P. Hrušovský, predseda NR SR: (2004-02-04):
D. Bollová, poslankyňa: Vážený pán predseda, kolegyne, kolegovia, dovoľte, aby som úvodom povedala takú poznámku, ktorá možno do rozpravy nepatrí. Náš poslanecký klub nemá totiž člena vo výbore pre pôdohospodárstvo a preto sa spoliehame na vyjadrenia odborníkov, ktorí nám pomáhajú pripraviť sa a reagovať na niektoré z tu prijímaných zákonov alebo uznesení. Takže dovoľte mi vyjadriť sa i k tejto otázke. Vážený pán minister. Vláda Slovenskej republiky dlhodobo nereaguje na kritiku odbornej verejnosti z radov národohospodárov na absenciu dlhodobej i krátkodobej koncepcie rozvoja Slovenska. Predkladaný materiál je neúspešným pokusom prekryť jestvujúci fatálny nedostatok koncepčného myslenia ekonomických ministrov, ktorí prešli od extrému stopercentného plánovitého hospodárstva na 5 a viac rokov k inému, charakterizovanému anarchiou, chaosom a náhodnosťou riešenia problémov, nie iba spoločensko-politického, ale i sociálneho a hospodárskeho života spoločnosti. Nik ešte totiž nepredložil ucelenú predstavu o tom, ako by malo vyzerať Slovensko o 5, o 10, respektíve o 20 rokov. Myslenie na budúcnosť sa hodnotí ako socialistický prežitok. Problémy sa riešia zo dňa na deň, alebo sa neriešia vôbec, hoci vyspelé štáty sveta nepodľahli otrocky myšlienke samospasiteľnosti voľného trhu, ale majú presne definované trendy rozvoja krajiny, majú jasne stanovené ciele a snažia sa nachádzať prostriedky ako ich aj dosiahnuť. Návrh strednodobej koncepcie politiky poľnohospodárstva sa nemá o čo oprieť, nemá z čoho vychádzať, pretože úspešné a vysoko produktívne poľnohospodárstvo spred roka 1989 je pre súčasný režim, teda i pre vládu, neprijateľný ako príklad. Rozhodujúcou motiváciou je vstup Slovenska do Európskej únie a prijatie pravidiel spoločnej agrárnej politiky. Teda dominantnými nie sú vôbec záujmy a potreby Slovenska, ale Európskej únie a spoločného trhového priestoru z hľadiska výhodnosti pre rozvinuté krajiny. Slovenské poľnohospodárstvo v súčasnom stave nie je schopné konkurovať. Nemôže sa stať rovnocenným partnerom pre vyspelé štáty Európskej únie, pretože je už 14 rokov zámerne deštruované. Predkladateľ sa tvári, že sa prebudil, a pokúša sa odstrániť deficit koncepčnosti v poľnohospodárskej politike. Pritom však nepovažoval za potrebné predložiť ho na pripomienkové konanie medzirezortné, nepožiadal o vyjadrenie zainteresované organizácie. Akoby vláda Slovenskej republiky nemala odvahu požiadať ich o stanoviská, ani záujem o mienku odborníkov, o ktorých sa pripravuje na budúce dva - tri roky rozhodnúť. Podobne ako v iných oblastiach, i v pôdohospodárstve sa vláda zbavuje zodpovednosti a všetky rozhodujúce riešenia v danej oblasti prenecháva výrobcom, teda prvovýrobe a spracovateľom v očakávaní, že sa zapoja do národných a nadnárodných výrobno-obchodných vertikál a prispôsobia sa požiadavkám integrátorov. Vláda neprichádza so žiadnymi impulzmi, ktorých realizácia by mala a mohla uľahčiť cestu slovenským poľnohospodárom menej bolestne sa včleniť do nových podmienok po vstupe Slovenskej republiky do Európskej únie. Vážené kolegyne, kolegovia, Slovensko, ako ho všetci poznáme, je krajina, kde väzby k pôde a pôdohospodárstvo napriek spriemyselňovaniu zostali veľmi silné. Väčšina občanov žije na vidieku a v malých mestách, preto i postup vlády pri rozhodovaní o bytí či nebytí výrobcov potravín je posudzovaný veľmi nepriaznivo už i z toho dôvodu, že pred rokom 1989 sme vo výrobe potravín boli sebestační. Je pravda, že sortiment bol menší, obalová technika menej kvalitná a lákavá, ale slovenskí poľnohospodári živili čiastočne i dnešné Česko. Nechcem, aby boli považované tieto slová za nostalgiu alebo reminiscencie, nebodaj za dogmatizmus, ako sa niektorí kolegovia často vyjadrujú. Dovolím si uviesť iba niektoré názory na navrhovanú koncepciu vyslovené odborníkmi, ktorí celý život pracovali v poľnohospodárstve a pracujú v ňom dodnes. Strednodobá koncepcia má síce kapitolu s názvom strategické východiská a ciele, ale o východiskách neobsahuje ani slovo. Ak chcete hovoriť o cieľoch, musíte vychádzať z daného stavu, ktorý v materiáli vôbec nie je špecifikovaný. Dotknem sa blízkeho okolia môjho bydliska. Dostupné údaje hovoria, že pokým v roku 1987 bolo v okrese Senica 88 403 ha poľnohospodárskej pôdy, v roku 2002 je to iba 68 368 ha, teda o 20 000 menej. Zaujímavé sú čísla o súkromne hospodáriacich roľníkoch. V roku 1987 obhospodarovali v okrese súkromne hospodáriaci roľníci 2 206 ha a v roku 2002 iba 1 623 ha. Stav hovädzieho dobytka sa znížil o približne 55 000 kusov, ošípaných o 70 000 kusov, oviec sa chovalo 9 400 kusov a v roku 2002 ich zostalo 162. V okrese napriek tomu i v roku 2002 hospodárilo 54 subjektov. Z toho 20 poľnohospodárskych družstiev, 3 akciové spoločnosti, 9 spoločností s ručením obmedzeným a iba 21 súkromne hospodáriacich roľníkov či farmárov. Ale ak najmenšia výmera súkromne hospodárskeho roľníka je 6 hektárov, teda v našej oblasti, ťažko hovoriť o farmárovi. Slovenskí občania patria teda viditeľne i po 14 rokoch privatizácie ku kolektívnej civilizácii a veľmi ťažko túto skutočnosť ovplyvní akákoľvek deštrukčná politika. Preto spomenutí odborníci, ktorí mi vypracovali tento prehľad, vychádzajúc z tohto faktu navrhujú podporovať kolektívne hospodárstva, napríklad týmito spôsobmi: Po prvé, ak chce vláda pretransformovať družstvá na povedzme akciové spoločnosti s menším počtom vlastníkov, musí zabezpečiť financie či úvery s nízkym úrokom do 2 % alebo bezúročné úvery so splatnosťou 10 až 15 rokov. Po druhé... Pán minister, hovorím pripomienky odborníkov, ktoré navrhujú uplatniť v strednodobej koncepcii rozvoja pôdohospodárstva. Štát môže - po druhé - štát môže vykúpiť všetku pôdu, ako je to napríklad v Izraeli a prenajímať ju so záujmom čo najväčšej obrábanej výmery, aby mal zabezpečený primeraný zisk, a) za prenájom a b) z vykúpenej produkcie. Po tretie, vláda nemôže súhlasiť s dotačnou politikou, ktorú navrhuje Európska únia. Nepomerné zvýhodnené by boli oblasti južného a čiastočne západného Slovenska s úrodnou pôdou a prevahou ornej pôdy. Stred a východ a sever by podľa nich, ktorí mi to pripravili, dostali približne o 25 % menej ročných dotácií ako doteraz. Po štvrté. Vláda, presnejšie ministerstvo financií by malo poskytnúť poľnohospodárskym podnikom takzvané preklenovacie úvery na prefinancovanie prechodného obdobia, ktoré by boli splácané postupne po dotáciách z Európskej únie. Po piate. Aby bolo možné zvýšiť mzdy v poľnohospodárstve, je nevyhnutné zreálniť ceny jeho produkcie. Chrániť domáci trh pred dumpingovými cenami. Napríklad už pred časom tu spomínaný dovoz lacnej hydiny alebo vlaňajší dovoz bravčového mäsa z Nemecka a Španielska, ale i z Česka, ktorý prinútil našich chovateľov predávať mäso so stratou 6 až 10 korún na kilogram. Po šieste, zásadne je potrebné prepracovať bod 3.2 kapitoly č. 3 úloha poľnohospodárstva a potravinárstva, ktorého nariadenia či návrhy sú rizikom, že výmera ornej pôdy a tým i produkcia potravín sa bude zmenšovať. Tieto nariadenia umožňujú finančné špekulácie s pôdou. Ďalším rizikom je i nárast nezamestnanosti, násilným vytlačením poľnohospodárskych pracovníkov na takzvanej pôde neidentifikovaných vlastníkov. V bode 3.2.3 sa hovorí, že právnickým a fyzickým osobám, ktoré hospodária na pôde a budú ju aj naďalej poľnohospodársky využívať, ponúkne obec, do ktorej vlastníctva tieto pozemky prejdú, časť pôdy neidentifikovaných vlastníkov. Iba časť. Po siedme. Do seriózneho dokumentu, akým by mal predkladaný dokument byť, nemôže navrhovateľ uvádzať fixné idey. Tvrdenia, že po rozpade poľnohospodárskych družstiev a rozvoji vidieckej turistiky sa rozšíria pracovné príležitosti na vidieku. To je, prosím, nereálne. Príďte sa pozrieť do nášho okresu, kde veľa seba je veľa dedín, ktoré majú úrodné polia, ale žiadne turistické atrakcie. Akú by asi rozvíjali turistiku a rozširovali pracovné príležitosti, keby ste rozohnali aspoň tých pár družstiev, ktoré sa dodnes udržali. Dámy a páni, naše informácie hovoria, že proti predloženému návrhu má zásadné výhrady i Poľnohospodárska a potravinárska komora, ktorej ste sa, vážení predkladatelia, na mienku ani nespýtali. Z uvedených a mnohých ďalších dôvodov, napríklad i v časti, v tu neposudzovanej časti o lesoch, predložený návrh strednodobej koncepcie poľnohospodárstva na roky 2004 - 2006 poslanci nášho klubu nemôžu podporiť. A hlavný dôvod, prečo tak neurobia, tkvie v tom, že materiál sa neodvážil ani len v názve spomenúť slovo ROZVOJ poľnohospodárstva. O žiaden rozvoj pôdohospodárstva im totiž ani nejde. Preto si dovolím predložiť ctenej Národnej rade návrh na zmenu uznesenia v nasledovnom znení: „1. Národná rada Slovenskej republiky neschvaľuje predloženú Strednodobú koncepciu politiky pôdohospodárstva. 2., Národná rada Slovenskej republiky žiada vládu Slovenskej republiky, aby po konzultáciách a berúc do úvahy stanovisko Poľnohospodárskej a potravinárskej komory i ďalších odborníkov pôdohospodárov prepracovala koncepciu a opätovne ju predložila do parlamentu na schválenie do konca mesiaca marca. Ďakujem vám za pozornosť. (Potlesk.)