Heger, Eduard, poslanec NR SR (2016-04-21):
Ďakujem veľmi pekne. Vážený pán predsedajúci, vážení členovia vlády, vážené pani poslankyne, vážení páni poslanci, toto je moje prvé vystúpenie na tomto mieste a som tu nový a mám veľký rešpekt pred týmto miestom aj pred tým, čo chcem povedať. A možno čo by som tak na úvod povedal, že nedostal som sa do parlamentu na základe nejakej pozície na kandidátke, ale ma sem prekrúžkovali ľudia, za čo som im veľmi vďačný a beriem to ako veľký záväzok hájiť ich záujmy. Dostal som sa sem na kandidátke Obyčajných ľudí a považujem sa za obyčajného človeka a i vďaka tejto trojdňovej rozprave a vystúpeniam mojich kolegov chcem vyjadriť, že som veľmi hrdý na to, že môžem byť v spoločnosti takýchto ľudí, ktorí naozaj preukazujú, že okrem toho, že sú obyčajní ľudia, že sú aj odborníci a že sú to aj ľudia veľkého srdca a sú to ľudia, ktorí presne vedia, o čo v živote ide. Stretávajú sa s reálnymi problémami a prichádzajú s veľmi konkrétnou agendou, ktorí chcú pomôcť tejto krajine, a dáva mi to veľkú nádej. Čím nechcem povedať, že v iných stranách a hnutiach by to tak nebolo, ale chcem vyzdvihnúť práve mojich kolegov, lebo som za nich vďačný a mám možnosť ich už aj trošku osobnejšie poznať. Ja by som sa chcel vyjadriť k programovému vyhláseniu vlády z pozície živnostníka, obyčajného človeka ako, hovorím, človek, ktorý sa pohybuje medzi živnostníkmi a malými podnikateľmi, dá sa povedať, už od malička, aj vďaka rodinným firmám, ktoré sa u nás v rodine nachádzajú, a možno aj tak všeobecne k tomu, ako som vnímal vôbec tvorbu tohto dokumentu a keď som si ho čítal, čo tak vo mne odznelo. A vždy, keď; alebo odkedy som začal kandidovať, odkedy som proste vstúpil do toho, že chcem niesť nejaký mandát, tak sa snažím pozerať na veci očami voličov. Očami ľudí, ktorí sú, v úvodzovkách, naším zákazníkom. Myslím si, že toto je veľmi dôležitá rovina, ktorú by sme vždy mali zohľadňovať pri akomkoľvek zákone, ktorý budeme robiť. Možno by som to nazval ešte takou empatiou, niekedy vládne taký ten pocit, že my vieme lepšie, ako by to ľudia mali mať, a ono to naozaj mnohokrát aj pravda môže byť. Ale to, že im povieme, že to vieme lepšie, ešte neznamená, že oni to tak pochopia a prijmú. A to je niečo, čo ja vnímam alebo vidím v našej krajine, že zaobchádzanie s bežnými ľuďmi, s obyčajnými ľuďmi, s voličmi je niekedy, pôsobí z pozície moci a z pozície nadradenosti. A keď som si pozeral tento dokument, prechádzal som si ho a snažil som sa na to pozerať nielen teda, hlavne očami živnostníka, ale aj možno takého bežného voliča, tak ma tam zaujalo pár vecí. Ako prvú alebo takú najhlavnejšiu by som vyzdvihol reálnosť sľubov. Programové vyhlásenie vlády začína tým, že sa jedná o vládu kontinuity. Bola tu veľa povedaného o tomto slove. Ale poviem vám, čo zaujalo mňa, pretože do určitej miery si môžme povedať, že je to pravda. Bola tu jednofarebná vláda, bol SMER, vládol sám a vstupuje do ďalšej vlády a pripravuje programové vyhlásenie vlády. Pre mňa ako človeka, ktorý štyri roky spravujem krajinu, robím konkrétne opatrenia, by som si dovolil tvrdiť alebo by som mal aspoň takú predstavu, že presne viem, v akom stave sa krajina nachádza, lebo ju nepreberám po nikom inom iba po sebe samom. Presne viem, čo som ešte nestihol. Presne viem, keď mám také zastúpenie v parlamente a mám tak blízko k voličom, čo ľudia potrebujú, a presne viem to naformulovať aj do programového vyhlásenia vlády. Napriek tomu tento dokument na mňa pôsobil ako dokument, ktorý hovorí o veľa ambíciách, ale neodráža túto realitu kontinuity. Z čoho mne vyplýva jedna dôležitá vec. A to je, alebo čo mi tam tak chýbalo aj na základe tých krásnych viet, toho kvetnatého textu, ktorý tam bol, a naozaj niektorých nereálnych sľubov, som v tom absentoval práve tú férovosť zaobchádzania s obyčajným človekom, s ľuďmi tam vonku, ktorí sú naši voliči a ktorí očakávajú a vzhliadajú k Národnej rade, ale aj k vláde, vzhliadajú na to, ako sa o nich postaráme, čo tu pre nich vytvoríme. Keď vznikla koalícia, koalícia, aká vznikla, čiže vstúpili do koalície aj strany SIEŤ a MOST, mohli by sme očakávať, že prinesú práve to, čo sme možno my ostatní niesli. A ja si pamätám a nechcem naozaj, to hovorím z pohľadu voliča a myslím to úprimne. Pamätám si na kampaň strany SIEŤ; ale aj MOST – HÍD, a možno práve teraz spomeniem viacej práve stranu SIEŤ; o tom, ako si tu môžme urobiť dobrý štát. A toto boli heslá aj program, ktorý naozaj prinášal veľa nádeje, že niekto tu chce presadiť dobré riešenia. Ale musím povedať, že ja ako živnostník, obyčajný človek, a vy ste tu rozobrali ostatné pasáže toho dokumentu a počuli sme tú rozpravu, som nenadobudol ten pocit, že by sa tu podarilo tieto veci pretaviť práve do tohto programového vyhlásenia vlády, práve do smerovania vlády. A toto opäť prináša sklamanie. Ale poďme sa pozrieť možno trošku tak konkrétnejšie, alebo ja by som chcel teraz tak trochu konkrétnejšie práve hovoriť možno z pohľadu toho živnostníka, človeka, ktorému je blízke práve to malé a stredné podnikanie, keď poviem. V hospodárskej politike alebo v časti hospodárska politika sa píše: „Priemysel bude v roku 2020 hlavným nositeľom kvalitnej zamestnanosti, tvorby pridanej hodnoty v hospodárstve Slovenskej republiky, garantom makroekonomickej stability, najmä svojou vysokou exportnou výkonnosťou, a motorom vysoko efektívnych inovácií.“ Áno, znie to dobre, prečo nie. Ale toto má byť jediná priorita? Alebo je; keď toto tu znie, mne tu chýba, že kedy začne byť už tu naozaj položená priorita na to malé a stredné podnikanie, o ktorom sa dokument vyjadruje a hovorí, že východiskom bude už prijatá Stratégia výskumu a inovácií pre inteligentnú špecializáciu, tzv. dokument RIS 3, ktorý hovorí o tom, že, a ja dovolím si z toho zacitovať, z tejto stratégie, že „významným parametrom inovačnej výkonnosti krajiny je aj kondícia malých a stredných podnikov“. Keďže slovenská ekonomika je charakterizovaná práve dominanciou malých a stredných podnikov. Je charakterizovaná práve dominanciou. Tie dosahujú viac ako 50-percentný podiel na tvorbe pridanej hodnoty, tržbách a vo vytváranom zisku dosahujú úroveň nad 50 %. Malé a stredné podniky tvoria 99,9 % podnikov Slovenskej republiky, pričom vytvárajú 77,2 % pracovných miest v súkromnom sektore. A opäť, posledné, čo si dovolím zacitovať: „Prevládajúcou právnou formou malých a stredných podnikov sú podnikatelia, fyzické osoby, ktorí tvoria 70 % tejto kategórie.“ Toto sú dôležité čísla a ukazujú o tom, kde sa nachádza naša pracovná sila a kde potrebujeme klásť dôraz, kde potrebujeme klásť prioritu. Nevadí mi, že si uvedomujeme, že priemysel je naozaj dôležitý. Ale poďme hovoriť o tom, čo chceme urobiť pre túto skupinu ľudí. Pretože pozrime sa na to, čo sa v tom dokumente hovorí, keď teda by sme chceli ísť možno aj do takých finančných faktorov v kontraste práve toho povedaného, čo nám programové vyhlásenie vlády ponúka. Zníženie dane právnických osôb na 21 % a už to tu bolo viackrát povedané. To je čo? To sú odrobinky. A povedzme si na rovinu. Živnostníci museli za pôsobenia minulej vlády mnohí prejsť zo živnosti na eseročky. Prečo? Pretože to už bolo neúnosné byť živnostníkom a hľadali spôsob, ako ostať podnikať ďalej. Zaviedli sa daňové licencie. A teraz programové vyhlásenie vlády spomína, že áno, budeme s tým jednať. Kedy? V roku 2018, počnúc rokom 2018. Aký je to odkaz týmto ľuďom, ktorí sa sami o seba starajú? Viete, musíme si uvedomiť jednu veľmi dôležitú vec pri živnostníkoch. Ktorýkoľvek zamestnanec sa rozhodne stať živnostníkom, prekračuje veľkú rieku, pretože zamestnanci sú ľudia, ktorí majú mentalitu ľudí, postarajte sa o mňa, ja prídem do práce, budem pracovať a chcem za to výplatu a všetky benefity a tak ďalej. Dobre, česť výnimkám. Ale pri živnostníkoch je to naozaj o tom, že zrazu sa idem postarať o seba ja. A toto je veľmi dôležitý posun v mentalite ľudí. A toto si tu musíme vážiť, pretože tento posun mentality ľudí prináša aj taký určitý zrod kreativity a uvoľňuje v ľuďoch kreativitu. A my potrebujeme v našej krajine, aby ľudia začali byť kreatívni. Cestovný ruch to nevyhnutne potrebuje. My už nemôžme očakávať rýchle zbohatnutie. My chceme, aby ľudia začali pracovať a prinášať hodnotu bez toho, aby očakávali rýchle zbohatnutie, ale zároveň budú cítiť podporu v chrbte od vlády. A toto je niečo, čo na základe tohto programového vyhlásenia aj úsekov, ktoré sú tam tomu venované, necítim. Týmto ľuďom potrebujeme uvoľniť ruky. A preto si dovolím povedať, že živnostníci, malí podnikatelia sa tomuto nepotešia. Čo to ešte evokuje, tieto pasáže? A tu by som chcel ešte jednu myšlienku k tomu povedať. Keď som čítal tieto pasáže, evokovalo mi to jednu vec. Opäť tu bude starostlivosť o vyvolených, o veľkých hráčov. Pretože vždy, keď sa ideme starať o veľkých hráčov, všetci tí malí, ktorých je nespočetne veľa, pred chvíľkou som hovoril tie čísla, si hovoria, tu na mňa nevyjde rad. Zase som ponechaný napospas samému sebe. A opäť v spoločnosti bude panovať atmosféra, že tu nie je férová súťaž. S týmto máme už bohaté skúsenosti. Takže ja by som len chcel apelovať na vládu Slovenskej republiky, aj keď teda v programovom vyhlásení vlády je tomu venovaná malá pasáž, aby nezabúdala na túto skupinu ľudí, na túto veľmi početnú a dôležitú skupinu ľudí. Som veľmi rád, že tu veľa odznelo aj o vzdelávaní ľudí, aby sme ich vychovali k takej možno samostatnosti a vedeli v nich rozvíjať to kreatívne, ktoré sa potom môže pretaviť práve aj pri tom podnikaní. A aby sme sa nesnažili možno sa viesť len na vlne toho, čo tu funguje a tým myslím možno našu komparatívnu výhodu automobilového priemyslu alebo produkciu ocele. Chcel by som ešte kratučko povedať niečo k pasáži o doprave. Tým, že som človek, ktorý veľa cestuje po Slovensku a zaujímam sa o túto tému, tak som si preštudoval tak dôkladnejšie aj túto časť. A opäť mi tam zarezonovalo ten pojem reálnosť sľubov pri programovom vyhlásení vlády. A čo tým myslím. Ešte predtým možno, než to tak konkrétnejšie pomenujem, chcem oceniť túto pasáž, lebo je to pasáž, ktorá prináša viacej nádejí a páčila sa mi viac. Poviem aj prečo. Napriek tomu, že je ambiciózna, sú tam, myslím, že veľmi dobré veci a veľmi dobrý signál je práve ten Národný generel dopravy. Lebo signalizuje to, že je tu snaha sa seriózne zaoberať dopravným plánovaním, ktoré je založené práve na prioritizácii dopravných projektov. Veľmi vám fandím, aby sa vám to podarilo. Myslím si, že je to veľmi ambiciózne a veľmi vám v tom fandím. Páči sa mi a oceňujem, že sa v dokumente hovorí aj o tom, že vláda si uvedomuje a chce sa zaoberať riešením dopravných problémov aj podpore verejnej osobnej dopravy a optimalizácii dopravných výkonov v železniciach a v modernizácii vozňového parku v osobnej železničnej doprave. Toto potrebujeme jak soľ. Taktiež či už sa jedná o také drobnejšie veci, ale pritom veľmi dôležité z hľadiska dopravy, záchytné parkoviská, revitalizácia zástaviek, skultúrnenie prepravy. Áno, toto je veľmi dôležité. Naša krajina mnohokrát pôsobí, akoby tu zastal čas. A my sa potrebujeme týmto veciam venovať dôraznejšie a začať ich veľmi komplexne riešiť. Práve z tohto oceňujem aj tú iniciatívu optimalizácie a vlastne dotiahnuť ten projekt dopravnej autority. Ale opäť. Považujem to za veľmi ambiciózne. Pretože keď sa to nepodarilo jednofarebnej vláde, kde ste mali sedem županov, myslím si, že to bude omnoho ťažšie práve teraz v koalícii, ale fandím vám. Poďme sa teda pozrieť možno na tú reálnosť sľubov v cestnej doprave. Máme tu ďalší termín. Ďalší termín spojenia Bratislavy s Košicami. Najnovšie 2020. Je toto naozaj možné? Veď vieme, že problémom je práve úsek Turany – Hubová, ktorý podľa dostupných informácií ešte nemá stavebné povolenie a nezačal sa ani súťažiť. A to vychádzam z informácií verejne dostupných a potvrdil ich aj sám investičný riaditeľ Národnej diaľničnej spoločnosti. Prečo potrebujeme ľuďom dávať sľuby, pričom už dopredu vieme, že sa nenaplnia, a spôsobovať im sklamanie? Jednajme s našimi ľuďmi férovo. Myslím si, že to je to, na čo čakajú a ocenia. A keď budú vidieť úprimnú snahu a reálny odpočet, budú ochotní aj čakať. A myslím, že už párkrát to v histórii tejto krajiny bolo, že sa povedali veci na rovinu, ľudia vedeli, na čom sú, a boli ochotní s tým žiť, ale vedeli, kam to vedie. Taktiež ďalší cieľ – rýchlostné komunikácie: R2, R3, R4, R7. Opäť, nie je toto príliš ambiciózne, keď vieme, že na to nie sú peniaze? A to vychádzam z tvrdenia bývalého ministra pána Počiatka. Ono, keď chceme, aby prioritou bolo všetko, je možné, že nakoniec prioritou nebude nič. Zaujala ma jedna len taká drobnosť programového vyhlásenia vlády, kde sa píše, že sa podpíše koncesná zmluva na obchvat Bratislavy, ale pritom vieme, že ešte nerozhodla odborná komisia ministerstva dopravy. Ale to je len taká maličkosť. Poslednú vec, ktorú by som chcel v doprave spomenúť, sú práve tí národní prepravcovia. Je toto naozaj projekt, ktorý potrebujeme? Je toto naozaj krajina, ako sme my, do tohto investovať peniaze? A na to, aby takéto firmy vôbec obstáli vo veľkej konkurencii, sú potrebné obrovské investície. A dovolím si tvrdiť, že mám obavy, aby sme nenarazili aj na Európsku komisiu, ktorá to môže vyhodnotiť ako nedovolenú štátnu pomoc. Myslím si, že ak by sme sa touto cestou vybrali, tak opäť to môže evokovať, že tu ide o preferovanie vyvolených, o to, aby štátne prostriedky išli určitým smerom, a ďalej sa tomu ani nechcem radšej venovať. Čo z toho vyplýva? Ľudia chcú sa mať v tejto krajine dobre a podľa rôznych štatistík vieme, že tomu tak nie je, a tak to aj vyjadrujú. Toto programové vyhlásenie vlády považujem za veľmi ambiciózne. A tak jak som povedal, ruší ma v tom práve tá nereálnosť sľubov. Ale čo chcem k tomu povedať a možno aj po mojom predrečníkovi a vidiac, čo všetko tu po ňom odznelo. Ja som človek, ktorý sa sem dostal vďaka svojim voličom, ktorí ma sem prekrúžkovali, a táto komunita ľudí je komunita veriacich ľudí. Som prekvapený, ako dokáže toto slovo rozvíriť, by som povedal, miestami takú energickú debatu, a preto by som sa rád krátko vyjadril aj k tejto téme. Hoci ja som nevolil túto vládu, nie som ich volič, uvedomujem si, že súčasná vláda je vláda nás všetkých, a tak k tomu chceme aj pristupovať a také očakávania aj od tejto vlády mám. Verím, že napriek tomu, že ich volila len určitá skupina obyvateľstva, bude pristupovať férovo k nám všetkým. A ako som aj spomínal na základe toho programového vyhlásenia vlády, ktoré je tak ambiciózne, chcem vyjadriť, že práve tá skupina ľudí, ktorá volila mňa, sú ľudia, ktorí možno sa nestotožňujú s vecami, ktoré tam znejú, alebo nestotožňujú sa ani s inými ideológiami. Nie sme ľudia ani nenávisti, nie sme ľudia nejakého pretláčania svojvôle, práve naopak. Sme ľudia, ktorí majú úprimné a prajúce srdce. A toto je niečo, čo by som chcel na záver povedať, ako aj odkaz tejto vláde, že my sa za túto vládu budeme modliť. Čo tým myslím? Pretože aj toto niekedy môže byť dezinterpretované. To znamená, že budeme vám žehnať, budeme vám priať, aby sa naplnili dobré úmysly pre dobro tejto krajiny, pre dobro všetkých ľudí tejto krajiny. Pretože po tom úprimne túžime. Ja som človek, ktorý som nebol vždy veriaci. Uveril som až v dospelosti a skupina ľudí, ktorá ma volila a dostala sem do parlamentu, sú ľudia, ktorí to myslia so svojou vierou vážne. Alebo poviem to ináč, ktorí to neberú rutinne, ale žijú úprimný vzťah s Bohom. A ja som rád a myslím, že je dôležité, aby aj na tejto pôde sme sa rozprávali aj na túto tému. Aby tu nedochádzalo k nejakému sa pretláčaniu, ale práve naopak, k nejakému dialógu, ktorý osvetlí tieto veci. Pretože naozaj, toto je krajina, ktorá má hlboké kresťanské korene. A nemôžme ich opomenúť. Tak mi dovoľte, možno netradične, ale vyjadriť aj ako kresťan, ako človek veriaci, že sa chcem za túto vládu modliť, chcem jej žehnať, všetkým ministrom aj predsedovi vlády, aby sa im darilo robiť dobré veci v prospech tejto krajiny. Žehnať im a žehnám vám do toho, aby vaše úmysly boli čisté a aby vaše sľuby boli reálne, aby vaše konanie bolo úprimné, aby táto krajina mohla byť požehnanou krajinou. Tak vám žehnám a modlím sa, aby vás Boh mocne požehnával a dával vám tak na to múdrosť. Ďakujem.