Škripek, Branislav, poslanec NR SR (2013-10-30):
Tak, páni kolegovia, ďakujem za ďalšie zaujímavé podnety k celej tejto téme. Predovšetkým, pán Zsolt Simon, samozrejme, že žiaden takýto, takáto úprava nemôže riešiť alkoholizmus niekoho z kolegov poslancov. To je tak jasné a ja to tu ani neriešim, ja som celý čas hovoril toľko, že je hlboko nedôstojné pre túto krajinu, aby sme takých kolegov poslancov tu rešpektovali alebo akceptovali, a keďže v morálnom alebo etickom prístupe dospelých ľudí tohto parlamentu a ani našich predsedajúcich parlamentu nie je toľko, že by to riešili s poslancami, lebo ja som tu ani nepočul, že by toto vôbec niekto riešil. A keďže to tu nebolo, tak som to navrhol. To je tá trapošina celá na tomto, že keďže sme ani nevideli, že kolegovia momentálne z veľkej vládnej strany s týmto problém mali a my teda sme to videli, ale nevideli sme riešenie vôbec. My sme sa ani nedopočuli, že by ich niekto napomenul, my sme sa ani nedopočuli, že by boli dostali nejaký teda trest, preto to spôsobilo takúto, takúto, takýto krok, že vôbec sa na tejto pôde o tom hovorí. Áno, ja si tiež myslím, že máme množstvo iných problémov v tejto krajine, ale aj toto je jeden problém, ktorý je veľkou hanbou. No ale najzábavnejšie je, keď mi pani kolegyňa Vášáryová povie, že ja s týmto moralizujem, no tak to ma skutočne musí prekvapiť takéto vyjadrenie, ba dokonca, že až povie... (Reakcia z pléna.) Ale mne sa zdalo, že na mňa ste reagovali, aha, pardon, áno, ale zdá sa mi, že je to váš názor, že takáto výzva je moralizátorská, nakoniec už ste mi adresovali podobné veci, že moralizujem. Nuž myslím, že nie je toto moralizovanie. Ale nie je ani dobré, keď si poslankyňa Národnej rady povie, že už naši buditelia odhovárali nás Slovákov od alkoholizmu a vidíte, nepodarilo sa im to, keď tu máme niekedy opitých poslancov kolegov. A tak to je dosť nepríjemné. A pán kolega Bugár, vy ste zasa túto vec stiahli na seba, ale to je, už sa to stalo aj iným kolegom, či pánovi kolegovi Čížovi, alebo ešte niektorí iní to spomínali. Ale veď práve, vy keď nemáte s tým problém, prečo to sťahujete na seba? Veď na jednej strane mi to pripomína hlbokú pokoru vzťahovať na seba niečo, čo sa ma netýka, na druhej strane sa mi zdá, že je to taký drobný omyl, no keď sa vás to netýka, prosím vás, načo to vzťahujete na seba? Tak potom to nemá, nemá žiadny význam. A vás sa to ani v žiadnom prípade netýka. Ja si len myslím, že nemali by sme sa na to pozerať tak, že tu všetko prejde. Je to dôležitý pohľad na to, či ľudia takéto niečo v parlamente vidia. Áno, myslím si, že dobre ste to povedali, pán kolega Poliačik, že, že mal som zámer, aby sme takéto niečo odstránili, a bol by som rád, keby tento morálny barometer natoľko stúpol, že sa to nebude diať. Áno, aj ja som spokojný s tým, ak sa také veci nebudú diať, tak potom ani takýto čudný nástroj nie je potrebné vsúvať do rokovacieho poriadku. I keď sami viete, kolegovia, veď to máte naštudované, že tam sú nástroje na to, aby neprístojne sa chovajúcich poslancov vykázal predsedajúci. Ten nástroj tam je, iba o alkohole sa tam nehovorilo. A keďže my sme sa tu uslovíčkarili v tomto, tejto krajine, viete, mne tu je už takou záhadou, som tu, som tu naozaj nový, ale každý rok my tu preberáme, každý mesiac tu preberáme okolo 70 zákonov, až 100 niekedy a mňa sa jeden kolega zo SMER-u nedávno pýtal, že čo to my tu vlastne tu robíme, my neustále tu premieľame zákony, my desiatky a desiatky úprav zavádzame, každý mesiac je tu maratón úprav zákonov. Čo sa to stalo s touto krajinou? Nuž ja som jednoducho poukázal na to; a ešte raz ďakujem pánovi kolegovi Poliačikovi, že ak je ten morálny apel splnený, som veľmi rád; pretože nie je možné, aby sme predkladali celej krajine pred oči, že je v poriadku, ak naši predstavitelia, zákonodarci, zvolení ľudia, voličmi zvolení poslanci, aby sme to brali ako štandard. Tak toto by som chcel, nie štandard pre vás alebo rešpektované výnimky. Toto by som chcel, aby sme zmenili. A možno by to mohlo mať ten dobrý dopad na voličov, ako hovorí pani kolegyňa Vášáryová, a aby nevolili takýchto ľudí, no to by som bol veľmi rád, aby sa to udialo. Jednoducho, aby to ľudia začali brať veľmi konkrétne v úvahu. Nuž aj keď mi tu niektorí dospelí kolegovia, ľudia dospelí hovoria, že však to nechajte na toho človeka, či pije, alebo nepije. No ja myslím, že je podstatné takéto niečo povedať nahlas. Áno, je pravda, že každý všetko smieme, ale nie všetko osoží. Všetko smieme, ale nie všetkým sa máme dať zotročiť. To je zasa jednoduchý a krátky biblický výrok. Je to, je to múdrosť, ktorá prišla jednoducho zhora, a ja myslím, že ak sa nevieme ovládať ako dospelí poslanci, ako, ako ľudia, ktorí sa majú venovať zákonom, bolo by mi to skutočne veľmi smutné. Takže ja prosím kolegov, aby zvážili, lepšie zvážili tento môj návrh a aby ho podporili. Myslím si, že to má význam a že to je dobré gesto, aj, aj znak pre ľudí, aby boli ochotní ďaleko, ďaleko zodpovednejšie brať prístup k politike, pretože milión sedemstotisíc voličov totálne znechutených politikmi je príliš zlý výsledok práce politikov. A táto drobnosť, že tu rešpektujeme, že niekto je tu fakt opitý, že nevie rozprávať do mikrofónu, aj tá k tomu podstatne prispieva, len preto som sa voči takejto veci vôbec ohradil. Pre nič iné. Kolegovia, ďakujem za pozornosť.