Nicholsonová, Lucia, poslankyňa NR SR (2015-05-12):
Ďakujem veľmi pekne. Mne nedá pri tejto téme, aby som sem nepriniesla konkrétny príklad toho, ako na Slovensku narábame s deťmi, najmä s tými „štátnymi deťmi“, to znamená s deťmi, ktoré sú v detských domovoch. Poviem vám konkrétny príklad toho, čo sa nedávno stal a ja pevne verím, že aj tento návrh zákona, ktorý teraz prerokúvame, napomôže tomu, aby sa v budúcnosti takéto prípady nestávali. Osemnásťročná matka prostitútka porodila dievčatko. Vedela, že sa nenachádza v takej sociálnej situácii, aby sa oňho mohla postarať, takže dieťa skončilo ako úplne maličké v detskom domove. Dostalo sa do rúk vďaka našej legislatíve a vďaka inštitútu profirodičov do jednej veľmi fajn rodiny profirodičov, cez ktoré prešli v minulosti ďalšie deti z detských domovov, ktoré boli úplne bez problémov adoptované do riadnych rodín. Takže toto dievčatko sa dostalo do rúk skúseným profirodičom, cez ktorých, myslím, prešlo v minulosti päť ďalších detí. Ale tá bio matka napriek tomu, že vedela, že sa nedokáže postarať o to dievčatko, po celý čas, ako to dieťa bolo v starostlivosti profirodiny, javilo o svoju dcéru záujem. Pravidelne za ňou chodila. Napriek tomu riaditeľka domova dala dieťa na adopciu a pred súd dala sfalšované doklady o tom, že biologická matka nejaví o svoju dcéru vôbec žiaden záujem. To dievčatko malo ísť na adopciu vo veku dvoch rokov. Vybrali pre dievčatko manželský pár, ktorý bol v zozname čakateľov na adopciu len niekoľko týždňov. Boli čerstvo zapísaní do zoznamu čakateľov na adopciu a pritom všetci vieme, že aká je situácia, čo sa týka adopcií detí na Slovensku a najmä pokiaľ ide o také malé deti, akým to dievčatko bolo. Ten pár mal vlastné biologické deti, obidvaja tí rodičia, budúci adoptívni rodičia, boli nezamestnaní a podľa informácií, ktoré si zistili profirodičia, obaja títo ľudia dlhodobo pôsobili v zahraničí, konkrétne vo Veľkej Británii. Keď sa mal konať súd o predosvojiteľskej starostlivosti, tak ten pán z toho páru adoptívnych rodičov sa narýchlo formálne zamestnal a preukázal súdu, že na svojom účte má 20-tis. libier. Po súde, to si tiež zistili cez známych profesionálni rodičia, jeho pracovný pomer zázračne skončil. Pred osvojením dieťaťa mali prebiehať interakcie. To znamená, že budúci potenciálni adoptívni rodičia sa stretávajú na pravidelnej báze, odporúča sa 5 takýchto interakcií, sa stretávajú na pravidelnej báze s dieťaťom, aby sa tam vytvorili určité väzby. Na tých stretnutiach by mali byť zúčastnení profirodičia, budúci adoptívni rodičia, mal by tam byť detský psychológ a mala by tam byť kolízna opatrovníčka z úradu práce, sociálnych vecí a rodiny. Ani pri jednej takejto interakcii nebol psychológ, ani sociálny kurátor a ich podpisy boli na zápisnici sfalšované. Tie interakcie prebehli iba tri. Poviem vám, ako tie interakcie vyzerali. Pri tých interakciách dieťa plakalo a budúci adoptívni rodičia nejavili o dieťa žiaden záujem. Nepýtali sa na to, aké choroby prekonalo, čo má rado, aké hračky má rado, či je normálne, či má nejaké návyky, absolútne nič ich nezaujímalo, jediné, na čo sa opýtal ten pán z toho budúceho teda potenciálneho adoptívneho, adoptívnych rodičov, či má dieťa platný pas. Súd na základe klamstva, to znamená toho, že biologická matka nejaví záujem o svoju dcéru, čo nebola pravda, na základe podvodu, že boli sfalšované zápisnice z interakcií, rozhodol, že adoptívni rodičia získali dieťa do predosvojiteľskej starostlivosti. Už po tretej interakcii, kedy profesionálni rodičia stále čakali, že sa to dieťa vráti, sa dieťa do tejto profirodiny už nikdy nevrátilo. Zobrali si ho aj s pasom. Profirodičia sa nevzdali. Tým, že oni vedeli, ako taká adopcia má podľa zákona a podľa všetkých noriem prebiehať, pretože toho boli prítomní v minulosti pri ďalších piatich deťoch, tak sa nevzdali a posielali sťažnosti kade-tade, bez akejkoľvek odpovede. Nikto sa tomuto prípadu nechcel venovať. Skončilo to tak, že tú profimatku vyhodili z detského domova za to, že sa o tento prípad neprestala zaujímať. Nedávno sa obrátili aj na mňa, našli sme právnika, ktorý si po prvej konzultácii zobral tento prípad, ten prípad bude pred súdom znovu otvorený a ja pevne verím, že sa to dieťa ešte nájde. Preto na záver chcem povedať, že ak ombudsman pre deti bude riešiť takéto prípady, ak sa bude zaujímať o takých ľudí, akí sú títo profirodičia, ktorí mohli dať od toho ruky preč, mohli si zobrať ďalšie dieťa a mohli ho dať bez problémov na adopciu a potom ďalšie dieťa a ďalšie dieťa, tá matka mohla dodnes pracovať v tom detskom domove, samozrejme, nič by sa nebolo stalo, lebo ide iba o štátne deti. Nemôžeme očakávať od 18-ročnej prostitútky, že sa bude domáhať nejakej spravodlivosti na akomkoľvek úrade, to je snáď každému jasné. Takže mohlo sa to skončiť aj takto, vďaka tomu, že sa do toho zahryzli a teda znášajú aj nemilé dôsledky, tak vďaka tomu možnože tento prípad bude vyriešený, možnože vznikne nejaký precedens, možnože sa takéto prípady už nebudú diať a ja budem len veľmi rada, ak sa ten ombudsman, ktorý má vzniknúť, bude zaujímať o takéto prípady, bude ich riešiť, bude ich riešiť aj proaktívne možno. Možno sa naozaj pozrie na to, ako u nás vyzerá adopcia detí a ja mu v tom budem veľmi držať palce. Vyrušuje ma v tom len jedna vec. My máme ombudsmanku, máme veľmi dobrú ombudsmanku a nevieme sa o ňu postarať a nevieme jej ani načúvať. A preto mám pochybnosť, ako budeme načúvať ombudsmanovi pre deti, ako veľmi ho budeme brať vážne, kto to bude ten ombudsman pre deti? Ako obávam sa toho, že to bude len nejaká formálne nastrčená figúrka pre Brusel, aby sme boli pred veľkým svetom za fešákov, ktorý sa stará o deti, ktorému leží na srdci také to ľudsko-právne nehmatateľné a fakt sa bojím toho, aby z tohto úradu nebola len nejaká ďalšia trafika, ale chcem veriť, že tomu tak nebude. Ďakujem.