NLK-NML/MeSH-CZ-2025-notes huggingface dataset:
proteinkinasy závislé na cyklickém AMP, podjednotka RIalfa: regulační podjednotka camp-dependentní proteinkinázy typu i, která hraje roli při aktivaci proteinkinázové aktivity pomocí cyklického amp. má nižší afinitu k camp než podjednotka ribeta
proteinkinasy závislé na cyklickém AMP, podjednotka RIbeta: regulační podjednotka camp-dependentní proteinkinázy typu i, která se podílí na aktivaci proteinkinázové aktivity pomocí cyklického amp. je hojně exprimována v nervové tkáni a může souviset s funkcí hipokampu
proteinkinasy závislé na cyklickém GMP: skupina enzymů závislých na cyklickém gmp, které katalyzují fosforylaci serinových nebo threoninových zbytků proteinů
proteinkinasy závislé na cyklickém GMP typu II: podtyp proteinkinázy závislé na cyklickém gmp, který je exprimován převážně ve střevech, mozku a ledvinách. protein je na svém n-konci myristoylován, což může hrát roli v jeho membránové lokalizaci
proteinkinasy závislé na vápníku a kalmodulinu: enzym závislý na kalmodulinu, který katalyzuje fosforylaci proteinů. tento enzym je někdy závislý také na vápníku. jako akceptor může působit celá řada proteinů včetně vimentinu, synapsinů, glykogensyntázy, lehkých řetězců myosinu a proteinů asociovaných s mikrotubuly. (z enzyme nomenclature, 1992, s. 277)
proteinkinasy řízené prolinem: podtřída serin-threoninových kináz, které fosforylují proteiny na serinovém nebo threoninovém zbytku, který bezprostředně předchází zbytku prolinu
proteinligasy komplexu SCF: podskupina ubikvitinligáz, které jsou tvořeny spojením proteinu s doménou skp, proteinu s kulinovou doménou a proteinu s doménou f-box
proteinmethyltransferasy: enzymy, které katalyzují methylaci aminokyselin po jejich začlenění do polypeptidového řetězce. s-denosyl-l-methionin působí jako methylační činidlo. ec 2.1.1
proteinopatie TDP-43: nemoci projevující se přítomností abnormálně fosforylovaného, ubikvitárního a štěpeného dna vazebného proteinu tdp-43 v postiženém mozku a míše. hlavním rysem těchto stavů je obsah patologického proteinu v neuronech a gliových buňkách bez přítomnosti amyloidu, čímž se tyto proteinopatie odlišují od většiny jiných neurogenerativních poruch, při kterých dochází k chybnému skládání proteinů, které vede k amyloidóze mozku. přední a dolní lumbální degenerace a amyotrofická laterální skleróza vykazují tuto běžnou podobu patogeneze a mohou tedy představovat dva extrémy kontinuálního klinickopatologického spektra jedné nemoci
proteinové agregáty: jakákoli směs sekundárních, terciárních nebo kvartérních proteinových molekul, které se objevují jako shluky v buňce nebo mimo ni
proteinové domény: strukturní část proteinu, definovaná na základě stability a soudržnosti, přítomnosti hydrofobního jádra a schopnosti zaujmout konkrétní tvar nezávisle na zbytku proteinu. jedná se o základní stavební složku proteinů. doménám je často možno přiřadit konkrétní funkci či vazebnou schopnost. (upraveno podle wikipedie 2022 http://www.cs.wikipedia.org/)
proteinové domény bohaté na prolin: proteinové domény bohaté na prolin. díky postrannímu řetězci v podobě cyklu mají peptidové vazby s prolinem limitovanou konformační mobilitu. přítomnost mnoha prolinů ve vzájemné blízkosti proto může vést k odlišnému konformačnímu uspořádání peptidového řetězce
proteinurie: přítomnost bílkoviny v moči. za normálních okolností je v moči přítomno jen malé množství bílkovin a jejich zvýšení je nejčastěji známkou onemocnění močového ústrojí. (cit. wikipedie 2016 http://www.cs.wikipedia.org/)
proteiny: lineární polypeptidy, které jsou syntetizovány na ribozomech a mohou být dále modifikovány, zesíťovány, štěpeny nebo sestavovány do komplexních proteinů s několika podjednotkami. specifická sekvence aminokyselin určuje strukturu a funkci proteinu
proteiny - lokalizační signály: aminokyselinové sekvence přítomné v transportovaných proteinech, které selektivně řídí distribuci těchto proteinů do specifických buněčných kompartmentů
proteiny 14-3-3: rodina dimerních proteinů, jež může modulovat interakce mezi proteiny. skupinu proteinu 14-3-3 tvoří sedm izotypových signálních molekul (beta, gama, delta, ypsilon, éta, sigma, zeta a tau) vyskytujících se ve všech eukaryotických buňkách. tyto proteiny se účastní mnoha klíčových fyziologických pochodů zejména v cns, jejich přesná funkce však doposud není jednoznačně známa. předpokládá se účast v regulačních mechanizmech buněčného cyklu a modulaci některých onkogenů. název 14-3-3 odpovídá frakčnímu číslu této proteinové molekuly v rámci systematického třídění mozkových proteinů pomocí chromatografických metodik. o důležitosti tohoto proteinu vypovídá fakt, že tvoří celé 1 % proteinů mozku. (uprav. podle r. matěj, j. nováková, j. fiala, f. koukolík, r. rusina. vyšetřování proteinu 14-3-3 v mozkomíšním moku - klinicko-patologická korelace. česká a slov. neurologie a neurochirurgie 2008; 71/104(6): 695-699)
proteiny ADAM: rodina membránově ukotvených glykoproteinů, které obsahují disintegrinovou a metaloproteázovou doménu. jsou zodpovědné za proteolytické štěpení mnoha transmembránových proteinů a uvolnění jejich extracelulární domény
proteiny ADAMTS: podrodina proteáz adam, které se vyznačují přítomností jedné nebo více repetic trombospondinu typu 1 (tsr). jedná se o třívláknové motivy, které obsahují charakteristické zbytky tryptofanu, argininu a cysteinu. proteázy adamts jsou vylučovány a fungují v extracelulární matrix, na rozdíl od proteinů adam, které se nacházejí na buněčných membránách
proteiny CLOCK: proteiny obsahující doménu bhlh (basic helix-loop-helix), které obsahují vnitřní aktivitu histonacetyltransferázy a hrají důležitou roli v regulaci cirkadiánního rytmu. proteiny clock se spojují s proteiny arntl a vytvářejí heterodimerní transkripční faktory, které jsou specifické pro elementy e-box a stimulují transkripci několika genů e-box, které se podílejí na cyklické regulaci. tato transkripční aktivace rovněž uvádí do pohybu časově závislou zpětnovazební smyčku, která následně snižuje expresi proteinů clock
proteiny Cdc20: vysoce konzervované proteiny, které se specificky vážou na komplex podporující anafázi a aktivují jej, čímž podporují ubikvitinaci a proteolýzu proteinů regulujících buněčný cyklus. cdc20 je nezbytný pro aktivitu komplexu podporujícího anafázi, zahájení anafáze a proteolýzu cyklinů během mitózy
proteiny Drosophily: proteiny z hmyzích druhů rodu drosophila (octomilka). zejména druh octomilka obecná (drosophila melanogaster) se hojně využívá v genetických výzkumech a patří ke klíčovým modelovým organismům vývojové biologie
proteiny GADD45: jaderné proteiny, které fungují jako kritické stresové senzory. zprostředkovávají různé buněčné reakce, včetně opravy dna, zastavení buněčného cyklu a apoptózy
proteiny Klotho: glukuronidázy vázané na membránu, které mohou hrát roli při aktivaci fibroblastových růstových faktorů a při regulaci řady buněčných signálních drah
proteiny MutS: reparační proteiny dna, mezi které patří bakteriální vazebný protein muts opravné syntézy dna a jeho eukaryotické homology, které fungují při opravě chybného párování bází dna a při rekombinaci dna během meiózy. muts má konzervovanou doménu pro rozpoznávání neshod charakterizovanou gxfxe nebo podobnými aminokyselinovými motivy, které se vyskytují také u eukaryotických homologů, jako jsou msh1, msh6 a msh8. všechny proteiny muts obsahují také vysoce konzervovanou atp-vazebnou doménu a většina z nich má slabou atpázovou aktivitu
proteiny SLC31: eukaryotické transportéry mědi, které fungují primárně při transportu mědi z potravy nebo z prostředí
proteiny SecA: atpázy, které zajišťují energii pro transport proteinů přes plazmatické a thylakoidní membrány bakterií, prostřednictvím translokačních systémů sec. seca je součástí bakteriální preproteinové translokázy, která se dále sestává z translokonu secyeg a přídatných doménových proteinů secd, secf, yajc a yidc
proteiny aktivující 5-lipoxygenasu: strukturní proteiny, které hrají důležitou roli při lokalizaci a aktivaci 5-lipoxygenázy
proteiny akutní fáze: proteiny, které jsou vylučovány do krve ve zvýšených nebo snížených množstvích hepatocyty v reakci na trauma, zánět nebo onemocnění. tyto proteiny mohou sloužit jako inhibitory nebo mediátory zánětlivých procesů. určité proteiny akutní fáze se používají k diagnostice a sledování průběhu nemocí nebo jako nádorové markery. mezi ně patří např. c reaktivní protein, haptoglobin, orosomukoid, kyselý glykoprotein, fibrinogen
proteiny asociované s centrozomem: proteiny lokalizované v centrozomu. pomáhají při procesech, jako je např. mitóza a pohyby buněk
proteiny asociované s pankreatitidou: lektiny typu c, které omezují růst bakterií na střevním epitelu a mají baktericidní aktivitu vůči grampozitivním i gramnegativním bakteriím. regulují také proliferaci a diferenciaci keratinocytů po poranění. lidský protein pap1 spojený s pankreatitidou (reg3a) je u pacientů s chronickou pankreatitidou nadměrně exprimován acinárními buňkami slinivky. je také vysoce exprimován nádorovými buňkami slinivky, močového měchýře a gastrointestinálního traktu a může sloužit jako diagnostický biomarker
proteiny citlivé k N-ethylmaleimidu: atpázy, které jsou členy nadrodiny proteinů aaa (rodiny atpáz spojených s různými buněčnými aktivitami). funkcí nsf, které působí ve spojení s rozpustnými proteiny pro vazbu faktoru citlivého k n-ethylmaleimidu (tj. proteinů snap, které nemají žádný vztah k proteinu snap 25), je disociace komplexů snare
proteiny eozinofilních granul: proteiny nalezené v granulech eozinofilů. jsou to především základní proteiny, které hrají roli v obraně hostitele a prozánětlivých účincích aktivovaných eozinofilů
proteiny huseníčku: proteiny, které pocházejí z rostlinných druhů patřících k rodu arabidopsis - huseníček. nejintenzivněji studovaný druh - arabidopsis thaliana (huseníček rolní) se běžně používá v laboratorních experimentech
proteiny inaktivující ribozomy: n-glykosidázy, které odstraňují adeniny z ribozomální rna, kdy depurinují konzervovanou alfa-sarcinovou smyčku 28s ribozomální rna. často se skládají z toxické podjednotky a a vazebné lektinové podjednotky b. lze je považovat za inhibitory syntézy proteinů. vyskytují se v mnoha rostlinách a působí cytotoxicky a antivirově
proteiny inaktivující ribozomy, typ 1: proteiny inaktivující ribozomy tvořené pouze toxickou podjednotkou a, což je polypeptid o velikosti přibližně 30 kda
proteiny inaktivující ribozomy, typ 2: proteiny inaktivující ribozomy sestávající ze dvou polypeptidových řetězců, toxické podjednotky a a lektinové podjednotky b, které jsou spojeny disulfidovými můstky. lektinová část se váže na povrch buněk a usnadňuje transport do endoplazmatického retikula
proteiny inhibující proteinfosfatasy: skupina proteinů, které řídí aktivitu proteinfosfatáz
proteiny obojživelníků: proteiny získané z druhů třídy obojživelníků
proteiny obsahující bromodoménu: nehistonové chromozomální proteiny, které regulují expresi genu prostřednictvím různých mechanismů, včetně rozpoznávání acetylovaných histonlysinových zbytků a prostřednictvím regulace transkripčního mechanismu
proteiny plazů: proteiny získané ze zástupců třídy plazů
proteiny přenášející anionty: membránové proteiny jejichž primární funkcí je umožňovat transport negativně nabitých molekul (aniontů) přes biologické membrány
proteiny přenášející báze: proteiny podílející se na transportu nukleobází, jako jsou pyrimidiny a puriny, přes membrány
proteiny přenášející báze, nukleosidy, nukleotidy a nukleové kyseliny: široká třída proteinů zapojených do transportu nukleobází, nukleosidů, nukleotidů a nukleových kyselin přes membrány
proteiny přenášející neurotransmitery přes plazmatickou membránu: rodina neurotransmiterových transportních proteinů, které usnadňují zpětné vychytávání neurotransmiterů do presynaptických terminálů. mohou hrát roli při regulaci intenzity a trvání neurotransmise
proteiny přenášející nukleosidy: proteiny podílející se na transportu nukleosidů přes buněčné membrány
proteiny přenášející nukleotidy: proteiny podílející se na transportu nukleotidů přes buněčné membrány
proteiny roundabout: rodina jednoprůchodových transmembránových receptorů, které působí jako příbuzné receptory pro vylučovaný naváděcí faktor slit pocházející ze střední linie centrálního nervového systému
proteiny s repeticemi bohatými na leucin: protein s trojrozměrnou strukturou, který má alfa/beta podkovovitý tvar. nachází se ve velkém počtu proteinů s různými funkcemi, včetně proteinů vrozené imunitní odpovědi a nervového systému
proteiny sFRP: rozpustné a secernované proteiny, které fungují jako modulátory wnt signální dráhy
proteiny spermatu: proteiny nacházející se v ejakulátu. patří sem proteiny semenné plazmy a proteiny spermií
proteiny spermií: proteiny vyskytující se ve spermiích. specifické proteiny, které mají důležitou roli při fertilizaci včetně motility spermií a interakcí spermie a vajíčka. jsou také významné pro časný vývoj embrya
proteiny spojené s autofagií: proteiny a enzymy, které působí, často jako součásti multiproteinových komplexů, při sestavování autofagozomů a provádění autofagie
proteiny teplotního šoku: proteiny teplotního šoku jsou skupinou bílkovin, které se aktivují při vystavení buněk organizmu vysokým teplotám, nebo jiným faktorům vyvolávajícím poškození buněk (extrémnímu ph nebo třeba těžkým kovům). proteiny teplotního šoku chrání buněčné sloučeniny a struktury (bílkoviny, složky buněčné membrány, nukleové kyseliny apod.), aby nedošlo k jejich denaturaci spojené s vyřazením jejich funkcí. hsp se vyskytují jak u prokaryot, tak u eukaryot (včetně člověka). (štefánek, jiří. medicína, nemoci, studium na 1. lf uk [online]. © 2011 [cit. 28.2.2025]. dostupné z: https://www.stefajir.cz/proteiny-teplotniho-soku)
proteiny tylakoidní membrány: bílkoviny, které se nacházejí v tylakoidních membránách fotosyntetizujících organismů, jako jsou rostliny a fytoplankton. mnoho proteinů této třídy se podílí na procesu fotosyntézy a tvorbě adenosintrifosfátu
proteiny v mozkomíšním moku: bílkoviny v mozkomíšním moku, obvykle albumin a globulin přítomné v poměru 8:1. zvýšené hladiny bílkovin mají diagnostickou hodnotu u neurologických onemocnění
proteiny virového obalu: integrální membránové proteiny, které jsou připojené k virovému obalu. jsou glykosylované během tvorby viru
proteiny virového replikázového komplexu: enzymy kódované virovým genomem, které umožňují replikaci rna virů
proteiny vnější bakteriální membrány: proteiny vnější membrány gramnegativních bakterií
proteiny vázající GTP: regulační proteiny, které fungují jako molekulární spínače. řídí širokou škálu biologických procesů, včetně receptorové signalizace, intracelulárních signálních transdukčních drah a syntézy proteinů. jejich aktivita je regulována faktory, které řídí jejich schopnost vázat se na gtp a hydrolyzovat ho na gdp. ec 3.6.1.-
proteiny vázající GTP - alfa-podjednotka Gi2: alfa podjednotka g-proteinu citlivá na pertusový toxin. spojuje se s řadou receptorů buněčného povrchu, podílí se na produkci interleukinu-12 a může hrát roli při zánětlivých střevních onemocněních
proteiny vázající GTP - alfa-podjednotky: podjednotky heterotrimerních gtp-vazebných proteinů obsahující gtpázu. když jsou tyto podjednotky disociovány z heterotrimerního komplexu, interagují s řadou systémů druhých poslů. hydrolýza gtp pomocí gtpázy způsobí, že se podjednotky vrátí do své neaktivní (heterotrimerní) formy. alfa-podjednotky g-proteinů jsou řazeny do rodin podle typu účinku, který mají na systémy druhých poslů
proteiny vázající GTP - alfa-podjednotky G12-G13: všudypřítomně exprimovaná rodina alfa podjednotek heterotrimerních g-proteinů, které signalizují prostřednictvím interakcí s různými druhými posly jako jsou proteiny gap, výměnné faktory guaninnukleotidů a proteiny tepelného šoku. část názvu g12-g13 se píše také jako g12/g13
proteiny vázající GTP - alfa-podjednotky Gi-Go: rodina alfa podjednotek heterotrimerních gtp-proteinů, které byly původně identifikovány na základě své schopnosti inhibovat adenylátcyklázy. členové této rodiny se mohou spojovat s beta a gama podjednotkami g-proteinů, což aktivuje draslíkové kanály. část názvu gi-go se také píše gi/go
proteiny vázající GTP - alfa-podjednotky Gq-G11: rodina alfa podjednotek heterotrimerních g-proteinů, které aktivují signální dráhy závislé na fosfolipázách typu c. část názvu gq-g11 se také píše gq/g11
proteiny vázající GTP - alfa-podjednotky Gs: rodina alfa podjednotek heterotrimerních g-proteinů, které aktivují adenylátcyklázy
proteiny vázající IGF: skupina rozpustných proteinů, které vážou inzulinu podobné růstové faktory a modulují jejich biologické účinky na buněčné úrovni. (int j gynaecol obstet 1992;39(1):3-9)
proteiny vázající chlorofyl: velká rodina proteinů, které jsou tradičně klasifikovány jako světlosběrné proteiny fotosyntetického reakčního komplexu. chlorofyl vázající proteiny se vyskytují i v nefotosyntetických prostředích, kde mohou hrát fotoprotektivní roli v reakci na světelný stres
proteiny vázající hem: metaloproteiny, jejichž prostetickou skupinou je hemový ligand
proteiny vázající kalmodulin: proteiny, které vážou kalmodulin. nacházejí se v řadě tkání a mají různé funkce, podílejí se na vzniku f-aktinu, inhibici cyklické nukleotidfosfodiesterázy a atpáz
proteiny vázající oxysterol: rodina steroidních receptorů, které přenášejí cholesterol a fosfolipidy. působí jako senzor nebo transportér těchto ligandů v místech kontaktu dvou různých buněčných membrán, kde fungují jako lipidové výměníky a zprostředkovávají protisměrný transport dvou různých lipidových ligandů
proteiny vázající penicilin: bakteriální proteiny, které mají společnou vlastnost ireverzibilně se vázat na peniciliny a jiné antibakteriální látky odvozené od laktamů. proteiny vázající penicilin jsou především enzymy zapojené do biosyntézy buněčné stěny, včetně muramylpentapeptidkarboxypeptidázy, peptidsyntáz, transpeptidáz a hexosyltransferáz
proteiny vázající retinol: proteiny, které vážou retinol. protein vázající retinol, který se vyskytuje v plazmě, má v elektroforéze mobilitu alfa 1 a molekulovou hmotnost asi 21 kda. komplex retinol-protein (mw=80-90 kda) cirkuluje v plazmě ve formě protein-proteinového komplexu s prealbuminem. protein vázající retinol, který se vyskytuje v tkáni, má molekulovou hmotnost 14 kda a nese retinol jako nekovalentně vázaného liganda
proteiny vázající takrolimus: rodina imunofilinů, které se vážou na imunosupresivní léky takrolimus (známý také jako fk506) a sirolimus
proteiny ze sójových bobů: proteiny, které jsou v sójových bobech obsažené, nebo jsou z nich izolované
proteiny zubní skloviny: proteiny, které jsou součástí matrix zubní skloviny
proteiny členovců: proteiny syntetizované organismy patřícími do kmene arthropoda (členovci). jsou sem zahrnuty proteiny členovců z třídy arachnida (pavoukovci), podkmene crustacea (korýši) a řádu xiphosura (ostrorepi). poznámka: pod tímto deskriptorem je hierarchicky níže zařazen samostatný deskriptor pro hmyzí proteiny
proteoglykany: glykoproteiny, v nichž hmotnostně převažuje sacharidová složka. významnými představiteli této skupiny jsou komplexy tvořené mukopolysacharidy a bílkovinami v pojivové tkáni
proteolýza: štěpení proteinů na menší peptidy nebo aminokyseliny buď pomocí proteáz, nebo neenzymatickou cestou (např. hydrolýzou). nepatří sem posttranslační úpravy proteinů
proteomika: proteomika je vědecká disciplína zabývající se hromadným studiem proteinů a jejich vlastností, především struktury a funkce. jedná se o komplexní pohled na problematiku - spíše než studiem jednotlivých proteinů se proteomika zabývá vlastnostmi celých skupin s různými společnými vlastnostmi. cílem proteomiky je také stanovit proteom studovaných organismů, tedy soubor všech proteinů ve všech formách, které se v organismu nacházejí ve všech obdobích jeho života. (cit. wikipedie 2020 http://www.cs.wikipedia.org/)
proteosyntéza: proteosyntéza je proces, ve kterém se tvoří bílkoviny. skládá se ze dvou kroků. v prvním dochází k přepisu (transkripci) genetického kódu dna do mrna. v druhém dochází k překladu (translaci) kódu z mrna a k tvorbě bílkovin. v lidských buňkách probíhá transkripce v buněčném jádru a translace na ribozomech. (upraveno podle wikipedie 2020 http://www.cs.wikipedia.org/)
proteotoxický stres: stresory a stavy, které narušují proteostázu. dysfunkční reakce na proteotoxický stres jsou spojeny s buněčnou smrtí, stárnutím buněk, rakovinou a proteinopatií
protestantismus: název všech křesťanských vyznání, církví, sekt nebo skupin vycházejících z reformace. protestantské církve se obecně shodují, že základem pravomoci by mělo být spíše písmo než institucionální církev nebo papež
protialkoholické hnutí: společenská snaha, nejaktivnější v 19. a začátkem 20. století, zaměřená na podporu umírněnosti nebo úplné abstinence při požívání alkoholických nápojů
protilátky archebakteriální: imunoglobuliny produkované jako reakce na archebakteriální antigeny
protilátky bakteriální: imunoglobuliny produkované jako reakce na bakteriální antigeny
protilátky fungální: imunoglobuliny produkované jako reakce na fungální antigeny
protilátky helmintové: imunoglobuliny produkované v reakci na antigeny helmintů
protilátky produkované rostlinami: rekombinantní protilátky produkované v transgenních (geneticky modifikovaných) rostlinách. rostliny slouží jako bioreaktory k produkci protilátek pro lékařské použití nebo průmyslové procesy
protilátky protozoální: imunoglobuliny produkované v reakci na protozoální antigeny
protilátky virové: imunoglobuliny produkované jako reakce na virové antigeny
protinádorová antibiotika: chemické látky produkované mikroorganismy, které inhibují nebo zabraňují proliferaci novotvarů
protinádorové antimetabolity: antimetabolity, které jsou užitečné při chemoterapii rakoviny
protinádorové látky: látky, které inhibují nebo brání šíření nádorů
protinádorové látky imunologicky aktivní: protinádorové látky obsahující imunologické látky (např. monoklonální protilátky). tyto farmakologické přípravky inhibují nebo zabraňují proliferaci nádorů
protipřenos (psychologie): vědomá nebo nevědomá emocionální reakce terapeuta vůči pacientovi, která by mohla ovlivnit průběh léčby
protivředové látky: léky užívané k léčbě peptického vředu. patří k nim antacida, antihistaminika h2, některá parasympatolytika (pirenzepin), mukoprotektivní sukralfát, inhibitory protonové pumpy, některé léky obsahující bismut (působí proti helicobacter pylori), prostaglandiny aj. (uprav. podle velký lékařský slovník online, 2019 http://lekarske.slovniky.cz/)
protocol 8001: chemotherapy regimen consisting of above cpds; used in the therapy of non-hodgkin's lymphoma in children
protokadheriny: členové nadrodiny kadherinů, kteří se účastní buněčné adheze a buněčných interakcí během vývoje neuronů. podle tandemového uspořádání jejich genů u obratlovců je můžeme rozdělit na klastrované a neklastrované protokadheriny
protokatechuát-3,4-dioxygenasa: enzym, který v přítomnosti molekulárního kyslíku katalyzuje oxidaci protokatechuátu na 3-karboxy-cis-cis-mukonát. obsahuje ion železa. ec 1.13.11.3
protokol klinické studie: písemný popis klinické studie. obsahuje cíle a úkoly studie, návrh a metody včetně cíle předmětu  a/nebo kritérií pro nábor. může také obsahovat příslušné vědecké poznatky a statistické informace
protokoly protinádorové kombinované chemoterapie: použití dvou nebo více chemických látek současně nebo postupně při farmakoterapii novotvarů. léčiva nemusí být ve stejné lékové formě
protonmotorická síla: energie, která vzniká přenosem protonů nebo elektronů přes některou z membrán přeměňujících energii. tato energie může být použita pro chemickou, osmotickou nebo mechanickou práci. protonmotorická síla může být vytvořena řadou procesů, např. činností elektronového transportního řetězce, osvětlením purpurové membrány nebo hydrolýzou atp pomocí protonové atpázy
protonové ATPasy: vícepodjednotkové enzymy, které reverzibilně syntetizují adenosintrifosfát. jsou spojeny s transportem protonů přes membránu
protonové ionofory: chemické látky, které zvyšují propustnost buněčných membrán pro protony
protony: subatomární částice, které nesou kladný náboj. nacházejí se v jádře atomu, který je obklopen elektronovým obalem. hmotnost protonu je rovna přibližně hmotnosti neutronu a je podstatně větší než hmotnost elektronu. atom vodíku obsahuje v atomovém jádře 1 proton, vodíkový ion h+
protoonkogen Mas: protein kódovaný genem mas1. je receptorem angiotenzinu 1-7 a působí jako blokátor receptoru 1 pro angiotenzin 2
protoonkogenní proteiny B-Raf: podtřída kinázy raf, která se vyskytuje ve vysokých hladinách v nervové tkáni. b-raf kinázy jsou map kinázové kinázy, které mají specifitu pro map kináza kinázu 1 a map kináza kinázu 2
protoonkogenní proteiny c-abl: nereceptorové tyrosinkinázy kódované geny c-abl. jsou distribuovány jak v cytoplazmě, tak v jádře. c-abl hraje roli v normální hematopoéze, zejména v myeloidní linii. onkogenní transformace c-abl vzniká při odstranění specifických n-koncových aminokyselin, čímž se kináza uvolní z negativní regulace
protoonkogenní proteiny c-akt: serin-threoninové kinázy, které obsahují ph domény a jsou aktivovány fosforylací v reakci na růstové faktory nebo inzulin. jako hlavní součást signální transdukce hrají významnou roli v buněčném metabolismu, růstu a přežití. v savčích buňkách byly popsány tři izoformy
protoonkogenní proteiny c-bcr: serin-threoninová kináza, která obsahuje domény c2 a ph. působí také jako protein aktivující gtpázu pro proteiny rac1 a cdc42. funguje jako negativní regulátor buněčné proliferace a nádorové transformace. u pacientů s leukemií s pozitivním filadelfským chromozomem se běžně spojuje s buněčným proteinem abl, a vytváří tak fúzní proteiny bcr-abl
protoonkogenní proteiny c-cbl: protoonkogenní proteiny, které negativně regulují signalizaci tyrozinkinázových receptorů. je to ubikvitinligáza a buněčný homolog onkogenního proteinu v-cbl
protoonkogenní proteiny c-fes: protoonkogenní proteiny fes jsou tyrosinkinázy s centrální doménou sh2. podílí se na signálních transdukčních drahách pro buněčnou diferenciaci různých buněčných typů včetně myeloidních progenitorových buněk. protoonkogenní proteiny fes také vážou tubulin a podporují sestavování mikrotubulů
protoonkogenní proteiny c-fyn: kinázy rodiny src, které se spojují s receptory t-lymfocytů a fosforylují širokou škálu intracelulárních signálních molekul
protoonkogenní proteiny c-hck: tyrosinkinázy z rodiny src, které jsou výrazně exprimovány v myeloidních buňkách a b-lymfocytech
protoonkogenní proteiny c-kit: tyrosinkinázový receptor, který je specifický pro růstový faktor kmenových buněk. tato interakce je klíčová pro vývoj hematopoetických, gonadálních a pigmentových kmenových buněk. genetické mutace, které narušují expresi protoonkogenního proteinu c-kit, jsou spojeny s piebaldismem, zatímco nadměrná exprese nebo konstitutivní aktivace tyrosinkinázy c-kit je spojena s nádorovým bujením
protoonkogenní proteiny c-mdm2: e3-ubikvitinligáza, která interaguje s nádorovým supresorovým proteinem p53 a inhibuje ho. její schopnost ubikvitinovat p53 je regulována nádorovým supresorovým proteinem p14arf
protoonkogenní proteiny c-met: proteinkinázové povrchové receptory pro hepatocytární růstový faktor. skládají se z extracelulárního alfa-řetězce, který je disulfidicky propojen s transmembránovým beta-řetězcem. cytoplazmatická část obsahuje katalytickou doménu a kritická místa pro regulaci kinázové aktivity. mutace v protoonkogenu c-met jsou spojeny s papilárním renálním karcinomem a dalšími novotvary
protoonkogenní proteiny c-mos: buněčné proteiny kódované geny c-mos. fungují v buněčném cyklu, kde udržují v aktivním stavu faktor podporující dospívání, a mají aktivitu serin/threonin-kinázy. pokud jsou proteiny c-mos exprimovány v nevhodnou dobu, může dojít k onkogenní transformaci
protoonkogenní proteiny c-pim-1: serin-threoninové proteinkinázy, které přenášejí signály z cytokinových receptorů a podílejí se na řízení buněčných růstových procesů, buněčné diferenciace a apoptózy
protoonkogenní proteiny c-raf: všudypřítomně exprimovaná podtřída raf kináz, která hraje důležitou roli v přenosu signálů. kinázy c-raf jsou map kinázové kinázy, které mají specifitu pro map kináza kinázu 1 a map kináza kinázu 2
protoonkogenní proteiny c-ret: receptorové tyrosinkinázy zapojené do signalizace ligandů růstového faktoru gdnf. obsahují extracelulární kadherinovou doménu a tvoří receptorové komplexy s receptory gdnf. mutace v proteinu ret jsou zodpovědné za vznik hirschsprungovy nemoci a za mnohočetnou endokrinní neoplazii typu 2
protoonkogenní proteiny c-yes: tyrosinkinázy z rodiny src, které se aktivují během buněčného cyklu při přechodu z fáze g2 do fáze m. jsou vysoce homologní s protoonkogenním proteinem pp60(c-src)
protoonkogenní proteiny p21(ras): buněčné proteiny kódované geny h-ras, k-ras a n-ras. tyto proteiny mají gtpázovou aktivitu a podílejí se na přenosu signálu jako monomerní gtp-vázající proteiny. zvýšené hladiny p21 c-ras jsou spojeny s nádory. tento enzym byl dříve uváděn jako ec 3.6.1.47
protoonkogenní proteiny pp60(c-src): membránově asociované tyrosin-specifické kinázy kódované geny c-src. mají důležitou roli v řízení buněčného růstu. zkrácení c-koncových zbytků v pp60(c-src) vede k tvorbě pp60(v-src), která má schopnost transformovat buňky. tato kináza pp60 c-src by neměla být zaměňována s kinázou csk, známou také jako kináza c-src
protoonkogeny: normální buněčné geny homologní s virovými onkogeny. produkty protoonkogenů jsou významnými regulátory biologických procesů a pravděpodobně se účastní dějů, které udržují uspořádaný průběh buněčného cyklu. jejich typovým označením je c-onc
protoplasty: protoplazma a plazmatická membrána buněk rostlin, hub, bakterií a archeí (bez buněčné stěny)
protoporfyrinogenoxidasa: enzym katalyzující oxidaci protoporfyrinogenu ix na protoporfyrin. mutace způsobuje porphyria variegata. (cit. velký lékařský slovník online, 2017 http://lekarske.slovniky.cz)
protozoální DNA: deoxyribonukleová kyselina, která tvoří genetický materiál protozoí
protozoální infekce: infekce vyvolaná jednobuněčnými organismy (původně řazenými do podříše protozoa)
protozoální infekce zvířat: infekce jednobuněčnými organismy (původně patřícími do podříše protozoa). tyto infekce mohou být experimentální nebo veterinární
protozoální proteiny: proteiny nacházející se v různých druzích protozoí
protozoální vakcíny: suspenze oslabených nebo usmrcených prvoků podávané jako prevence nebo léčba protozoálních infekčních onemocnění
protozoární infekce centrálního nervového systému: infekce mozku, míchy nebo mozkových plen vyvolaná jednobuněčnými organismy (dříve podříše prvoci). centrální nervový systém může být primárním nebo sekundárním ložiskem protozoální infekce. tato onemocnění se mohou objevit jako oportunní infekce, ale také se mohou rozvinout u imunokompetentních jedinců
protrahované truchlení: intenzivní, ochromující zármutek, který trvá déle než 12 měsíců po smrti blízkého člověka. přetrvává truchlení a postrádání zemřelého a zaměření na okolnosti jeho smrti
protrombin: plazmatický protein, který je neaktivním prekurzorem trombinu. na trombin se přeměňuje pomocí protrombinového aktivátoru, který se skládá z faktoru xa, faktoru v, fosfolipidů a iontů vápníku. nedostatek protrombinu vede k hypoprotrombinemii
protrombinový čas: quickův test (protrombinový čas, zkr. pt, qt) - test k vyšetření koagulace krve. provádí se s dekalcifikovanou plasmou (z krve odebrané do citrátu). testuje tzv. zevní systém aktivace (systém tkáňového faktoru). k plasmě se přidává tkáňový faktor (tromboplastin, faktor iii) a koagulace se spouští kalciem. měří se doba, za kterou dojde ke koagulaci. k ní dojde v normální krvi cca za 12-15 sekund, výsledek se pak vyjadřuje jako tzv. inr. q. t. slouží jako základní koagulační test, užívá se k monitorování antikoagulační terapie warfarinem či dikumaroly (antagonisty vitaminu k), k vyšetření funkcí jater (schopnost proteosyntézy). prodloužen je např. při jaterní cirhóze, déle trvajícím obstrukčním ikteru( malabsorpce vitaminu k), antikoagulační terapii. (cit. velký lékařský slovník online, 2013 http://lekarske.slovniky.cz/ )
protézy kloubů: protézy užívané jako částečná nebo úplná náhrada lidského nebo zvířecího kloubu
protézy ukotvené ke kosti: protéza, určená k přímému připojení do kosti prostřednictvím implantátů, které jsou implantovány častěji do kosti než do ložiska
proudový orgán: smyslový systém ryb a obojživelníků. je tvořený smyslovými orgány (kanálky a jamkami) obsahujícími neuromasty (mechanoreceptory), které vnímají proudění, vibrace a změny tlaku vody
proudění cytoplazmy: pohyb cytoplazmy v buňce. slouží jako vnitřní transportní systém pro přesun základních látek v buňce. u jednobuněčných organismů (např. améb) zajišťuje pohyb buňky z jednoho místa na jiné
provincie Québec: největší kanadská provincie podle rozlohy a druhá největší podle počtu obyvatel. leží na východě kanady. jediná kanadská provincie, kde je úředním jazykem francouzština. hlavním městem provincie je město québec, největším městem je montréal. (upraveno podle wikipedie 2022 http://www.cs.wikipedia.org/)
proviry: sekvence dsdna v eukaryotických chromozomech, které odpovídají virovému genomu. mohou být bez aktivace přenášeny na další generace buněk. často souvisí s nádorovou transformací buněk a jsou klíčovým znakem retrovirů
proximální tubuly ledvin: část nefronu navazující na glomerulus. probíhá v něm především intenzivní vstřebávání vody a s ní řady dalších látek nezbytných pro organismus z moči zpět do krve. v p. t. se zpětně vstřebá až 80 % vody, která se z krve do prvotní moči profiltrovala v glomerulu, a prakticky veškeré množství glukosy a aminokyselin. na p. t. pak navazuje henleova klička. (upraveno podle: velký lékařský slovník online, 2018 http://lekarske.slovniky.cz)
prozopagnózie: druh agnózie s neschopností rozeznat obličeje. tato vizuální agnózie je nejčastěji spojována s lézemi v propojovací oblasti mezi temporálním a okcipitálním lalokem. většina případů je spojena s oboustrannými lézemi, ale i jednostranné poškození pravé okcipitálně-temporální kůry může být spojeno s tímto stavem
prořezávání zubů: proces, kdy zuby z čelistních kostí a dásní pronikají do dutiny ústní a probíhá jejich polohování do konečné polohy. bezprostředně před prořezáním je zformována korunka zubu, kořen je doširoka otevřen a dorůstá postupně do délky. vývoj kořene je dokončen až několik měsíců po prořezání. (upraveno podle wikiskripta 2022 http://www.wikiskripta.eu/)
prsní bradavky: kónické orgány, které jsou obvykle vývodem pro mléko z mléčných žláz
prsní implantáty: implantáty užívané za účelem rekonstrukce ženských prsou nebo jejich kosmetické úpravy. vnější plášť tvořený silikonovým elastomerem je vyplněn fyziologickým roztokem nebo silikonovým gelem. může být hladký nebo tvarovaný
prsní svaly: velký a malý prsní sval tvoří přední horní část hrudníku před podpažní jamkou (axilla)
prsty nohy: kterýkoliv z pěti prstů nohy obratlovců
prsty ruky: nejdistálnější části horní končetiny. u lidí a primátů je normálně 5 prstů na každé končetině, tvořených ze článků, které jsou spojené klouby a připojené k ruce
prsy: párový orgán na přední straně hrudníku - u lidí. skládá se z mléčných žláz, kůže, svalů, z tukové a pojivové tkáně
pruhování chromozomů: obarvení pruhů nebo částí chromozómů, což umožňuje přesnou identifikaci jednotlivých chromozómů anebo jejich částí. používá se mimo jiné jako prostředek ke stanovení chromozómového uspořádání u malformačních syndromů a rakoviny, na zjištění chemických vlastností částí chromozómů, chromozomálních změn během evoluce a, v souvislosti se studiemi o buněčné hybridizaci, ke chromozomálnímu mapování
prune belly syndrom: syndrom charakterizovaný chyběním břišních svalů, kryptorchismem a abnormalitami močového ústrojí. název je odvozený ze vzhledu bříška, které je nadmuté, se svraštělou kůží
prurigo: souhrnné označení pro různá svědivá kožní onemocnění s projevy na kůži připomínajícími kopřivku, ekzém aj. dř. považováno za protiklad pruritu (tj. svědění bez kožních projevů). (cit. velký lékařský slovník online, 2017 http://lekarske.slovniky.cz)
pruritus: někdy se jako pruritus označuje svědění bez průvodních kožních změn - primární pruritus. bývá poměrně častý u starších lidí v důsledku stárnutí kůže, ale i jejího přesušení. provází rovněž některé vnitřní choroby např. městnání žluči při cholestáze, cukrovku, hodgkinovu nemoc aj. jako sekundární pruritus se pak označuje svědění provázející kožní nemoci ekzém, mykózy aj. (cit. velký lékařský slovník online, 2012 http://lekarske.slovniky.cz/ )
pruritus ani: svědění v oblasti konečníku a řitního otvoru
pruritus vulvae: intenzivní svědění vnějších ženských genitálií
pružnost: odolnost a návrat tělesa do původního tvaru a velikosti po jeho deformaci vnější silou
prvky: látky, které tvoří veškerou hmotu. prvek je látka složená ze stejného druhu neutrálních atomů, které mají shodné protonové číslo, avšak jejich nukleonová čísla mohou být různá. na zemi se přirozeně vyskytuje 94 prvků, další prvky byly vyrobeny uměle. (upraveno podle wikipedie 2020 http://www.cs.wikipedia.org/)
první doba porodní: fáze od nástupu přirozeného porodu po úplné roztažení děložního hrdla
první pomoc: urgentní péče nebo léčba poskytnutá osobě ve chvíli zhoršení zdravotního stavu nebo úrazu předtím, než zasáhne zdravotnická služba
první trimestr těhotenství: první třetina těhotenství ženy, 14 týdnů (98 dní) od prvního dne poslední normální menstruace
prvotisky jako téma: díla o knihách vytištěných před rokem 1501
pryskyřníkotvaré: řád vyšších dvouděložných rostlin
práce na dálku: práce vykonávaná zaměstnancem ze schváleného místa mimo pracoviště zaměstnavatele
práce na směny: pracovní plán, ve kterém se pracovní doba odchyluje od standardních hodin (např. odpolední směna, noční směna nebo rotace směn)
práh bolesti: míra stimulace, která je nutná, než jedinec začne pociťovat bolest
práva pacientů: základní nároky pacientů vyjádřené v zákonech, prohlášeních nebo obecně uznávaných morálních zásadách. termín se používá pro diskuse o právech pacienta jako o skupině mnoha práv, jako je tomu v případě nemocnice, která zveřejňuje seznam práv pacienta
práva zvířat: morální a etické základy ochrany zvířat před krutostí a zneužíváním. práva zahrnují domácí zvířata, laboratorní zvířata a divoká zvířata
právní vědy: věda nebo filozofie zkoumající právo. také uplatňování zásad práva a spravedlnosti na zdraví a medicínu
právníci: osoby, jejichž povoláním je poskytovat právní poradenství a pomoc klientům a zastupovat je v právních věcech
právo na práci: právo jednotlivců na práci, na svobodný výběr zaměstnání, na spravedlivé a příznivé pracovní podmínky a na ochranu před nezaměstnaností
právo na smrt: právo pacienta nebo jeho zástupce rozhodovat o smrti pacienta
prášky, zásypy, pudry: látky vytvořené agregací malých částic, které se získají mletím nebo rozmělněním pevného léčiva. ve farmacii je to forma, ve které se látky podávají
průduchy rostlin: uzavíratelné otvůrky v pokožce listů rostlin. umožňují výměnu plynů mezi rostlinnými pletivy a vnějším prostředím
průjem: porucha zažívání, která se projevuje častým vyprazdňováním řídké stolice. průjem je definován jako neformovaná stolice více než 3× za den, případně vodnatá stolice s překotným vyprázdněním a s přetrvávajícím nutkáním. (cit. wikipedie 2016 http://www.cs.wikipedia.org/)
průjem kojenců: průjem novorozenců a kojenců do věku 2 let
průlomová bolest: akutní bolest, která přichází náhle, přestože byly užity léky proti bolesti
průlomová infekce: infekce stejným infekčním agens (např. virus, plíseň) vyskytující se během expozice profylaxi, vakcíně a léčbě
průmysl: každý podnik se zaměřením na zpracování, montáž, výrobu nebo marketing řady produktů, služeb, komodit nebo zboží v konkrétní oblasti často pojmenované po hlavním produktu. například automobilový, rybářský, hudební, vydavatelský, pojišťovací a textilní průmysl
průmysl ropy a zemního plynu: průmysl zaměřený na těžbu, zpracování, distribuci, marketing a skladování ropy a zemního plynu
průmysl zpracování potravin: výrobní podniky zabývající se zpracováním potravin
průmyslová hnojiva: látky nebo směsi přidávané do půdy pro dodávání živin nebo pro zpřístupnění živin již přítomných v půdě za účelem zvýšení růstu a produktivity rostlin
průmyslová mikrobiologie: studium, využití a manipulace s takovými mikroorganismy, které jsou schopny ekonomicky vyrábět žádoucí látky nebo změny v látkách, a kontrola nežádoucích mikroorganismů
průmyslové fungicidy: chemikálie, které ničí nebo potlačují růst plísní v zemědělství, na dřevě, plastech nebo jiných materiálech, v bazénech atd
průmyslově zpracované potraviny: hotové jídlo, které je možné rovnou jíst nebo částečně připravené jídlo, které má konečnou dobu přípravy několik minut nebo méně
průtoková cytometrie: technika, v níž se používá systém nástrojů pro vytváření, zpracovávání a zobrazování jednoho či více měření jednotlivých buněk odebraných z buněčné suspenze. buňky jsou obvykle nabarvené jedním či více fluorescentními barvivy podle toho, jaká část buňky nás zajímá, např. dna, a fluorescence každé buňky je měřena, zatímco rychle prochází excitačním paprskem (laserem či rtuťovou obloukovou lampou). fluorescence poskytuje kvantivativní hodnotu různých biochemických a biofyzických vlastností buňky, stejně jako základ pro třídění buněk. jiné měřitelné optické parametry zahrnují absorpci světla a tříštění světla, které lze použít ke změření velikosti, tvaru, hustoty, zrnitosti buňky a vychytání fluorescentního obarvení na buňce
průvodce: příručka pro cestovatele, která poskytuje informace o městě, regionu nebo zemi, nebo podobná příručka o budovách, muzeích atd
průzkumy a dotazníky: sběr údajů získaných od dobrovolníků. informace obvykle mají formu odpovědí na otázky nebo návrhů
průzkumy zdravotní péče: statistické hodnocení využití a dalších aspektů při poskytování zdravotnických služeb včetně hospitalizace a ambulantní péče
průřezové studie: studie, ve které jsou informace o expozici potenciálnímu rizikovému faktoru a o výskytu studované nemoci zjišťovány ve stejném časovém okamžiku. při interpretaci výsledků p. s. bývá obtížné rozlišit, zda expozice rizikovému faktoru skutečně časově předcházela vzniku nemoci. (to je rozdíl proti longitudinálním studiím, které účastníky sledují po určitou dobu.) (cit. velký lékařský slovník online, 2017 http://lekarske.slovniky.cz/ )
pseudoartróza: pakloub je charakterizován jako porucha hojení zlomeniny, kdy nedochází ke kostěnému srůstu fragmentů ani za dobu dvojnásobnou v porovnání s normálním průběhem hojení (do té doby hovoříme pouze o prodlouženém hojení). lomná linie je vyplněná vazivem a obklopena vazivovým pouzdrem, které obsahuje tekutinu. (cit. wikiskripta 2015 http://www.wikiskripta.eu/ )
pseudoautozomální oblasti: specifické oblasti obou pohlavních chromozomů (tedy chromozomu x i chromozomu y). v těchto oblastech jsou umístěné geny, které mají (ve stejném pořadí) své homologní kopie i na druhém typu heterochromozomu. v případě chromozomu x - nepodléhají tyto geny lyonizaci. pro geny umístěné v těchto oblastech platí autozomální typ dědičnosti. jedná se o dva úseky - par 1 na konci krátkých ramének (xp22 a yp11) a par 2 na konci dlouhých ramének (xq28 and yq12). díky těmto oblastem (především pak par1) mohou chromozom x a y utvořit během meiózy "homologní" pár; mezi geny v těchto oblastech může docházet ke crossing-overu. (upraveno podle wikiskripta 2019 http://www.wikiskripta.eu/)
pseudobulbární obrna: soubor příznaků rozvíjejících se při oboustranné supranukleární lézi kortikobulbárních drah. klinický obraz je téměř stejný jako u bulbární paralýzy, s tím, že chybí fascikulární a fibrilární záškuby jazyka, navíc zde bývá vyjádřen křečovitý smích a pláč. příčinou jsou nejčastěji ischemie a hemoragie v oblasti mezimozku. (cit. velký lékařský slovník online, 2016 http://lekarske.slovniky.cz/)
pseudoefedrin: fenyletylamin je pravotočivý stereoizomer efedrinu, který má slabší účinky na centrální nervový systém a používá se hlavně k dekongesci dýchacích cest
pseudofakie: termín používaný pro umělou čočku oka implantovanou při kataraktě po extrakci oční čočky. (cit. velký lékařský slovník online, 2016 http://lekarske.slovniky.cz/)
pseudogeny: sekvence dna, která je podobná genu, ale nedochází k jejímu přepisování v rna (transkripci). pseudogeny vznikají zpravidla určitou mutací, a to zejména v oblasti promotoru, regulační sekvence, nebo sice rna vzniká, ale je následně degradována. procesované pseudogeny vznikají reverzní transkripcí mrna. nemají introny, obsahují segment polya směrem ke 3' konci. v poslední době se ukazuje, že řada pseudogenů (na úrovni dna, rna i proteinu) hraje významnou biologickou úlohu v regulaci transkripce a v post-transkripčních úpravách. (upraveno podle wikipedie 2021 http://www.cs.wikipedia.org/, upraveno podle wikiskripta 2021 http://www.wikiskripta.eu/)
pseudogravidita: stav, kdy žena má řadu příznaků připomínajících těhotenství (vynechání menstruace, zvětšení břicha, ranní nevolnosti aj.), aniž došlo k oplodnění. stav vzniká často na psychickém základě, který ovlivňuje tvorbu řídících hormonů na úrovni mozkových center (hypothalamu a hypofýzy). graviditas spuria - lat. nepravé, domnělé těhotenství. (cit. velký lékařský slovník online, 2014 http://lekarske.slovniky.cz/ )
pseudohypoaldosteronismus: heterogenní skupina poruch charakterizovaných dysfunkcí ledvinného transportu elektrolytů. vrozené formy jsou vzácné autozomální poruchy, které se projevují novorozeneckou hypertenzí, hyperkalemií, zvýšenou aktivitou reninu a zvýšenou koncentrací aldosteronu. typ i se projevuje hyperkalemií s hyponatremií, typ ii hyperkalemií bez hyponatremie. onemocnění je způsobené defektem některého z transportních proteinů nebo je získané po transplantaci ledvin
pseudohypoparatyreóza: dědičný syndrom klinicky podobný hypoparatyreóze. pseudohypoparathyreodismus je nejčastěji způsoben mutací g proteinu v receptoru pro pth. bývá autosomálně dominantě dědičný a projevuje se hypokalcémií, hyperfosfatemií, záchvaty tetanie, lehkou psychomotorickou retardaci, krátkou postavou a mírnými skeletálními abnormalitami. příčinou je spíše chybná odpověď na parathormon než jeho nedostatek. závažná forma s odolností proti několika hormonům, se označuje jako typ 1a
pseudolymfom: skupina onemocnění, které mají benigní průběh, ale vykazují klinické a histologické rysy připomínající maligní lymfom. pseudolymfom je charakterizovaný benigní infiltrací lymfoidních buněk nebo histiocytů, která je mikroskopicky podobná malignímu lymfomu
pseudomembranózní enterokolitida: akutní zánět střevní sliznice, při kterém jsou přítomny psedomembrány nebo plaky v tenkém střevě (pseudomembranózní enteritida) a v tlustém střevě (pseudomembranózní kolitida). bývá vyvolán léčbou antibiotiky a následným pomnožením bakterie clostridium difficile
pseudomonádové infekce: infekce vyvolané bakteriemi z rodu pseudomonas
pseudomyxom peritonea: vzácné onemocnění na pomezí mezi benigním a maligním typem nádoru. břišní dutina je vyplněna želatinovými (gelatinózními) hmotami s buňkami produkujícími mucin nebo gelatózní ascites. pokud se tento stav neléčí, nádory rostou a spolu s produkovaným mucinem utlačují okolní orgány. nejčastější příčinou je mucinózní cystadenom appendixu (nádor žlázového původu). dále se zde mohou řadit nádory vaječníku a méně častěji nádory prsu, žlučníku, slinivky, žaludku, střev, močového měchýře nebo plic. (upraveno podle wikiskripta 2021 http://www.wikiskripta.eu/)
pseudoobstrukce tlustého střeva: funkční obstrukce tlustého střeva vedoucí k megakolonu bez zjevného onemocnění tlustého střeva nebo mechanické obstrukce. pokud je tento stav akutní a souvisí s jiným onemocněním (trauma, chirurgický zákrok, vážné zranění/ nemoc nebo léky), je nazýván ogilvieho syndrom
pseudopodia: pohyblivý, na aktin bohatý výběžek živočišné buňky, který slouží k jejímu pohybu nebo uchopení potravy
pseudopseudohypoparatyreóza: periferní forma hypoparatyreózy, při níž jsou periferní tkáně necitlivé na parathormon, jehož je v krvi na rozdíl od skutečné hypoparatyreózy dostatek. příčinou je zejm. porucha buněčných receptorů pro tento hormon. (cit. velký lékařský slovník online, 2017 http://lekarske.slovniky.cz/ )
pseudotumor cerebri: idiopatická intrakraniální hypertenze neboli pseudotumor cerebri je onemocnění projevující se zvýšeným nitrolebním tlakem bez zjevné příčiny. diagnostikuje se per excluzionem po vyloučení jiných příčin nitrolební hypertenze, jako jsou nádory, difúzní otok, hydrocefalus, traumata, hematomy, absces, rozsáhlé ischemie atd. hlavní nebezpečí pro pacienta představuje možnost až trvalého poškození zraku. (cit. wikiskripta, 2018 http://www.wikiskripta.eu)