Osuský, Peter, poslanec NR SR (2015-03-18):
Ďakujem za slovo, pán predsedajúci. Vážený pán spravodajca, vážená snemovňa, vystupujem tu s krátkym vyjadrením sa ku kandidátom, ktorých som navrhol. Navrhol som jedného kandidáta do správnej rady a navrhol som i kandidáta do dozornej rady. Chcem aspoň stručne zdôvodniť, prečo som tak urobil a o koho ide. Do správnej rady som navrhol Mgr. Michala Zajdena, PhD., ktorý je evanjelickým kňazom v Bystrici-Radvani a ktorého poznám ako svedomitého a statočného človeka, ktorý nie celkom v mladom veku, ale zápalom nad iných pozoruhodným spracoval a s úspechom odovzdal na Filozofickej fakulte Univerzity Komenského na Katedre slovenských dejín svoju dizertačnú prácu venovanú evanjelickej cirkvi v čase nástupu totality, v rokoch ’48 až ’54. Stál som možno i na počiatku tejto dizertačnej práce, keď dôstojný pán Zajden prejavil záujem o spracovanie tejto nie celkom do detailov prebádanej, hoci už aj inými spracovávanej oblasti cirkevných dejín v čase totality. Jeho dizertačná práca je pozoruhodným čítaním pre zaujatého laika ako som ja, ale nepochybne našla i uznanie a porozumenie medzi historikmi z povolania, čo je pozoruhodné, keďže autorom je magister teológ. Myslím si, že dôstojný pán Michal Zajden je dobrým kandidátom do Správnej rady Ústavu pamäti národa, pretože, a tu ma napadá diskusia o dôvodoch pre nevymenovanie ústavných sudcov, svojím záujmom a zápalom pre históriu tých období, ktoré pokrýva svojou aktivitou Ústav pamäti národa, ukázal, že je tým, ktorý by bol mužom na pravom mieste. Myslím si, že jeho voľba by bola dobrým rozhodnutím, a vzhľadom na jeho čestnosť a občiansku solídnosť by dostala Správna rada Ústavu pamäti národa dobrého člena. Druhým kandidátom, ktorého navrhujem, je Patrik Dubovský. Patrik Dubovský je historik, absolvent Filozofickej fakulty Univerzity Komenského, ktorý roky v Ústave pamäti národa pracoval. Pozná jeho fungovanie, pozná jeho chod, a preto ho považujem za dobrú voľbu za člena dozornej rady, pretože vie, ako veci bežia, a vie, ako by bežať mali. Obidvaja moji navrhovaní kandidáti majú teda väzbu na Ústav pamäti národa, pretože zatiaľ, čo ten jeden tam ako historik pracoval, ten druhý práve v spolupráci s pracovníkmi Ústavu pamäti národa svoju dizertačnú prácu spísal. Na tomto mieste, aj keď som ho nenavrhoval za kandidáta, si dovolím podporiť kandidáta do dozornej rady, kandidáta Gulu, ktorého navrhujú kolegovia z KDH. Tento človek sa roky venuje problematike tej časti pamäti národa, s ktorou súvisí aktivita ústavu, a myslím, že je to ďalší kandidát, ktorý vie, o čom to je, a ktorého prítomnosť v Dozornej rade je garanciou, že by veci v ústave mali prebiehať fér a korektne. K tomu, aby som nominoval kandidátov do obidvoch štruktúr, som sa rozhodol i preto, lebo i keď je môj malý vklad neporovnateľný s veľkou zásluhou otca Ústavu pamäti národa, môjho zvečnelého vzácneho priateľa Jána Langoša, predsa len chápem Ústav pamäti národa ako tak trošku aj naše a moje dieťa a záleží mi na tom, aby v jeho zodpovedných štruktúrach boli statoční ľudia a pri ich navrhovaní sa zamýšľam nad tým, či by so mnou súhlasil Ján Langoš. A mám pocit, aj keď odpoveď dostanem len vo večnosti, že Ján Langoš by týchto dvoch kandidátov podporil. Ďakujem.