Lajčák, Miroslav, podpredseda vlády a minister zahraničných vecí a európskych záležitostí SR (2014-06-26):
Ďakujem pekne. Vážený pán poslanec, dovolím si upresniť, že výsledkom medzirezortného pripomienkového konania, ktoré prebiehalo v dňoch 6. až 19. júna, bola skutočnosť, že ministerstvo zahraničných a európskych záležitostí dostalo 332 pripomienok, z toho 163 zásadných a 169 obyčajných. Pre vašu informáciu, pokiaľ ide o tie zásadné pripomienky, tak 22 bolo uplatnených zo strany povinne pripomienkujúcich subjektov, to znamená orgánov štátnej správy, a 141 zo strany nepovinne pripomienkujúcich subjektov verejnosti a mimovládnych organizácií. Ale čo je ešte dôležitejšie, z toho hrozivého čísla 163 zásadných pripomienok bolo 104 vznesených jedným pripomienkujúcim subjektom a zvyšných 58 sa nám podarilo po rokovaniach v pondelok dosiahnuť úplnú alebo čiastočnú zhodu, v polovici z nich. A teda vo vami nastolenej otázke ja preto ako problematický bod nevidím samotné medzirezortné pripomienkové konanie, množstvo vznesených predovšetkým zásadných pripomienok alebo formu a priebeh rozporového konania. Za zásadnú vec v tomto prípade považujem, a to sa ukázalo v celom procese prípravy tohto dokumentu, diametrálne rozdielne filozofické vnímanie povahy a podstaty ľudských práv účastníkmi tohto procesu, čo sa premietlo aj do obsahu pripomienok, ktoré boli značne protikladné. Ja sám som pri tom inicioval pri príprave tohto materiálu rozsiahlu diskusiu, ktorá sa v takejto forme na Slovensku ešte nikdy neuskutočnila. Nikdy som sa jej nebránil a bol by som pripravený v nej aj naďalej pokračovať. V tejto chvíli som však už presvedčený, že ďalšie pokračovanie takejto diskusie už nemôže prispieť k skvalitneniu dokumentu, nakoľko v súčasnosti sa nejaví ako reálne akékoľvek zblíženie diametrálne odlišných stanovísk účastníkov tohto bezprecedentného procesu. V snahe zachovať participatívny proces prípravy celoštátnej ľudskoprávnej stratégie aj vo fáze pripomienkového konania sme pristúpili na hromadné takzvané konferenčné rozporové konanie. Pozvali sme naň všetky subjekty, ktoré si uplatnili pripomienky, zástupcov štátnej správy, ako aj zástupcov mimovládnych organizácií a verejnosti. Spoločné konferenčné rozporové konanie alebo odborná porada či prezentácia je bežnou praxou a spôsobom prerokovania zásadných pripomienok v prípade, ak si to vyžaduje ich povaha, ale napríklad tiež náročné časové okolnosti. Je zrejmé, že v našom prípade platili obe podmienky. Konferenčná forma rozporového konania je v súlade s pravidlami predkladania materiálov na rokovanie vlády Slovenskej republiky. Zobrali sme do úvahy tiež počet subjektov, ktoré si uplatnili zásadné i obyčajné pripomienky, ako aj vzájomný prienik pripomienok a tém. Pripomienky zo strany nepovinne pripomienkujúcich subjektov sa venovali témam, ktoré boli v takmer dvojročnom procese prípravy stratégie viackrát komunikované a diskutované na rôznych fórach, vrátane 21 odborných podujatí organizovaných pri príprave východiskových materiálov stratégie za jednotlivé gesčné rezorty a ľudsko-právne témy. Účelom rozporového konania nebolo nahrádzať výstupy z odborných podujatí. Cieľom tohto formátu rozporového konania bolo umožnenie vzájomnej diskusie a vypočutia názoru všetkých platforiem za účelom dosiahnutia konsenzu. Musím, žiaľ, konštatovať, že rozporové konanie ukázalo, že na dosiahnutie konsenzu chýba dobrá vôľa kľúčových subjektov a partnerov. Vzhľadom na kontradiktórnosť mnohých pripomienok a ich obsah, ktorý vo väčšine prípadov išiel nad rámec materiálu a popieral v mnohých smeroch jeho podstatu a zmysel, som ako predkladateľ tohto materiálu dospel k záveru, že ich jednoducho nie je možné akceptovať. Ďakujem, skončil som.