Žitňanská, Jana, poslankyňa NR SR (2022-06-17):
Ďakujem veľmi pekne. Vážená pani komisárka, pán predsedajúci, ctené kolegyne, kolegovia, chcem sa v prvom rade aj ja poďakovať pani komisárke nielen za skvelú správu, pretože naozaj je to jedna z tých top správ, ktoré sme aj v tomto volebnom období mali možnosť opakovane dostať, čiže správa je naozaj veľmi zrozumiteľná, jasná, na konkrétnych prípadoch máme možnosť vidieť, čo rodiny s ľuďmi so zdravotným postihnutím zažívajú a čo všetko, aké krivdy sa tu páchajú. Čiže to je jedna vec, že ďakujem za tú správu, ale ešte väčšie ďakujem za všetko, čo robíte, ty osobne, Zuzka, ale aj celý tvoj tím, pretože naozaj je to poctivá práca dennodenná od večera do rána, od rána do večera proste, mám možnosť to tak trošku bližšie sledovať, čiže naozaj, naozaj komisárka pre osoby so zdravotným postihnutím robí úžasnú prácu. A tak ako aj pred chvíľočkou hovoril pán poslanec Mičovský, že teda je správne, že sa jej zvyšujú kompetencie aj vďaka tomu, čo pani poslankyňa Hatráková priniesla do parlamentu, vďaka zákonom, ja sa tomu veľmi teším a, samozrejme, to podporujem, ale aj z tohto miesta by som chcela požiadať ministerstvo financií, aby zohľadnilo túto skvelú prácu, ktorú robí pani komisárka, aby zohľadnilo to všetko, čo ju ešte čaká aj vďaka novým kompetenciám, aby naozaj to mohla kvalitne obsiahnuť a naďalej robiť tú úžasnú prácu, ktorú robí. Čiže všetci tí, ktorí máte vplyv na takéto nejaké navýšenie rozpočtu, veľmi vás prosím o to, prihovárajte sa aj vy, aby sa komisariátu dostalo to, čo mu patrí, aby naozaj mohol vykonávať svoju prácu ešte lepšie než doteraz. No a teraz k samotným tým rôznym prípadom. Áno, množstvo z nich sú prípady, ktoré či už boli medializované, alebo sme riešili aj v rámci výboru, alebo ako jednotlivci, ale je to len niekoľko tých prípadov. Ďalšie prípady, ktoré, o ktorých viem, mnohí ľudia sa na mňa obracajú, čiže tieto príklady sú také že na ilustráciu, ale tých prípadov, kedy ľudia sa stretávajú so zamietnutím príspevku na kompenzáciu alebo s neľudským zaobchádzaním, je podstatne viacej, aj keď súhlasím s tým, čo povedala pani komisárka, že, chvalabohu, tá drvivá väčšina, o nich ani nevieme o tých prípadoch, lebo všetko prebieha tak, ako má. Ale ja som presvedčená o tom, že stále máme čo zlepšovať a stále proste tieto prípady, ktoré sú aj v správe, aj prípady, ktoré ja riešim, proste by sa nemali vyskytnúť. A ony sa vyskytujú naozaj z veľkej časti aj kvôli tomu, že proste tá informovanosť tu nie je, ľudia nevedia, na čo majú nárok. Úradníci nevedia poradiť alebo zle poradia, to znamená, že je úplne kľúčové, tak ako pani komisárka povedala, že robia supervíziu vo vzťahu k zariadeniam, kde sa snažia školiť zamestnancov a tak ďalej, je dôležité, aby rovnakú supervíziu, rovnakú pomoc dostávali aj jednotlivci, žiadatelia o rôzne príspevky, žiaľ, a teda v tomto ešte štát má veľkú rezervu. Ja už som hovorila s niektorými mojimi kolegyňami a kolegami, chceme aj v spolupráci s úradom práce, s ministerstvom práce ísť do nejakého lepšieho metodického usmernenia alebo aj usmernenia jednotlivých žiadateľov, aby presne vedeli, o čo môžu, akým spôsobom žiadať, a najmä, keď aj dostanú nejaký príspevok, napríklad príspevok na opatrovanie, že čo sú všetko zo zákona obmedzenia, že kedy oňho môžu prísť, na čo si majú dávať pozor, pretože mnohí naozaj netušia, keď im príde náhodou kontrola, tak odrazu sú zhrození, že vlastne oni nevedeli, že mali niečo nahlásiť, nemali nahlásiť, a podľa mňa to je alfa omega, aby naozaj nežili v neistote, že čo sa im môže stať, ak, aby sme ich o tom informovali. Čiže toto je jedna z tých vecí, o ktorých sme sa aj včera rozprávali, že by sme veľmi radi nejakým spôsobom vypracovali a potom by to bolo súčasťou všetkých rozhodnutí, aby každý dostal do ruky proste všetky informácie, ktoré v danej chvíli potrebuje. Tých tém, ktoré pani komisárka tu otvorila, od sociálnych podnikov; áno, aj ja tiež vnímam, že proste ešte stále napriek tomu, že je to veľká téma aj v rámci Európskej únie, napriek tomu, že sociálne podniky prinášajú tú pridanú hodnotu, ponúkajú pracovné miesta ľuďom, ktorí by ináč zostali nezamestnaní, ešte stále proste u nás ten systém dobre nefunguje. Opakovane sa stretávame s tým, že napríklad sociálne podniky v Bratislavskom kraji alebo v Bratislave, konkrétne aj Bivio má problém získať finančnú podporu, lebo proste Bratislavský kraj, ale tí ľudia so zdravotným postihnutím sú, žijú tu všade proste, aj v iných krajoch, aj bratislavskom, čiže my by sme sa mali trošku ináč začať pozerať aj na túto problematiku. S tými, ešte veľmi dobrá pripomienka, tá sa týka témy, ktorú tiež sme riešili a ja dúfam, že už to úspešne dotiahneme do konca, a to sú vlastne, to sa týka tých drahých prerábok bytov. Áno, ceny idú hore, takisto aj ceny pohonných hmôt idú hore, to znamená, že aj príspevky, ktoré by mali kompenzovať vlastne tieto prerábky alebo teda by mali zaplatiť prerábky kúpeľní, bytov a tak ďalej a tak isto aj príspevok na benzín, by mali ísť hore. Proste toto sú ľudia, ktorí naozaj to nerobia z nejakej svojej pasie, že by žiadali štát o pomoc, ale sú to ľudia, ktorí to potrebujú, ale našou povinnosťou je im pomôcť. Čiže aj v spolupráci s kolegyňami a kolegami budeme sa snažiť, aby tento proces čím skôr bol uzavretý tak, aby tie ceny kopírovali dnešné, dnešné ceny. A posledná poznámka, to sa týka toho, čo aj pani komisárka hovorila, že veľakrát je rodičom vyčítané, že prečo vôbec žiadajú o nejaký príspevok, však sú rodičia a majú sa postarať. Respektíve príspevok je odňatý, lebo, áno, keď je rodič doma, poberá príspevok, má možnosť sa viac venovať tomu dieťaťu, to dieťa robí nejaké pokroky a teraz odrazu úrad povie, že ale vaše dieťa už je na tom lepšie, už nepotrebuje príspevok. Ale to dieťa je na tom lepšie preto, že ten rodič mal príspevok a sa o to dieťa môže viacej starať. To znamená, že my keď odnímeme príspevok, ten rodič bude musieť, ja neviem, si nájsť prácu alebo si nenájde prácu a bude teda zadarmo sa starať o to dieťa, tak ak tam tá starostlivosť zvýšená nebude, tak proste to dieťa nám zase pôjde do regresu alebo teda nebude robiť také pokroky, ako má. To znamená, že, chvalabohu, buďme radi, že dieťa napreduje aj s tým príspevkom a neodnímajme ho a netrestajme toho rodiča za to, že sa stará. A máme množstvo rodičov, ktorí sa starajú o svoje deti so zdravotným postihnutím bez toho, že by mali nárok na príspevok na opatrovanie, a myslím si, že v tomto štát naozaj má, má ešte veľa čo naprávať, pretože presne ako aj pani komisárka povedala, keď prestaneme podporovať rodiny, tak nám stúpne počet ľudí, detí, ktorí budú umiestnené v rôznych zariadeniach. A myslím si, že aj pre ich kvalitu života, pre kvalitu života tej rodiny, ale aj pre štátny rozpočet toto naozaj nie je cesta, ktorou by sme mali ísť. Takže ešte raz veľká vďaka, pani komisárka, za to, čo robíte, ďakujeme, že nás upozorňujete na to, čo my robíme zle, lebo aj to potrebujeme počuť poniektorí, ktorí sa tejto téme až tak nevenujú. A ja pevne verím, že aj na základe vašich odporúčaní pristúpime k úprave rôznych či už opatrení, alebo teda zákonov. Ďakujem veľmi pekne.