaslúžil o Slovenskú republiku. To nie je vec názoru, zaslúžil sa, to je proste fakt. Od národa, ktorý bol v podstate bez politickej reprezentácie, k samostatnému štátu tohto národa ubehlo zhruba nejakých 85 rokov. Z toho 30 rokov patrilo Andrejovi Hlinkovi v tomto zápase. Slovenská národná strana sa snažila odlíšiť sa od KDH a dala po nás svoj návrh a odlíšila sa tak, že tú jednoduchú formuláciu o zásluhách Hlinku doplnila, prizdobila množstvom rôznych ornamentov a archaizmov. Vážené dámy a páni zo Slovenskej národnej strany, v dobrom, ale tým ste Andrejovi Hlinkovi nepomohli, tým ste mu poškodili. Formulácia o otcovi národa, ktorú ste tam dali, aby ste sa odlíšili, sa stala v médiách hlavným argumentom proti zákonu. Časom tá formulácia o otcovi národa sa začala vydávať za podstatu zákona. To nebola pravda, pretože zákon, jeho podstata hovorí o tom, že sa o niečo Andrej Hlinka zaslúžil. Popularitu nezískali ani ustanovenia o postihoch za negatívne výroky o Hlinkovi. Robili sa prieskumy verejnej mienky a tie hovorili, že občania si neželajú, aby v zákone bol takýto titul „otec národa“. A tento nesúhlas sa potom vydával za nesúhlas so zákonom o Andrejovi Hlinkovi. Tieto zbrane ste dali do rúk tých, čo zákon o Hlinkovi nechcú, vy, pani poslankyne a poslanci zo Slovenskej národnej strany, len preto, aby ste nemuseli hlasovať za zákon KDH. Zdá sa však, že za zákon KDH hlasovať budete. Kam totiž dospela diskusia po dvoch mesiacoch? Zdá sa, že sa presadzuje rozum a poslanci, ktorí v prvom čítaní dali prednosť zákonu SNS pred zákonom KDH, budú hlasovať za pozmeňujúce návrhy, ktoré vynechávajú formulácie, ktorými sa SNS chcela odlíšiť od KDH. Všetko nasvedčuje tomu, že pozmeňujúce návrhy urobia z návrhu SNS návrh KDH. To ma teší, pochopiteľne. Isté problémy s tým môže mať predseda Slovenskej národnej strany pán Slota. Pán Slota povedal, že radšej si dá ruku odťať, ako by hlasoval za návrh KDH. Pán predseda, keď tak pozerám na tie pozmeňováky, tak aby ste si chystali klátik a sekierku. Ale nemusíte si odtínať ruku, stačí, keď si nabudúce trošku zahryznete do jazyka. Vážené pani poslankyne, páni poslanci, ale na Slovensku prebehla aj vážna diskusia o Hlinkovi a tá si zaslúži isté zhodnotenie. A v tom sa aj zhodnem s predkladateľom s pánom Rafajom. Žijeme v dobe dekonštrukcie. Dekonštrukcie historickej minulosti, historických osobností a udalostí. Dekonštrukcia znamená, že skupina ideológov, ideológov sa vrhne na historickú osobnosť dopredu stanoveným cieľom ničiť ju, zničiť jej povesť. Metóda, ktorá sa používa, ignorancia zásadných základných a určujúcich faktov a, naopak, bezbrehé zveličovanie úplne nepodstatných detailov, prípadne otvorené šírenie dezinformácií. Kto bol Andrej Hlinka politicky? Andrej Hlinka bol ten, ktorý urobil z politiky na Slovensku politiku slovenskú. V jeho čase tu bolo veľa politických strán, iných ako jeho, agrárnici, komunisti, sociálni demokrati, politici menšín atď., ale títo všetci okrem Hlinku, keď formulovali svoju politiku, tak sa ohliadali na iné politické centrá, ktoré boli mimo Slovenska. Autonómnu slovenskú politiku robil iba Hlinka. Keď sledujem snahu dekonštruovať Hlinku, tak vidím, že je tu naprostá devalvácia slov, ako je nacista, fašista, autoritár atď. Obzvlášť primitívne sú argumenty, ktoré nazývam argumentácia ad Hitlerum, keď sa z každého neľavicového katolíckeho politika robí nejaký fašista. Áno, je pravda, že jeho strana pár rokov po jeho smrti pod brutálnym tlakom zvonka skolabovala do pozície, či už pasívnej, či aktívnej, Hitlerovho spojenca. Ale medzi jeho nástupcami boli takí, ktorí sa pred Hitlerom nesklonili. Takým bol napríklad Karol Sidor, ktorý odmietol Hitlerov nátlak na vyhlásenie slovenského štátu. Zaplatil za to svojím politickým a definitívnym politickým pádom. Neschválenie zákona o Andrejovi Hlinkovi by sa odrazilo na sebavedomí slovenskej politiky, pretože bez práce, odvahy a zanietenia Hlinku by sme dnes nesedeli v tomto parlamente. Tento parlament sa tu neobjavil v nejakom vzduchoprázdne. Nie je možné ísť do zápasu o tvár Slovenska v Európe bez hrdosti na minulosť, bez vedomia kontinuity s tými, čo nás predchádzali. Nie je možné robiť politiku bez koreňov. Európu budú úspešne formovať len tí, ktorí majú a cítia korene. Vážené pani poslankyne, vážení páni poslanci, preto vás prosím, aby ste schválili rozumné pozmeňujúce návrhy a potom i celý zákon o zásluhách Andreja Hlinku. A skončím trošku tiež odľahčene. Keby dnes Hlinka žil, mohol by byť členom KDH? Samozrejme, že tiež nie, po 2. svetovej vojne už kňazi nemôžu byť v politických stranách. Ale to je jediná prekážka jeho členstva v KDH. Ďakujem vám.