Jurzyca, Eugen, poslanec NR SR (2018-11-30):
Dobrý deň, dámy a páni, pán minister, vážený pán predsedajúci, aj pán spravodajca, ďakujem pekne za slovo. Tak ako sa patrí chodiť do parlamentu slušne oblečený a muži v oblekoch a v oblekoch, tak sa patrí vyjadriť sa pomerne komplexne k rozpočtu ako zákonu roka, ale tiež sa patrí neopakovať to isté veľakrát, nie je to veľmi efektívne, čiže pokúsim sa vyradiť ti poznámky alebo tie odkazy, ktoré mal Edo Heger predo mnou, a tým pádom verím, že je všeobecný konsenzus, že keby som skončil skôr, než je môj limit, tak ma neprinútite hovoriť až do konca. Pozitívne naozaj na rozpočte je, že sme tak blízko k vyrovnanému rozpočtu ešte neboli. Ale začnem príkladom, tiež je pravda, že ak tu budeme mať o týždeň schválené dôchodkové stropy, tak máme problém možno na úrovni 1 % HDP. A to je vážna vec. Čiže pod tými, pod tým vyrovnaným, pod tým sľubom vyrovnaného rozpočtu je niekoľko údajov, ktoré v rámci takejto rozpravy musia odznieť. Poviem pár slov aj o rizikách, ktoré sú spojené s budúcoročným rozpočtom. Poviem, vyjadrím sa ku štruktúre kapitol a poviem niečo aj pár poznámok ku kolegom, ktorí už tu boli chválení dnes, o spracovaní rozpočtu a potom také verím, že osviežujúce poznámky, ktoré sa týkajú systémových reforiem, no a, no a zakončím to. To hovorím preto, že keby niekto chcel počúvať len tie poznámky k systému, aby vedel, kedy si má dať kávu. Takže k tým číslam, ktoré sú dosť často skryté pod tým povrchom sľubu vyrovnaného rozpočtu. Tak isto predsa len musím zdôrazniť, že dobré časy sme nevyužili a nevyužívame dostatočne na znižovanie deficitu, ekonomika sa prehrieva a rastie na celom svete. Dobre, rastieme aj my, znižuje sa nezamestnanosť aj u nás, to je pravda, ale napríklad v Čechách rýchlejšie. Ešte poznámka k tomu, že vyrovnaný rozpočet a dokonca prebytkový na rok 2019 sme už mali v rozpočte na roky ´17 až ´19. Údaj, ktorý, myslím, že doteraz neodznel v diskusii, je, že konsolidačné úsilie rozpočtu roku 2019 je také, že nebolo nikdy nižšie od roku 2010 podľa metodiky Rady pre rozpočtovú zodpovednosť. Nikdy sme nemali nižšiu konsolidáciu, než budeme mať na budúci rok. Dôležitá informácia. Tiež je dôležité, ono došlo na výbore k určitej zmene, o tom pozmeňováku sa tu hovorilo, ale to štrukturálne saldo zhluku rokov je približne 0,7 – 0,8 %, to je tiež veľa na to, že máme dobré časy. Ak ostane nejaký čas, tak sa môžem ešte k tomu štrukturálnemu saldu potom vyjadriť. Ďalším faktom je, že budúcoročný rozpočet vidí horšie, než predkladateľ, Rada pre rozpočtovú zodpovednosť, Národná banka Slovenska, OECD, aj Európska komisia. Ďalším je, a o tom sa tu už hovorilo, ale poviem to z iného pohľadu, naozaj Európska komisia zoraďuje krajiny z hľadiska kvality rozpočtu a konsolidácie do skupín. Tá najlepšia skupina dostane označenie broadly compliant, čiže v súlade s paktom stability a rastu. Najlepšia dostane compliant, tá druhá dostane broadly compliant, to znamená vo všeobecnosti v súlade s pravidlami paktu stability a rastu. Tu chcem povedať, že Slovensko bolo complaint, tá najvyššia liga v roku 2015, 2016, 2017. V 2018 a 2019 už je len broadly complaint. Tam sa zdá, že teda dochádza k zhoršeniu a Edo Heger, to nebudem opakovať, Edo Heger to podľa mňa dobre hovoril o tom, že teda tesne, tesne sme ušli tým pozmeňujúcim návrhom, ktorý dal predseda výboru Kamenický na finančnom výbore. Ušli sme tomu, aby sme boli preradení dokonca do ešte nižšej skupiny, v ktorej sme neboli od roku 2014. K tomu autopilotovi ešte sa dá doplniť, čo tu nebolo povedané, že pokiaľ by sme naozaj, aspoň myslím, že to nebolo, pokiaľ by sme teda ozaj si vyložili tie nohy, tak by sme dosiahli v budúcom roku prebytok 0,15 %, P-percentá, 15 stotín HDP. Tiež platí medzi tými skrytými informáciami, že z dvadsať osmičky štrnásť krajín bude mať rozpočtový prebytok za celú Európsku úniu, v eurozóne platí, že jedenásť krajín je s plánovaným, vyrovnaným alebo prebytkovým rozpočtom na budúci rok. To sú komplementárne čísla a verím tomu, čo hovoril Edo Heger. Keď nám, ešte sa raz vrátim k tomu, že keď nám tu prejde zákon o zastropovaní dôchodkov, tak teda máme, máme problém na dlhé roky a samozrejme, že ho môžme oddialiť niekedy do budúcna, ale keby sme chceli pristúpiť k jeho riešeniu zodpovedne, no tak, tak približne vyše jednu miliardu už musíme hľadať na budúci rok. Konštruktívna poznámka k tomuto, keby sme vedeli nadviazať vek odchodu do dôchodku na roky prežité v zdraví, tak by sa podľa mňa dalo diskutovať. Zatiaľ ale to meranie rokov prežitých v zdraví sa robí podľa ankety a podľa dotazníka, ktorý je stratený v preklade. Robí sa to zle, nemáme tam tvrdé dáta. Keby sme mali, dalo by sa hovoriť. Tiež pripomeniem, obrovská škoda v tomto bode, keď hovoríme o odchode do dôchodku, tomu, že vieme, kedy sa zbytočne druhému pilieru strelilo do kolena a doplácame na to ešte aj teraz. Tiež môj osobný odhad, a ja som sa včera na to aj pýtal ministra financií, nemám toto podložené analýzami renomovaných inštitúcií, ale môj dojem z toho, koľko počíta ministerstvo financií s príjmom z hazardu, je taký, že bude veľmi ťažké naplniť ten plán. Tiež sa vyjadrím, ale komplementárne, k tomu nákupu stíhačiek. Rozumiem, ako je to zaúčtované v rozpočte, že je to tam, tuším, po 500 miliónoch ročne. Mimochodom je to tam tak skryté a nepopísané, že si myslím, že to nie je dobré takto, ale hlavne, hlavne po roku ´21 nám dodajú stíhačky, a tá vláda, ktorá bude vtedy pri moci, dostane teda petelicu rovno do čela. Myslím si, že v rozpočte sa malo s tým rátať a že sme si mali odkladať na takéto výdavky, pretože to bude potom veľmi náročné. Hovorilo sa tu o tom, že aj Rada pre rozpočtovú zodpovednosť sa niekedy pomýli a teda preháňa ten odhad rizík. Tak mám pred sebou graf, ktorý vám nemôžem ukázať, samozrejme, aby som nedostal trest od vedenia, ale poviem, ako odhadovala Rada pre rozpočtovú zodpovednosť riziká, ktoré zhoršujú skutočné saldo verejných financií a aká bola potom skutočnosť. Čiže v roku 2015 Rada pre rozpočtovú zodpovednosť odhadovala riziká na -297 miliónov, v skutočnosti to bolo potom 706 miliónov. Čiže bola optimistická. V roku 2016 odhadovala -386, skutočnosť -847. A teraz 2017, tam, kde sa rada pomýlila opačným smerom, odhadovala 356 miliónov, skutočnosť bola 185. V roku 2018 odhad rady 389, skutočnosť 670. Teraz je odhad rady 332. Ak sa potvrdí trend, tak na budúci rok je problém. Štruktúra kapitol. Systémová poznámka. Podľa mňa najserióznejší projekt alebo aktivita v tomto smere s veľkou pridanou hodnotou, okrem hodnoty za peniaze, samozrejme, je projektík, ktorý sa volá COFOG, ktorý hovorí o tom, ako si štáty rozdeľujú verejné financie, nie hrubý domáci produkt, verejné financie, príjmy z verejných financií, ako ich potom rozdeľujú a dobre, že v rozpočte existuje takáto tabuľka a vieme teda, ako sa rozdeľujú u nás a môžeme si to porovnať s V3 a s Európskou komisiou, Úniou, pardon, ale odporúčam, aby sa tam pridali tzv. smart countries. Ja už myslím, že som to kedysi hovoril a nie je to len môj, moje odporúčanie. Kvôli tomu, aby sme sa neporovnávali len s tými okolitými štátmi, ale aby sme si vybrali tie krajiny, ktoré sú špičkovo hodnotené napr. OECD z hľadiska kvality života, ktorým sa darí najviac, severské krajiny, Švajčiarsko, ja by som tam dal aj Estónsko, pretože to láme všetky rebríčky, všetky – boj proti korupcii, kvalita vzdelávania, informatizácia, atď. Čiže takúto, takéto informácie by som dal do rozpočtu a aj podľa nich sa potom trocha správal, nie trocha, ale dosť. Ešte k štruktúre kapitol chcem povedať, že zaskočil ma najväčší pokles výdavkov na zdravotníctvo, napriek tomu, že hodnota za peniaze sa tam robí dobre. Niektorí tím lídri zo SaS a tím líderky ma zobrali ako staršieho človeka so sebou na stretnutia s analytikmi hodnoty za peniaze na niektoré rezorty a ja teda musím povedať, že nechám si ruku odrezať, ak nie je pravda, že na tom zdravotníctve to robia fakt dobre. Niekoľko hodín sme tam dostávali informácie a súčasne ďakujem, že takto náš štát funguje, že opoziční sa môžu ísť porozprávať bez toho, aby ich nejako, im to zakazovali ministri. Takže veľmi dobre. Myslím si, že to mohlo byť viac, viac premietnuté. Počuli sme Braňa Gröhlinga, čo povedal o školstve. Školstvo podľa COFOG-u by malo dostať viac, ale tá hodnota za peniaze sa tam nesleduje veľmi dobre. To tiež platí o doprave, veľká škoda, lebo treba tam investovať, ale doprava na začiatku podľa mňa až arogantne reagovala na tento projekt. Teraz poviem, a toto nie je nejaká chyba ministerstva, ale je to o rozpočte. Robia sa rozpočty kapitol, nejakú ingerenciu tam ministerstvo má. Vyberiem si príklad kapitoly podpredsedu vlády pre investície a informatizáciu, kde je krásne vidno, ako si niektorí zostavovatelia rozpočtov zostavujú rozpočty podľa toho, na čo majú dávať peniaze, na aké náklady a vôbec nehovoria o výsledkoch. Čiže z tohto rozpočtu ich sa nedozvieme vôbec, čo z tých peňazí a mimochodom oni majú najvyšší nárast, 239 %, najvyšší zo všetkých, medziročne 
239 %. A nedozvieme sa, že čo už teda. Už to bude tak, že nebudeme musieť nosiť všetky doklady orgánom štátnej správy, ale oni budú mať jeden systém? Nie, vôbec o tom nehovoria. Ja vám odcitujem, čo hovoria, že na čo tie peniaze minú. „Na vypracovanie strategických dokumentov, či zabezpečenie zasadnutí, stretnutí workshopov, konferencií, podujatí a seminárov.“ Občan, keď si prečíta, na čo ten štát míňa peniaze, tak sa dočíta, že na organizáciu seminárov, ale to je každému jedno. Každý chce počuť tie výsledky, ktoré sa dosiahnu a osobitne, keby nikto iný, tak tí, čo majú na starosti informatizáciu, tí mali by byť prví, ktorí hovoria o výsledkoch, pretože si pamätáme históriu, ako tie peniaze nedobre míňali. A teraz už len im takú drobnosť odkážem, moji asistenti mi pred pár dňami povedali, že na úrade vlády, tam, kde visí aj rozpočet mimochodom, na tej stránke webovskej sa nedá vyhľadávať elektronicky už tri roky, takže keď dostávajú tri, plus tri, 239 %, tak by mohli aspoň ten vyhľadávač spriechodniť na stránke úradu vlády. Teraz k efektívnosti chcem ešte povedať, že ono ťažko, okrem tej hodnoty za peniaze, ťažko ju môžme nejako seriózne merať a mne vychádza, že taký najserióznejšie, najserióznejšia informácia je takáto. Také neočakávané príjmy alebo nadpríjmy, ako sa to volá, verejných financií, od roku 2012 do roku 2017 boli nominálne 14 mld. eur. O 14 miliárd verejná správa dostala viac, malo by sa to prejaviť v tých rezortoch, ktoré sú financované z verejných financií, čiže napríklad zdravotníctvo a sociálne veci. Eurostat robí prieskum, eurobarometer, kde sa pýta ľudí, je to reprezentatívny prieskum a on sa pýta ľudí, čo považujete za dva najväčšie problémy u vás? Pokiaľ ide o ekonomiku, tak ľudia sú čoraz spokojnejší. U nás pokiaľ ide o položku zdravotníctvo, sociálne veci, tak v roku 2012 si 16 % oslovených myslelo, že jeden z dvoch najväčších problémov je zdravotníctvo a sociálne veci, 16 %, a v 2018 roku 34 %. Takýto strašný nárast nespokojnosti s položkou zdravotníctvo, sociálne veci, pričom verejná správa mala oveľa, oveľa viac peňazí. Ešte drobnosť k tomu, k tej hodnote za peniaze. Kľúčové je, aby ona mala čo najlepšie dáta, objektívne, kvalitné dáta. A už som tu spomínal tie roky dožitia v zdraví, že to je na základe dotazníka strateného, v preklade. A druhú vec chcem ešte spomenúť, že v tejto sále som sa pýtal exministra zdravotníctva pána Druckera, že či je pravda, že sa mení metodika zberu informácií o odvrátiteľnej úmrtnosti, pretože toto je kľúčový ukazovateľ, s ktorým ráta MinFin, s ktorým ráta ministerstvo zdravotníctva, aj my s ním rátame, aby sme vedeli, keď sa urobia nejaké opatrenia v zdravotníctve, alebo sa dá viac peňazí, či sa tento, či robíme dobre, či robíme dobre, či sa teda tá odvrátiteľná úmrtnosť znižuje. No lenže mení sa metodika a ja som sa pýtal ministra Druckera, či teda sa potom urobia opatrenia na to, aby sme vedeli tie staré trendy porovnať s novými trendmi. Vyzerá to nie, že nie. Mám také informácie z mojich facebookových debát s odborníkmi a nemám ich potvrdené vládou, ale len odporúčam alebo možno aj vyzývam ministerstvo financií, aby si toto strážilo, lebo keď tie dáta budú mizerné, tak sa nič nedozvieme a o štyri roky robenia reforiem v zdravotníctve budeme len o štyri roky starší a nebudeme vedieť viac nič o tom, čo treba robiť a čo nie. Nebudeme poučenejší. Teraz pár poznámok k spracovaniu rozpočtu. Takáto drobnostička, chýba číslovanie tabuliek. Ja keď pozerám materiály OECD, tak sú tam tabuľky očíslované. Tuto v rozpočte, keď sa rozprávam s niekým, že počúvaj v tej tabuľke, ktorej tabuľke? No v tej tabuľke, čo je na 25. strane. Počkaj, ja nemám 25. stranu, ja to mám v inom formáte, takto sa rozprávame. Nemôžeme si povedať, tak ako pri materiáloch OECD, že tabuľka C7 obsahuje to a to. No taká menšia vec. Menšia vec je aj to, že keď hovoríme o tých číslach, že ministerstvo financií, ministerstvo dopravy má iné čísla o dopade zavedenia vlakov zadarmo. Čudné, ale verím, že Miro Ivan, náš tím líder pre dopravu, ešte bude o tom hovoriť. Potom sú tam nepomenované nedaňové príjmy v rozpočte. Je tam odhad mimo nezávislého daňového výboru a je tam veľa rezerv. Tie rezervy majú dva problémy, jednak ide o to, že sa o nich, rozumiem, pán minister, že ich treba. Nie som Talibanec, podľa mňa, ale narástli teda dosť a dva problémy tam vidím, že sa o nich rozhoduje nie celkom demokraticky, nie v parlamente tak. Nehovorím, že nemáte mandát, ale nie v parlamente. A cez časť tých rezerv sa dá obchádzať konsolidácia. Nebudem to tu rozoberať. Bol o tom blog Ľuda Ódora. Volal sa, tuším, Kód 46, tam to bolo popísané, ako sa dá cez rezervy nekonsolidovať tak, ako sa má. Tak teraz k tým systémovým reformám. Tam to vnímam ako dosť nevyužitú šancu. Edo tu hovoril o tom, že, nepovedal to možno takto, ale rastie nám z hľadiska veľkosti vybraných daní, klesá, takto klesá podiel daní z nehnuteľností. A, pán minister, vy viete, že aj spolu sme o tom hovorili. Martin Filko sa do toho púšťal, naozaj aj určite vy vnímate to, že máme zaťaženú prácu veľmi relatívne voči majetku a dani z nehnuteľností za nie dobrý jav. Vnímal som, že boli urobené pokusy cez tie cenové mapy, nepodarilo sa to. Ja si myslím, že to ani nebola dobrá cesta. Chcem mať konštruktívnu poznámku. Viem, že to je ťažké, viem, že to je ťažké a že ZMOS sa bráni a starostovia a primátori proste nechcú zvyšovať daň z nehnuteľností. Chceli by všetci, aby minister financií vybral veľa peňazí a rozdelil im to podľa počtu ľudí, podľa nadmorskej výšky, podľa počtu žiakov a podľa počtu ľudí nad 62 rokov. Toto sa im páči, lenže musia ísť aj oni nejak do tej politiky a zbierať tie peniaze a vysvetľovať ľuďom, že nejaké peniaze treba vybrať. Ale čo sa tam dá spraviť? No brainstorming ale hovorí, že možno by sa dali naviazať tempá budúcich zmien výberu podielových daní na, na výber, na výšku výberu tých daní z nehnuteľností. Proste previazať to tak, aby pokiaľ nevyberú viac, ale to je zjednodušene, teraz to hovorím, to je na debatku, pokiaľ nevyberú viac na dani z nehnuteľností, tak nedosiahnu viac podielových daní. Niečo takého, aby sme sa s týmto pohli, lebo, lebo podľa OECD ten systém, aký máme, nás oberá o dokonca 14 % rastu HDP. Je to, máme ho najhorší z hľadiska, z hľadiska motivácie obcí a miest priťahovať investorov na svoje územia, tak vážna vec. Ďalšia systémová poznámka je, sa týka toho, že tieto peniaze, o ktorých som hovoril, oni sú rozdeľované skokovo, skokovo. Nedostanú obce mestá podľa počtu ľudí, ale tí ľudia sú zoradení do intervalov, do intervalov. A tak sa stane, že keď je mesto nad 50-tisíc alebo do 50-tisíc a ubudne im človiečik alebo pribudne, tak dostanú viac alebo menej o milión eur. Ježíš, však toto už by sa ozaj mohlo spraviť, je to riešené nariadením vlády, neviem, či to chystáte sa zmeniť, ale týka sa to, myslím, teraz Popradu aktuálne. Ale viem, že Prievidza bola takéto mesto, kde takéto riziko teda hrozilo, pričom to sa dá pekne nahradiť funkciou, nie už tabuľkovo, ako kedysi sme boli zvyknutí. To stačí len modernizovať, aby bola, bol ten vzťah spojitý. Dobre, toto nič. Samozrejme, tá štátna pomoc, ktorá je zameraná na znižovanie regionálnych rozdielov, o tom by sa dalo tiež hovoriť. Ukazuje sa, aj správa NKÚ to hovorí, že je to neefektívne, toto mikro-manažovanie cez vyslaných ľudí do regiónov. Nebudem prezentovať, čo má SaS, ale máme návrhy na to, u ktorých si myslíme, že by sa rozdiely v regiónoch znižovali. Ešte spomeniem, že tri roky nám stúpa daňové zaťaženie, daňovo-odvodové zaťaženie. Predstavte si komu. Bohatým a chudobným. Nie strednej vrstve. Vnímam to tak, že marketingovo je to tak dobre, lebo tam je veľa ľudí koncentrovaných v tej strednej vrstve a na tých koncoch to je zopár ľudí, tak sa troška sekli. Edo Heger hovoril o tom, že sa to nezdaniteľné minimum nevalorizovalo a u tých bohatých je to, že im tie stropy buď, odvodové, buď sa zrušili, alebo teda zvýšili. Ale chcem upozorniť, že nemyslím si, že toto je dobré, dobrá politika, pretože tam vidíme potom, že keď nevalorizujeme to nezdaniteľné minimum a odpočítateľnú zrušíme, no tak v tých chudobných regiónoch, kde sú nízke mzdy, tam tí ľudia neprejdú na trh práce. Je to tak, to je fakt. A fakt, že neprejdú, nehovorím, že je fakt tá kauzalita, to si myslím, že je tak. A tí bohatí? No tak odchádzajú nám, odchádzajú nám šikovní ľudia, lebo sme ich teda zdanili veľmi. A to sú arbeitgebri, tí dávajú prácu, tí nespotrebúvajú prácu. No to isté si myslím, čo Edo hovoril o vývoji počtu zamestnancov verejnej správy. Teraz je akurát čas, kedy mohli prejsť do súkromného sektora. Poviem ešte, že dnes som zachytil v médiách, že hospodársky a finančný výbor Rady EÚ prijal uznesenie, že disciplinárne konanie s Talianskom je oprávnené. Ja som aj na výbore hovoril a už aj predtým, že tam sme mohli mať razantnejšie stanovisko. Nechceme, aby, aby sa, aby Únia bola transferovou úniou, aby si platili dlhy tí, ktorí hospodária dobre, tým, ktorí hospodária zle. Počul som nášho pána premiéra, ako sa k tomu vyjadroval. A vyjadroval sa teda tak pol na pol, no. Čiže uzatváram. Máme sľub vyrovnaného rozpočtu už o rok, ale sú s ním spojené veľké riziká a ktokoľvek bude ministrom budúci rok, bude to mať strašne ťažké. Ďakujem pekne za pozornosť. (Potlesk.)