T. Cabaj, poslanec: (2002-05-30):
Samozrejme, hneď na úvod musím povedať jednu podstatnú vec, že v takom variante, ako je pripravený tento poslanecký návrh, aj s tým, čo sa odohralo počas rokovaní vo výboroch, ako sú pripravené ústupky na schválenie, jednoducho tento ústavný zákon nie som ochotný podporiť a poviem prečo. Nejakú tú chvíľu pôsobím v parlamente, bol som tu aj v roku 1993, keď sa prijímal zákon o riešení platových náležitostí niektorých ústavných činiteľov. Veľmi kontroverzne sa teda zakotvilo do tohto zákona, že plat poslanca je vo výške trojnásobku priemerného platu v hospodárstve. Vychádzalo sa z jedného dôvodu, že je tak veľa práce, že práca poslanca si vyžaduje celého človeka a nie je možné riešiť iné žiadne džoby, záujmy a niečo podobné okrem toho, ale že jednoducho poslanec sa má 24 hodín venovať poslaneckej práci, a preto aj ten plat je tak vysoko postavený, aby bol patrične poslanec ocenený. Dostali sme sa však do situácie, keď jednotlivé lobistické skupiny si postupne pretlačili do tohto zákona rôzne výnimky, čo sa môže zarobiť, kde sa môže ešte zarobiť. Potom sa to ukotvilo na minimálnej mzde, aby poslanec popri svojom zárobku poslaneckom ešte mohol mať minimálnu mzdu a všetky tieto náležitosti. Dostali sme sa do situácie, keď parlament veľmi často zíva prázdnotou, najmä z toho dôvodu, že zákon umožňuje poslancom venovať sa rôznym iným záležitostiam a nevenovať sa v plnom nasadení, tak ako to pôvodne uvažoval tento návrh zákona, poslaneckým náležitostiam. Nie je to len otázka starostov, primátorov, ktorí často sú pertraktovaní, pretože tí sú riešení aj inými platovými náležitosťami ako primátori. A keďže je tam ten konflikt, že je to do výšky minimálnej mzdy, dostalo sa to úplne do takej zvláštnej roviny. A potom musíme si povedať jednu vec. Ak máme ambíciu riešiť postavenie poslancov v tej rovine, že poslanci sa budú venovať aj ďalším náležitostiam, ja som za to, tak ale potom riešme zákon č. 120/1993 Z. z. úplne iným zámerom. Príkladne teraz poviem, že riešme otázku tak a povieme, že odmena poslanca, nie plat, bude možno vo výške jedného platu v národnom hospodárstve a nech je zamestnaný poslanec tam, kde je zamestnaný, a nech sa venuje poslanectvu popri svojom zamestnaní. Ale potom ak hovoríme, že je podstata v tom, že poslanec sa musí celý deň venovať poslaneckej práci, tak neviem, ako má zvládať poslaneckú prácu a zvládať ďalšie funkcie, ktorým sa venuje. O tomto je to, ak to nie je principiálne riešenie, akékoľvek výnimky, uhýbania, všetky náležitosti sú o niečom inom. A pokiaľ nie je ambícia riešiť to takýmto spôsobom, myslím, že znovu je to len nejaká kozmetická úprava, aby sme navonok urobili niečo, ukázali, že chceme túto otázku riešiť, blížia sa voľby, urobíme si pomníček a povieme, že áno, máme záujem to riešiť. Narážame na problém, že znovu tento zákon prijímajú poslanci a znova sa bude tento zákon dotýkať poslancov a znovu bude veľký problém vysvetľovať to voličom, prečo poslanci si ušili zákon tak, aby bol vyhovujúci im, ale nie tak, aby riešili problematiku v Slovenskej republike. Takže pokiaľ nebude ambícia predkladateľov riešiť to takýmto postavením, rôzne profesie, ktoré ako ďalšie sa objavujú popri poslaneckej práci, nemám najmenší dôvod, aby som tento návrh ústavného zákona podporil. Pravdepodobne je to priestor potom, aby nový parlament sa touto otázkou zaoberal a riešil aj otázku postavenia poslancov Národnej rady. Ďakujem pekne.