Mikloško, Jozef, poslanec NR SR (2012-05-15):
Vážená pani podpredsedníčka parlamentu, vážený pán minister, vážená Národná rada Slovenskej republiky, pred časom som sa spolu so zástupcami európskych seniorov stretol v Berlíne s nemeckou premiérkou Merkelovou, ktorá začala prejav tým, že práve telefonovala s americkým prezidentom a povedala mu vtip a začala ho hovoriť otázkou, aký je rozdiel medzi komunizmom a kapitalizmom, komunizmus najprv inštitúcie poštátnil a potom ich zruinoval, v kapitalizme je to naopak, najprv sa inštitúcie zruinujú, potom sa poštátnia. Slovensko ako člen Európskej únie, myslím si, sa musí viac Bruselu snažiť o zmenu súčasného, najmä svetového finančného systému, v ktorom mnoho stojí na špekuláciách, pričom je odtrhnutý od produkcie a reálnej ekonomiky. Kríza je aj výzva a šanca. Ale málo hovoríme u nás aj tu v parlamente o príčinách, a teda aj o možnostiach riešenia tejto krízy. Za krízou je chamtivosť ľudí, zvyšujúce sa ich nároky napriek obmedzeným zdrojom, život na dlh a nad pomery a najmä finančné špekulácie na finančných trhoch, čo denne je asi 1,3 bilióna dolárov. Dnes keď 1 500 biliónov eur je v špekulatívnych obchodoch s derivátmi, keď HDP sveta je 25-krát menšie, 60 biliónov eur, je to skutočne finančná bublina veľmi nebezpečná, obchod s derivátmi je nekontrolovaný, nezdanený a vykonávaný 24 hodín denne mnohými počítačmi. Hlavnú príčinu krízy vidím, nielen ja, v nedostatku morálky, to už vedel aj Baťa. Preto okrem eurovalu treba budovať aj morálny euroval, ako som to už spomenul aj vo svojej rozprave k programovému vyhláseniu. Pád veľkých bánk, napr. len v USA ich bolo 111, myslím, doteraz, ale aj krach napr. Enronu z roku 2001, ktorý bol iba špicou veľkého ľadovca, môže hocikedy vyvolať domino efekt, niekedy sa tomu hovorí aj finančný AIDS, alebo kasíno ekonomiku, proti čomu treba niečo zásadné robiť, minimálnym krokom je zdanenie finančných pohybov, obchodov s derivátmi, čo donedávna na Slovensku neplatilo, lebo Slovensko bolo proti. Stále viac sa najmä v Spojených štátoch, ale aj inde, napr. v Nemecku a Taliansku diskutuje o návrate k tzv. Glass-Steagallovmu zákonu z tridsiatych rokov krízy v minulom storočí, kde sa vlastne jednalo o sanáciu bánk, ktoré sa rozdelili na komerčné a investičné. A tento zákon zakazoval štátu podporovať či zachraňovať banky, ktoré špekulovali na burzách. Tento zákon tým aj chránil vklady ľudí pred špekuláciou bánk. Mnohé hedge fondy, napr. v USA skrachovali, môj dobrý kamarát z Houstonu takto stratil stotisíc dolárov nedávno, ktoré boli určené na jeho budúce penzie. V roku 1999 Glass-Steagallov zákon v USA zrušili, ale teraz už zase veľa kongresmanov a senátorov podpísalo žiadosť o návrat k nemu. O ňom sa hovorí aj v Nemecku, v Taliansku aj v iných krajinách. Myslím, aj u nás by nebolo zlé sa k nemu vrátiť, prečítať si niečo o ňom Dnes sa tiež veľa hovorí o novej Brettonwoodskej zmluve, ktorá bola schválená, z konca druhej svetovej vojny. Napr. v Taliansku ministri ekonomiky, financií o tom tiež hovoria často. Podľa tejto zmluvy boli peniaze štátov napojené na ich zlaté rezervy. A táto zmluva zakázala tlačiť ničím nekryté peniaze, čo dneska nie je zakázané a sa robí. Takisto určovala pevné kurzy medzi devízami. Oprávnene sa dnes kritizujú aj ratingové agentúry, najmä zámorské a privátne, ktoré svojimi niekedy z neba spadnutými rozhodnutiami silno ovplyvňujú finančnú situáciu krajiny a jej suverenitu. Sme radi, že Slovensko je v Európskej únii aj v eurozóne, ale myslím si, že práve preto, že sme tam, mali by nás tam viac počuť aj pri otázkach krízy a jej riešenia. Ja som niekoľko tém k tomuto bodu navrhol. Ďakujem.