M. Urbáni, poslanec: (2002-11-12):
Ja s potešením z tohto krátkeho pôsobenia v parlamente musím povedať, že zdravotnícky klub je zložený z profesionálov, ľudí, ktorí rozumejú problematike, a verím, že môžeme aktívne prispieť k tomu, aby sme konečne na Slovensku pripravili dobrý zdravotnícky systém a dobrý program. Zdravie sa nezabezpečuje budovaním viac nemocníc iba, viac doktormi, je to výsledok celej spoločnosti. Zdravie je aj produkt aj zdroj ekonomicko-sociálneho rozvoja. Očakávania občanov od zdravotníctva sú hlavne kvalita života a kvantita práv. Na Slovensku sa tvárime, keď máme článok 40 našej ústavy, že sa nás to netýka a v zdravotníctve je všetko v poriadku a ten článok nejako automaticky sám všetky problémy vyrieši. Dnes máme vyše 93 % verejných zdrojov, ktoré ja skôr by som nazval spoločnými zdrojmi, pretože verejné to mi pripadá ako, že z niekadiaľ len tak prišli a môžeme ich rozhadzovať, sú to spoločné zdroje, ktoré sa zbierajú, aj príjmová zložka, aj výdavková zložka, na základe ekonomických pravidiel. Máme v programe aj my a budeme podporovať to, aby sa verejné zdroje znížili a dosiahli sme európsku úroveň 75 % verejných zdrojov pre zdravotníctvo. Mám ďaleko od ľavicového politika, ale znižovanie týchto verejných zdrojov nesmie ísť na úkor najslabšej sociálnej populácie na Slovensku. Je potrebné v prvom rade zlepšiť ekonomiku v štáte, zvýšiť zamestnanosť, treba konečne nielen hovoriť, ako tu počúvame dvanásť rokov, malé a stredné podnikanie, ale ho zreálniť v živote, zaviesť rovnú daň, nepáči sa mi, že vo vládnom vyhlásení je napísané: „... budeme analyzovať, či ju budeme môcť zaviesť.“ Dokedy? Už konečne by sme mali realizovať aj niečo z toho, čo hovoríme. A samozrejme, čo je veľmi dôležité, treba si uvedomiť, že zdravotníctvo je ako hociktorý iný ekonomický rezort. Má svoju cenu, má svoje vstupy a má svoje výstupy. Dnes s pribúdaním zdravotníckych technológií, ktoré sú ekonomicky veľmi náročné, s pribúdaním nových liekov, ktoré nie sú lacné a nebudú lacnejšie, nerobme si ilúzie, všetko bude, tieto vstupy budú narastať, je potrebné, aby sme o tom začali hovoriť, ako to budeme organizovať, ako v samotnom zdravotníctve zracionalizujeme našu prácu, týka sa to organizátorov, manažerov v zdravotníctve. Vo vládnom vyhlásení sa hovorí, že: „Vláda deklaruje zámer zvyšovať akcieschopnosť systému poskytovania zdravotnej starostlivosti zodpovedajúcej potrebám obyvateľov.“ Potiaľ dobre, ale ďalšia časť: „... pri zohľadnení reálnych finančných zdrojov“. Ako tomu mám rozumieť? Keď náhodou vláde nepôjde, tak v zdravotníctve nebudú peniaze? Je to absolútne proti tomu, čo som hovoril pred chvíľou. V ďalšej časti ohľadom prevencie. Je spomenuté, že bude sa prevenciou zaoberať vláda a bude zohľadňovať aj kardiovaskulárny a onkologický program. Ja by som očakával, že ohľadom prevencie, ktorú pokladám za veľmi dôležitú v zdravotníctve, bude venovaná väčšia pasáž vo všetkých troch častiach, ktorá prevencia obsahuje, a nielen v onkologickom a vaskulárnom programe, ale pre každého aj zdravého pacienta je to potrebné. Čo sa týka antikorupčných opatrení, ktoré by mala byť spoluúčasť občana pri úhrade určitých výkonov alebo spoluúčasť pri úhrade služieb súvisiacich s poskytovanou zdravotnou starostlivosťou. Áno, bude mať svoj efekt, nie som proti nej, ale nie v terajšej dobe. Ale o tom budeme, myslím, hovoriť neskoršie pri realizovaní zákonov. Najlepším antikorupčným opatrením je dobrý systém, fungujúci systém a čo je veľmi dôležité, je informovanosť občanov. Absolútne chýba informácia zdravotníckych pracovníkov prenesená na občanov, nehovoriac o chýbajúcej zdravotnej výchove. Musíme vedieť, napríklad v Amerike je 2,3 - 3,5 % chýb, medicínskych, ktorým sa dalo predísť. Z toho 14 % zomiera, čo tvorí 98 000 úmrtí. Na Slovensku, žiaľ, tieto štatistiky nemáme, nemôžem vás informovať o nich. Zomiera viac ľudí v Amerike na medicínske chyby, ktoré sa stali, ktoré končili v nemocnici úmrtím, ale väčšinou sa stali v ambulantnej sfére. Je to viac úmrtí ako pri autohaváriách, ako pri ochorení na aids, ako pri ochorení, pri rakovine prsníka. O tomto musíme hovoriť a musíme sa tým zaoberať pri robení programu pre zdravotníctvo. Čo sa týka zdravotných poisťovní. My sme za pluralitu zdravotných poisťovní, nebudem to bližšie rozoberať, lebo moji kolegovia niektorí budú o tom viac hovoriť, sme aj za doplnkové poistenie. Definitívne a podľa jasne stanovených pravidiel. Rozhodne, ale v tejto fáze, v ekonomickej, ako sa nachádzajú zdravotné poisťovne, nemá absolútne logiku, keď vyhlásime vo vládnom programe, že toto doplnkové poistenie budú momentálne realizovať komerčné poisťovne. Je potrebné, aby ich realizovali zdravotné poisťovne. V budúcnosti, keď sa ekonomická situácia v štáte a v zdravotníctve vylepší, niet absolútne námietok, aby sa realizovalo aj cez komerčné formy. Vláda sa zároveň zaväzuje presadiť v zdravotníctve tvrdé rozpočtové obmedzenia. Tomu nerozumiem. To už tu skúšal doktor Šagát svojho času za minulej vlády a vieme, ako tieto tvrdé rozpočtové obmedzenia dopadli. Čo je dôležité a čo vláda musí robiť, musí sa zaujímať aj o príjem do zdravotných poisťovní, spomínal som to pred chvíľou. A nielen o tvrdé rozpočtové obmedzenia. Nejde o rozpočtové obmedzenia, ide o kontrolu tokov, kontrolu príjmov a kontrolu výdavkov v zdravotníctve. Ďalej. „Vláda zriadi úrad pre dohľad nad zdravotnou starostlivosťou a zriadi úrad pre finančný trh.“ Tomuto nerozumiem. Čo bude potom robiť ministerstvo zdravotníctva? Ja si myslím, že to ono by malo robiť stratégiu a malo by robiť aj kontrolu, samozrejme, aj legislatívu. Čiže toto nie je správne, čo ja považujem za správne a budem navrhovať, už to poviem dnes, celá činnosť v zdravotníctve sa musí monitorovať od obvodného lekára, cez poskytovateľov, zdravotné poisťovne až po ministerstvo centrálnym elektronickým informačným systémom. V nemocniciach absolútne nemáme monitorovaný systém, koľko minieme a prečo minieme. Nemonitorujeme absolútne kvalitu zdravotnícky služieb, nemonitorujeme absolútne následnú starostlivosť, pacient u nás je prepustený z nemocnice, ide domov a nevieme, čo sa s ním deje, či zomrel, alebo mu niekto poskytol lieky. Keď nemáme tento informačný systém, dochádza, alebo nemôžeme naplniť takzvaný linking, kde toho pacienta sledujeme od narodenia, kde vieme, že nebude mať interakcie, dostane lieky, ktoré môžu mať interakcie, môžeme poškodiť jeho zdravie, nebudeme robiť duplicitné vyšetrenia a tak ďalej. Čiže toto je monitorovanie a sledovanie a nevytváranie úradov, zásadne s tým nesúhlasím. Chýba mi vo vládnom programe viac prepojenia na sociálnu medicínu a na rezort práce, sociálnych vecí a rodiny. Sú tam spoločné činnosti medicínsko-sociálne a sociálno-medicínske, ktoré keby boli dobre rozpracované a pripravené, mohli by priniesť značnú úsporu a značnú úľavu pre mnohých ľudí na Slovensku. Na Slovensku je dnes sedemtisíc čakateľov na domovy dôchodcov, tritisíc čakateľov na špeciálne ústavy, rôzne a my chceme zatvárať nemocnice, my nepotrebujeme zdravotníckych pracovníkov, skrátka, nebudem sa o tom zmieňovať dlhšie, bude, myslím, priestor pri predkladaní zákonov o tom viac a detailnejšie hovoriť. V liekovej politike treba urobiť, samozrejme, poriadok v celom liekovom reťazci. Dnes výroba liekov, nových, je veľmi nákladná, predražuje sa. V roku 1976 napríklad výroba jedného lieku stála 50 miliónov dolárov, dnes už stojí 800 miliónov dolárov. Treba si uvedomiť, že je to proces, ktorý trvá 10 až 14 rokov. Firmy vyrábajú a skúšajú lieky 4, 5, 6. Možno sa ujme jeden na trhu, čiže tá cena sa musí premietnuť. Zaoberajú sa, našťastie, tým ľudia už aj v Spojených štátoch, rôzne asociácie, pretože ja si myslím, že tu je základná chyba, základná chyba je v liekovej politike u výrobcov v tom, že každý robí, my tu takzvane, aj ja viem vyrábať, keď niekto vyrába. Dnes by sa mali vyrábať lieky na choroby, na ktoré nie sú lieky, a mali by sa vyrábať lieky s vysokou pridanou terapeutickou hodnotou. Tie môžeme akceptovať, tie môžeme zaplatiť aj u nás v zdravotníctve. Veľmi pozitívne hodnotím v programovom vyhlásení vlády v časti zdravotníctvo, že cenotvorba v liekovej politike konečne prejde na ministerstvo zdravotníctva. Nie je mysliteľné, aby gazdovi niekto iný dával ceny a on si sám gazduje na ministerstve so svojím rozpočtom a nemá do toho čo hovoriť, alebo veľmi málo. Čiže toto pokladám za pozitívum a držím palce, aby sa to podarilo tejto vláde. Čo mi chýba v programovom vyhlásení vlády pre zdravotníctvo. Chceme ísť do Európy a absolútne nejako nevidím tam náznak, aby sme spolupracovali s WHO, aby sme spolupracovali s OECD, s OSN, s inými inštitúciami, so samotnou Európskou úniou, čiže to by tam podľa mňa dnes malo byť. Veľmi mi chýba v celom programe nielen pre zdravotníctvo, intersektorálne prepojenie a v tomto zdravotníctve zvlášť, s inými rezortmi. Hovoril som na začiatku, že zdravotníctvo sa nedá oddeliť od celkového fungovania ekonomiky štátu, čiže to by tu malo byť. V minulom programe vlády, ktorý, môžem povedať, že bol pre zdravotníctvo veľmi dobrý, žiaľ nerealizovalo sa z neho nič. Tento program, ktorý predkladá terajšia vláda, pre zdravotníctvo je heslovitý, veľmi je tam málo vecí, detailnejšieho o reforme, nechcem tam mať čísla, nechcem tam detailné rozoberanie, ale mali by tam nejaké ciele a eventuálne terminovanie nejaké by som bol prijal, ale chcem veriť, že keď je takto krátky, možno bude lepší výsledok, pretože mám záujem na tom, aby bolo zdravotníctvo na Slovensku lepšie. Verím aj v to, že spoločne s ministrom zdravotníctva a so zdravotníckym výborom sa nám podarí, keď bude predkladať zákony, hlavne najdôležitejšie zákony, 277, sedem trojku, deväťdesiatosmičku o zdravotnej starostlivosti, ktoré musia byť predložené naraz, že si ich riadne prediskutujeme predtým a ponúkame pomocnú ruku preto, aby sa nám podarilo na Slovensku vytvoriť dobré zdravotníctvo. Ešte bude musieť pán minister zdôvodniť pred istou skupinou zdravotníckych pracovníkov aj pred obyvateľmi, že je strašne málo v tomto zdravotníckom programe o takzvanom verejnom zdravotníctve, o ochrane zdravia na Slovensku, čo by si zaslúžilo také vládne vyhlásenie, trošku viacej. Ale ja si myslím, že pri dobrej chuti, keď spojíme sily, doladíme to, ale celkovo ako vládny program, žiaľ, nesplnil moje očakávania, takže ho nebudem môcť podporiť, ale ponúkame spoluprácu v ďalšom pripravovaní a realizovaní zákonov pre zdravotníctvo. Ďakujem pekne. (Potlesk.) Z. Martináková, podpredsedkyňa NR SR: Ďakujem. Ďalším prihláseným do rozpravy je pán poslanec Dušan Jarjabek, nech sa páči. Pripraví sa pán poslanec Abelovský. Faktická poznámka, pán poslanec Hopta... Pán poslanec Hopta. I. Hopta, poslanec: Ja by som mal dve poznámky k vystúpeniu pána poslanca. Predovšetkým si myslím, že naozaj teraz svojím vystúpením dokázal, že Hnutie za demokratické Slovensko je pravicovou stranou, pretože ním podporovaná rovná daň urobí z bohatých ešte bohatších a z chudobných ešte chudobnejších. Čo sa týka kritizovania socialistického zdravotníctva, chcem mu odporučiť, aby išiel do zdravotníckych zariadení, aby sa spýtal ľudí a položil im otázku, kedy sa im lepšie darilo v zdravotníckych zariadeniach, teraz či za socializmu, ja si myslím, že by dostal jednoznačnú odpoveď. Neviem, kde sa on lieči, ale zrejme chodí do nejakých iných zariadení, pretože v toľko kritizovanom socialistickom zdravotníctve, naozaj bolo bezplatné zdravotníctvo, neplatilo sa za lieky, neplatilo sa ani za pobyty v nemocnici, ako sa pripravuje, a ani za stravu. Bolo sociálne zabezpečenie zdravotníkov na oveľa vyššej úrovni, nerušili sa zdravotnícke zariadenia, ako sa pripravuje rušenie teraz a zo zdravotníctva sa neurobil výnosný obchod. Chcem povedať asi toľko, že v súlade s ústavou vtedajšej krajiny zdravotnícka starostlivosť bola naozaj bezplatná a mohli ju užívať aj naši dôchodcovia, ktorí teraz naozaj nemajú niekedy a vydávajú posledné koruny za lieky, aby mohli prežiť. Čiže ak podporuje časť HZDS tento zdravotnícky program tejto vládnej koalície, tak je mi veľmi, veľmi ľúto a som trošku z toho sklamaný. Ďakujem za pozornosť. Z. Martináková, podpredsedkyňa NR SR: Ďalej sa s faktickou poznámkou prihlásil pán podpredseda Pavol Rusko. Nech sa páči. Poprosím, pán Mikloško, poprosím pokoj! P. Rusko, podpredseda NR SR: (So smiechom.) Ja chcem, naopak, na rozdiel od svojho kolegu pochváliť a vyjadriť také poďakovanie za to, že opozícia si dokázala všimnúť aj pozitíva, najmä na zdravotníckom programe aliancie. Verím, že HZDS nezostane v konštruktívnej opozícii len počas rozpravy, ale podporí programové vyhlásenie práve preto, lebo je v ňom zakomponovaný program, tak ako ste sa o ňom vyjadrovali, a, pán poslanec, keď som vás tak počúval, tak vás je pomaly v tej opozícii škoda. Pozrite sa, s akými kolegami tam sedíte. Ďakujem. Z. Martináková, podpredsedkyňa NR SR: Pán poslanec Urbáni, môžete reagovať na faktické poznámky. Nech sa páči.