Ľ. Kaník, minister práce, sociálnych vecí a rodiny SR: (2004-06-29):
Vystúpili v rozprave, myslím, napospol predstavitelia opozície. A ťažko by som mohol čakať, že by chválili túto správu, pretože základný nesúlad medzi ich očakávaniami a touto správou je zjavný. Táto správa zrejme mala priniesť potvrdenie katastrofických vízií, ktorými opozícia neustále častuje verejnosť, a potvrdenie toho, že Slovensko sa vyvíja zle. Keďže jednoducho sa tak nestalo, samozrejme, táto správa musí byť podrobená kritike. Nikde v tejto správe, ani jej cieľom to nebolo, nie je napísané, že regionálne rozdiely neexistujú. To, samozrejme, by nebolo pravdou. Táto správa sa snaží len reálne poukázať na to, aké sú súvislosti, a hlavne sa zamerať na dynamiku, to znamená, či sa niečo v tomto stave deje, či sa niečo mení alebo je to stav statický alebo sa situácia zhoršuje, alebo sa situácia zlepšuje. To je, myslím, podstatou toho, na čo sa má vláda zamerať, nie konštatovať, pán poslanec Šulaj. Aj my by sme, samozrejme, mohli naplniť správu množstvom štatistických údajov, ktoré popisujú najmä minulý stav a vychádzajú z minulých údajov. My sme sa úmyselne zamerali na to, aby sme sledovali dynamiku vývoja, či tu dochádza k zmenám na základe posledných opatrení. Tiež zdôrazňujem, že vláda realizuje tieto opatrenia za rok, pričom väčšina z nich sa začala napĺňať až prijatím reformných zákonov tohto roku. To znamená, že ešte ani nemohli sa naplno prejaviť. Napriek tomu už v niektorých parametroch cítime, a to je jasne zdokumentované na číslach, ktoré sú podľa mňa nespochybniteľné, že dochádza k pozitívnym zmenám. Preto správa hovorí ako prvé, že sa zastavilo zhoršovanie situácie a zväčšovanie rozdielov a že existuje mierny pozitívny vývoj. Určite logicky by sme sa na tom mali zhodnúť, keď uznal aj pán poslanec Šulaj, aj pán poslanec Burian, že došlo a dochádza k znižovaniu nezamestnanosti. Tak neviem, prečo popierať poslancom Vážnym to, že tu dochádza k miernym zlepšeniam. My nehovoríme, že tie zlepšenia za ten rok sú obrovské, ale začal sa istý proces. Keď bude pokračovať, tak dospejeme k väčším zlepšeniam, je to logický predpoklad. A keďže táto situácia nie je javom, ktorý vyvolala súčasná vláda, ale javom, ktorý sa tu budoval viac než 10 rokov, tieto regionálne rozdiely tak ako v každej krajine sú realitou a zapúšťali svoje korene za naozaj veľmi-veľmi dlhé obdobia, je naivné očakávať, že takáto situácia sa zmení z roka na rok. Ale myslím si, že to, že sa situácia nezhoršuje, je významným pokrokom vpred. Pán Šulaj sa zamyslel nad tým, že chýbajú tie príklady negatívnych riešení, na ktoré správa upozorňuje, tak k tomu samotnému. Samozrejme, nie je tým myslené a nemali sme v úmysle hovoriť, ani nikde to nie je napísané, že netreba venovať pozornosť regionálnym rozdielom, že netreba robiť opatrenia, ktoré zmierňujú regionálne rozdiely. Ale upozorňujeme na to, že ten prístup môže byť rôzny. Samozrejme, aj ideologicky bude prirodzený rozdiel, ľavicoví politici ťažko budú uznávať, že významným nástrojom na znižovanie aj regionálnych rozdielov je znižovanie daňového zaťaženia, odvodového zaťaženia, vylepšovanie podnikateľského prostredia, aby vznikali nové pracovné miesta, a viac by sa im páčilo, že vláda zapichne špendlík na mape a povie, že tu postavíme fabriku. Ale jednoducho takéto riešenia sa ukázali ako nefunkčné. A tým negatívnym príkladom je aj pánom poslancom Vážnym spomínaná bývalá NDR. Táto časť dnešného Nemecka je naďalej veľmi zaostalou časťou krajiny, vysídľuje sa, ako bolo správne povedané, je tam vysoká miera nezamestnanosti, presahujúca 20 %, a napriek tomu za roky od zjednotenia Nemecka tam miliardové čiastky natiekli najprv v markách, potom v eurách a tečú tam naďalej a napriek tomu to neprispieva k znižovaniu regionálnych rozdielov. To bolo poukázané v tej časti, ktorú pán Šulaj citoval, že na to si dajme pozor, aby sme robili také opatrenia, ktoré nielen budú smerovať k tomu, že budeme prerozdeľovať zdroje, ale bez očakávaného trvalého efektu. Spomínaná daň z nehnuteľnosti vo vzťahu k fiškálnej decentralizácii. Opäť, to je taký naozaj, by som povedal, ľavicový pohľad, z ktorého vyplýva, že musia sa  tie dane  zvyšovať. Nemusia sa zvyšovať, jednoducho samosprávy dostali voľnú možnosť, môžu sa kľudne aj  znižovať. Je to otázka  regionálnej politiky a nazerania aj na tento nástroj. A ja verím, že v mnohých regiónoch budú tak rozumní zástupcovia samospráv, že nepôjdu cestou jednoduchého a škodlivého mnohokrát zvyšovania daní. Viackrát sa tu hovorilo o voľných pracovných miestach. Tento ukazovateľ, povedzme si to naozaj úprimne a otvorene, ktorí o tom ešte nevedia, je veľmi nepresným ukazovateľom, pretože voľné pracovné miesta už v znení súčasných zákonov nie je povinnosť ani len nahlasovať. To znamená, my nemáme žiadnu reálnu evidenciu voľných alebo nových pracovných miest. A nebola ani v minulosti napriek tomu, že Národný úrad práce vykazoval akési číslo, pretože z reality života, z reálnych skúseností možno aj vy samy viete, že jednoducho množstvo podnikov jednoducho nenahlásilo voľné pracovné miesta a ich rýchlo obsadilo, pretože taký je život a tento mechanizmus sa ukázal ako nefunkčný, a preto aj  bol v novej zákonnej úprave zrušený. Takže operovať nejakými číslami o voľných pracovných miestach je naozaj veľmi nepresný ukazovateľ. V regionálnych vzťahoch naozaj sa mnohé  ukazovatele, inflácia napr., ale aj mnohé ďalšie, neevidujú, čo skresľuje celkový pohľad. Štatistický úrad jednoducho nevedie takéto štatistiky, a preto nemáme dostatočné údaje o cenovej hladine. Ale keby boli, pani poslankyňa Angyalová volala po tom, ako by bolo dobré, keby takéto údaje boli, no dovolím si tvrdiť naozaj z logiky vecí a z poznania stavu v regiónoch, že by vylepšili parametre tejto správy vo vzťahu k tomu, čo sme konštatovali, pretože cenová hladina je jednoznačne nižšia v regiónoch východného Slovenska ako v Bratislave. To na cenách akýchkoľvek je realitou a to sa dá  preukázať, na to nemusíme mať ani štatistické informácie. To znamená, vylepšili by vo vzťahu k reálnym mzdám aj všetkým ostatným ukazovateľom a znížili by potom takto vykázané regionálne rozdiely. Ale nemáme tieto údaje, to hovorím, len naozaj využívam  logiku a znalosť reálií, ktoré existujú, že takto by to jednoducho vyzeralo. Bol tu spomínaný vzťah cestovného ruchu a využitia drevnej hmoty. Nuž beriem to, že keď je to takto napísané za sebou, že dáva to príležitosť využiť to ako kritický bod. Ale myslím si, že každý, aj tí, ktorí to tvrdili, pán poslanec Šulaj vie, že ide o dve rozdielne témy zadelené do dvoch odsekov, ktoré vzájomne nesúvisia. A v takejto optike zas dovolím si povedať, že využitie drevnej hmoty ako suroviny 21. storočia je naozaj perspektívny zámer, o ktorom by zrejme vedel rozprávať minister pôdohospodárstva, nie ja. Ale určite to nemá žiadny vzťah s cestovným ruchom, tie témy nasledujú za sebou akurát zhodou okolností, ale sú oddelené odsekmi. Takže až došlo k nedorozumeniu, tak neviem, či prijímate takéto vysvetlenie k tejto záležitosti. Mnohokrát kritizované vykazované znižovanie nezamestnanosti. To pán Blajsko kritizoval. Ja som sa k tomu vyjadroval mnohokrát. A myslím si, že ten údaj je známy. Dve tretiny z tých ľudí, ktorí vypadávajú z evidencie úradov nezamestnaných, vypadávajú preto, lebo si našli reálne prácu. To je preukázaný fakt a kto tomu neverí, nech zájde na Ústredie práce, sociálnych vecí a rodiny a hĺbkovo si o tom podiskutuje s pánom riaditeľom. A na otázku rozdielov medzi štatistikami som na hodine otázok odpovedal práve minulý štvrtok. Sú vo všetkých krajinách, pretože štatistika robí prieskum verejnej mienky, ktorý pracuje so štatistickými odchýlkami, a úrady práce pracujú s presnými číslami na základe svojej evidencie. Vo všetkých krajinách existujú rozdiely, musia existovať aj na Slovensku, pretože naozaj prieskum verejnej mienky a realita sú veľmi odlišnými vecami. Znova použijem ten príklad, aj prieskumy verejnej mienky pred voľbami dávali niektorým politickým stranám iné predpoklady na úspech ako to, čo sa naozaj v realite volieb ukázalo. A zrejme nikto nespochybňuje výsledky volieb kvôli tomu.