S. Kahanec, poslanec: (2008-01-31):
Pred nami je správa o priebehu privatizácie SPP, tlač 529, ako výsledok práce pracovnej skupiny, ktorá bola na základe uznesenia vlády zostavená zo zástupcov ministerstva hospodárstva, úradu vlády a Fondu národného majetku. Správa bola vypracovaná na základe požiadavky poslancov vládnej koalície zo 16. schôdze Národnej rady. V predkladacej správe sa uvádza, že táto predmetná správa vychádza z dokumentov a materiálov, ktoré mala pracovná skupina, pracovná komisia k dispozícii. V závere tejto správy je zoznam dokumentov použitých v správe. Zdôrazňujem to preto, lebo neskôr zase sa odvolám na tento zoznam dokumentov. Osobne si nedovolím vynášať súdy k procesu privatizácie SPP. Myslím si, že na to sú oprávnené a kompetentné inštitúcie. O to viac si nedovolím robiť závery na základe takto pripravenej správy o procese privatizácie SPP. Dovoľte mi však niekoľko slov k návrhu na uznesenie Národnej rady k tejto správe, ktorú spracovala už spomínaná pracovná skupina, k uzneseniu, ktoré pasuje Národnú radu do pozície súdnej moci. A pritom tu opäť spomeniem zoznam týchto dokumentov. V tomto zozname dokumentov nikde nefigurujú ani rozhodnutia súdov, ani rozhodnutia NKÚ, či nejakých iných inštitúcií, ktoré by oprávňovali predkladať takéto uznesenie. Veď ako ináč mám pochopiť časť B uznesenia, v ktorej Národná rada konštatuje v troch bodoch porušenie zákonov či vznik finančnej straty, škody, nepreukázaných výdavkov, či odmien. Zaráža ma to o to viac, že predmetnú správu dňa 9. januára prerokovala aj vláda Slovenskej republiky, teda, že sú v nej zapracované aj pripomienky z rokovania vlády. Z uvedeného mi vyplýva, že ani vláda nemala žiadne výhrady k návrhu uznesenia, ktoré bolo prílohou predmetnej správy, teda nemala problém ani „s novou kompetenciou“ Národnej rady rozhodovať za nezávislé súdy. S návrhom uznesenia mali však už určitý problém niektorí koaliční poslanci vo výbore pre hospodársku politiku. Napriek tomu však na gestorskom výbore zahlasovali za pôvodný návrh uznesenia, teda za text, a to chcem zdôrazniť, že Národná rada vo svojom uznesení k predmetnej správe v časti B písm. a), b), c) konštatuje porušenie zákona. Urobili to aj napriek tomu, že som na gestorskom výbore svojich kolegov z vládnej koalície na tento lapsus upozornil a myslím si, že to nazvali lapsusom aj právnici na pôde Národnej rady. Je totiž úplne paradoxné, ak Národná rada v jednom a tom istom uznesení, teda v návrhu uznesenia v bode C žiada Generálnu prokuratúru prešetriť proces privatizácie SPP a výber privatizačného poradcu a takisto žiada predsedu NKÚ vykonať kontrolu hospodárenia s finančnými prostriedkami a majetkom štátu a Fondu národného majetku v procese privatizácie a napriek tejto požiadavke tá istá koaličná väčšina nemá problém v predchádzajúcej časti B tohto uznesenia konštatovať porušenie zákona bez rozhodnutia, teda zároveň v tom istom uznesení už konštatovať výsledok za súdy, resp. budúci výsledok. Plamienok súdnosti ponúkol pozmeňujúci návrh kolegu poslanca Pelegriniho, ktorý sme dostali do lavíc. Cez tento pozmeňujúci návrh chce zmeniť formuláciu, že v časti B, kde sa konštatovalo porušenie zákona, chce formuláciu nahradiť slovami „dôvodné podozrenie z porušenia“ a nazval to v odôvodnení formulačnou modifikáciou. No, aj zmena uznesenia cez túto formulačnú modifikáciu však len potvrdzuje, aké boli a sú skutočné ambície terajšej vládnej moci na čele s premiérom, ale svedčí aj o skutočných postojoch koaličnej väčšiny v parlamente. Na predchádzajúcej schôdzi Národnej rady zazneli z úst jej predsedu slová o amnézii. Ja tento postoj vládnej a koaličnej väčšiny nazvem radšej priamo stratou pamäte. Veď najvyšší ústavní činitelia či predstavitelia vlády by mali pamätať a vedieť, že na Slovensku existujú tri druhy moci: zákonodarná, ktorú vykonáva Národná rada, moc výkonná, teda vládna exekutíva a moc súdna, ktorú by mali predstavovať nezávislé súdy. Ale zároveň by mali vedieť, že každá z týchto mocí má vymedzené svoje právomoci aj kompetencie. V pripravenom návrhu uznesenia Národnej rady k Správe o priebehu privatizácie SPP, tlač 529, však predkladateľ predmetnej správy, teda predseda vlády, buď zjavne prestrelil alebo dal zjavne najavo ambície predkladateľa, t. j. rozhodovať aj za nezávislé súdnictvo, za NKÚ či ďalšie inštitúcie. Ale je tu aj ďalšia možnosť, resp. možnosti, že predkladateľ si je istý, ako rozhodnú nezávislé súdy alebo ako rozhodne NKÚ, alebo, že má dostatočný priestor na ovplyvňovanie ich rozhodnutí. Z kontextu toho, čo som uviedol, mi celkom zjavne vyplýva, že skutočným zámerom pri požiadavke predložiť správu o priebehu privatizácie SPP na rokovanie Národnej rady, bolo odviesť pozornosť od množstva nedoriešených káuz súčasnej vlády. Za jej jeden a polročné obdobie vládnutia aspoň niekoľko príkladov. Keď spomeniem útek zadržaného Červenku, paradoxne, neadekvátny postup voči kazašskej novinárke, sprejerovi, či pri zásahu v Nitre. Nedoriešené kauzy, vražda študenta Tupého, prípad Hedvigy Malinovej, kauza Privilégium alebo miliardové kauzy súvisiace s SPF s pozemkami vo Vyšnom Slavkove, či tendrami na odpratávanie snehu v rezorte ministerstva obrany alebo aj veci cez priame zadanie bez výberových konaní. Zodpovednosťou vlády je nielen doriešenie týchto káuz, ale predovšetkým zabezpečenie podmienok dôstojného života občanov na Slovensku, počnúc od základného školstva, riešenia problémov mladých rodín, pracovných príležitostí pre ľudí aktívneho veku cez rozvoj hospodárstva, ekonomiky, kultúry až po zabezpečenie dôstojných podmienok života seniorov. To by ste však, vážená vládna koalícia, museli hľadať zdroje. A museli by ste hľadať tak, aby ste získali prostriedky napríklad pre valorizáciu dôchodkov, ktoré by pre nich znamenali aj viditeľné navýšenie v peňaženke. A navýšenie v peňaženke asi ťažko predstavuje okolo tých 150 korún mesačne, čo ste populisticky riešili cez vianočný príspevok. Ja na porovnanie poviem, že napríklad lieky, na ktoré sú odkázaní často chronicky chorí, či už diabetici alebo ostatní, ich stoja bežne okolo 1 000 až 2 000 mesačne. Porovnajte pomer cca 150 korún mesačne cez vianočný príspevok, alebo, ak by sme to riešili valorizáciou dôchodkov, čo by sa určite prejavilo v nejakej čiastke okolo 500 – 600 korún. Tak aký je potom pomer navýšenia, resp. ceny liekov a pomer mesačného príspevku cez vianočný príspevok? 150 korún je veľmi malý príspevok na tieto ich potreby.  To by ste museli hľadať aj zdroje tak isto na ďalšie veci, nielen na populistické zníženie, teda na únosnú cenu liekov, nielen populistické zníženie DPH na lieky či na knihy. Pričom, keď si zoberieme lieky, tak cez kategorizáciu liečiv môžu ceny liekov ešte narásť. Skúste sa opýtať diabetikov, či ďalších, ktorí potrebujú pravidelne lieky, koľko ich v dnešnej dobe stoja a či nestúpli ceny, či DPH vyriešilo zníženie. No, ale zníženie DPH zrejme bolo zaujímavé pre niektorých z vás, vážená koalícia, najmä tých, ktorí podnikajú vo veľkodistribúcii liečiv, ale to je už iná otázka. Keď sa pozriem celkovo na tento materiál, tak dosiaľ mi vychádza, že vláda podľa môjho názoru ponúka, podľa starého známeho, chlieb a hry. Ja si to dovolím trošku parafrázovať, tvrdý chlieb a trápne hry. Na základe toho, čo som uviedol, mi je jasné aj moje rozhodnutie pri hlasovaní. Nebudem hlasovať za predloženú správu. Ďakujem za pozornosť.