NLK-NML/MeSH-CZ-2025-notes huggingface dataset:
tympanoskleróza: kalcifikace ušního bubínku (membrana tympani) a středního ucha, nejčastěji jsou spojené s chronickým zánětem středního ucha
type 3 capsular polysaccharide, Streptococcus pneumoniae: contains the repeating unit of 3-beta-d-glcua-1-4-beta-d-glc-1
typy dědičnosti: různé typy interakcí genů a jejich alel během přenosu genetických znaků, které ovlivňují výsledek genové exprese
tyramin: nepřímé sympatomimetikum, které se přirozeně vyskytuje v sýrech a dalších potravinách. jako substrát pro systémy vychytávání adrenergních neurotransmiterů a monoaminoxidázu nepřímo aktivuje adrenergní receptory a tím prodlužuje působení adrenergních transmiterů. také vyvolává uvolňování transmiterů z adrenergních terminálů a může působit jako neurotransmiter v nervových systémech některých bezobratlých
tyreoglosální cysta: cysta v krku, která vzniká ze zbytku epitelu embryonálního ductus thyreoglossus (t.j. během fetálního vývoje přítomný epiteliální duktus mezi štítnou žlázou a jazykem v místě sestupu základu štítné žlázy)
tyreoiditida: zánět štítné žlázy. má různé formy lišící se klinickým obrazem i etiopatogenezí. obecně se záněty projevují zduřením a bolestivostí žlázy, celkovými příznaky zánětlivého onemocnění a někdy též poruchami její funkce (hypertyreóza a častěji následná hypotyreóza). některé záněty vznikají po běžné respirační viróze a jsou zřejmě rovněž virového původu, zatímco jiné patří k autoimunitním chorobám (autoimunitní tyreopatie). hlavními formami jsou akutní t. hnisavého charakteru, de quervainova subakutní t., z autoimunitních t. pak hashimotova struma, lymfocytární t. u dětí, atrofická t., poporodní t.; velmi vzácná je fibrózní t. (riedelova struma). (cit. velký lékařský slovník online, 2017 http://lekarske.slovniky.cz/)
tyreoidální chrupavka: cartilago thyroidea - lat. chrupavka štítná. největší chrupavka hrtanu, nachází se na jeho přední části. tvořena dvěma destičkami, splývajícími ve střední čáře, kde kraniálně a méně výrazně kaudálně je vytvořen zářez. v zadní části vybíhá z každé destičky horní a dolní roh. na c. t. se upínají vazy a svaly hrtanu. (cit. velký lékařský slovník online 2012, http://lekarske.slovniky.cz/)
tyreotoxická krize: nebezpečný, život ohrožující stav charakterizovaný vysokou horečkou a dysfunkcí kardiovaskulárního, nervového a gastrointestinálního systému
tyreotoxikóza: hypermetabolický syndrom způsobený nadbytkem hormonů štítné žlázy z endogenních nebo exogenních zdrojů. endogenní etiologie zahrnuje hyperplazii nebo nádory štítné žlázy nebo poruchy jiných tkání, které produkují hormony. tyreotoxikóza je charakterizovaná nervozitou, tachykardií, únavou, hubnutím, intolerancí tepla a nadměrným pocením
tyreotropní buňky: buňky předního laloku hypofýzy, které produkují thyreotropin (tsh)
tyrosin-3-monooxygenasa: enzym, který katalyzuje přeměnu l-tyrosinu, tetrahydrobiopterinu a kyslíku na 3,4-dihydroxy-l-fenylalanin, dihydrobiopterin a vodu. ec 1.14.16.2
tyrosin-tRNA-ligasa: enzym, který katalyzuje připojení tyrosinu k jeho specifické transferové rna. ec 6.1.1.1
tyrosinaminotransferasa: enzym, který katalyzuje přeměnu l-tyrosinu a 2-oxoglutarátu na 4-hydroxyfenylpyruvát a l-glutamát. jedná se o pyridoxalfosfátový protein. l-fenylalanin je hydroxylován na l-tyrosin. tento mitochondriální enzym může být totožný s aspartátaminotransferázou (ec 2.6.1.1.). deficit tohoto enzymu může způsobit tyrosinemii ii. typu (viz tyrosinemie). ec 2.6.1.5
tyrosinasa: enzym třídy oxidoreduktáz, který katalyzuje reakci mezi l-tyrosinem, l-dopou a kyslíkem za vzniku l-dopy, dopachinonu a vody. je to protein obsahující měď, který působí také na katecholy a katalyzuje některé stejné reakce jako katecholoxidáza. ec 1.14.18.1
tyrosindekarboxylasa: pyridoxalfosfátový protein, který katalyzuje přeměnu l-tyrosinu na tyramin a oxid uhličitý. bakteriální enzym působí také na 3-hydroxytyrosin a pomaleji na 3-hydroxyfenylalanin. (z enzyme nomenclature, 1992) ec 4.1.1.25
tyrosinemie: vrozená porucha metabolismu tyrosinu způsobená deficiencí fumarylacetoacetáthydrolázy, jejímž důsledkem je elevace hladiny tyrosinu v krvi a následné těžké poškození buněk jater, ledvin a cns jeho metabolity (sukcinylaceton). akutní forma se manifestuje do 6 měsíců života dítěte opožděným psychomotorickým vývojem, zvracením, průjmy a následně příznaky jaterního selhávání. děti umírají na jaterní selhání do 2 let života. chronická forma se manifestuje po 1. roce života neprospíváním, progresivní cirhózou, fanconiho syndromem a vitamin d-rezistentní rachitidou. 40% dětí má akutní epizody polyneuropatie (hypertonie, paralytický ileus aj.). děti umírají kolem 10. roku života. patogenetický mechanismus této vady není znám. (cit. velký lékařský slovník online, 2013 http://lekarske.slovniky.cz/ )
tyrosinfenollyasa: enzym, který katalyzuje štěpení tyrosinu na fenol, pyruvát a amoniak. jedná se o pyridoxalfosfátový protein. tento enzym také tvoří, i když pomaleji, pyruvát z d-tyrosinu, l-cysteinu, s-methyl-l-cysteinu, l-serinu a d-serinu. ec 4.1.99.2
tyrosinfosfatasa nereceptorového typu 1: podtyp nereceptorových tyrosinfosfatáz, který obsahuje dva charakteristické cílové motivy: n-terminální motiv specifický pro inzulinový receptor a c-terminální motiv specifický pro proteiny obsahující doménu sh3. tento podtyp obsahuje hydrofobní doménu, pomocí níž se lokalizuje do endoplazmatického retikula
tyrosinfosfatasa nereceptorového typu 11: podtyp nereceptorových tyrosinfosfatáz, které obsahují dvě homologní domény src. mutace v genu pro tyrosinfosfatázu nereceptorového typu 11 jsou spojeny s syndromem noonanové
tyrosinfosfatasa nereceptorového typu 12: podtyp nereceptorových tyrosinfosfatáz, který je charakterizován přítomností n-terminální katalytické domény a velké c-terminální domény, která je obohacena o zbytky prolinu, kyseliny glutamové, serinu a threoninu (sekvence pest). tento podtyp fosfatázy je všudypřítomně exprimován a podílí se na regulaci řady biologických procesů, jako je buněčný pohyb, cytokineze, rozpad fokální adheze a aktivace lymfocytů
tyrosinfosfatasa nereceptorového typu 13: podtyp nereceptorových tyrosinfosfatáz, který je charakterizován přítomností amino-terminální domény ferm, intervenční oblasti obsahující pět různých domén pdz a karboxy-terminální fosfatázové domény. kromě toho, že tento podtyp hraje roli regulátora aktivity receptoru fas, interaguje prostřednictvím svých pdz a ferm domén s řadou intracelulárních signálních proteinů a cytoskeletálních proteinů
tyrosinfosfatasa nereceptorového typu 2: podtyp nereceptorové tyrosinfosfatázy, který je úzce příbuzný s tyrosinfosfatázou nereceptorového typu 1. alternativní sestřih mrna pro tuto fosfatázu vede k produkci dvou genových produktů, z nichž jeden obsahuje c-koncovou jadernou lokalizační doménu, která se může podílet na transportu tohoto proteinu do buněčného jádra. ačkoli se původně označovala jako t-buněčná tyrosinfosfatáza, exprese tohoto podtypu se vyskytuje v širokém rozsahu
tyrosinfosfatasa nereceptorového typu 22: podtyp nereceptorových tyrosinfosfatáz, který se vyznačuje přítomností n-terminální katalytické domény a c-terminální domény bohaté na prolin. tento podtyp fosfatázy je převážně exprimován v lymfocytech a hraje klíčovou roli v inhibici následné aktivace t-lymfocytů. polymorfismy genu, který kóduje tento podtyp fosfatázy, jsou spojeny s řadou autoimunitních onemocnění
tyrosinfosfatasa nereceptorového typu 3: podtyp nereceptorových tyrosinfosfatáz, který je charakterizován přítomností amino-terminální domény ferm (intervenční oblasti obsahující jednu nebo více domén pdz) a karboxy-koncové fosfatázové domény. exprese tohoto podtypu fosfatázy byla pozorována v kostní dřeni, fetálních játrech, lymfatických uzlinách a lymfocytech
tyrosinfosfatasa nereceptorového typu 4: podtyp nereceptorových tyrosinfosfatáz, který je charakterizován přítomností amino-terminální domény ferm, intervenční oblasti obsahující jednu nebo více domén pdz a karboxy-terminální fosfatázové domény. tento podtyp byl původně identifikován v buněčné linii odvozené od megakaryocytů
tyrosinfosfatasa nereceptorového typu 6: proteinová tyrosinfosfatáza obsahující src-homologní doménu, která se nachází v cytosolu hematopoetických buněk. hraje roli v signální transdukci při defosforylaci signálních proteinů, které jsou aktivovány nebo inaktivovány tyrosinkinázami
tyrosinfosfatasy: skupina enzymů, které specificky defosforylují fosfotyrosylové zbytky ve vybraných proteinech. spolu s tyrosinkinázou regulují fosforylaci a defosforylaci tyrosinu při transdukci buněčného signálu a mohou hrát roli při kontrole buněčného růstu a karcinogenezi
tyrosinfosfatasy receptorového typu: podkategorie tyrosinfosfatáz, které jsou vázány na buněčnou membránu. obsahují cytoplazmatické tyrosinfosfatázové domény a extracelulární proteinové domény, které mohou hrát roli v interakcích mezi buňkami tím, že interagují se složkami extracelulární matrix. jsou považovány za proteiny podobné receptorům, protože zřejmě postrádají specifické ligandy
tyrosinfosfatasy receptorového typu, třída 1: podtřída receptorům podobných tyrosinfosfatáz, které obsahují silně glykosylované a na cystein bohaté extracelulární oblasti zahrnující domény podobné fibronektinu typu iii
tyrosinfosfatasy receptorového typu, třída 2: podtřída receptorům podobných tyrosinfosfatáz, které obsahují mnohočetné extracelulární domény podobné imunoglobulinu g a domény podobné fibronektinu typu iii. u některých členů této podtřídy se nachází další doména memprin-a5-mu
tyrosinfosfatasy receptorového typu, třída 3: podtřída receptorům podobných tyrosinfosfatáz, které obsahují jednu cytosolickou proteinovou tyrosinfosfátovou doménu a více extracelulárních domén podobných fibronektinu iii
tyrosinfosfatasy receptorového typu, třída 4: podtřída receptorům podobných tyrosinfosfatáz, které obsahují krátké, vysoce glykosylované extracelulární domény a dvě aktivní cytosolové tyrosinfosfatázové domény
tyrosinfosfatasy receptorového typu, třída 5: podtřída receptorům podobných tyrosinfosfatáz, které obsahují extracelulární doménu podobnou fibronektinu iii spolu s doménou podobnou karboanhydráze
tyrosinfosfatasy receptorového typu, třída 7: podtřída tyrosinfosfatáz podobných receptorům, které obsahují krátkou extracelulární doménu, doménu pro interakci s cytosolovou kinázou a jednu proteinovou tyrosinkinázovou doménu
tyrosinfosfatasy receptorového typu, třída 8: podtřída tyrosinfosfatáz podobných receptorům, které obsahují extracelulární rozpoznávací rdgs-adhezní motiv a jednu cytosolovou proteinovou tyrosinfosfátovou doménu
tyrosinfosfatasy s doménou SH2: podkategorie tyrosinfosfatáz, které obsahují src homologní doménu typu sh2. mnoho proteinů této třídy se prostřednictvím své sh2 domény rekrutuje ke specifickým buněčným cílům, jako jsou komplexy receptorů na povrchu buněk
tyrosinkinasa 3 podobná fms: receptorová tyrosinkináza, která se podílí na hematopoéze. je úzce příbuzná s protoonkogenním proteinem fms a bývá mutována u akutní myeloidní leukemie
tyrosinkinasa c-Mer: receptorová tyrosinkináza, která pomocí vazby ligandů (jako je galektin 3) přenáší signály z extracelulární matrix do cytoplazmy. reguluje mnoho fyziologických procesů, které zahrnují přežívání buněk, migraci, diferenciaci a fagocytózu apoptotických buněk a tyčinek v retinálním pigmentovém epitelu. mutace v genu mertk jsou spojeny s retinitis pigmentosa typu 38; hraje také klíčovou roli jako inhibitor signalizace toll-like receptorů
tyrosinkinasa p56(lck), specifická pro lymfocyty: tento enzym je lymfoidně specifická tyrosinkináza rodiny src, která má zásadní význam pro vývoj a aktivaci t-buněk. lck je spojena s cytoplazmatickými doménami cd4, cd8 a beta-řetězcem receptoru il-2 a předpokládá se, že se podílí na prvních krocích aktivace t-buněk zprostředkované tcr
tyrosinkinasové receptory: třída buněčných receptorů, které mají vlastní aktivitu proteinové tyrosinkinázy
tyrosinkinasy: proteinkinázy, které katalyzují fosforylaci tyrosinových zbytků v proteinech pomocí atp nebo jiných nukleotidů jako donorů fosfátů
tyrozinkinasový receptor AXL: člen podrodiny receptorových tyrozinkináz tyro3-axl-mer (tam). je zapojen v několika buněčných funkcích, patří sem růst, migrace, buněčná agregace a protizánětlivé procesy
tyčinky retiny: světločivé aferentní neurony, které se nalézají v periferní sítnici. hustota jejich výskytu se zvyšuje se vzdáleností od fovea centralis. tyčinky jsou daleko citlivější na světlo než čípky a zajišťují tak černobílé vidění za šera a periferní vidění, ale neumožňují barevné vidění
téměř pochybení ve zdravotní péči: událost, která představovala nebezpečí, ale nevedla k poškození pacienta
týlní kost: nepárová kost lebky v oblasti týlu hlavy. je v ní otvor (foramen magnum), kterým prochází prodloužená mícha. má kloubní plošky pro spojení s atlasem (atlantookcipitální spojení). (cit. velký lékařský slovník online, 2018 http://lekarske.slovniky.cz)
týlní lalok: zadní část mozkových hemisfér, která řídí zpracování zrakových informací. nachází se za sulcus parietooccipitalis a sahá k incisura preoccipitalis
tým dentální péče: péče o stomatologické pacienty multidisciplinárním týmem organizovaným zpravidla pod vedením zubního lékaře; každý člen týmu má specifické povinnosti a celý tým přispívá k péči o pacientovu dutinu ústní
týmová péče o pacienty: péče o pacienty multidisciplinárním týmem obvykle vedeným lékařem; každý člen týmu má konkrétní povinnosti a celý tým přispívá k péči o pacienta
těhotenské testy: testy, které určují, zda je daná osoba těhotná či není
těhotenské testy imunologické: metody detekce těhotenství vyšetřením hladin lidského chorionického gonadotropinu (hcg) v plazmě nebo moči
těhotenský plazmatický protein A: produkt placenty a deciduy, vylučovaný do mateřského oběhu během těhotenství. byl identifikován jako proteáza vázající igf (igfbp)-4, která působí proteolýzu igfbp-4, a tím zvyšuje biologickou dostupnost igf. vyskytuje se také v lidských fibroblastech, folikulární tekutině a granulózních buňkách ovariálních folikulů. enzym je heterotetramer o velikosti přibližně 500 kda
těhotenství: stav, během kterého samice savců nosí v děloze svá vyvíjející se mláďata (embrya nebo plody), od oplodnění až po porod
těhotenství abdominální: druh mimoděložního těhotenství, při němž dochází k usídlení zárodku v peritoneální dutině na pobřišnici (někdy po ruptuře tubární gravidity). obv. dojde k odumření a resorpci. (cit. velký lékařský slovník, 9. vyd.)
těhotenství mladistvých: těhotenství adolescentních žen mladších než 19 let
těhotenství mnohočetné: stav, kdy matka nosí v děloze dva nebo více plodů najednou
těhotenství nechtěné: těhotenství, obvyklé náhodné, které si matka nebo rodiče nepřejí
těhotenství neplánované: neúmyslné nebo náhodné těhotenství, včetně těhotenství v důsledku neúspěšných antikoncepčních opatření
těhotenství při diabetu: těhotenství žen s onemocněním diabetes mellitus. nepatří sem symptomatický diabetes ani porucha glukózové tolerance vyvolaná těhotenstvím (gestační diabetes), která vzniká na konci těhotenství
těhotenství s dvojčaty: těhotenství, kdy žena nosí dvojčata
těhotenství s paterčaty: stav, kdy těhotná nosí paterčata
těhotenství s trojčaty: stav, kdy těhotná nosí trojčata
těhotenství s čtyřčaty: stav, kdy těhotná žena nosí čtyři plody
těhotenství tubární: nejčastější typ ektopického těhotenství (>96%), kdy se zárodek uhnízdí ve vejcovodu (obvykle v jeho ampulární části, kde dochází k oplodnění)
těhotenství u zvířat: proces odnošení vyvíjejících se mláďat (embryí nebo plodů) v děloze u ne-humanoidních savců, počínaje oplozením až po porod
těhotné ženy: osoby, které jsou těhotné, jako kulturní, psychologické nebo sociologické jednotky
tělesná hmotnost: hmotnost těla; udává se obv. v kilogramech. (cit. velký lékařský slovník online, 2016 http://lekarske.slovniky.cz)
tělesná konstituce: fyzikální vlastnosti těla, včetně způsobu výkonu jeho funkcí, aktivity metabolických procesů, způsobu a stupně reakcí na podněty a schopnosti rezistence vůči napadení patogenními organismy
tělesná námaha: výdej energie během cvičení. intenzita námahy může být měřena mírou spotřeby kyslíku, vydaného tepla nebo srdeční frekvence. zahrnuta je i vnímaná námaha, tj. psychická míra námahy
tělesná teplota: úroveň teploty člověka nebo zvířete
tělesná voda: tekutiny tvořené převážně vodou, které jsou obsaženy v těle
tělesná výkonnost: schopnost provádět každodenní úkoly a vykonávat fyzické činnosti ve vysoce funkčním stavu, často je to určeno stavem fyzické kondice
tělesná výška: vzdálenost od chodidla k temeni hlavy, když tělo stojí na rovném povrchu a je narovnané
tělesné dysmorfické poruchy: nadměrně silný pocit ošklivosti a znetvořenosti vlastního těla zejm. obličeje nebo obava z ní, který ovlivňuje běžné fungování. (cit. velký lékařský slovník online, 2014 http://lekarske.slovniky.cz)
tělesné pozůstatky: fyzické pozůstatky zemřelého člověka nebo zvířete
tělesné sekrety: endogenní látky vyprodukované aktivitou intaktních žláznatých buněk, tkání nebo orgánů
tělesné tekutiny: tělní tekutiny jsou tekuté látky, které se nacházejí v těle organismů. většina tekutin koluje v těle organismu, některé tekutiny jsou vylučované z těla ven (odpadní). (upraveno podle wikipedie 2019 http://www.cs.wikipedia.org/)
tělesné váhy a míry: měření výšky, hmotnosti, délky, plochy atd. u lidského a zvířecího těla a jeho částí
tělesný pach: silný nebo neobvyklý zápach související s tělem. občasný abnormální tělesný pach může být dočasným účinkem změny metabolismu
tělo buňky: část buňky, která obsahuje jádro a cytoplazmu, ale nikoli buněčné výběžky jako jsou bičíky a neurity
tělo obratle: hlavní část obratle, která nese většinu hmotnosti
tělovýchovné lékařství: odvětví medicíny zabývající se fyzickou zdatností, diagnostikou a léčením zranění, která vznikla v průběhu cvičení a sportovních činností
těsný spoj: spoj, který budí dojem, že membrány buněk téměř splývají v jednu. proteiny těsného spoje se napojují z každé strany na jednu z membrán, čímž zcela zamezí procházet většině látek mezi těmito membránami. jsou seřazeny na rozhraní mezi membránami jako korálky a mnohdy tato vlákna bílkovin obepínají celou buňku, čímž zcela zamezí průchodu látek mimobuněčnými prostory. konkrétně se uplatňují ve střevě, kde dochází ke vstřebávání látek, což je striktně regulovaný děj. (upraveno podle wikipedie 2019 http://www.cs.wikipedia.org/)
těžební a zpracovatelský průmysl: odvětví zabývající se těžením surovin ze zemské kůry a jejich přeměnou na zušlechtěné produkty
těžká forma horečky s trombocytopenickým syndromem: infekce vyvolaná virem rodu phlebovirus. je přenášena klíšťaty, je spojena s horečkou, trombocytopenií, leukocytopenií a s multiorgánovým selháním. vyskytuje se v asii (v číně, japonsku, koreji a vietnamu). může se přenést z nakažených domácích zvířat na člověka
těžká kombinovaná imunodeficience: vrozená primární kombinovaná imunodeficience se značnou genetickou rozmanitostí. jsou známy formy s autozomálně recesivní dědičností i s vazbou na x chromozom (xq13). vada se projeví v prvních měsících po narození těžkými průjmy a rekurentními oportunními infekcemi. funkce t i b buněk je těžce porušena, pravidlem je extrémní lymfopenie. hladina imunoglobulinů je téměř nulová, po imunizaci se nevytvářejí žádné protilátky. thymus je velmi malý, tonzily, adenoidní tkáň a peyerovy pláty větš. chybějí. většina dětí umírá do 2 let života na oportunní infekci. (cit. velký lékařský slovník online, 2017 http://lekarske.slovniky.cz/)
těžké ionty: všechny atomy těžší než vodík zbavené alespoň části elektronů
těžké kovy: kovy s hustotou vyšší než 5 g.cm-3. mají komplexní spektrum, tvoří zbarvené soli a podvojné soli, mají nízký elektrodový potenciál, jsou většinou amfoterní, tvoří slabé kyseliny a zásady a jsou oxidačními nebo redukčními činidly. mohou být nebezpečné díky svým toxickým účinkům
těžké vrozené vady: výrazné vývojové anomálie plodu nebo dítěte
těžké řetězce myosinu: větší podjednotky myosinů. těžké řetězce mají molekulovou hmotnost přibližně 230 kda a každý těžký řetězec je obvykle spojen s odlišným párem lehkých řetězců myosinu. těžké řetězce mají aktivitu atpázy a schopnost vázat aktin
třemdava: rod rostlin z čeledi routovitých (rutaceae). zástupci obsahují seskviterpeny a kumariny eudesmanového typu a limonoid obacunon
tření: jako tření označujeme vznik tečné síly ve styčné ploše mezi dvěma tělesy. u všech druhů tření vzniká třecí síla, která ve formě odporů působí vždy proti směru vzájemného pohybu (příp. proti změně klidového stavu u klidového tření). (upraveno podle wikipedie 2022 http://www.cs.wikipedia.org/)
třetí doba porodní: poslední fáze přirozeného porodu od okamžiku vypuzení plodu do okamžiku vyloučení placenty
třetí mozková komora: jedná se o spíše úzkou plochou vertikální štěrbinu, která se nachází v centrální části mezimozku a její stěny jsou tvořeny především thalamem a hypothalamem. z třetí komory směřují výběžky směrem k očnímu chiasmatu, k hypothalamu, epifýze a nad epithalamus. v zadní části z něj vybíhá sylviův kanálek směřující ke čtvrté komoře. (upraveno podle wikipedie 2019 http://www.cs.wikipedia.org/)
třetí trimestr těhotenství: poslední třetina těhotenství ženy, od počátku dvacátého devátého týdne do konce čtyřicátého druhého týdne (197. až 294. den) gestace
třezalka: rod vytrvalých rostlin čeledi hypericaceae, jehož zástupci obsahují flavonoidy, glykosidy, slizové látky, taniny, silice (prchavé oleje), hypericin a hyperforin. bylinné a homeopatické přípravky se používají k léčbě deprese, neuralgie a mnoha dalších potíží
třídící nexiny: velká rodina proteinů fosfatidylinositolů vážících fosfát, které se účastní zprostředkování intracelulárního transportu a třídění proteinů různými endocytickými cestami
třídění pacientů: třídění a klasifikace pacientů nebo obětí pro stanovení priority potřeby a správného místa léčby
tříprsté toxiny: superrodina neenzymatických proteinů nalezených v jedech hadů čeledi elapidae. mají jedinečnou terciární strukturu připomínající ruku se třemi prsty a mají různé biologické aktivity v důsledku sekvenčních a strukturálních variací; některé jsou alfa neurotoxiny, které vážou nikotinové acetylcholinové receptory
tříštivé fraktury: typ zlomeniny, kde je kost rozštípnutá nebo rozdrcená
ubichinon: benzochinon rozpustný v tucích, který se podílí na elektronovém transportu v mitochondriích. tato sloučenina se vyskytuje ve většině aerobních organismů, od bakterií po vyšší rostliny a živočichy
ubikvitin aktivující enzymy: třída enzymů, které v závislosti na atp katalyzují tvorbu thioesterové vazby mezi sebou a ubikvitinem. poté přenáší aktivovaný ubikvitin na jednu z ubikvitinligáz
ubikvitin konjugující enzymy: třída enzymů, které pomocí enzymů aktivujících ubikvitin tvoří thioesterovou vazbu s ubikvitinem. pomocí ubikvitinligáz přenášejí ubikvitin na lysin substrátového proteinu
ubikvitin-specifická peptidasa 7: ubikvitinylhydroláza, která deubikvitinuje několik proteinů s rozhodující funkcí při obnově dna, buněčném růstu a přežití, včetně nádorového supresorového proteinu p53, proteinu mdm2 a fosfohydrolázy pten. během infekce hsv-1 také stabilizuje trans-aktivační transkripční protein vmw110 působící na herpesvirus 1, což přispívá k jeho funkci jako trans-aktivátoru
ubikvitinace: proces připojení ubikvitinů k proteinům a vytvoření ubikvitin-protein-ligázových komplexů, kterým dochází k označení proteinů určených pro rozklad v proteazomu (proteazomovém endopeptidázovém komplexu)
ubikvitinligasy: různorodá třída enzymů, které interagují s enzymy konjugujícími ubikvitin a substráty proteinů specifických pro ubikvitinaci. každý člen této skupiny enzymů má svou vlastní odlišnou specifitu pro substrát a ubikvitin-konjugující enzym. ubikvitinligázy existují jako monomerní proteiny i multiproteinové komplexy
ubikvitinligasy Nedd4: e3-ubikvitinligázy, které se skládají ze čtyř ww domén. prostřednictvím svých c-terminálních hect domén přijímají ubikvitin jako thioester od e2 ubikvitin-konjugujícího enzymu a přenášejí ho specificky na 63. zbytek lysinu (lys-63) cílových proteinů. mezi cílové proteiny nedd4 patří mnoho proteinů a receptorů s důležitými funkcemi pro buněčný růst a homeostázu, například vegfr-2, tyrosinkináza fgfr1 a receptor erbb-4. hrají rozhodující roli při internalizaci těchto receptorů, jejich degradaci pomocí lyzozomů a také fungují jako součást komplexu escrt při uvolňování virů z buňky
ucho: sluchový a rovnováhu udržující tělesný systém. skládá se ze 3 částí: vnějšího, středního a vnitřního ucha. zvukové vlny jsou přenášeny uchem tak, že vibrace postupují po zvukovém nervu jako nervové signály do centrálního nervového systému. vnitřní ucho obsahuje také vestibulární aparát zajišťující rovnováhu těla nasměrováním signálu k vestibulárnímu nervu
uchování spermatu: proces, kterým je sperma udržováno životaschopné mimo organismus, z něhož bylo získáno (tj. chráněno před rozpadem pomocí chemické látky, chlazení nebo náhradou tekutin, které napodobují přirozený stav organismu)
uchovávání orgánů: proces, při kterém jsou orgány udržoványv životaschopném stavu mimo organismus, ze kterého byly odebrány (tj. jsou udržovány před rozpadem pomocí chemické látky, chlazením nebo roztoky, které napodobují přirozený stav tekutin v organismu)
uchovávání tkání: proces, při kterém jsou tkáň nebo soubor buněk udržovány živé mimo organismus z něhož jsou odebrány (tzn. že jsou chráněny před rozpadem pomocí chemického agens, zmrazením nebo ponořením do náhradní tekutiny, která napodobuje přirozený stav jako v organismu)
udavačství: hlášení pozorovaného nebo podezřelého neprofesionálního chování, konfliktu zájmů nebo neschopnosti příslušné autoritě nebo veřejnosti
udržení hmotnosti: udržení váhy po dosažení změn tělesné hmotnosti
udržení žlutého tělíska: proces udržení funkcí žlutého tělíska, zejména produkce progesteronu, která je u žen s menstruačním cyklem primárně řízena luteinizačním hormonem vylučovaným adenohypofýzou. u těhotných žen je produkce progesteronu řízena placentárními hormony. udržení luteálních funkcí je důležité pro udržení těhotenství
udržované těhotenství: fyziologické mechanismy, kterými se udržuje stav těhotenství
uhelný průmysl: podnik spojený s těžbou, zpracováním, marketingem a distribucí uhlí
uhličitan vápenatý: caco3, většinou jako bílý precipitát; nerost (viz kalcit), nachází se v popelu rostlin, kostech, skořápkách. používá se jako pigment, plnivo, k dentálním a farmaceutickým účelům, jako antacidum. (cit. velký lékařský slovník online, 2013 http://lekarske.slovniky.cz/ )
uhličitany: soli nebo ionty teoretické kyseliny uhličité, obsahující radikál co2 (3-). uhličitany se snadno rozkládají kyselinami. uhličitany alkalických kovů jsou rozpustné ve vodě; všechny ostatní jsou nerozpustné
uhličitá voda: voda přirozeně nebo uměle nasycená oxidem uhličitým
uhlovodíky: organické sloučeniny, které obsahují atomy uhlíku a vodíku, přičemž atomy uhlíku tvoří lineární nebo kruhovou strukturu, na kterou jsou připojeny atomy vodíku
uhlík: carboneum, značka c (proton. číslo=6, atom. hmotnost=12,011). nekovový prvek, známý již od starověku ve dvou formách, jako bezbarvý diamant a šedý grafit. patří do iv.a skup. period. soust. podílí se na stavbě všech živých organismů, je zákl. biogenním prvkem. jeho slouč., hlavně složitější, se označují jako organické sloučeniny. jejich velké množství je dáno schopností uhlíku vázat anionty i kationty (a to i najednou) a schopností jeho atomů vázat se navzájem za tvorby dlouhých řetězců. odbouráváním organických sloučenin získávají živé organismy energii, konečným produktem odbourávání je oxid uhličitý. (cit. podle velký lékařský slovník online, 2013 http://lekarske.slovniky.cz/ )
uhlíková stopa: míra celkových emisí skleníkových plynů vyprodukovaných jednotlivcem, organizací, událostí nebo výrobkem ( definuje sumu všech skleníkových plynů, které byly vypuštěny při výrobě daného výrobku). měří se v ekvivalentech co2, čili jednotkách ekvivalentních kilogramů oxidu uhličitého generovaného v daném časovém rámci
ukazatele kvality zdravotní péče: normy, kritéria, standardy a další přímá kvalitativní a kvantitativní opatření používaná při určování kvality zdravotní péče
ukazatele zdravotního stavu: měření zdravotního stavu dané populace za použití různých indexů, včetně morbidity, úmrtnosti a dostupných zdravotních zdrojů
ukládání a vyhledávání informací: organizované činnosti související s ukládáním, umístěním, vyhledáváním a získáváním informací
ukončení terapie pacientem: ukončení terapie ze strany pacienta z jiných důvodů než je úplné uzdravení z nemoci
ukončení užívání tabáku: ukončení návyku kouření, žvýkání nebo šňupání tabáku
ulcerózní kolitida: zánět tlustého střeva provázený tvorbou vředů, viz colitis ulcerosa, proktokolitida. (cit. velký lékařský slovník online, 2013 http://lekarske.slovniky.cz/ )
ultimobranchiální tělísko: výklenek čtvrté žaberní výchlipky embrya, někdy považovaný za pátou žaberní výchlipku, jindy za laterální primordium štítné žlázy. ultimobranchiální tělíska nižších obratlovců obsahují velké množství kalcitoninu. předpokládá se, že u savců tělíska fúzují se štítnou žlázou a stávají se parafolikulárními buňkami
ultracentrifugace: fyzikálně-chemická metoda užívaná v biochemii a molekulární či buněčné biologii. zkoumaná látka (struktura) je vystavena působení gravitačního zrychlení řádově stotisíckrát vyššího, než je zemská přitažlivost. tímto způsobem lze jednak látky v roztoku separovat a následně izolovat, dále potom stanovovat některé vlastnosti studovaných částic (např. sedimentační kvocient ribozomů). umožňuje získávat buněčné frakce, separovat některé makromolekuly. (cit. velký lékařský slovník online, 2020 http://lekarske.slovniky.cz/)
ultrafialová mikroskopie: ultrafialová mikroskopie využívá jako světelný zdroj uv záření, které má kratší vlnovou délku než má viditelné světlo v rozsahu přibližně 400 - 10 nm, což zvyšuje rozlišovací schopnost mikroskopu. pro člověka je uv záření neviditelné a proto je nutné záznam výsledného obrazu provádět fotograficky nebo pomocí speciální snímací ccd kamery. (upraveno podle wikiskripta 2022 http://www.wikiskripta.eu/)
ultrafialové záření: elektromagnetické záření s vlnovou délkou kratší než má viditelné světlo, avšak delší než má rentgenové záření. pro člověka je neviditelné, existují však živočichové (ptáci, plazi, některý hmyz), kteří jej dokážou vnímat. jeho přirozeným zdrojem je slunce. blízké ultrafialové záření je nezbytné pro endogenní syntézu vitaminu d, daleké ultrafialové záření je virucidní, baktericidní, mutagenní a karcinogenní. uv záření má řadu využití v průmyslu, obchodě, vědě a medicíně. (upraveno podle wikipedie 2022 http://www.cs.wikipedia.org/)
ultrafiltrace: proces separace částic suspenze filtrací přes membránu s velmi malými póry (velikost pórů 1 nm až 0,1 μm). hlavním mechanismem transportu přes membránu je konvekce (u dialýzy je to difuze). konvektivní transport je ovlivněn nejvíce hydrostatickým tlakem a propustností filtrační membrány. k ultrafiltraci dochází přirozeně a také je to laboratorní metoda. umělá ultrafiltrace krve se označuje jako hemofiltrace nebo v kombinaci s dialýzou jako hemodiafiltrace
ultrasonografie: zkr. usg - vyšetření ultrazvukem. je založeno na schopnosti ultrazvuku procházet tkáněmi a odrážet se na jejich rozhraních (hranicích orgánů, chorobných útvarech, kamenech, zvýšeném množství tekutiny apod.). tyto odrazy echa lze registrovat a vyhodnocovat. často používané vyšetření, pro nemocného nenáročné a bezpečné, proto se používá i v porodnictví. uplatňuje se např. při vyšetření žlučových a močových cest, k posouzení velikosti řady orgánů, jejich struktury ("echogenity") a změn. v porodnictví slouží k sledování vývoje plodu, obv. je možné určit jeho pohlaví. významné je využití v kardiologii (echokardiografie). technické problémy mohou být např. při velkém množství vzduchu před vyšetřovaným orgánem nebo při nadměrné obezitě. kombinuje se rovněž s endoskopií (endoskopická u.) např. při vyšetření prostaty. často se rovněž kombinuje s dopplerovským vyšetřením. též sonografie. (cit. velký lékařský slovník, http://lekarske.slovniky.cz/ 2014)
ultrasonografie dopplerovská: ultrasonografie využívající dopplerova jevu. dochází přitom ke změně frekvence vyslaného a přijatého signálu. ultrazvuk se částečně odráží od červených krvinek v krevním řečišti v závislosti na rychlosti pohybu červených krvinek. tím lze vyhodnotit jak směr, tak i rychlost pohybu krevního toku
ultrasonografie dopplerovská barevná: ultrasonografie využívající dopplerova jevu. ve snímku v reálném čase jsou údaje o toku překryty barvami na stupnici šedé. tento typ ultrasonografie se dobře hodí k rozpoznávání míst, kde tok dostahuje vysoké rychlosti (jako třeba u stenózy) nebo k zobrazování rozsahu toku v určité oblasti
ultrasonografie dopplerovská pulzní: ultrasonografie využívající dopplerova jevu, v němž se kombinuje detektor rychlosti s rozpoznáváním rozsahu. krátké ultrazvukové impulsy jsou přenášeny v pravidelných intervalech a ozvěny jsou při návratu demodulovány
ultrasonografie dopplerovská transkraniální: neinvazivní technika využívající ultrazvuku pro účely měření cerebrovaskulární hemodynamiky, konkrétně rychlosti krevní cirkulace v mozku a kolaterální mozkové cirkulace. s pulzní sondou o vysoké intenzitě a nízké frekvenci lze intrakraniální tepny zkoumat transtemporálně, transorbitálně, anebo zpoza velkého týlního otvoru
ultrasonografie prenatální: zobrazení tkání během těhotenství, kdy se zaznamenávají ozvěny ultrazvukových vln namířených do těla. lze použít s ohledem na matku či plod a s ohledem na orgány nebo rozpoznání nemoci u matky nebo plodu
ultrasonografie prsů: použití ultrazvuku pro zobrazení prsů. nejčastěji se používá pro diagnózu novotvarů v ženském prsu
ultrastructure: used with tissues and cells (including neoplasms) and microorganisms for microanatomic structures, generally below the size visible by light microscopy
ultrastruktura: užij u tkání a buněk (včetně nádorů) a mikroorganismů pro mikroanatomické struktury, které jsou zpravidla pod hranicí viditelnosti světelným mikroskopem
ultrazvukem navigovaná biopsie: provádění biopsie za pomoci navigace ultrazvukem
ultrazvuková chirurgie: použití vysokoenergetických rázových vln ve frekvenčním rozsahu 20-60 khz k proříznutí nebo odstranění tkáně. fragmentace tkáně ultrazvukovými chirurgickými nástroji je způsobena mechanickými účinky, nikoli teplem, jak je tomu u ablace intenzivním ultrazvukovým paprskem
ultrazvukové vlny: ultrazvuk je akustické vlnění, jehož frekvence leží nad hranicí slyšitelnosti lidského ucha, slyšitelného zvuku, která je cca 20 khz. někteří živočichové část ultrazvukového spektra vnímají, případně i vydávají (delfíni, psi, netopýři) a využívají jej jak k běžné komunikaci, tak zejména k echolokaci. (upraveno podle wikipedie 2021 http://www.cs.wikipedia.org/)
umbilicus: důlek ve středu břišní stěny označující místo spojení matky a plodu pupečníkovou šňůrou
umlčovací elementy transkripční: sekvence nukleových kyselin, které jsou zapojené v negativní regulaci genetické transkripce pomocí umlčování chromatinu
umlčování genů: přerušení nebo potlačení exprese genu na transkripční nebo translační úrovni
umírající: osoby s nevyléčitelným nebo nevratným onemocněním v konečné fázi, které v krátké době povede k úmrtí
umístění chromozomů: mechanismy eukaryotických buněk, které umisťují nebo udržují chromozomy v určitém intranukleárním prostoru
umělá inseminace: umělé zavedení semene nebo spermie do vagíny pro usnadnění oplodnění (fertilizace)
umělá inteligence: obor informatiky zabývající se tvorbou strojů řešících komplexní úlohy, například z oblastí logistiky, robotiky, zpracování přirozeného jazyka, zpracování velkých objemů dat, zrakové percepce, učení, myšlení, řešení problémů a rozhodování. (upraveno podle wikipedie 2022 http://www.cs.wikipedia.org/)
umělé bakteriální chromozomy: konstrukty dna, které sestávají přinejmenším z replikačního počátku, nutného pro úspěšnou replikaci, dělení a zachování extra chromozomu v buňkách dalších generací. kromě toho je možné do nich vkládat jiné dlouhé sekvence (cca 200 kilobází) pro využití v bioinženýrství
umělé buňky: chemicky syntetizované struktury, které funkčně připomínají přírodní buňky
umělé chromozomy: konstrukty dna, které sestávají přinejmenším ze součástí jako je replikační počátek, telomera a centromera. tyto úseky jsou nutné pro úspěšnou replikaci, dělení a zachování v buňkách dalších generací. kromě toho je možné do nich vkládat jiné sekvence za účelem genové analýzy nebo přenosu
umělé chromozomy odvozené z bakteriofága P1: konstrukty dna, které jsou odvozené z dna bakteriofága p1. kromě toho je možné do nich vkládat jiné dlouhé sekvence (cca 100-300 kilobází) pro využití v bioinženýrství
umělé dýchání: soubor opatření zabezpečujících ventilaci při selhání dýchání. nejjednodušší formou je dýchání z úst do úst či z úst do nosu. dále je možno provádět umělé dýchání z úst do pomůcky (do tubusu či do masky), z vaku do masky nebo pomocí dýchacího přístroje. (cit. velký lékařský slovník online, 2017 http://lekarske.slovniky.cz)
umělé končetiny: protetické náhrady rukou, nohou a jejich částí
umělé kvasinkové chromozomy: chromozomy s fragmenty exogenní dna o délce až několika stovek kilobází, které byly naklonované do kvasinek díky ligaci s vektorovými sekvencemi. tyto umělé chromozomy jsou hojně využívané v molekulární biologii pro konstrukci obsáhlých genomových knihoven vyšších organismů
umělé letální mutace: pojem syntetická letalita znamená vztah dvou genů, v jehož rámci mutace kteréhokoli z nich není sama o sobě letální, avšak mutace postihující oba geny současně způsobí buněčnou smrt. (cit. medical tribune 34/2009)
umělé lidské chromozomy: konstrukty dna, které sestávají přinejmenším z replikačního počátku, telomery a centromery. tyto součásti jsou nutné pro úspěšnou replikaci, dělení a zachování v lidských buňkách dalších generací. kromě toho je možné do nich vkládat jiné sekvence za účelem genové analýzy nebo přenosu
umělé maso: maso produkované in vitro kultivací svalových buněk ze svalové tkáně zvířat technikami 3d buněčné kultury
umělé savčí chromozomy: konstrukty dna, které sestávají přinejmenším z replikačního počátku, telomery a centromery. tyto součásti jsou nutné pro úspěšnou replikaci, dělení a zachování v savčích buňkách dalších generací. kromě toho je možné do nich vkládat jiné sekvence za účelem genové analýzy nebo přenosu
umělý život: rozvíjející se obor vědeckého výzkumu, spojující mnoho vědních disciplín, zejména etologii, biologii, matematiku, kybernetiku a informatiku, ale i filozofii a medicínu. snaží se včlenit procesy podobné životu do počítačových programů. hlavní náplní oboru je formulování základních pravidel chování jednotlivých "organismů" a jejich replikace, přičemž cílem je vývoj organismů a jejich vzájemných vztahů. důležité jsou zejména reakce a chování okolí. (pavel nahodil, jaroslav vítků, umělý život i: pojem, význam a přístupy k realizacím, automa časopis pro automatizační techniku 2016, č. 6, s. 6-10)
umění: postupy a výsledky vyjádřeného estetického vnímání
unilamelární lipozómy: jednolamelární vezikuly, tvořené převážně fosfolipidy
uniparentální disomie: potomek dědí po jednom rodiči obě kopie části nebo celého chromozomu, zatímco od druhého rodiče nepřijímá žádnou kopii. k tomu dochází na základě nondisjunkce v průběhu meiózy. může tak nastat heterodisomie (oba homologní chromozomy od jednoho rodiče) nebo isodisomie (zdvojení jediného rodičovského chromozomu). (cit. postgraduální medicína 2016 http://zdravi.e15.cz)
univerzální léky: léčiva, jejichž účinnost není prokázána a jejichž složky jsou často tajné
univerzální zdravotní péče: přístup všech lidí k potřebným zdravotnickým službám (včetně prevence, propagace, léčby, rehabilitace a paliace) v dostatečné kvalitě tak, aby služby byly efektivní, a zároveň využívání těchto služeb nevystavovalo uživatele finančním problémům
unlipidated outer membrane protein 19, Brucella: unlipidated outer membrane protein 19 isolated from multiple brucella species (spp.) investigated for use as vaccine adjuvant as well as a vaccine against brucellosis
upozornění na možné pochybení v článku: expression of concern je nástroj pro dodržování publikační etiky a pravidel, jestliže vyjdou najevo důležité skutečnosti až po vydání článku. redakce časopisu se vždy snaží vyřešit vzniklou situaci dohodou s autory. když se nedospěje k řešení, může časopis podniknout další kroky, jako je vydání upozornění pro čtenáře expression of concern (eoc). v krajním případě může zveřejnit oznámení o stažení článku (retraction)
uprchlické tábory: oblasti s přístřeším a ochranou osob, které opouštějí svou zemi nebo obvyklé bydliště, aby unikly nebezpečí, pronásledování nebo přírodní katastrofě
uprchlíci: osoby, které utíkají na bezpečné místo, zejména ti, kteří uprchli do cizí země nebo panství, aby unikli nebezpečí, pronásledování nebo ekonomické tísni ve své zemi nebo obvyklém bydlišti
upregulace: pozitivní regulační působení na fyziologické procesy na molekulární, buněčné nebo systémové úrovni. na molekulární úrovni patří mezi hlavní regulační místa membránové receptory, geny (regulace genové exprese), mrna (messenger rna) a proteiny
urachus: vazivový pruh spojující vrchol močového měchýře s pupkem, fixující močový měchýř ke stěně tělní. původně spojka mezi extraembryonální alantois (ductus allantoideus) a kraniální (vezikouretrální částí) sinus urogenitalis. u nižších obratlovců (zejm. vejcorodých) důležitá část plodových obalů. pokud není u. zcela obliterován, mohou se v jeho průběhu vyskytnout cysty, v případě zachované průchodnosti prýští moč pupkem (fistula umbilicalis). (cit. velký lékařský slovník online, 2019 http://lekarske.slovniky.cz)
uracil: 2,4-dihydroxypyrimidin, pyrimidinová báze v nukleotidech a rna. zkr. u. (cit. velký lékařský slovník online, 2019 http://lekarske.slovniky.cz/)
uracil-DNA-glykosidasa: enzym, který během syntézy dna katalyzuje hydrolýzu n-glykosidické vazby mezi cukrfosfátovou kostrou a uracilovým zbytkem
uran: uran (chemická značka u, latinsky uranium) je radioaktivní chemický prvek šedobílé barvy, která díky oxidaci po čase přechází k šedé barvě. má protonové číslo 92 a relativní atomovou hmotností 238.03. patří mezi kovy, přesněji do skupiny aktinoidů. obohacený uran (uran se zvýšeným podílem izotopu 235u) se používá jako palivo v jaderných reaktorech nebo jako náplň jaderných bomb. (upraveno podle wikipedie 2022 http://www.cs.wikipedia.org/)
urbanizace: proces, kterým se společnost mění z venkovského na městský způsob života. týká se také postupného zvyšování podílu lidí žijících v městských oblastech
ureG protein, Glycine max: a nickel-binding protein required for urease function in plants; genbank af160197
ureaplasmatické infekce: infekce vyvolané bakteriemi z rodu ureaplasma
ureasa: aminohydroláza, enzym štěpící močovinu na oxid uhličitý a amoniak, který alkalizuje okolní prostředí. u. produkují některé bakterie. může ovlivňovat jejich virulenci a využívá se i k jejich diagnostice při mikrobiologickém vyšetření. v přírodě se podílí na koloběhu dusíku a uhlíku. (cit. velký lékařský slovník online, 2017 http://lekarske.slovniky.cz)
uremické toxiny: biologické rozpuštěné látky zadržené a nahromaděné v důsledku poškození ledvin, které přispívají k urémii/chronickému onemocnění ledvin. pozn. k terminologii: "uremic toxins" - látky, které se nejen retinují, ale negativně ovlivňují biologické funkce organismu. "uremic retention solute" - látky, které se akumulují, avšak není pro ně prokázán přímý toxický účinek na organismus. (dopl. podle postgraduální nefrologie roč. 2, čís. 1, 2004)
uremie: uremický syndrom vzniká důsledkem hromadění dusíkatých látek v organismu a poruch vodní a elektrolytové rovnováhy při akutním či chronickém selhání ledvin. extrarenální projevy: gastrointestinální (nauzea, zvracení, průjmy, treitzova kolitida, pseudoperitonitida); respirační (acidotické dýchání); nervové (poruchy vědomí, křeče, encefalopatie, parestezie); kardiální (uremická perikarditida); kožní (pruritus, krvácivé projevy). (cit. wikiskripta 2018 http://www.wikiskripta.eu/)
ureter: močovod, součást močového ústrojí, resp. močových cest. párový trubicový orgán dlouhý okolo 30 cm vycházející z ledvinné pánvičky a přenášející moč do močového měchýře. probíhá v retroperitoneu. má část břišní (pars abdominalis), pánevní (pars pelvina) a část při průchodu močovým měchýřem (pars intramuralis). leží na m. psoas. křižuje jej a. testicularis (resp. ovarica) s příslušnou žilou, a. a v. colica. překračuje iliacké cévy. v jeho průběhu jsou tři zúžená místa - při přechodu pánvičky v u. (tzv. isthmus ureteris), při křížení iliackých cév, popř. při křížení a. uterina (v tomto místě bývá mízní uzlina) a v šikmém průběhu stěnou močového měchýře. u. je složen ze sliznice s podélnými nízkými řasami, svalové vrstvy a adventicie. (cit. velký lékařský slovník online, 2018 http://lekarske.slovniky.cz)
ureteric bud: an epithelial diverticular structure arising from the wolffian duct. ureteric bud outgrowth interacts with metanephric mesenchyme to initiate metanephric kidney (e.g., pronephros) development during early embryogenesis
ureterokéla: pseudocystická balonovitá dilatace a vyklenutí intracystické části močovodu, často spojené s dalšími poruchami vyústění a refluxem. (cit. velký lékařský slovník online, 2018 http://lekarske.slovniky.cz)
ureteroskopie: endoskopické vyšetření močovodu. provádí se buď antegrádně z perkutánní nefrostomie (srov. nefroskopie), nebo retrográdně z močového měchýře. indikacemi jsou např. litiáza, tumory apod. umožňuje v některých případech kromě diagnostiky i léčebné zásahy. (cit. velký lékařský slovník online, 2014 http://lekarske.slovniky.cz/ )
urethane acrylate: uv curing resin cpd implicated in contact dermatitis
urethane dimethacrylate luting resin: luting resin consisting of high mw (approximately 500) urethane-di-methacrylate; rn given for opalux with unknown mf
uretra: močová trubice, součást močového ústrojí, resp. močových cest. vede moč z močového měchýře ven z těla. u muže slouží i k přenosu semene (ústí do ní chámovody, prostata a semenné váčky; ductus ejaculatorius) a dělí se na několik částí a jsou na ní patrna dvě zakřivení. do u. dále ústí drobné žlázky (glandulae urethrales, glandulae bulbourethrales), jsou v ní drobné výchlipky sliznice (lacunae urethrales). před vyústěním je rozšířena (fossa navicularis), další rozšíření je pod prostupem skrz diaphragma (urogenitale ampulla urethrae) a v prostatické části. u. u ženy měří jen několik centimetrů, což se rovněž považuje za jeden z faktorů přispívajících k častějšímu výskytu močových infekcí, jejichž vznik někdy bývá vázán na pohlavní styk. (cit. velký lékařský slovník online, 2017 http://lekarske.slovniky.cz/ )
uretritida: zánět močové trubice. projevuje se pálením a řezáním při močení (dysurie), event. i hnisavým výtokem. součást zánětů močových cest, někdy bývá následkem cévkování. provází též pohlavně přenášené choroby, zejm. kapavku a trichomoniázu. (cit. velký lékařský slovník online, 2017 http://lekarske.slovniky.cz)
urgentní inkontinence: inkontinence moči, která vzniká v rámci syndromu hyperaktivního močového měchýře. je spojená s urgencí, tj. nucením na močení, kterému musí pacient bezpodmínečně vyhovět. na rozdíl od fyziologického nucení na močení, jehož intenzita narůstá plynule, je intenzita urgence skoková. (cit. wikiskripta 2016 http://www.wikiskripta.eu/)
urgentní lékařství: obor medicíny zabývající se hodnocením a počátečním léčením akutních a nepředvídaných zdravotních problémů, které byly způsobeny nehodami, traumaty, náhlými nemocemi, otravami nebo katastrofami. urgentní lékařskou péči lze poskytnout v nemocnici nebo na místech mimo zdravotnické zařízení
urgentní ošetřovatelství: ošetřovatelská specializace pro péči o pacienty přijaté na oddělení urgentního příjmu
urgentní služby nemocnice: nemocniční oddělení odpovědné za správu a poskytování okamžité lékařské nebo chirurgické péče pacientům na pohotovosti. urgentní příjem je samostatné specializované pracoviště poskytovatele akutní lůžkové péče s nepřetržitým provozem, které zajišťuje příjem a poskytování intenzivní akutní lůžkové péče a specializované ambulantní péče pacientům s náhle vzniklým závažným postižením zdraví a pacientům v přímém ohrožení života (§6 odst. 3 zákona č. 374/2011 sb., o zdravotnické záchranné službě, ve znění pozdějších předpisů). slouží jako místo prvního ošetření a vyšetření pacientů na vstupu do zdravotnického zařízení, a to bez ohledu na závažnost jejich zdravotního stavu a bez ohledu na způsob, jakým byli k ošetření dopraveni
urgentní služby psychiatrické: služby poskytující okamžitou psychiatrickou péči pacientům s akutními psychickými poruchami
urgentní zdravotnické služby: služby speciálně určené, personálně zajištěné a vybavené pro pohotovostní péči o pacienty
uridin: ribonukleosid, ve kterém je ribosa navázána na uracil