Kažimír, Peter, podpredseda vlády a minister financií SR (2015-11-18):
Ďakujem veľmi pekne. Ja vás chcem ubezpečiť, že nebudem prerušovať rozpravu, ktorú, pevne verím, že bude dôstojná a korektná, tak ako bol aj príspevok Ivana Švejnu. Nebudem ju prerušovať, ale dovolil by som možno tak zarámcovať debatu, ktorú, začínam tušiť, asi ako sa bude vyvíjať. (Povedané so smiechom.) Samozrejme, samozrejme, že ste mi dovolili predniesť úvodné slovo k rozpočtu ako k zákonu roka, ktorý má, uznávame, svoje volebné črty už kľúčovo z pohľadu toho, že ho bude realizovať ďalšia vláda, a dovolili ste mi, samozrejme, pomenovať to celé obdobie, lebo pre mňa je to príležitosť za celú vládu vlastne pomenovať základné prvky ekonomickej politiky aj s úspechmi, aj s neúspechmi, lebo myslím si, že môžete mi priznať, že som akože, nebola to kolosálna reč, ale aj s priznaním si rezerv, ktoré tu stále sú a budú pred každou, každou exekutívou, ktorá nastúpi, ktorá má cieľ veci meniť k lepšiemu. To, čo vnímam, že ako sa bude vyvíjať debata, pochopil som aj z príspevku Ivana Švejnu, a že v podstate (povedané so smiechom) bude tiež predvolebná, pretože v týchto rečiach zrejme zaznejú plány jednotlivých politických strán a ich predstaviteľov v ekonomickej politike, čo chcú robiť a čo robiť nechcú. Ja snáď len argumentačne by som s Ivanom Švejnom sa sporil v jednej veci, resp. chcem mu dať ďalší argument do jeho argumentačnej výbavy. Tak on napríklad teda spochybňuje výsledky v oblasti znižovania nezamestnanosti, resp. zvyšovania zamestnanosti. No povedzme si a priznajme si, že jedným z naozaj boľavých problémov Slovenska je nízka zamestnanosť. My, samozrejme, to, čo je politicky najcitlivejšie, je počet nezamestnaných a percentá nezamestnanosti, ale to, čo je absolútna boľačka tejto krajiny z hľadiska výkonu, potenciálneho výkonu ekonomiky, je nízka zamestnanosť v porovnaní s ostatnými krajinami. Máme ju o niekoľko percentuálnych bodov nižšiu ako okolité krajiny, ako Česká republika, s ktorou sa stále ako s bratmi porovnávame, ale absolútne sme ďaleko od Rakúska napríklad a ďalších krajín, na ktorých životnú úroveň sa chceme dosiahnuť. A to je proste základný problém, lebo ak, ak tí ľudia nebudú robiť, a percento našej populácie nebude viac zapojené v pracovnom procese, tak to má dopad na všetko, na ich životnú úroveň, na výdavky štátneho rozpočtu, na príjmy štátneho rozpočtu. Tu je to všetko so všetkým spojené a hlavne s kultúrou je to spojené aj s kultúrou platenia daní, vzťahov k štátu, k demografii, k ochote proste plodiť deti a mať schopnosť zafinancovať, samozrejme, aj budúcnosť. No a ak si to poviem, že toto problém je, a teraz nás tu Ivan Švejna šticuje za to, že no, a tak ako klesá nám tá nezamestnanosť, ale akože sme takí, že málo ambiciózni, lebo ešte stále sme na chvoste, no tak, pán poslanec Švejna, ja vám chcem povedať to, čo, samozrejme, nenosím v hlave, ale využil som možnosť sa spojiť na diaľku s kolegami, tak všetci si pamätáme, že najnižšiu nezamestnanosť mala naša krajina v čase svetovej konjunktúry, a to bolo v roku 2008. Ruka hore, proste ruka hore v krajine, v Európe, vo svete, dokonca signály od investorov, nemáme, nemáme pracujúcich, nevieme nájsť robotníkov, manažérov do našich firiem. Pamätáte si to akože? Vtedy sme si mysleli, nebo na zemi, bude tu trvať večne. Opak je pravdou. Veľmi horko sme sa tu všetci, proste s horkosťou v ústach musíme sa pozerať na to, ako sme sa vtedy mýlili. No ale vtedy, milí priatelia, Slovensko malo najnižšiu historickú nezamestnanosť v metodike, ale Eurostatu, lebo pamätáme si čísla blízke 8 %, ale to je tzv. registrovaná, to je tá, vždycky tá nižšia, ale v tej harmonizovanej podľa kvartálnych údajov bola u nás najnižšia nezamestnanosť v IV. kvartáli v roku 2008 8,9 %. Boli sme tretí od konca. Vyššiu nezamestnanosť malo len Lotyšsko, ktoré už bolo v kríze, a Španielsko. Podľa ročných údajov sme mali najnižšiu nezamestnanosť v 2008. ročnú 9,6 a boli sme predposlední, pred Španielskom, druhý odzadu. Čiže toto je proste, to je fenomén. Všímate si tie čísla? Oni sú vyššie ako dnes v pokrízovom, ešte v takom krehkom období v Českej republike napríklad. Lebo to proste, je to fenomén, ktorý tu je a s ktorým sa potrebujem vysporadúvať, a potrebujem ho vlastne skúmať a pochopiť, prečo to tak je. Prečo je taký veľký počet ľudí, ktorí sú z hľadiska svojho veku a kvalifikácie schopní vstúpiť na pracovný trh, dokonca sú podľa našich zákonov evidovaní, že sú schopní, ale nepracujú. To je proste oveľa závažnejší problém ako politika vľavo alebo vpravo. A chápete, že je to zrejme niekde v takej tej neslušnej oblasti toho šuflíku, toho, proste žiť mimo systému, kešovica, dohody, naddohody a podobné proste ako veci. Proste je to v našom kultúrnom priestore. Ale, pán poslanec, a toto mi, prosím vás, nevyčítajte. To je ten problém, ktorý tu bol a bol tu proste za neviem koľkých Dzurindov, za Ivety Radičovej, profesorky sociálnych vied, za nás tu je z pohľadu rebríčka v porovnaní s ostatnými krajinami. Čo je ale podstatné, o čom musíme hovoriť, že ten trend z hľadiska tvorby pracovných miest tu je absolútne reálny a je hmatateľný. Len od momentu, keď vláda prijala dokument a keď rezort financií sformuloval zákon, ktorý sa volá zákon o..., rozpočet pre verejnú správu pre ďalšie roky, odvtedy zas vzniklo nových desaťtisíc pracovných miest. Ten trend tu je (zaznievanie gongu), nie je samoúčelný, nespadol z neba, ako opakujem, je výsledkom úsilia a vonkajšieho prostredia a, bohužiaľ, vonkajšie prostredie nám stále nejak akosi, ako nepridáva k dobru, ale zapli sa tie, tie domáce motory. A posledná vec, aby som vás neoberal o obed, je, je záležitosť, ktorá sa týka, Ivan Švejna hovorí, že ciele sú nedôveryhodné. No tak jasné, máme tu kontrolórov, ktorých sme si, sami sme sa na nich dohodli, máme ich zvonku, máme ich vnútri, všetci sa k týmto veciam vyjadrujú a všetci z hľadiska svojej pozície, samozrejme, vnímajú riziká. Na to sú. Oni majú pomenúvať riziká. Oni, ako rozpočtová rada nemá písať oslavné reči o rozpočte mojom alebo môjho nástupcu, alebo mojich predchodcov. Má hovoriť, ako veci vníma, a v zásade takéto typy orgánov musia vidieť veci šede až čierno. Ako inak by mali ružové okuliare a nepatrili by tam, kde sú. Jasné, že sú tu riziká a sú tu aj riziká, ktoré sú dnes pomenované, lebo sa o nich tiež nesluší hovoriť, ako je bezpečnostná politika, boj s terorizmom, možno účasť Slovenska v antiteroristickej koalícii európskej alebo svetovej, ktoré, ktoré nie sú, tieto proste výdavky nie sú momentálne pokryté. Ale pravdou aj je, keď si porovnáte odhady deficitov Európskej komisie, fondu medzinárodného alebo, alebo rozpočtovej rady. V minulých rokoch vždy, vždy videli veci černejšie, ako bol výsledok. A tu proste musí byť kľúčová, kľúčová musí byť ambícia. Ja vám takisto pomenujem, že áno, plánovali ste si vo volebnom rozpočte na rok 2012 deficit 4,6 a nová vláda, ktorá prišla, neurobila, nevyhovárala sa na vás. My sme sa na vás nevyhovárali a stlačili sme deficit na 4,2 tuším, ak si dobre pamätám. S takou istou ambíciou by mala ísť každá iná vláda proste po marcových voľbách, z realizácií rozpočtu, ktorý má, prirodzene, riziká aj vonkajšie, aj vnútorné. A k plánom kolegov z MOST – HÍD-u poviem len toľko, že ak oni hovoria, že cieľ je nedôveryhodný, tak ja hovorím, že ich volebné sľuby sú nedôveryhodné, lebo to vy si vyberáte, kolegovia zo stredovej pravice, či čo to tam je, aby ste sa definovali sami, to vám nechcem ja hovoriť, stred, pravica, ľavica. Ale vy hovoríte, vy sa hlásite, vyrovnaný rozpočet čím skôr, nižší dlh čím skôr, nižšie dane podľa možnosti čím skôr, neobťažovať podnikateľov, ste tu povedali, vypisuje kontrolné výkazy, pre vás nejaká otrava, ktorá proste podnikateľom obmedzuje rozkvet, ale chcete viac bojovať s daňovými únikmi, lebo ešte proste je tam roboty ako na kostole, s tým súhlasím, chcete vyššie dôchodky, bohumilé, veľmi bohumilé, trošku pokrytecké z pohľadu toho, čo bolo pri Sulíkovom koliesku, ale dobre. Dobre. Chcete viac do II. piliera a chcete menší deficit v Sociálnej poisťovni. No to sa proste nedá. Ja vám, ja si dokonca môžem dovoliť povedať, že sa to nedá, ale sľúbiť to môžete. (Potlesk.) Ďakujem, pekný obed vám prajem všetkým. (Potlesk.)