Figeľ, Ján, podpredseda NR SR (2014-07-10):
Vážená pani podpredsedníčka, ctené dámy, vážení páni, aj z tejto diskusie dnes ráno, aj zo včerajšieho večera je vidieť, kde sú tie názorové póly alebo hodnotové rozdiely v tejto snemovni a v spoločnosti. Je to dobré pre čitateľnosť, je to dobré pre možno dialóg a politiku ako takú, ale ľudia potrebujú riešenia a Slovensko potrebuje pozdvihnutie, lebo to, v akom stave sa nachádzame či ekonomicky, sociálne, ale aj kultúrne, aj politicky, súvisí s hodnotami, súvisí s politikou a s podmienkami života, či sa to oplatí alebo treba radšej čakať alebo radšej odísť do iného zahraničia, počnúc Rakúskom. Chcem v tejto diskusii prispieť práve tým, čo znamená pravda, sloboda alebo ten základný obsah slov, ktoré keď rešpektujeme, tak žijeme podľa toho, čo hovoríme, a zároveň podľa pravdy, ak nie, tak potom je to stále viac nedorozumenie až kríza alebo konflikt. Nedeľa je od toho, že sa nedělá, že sa nerobí. A že to vznikalo a vzniklo cez stáročia a stalo sa princípom, pravidlom aj v bývalom Česko-Slovensku, aj na európskom kontinente, má svoje vyjadrenie v kultúre. Nedeľa je fenomén kultúrny, nie ekonomicky. A kultúra nás charakterizuje viac ako ekonomika, bárs by sme dávali kultúru vyššie, lebo ona dáva zmysel našim životom, našim vzťahom, ale ekonomika je nevyhnutnosť, každodenný chlieb je potrebný. Každá kríza malá, veľká, rodinná alebo medzinárodná sa začína odklonom od pravdy, od toho, čo je základ, platí, aj keď môžeme mať názor, ale pravda je pravdou, lebo ona je aj základom spravodlivosti. A ak nedeľa je o tom, že sa nedělá, ak to nie je nevyhnutné, ak nehorí, ak to nie je práca, ktorá je nevyhnutná z hľadiska vyšších záujmov verejného záujmu, tak tam by sme si mali rozumieť. Iné národy, iné krajiny tomu hovoria ešte silnejšie, ešte inak, ale ja som vychádzal z toho slovenského. Tento deň sa volá v Rusku voskreseňje (vzkriesenie), v Grécku kyriaki, v Taliansku domenica, deň Pána. My sme o tomto ani neargumentovali, ani nepísali do dôvodov, ale to, že v nedeľu je dôvod na voľno, na odpočinok, na pokoj, na rodinu, je súčasť slovenskej kultúry. Ak nám na tom nebude záležať, komu na tom má záležať? Má na tom záležať Európe alebo tým druhým? Majú nám povedať, na čom záleží, keď na kultúre až tak nezáleží? Keď sa stráca význam slov, stráca sa ľudská sloboda, lebo sloboda si žiada usporiadanosť, sloboda nie je chaos, trh pre trh, džungľa, keď silnejší vyhráva. Demokracia a sloboda súvisia cez hodnoty a pravidlá a význam slova nedeľa je aj základom pravdy o nedeli. Preto navrhujeme držať sa tejto etymológie, tohto významu, lebo je to dobré, lebo je to spravodlivé. Je to dobré pre kultúru, lebo sa vytvára aspoň jeden deň v týždni, keď rodina a dokonca celá spoločnosť okrem prípadov nevyhnutných, matky s deťmi, otcovia s deťmi, rodiny môžu tráviť nedeľu pospolu. To totiž výrazne prispieva k zosúladeniu pracovných povinností a rodinného života, a to aj tým, že sa cez takýto návrh, ktorý podávajú kolegovia poslanci, zvyšuje sociálna ochrana zamestnaných. V Európe je sviatočný charakter nedele chránený vo väčšine štátov zákonom. Aj mimo Európskej únie v bohatých štátoch, ako je Nórsko alebo Švajčiarsko, je zákon o ochrane nedele. V rámci Európskej únie má Slovensko veľmi smutný primát, najviac nedeľnej práce. Nedeľná práca pokiaľ nie je nevyhnutná, je dôkazom chudoby, nie bohatstva. Ak si spomínate, v deväťdesiatych rokoch agentúra DONAR pre stranu HZDS, ktorá už tu nie je a už tu nebude, vytlačila také bilbordy so švajčiarskymi obrázkami ako fake (po slovensky falzifikát), že toto je Slovensko alebo bude Slovensko, len treba dobre voliť. Takže Švajčiarsko ako falzifikát ja neodporúčam. To nie je cesta, cesta pre Slovensko je inšpirovať sa, učiť sa od tých, ktorí to naozaj dosiahli, a preto, aby boli silné dobré výkony cez pracovné dni, je dobré mať pauzu. A toto sa cez dlhé stáročia formovalo ako nedeľný deň pokoja, sviatku, rodiny, odpočinku. My potrebuje robiť lepšie, nie predovšetkým robiť viac. A lepšie znamená aj usporiadanosť, aj kultúru práce, kultúru zamestnávania, kultúru podnikania. Priatelia, teraz hovorím o ekonomike a používam slovo kultúra. Švajčiarsko je naozaj bohaté, ale jeho základ je v kultúre, v kultúre práce, podnikania, dodržiavania zákonov, pravidiel, úcty k zamestnancovi a tak ďalej a tak podobne. Nechcem hovoriť o Švajčiarsku a nechcem, aby sme tu robili nejaké falzifikáty v budúcnosti, ale reálne k nej prispievali tým, čo uzákoňujeme alebo prinášame ako riešenia. Kresťanskodemokratické hnutie je v tomto konzistentné. Pred dvoma rokmi sme navrhli a úspešne presadili na kongrese Európskej ľudovej strany v Bukurešti v októbri článok do programu tejto politickej sily, ktorý znie: „Pre sociálne dobro ľudí je dôležité, aby bol v spoločnosti jeden spoločný deň pracovného pokoja v týždni. Po stáročia bola týmto dňom nedeľa. Taktiež pre zachovanie kultúrnych koreňov Európy je dôležité zachovať nedeľu ako spoločný celoeurópsky deň pracovného pokoja.“ A, hľa, na Slovensku v strede Európy, kde sa hrdíme aj konkrétnymi koordinátami, súradnicami, kde to presne je, kde treba tú vatru založiť, to tak nie je. To tak nie je, lebo trh, lebo dogma trhu, ja si nemyslím, to že je správne. A zároveň si nemyslím, že nám to majú iní hovoriť. Ale to, že sa nám podarilo presadiť takýto článok do programu najsilnejšej európskej politickej strany, ktorá aj teraz v máji vyhrala voľby a ktorá aj teraz v máji na Slovensku bola úspešná, ak to zoberiem v súčte, nás oprávňuje navrhovať doma to, čo hovoríme v Európe. Toto je naša suverénna nielen možnosť, ale aj zodpovednosť, nehovoriť iným, čo majú robiť, ale spolu a hlavne doma robiť to, čo je potrebné a prospešné. Opakujem, priatelia, toto je viac téma kultúry než HDP, HDP nám vzrastie, ak bude v zamestnávaní, v podnikaní poriadok, a nie džungľa. Nie som za nadmerné regulácie, ale napríklad jediný slovenský reťazec nemá problém s týmto ustanovením. Ale tie anglické, nemecké, francúzske alebo iné zahraničné reťazce tu si idú urobiť to, čo doma nerobia. Priatelia, veď pozerajte, čo sa tu deje aj v podnikateľskom prostredí. Je to téma kultúry, po druhé, nielen kvôli tomu, že 4. júna bola zmenená ústava, od 1. septembra bude platná, ale už aj kvôli tomu, že doteraz v ústave sa nachádza veta, ochrana manželstva, rodičovstva, rodiny a osobitne detí je garantovaná. A práve touto zmenou Zákonníka práce chceme zvýšiť ochranu zamestnancov prostredníctvom zvýšenia počtu dní, počas ktorých nie je možné nariadiť prácu. Ale samostatne zárobková činná osoba, vlastník môže aj s jeho manželkou, môžu tak urobiť, len majú vtedy nedeľu, vtedy nedělají, mnohí, myslím tým tých veľkých. Slovensko potrebuje lepšie, vitálnejšie rodinné, prorodinné prostredie, aby sa nám darilo po každej stránke, lebo revitalizácia ani ekonomiky nebude fungovať, ak sa nebude dariť viac súdržnosti, zodpovednosti, solidarite, výchove v rodinách. Tržby väčšie nebudú. Toto si dovolím povedať, aj práve preto, čo odkazuje ministerstvo financií. Viac nezjeme, priatelia, viac sa nedá, ľudia zjedia toľko, koľko potrebujú alebo si môžu dovoliť zjesť. To platí aj o širšom konzume. Viac konzumu nebude, ale viac konzumizmu áno. Chceme kultúru konzumu, konzumizmus ako charakteristiku, ktorá neplatí u susedov, ale na Slovensku sa stala súčasťou kultúry? Toto naozaj chcete, priatelia, ktorí argumentujete proti návrhu? Podporné stanovisko k tomuto návrhu dali mnohé dôležité inštitúcie alebo organizácie, Konfederácia odborových zväzov, podčiarkujem, Konfederácia odborových zväzov, Nezávislé kresťanské odbory Slovenska, Odborový zväz pracovníkov obchodu a cestovného ruchu. To nie je o tom, že jedna pani povedala. Áno, sú rôzne názory, rôzne záujmy, rôzne životné, pracovné, ekonomické situácie jednotlivých osôb. Ale spomínam inštitúcie preto, lebo ich postoj, ich názor je dôležitou súčasťou dialógu, sú to sociálni partneri, ktorí s touto témou výrazne a každodenne súvisia. Naštartovaná bola a prebieha iniciatíva mimovládnych organizácií, beží petícia za voľnú nedeľu, je európska petícia, ktorá je súčasťou ďalších legislatívnych zámerov. Ozvali sa už viackrát a v minulých rokoch cirkvi, náboženské spoločnosti. Ja som presvedčený, že nedeľa ako deň pokoja, relaxu, odpočinku, zameraná viac na kultúru, na vzťahy by pomohla kultúrnym inštitúciám na Slovensku, a to je tiež ekonomika, to je tiež istý ruch, možno cestovný alebo ekonomický, športovým, voľnočasovým centrám. Chcem na záver tohto vstupu prispieť skôr apelom k tým, ktorí majú väčšinu, lebo Slovensko potrebuje riešenia. Ľudia si zaslúžia viac istoty. Najväčšia istota v živote z takého pohľadu spravodlivosti je pravda, žiť v pravde, nie v klame, nie v nejakej hmle ilúzií. A druhá z tej ekonomicko-sociálnej stránky je zamestnanosť a reálna skutočná fungujúca solidarita. Rakúsko, ktoré v nedeľu má pokoj, kľud, má nezamestnanosť pod 5 %, Nemecko ju malo 5,1 % v máji, o Švajčiarsku už som tu hovoril, v Nórsku je to podobné. To sú veľmi silné ekonomiky aj sociálne silné spoločnosti. Preto spomínam tento fakt, lebo na Slovensku je nezamestnanosť vysoká, dlhodobo stagnujúca alebo kolíše okolo veľkých nadpriemerných európskych čísel. A pritom najviac v nedeľu zamestnávame, niečo nehrá, niečo nesedí. Čo treba ešte viac nedeľnej práce? Naozaj treba ešte viac v nedeľu robiť, aby klesli čísla nezamestnanosti? Nie je to presne naopak, práve naopak? Som presvedčený, že programové vyhlásenie vlády, ktoré bolo schvaľované v tejto snemovni, hovorí v troch takých odrážkach veľmi adekvátne na túto tému. Najprv sa venuje téme rodiny v kapitole Rodina – základná bunka určujúca kvalitu života. Citujem, súčasná vláda hovorí: „Zanedbávali sa vplyvy, ktoré prináša postmoderná éra vyspelých spoločností spojená s rastúcimi požiadavkami platenej práce na čas a s rastúcou účasťou žien na trhu práce. To narúša historický vzťah medzi platenou ekonomikou a oblasťou starostlivosti príznačnou pre industriálnu sféru. Narušila sa súdržnosť spoločnosti a jej dôležitého determinantu, akým je rodina.“ To je popis stavu, ktorý je kritický, alebo krízový, súhlasím. „Preto vláda presadí, aby sa obnovila rovnováha ekonomickej úlohy rodiny a jej sociálne funkcie.“ A v inom bode je uvedené: „Vláda prehodnotí predpisy pracovného a rodinného práva tak, aby sa výraznejšie akceptovali potreby vyváženého vzťahu ekonomickej a sociálnej funkcie rodiny.“ Som presvedčený, že toto je prihrávka, ktorú treba spracovať. A treba dať z nej gól, bežia majstrovstvá sveta vo futbale, teraz sú dlhšie noci. Toto je prihrávka pre riešenie ekonomicko-sociálnych súvislostí okolo našich rodín a celej spoločnosti. Návrh KDH je v línii tohto programu. Sociálni partneri s tým súhlasia, alebo neoponujú, myslím tým rozlíšenie medzi odborármi a zamestnávateľmi. Pred troma rokmi podobný návrh, zúžený, na štátne sviatky tu bol predložený, takmer na deň, bolo to 12. júla, dnes je 10. júl. Roku 2011 o tomto hlasovala snemovňa a všetci poslanci strany SMER na čele s predsedom boli za návrh okrem niektorých, ktorí chýbali, a zdržal sa hlasovania jeden, Maroš Kondrót. Ja to pre konzistentnosť postojov a pre vážnosť slovenskej situácie, myslím tým nielen ekonomiku, skôr sociálnu situáciu a kultúru, myslím vážne, pre KDH je to bod programu, ktorý sme presadili aj do európskych vzťahov v rámci Európskej ľudovej strany. A nám záleží na tom, tak ako na rodine, tak aj na nedeli, ktorá je či pre rodinu, či pre voľno, či pre kultúru na Slovensku veľmi dôležitým príspevkom. Chcem ešte zareagovať na tie odkazy o svedomí, resp. pani Kiššová, nie je tu, vymenovala štyri problémy, ktoré to spôsobí, podnikateľské prostredie, zamestnanosť, slobodu jednotlivca a štátne príjmy. Len neuviedla to podstatné, čo je či základná bunka, či východisko pre všetko, o čom tu debatujeme, rodinu. A ja to preto spomínam, lebo ak na tom nezáleží, tak potom je množstvo dôvodov, ktoré nás odvádzajú od skutočného a podstatného riešenia, resp. od skutočného problému tejto doby. Sloboda áno, ale usporiadaná a so zodpovednosťou, to sa začína prácou. Ale práca nie je najväčší zmysel života. Práca má byť tvorivý proces. A pre to, aby bola kvalitná, potrebuje aj pauzu. A tou je čas, keď sa nedělá. Témy a k tomu, čo hovoril pán Viskupič, výhrade vo svedomí, že my sme položili Dzurindovu vládu pre toto. Nie, my sme ju nepoložili, my sme len odišli z vlády preto, lebo bol porušený explicitný záväzok vládneho programu, to, čo už bolo podpísané ako zmluva signovaná, ale nebol ochotný ju predseda vlády predložiť na rokovanie samotného kabinetu. Ale my sme zostali v snemovni ochotní podporovať vládu do volieb. To, že sa voľby urýchlili, bolo spôsobené tým, že vláda už predtým fungovala ako menšinová, skôr, by som povedal, nefungovala. Preto bolo logické urobiť voľby nie v septembri, ale v júni. Nedržali sme sa ani kresiel, ani predsedu parlamentu. Naopak, ukázali sme, že keď nie, tak nie pre čo? Bolo to pre nemateriálnu tému. Priatelia, je dobré, keď v politike existujú aj sily a strany, ktorým záleží na svedomí, na slobode svedomia, pretože ľudská sloboda začína vo svedomí, nie na ulici, nie v obchode, ale vo svedomí. To je základ dôstojnosti každej osoby. A nám na to záleží, nielen teraz, ale aj do budúcnosti. Takisto nám záleží na nedeli. A chcem povedať, že ak KDH získa pre program „Nedeľa pre každého“ silný mandát od občanov, bude súčasťou budúceho, nielen vládneho programu, ale aj legislatívy na Slovensku. Ďakujem pekne. (Potlesk.)