Osuský, Peter, poslanec NR SR (2012-08-03):
Pani predsedajúca, musím vám povedať, že v tomto parlamente všeobecne zaznieva kdečo a ja sa k veci dostanem, hovorím o nekradnutí a neklamaní. A kradnutie a klamanie výrazne súvisí s prednesenou témou. (Smiech v sále. Potlesk.) To je nepochybne pravda, tak ako v skrátenom, áno, 7. marca v skrátenom konaní klamal dnešný premiér Fico, keď povedal, že sa nebude zasahovať do druhého piliera. To bolo absolútne klamstvo v kocke. A vida, problém tohto zákona je jeden. Tento zákon sa týka občanov tejto krajiny takmer viac ako rozpočet. Keď som prišiel prvýkrát ako poslanec do Národnej rady v roku '98, môj priateľ Ján Langoš mi povedal: „Rozpočet je zákon zákonov.“ Keď sa pozerám na tento zákon, ktorý nie je na jeden rok, ktorý svojim zásahom do dôchodkového systému dnešných tridsiatnikov-štyridsiatnikov určuje ich dôchodok o desiatky rokov, je oveľa viac ako rozpočet. Je to niečo, čo predurčuje smerovanie dôchodkového zabezpečenia a ak sa dnes hovorí o kríze, kvôli ktorej musíme siahať k takýmto opatreniam, tak zároveň vám poviem jedno, každá kríza niekedy skončila, ale demografická kríza neskončí. Tá je naveky, tá sa neskončí, tá sa nemôže skončiť z podstaty veci. A preto ak hovoríme o dôchodkoch, ktoré s ňou úzko súvisia tak je to veľmi vážna a trvalá záležitosť. No aj tak by som v tejto súvislosti konštatoval, pretože je opäť moje sväté právo, keď si o sebe vypočujem, že som bielym koňom DSS-ky, z úst neoboľševika, tak chcem prehlásiť, že nie som vzhľadom na svoj pokročilý vek angažovaný v správcovskej spoločnosti nijakého typu. Zároveň chcem povedať, že nie som živnostník, zároveň konštatujem, že nie som študent a chcem teda povedať, že teoreticky sa ma nič z toho, čoho sa dotkne tento zákon, netýka. Napriek tomu mám pocit, že tu zastupujem občanov Slovenskej republiky, a myslím si, že tento zákon bude mať dopad na milióny z nich. Nie dobrý dopad, nie pozitívny dopad a to jednoducho stojí za akýkoľvek zápas a za akýkoľvek čas. Vývoj názorov na dôchodcovské správcovské spoločnosti v súčasne vládnucej vláde je v zásade trvalo jednosmerný, hodnotené je od netvora až po zlodejinu a ajhľa, vypočuli sme si, že 9 % je málo a že si dosť nenasporia, no 4 % sú teraz dosť, to si už zaručene nasporia. Vypočuli sme si dneska podnetnú informáciu o tom, prečo dávame DSS zarobiť raz toľko, ako brali. No aby sme to znechutili 2. pilier ďalším prípadným záujemcom! Mám ešte konštruktívny návrh v tomto zmysle, bolo by dobré, keby schody do ich office-ov boli zamínované a prípadne lemované ostrostrelcami, aby prípadného záujemcu veľmi rýchlo odradili. Ak je toto prístup k vážnej demografickej otázke, ktorej je druhý pilier čiastočným riešením, tak musím povedať, že je to neuveriteľné obnaženie brutálnej a nahej pravdy o tom, pretože sa z týchto lavíc opováži zaznieť hlas, že ja som bielym koňom DSS-ky? Nie. Vy ste, priatelia, biele kone DSS, i keď ten, ktorý to povedal má červenú hrivu a červený chvost. Ja nie som biely kôň DSS, ja z toho nijako profitovať nebudem a neviem, aké je portfólio vašich straníckych sponzorov a či sú v nich DSS, ale keby ste tam mali straníckych sponzorov, tak neurobíte nič iné, ako zvýšite poplatky, ktoré im prinesú vyššie príjmy. To len tak na margo. Takže ma nepodozrievajte, že som bielym koňom DSS-ky. Na Slovensku existuje príslovie o tom, že „kto rýchlo dáva, dvakrát dáva“. Ja sa zamýšľam ako ukončíme ďalšou časťou vety príslovie. Kto rýchlo berie, čo dvakrát? Dozvedeli sme v rámci debaty o DSS-kách, že sú v nich štátne peniaze. Konečne som sa poučil, že štát má nejaké „svoje“ peniaze. Lebo podľa mňa všetky peniaze tohto štátu pochádzajú z ľudu, tak ako moc v tomto štáte pochádzala i v súlade s ústavou z ľudu. Povedala to síce vaša šarmantná kolegyňa, ale nepresvedčila ma. Nedomnievam sa, že štát dáva ľuďom, ktorí mu odvádzajú dane na ich dôchodky, „svoje“ peniaze. Dáva im ich peniaze a teraz im berie ich peniaze, nie žiadne štátne peniaze. (Ruch v sále.) Dobre, ja si myslím, že mám, ale máte právo na ten názor a vystúpte v rozprave, veľa vás dnes nevystúpilo. Keď ste tak presvedčení o svojej pravde, mali ste tu stáť ako jeden šík a vyargumentovať si Kollára, Mihála, „e tutti kvanti“. Keď sa hovorí o tom, že sa tu vzbúria ľudia, keď sa to alebo onô stane, zaznelo to tu dnes, ja sa spýtam, čo sa stane, keď sa vzbúri 1,5 milióna dôchodkových sporiteľov? Bolo zbytočné vyhrážať sa tým, i keď kolega Martvoň to uviedol ako dôvod pre vážne bezpečnostné riziká. No keď sa vzbúrili doktori, tak to bolo napäté, keď sa vzbúria definitívne sestričky, bude to tiež dosť napäté, takže vyhrážať sa neustálymi vzburami je, samozrejme, možné, ale zdá sa mi to trošku „na vode“. Považujem ale aj tak za veľmi potrebné, aby sa občania, ktorých sa to týka, a tento zákon sa týka miliónov občanov, vyjadrili k hromadnému podaniu na Ústavný súd a urobia dobre, ak sa budú vo svojej veci angažovať. Ku cti svojho dlhoročného priateľa a vzácneho človeka Ondreja Dostála musím povedať, že pred dvoma dňami podal na Ústavný súd individuálnu sťažnosť. Pod čiarou poznamenávam, že ak je na Slovensku jeden človek, ktorý by bol ozdobou tohto parlamentu, tak je to Ondrej Dostál, ale urobil tak ako občan, ako urobil predtým mnoho vecí ako občan, pretože jeho celá parlamentná kariéra trvala len 18 mesiacov. Každopádne by si občania mali všimnúť toho, čo urobil občan Dostál, pretože to urobil aj za nich. On to neurobil za seba, urobil to za 3,5 milióna ľudí, ktorí budú postihnutí týmto zákonom. (Ruch v sále. Prerušenie vystúpenia predsedajúcou.)