Richter, Ján, minister práce, sociálnych vecí a rodiny SR (2013-05-28):
Ďakujem pekne za slovo, vážený pán podpredseda Národnej rady. Panie poslankyne, páni poslanci, ak dovolíte, v prvom rade by som chcel zareagovať k procedúre a k obsahu, pretože myslím si, že je potrebné isté veci trošku viacej vysvetliť, vzhľadom na niektoré tie návrhy, ktoré tu zazneli v diskusii. Treba povedať jednu vec, že táto správa, ktorú predkladám, je piata súhrnná správa v poradí, ktorá vychádza z istej koncepcie a každoročne sa predkladá istý odpočet. To znamená, to nie je rozhodnutie ani Ficovej, ani Radičovej vlády, je to dlhodobá koncepcia a každá jedna vláda, ktorá prichádza, má povinnosť, vzhľadom na uznesenie Národnej rady, takúto správu predložiť. Vždy každá správa sa však modifikuje na obsah, ktorý je v danom roku spoločnosti možno najaktuálnejší. A práve preto sa zvolilo, že vzhľadom na situáciu, ktorá tu je, tá analýza dopadu hospodárskej a dlhovej krízy na ženy z hľadiska rodovej rovnosti bude dominantná z hľadiska obsahu a k tomu bude zameraný aj obsah tej správy. To znamená, že tu chcem upriamiť pozornosť vzhľadom aj na tie návrhy na zmenu návrhu správy a tak ďalej, že my nepredkladáme niečo nové, ale systémové z hľadiska koncepcie s tým, že v každom roku je záujem pomenovať pozitíva, negatíva, ktoré z tej koncepcie vyplývajú ako také. To je jedna vec, ktorá sa týka tej procedúry. Ja sa trošku ospravedlňujem, ale predsa len žiada sa mi možno trošku viac v tom záverečnom slove povedať, a preto budem niektoré veci možno trošku dlhšie pomenovávať, pretože si myslím, že táto oblasť si to zaslúži. A samozrejmá vec, že aj sa, sa vrátim k tým diskusným vystúpeniam a budem sa snažiť zaujať k nim aj konkrétne stanovisko. Téma rodovej rovnosti je na Slovensku, a to treba povedať objektívne, zatiaľ iba málo diskutovaná, medializovaná, hoci v iných krajinách je jej venovaná v podstate väčšia pozornosť. Súvisí to najmä s rastúcou dôležitosťou žien v globálnej ekonomike. Ženy od roku 1970 obsadili dve tretiny vytvorených pracovných miest. V rámci Európskej únie nastúpili dokonca ženy v posledných rokoch na 75 % novovytvorených pozícií. Zvyšovanie zamestnanosti žien v mnohých desaťročiach prispelo k zvyšovaniu globálneho HDP vo väčšej miere ako nové technológie či isté globálne koncepty. Ak by sme prirátali, a to tu bolo správne povedané, aj objem neplatenej práce v domácnosti, bol by ich prínos oveľa, oveľa vyšší. Rovnosť medzi mužmi a ženami je teda dôležitá nielen z ľudsko-právneho hľadiska, ale aj z ekonomického hľadiska. A o to hlavne išlo v tejto správe z hľadiska toho odpočtu. Je dokázané, že vo väčšej miere rovnosť mužov a žien vyplýva aj isté značné sociálno-ekonomické výhody pre celú krajinu, pokiaľ sú tieto rozmery vyvážené. Ukazuje sa, že čím vyššia emancipácia žien, čím vyššia je ich účasť na rozhodovacích procesoch, na spolupodieľaní na tvorbe koncepcií štátnej politiky, čím optimálnejšie podmienky sa vytvárajú pre zamestnanosť žien, ako aj zosúladenie rodinného a pracovného života, tým zdravšie sa spoločnosť vyvíja, a to jak po ekonomickej, tak aj po demografickej stránke. Berúc si príklady z týchto krajín, aj z istých skúseností v rámci Európskej únie, je naším cieľom pre nové programovacie obdobie v čerpaní štrukturálnych fondov podporiť aj adekvátne uplatnenie sa žien na trhu práce a vytvoriť lepšie podmienky pre zosúladenie rodinného a pracovného života tak, aby si ženy nemuseli vyberať medzi rodinou a kariérou. Ministerstvo práce, sociálnych vecí a rodiny ako gestor problematiky rodovej rovnosti na štátnej úrovni preto bude venovať pozornosť aj tomu, aby prijímané zákony a opatrenia nezhoršovali situáciu žien, najmä matiek a prispeli k odstraňovaniu rodových nerovností. Týka sa to najmä oblasti odmeňovania, kde ženy stále zarábajú o celú pätinu menej ako muži, a to aj na porovnateľných miestach. A samozrejme týka sa to aj otázky účasti v rozhodovacích funkciách. Pokladal som za potrebné tieto princípy a priority pomenovať, pretože na nich staviame a budeme stavať politiku štátu v oblastiach, ktorá sa bezprostredne rodovej rovnosti dotýka. Vážené panie poslankyne, páni poslanci, chcem poďakovať všetkým tým, ktorí vystúpili v diskusii, ktorí mali záujem aj ambíciu niekde podporiť správu, prípadne rozšíriť jej rozsah, poukázať na niektoré problémové veci, ktoré sa týkajú rodovej rovnosti, prípadne upriamiť pozornosť k nejakým novým trendom, ktoré v tejto oblasti celkom iste prichádzajú. Nedá mi však, aby som tvrdo odmietol to, čo uviedol pán poslanec Kvasnička smerom k Ficovej vláde. Nenastala tu absolútne žiadna negatívna zmena a poukazuje na to aj správa. A tu by som si dovolil povedať jednu vec: toto nie je správa, ktorú vypracoval Richter. To je správa, ktorá prešla Výborom pre rodovú rovnosť, kde má väčšinu zastúpenie mimovládnych organizácií a odborníkov v tejto oblasti, a prešla aj radou vlády, ktorá úplne zastrešuje celý ten priestor mimovládneho sektoru. To znamená, že chcem povedať, že to je správa ďaleko širšie koncipovaná, odsúhlasená, formovaná, ako len z pozície pohľadov ministra alebo rezortu ako takého. To znamená, že tá objektivita by tam predsa len mala byť ďaleko, ďaleko viacej vyvážená. A v tejto správe sa konštatuje, že aj napriek tomu, že pretrvávajú problémy sa isté veci zlepšili. Zlepšili z hľadiska postavenie žien v súvislosti so Zákonníkom práce, antidiskriminačný zákon, ale hlavne štruktúrami, ktoré boli vytvorené. A to je ten Výbor pre rodovú rovnosť a samozrejmá vec, že je to aj, aj Rada vlády pre ľudské práva, národnostné menšiny a rodovú rovnosť, ktorá je gesčným orgánom, ktorý zastrešuje celý ten priestor širšie spoločensky vrátane mimovládneho, kde sa táto problematika preberala a preberá. Kritika, že sme akýmisi poslušnými vykonávateľmi všetkých bruselských rozhodnutí v tejto oblasti, neobstojí. Budem veľmi konkrétny. Jedna z posledných iniciatív, ktorá tu z Bruselu je, aby krajiny Európskej únie akceptovali percentuálne zastúpenie žien v obchodných organizáciách. Myslím, že tú iniciatívu pani komisárky poznáte. Postoj rezortu, ktorý v tomto prípade zastupuje štát, je odmietavý. A to aj napriek tomu, že Výbor pre rodovú rovnosť aj Rada podporili tieto snahy, my tvrdíme jednu vec, že to je otázka, s ktorou by sme sa mali, alebo s ktorou by sa krajiny mali vysporiadať na národnej úrovni podľa konkrétnych podmienok, možností, pretože nie vo všetkých oblastiach sa dá unifikovať Európa ako taká. I keď na druhej strane treba v plnej miere rešpektovať, že sme súčasťou spoločného trhu práce, máme prijaté viaceré spoločné legislatívy, a preto my musíme v maximálnej miere mať záujem minimálne diskutovať, vyjadrovať sa a hodnotiť veci, ktoré z Bruselu takéhoto charakteru, charakteru prichádzajú. A som osobne presvedčený, že to aj robíme. Rodová rovnosť je v prvom rade diskusia, hľadanie optimálnych východísk. V žiadnom prípade v rodovej rovnosti nikdy nešlo, ani nemôže ísť, o víťazov a porazených. V rodovej rovnosti buď zvíťazíme všetci a posunieme ten rozmer, rozmer tej politiky ďalej, alebo všetci prehráme. To je môj pohľad. A k tomu tá správa smeruje a k tomu smeruje aj opatrenie pre budúce obdobie. Ja len môžem z pozície rezortu povedať, že sa mi podarilo posilniť odbor rodovej rovnosti, pretože sa to žiadalo. Podarilo sa nám presadiť, že Výbor pre rodovú rovnosť aj rezort má nejaké finančné prostriedky vyčlenené aj na projekty, ktoré sa týkajú tejto oblasti. To znamená, sú tu aj konkrétne nástroje, prostredníctvom ktorých vieme efektívne využívať tieto prostriedky pre robenie konkrétnej politiky rodovej rovnosti na Slovensku. Toľko som pokladal za potrebné uviesť. Uchádzam sa o podporu tejto správy, ktorú sme predložili do Národnej rady. Ďakujem pekne. (Potlesk.)