NLK-NML/MeSH-CZ-2025-notes huggingface dataset:
radiofrekvenční ablace: metoda lokální terapeutické destrukce tkáně využívající tepelného účinku procházejícího elektrického proudu o frekvenci řádově stovek khz. (upraveno podle wikipedie 2019 http://www.cs.wikipedia.org/)
radiofrekvenční terapie: použití vysokofrekvenčních vln pro terapeutické postupy. frekvence, dávka a intenzita záření se liší podle požadovaných účinků (zahřátí, elektrická stimulace nebo ablace tkání)
radiografie: vyšetřování jakékoli části těla pro diagnostické účely rentgenovými či gama paprsky, zaznamenání obrazu na citlivý povrch (např. fotografický film)
radioimunoanalýza: radioimunologická analýza. metoda užívaná k přesnému stanovení řady látek v organismu (zejm. hormonů a léků), které jsou přítomny v malých množstvích (radioimmunoassay). (cit. velký lékařský slovník, http://lekarske.slovniky.cz/ 2014)
radioimunodetekce: použití protilátek označených radioaktivní látkou za účely diagnostického zobrazování novotvarů. antitumorové protilátky jsou označeny různými radionuklidy včetně jódu-131, jódu-123, india-111 nebo technecia-99m a pacient je dostává injekční aplikaci. snímky jsou pak získány scintilační kamerou (gamakamerou)
radioimunoprecipitační analýza: senzitivní test, v němž se používají antigeny s připojenou radioaktivní látkou. tím se zjišťují specifické protilátky v séru. antigeny mohou reagovat se sérem a pak jsou precipitovány za použití speciálního činidla, jakým jsou např. sefarózové kuličky proteinu a. navázaný imunoprecipitát s připojenou radioaktivní látkou je pak obvykle analyzován gelovou elektroforézou
radioisotopová angiografie: měření radiační vizualizace jakéhokoliv orgánu poté, co byl do jeho krevního řečiště injekčně vpraven radionuklid. používá se pro diagnostiku srdečních, jaterních, plicních a jiných chorob a k měření funkcí těchto orgánů, kromě renografie, pro kterou se používá radioizotopová renografie
radioisotopová diluční technika: metoda pro vyhodnocování průchodu látky orgánem tím, že se do vyšetřovaného orgánu injekčně aplikuje dané množství radionuklidu, poté se sleduje jeho koncentrace v čase na určitém místě v orgánu
radioisotopová renografie: grafické znázorňování radiaktivity v čase. měří se externě přes ledviny po nitrožilním podání radionuklidu, který je pak ledvinami přijat a vyloučen
radioisotopová scintigrafie: radioizotopové vyšetření, při němž se hodnotí rozložení podaného radioizotopu ve vyšetřovaném orgánu. umožňuje zhodnotit velikost orgánu, jeho funkční stav a event. chorobné změny. provádí se na odděleních nukleární medicíny. např. s. štítné žlázy radioaktivním jodem, s. kostí apod. srov. gamagrafie. (cit. velký lékařský slovník, http://lekarske.slovniky.cz/ 2014)
radioisotopová ventrikulografie: zobrazování srdeční komory poté, co je injekčně aplikována radioaktivní kontrastní látka. tato technika je méně invazivní než srdeční katetrizace a používá se k vyhodnocování činnosti srdeční komory
radioizotopy barya: nestabilní izotopy barya, které se rozpadají za uvolnění ionizujícího záření. radioaktivní izotopy barya jsou atomy ba s atomovými hmotnostmi 126-129, 131, 133 a 139-143
radioizotopy bromu: nestabilní izotopy bromu, při jejichž rozpadu nebo přeměně je emitováno záření. radioizotopy bromu mají nukleonová čísla 74-78, 80 a 82-90
radioizotopy ceru: nestabilní izotopy ceru, při jejichž rozpadu nebo přeměně je emitováno záření. radioizotopy ceru mají nukleonová čísla 132-135, 137, 139 a 141-148
radioizotopy cesia: nestabilní izotopy cesia, při jejichž rozpadu nebo přeměně je emitováno záření. radioizotopy cesia mají nukleonová čísla 123, 125-132 a 134-145
radioizotopy chromu: nestabilní izotopy chromu, při jejichž rozpadu nebo přeměně je emitováno záření. radioizotopy chromu mají nukleonová čísla 46-49, 51, 55, a 56
radioizotopy cínu: nestabilní izotopy cínu, při jejichž rozpadu nebo přeměně je emitováno záření. radioizotopy cínu mají nukleonová čísla 108-111, 113, 120-121, 123 a 125-128
radioizotopy draslíku: nestabilní izotopy draslíku, při jejichž rozpadu nebo přeměně je emitováno záření. radioizotopy draslíku mají nukleonová čísla 37, 38, 40 a 42-45
radioizotopy dusíku: nestabilní izotopy dusíku, při jejichž rozpadu nebo přeměně je emitováno záření. radioizotopy dusíku mají nukleonová čísla 12, 13, 16, 17 a 18
radioizotopy fluoru: nestabilní izotopy fluoru, při jejichž rozpadu nebo přeměně je emitováno záření. radioizotopy fluoru mají nukleonová čísla 17, 18 a 20-22
radioizotopy fosforu: nestabilní izotopy fosforu, při jejichž rozpadu nebo přeměně je emitováno záření. radioizotopy fosforu mají nukleonová čísla 28-34 kromě 31
radioizotopy galia: nestabilní izotopy galia, při jejichž rozpadu nebo přeměně je emitováno záření. radioizotopy galia mají nukleonová čísla 63-68, 70 a 72-76
radioizotopy india: nestabilní izotopy india, při jejichž rozpadu nebo přeměně je emitováno záření. radioizotopy india mají nukleonová čísla 106-112, 113m, 114 a 116-124
radioizotopy iridia: nestabilní izotopy iridia, při jejichž rozpadu nebo přeměně je emitováno záření. radioizotopy iridia mají nukleonová čísla 182-190, 192 a 194-198
radioizotopy jodu: nestabilní izotopy jodu, při jejichž rozpadu nebo přeměně je emitováno záření. radioizotopy jodu mají nukleonová čísla 117-139, kromě i-127
radioizotopy kadmia: nestabilní izotopy kadmia, při jejichž rozpadu nebo přeměně je emitováno záření. radioizotopy kadmia mají nukleonová čísla 103-105, 107, 109, 115 a 117-119
radioizotopy kobaltu: nestabilní izotopy kobaltu, při jejichž rozpadu nebo přeměně je emitováno záření. radioizotopy kobaltu mají nukleonová čísla 54-64 kromě 59
radioizotopy kryptonu: nestabilní izotopy kryptonu, při jejichž rozpadu nebo přeměně je emitováno záření. radioizotopy kryptonu mají nukleonová čísla 74-77, 79, 81, 85 a 87-94
radioizotopy kyslíku: nestabilní izotopy kyslíku, při jejichž rozpadu nebo přeměně je emitováno záření. radioizotopy kyslíku mají nukleonová čísla 13, 14, 15, 19 a 20
radioizotopy mědi: nestabilní izotopy mědi, při jejichž rozpadu nebo přeměně je emitováno záření. radioizotopy mědi mají nukleonová čísla 58-62, 64 a 66-68
radioizotopy olova: nestabilní izotopy olova, při jejichž rozpadu nebo přeměně je emitováno záření. radioizotopy olova mají nukleonová čísla 194-203, 205 a 209-214
radioizotopy rtuti: nestabilní izotopy rtuti, při jejichž rozpadu nebo přeměně je emitováno záření. radioizotopy rtuti mají nukleonová čísla 185-195, 197, 203, 205 a 206
radioizotopy rubidia: nestabilní izotopy rubidia, při jejichž rozpadu nebo přeměně je emitováno záření. radioizotopy rubidia mají nukleonová čísla 79-84 a 86-95
radioizotopy ruthenia: nestabilní izotopy ruthenia, při jejichž rozpadu nebo přeměně je emitováno záření. radioizotopy ruthenia mají nukleonová čísla 93-95, 97, 103 a 105-108
radioizotopy selenu: nestabilní izotopy selenu, při jejichž rozpadu nebo přeměně je emitováno záření. radioizotopy selenu mají nukleonová čísla 70-73, 75, 79, 81 a 83-85
radioizotopy sodíku: nestabilní izotopy sodíku, při jejichž rozpadu nebo přeměně je emitováno záření. radioizotopy sodíku mají nukleonová čísla 20-22 a 24-26
radioizotopy stroncia: nestabilní izotopy stroncia, při jejichž rozpadu nebo přeměně je emitováno záření. radioizotopy stroncia mají nukleonová čísla 80-83, 85 a 89-95
radioizotopy síry: nestabilní izotopy síry, při jejichž rozpadu nebo přeměně je emitováno záření. radioizotopy síry mají nukleonová čísla 29-31, 35, 37 a 38
radioizotopy thallia: nestabilní izotopy thallia, při jejichž rozpadu nebo přeměně je emitováno záření. radioizotopy thallia mají nukleonová čísla 198-202, 204 a 206-210
radioizotopy uhlíku: nestabilní izotopy uhlíku, které při rozpadu uvolňují radioaktivní záření. atomy uhlíku s nukleonovými čísly 10, 11 a 14-16 jsou radioaktivní izotopy uhlíku
radioizotopy vápníku: nestabilní izotopy vápníku, při jejichž rozpadu nebo přeměně je emitováno záření. radioizotopy vápníku mají nukleonová čísla 39, 41, 45, 47, 49 a 50
radioizotopy xenonu: nestabilní izotopy xenonu, při jejichž rozpadu nebo přeměně je emitováno záření. radioizotopy xenonu mají nukleonová čísla 121-123, 125, 127, 133, 135, 137-145
radioizotopy ytria: nestabilní izotopy ytria, při jejichž rozpadu nebo přeměně je emitováno záření. radioizotopy ytria mají nukleonová čísla 82-88 a 90-96
radioizotopy zinku: nestabilní izotopy zinku, při jejichž rozpadu nebo přeměně je emitováno záření. radioizotopy zinku mají nukleonová čísla 60-63, 65, 69, 71 a 72
radioizotopy zlata: nestabilní izotopy zlata, při jejichž rozpadu nebo přeměně je emitováno záření. radioizotopy zlata mají nukleonová čísla 185-196, 198-201 a 203
radioizotopy železa: nestabilní izotopy železa, při jejichž rozpadu nebo přeměně je emitováno záření. radioizotopy železa mají nukleonová čísla 52, 53, 55 a 59-61
radioligandová zkouška: kvantitativní určení receptorových (vázacích) proteinů v tělesných tekutinách či tkáních za použití radioaktivně označených vazebních činidel (např. protilátky, nitrobuněčné receptory, plazmové pojivo)
radiologické informační systémy: informační systémy, obvykle počítačové, určené pro ukládání, manipulaci a vyhledávání informací pro plánování, organizování, řízení a kontrolu administrativních činností spojených se zajištěním a používáním radiologických služeb a zařízení
radiologické oddělení nemocnice: nemocniční oddělení, které odpovídá za správu a poskytování rentgendiagnostických a terapeutických služeb
radiologie: lékařský obor zaměřený na použití rentgenového záření a dalších forem energie záření při diagnostice a léčbě nemoci
radiologové: lékaři se specializací na použití rentgenových paprsků a jiných forem zářivé energie k diagnostice a léčbě onemocnění
radiomika: extrakce velkého množství znaků ze snímků pacientů pomocí algoritmů pro charakterizaci dat za účelem odhalení nádorových struktur a charakteristik, které usnadňují diagnózu
radionika: parapsychologický obor zabývající se studiem i praktickým využíváním nehmatatelných energií, záření obklopujícího živé tělo a jejich detekcí. k tomu využívá proutkaření, věštění a jednoduché i složitější diagnostické přístroje, některé přístroje jsou i přímo využívané k léčbě. klasickou radionickou pomůckou je virgule (proutek), nebo siderické kyvadlo
radionuklidy: izotopy, které jsou schopné samovolné radioaktivní přeměny jader. během této radioaktivní přeměny se uvolňuje radioaktivní záření
radioprotektivní látky: léky používané k ochraně před ionizujícím zářením. obvykle jsou významné pro použití v radioterapii, ale uvažuje se o nich i pro jiné účely, např. vojenské
radiosenzibilizující látky: léky používané k posílení účinnosti radioterapie při ničení nežádoucích buněk
radiostereometrická analýza: způsoby provádění trojrozměrného měření a analýzy pohybu za pomoci stereoskopických radiografů
radioterapie: použití ionizujícího záření k léčbě maligních nádorů a některých benigních stavů
radioterapie: užij u nemocí pro terapeutické použití ionizujícího a neionizujícího záření, včetně radioizotopové terapie
radioterapie s modulovanou intenzitou: radioterapie s modulovanou intenzitou (imrt) je pokročilou formou konformní radioterapie. na rozdíl od 3d-crt využívá imrt nejenom tvarování svazku záření, ale navíc modulace průtoku záření napříč svazkem
radioterapie těžkými ionty: použití svazku paprsků těžkých iontů pro radioterapii, např. těžkých karbonových iontů
radiotherapy: used with disease headings for the therapeutic use of ionizing and nonionizing radiation. it includes the use of radioisotope therapy
radium: radium (chemická značka ra, latinsky radium) je 6. z řady kovů alkalických zemin, silně radioaktivní prvek vznikající v rozpadových řadách uranu a thoria. má protonové číslo 99. vyskytuje se ve smolinci a ve všech rudách obsahujících uran. používá se v radioterapii (např. brachyterapii) jako zdroj záření beta a gama. má uplatnění v atomové, molekulární a optické fyzice. (upraveno podle wikipedie 2022 http://www.cs.wikipedia.org/)
radius: jedna ze dvou kostí předloktí, při poloze dlaní vzhůru jde o zevní kost na palcové straně. proximálně je užší, rozšiřuje se směrem distálním. proximálně je hlavička, jejíž miskovité prohnutí tvoří kloubní jamku pro hlavičku humeru v loketním kloubu. její obvod tvoří válcovitou plošku, která se dotýká (rotuje) v zářezu na ulně. v distální oblasti je r. rozšířený, tvoří kloubní plošku pro kosti zápěstí. (cit. velký lékařský slovník online, 2018 http://lekarske.slovniky.cz)
radon: radon (chemická značka rn, latinsky radonum, protonové číslo 86) je nejtěžší přirozeně se vyskytující chemický prvek ve skupině vzácných plynů, je radioaktivní a nemá žádný stabilní izotop. vzniká jako produkt radioaktivního rozpadu radia a uranu. (upraveno podle wikipedie 2022 http://www.cs.wikipedia.org/)
raf Kinases: a family of closely-related serine-threonine kinases that were originally identified as the cellular homologs of the retrovirus-derived v-raf kinases. they are map kinase kinase kinases that play important roles in signal transduction
raf kinasy: rodina blízce příbuzných serin-threoninových kináz, které byly původně identifikovány jako buněčné homology retrovirových kináz v-raf. jedná se o map kináza kináza kinázy, které hrají důležitou roli při přenosu signálů
rafinosa: trisacharid obsažený v řepě cukrovce, včelím medu apod., složený z d-galaktosy, d-glukosy a d-fruktosy. bohatě se vyskytuje ve fazolích, hlávkovém zelí a dalších rostlinách. rafinósa je zkvasitelná a v metabolismu rostlin plní funkci transportního sacharidu. (uprav. podle velký lékařský slovník online, 2020 http://lekarske.slovniky.cz/ a wikipedie 2020 http://www.cs.wikipedia.org/)
rafoxanid: veterinární antiparazitikum ze skupiny salicylanilidů, které má účinnost proti jaterním motolicím u dobytka
ragby: sportovní hra na obdélníkovém hřišti s oválným míčem pro dva týmy po 15 hráčích (rugby union) nebo 13 hráčích (rugby league)
raketové sporty: hry, ve kterých hráči používají raketu k odpalu míčku nebo předmětu podobného typu
ral GTP-Binding Proteins: a family of ubiquitously expressed monomeric gtp-binding proteins that are involved in intracellular signal transduction. this enzyme was formerly listed as ec 3.6.1.47
ral Guanine Nucleotide Exchange Factor: a guanine nucleotide exchange factor that stimulates the dissociation of gdp from ral gtp-binding proteins. it also has gdp exchange activity towards other monomeric gtp-binding proteins
raloxifen hydrochlorid: selektivní modulátor estrogenového receptoru druhé generace (serm) používaný k prevenci osteoporózy u žen po menopauze. raloxifen působí jako antagonista estrogenu v endometriu a v tkáni prsní žlázy, v kostní tkáni ale vyvíjí účinky estrogenového agonisty - jedním z efektů raloxifenu je stimulování proliferace osteoblastů
ramenní kloub: skloubení hlavice kosti pažní (humerus) a jamky lopatky (scapula, cavitas glenoidalis). kulovitý, nejpohyblivější kloub lidského těla (umožňuje všechny základní pohyby). pro jeho zpevnění je důležitý deltový sval. labrum glenoidale - vazivově chrupavčitý lem okolo jamky ramenního kloubu (cavitas glenoidalis). (cit. velký lékařský slovník online, 2017 http://lekarske.slovniky.cz)
rameno: část těla lidí a primátů, kde se paže připojuje k trupu. součástí ramene je pět skloubení: glenohumerální, akromioklavikulární, korakoklavikulární (subdeltový), skapulothorakální a sternoklavikulární kloub
ramucirumab: humanizovaná monoklonální protilátka a antagonista receptoru 2 pro vaskulární endoteliální růstový faktor (vegfr-2)
ran GTP-Binding Protein: a monomeric gtp-binding protein involved in nucleocytoplasmic transport of proteins into the nucleus and rna into the cytoplasm. this enzyme was formerly listed as ec 3.6.1.47
ranní nevolnost: nauzea a zvracení těhotných žen, obvykle ráno během prvních 2 až 3 měsíců těhotenství. těžké, přetrvávající zvracení v těhotenství se označuje jako hyperemesis gravidarum
ranula: cysta vznikající v dutině ústní pod jazykem při obstrukci vývodu podjazykové slinné žlázy. (cit. velký lékařský slovník online, 2015 http://lekarske.slovniky.cz)
rap GTP-Binding Proteins: a family of monomeric gtp-binding proteins that are related to ras proteins.this enzyme was formerly listed as ec 3.6.1.47
rap1 GTP-Binding Proteins: a genetically related subfamily of rap gtp-binding proteins that share homology with ras proteins. they bind to ras effectors but do not activate them, therefore they may antagonize the effects of ras proteins. this enzyme was formerly listed as ec 3.6.1.47
ras GTPase-Activating Proteins: proteins that specifically activate the gtp-phosphohydrolase activity of ras proteins
ras Guanine Nucleotide Exchange Factors: a family of guanine nucleotide exchange factors that are specific for ras proteins
ras Proteins: small, monomeric gtp-binding proteins encoded by ras genes (genes, ras). the protooncogene-derived protein, proto-oncogene protein p21(ras), plays a role in normal cellular growth, differentiation and development. the oncogene-derived protein oncogene protein p21(ras) can play a role in aberrant cellular regulation during neoplastic cell transformation (cell transformation, neoplastic). this enzyme was formerly listed as ec 3.6.1.47
ras-GRF1: a guanine nucleotide exchange factor that is expressed primarily in neuronal tissue and may be specific for the ha-ras homolog of the ras proteins
rasové faktory: podstatný znak nebo vliv, který se může použít jako proměnná pro rasové rozdílnosti ve studiích týkajících se např. rizikových faktorů a nemoci a/nebo odlišné dostupnosti služeb
rašeliníky: třída oddělení mechy (bryophyta), ze které je nejznámější rod rašeliník tvořící základ rašelinišť
rdestovité: čeleď jednoděložných rostlin z řádu žabníkotvaté (alismatales). jedná se o vytrvalé, vzácně jednoleté, vodní byliny. koření ve dně, listy jsou ponořené nebo i plovoucí na hladině, u některých druhů jsou vyvinuty jen listy ponořené, u jiných oboje. častá je heterofylie, kdy ponořené listy vypadají jinak než plovoucí. je známo asi 7 rodů a asi 100 druhů, které jsou rozšířeny skoro po celém světě, od chladného pásu po tropy. (upraveno podle wikipedie 2019 http://www.cs.wikipedia.org/)
reagencia zkříženě vázaná: reagencie se dvěma reaktivními skupinami, obvykle na opačných koncích molekuly, které jsou schopné reagovat a tím vytvářet můstky mezi postranními řetězci aminokyselin v proteinech. lze tak identifikovat umístění přirozeně reaktivních oblastí v proteinech. tyto látky mohou být také použity pro jiné makromolekuly, jako jsou glykoproteiny, nukleové kyseliny nebo jiné
reagenční diagnostické soupravy: komerčně připravené reagenční sady s doplňkovými zařízeními, které obsahují všechny hlavní složky a literaturu nezbytnou k provedení jednoho nebo více stanovených diagnostických testů nebo postupů. mohou být pro laboratorní nebo osobní použití
reagenční papírky: proužky materiálu impregnovaného nebo pokrytého látkou používanou k vyvolání chemické reakce. pásky se používají k detekci, měření, vytvoření atd. jiných látek
reaginy: protilátky, zejména ige, které se vážou na tkáň stejného druhu, takže antigeny indukují uvolnění histaminu a dalších vazoaktivních látek. klinickým projevem je alergická reakce
reakce akutní fáze: časná lokální zánětlivá reakce na poranění nebo poškození, kdy dochází k horečce, aktivaci produkce a uvolňování látek účastnících se imunitní odpovědi a v játrech ke zvýšené syntéze různých proteinů a glykoproteinů, které se obvykle nacházejí v plazmě
reakce antigenu s protilátkou: spojení protilátky (imunoglobulinu) a antigenu. v některých případech se i. ukládají do stěny cév, což vede k jejich poškození a zánětu (viz imunokomplexová onemocnění, vaskulitida). v těžkém případě mohou vyvolat anafylaktický šok. cirkulující imunokomplexy (cik) obíhají v krvi, lze je vyšetřovat. (cit. velký lékařský slovník online, 2019 http://lekarske.slovniky.cz/)
reakce na chladový šok: sekvence reakcí jako odpověď organismu na nadměrný chlad. u lidí vede snížení teploty kůže k lapání po dechu, hypertenzi a hyperventilaci
reakce na cizí těleso: chronický zánět a tvorba granulomu v okolí dráždících cizích těles
reakce na tepelný šok: sekvence reakcí při vystavení organismu nadměrnému teplu. u lidí zvýšená teplota kůže spouští svalovou relaxaci, pocení a vazodilataci
reakce pruské modři: reakce ferrokyanidu draselného (pruské modři) s trojmocným železem za vzniku tmavě modré sraženiny na trojmocném železe. používá se ke stanovení přítomnosti trojmocného železa v tkáních, především při diagnóze poruch metabolismu železa
reakce příjemce proti štěpu: imunitní reakce hostitele na štěp. specifickou odpovědí je rejekce štěpu
reakce v místě vpichu: nežádoucí reakce, která se zpočátku objeví v místě vpichu injekce nebo infuze. mírnější typ je omezený na lokální alergickou reakci se zarudnutím. daleko vážnější reakce je vyvolaná únikem látek působících puchýře z krevních cév v místě vpichu, kdy může dojít k poškození okolní tkáně. u reakce vzplanutí tumoru může k nepříznivé reakci dojít zcela mimo místo vpichu (např. zvětšení nádoru, zvýšení hladin nádorových markerů, bolest kostí a hyperkalcemie)
reakce štěpu proti hostiteli: imunologický útok vedený štěpem proti hostiteli. příčinou je nekompatibilita tkání, kdy imunologicky kompetentní buňky jsou transplantovány do imunitně nekompetentního hostitele. klinickým obrazem je vznik nemoci štěpu proti hostiteli
reakce štěpu proti leukémii: imunologická rejekce leukemických buněk po transplantaci kostní dřeně
reakce štěpu proti nádoru: imunologické odmítnutí nádorové tkáně/ buněk po transplantaci kostní dřeně
reaktivní artritida: aseptická, zánětlivá artritida se vyvíjí sekundárně k primární extraartikulární infekci, nejčastěji gastrointestinálního traktu nebo urogenitálního systému. spouštěcími patogeny jsou obvykle shigella, salmonella, yersinia, campylobacter nebo chlamydia trachomatis. reaktivní artritida je silně spojena s antigenem hla-b27
reaktivní formy dusíku: dusíkaté produkty syntáz oxidu dusnatého v rozsahu od oxidu dusnatého po dusičnany. patří sem také anorganická kyselina peroxydusitá a organické s-nitrosothioly
reaktivní formy kyslíku: molekuly nebo ionty vzniklé neúplnou jednoelektronovou redukcí kyslíku. k těmto reaktivním formám kyslíku patří singletový kyslík, superoxidy, peroxidy, hydroxylový radikál a kyselina chlorná. mají podíl na mikrobicidní aktivitě fagocytů, regulaci signální transdukce, genové expresi a na oxidačním poškození nukleových kyselin, proteinů a lipidů
reaktivní inhibice: tendence k oslabení intenzity činnosti v důsledku únavy. je nezávislý na efektu odměny a je přímo úměrný časovému intervalu od poslední činnosti a rozsahu předchozí činnosti
reaktivní porucha příchylnosti: porucha začíná v prvních pěti letech života a je charakterizována přetrvávajícími abnormalitami v dětském vzorci sociálních vztahů, které jsou sdruženy s emočními poruchami a které jsou reaktivní na změny zevního prostředí (např. bázlivost a nespavost, špatná sociální interakce se stejně starými, agrese k sobě a druhým, trápení, v některých případech nedostatečný vzrůst). tento syndrom se pravděpodobně vyskytuje jako výsledek výrazného nezájmu rodičů, zneužívání dítěte nebo špatného zacházení s ním
reaktivátory cholinesterasy: léky používané k navození reverzní reakce při inaktivaci cholinesterázy způsobené organofosfáty nebo sulfonáty. jsou důležitou součástí terapie zemědělských, průmyslových a vojenských otrav organofosfáty a sulfonáty
reakční čas: doba od počátku podnětu až do doby, kdy lze pozorovat reakci
realimentační syndrom: stav metabolické nerovnováhy, který vzniká při náhlém dodání živin těžce podvyživenému pacientovi. obvykle nastává během prvních 5 dnů realimentace a projevuje se vodní a elektrolytovou nerovnováhou, poruchou glukózové tolerance, srdeční arytmií a průjmem
reassortantní viry: viry obsahující dvě nebo více částí nukleové kyseliny (segmentovaný genom) z odlišných rodičovských virů. ke vzniku těchto virů dochází v buňkách koinfikovaných různými kmeny daného viru
recenze: dílo sestávající z kritických rozborů knih či jiných monografických děl
receptor 1 pro vaskulární endoteliální růstový faktor: receptor vegf o velikosti 180 kda, který se nachází především v endotelových buňkách a je nezbytný pro vaskulogenezi a udržování cév. je také známý jako flt-1 (fms-like tyrosinkinázový receptor-1). solubilní, alternativně sestřihaná izoforma receptoru může sloužit jako vazebný protein, který reguluje dostupnost různých ligandů pro vazbu receptoru vegf a signální transdukci
receptor 2 pro vaskulární endoteliální růstový faktor: tyrosinkinázový receptor o velikosti 200-230 kda pro vaskulární endoteliální růstové faktory, který se nachází především v endotelových a hematopoetických buňkách a jejich prekurzorech. vegfr-2 je důležitý pro vývoj cév a krvetvorby a zprostředkovává téměř všechny odpovědi endotelových buněk na vegf
receptor 3 pro vaskulární endoteliální růstový faktor: receptor pro vaskulární endoteliální růstový faktor, jehož exprese je omezena především na endotel dospělých lymfatických buněk. vegfr-3 přednostně váže vaskulární endoteliální růstový faktor c a vaskulární endoteliální růstový faktor d a může se podílet na kontrole lymfangiogeneze
receptor CRF typu 1: receptor spřažený s g-proteiny, který se váže na hormon uvolňují kortikotropin, peptid, který hraje klíčovou roli v aktivaci drah signální transdukce a při stresové reakci
receptor DCC: tumorsupresorový gen uložený na 18q chromozomu, jeho mutace se uplatňují u vzniku kolorektálního karcinomu. jde o receptor, který má rovněž význam při diferenciaci nervového systému ligandem jsou netriny. //transmembránový receptor, jehož přítomnost na růstovém konusu zajišťuje růst axonu směrem k zdroji netrinu. molekula má rovněž význam v procesu karcinogeneze (zde byla objevena), je rovněž zkoumána v souvislosti se vznikem látkové závislosti. velký lék. slovník
receptor DDR1: receptor s diskoidinovou doménou pro vláknitý kolagen, který funguje v řadě buněčných procesů. reguluje například přichycení buněk k extracelulární matrix, remodelaci extracelulární matrix, buněčnou migraci, diferenciaci, proliferaci a přežívání buněk
receptor DDR2: receptor s diskoidinovou doménou pro vláknitý kolagen a nevláknitý kolagen typu x. podílí se na mnoha buněčných a vývojových procesech, mezi něž patří remodelace extracelulární matrix, buněčná migrace, diferenciace a proliferace, ale také osteogeneze a zrání chondrocytů
receptor EphA1: zakládající člen rodiny receptorů eph. poprvé byl klonován z buněčné linie lidského hepatocelulárního karcinomu produkující erytropoetin a je vysoce konzervovaný mezi mnoha druhy savců. nadprodukce receptoru epha1 je spojena s nádory a nádorovými buňkami epiteliálního původu. ve vysokých hladinách je také exprimován v játrech, plicích a ledvinách, na rozdíl od mnoha jiných členů skupiny receptorů eph, které se vyskytují především v tkáních nervového systému
receptor EphA2: receptor rodiny eph, který se hojně vyskytuje ve tkáních epitelového původu. během embryonálního vývoje je exprimován v různých tkáních, což naznačuje, že může hrát roli v embryogenezi. ve tkáních dospělých jedinců je receptor ve vysokém množství exprimován v plicích, kůži, tenkém střevě a vaječnících
receptor EphA3: receptor rodiny eph, který se nachází především v mozku dospělých a v různých tkáních vyvíjejícího se embrya. během embryonálního vývoje je v nervovém systému pozorována zvýšená exprese receptoru epha3, která se shoduje s migrací nervových buněk, což naznačuje roli tohoto proteinu při axonálním navádění
receptor EphA4: receptor rodiny eph, který se nachází v různých tkáních včetně mozku. receptor epha4 vykazuje během embryogeneze rozmanité prostorové a časové vzorce exprese, což naznačuje jeho roli v mnoha vývojových procesech
receptor EphA5: receptor rodiny eph, který se nachází především v diferencovaných nervových tkáních. následkem vícenásobného alternativního sestřihu rna se vyskytuje několik izoforem receptoru epha5. během vývoje a v průběhu dospělosti je tento protein výrazně exprimován v neuronech limbického systému, což naznačuje jeho roli v plasticitě a funkci limbické struktury
receptor EphA6: receptor rodiny eph, který se nachází v různých oblastech mozku. ve srovnání s ostatními proteiny této třídy je exprimován ve vyšších hladinách v dospělých tkáních než ve tkáních embryonálních
receptor EphA7: receptor z rodiny eph, který je široce exprimován v embryonálních tkáních, včetně nervového systému. v mozku vykazuje epha7 vysokou míru exprese v přední oblasti tecta, v míše, zadním mozku a v subkomisurálním orgánu. v důsledku vícenásobného alternativního sestřihu mrna pro epha7 se vyskytuje několik izoforem tohoto proteinu
receptor EphA8: receptor rodiny eph, který se nachází výhradně v mozku. receptory epha8 mohou hrát roli v axonálním vedení podskupiny tektálních komisurálních neuronů
receptor EphB1: receptor rodiny eph, který se nachází především v nervovém systému. v embryonálním mozku se exprese receptoru ephb1 vyskytuje v plášťové vrstvě a zvyšuje se s postupující embryogenezí. v dospělém mozku se nachází v několika oblastech včetně mozečku, mozkové kůry, nucleus caudatus a putamen
receptor EphB2: receptor rodiny eph, který je široce exprimován v embryonálních i dospělých tkáních. vysoké hladiny receptoru ephb2 jsou pozorovány v rostoucích axonech a nervových vláknech. v důsledku vícenásobného alternativního sestřihu mrna existuje několik izoforem tohoto proteinu
receptor EphB3: receptor rodiny eph, který se nachází v řadě tkání, včetně mozku, plic, ledvin, slinivky břišní, střev a srdce. během embryogeneze je receptor ephb3 exprimován ve vysokých hladinách v mozku
receptor EphB4: receptor rodiny eph, který se vyskytuje v různých tkáních dospělých a embryonálních jedinců. na rozdíl od většiny proteinů této třídy je exprese receptoru ephb4 v mozku malá nebo žádná. jeho vysoké hladiny byly nalezeny ve vyvíjejících se mléčných žlázách a v invazivních nádorech mléčné žlázy
receptor EphB5: receptor rodiny eph, který se ve vysokých hladinách vyskytuje v dospělém brzlíku a sítnici. v embryonálních tkáních se nachází v mnoha vyvíjejících se orgánech
receptor ErbB-4: tyrosinkinázový receptor na povrchu buněk, který je specifický pro epiregulin, betacelin, neureguliny a růstový faktor podobný egf, který se váže na heparin
receptor IGF typ 1: tyrosinkinázový receptor, který je svou strukturou blízce příbuzný receptoru pro inzulin. ačkoli se běžně označuje jako receptor igf-i, váže s vysokou afinitou jak igf-i, tak igf-ii. skládá se z tetrameru dvou podjednotek alfa a dvou podjednotek beta, které vznikají štěpením jednoho prekurzorového proteinu. podjednotka beta obsahuje vlastní tyrosinkinázovou doménu
receptor TIE-1: receptor tie, který se nachází převážně na endotelových buňkách. je považován za nezbytný pro vývoj cév a může tvořit heterodimer s receptorem tie-2. receptor tie-1 může hrát roli při regulaci stability a zrání krevních cév
receptor TIE-2: receptorová tyrosinkináza tie, která se vyskytuje téměř výhradně na endotelových buňkách. je nezbytná jak pro normální vývoj embryonálních cév (fyziologická neovaskularizace), tak pro nádorovou angiogenezi (patologická neovaskularizace)
receptor erbB-2: tyrosinkinázový receptor na povrchu buněk, který je zvýšeně exprimován u různých adenokarcinomů. má rozsáhlou homologii s receptorem egf, receptorem erbb-3 a receptorem erbb-4 a heterodimerizuje s nimi. k aktivaci receptoru erbb-2 dochází vytvořením heterodimeru se členem rodiny receptorů erbb vázaným na ligand
receptor erbB-3: tyrosinkinázový receptor na povrchu buněk, který je specifický pro neureguliny. má rozsáhlou homologii s receptorem egf a receptorem erbb-2 a může s nimi heterodimerizovat. nadměrná exprese receptoru erbb-3 je spojena s nádorovým bujením
receptor faktoru stimulujícího kolonie makrofágů: receptor pro faktor stimulující kolonie makrofágů kódovaný protoonkogenem c-fms. obsahuje vnitřní tyrosinkinázovou aktivitu. při aktivaci receptoru dochází k autofosforylaci, fosforylaci down-stream signálních molekul a rychlé down regulaci
receptor fibroblastových růstových faktorů, typ 1: receptor pro fibroblastový růstový faktor se specificitou pro fibroblastové růstové faktory, heparansulfátový proteoglykan a molekuly adheze neuronů. v důsledku vícenásobného alternativního sestřihu jeho mrna existuje několik variant tohoto receptoru. receptor fibroblastového růstového faktoru 1 obsahuje tři extracelulární imunoglobulinové domény c2-set a je tyrozinkinázou, která přenáší signály prostřednictvím map kinázového signálního systému
receptor fibroblastových růstových faktorů, typ 2: receptor fibroblastového růstového faktoru, který obsahuje tři extracelulární imunoglobulinové domény i-set a je exprimován ve dvou izoformách. jedna izoforma receptoru je exprimována v mezenchymu a je aktivována fibroblastovým růstovým faktorem 2. druhá izoforma je exprimována především epitelovými buňkami a je aktivována fibroblastovým růstovým faktorem 7 a fibroblastovým růstovým faktorem 10. mutace genu pro receptor fibroblastového růstového faktoru 2 může mít za následek kraniosynostotické syndromy (např. apertův syndrom a crouzonův syndrom)
receptor fibroblastových růstových faktorů, typ 3: receptor pro fibroblastový růstový faktor, který reguluje růst chondrocytů a buněčnou diferenciaci. mutace v genu pro receptor fibroblastového růstového faktoru 3 jsou spojeny s achondroplazií, thanatoforní dysplazií a s nádorovou transformací buněk
receptor fibroblastových růstových faktorů, typ 4: receptor fibroblastového růstového faktoru, který je exprimován zejména v plicích, ledvinách, slinivce břišní a slezině. hraje také důležitou roli ve vývoji kosterních svalů a může přispívat k nádorové transformaci buněk
receptor gama kyseliny retinové: receptor kyseliny retinové, který reguluje transkripční aktivitu heterodimerizací s jadernými retinoidními x receptory
receptor interferonu gama: heterodimerní receptor složený ze dvou podjednotek ifngr1 a ifngr2. předpokládá se, že aktivovaná podjednotka ifngr1 tvoří dokovací místo pro transkripční faktor stat1. ifngr2 se spojuje s ifngr1 a vytváří receptor pro cytokin interferon gama (ifng)
receptor inzulinu: buněčný povrchový receptor pro inzulin. skládá se z tetrameru dvou alfa a dvou beta podjednotek, které vznikají štěpením jednoho prekurzorového proteinu. receptor obsahuje vlastní tyrosinkinázovou doménu, která se nachází v podjednotce beta. aktivace receptoru inzulinem vede k četným metabolickým změnám, včetně zvýšeného příjmu glukózy v játrech, svalech a v tukové tkáni
receptor laminu B: membránový protein o velikosti 58 kda a delta(14)-sterolreduktáza, která se nachází v jaderném obalu. deficit tohoto receptoru způsobuje pelgerovu-huëtovu anomálii
receptor mannózy: člen rodiny endocytických receptorů. vysoce exprimovaný na lidských makrofázích, účastní se regulace endocytózy, fagocytózy a imunitních reakcí
receptor pro konečné produkty pokročilé glykace: transmembránový buněčný povrchový receptor s jednou doménou, který váže koncové produkty pokročilé glykace za účelem zprostředkování buněčných odpovědí na akutní i chronický vaskulární zánět u stavů, jako je ateroskleróza a diabetes mellitus 2. typu
receptor proreninu: jednoprůchodový transmembránový receptorový protein, který hraje důležitou roli v produkci angiotensinu ii a buněčných odpovědích na renin
receptor sigma-1: sigma receptor, který reguluje neurozánět, neurotransmitery, neurogenezi, stres endoplazmatického retikula a funkci mitochondrií
receptor trkA: tyrosinkinázový receptor, který je specifický pro nervový růstový faktor, neurotrofin 3, neurotrofin 4 a neurotrofin 5. hraje klíčovou roli při vnímání bolesti a termoregulaci u lidí. genové mutace, které způsobují ztrátu funkce receptoru, jsou spojeny s vrozenou necitlivostí na bolest s anhidrózou, zatímco genové přestavby, které aktivují funkci tyrosinkinázy, jsou spojeny s nádorovým bujením
receptor trkB: tyrosinkinázový receptor, který je specifický pro mozkový neurotrofický faktor, neurotrofin 3, neurotrofin 4 a neurotrofin 5. je široce exprimován v nervové tkáni a hraje roli při zprostředkování účinků neurotrofinů na růst a diferenciaci nervových buněk
receptor trkC: tyrosinkinázový receptor, který je specifický pro neurotrofin 3. je široce exprimován v nervové tkáni a může hrát roli při zprostředkování účinků neurotrofinu 3 na proliferaci a diferenciaci neuronů
receptory TIE: rodina strukturně příbuzných tyrosinkinázových receptorů, které jsou exprimovány převážně v endotelových buňkách a jsou nezbytné pro vývoj krevních cév (fyziologická neovaskularizace). název je odvozen od skutečnosti, že se jedná o tyrosinkinázy, které obsahují domény ig a egf
receptory TNF: receptory na povrchu buněk, které vážou faktory nádorové nekrózy a spouštějí změny, jež ovlivňují chování buněk
receptory TNF - typ II: podtyp receptoru pro tumor nekrotizující faktor, který je exprimován především v buňkách imunitního systému. je specifický pro membránově vázanou formu faktorů nádorové nekrózy a zprostředkovává intracelulární signalizaci prostřednictvím faktorů asociovaných s receptory tnf
receptory antigenů T-buněk - CD3 komplex: molekula složená z nekovalentního spojení receptoru antigenů t-buněk s komplexem cd3. toto spojení je nutné pro povrchovou expresi a funkci obou složek. tato molekula se skládá až ze sedmi řetězců: buď alfa/beta nebo gama/delta řetězců receptoru t-buněk a čtyř nebo pěti řetězců komplexu cd3
receptory asociované se stopovými aminy: receptory spřažené s g proteinem, které interagují se sloučeninami stopových aminů (např. p-oktopaminem, beta-fenylethylaminem, tryptaminem, p-tryptaminem), které jsou v nízkých koncentracích obsažené ve tkáních savců. většina lidských receptorů asociovaných se stopovými aminy je exprimovaná v neuronech čichového epitelu
receptory autokrinního motilitního faktoru: receptory buněčného povrchu pro autokrinní motilitní faktor, což je vylučovaná forma glukóza-6-fosfátizomerázy. receptor má neobvyklé složení, protože sdílí některé strukturní podobnosti s receptory spřaženými s g-proteiny a po internalizaci funguje jako ubikvitinligáza
receptory buněčného povrchu: proteiny na povrchu buněk, které s vysokou afinitou vážou signální molekuly vně buňky a převádějí tuto extracelulární událost na jeden nebo více intracelulárních signálů, jež mění chování cílové buňky (z alberts, molecular biology of the cell, 2. vydání, s. 693-5). receptory na povrchu buněk na rozdíl od enzymů chemicky nemění své ligandy
receptory diskoidinové domény: receptorové tyrosinkinázy, které vážou kolageny. vyznačují se přítomností extracelulárních diskoidinových domén, které v reakci na vazbu kolagenu aktivují signální transdukční dráhy. mohou být také štěpeny matrixovými metaloproteinázami, aby zprostředkovaly interakce buněk s extracelulární matrix
receptory koronavirů: široká třída buněčných povrchových proteinů, které se specificky vážou na spike proteiny koronavirů. přichycení viru je prvním krokem procesu, který vede ke koronavirové infekci
receptory kostního morfogenetického proteinu: rodina receptorů buněčného povrchu, které vážou morfogenetické proteiny kostí. jsou to serin-threoninové proteinkinázy, které zajišťují signálně transdukční dráhy prostřednictvím proteinů smad
receptory morfogenetických kostních proteinů typu I: podtyp receptorů kostních morfogenetických proteinů s vysokou afinitou ke kostním morfogenetickým proteinům. mohou interagovat s kostními morfogenetickými proteinovými receptory typu ii a být jimi fosforylovány. signalizují především prostřednictvím receptory regulovaných proteinů smad
receptory morfogenetických kostních proteinů typu II: podtyp receptorů kostních morfogenetických proteinů s nízkou afinitou ke kostním morfogenetickým proteinům. jsou to konstitutivně aktivní serin-threoninové proteinkinázy, které mohou interagovat s kostními morfogenetickými proteinovými receptory typu i a fosforylovat je
receptory pro atriální natriuretický faktor: proteiny na povrchu buněk, které s vysokou afinitou vážou atriální natriuretický faktor a spouštějí intracelulární změny ovlivňující chování buněk. mají vnitřní aktivitu guanylylcyklázy
receptory pro bakteriofágy: receptory na povrchu bakterií, které jsou rozpoznávány bakteriofágy
receptory pro enterotoxiny: receptory spřažené s guanylátcyklázou, které vážou bakteriální enteroxiny a endogenní peptidy guanylin a uroguanylin. vazba ligandu stimuluje produkci cyklického gmp buňkami střevního epitelu, čímž se mění propustnost bariéry a sekrece hlenu. mutace v genu (gucy2c) kódujícím tento receptor jsou spojeny s některými případy dědičného průjmu a mekoniové obstrukce
receptory pro estrogeny: cytoplazmatické proteiny, které vážou estrogeny a migrují do jádra, kde regulují transkripci dna. hodnocení stavu estrogenových receptorů je klinicky významné u pacientek s rakovinou prsu
receptory růstového faktoru odvozeného z trombocytů: specifické receptory na buněčných membránách, které reagují s růstovým faktorem odvozeným od destiček, jeho analogy nebo antagonisty. dva základní typy receptorů pdgf jsou receptory alfa a beta. k aktivaci tyrosinkinázové aktivity receptorů dochází ligandem indukovanou dimerizací nebo heterodimerizací jednotlivých typů receptorů pdgf
receptory sfingosin-1-fosfátu: podrodina lysofosfolipidových receptorů specifických pro sfingosin-1-fosfát (např. fingolimod), sfinganin-1-fosfát, 4-hydroxysfinganin-1-fosfát
receptory sfingosinfosforylcholinu: podrodina lysofosfolipidových receptorů specifických pro kyselinu lysofosfatidovou
receptory spřažené s G-proteiny: největší rodina receptorů buněčného povrchu, které se podílejí na přenosu signálů. mají společnou strukturu a signalizují prostřednictvím heterotrimerních g-proteinů
receptory spřažené s guanylátcyklasou: třída buněčných membránových receptorů, které mají buď vlastní guanylátcyklázovou aktivitu, nebo jsou úzce spojeny se specifickými guanylátcyklázami v buňce
receptory trombinu: rodina receptorů aktivovaných proteázou, které jsou specifické pro trombin. nacházejí se především na destičkách a na endotelových buňkách. k aktivaci trombinových receptorů dochází proteolytickým působením trombinu. ten z receptoru odštěpí n-koncový peptid, a tím vznikne nový n-koncový peptid, který je pro receptor kryptickým ligandem. receptory signalizují prostřednictvím heterotrimerních g-proteinů. také malé syntetické peptidy, které obsahují odmaskovanou sekvenci n-koncového peptidu, mohou aktivovat receptor v nepřítomnosti proteolytické aktivity
receptory vaskulárního endoteliálního růstového faktoru: rodina blízce příbuzných receptorových tyrosinkináz, které vážou vaskulární endoteliální růstové faktory. mají společný soubor sedmi extracelulárních ig-like domén, které jsou důležité pro vazbu ligandu. jsou vysoce exprimovány v cévních endotelových buňkách a mají zásadní význam pro fyziologický a patologický růst a vývoj krevních a lymfatických cév a jejich udržování
receptář homeopatický: práce obsahující seznamy léčiv, receptů a formulí týkající se homeopatických přípravků
receptář nemocniční: práce sestávající z referenčních seznamů léčivých přípravků předepisovaných v nemocnicích
receptář pro zubní lékařství: práce sestávající z referenčních seznamů popisů a použití léků souvisejících se stomatologií a zubním lékařstvím
receptáře: práce, která se skládá ze seznamu léků nebo sbírek receptů, formulí a předpisů pro sestavování léčivých přípravků
receptáře jako téma: díla, která se zabývají seznamy léků nebo sbírkami receptů, vzorců a předpisů k přípravě léčivých přípravků. receptáře se liší od farmakopey v tom, že nejsou úplné, neobsahují úplné popisy léků, jejich formulací, analytického složení, chemických vlastností atd. receptáře v nemocnicích obsahují seznam všech léků běžně skladovaných v nemocniční lékárně
receptáře stomatologické jako téma: práce o referenčních seznamech popisů a použití léků, které se týkají stomatologie a zubního lékařství
recepční v lékařské ordinaci: jednotlivci, kteří přijímají pacienty v lékařské ordinaci
reciproční tachykardie: abnormální zrychlení srdeční frekvence vznikající na základě reentry mechanismu mezi srdečními síněmi a komorami, kdy dochází ke kroužení vzruchu po určité dráze v srdci. vlna depolarizace se šíří z předsíní na komory přes hisův svazek a přes přídatnou dráhu zpět z komor na síně. vzruch může být ale také veden opačným směrem, z předsíní na komory akcesorní drahou a z komor na síně přes hisův svazek a atrioventrikulární uzel. (cit. wikipedie 2016 http://www.cs.wikipedia.org/)
recruitment (neurofyziologie): šíření odezvy při prodloužení stimulace
red-trisacryl plus: consists of a copolymer of n-hydroxy-methyl-methacrylacrylamide on which the procion red he-3b is chemically bound
redakční směrnice: směrnice a zásady stanovené editory nebo editorskou radou určité publikace
redukce dimenzionality: proces strojového učení používaný ke snížení počtu atributů nebo charakteristik souboru dat, ke snížení jejich rozměrů z vysokodimenzionálního prostoru do nízkodimenzionálního prostoru. dojde tak ke zjednodušení souboru dat aniž by došlo ke ztrátě informací, čímž se analýza dat zjednoduší. metoda se používá například k počítačovému zpracování signálu, rozpoznávání řeči, v učení bez učitele nebo ve shlukové analýze
redukce mnohoplodového těhotenství: selektivní potrat jednoho nebo více embryí nebo plodů z vícečetného těhotenství. obvyklým cílem je zlepšit prognózu vývoje zbývajících embryí/plodů
reduktasa D-xylulosy: enzym, který se účastní interkonverze pentóz a glukuronátů tím, že katalyzuje oxidaci xylitolu na d-xylulózu. bylo zjištěno, že tento enzym je specifický pro nad+
reduktoizomeráza pro obousměrnou transformaci ketokyselin: enzym, který za přítomnosti nadp katalyzuje oxidaci (r)-2,3-dihydroxy-3-methylbutanoátu na (s)-2-hydroxy-2-methyl-3-oxobutanoát. podílí se na biosyntéze valinu, leucinu, isoleucinu, pantothenátu a koenzymu a. tento enzym byl dříve klasifikován jako ec 1.1.1.89
redukční dieta: strava navržená s cílem snížit tělesnou hmotnost
redukční činidla: redukční činidlo je látka, která odevzdává své elektrony jiné látce, redukuje ji a sama sebe oxiduje
reepitalizace: reepitelizace - obnova pokrytí epitelem. epitelizace - pokrytí epitelem. nutná součást hojení ran, vředů, erozí apod. množení epitelových buněk je stimulováno růstovými faktory a vychází z míst ze zachovaným intaktním epitelem. běžně se však k povzbuzení e. používají některé látky s epitelizačním působením. (cit. velký lékařský slovník online, 2020 http://lekarske.slovniky.cz/)
referenční knihy: knihy, které jsou svým uspořádáním a zpracováním tématu určeny spíše k tomu, aby se do nich nahlíželo kvůli určitým informacím, než aby se četly postupně. referenční knihy zahrnují slovníky, encyklopedie, atlasy atd
referenční standardy: základní hodnota stanovená pro měření množství, hmotnosti, rozsahu nebo kvality, např. váhové standardy, standardní řešení, metody, techniky a postupy používané v diagnostice a terapii
referování a indexace jako téma: práce o činnostech, které mají identifikovat koncepty a aspekty publikovaných informací a výzkumných zpráv
reflex: mimovolný pohyb nebo činnost vyvolané reakcí na stimulus, který působí zevně a přenáší se do mozku nebo míchy
reflex abdominální: stah břišních svalů v reakci na kožní stimulaci (povrchový abdominální reflex) nebo v reakci na poklep kostních struktur v okolí (hloubkový abdominální reflex). povrchový reflex může být slabý anebo se nevyskytovat vůbec, například po mrtvici
reflex akustický: stah napínače bubínku a třmínkového svalu uvnitř ucha v reakci na zvukový vjem
reflex pupilární: zúžení zornic v reakci na světelnou stimulaci sítnice. odkazuje též na jakýkoliv reflex vztahující se k duhovce, která zapříčiní změnu v diametru zornice
reflex trigeminokardiální: bradykardie nebo srdeční zástava indukovaná manipulací s maxilárním a mandibulárním nervem během kraniomaxilofaciální nebo orální chirurgie. jedná se o variantu okulokardiálního reflexu
reflexní terapie: léčba určitých nemocí vyvoláním reflexu, např. zástava krvácení z nosu tím, že se ke krku přiloží kostka ledu. vojtova metoda byla vyvinuta václavem vojtou (1917-2000), který ji používal hlavně k léčbě dětí s mozkovou obrnou. uplatňuje různá cvičení a pomocí stimulování bodů na těle se snaží vyvolat reflexní pohyby
refolding proteinů: konformační změny proteinu při zpětném sbalování z rozbaleného stavu
refrakterní anemie: druh anemie, u níž není známa vyvolávající příčina a která nereaguje na léčbu užívanou u jiných typů anemií. je součástí myelodysplastického syndromu. (cit. velký lékařský slovník online, 2015 http://lekarske.slovniky.cz/ )
refrakterní anemie s nadbytkem blastů: chronická refrakterní anemie s granulocytopenií a/nebo trombocytopenií. myeloblasty a progranulocyty tvoří 5 až 40 procent jaderných buněk kostní dřeně