NLK-NML/MeSH-CZ-2025-notes huggingface dataset:
prolaps rekta: výhřez rektální sliznice řitním otvorem. prolaps rekta můžeme rozlišit podle patologie na několik stupňů: neúplný při nezměněném umístění análního svěrače; úplný (kompletní) s vysunutím análního svěrače; úplný (kompletní) při nezměněném umístění análního svěrače ale s herniací střev; vnitřní kompletní s intususcepcí rekta
prolaps srdeční chlopně: posun kterékoli ze srdečních chlopní z její normální polohy směrem dolů. zpravidla to vede k nedomykavosti srdeční chlopně
prolaps trikuspidální chlopně: porucha trikuspidální chlopně, která se při systole vydouvá jedním nebo více cípy do pravé síně. dochází tak ke zpětnému toku krve do pravé síně, což vede k trikuspidální insuficienci a systolickým šelestům. nejčastější příčinou tohoto onemocnění není primární chlopenní abnormalita, ale dilatace pravé komory a anulu trikuspidální chlopně
proliferace buněk: jedná se o buněčné procesy, které lze všechny zahrnout pod pojem narůstající počet buněk nebo buněčné dělení
proliferativní vitreoretinopatie: chorobný proces, který vzniká u očí s rhegmatogenním odchlípením sítnice. proliferativní vitreoretinopatie spočívá v migraci a proliferaci buněk nenádorového typu, které jsou schopny tvořit membrány na obou površích sítnice a na povrchu sklivce. smršťováním těchto membrán pak vznikají trakční síly, které mohou způsobit recidivu odchlípení sítnice i po úspěšné operaci. (cit. kuchynka pavel a kolektiv. oční lékařství. 1.vyd. praha : grada, 2007, 812s. isbn 978-80-247-1163-8)
proliferační antigen buněčného jádra: jaderný antigen, který se podílí na syntéze dna, opravě dna a progresi buněčného cyklu. pcna je vyžadován v průběhu replikace dna pro koordinovanou syntézu vedoucích a zpožďujících se řetězců na replikační vidlici. exprese pcna koreluje s proliferační aktivitou několika maligních i benigních typů buněk
proliferátory peroxizomů: třída negenotoxických karcinogenů, které po dlouhodobém podávání indukují produkci jaterních peroxizomů a vyvolávají jaterní novotvary
prolinhydroxylasa: enzym, který katalyzuje hydroxylaci prolinu na hydroxyprolin. jde o membránově vázaný enzym, jehož nezbytným kofaktorem je kyselina askorbová (vitamin c). v její nepřítomnosti v buňce nedochází k hydroxylaci prolinu v molekulách kolagenu, a proto nedochází ke vzniku stabilní terciární struktury kolagenových vláken. to je molekulární podstatou vzniku fragility pojivových tkání, která je typickým příznakem skorbutu. (cit. velký lékařský slovník online, 2017 http://lekarske.slovniky.cz)
prolinoxidasa: první enzym degradační dráhy prolinu. katalyzuje oxidaci prolinu na kyselinu pyrrolin-5-karboxylovou v přítomnosti kyslíku a vody. akce není vratná. specifická aktivita prolinoxidázy se zvyšuje s věkem. ec 1.5.3.-
proloterapie: ošetření muskuloskeletální bolesti injekcí látky do kloubního prostoru, vazu nebo šlachy za účelem podpory růstu nové tkáně
prolyl-4-hydroxylasy HIF: dioxygenázové enzymy, které specificky hydroxylují zbytek prolinu na alfa podjednotce faktoru 1 indukovatelného hypoxií. jedná se o enzymy závislé na kyslíku, které hrají důležitou roli při zprostředkování buněčných adaptivních reakcí na hypoxii
prolyl-hydroxyláza: enzymy, které specificky hydroxylují zbytky prolinu na proteinech
prolyloligopeptidasy: rodina serinových proteáz se specifitou pro prolin-specifické štěpení peptidů kratších než 30 aminokyselin. u lidí jsou široce zastoupeny ve všech tkáních, s vyšší aktivitou v mozku
prolymfocytární leukemie: chronická leukemie projevující se velkým počtem cirkulujících prolymfocytů. tento stav může nastat spontánně nebo v důsledku transformace chronické lymfatické leukemie
promazin: fenothiazinový trankvilizér s účinkem podobným chlorpromazinu, ale s menší antipsychotickou aktivitou. používá se především při krátkodobé léčbě narušeného chování a jako antiemetikum
prometafáze: prometafáze je druhou fází dělení buněčného jádra následující po profázi. v průběhu prometafáze zaniká jaderná membrána a kondenzované chromozomy se nyní nacházejí v cytoplazmě. chromozomy přicházejí do kontaktu s mikrotubuly dělicího vřeténka, na něž se připojují svými kinetochory. (upraveno podle wikipedie 2021 http://www.cs.wikipedia.org/)
promethazin: derivát fenothiazinu, který je blokátorem histaminových receptorů h1 a má antimuskarinové a sedativní vlastnosti. používá se jako antialergikum, sedativum, k léčbě svědění, kinetózy a také ve veterinární péči
promethium: promethium (chemická značka pm, latinsky promethium, protonové číslo 61) je jediným lanthanoidem, který nemá stabilní izotop a v přírodě se prakticky nevyskytuje. izotopy promethia jako zářiče beta mohou být použity například ke kontinuálnímu měření velmi malých vrstev materiálu (při výrobě papíru) nebo jako energetický zdroj v jaderných článcích, užívaných obvykle v kosmickém výzkumu. (upraveno podle wikipedie 2022 http://www.cs.wikipedia.org/)
prometryn: triazin používaný jako selektivní preemergentní a postemergentní herbicid
promotorové oblasti (genetika): dna sekvence, které rozpoznává (přímo nebo nepřímo) dna-dependentní rna-polymeráza a váže se na ně během iniciace transkripce. k vysoce konzervovaným sekvencím promotoru patří pribnow box u bakterií a tata box u eukaryot
promyelocytická leukemická tělíska: kulovitá intranukleární bezmembránová tělíska, ve kterých se nachází protein promyelocytické leukemie a různé další proteiny obsahující motiv sim a/nebo sumoylované proteiny (např. protein sp100).tyto proteiny se uplatňují při mnoha dějích v buňce, např. při opravách dna, apoptóze, při buněčné odpovědi na stres, při ubikvitinaci, při onkogenezi nebo při genové expresi
pronace: rotace předloktí, kterou se u končetiny visící podél těla otočí hřbet ruky dopředu a dlaň dozadu, tzn. palcem k tělu. u nohy tento pojem zahrnuje kombinaci everzních a abdukčních pohybů v tarzálních a metatarzálních kloubech (dorsální flexe nohy spojená s vnitřní rotací podél osy nohy). (upraveno podle: velký lékařský slovník online, 2022 http://lekarske.slovniky.cz)
pronasa: proteolytický enzym získávaný ze streptomyces griseus
pronační poloha: poloha na břiše - osoba leží tváří dolů
pronefros: primitivní (zárodečná) ledvina, která se tvoří z mezodermu u embryí obratlovců, a vyvíjí se do mezonefros (prvoledvina). u vyšších obratlovců a lidí je pronefros rudimentární a přechodná struktura
propan: tříuhlíkatý alkan se vzorcem h3cch2ch3
propandioldehydratasa: enzym, který katalyzuje dehydrataci 1,2-propandiolu na propionaldehyd. ec 4.2.1.28
propanidid: intravenózní anestetikum, které se používá pro rychlý nástup anestezie a její krátkodobé udržování
propanolaminy: aminoalkoholy obsahující propanolaminový řetězec nh2ch2chohch2 a jeho deriváty
propanoly: izomerní formy a deriváty propanolu (c3h7oh)
propantelin: propantelin bromid je syntetické kvarterní amonné anticholinergikum, které inhibuje gastrointestinální hybnost a křeče a snižuje sekreci žaludeční kyseliny. inhibuje rovněž účinek acetylcholinu na postgangliových nervových zakončeních parasympatetického nervového systému. jeho účinky jsou obdobné jako u atropinu, avšak trvají déle (šest hodin). propantelin bromid je důležitým léčivem volby při snížené peristaltice. (zákony pro lidi [online]. [cit. 1. 8. 2022]. dostupné z: https://www.zakonyprolidi.cz/pravoeu/dokumentcelex=32006r1950#)
proper-myl: extracts of lyophilized candida, saccharomyces & cryptococcus; used in therapy of multiple sclerosis
propionicin T1: a bacteriocin from propionibacterium thoenii; amino acid
propionová acidemie: vrozená porucha metabolismu aminokyselin s rozvětveným řetězcem a mastných kyselin s autozomálně recesivní dědičností (chromozom 13q) v důsledku deficience propionyl-coa-karboxylázy. vada se nejč. manifestuje záhy po narození zvracením, hypotonií, letargií, dehydratací, těžkou ketoacidózou s těžkou hyperamonemií a hyperglycinemií (s diagnosticky významnou hyperglycinurií) s rychlým přechodem do kómatu. u části dětí se může manifestovat psychomotorickou retardací bez akutních epizod, popř. jen neobjasněnou ketoacidózou u jinak "zdravých" dětí. (cit. velký lékařský slovník online, 2016 http://lekarske.slovniky.cz)
propionyl-CoA-karboxylasa: mitochondriální karboxyláza, která se podílí na katabolismu mastných kyselin s lichým řetězcem a větvených aminokyselin. porucha propionyl-coa-karboxylázy vede k dědičné poruše metabolismu; propionové acidemii. u bakterií se jedná o karboxylázu závislou na atp při fixacích co2, kdy je propionyl-coa převeden na (s)-metylmalonyl-coa
propionáty: deriváty kyseliny propionové. patří sem široká škála kyselých forem, solí, esterů a amidů, které obsahují karboxyethanovou strukturu
propolis: pryskyřičná látka získaná z úlů - všechny vnitřní stěny úlu resp. dutiny obývané včelami jsou potaženy souvislou tenkou vrstvou propolisu. tradičně se používá jako antimikrobiální látka. je to heterogenní směs mnoha látek. propolis má baktericidní či bakteriostatické účinky, a také antiprotozonální a antinematódní účinky. působí negativně na růst různých druhů hub a kvasinek. antimikrobiální vlastnosti jsou zužitkovány formou mastí, masážních prostředků nebo roztoků. (upraveno podle wikipedie 2020 http://www.cs.wikipedia.org/)
proporcionální rizikové modely: statistické modely používané v analýze přežití, které tvrdí, že vliv studovaných faktorů na míru rizika ve studované populaci je multiplikativní (zesilující) a nemění se v čase
propoxur: karbamátový insekticid, ektoparazitní účinná látka
propoxykain: lokální anestetikum esterového typu, které má rychlý nástup účinku a delší trvání účinku než prokain-hydrochlorid
propranolol: široce používaný nekardioselektivní antagonista beta-adrenergních receptorů. používá se k léčbě infarktu myokardu, arytmie, hypertenze, anginy pectoris, hypertyreózy, migrény, feochromocytomu a úzkostných stavů. pro své nežádoucí účinky je však nahrazován novějšími léky
propriocepce: schopnost nervového systému zaznamenat změny vznikající ve svalech a uvnitř těla pohybem a svalovou činností ("polohocit"). je nezbytná pro správnou koordinaci pohybu (dosl. cítění z vlastního těla). (cit. velký lékařský slovník online, 2015 http://lekarske.slovniky.cz)
proproteinkonvertasa 1: endopeptidáza závislá na vápníku, která je specifická pro štěpení na argininu v blízkosti párových bazických zbytků. štěpí řadu prohormonů, včetně pro-opiomelanokortinu, proreninu, proenkefalinu, prodynorfinu, prosomatostatinu a proinzulinu
proproteinkonvertasa 2: serinová endopeptidáza, která je specifická pro štěpení na argininu. štěpí řadu prohormonů, včetně pro-opiomelanokortinu, hormonu uvolňujícího proluteinizační hormon, proenkefalinů, prodynorfinu a proinzulinu
proproteinkonvertasa 5: serinová endopeptidáza, která se nachází především v mezibuněčné hmotě. je specifická pro štěpení různých substrátů včetně proreninu, promembránové matrixové metaloproteinázy typu 1 a adhezní molekuly nervových buněk l1
proproteinkonvertasa subtilisin/kexin typu 9: proproteinkonvertáza, která je nezbytná pro homeostázu cholesterolu. váže se na receptor pro ldl (ldlr), receptor pro vldl a receptor pro apolipoprotein e a je nezbytná pro lyzozomální degradaci těchto receptorů. reguluje také neuronální apoptózu
proproteinkonvertasy: proteolytické enzymy, které se podílejí na přeměně proteinových prekurzorů, jako jsou peptidové prohormony, na peptidové hormony. některé z nich jsou endopeptidázy, jiné jsou exopeptidázy
propuštění pacienta: administrativní úkon, při němž je pacient, živý nebo mrtvý, vyřazen z nemocniční evidence nebo z jiného zdravotního zařízení
propylaminy: deriváty propylaminu (chemický vzorec nh2ch2ch2ch3)
propylbenzilylcholinový yperit: analogon benzilylcholinového yperitu. analogon alkylačního dusíkatého yperitu, který se specificky a ireverzibilně váže na cholinergní muskarinové receptory a používá se jako afinitní značka (reaktivní substrátové analogon) při izolaci a výzkumu těchto receptorů
propylenglykol: čiré, bezbarvé, viskózní organické rozpouštědlo a ředidlo používané ve farmaceutických přípravcích
propylenglykoly: deriváty propylenglykolu (1,2-propandiolu). používají se jako zvlhčovadla a rozpouštědla v medicíně, kosmetice, potravinách a tabákových výrobcích, jako chladicí médium a v mnoha dalších technologiích. (upraveno podle wikipedie 2022 http://www.cs.wikipedia.org/)
propylgalan: antioxidant pro potraviny, tuky, oleje, étery, emulze, vosky a transformátorové oleje
proso: rod rostlin čeledi poaceae. prosné semeno se používá jako krmivo domácího ptactva a hospodářských zvířat. loupáním semen se získává potravina jáhly. rostliny obsahují diosgenin (saponiny). (upraveno podle wikipedie 2020 http://www.cs.wikipedia.org/)
prospektivní studie: 1. druh studie v epidemiologii, při které jsou data sbírána průběžně se sledováním studovaných osob (tj. data nejsou např. zpětně pořizována ze zdravotnické dokumentace); u určité skupiny osob se v průběhu různě dlouhého období sledují požadované jevy, např. vznik určité choroby. časový horizont, kterého se týká tato otázka, může být velmi dlouhý, i několik desítek let. 2. longitudinální, kohortová studie se používá na zjištění příčin nemoci a nalezení prognostických (rizikových) faktorů vzniku onemocnění. (cit. velký lékařský slovník online, 2017 http://lekarske.slovniky.cz)
prostaglandin Bx: phospholipase a2 inhibitor; polymeric derivative of diketo-pgb1; mean mw 2,200
prostaglandin H2: cyklický endoperoxidový meziprodukt vznikající působením cyklooxygenázy na kyselinu arachidonovou. působením řady specifických enzymů je dále konvertován na prostaglandiny série 2
prostaglandin-13,14-reduktasa: (5z)-(15s)-11alfa-hydroxy-9,15-dioxoprostanoát:nad(p)+ delta(13)-oxidoreduktáza. enzym aktivní v katabolismu prostaglandinů e a f. katalyzuje redukci dvojné vazby v poloze 13-14 15-ketoprostaglandinů a využívá nadph jako kofaktor. ec 1.3.1.48
prostaglandinové endoperoxidy: prekurzory biosyntézy prostaglandinů a thromboxanů z kyseliny arachidonové. jsou to fyziologicky aktivní sloučeniny působící na hladkou svalovinu cév a dýchacích cest, na agregaci krevních destiček atd
prostaglandiny G: skupina fyziologicky aktivních prostaglandinových endoperoxidů. jsou to prekurzory biosyntézy prostaglandinů a thromboxanů. nejčastějším zástupcem je prostaglandin g2
prostaglandiny H: skupina fyziologicky aktivních prostaglandinových endoperoxidů. jsou to prekurzory biosyntézy prostaglandinů a thromboxanů. nejčastějším zástupcem je prostaglandin h2
prostata: součást mužského pohlavního ústrojí. obepíná počátek močové trubice pod močovým měchýřem. makroskopicky má tvar ventrodorzálně oploštělého kužele. p. je tvořena několika desítkami drobných žlázek, které ústí spolu s chámovodem a semennými váčky do močové trubice v její prostatické části. mezi žlázkami je hladká svalovina, která se podílí na jejich vyprazdňování. nervové zásobení pochází z pánevních sympatických pletení. p. má na povrchu tenký, pevně lnoucí obal, druhý periprostatický obal (capsula periprostatica) je souvisle spojen s ostatními tkáněmi. mezi nimi je žilní pleteň (plexus venosus prostaticus). p. lze palpovat z rekta, k vyšetření je možné použít ultrazvuk. p. produkuje sekret, který se vylučuje na začátku ejakulace a obsahuje látky nutné pro činnost spermií. sekret obsahuje mj. zinek, kyselou fosfatázu, citronovou kyselinu, které lze stanovit v ejakulátu. v krvi se při diagnostice onemocnění prostaty stanovuje psa a kyselá fosfatáza. (cit. velký lékařský slovník online, 2017 http://lekarske.slovniky.cz/ )
prostatická intraepiteliální neoplazie: premaligní změny vývodů a acinů prostaty, které dělíme na prostatické intraepiteliální neoplazie nízkého stupně a vysokého stupně. změny tohoto typu jsou považovány za předchůdce adenokarcinomu prostaty. předpokládá se, že tyto změny přicházejí přibližně o 10 let dříve než dojde k rozvoji vlastního karcinomu prostaty. incidence pin se zvyšuje s věkem. neoplazie má podobu šíření sekrečních buněk s jednoznačnou jadernou anaplazií intraacinárními nebo duktálními cestami
prostatický specifický antigen: glykoprotein, serinová proteináza a esteráza podobná kalikreinu, která je produkovaná normálními i maligními epiteliálními buňkami prostaty. je to důležitý marker pro diagnostiku rakoviny prostaty
prostatismus: symptomy dolních močových cest (jako např. slabý proud moči) spojené s hyperplazií prostaty u starších mužů
prostatitida: zánět prostaty. akutní p. vzniká většinou rozšířením infekce ze zadních částí močové trubice, např. při kapavce nebo při některých zánětech. projevuje se celkovými příznaky (horečkou, zimnicí), častým močením provázeným bolestmi, tlakem v podbřišku, sexuálními poruchami. léčí se antibiotiky. nutný je klid, teplo, teplé sedací koupele, vyloučení pohlavního vzrušení. chronická p. vzniká obv. ve středním věku a vyvíjí se obvykle od samého počátku plíživě. příčina není vždy jasná, někdy se uplatňuje prochlazení, sexuální excesy, nebo i vzdálenější infekční choroby. k příznakům patří častější močení, tlakové bolesti v podbřišku, poruchy sexuální funkce, i celkové příznaky (únava). kromě antibiotik se někdy používá i hormonální léčba, protizánětlivé přípravky apod. (cit. velký lékařský slovník online, 2017 http://lekarske.slovniky.cz)
prostorová navigace: proces, při kterém organismy vyžívají různé podněty k naplánování cesty do cíle a následně schopnost naplánovanou trasu zvládnout
prostorové chování: chování jedince nebo skupiny s ohledem na bezprostřední okolí včetně všeho živého i neživého
prostorové učení: proces, jehož prostřednictvím jednotlivci ukládají informace o podnětech ze svého prostředí k usnadnění prostorové navigace
prostorové vidění: integrace prostorových informací vnímaných prostřednictvím vizuálních a/nebo sluchových podnětů
prostá mastektomie: odstranění pouze prsní tkáně a bradavky a malé části překrývající kůže
prostředky k ochraně hlavy: prostředky osobní ochrany hlavy před poraněním padajícími či letícími předměty, částečně také před šokem při zasažení elektrickým proudem nebo popálením
prostředky na ochranu dýchání: respirátory sloužící k ochraně osob před vdechováním vzduchu kontaminovaného škodlivým prachem, mlhou, dýmem, výpary, plyny, kouřem, spreji nebo parami
prostředky na výplach kořenových kanálků: chemikálie používané především k dezinfekci kořenových kanálků po pulpektomii a před obturací. hlavními z nich jsou kafrovaný monochlorfenol, edta, formokresol, peroxid vodíku, metakresylacetát a chlornan sodný. mezi iriganty kořenových kanálků patří také výplachové roztoky destilované vody, chloridu sodného atd
protacryl: self-hardening acrylic resin based plastic of polymethylmethacrylate powder & liquid
protaktinium: protaktinium (chemická značka pa, latinsky protactinium) je třetím členem z řady aktinoidů, radioaktivní kovový prvek s protonovým číslem 91 a relativní atomovou hmotností 231. hlavní izotop protaktinia 231pa je α-zářič. (upraveno podle wikipedie 2022 http://www.cs.wikipedia.org/)
protamine-heparin membrane: a membrane for microencapsulation of langerhans islets; prepared from polyethyleneimine, with heparin and protamine sulfate added
proteasa La: prokaryotická proteáza závislá na atp, která se podílí na degradaci mnoha abnormálních proteinů. jedná se o tetramer 87-kda podjednotek, z nichž každá obsahuje proteolytické místo a místo pro vazbu atp
proteasomový endopeptidasový komplex: velký vícepodjednotkový komplex, který hraje důležitou roli při odbourávání většiny cytosolických a jaderných proteinů v eukaryotických buňkách. obsahuje katalytický podkomplex o velikosti 700 kda a dva regulační podkomplexy o velikosti 700 kda. tento komplex štěpí ubikvitinované proteiny a proteiny aktivované prostřednictvím antizymu ornitindekarboxylázy
proteasy: hydrolázy, které specificky štěpí peptidové vazby v proteinech a peptidech. k podtřídám této skupiny patří například exopeptidázy a endopeptidázy
proteasy závislé na ATP: proteázy, které obsahují proteolytické domény a regulační atpázové domény. obvykle se skládají z velkých sestav s více podjednotkami. domény se mohou vyskytovat v rámci jednoho peptidového řetězce nebo na odlišných podjednotkách
protein 1A vázající takrolimus: protein vázající takrolimus o velikosti 12 kda, který je asociován s kanály uvolňujícími vápník a může modulovat jejich funkci. jedná se o peptidylprolyl-cis/trans-izomerázu, která je inhibována jak takrolimem (běžně nazývaným fk506), tak sirolimem
protein 97 asociovaný se synapsemi: signální adaptorový protein, který obsahuje tři domény pdz, doménu sh3 a c-koncovou oblast podobnou guanylátkináze. má zásadní roli ve vývoji živočichů a rekrutuje iontové kanály, receptory a signální molekuly do jednotlivých oblastí plazmatické membrány polarizovaných buněk v myokardu srdečních síní. podílí se na tvorbě adhezních spojů a regulaci buněčné proliferace, účastní se synaptogeneze a aktivace lymfocytů. řídí expresi draslíkových kanálů kv4, čímž reguluje excitabilitu srdečních myocytů
protein ADAM10: protein obsahující disintegrinovou a metaloproteinázovou doménu. štěpí membránově vázaný prekurzor faktoru nádorové nekrózy alfa mezi alaninem 76 a valinem 77 na jeho funkční formu, stejně jako několik dalších proteinů buněčného povrchu na jejich rozpustné formy, včetně prekurzoru beta amyloidního proteinu a prionového proteinu
protein ADAM12: protein obsahující disintegrinovou a metaloproteinázovou doménu, který je exprimován jako dvě alternativně sestřižené formy: dlouhá transmembránová forma (adam12-l) a krátká rozpustná forma (adam12-s). moduluje štěpení proteinů vázajících růstové faktory podobné inzulinu a může také regulovat buněčnou fúzi během myogeneze
protein ADAM17: protein obsahující disintegrinovou a metaloproteinázovou doménu, který štěpí membránově vázaný prekurzor faktoru nádorové nekrózy alfa na jeho zralou formu. štěpí několik dalších proteinů buněčného povrchu, včetně receptoru pro interleukin 1 typu ii, transformujícího růstového faktoru alfa, l-selektinu, mucinu 1 a prekurzoru beta-amyloidního proteinu. může také fungovat jako aktivátor signální dráhy notch zprostředkováním štěpení receptorů notch
protein ADAMTS1: proteáza adamts, která obsahuje dvě disintegrinové smyčky a tři c-koncové trombospondinové (ts) motivy. funguje jako inhibitor angiogeneze a také při normálním růstu tkání a plodnosti
protein ADAMTS13: proteáza adamts, která obsahuje osm trombospondinových (ts) motivů. štěpí von willebrandův faktor a řídí tak trombózu zprostředkovanou vwf. mutace genu adamts13 byly identifikovány u familiárních případů purpury a trombotické trombocytopenie. defekty v aktivitě adamts13 jsou spojeny s infarktem myokardu, mozkovou ischemií, preeklampsií a malárií
protein ADAMTS4: proteáza adamts podobná proteinu adamts5. obsahuje jeden c-terminální trombospondinový (ts) motiv a štěpí agrekan v chrupavce. také se může podílet na destrukci agrekanu při artritidě
protein ADAMTS5: proteáza adamts, která obsahuje dva c-koncové trombospondinové (ts) motivy. funguje především jako agrekanáza, štěpí agrekan v chrupavce. také se může podílet na destrukci agrekanu při artritidě
protein ADAMTS7: proteáza adamts, která obsahuje čtyři centrální a čtyři c-koncové trombospondinové (ts) motivy. váže se na oligomerní matrixový protein chrupavky a degraduje ho
protein ADAMTS9: proteáza adamts, která obsahuje 15 motivů trombospondinu (ts). štěpí proteoglykany agrekan a versikan a také se podílí na transportu proteinů z endoplazmatického retikula do golgiho aparátu
protein AIRE: transkripční regulátor exprimovaný především v buňkách dřeňového epitelu thymu (brzlíku). hraje důležitou roli v imunitě tím, že reguluje expresi široké škály autoantigenů a negativní selekci autoreaktivních t-buněk v thymu. deficit tohoto proteinu vyvolává vzácné autozomálně recesivní onemocnění zvané autoimunitní polyendokrinopatie s kandidózou a ektodermální dystrofií
protein AKR1B10: aldo-keto-reduktáza, která funguje jako all-trans-retinaldehyd-reduktáza. redukuje také aromatické a alifatické aldehydy
protein AKR1C2: aldo-keto-reduktáza, která funguje s 5-alfa a 5-beta-steroidreduktázami při přeměně steroidních hormonů na 3-alfa- nebo 5-alfa- a 3-alfa- nebo 5-beta-tetrahydrosteroid, včetně konverze 5-alfa-dihydrotestosteronu na androstan-3,17-diol. váže se také na žlučové kyseliny. mutace genu akr1c2 jsou spojeny s poruchou sexuálního vývoje typu 8, 46,xy (srxy8)
protein AKR1C3: aldo-keto-reduktáza, která funguje jako obousměrná 17-beta, 20-alfa-hydroxysteroiddehydrogenáza. katalyzuje redukci prostaglandinu d2 a prostaglandinu h2 a také oxidaci 9alfa,11beta-pgf2 na prostaglandin d2. může také provádět vzájemnou konverzi estrogenů, androgenů a progestinů mezi jejich aktivními formami a neaktivními metabolity
protein ATRX: dna-helikáza závislá na atp, která obsahuje dva n-koncové zinkové prsty a c-koncové atp-vazebné a helikázové domény. funguje při regulaci genové transkripce a přestavbě chromatinu. atrx podléhá fosforylaci závislé na buněčném cyklu, což způsobuje jeho translokaci z jaderné matrix na chromatin; to může změnit jeho úlohu z genové regulace během interfáze na zajištění správné segregace chromozomů při mitóze. mutace v genu atrx jsou spojeny s případy mentální retardace vázané na chromozom x, která se vyskytuje současně s alfa-talasemií (syndrom atrx)
protein C: látka s antikoagulačním účinkem. jeho neaktivní forma je tvořena v játrech (tvorba je závislá na vitaminu k), aktivace proteinu c probíhá pomocí trombinu vázaného na endoteliální trombomodulin. aktivní protein c vytváří komplex s proteinem s, který působí jako jeho kofaktor. v tomto komplexu má protein c schopnost proteolyticky inaktivovat (štěpit) aktivované koagulační faktory v a viii. (upraveno podle wikiskripta 2023 http://www.wikiskripta.eu/)
protein CEACAM1: buněčný adhezní protein, který je zkříženě reaktivní s karcinoembryonálním antigenem, který je zapojený do regulace signální dráhy vegfr2 a funkcí inzulinu. hraje také roli jako koinhibiční receptor v imunitní odpovědi a jako aktivátor během angiogeneze
protein CHI3L1: lektin, který váže chitin, ale nemá chitinázovou aktivitu. může se podílet na remodelaci tkání a buněčných reakcích na prostředí, včetně reakce pomocných t-buněk typu 2 na zánět a senzibilizace na alergeny. mutace v genu chi3l1 jsou spojeny s astmatem
protein Cas9: endodeoxyribonukleáza řízená rna, která se spojuje se sekvencemi crispr u bakterie streptococcus pyogenes a dalších bakterií. podílí se na adaptivní imunitní funkci - štěpení cizí dna komplementární k malým vodícím rna (sgrna). strukturně se cas9 skládá z modulu struktury alfa-helix a nukleázového modulu, které jsou spojené jednou šroubovicí. nukleázový modul obsahuje dvě enzymové domény: ruvc, která štěpí jiné než cílové vlákno dna, a nukleázovou doménu hnh, která štěpí cílové vlákno. specifita pro cílovou dna závisí na přítomnosti sekvence pam (protospacer adjacent motif), což je sekvence dna o délce 2-6 nukleotidů bezprostředně následující za sekvencí, na kterou cas9 cílí
protein ETS, translokační varianta 6: transkripční represor z rodiny transkripčních faktorů ets. obsahuje jedinečnou doménu ets a doménu hlh, které mohou narušovat interakce mezi proteiny
protein FANCL: e3-ubikvitinligáza, která hraje klíčovou roli v dráze odpovědi na poškození dna u proteinů fanc. je spojena s mono-ubikvitinací proteinu fancd2 a redistribucí fancd2 do jaderných ohnisek obsahujících protein brca1
protein MALT1: cysteinová endopeptidáza podobná kaspáze, která zároveň vykazuje aktivitu ubikvitinligázy. obsahuje n-koncovou doménu smrti, dvě domény podobné imunoglobulinu a nachází se v perinukleární oblasti monocytů, kde se podílí na aktivaci nf-kappa b; váže se také na faktor traf6 a aktivuje jej. chromozomální translokace zahrnující geny malt1 a birc2 jsou spojeny s malt lymfomem a mutace genu malt1 jsou spojeny s imunodeficiencí typu 12
protein Mx: interferonem indukované g-proteiny podobné dynaminu, které jsou lokalizované v cytoplazmě, komplexu jaderných pórů a jádře. hrají roli v protivirové obraně a imunitě
protein NAIP: protein inhibující apoptózu, který byl původně identifikován při analýze chromozomálních delecí spojených se spinální svalovou atrofií. naip obsahuje oligomerizační doménu vázající nukleotidy a karboxy-terminální repetici bohatou na leucin
protein PIN4: peptidylprolylizomeráza interagující s nima. váže se na dvouřetězcovou dna a podílí se na biogenezi ribozomů
protein PRDI-BF1: transkripční represorový protein, který obsahuje n-koncovou doménu pr-set, čtyři c-koncové zinkové prsty cys2-his2 a v genu pro interferon beta váže element prdi. má methyltransferázovou aktivitu a zprostředkovává transkripci genů v tkáňově specifických vrozených a adaptivních imunitních t-buňkách. tím potlačuje expresi proteinů, které podporují odchod těchto tkáňově specifických populací t-buněk z nelymfoidních orgánů
protein PSD-95: neuronový protein tvořený třemi doménami pdz, doménou sh3 a c-koncovou oblastí podobnou guanylátkináze (viz proteiny maguk). nachází se v oblasti postsynaptické denzity a asociuje se s cytoplazmatickým koncem receptorů nmda a draslíkových kanálů shaker, přičemž hraje klíčovou roli v synaptické plastice zprostředkované receptory nmda
protein RAPTOR: adaptorový protein, součást mtorc1, který tvoří stechiometrické komplexy s kinázami tor, které negativně reguluje. funguje jako pozitivní regulátor s6 kináz
protein RICTOR: podjednotka adaptorového proteinu komplexu mtorc2. funguje jako strukturní složka a je fosforylován ribozomálními kinázami s6, které integrují signály pro buněčný růst a proliferaci, zejména během embryonálního vývoje
protein Rheb: gtp-vázající protein s nízkou gtpázovou aktivitou, který aktivuje proteinkinázu mtorc1
protein S100A12: protein vázající vápník s100a12 - nově identifikovaný extracelulární protein vázající se na receptor pro konečné produkty pokročilé glykace (en-rage) a amfoterin (hmgb-1). s100a12 vazbou na receptor rage stimuluje makrofágy. kalgranulin c, známý též jako s100a12 protein, mrp6 nebo en-rage, je vápník vázající prozánětlivý protein produkovaný téměř výhradně v neutrofilních granulocytech. humánní s100a12 byl poprvé popsán v roce 1995. v současné době je znám jako významný biomarker neutrofilního zánětu. s100a12 má významné chemotaktické vlastnosti, aktivuje intracelulární cytokinové kaskády a podílí se na indukci reakcí oxidačního stresu
protein SAMHD1: hostitelská restrikční trifosforylhydroláza a dntpáza, která obsahuje n-terminální sterilní alfa motiv a centrální konzervovanou aspartátovou a histidinovou (hd) doménu. působí na jednořetězcovou rna, přičemž vznikají deoxynukleosidy a trifosfát. prostřednictvím své dntpázové aktivity funguje v protivirové obraně, kdy snižuje buněčné hladiny dntp pod úroveň, která je potřebná pro retrovirovou reverzní transkripci v dendritických a myeloidních buňkách. má také ribonukleázovou aktivitu, která blokuje časnou replikaci retrovirů, jako je hiv-1. mutace v genu samhd1 jsou spojeny s aicardiho-goutieresovým syndromem typu 5 (ags5) a onemocněním chilblain lupus typu 2 (chbl2)
protein SMC1: ústřední složka kohezinového protienového komplexu, která se podílí na kohezi sesterských chromatid po replikaci dna a na obnově dna
protein TRF1: všudypřítomně exprimovaný vazebný protein telomer, na nichž je přítomný během buněčného cyklu. omezuje nebo inhibuje prodlužování telomer a může se podílet na udržování jejich stabilní délky. trf1 na rozdíl od trf2 obsahuje na n-konci kyselé aminokyseliny
protein TRF2: všudypřítomně exprimovaný vazebný protein telomer, na nichž je přítomný během buněčného cyklu. omezuje nebo inhibuje prodlužování telomer a může se podílet na udržování jejich stabilní délky. trf2 na rozdíl od trf1 obsahuje na n-konci bazické aminokyseliny
protein TRIM28: protein s trojitým motivem, který se skládá z n-koncového ring-prstu, dvou zinkových prstů typu b-box a c-koncové phd-domény. funguje jako transkripční represor tím, že se sdružuje s transkripčními faktory s doménou kruppel-asociačního boxu (doména krab) a má vůči sobě e3-sumo-ligázovou aktivitu. také sumoyluje interferonový regulační faktor 7, čímž snižuje jeho aktivitu jako transkripčního aktivátoru. může také fungovat jako ubikvitinligáza vůči nádorovému supresorovému proteinu p53
protein Wiskottova-Aldrichova syndromu: wasp je cytoplasmatický protein s vysokým obsahem prolinu exprimovaný v buňkách hematopoetické řady trombocytů a lymfocytů. je pravděpodobně důležitým regulátorem jejich funkce. jeho porucha zodpovídá za wiskottův-aldrichův syndrom. (cit. velký lékařský slovník online, 2020 http://lekarske.slovniky.cz/)
protein alfa 4 mezerového spoje: alfa podjednotka mezerového spoje obsahující čtyři transmembránové domény, která je exprimována v tukových buňkách a myokardu. mutace v lidském genu gja4 jsou rizikovým faktorem pro aterosklerózu a infarkt myokardu
protein alfa 5 mezerového spoje: alfa podjednotka mezerového spoje obsahující čtyři transmembránové domény, která je exprimována v myokardu síní a v převodním systému komor včetně purkyňových vláken. mutace v lidském genu gja5 jsou spojeny s abnormalitami srdečního vedení, jako je familiární fibrilace síní
protein beta 1 mezerového spoje: beta podjednotka mezerového spoje obsahující čtyři transmembránové domény, která je exprimována v myelinizujících schwannových buňkách a je lokalizována v periferním myelinu (např. v nekompaktním myelinu v paranodálních jazycích a schmitt-lantermanových zářezech). mutace lidského genu gjb1 jsou spojeny s x-vázanou charcotovou-marieovou-toothovou nemocí typu 1 (cmt1x)
protein beta vázající zesilovač transkripce CCAAT: protein vázající ccaat-enhancer nacházející se v játrech, střevech, plicích a tukové tkáni. je důležitým zprostředkovatelem signalizace interleukinu-6
protein brachyurie: transkripční faktor t-boxu, který reguluje expresi genů potřebných k formaci a diferenciaci mezodermu. genetická mutace t-genu vede k brachyurii, tedy formaci krátkého ocasu u zvířat
protein delta 2 mezerového spoje: delta podjednotka mezerového spoje obsahující čtyři transmembránové domény, která je exprimovaná v beta buňkách pankreatu, retinálních čípcích (sítnice), hipokampálních interneuronech a dendritech olivárních jader a jader thalamu
protein exportin 1: karyoferin, který se podílí na jaderném exportu proteinů a několika tříd rna
protein familiární adenomatózní polypózy: negativní regulátor signalizace beta-kateninu, který je mutantní u familiární adenomatózní polypózy a gardnerova syndromu
protein genu 3 aktivace lymfocytů: protein příbuzný cd4 s vysokou afinitou k mhc třídy ii. po vazbě na molekuly mhc třídy ii funguje při negativní regulaci proliferace t-buněk
protein inhibující ATPasu: inhibitor ca(2+) mg(2+)-atpázy nacházející se v membránách savčích erytrocytů
protein mLST8: adaptorový protein, který se skládá ze sedmi wd repetic po celé délce a funguje jako součást komplexu mtorc1 a mtorc2. interaguje přímo s mtor, čímž zvyšuje její kinázovou aktivitu, a stabilizuje interakci mezi mtor a proteinem rptor za podmínek chudých na živiny, čímž podporuje inhibici aktivity mtor proteinem rptor
protein obsahující valosin: vysoce konzervovaná aaa atpáza, která se účastní biogeneze přechodného endoplazmatického retikula a fragmentace a opětovného sestavení golgiho aparátu během mitózy. v komplexu s proteiny ufd1l a nploc4 se účastní exportu chybně složených ubikvitinovaných proteinů z endoplazmatického retikula a vnější mitochondriální membrány do cytoplazmy, kde probíhá jejich degradace pomocí proteazomu. také se podílí na autofagii ubikvitinovaných proteinů. vyskytuje se v neuronálních buněčných inkluzích pacientů s amyotrofickou laterální sklerózou a v lewyho tělískách u pacientů s parkinsonovou nemocí
protein p300 asociovaný s E1A: člen transkripčních faktorů p300-cbp, který byl původně identifikován jako vazebný partner pro adenovirové proteiny e1a
protein podobný parathormonu: všudypřítomně exprimovaný, secernovaný protein s účinky na kostní resorpci a renální reabsorpci vápníku, které jsou podobné parathormonu. u normálních jedinců cirkuluje v nepatrném množství a své biologické účinky uplatňuje spíše lokálně. nadměrná exprese tohoto proteinu nádorovými buňkami vede k humorálně podmíněné hyperkalcemii u malignit
protein přenášející acyl: skládá se z polypeptidového řetězce a 4'-fosfopantetheinu navázaného na serinový zbytek fosfodiesterovou vazbou. acylové skupiny jsou vázány jako thiolestery na pantothenylovou skupinu. protein přenášející acyly (acp) je zapojen do každého kroku syntézy mastných kyselin cytoplazmatickým systémem
protein reelin: serinproteáza extracelulární matrix, která hraje významnou roli ve vývoji centrální nervové soustavy. reguluje neuronální migraci a funkci mikrotubulů
protein spojený s mnohočetnou rezistencí k lékům 2: transportér na apikální membráně hepatocytů, který zabezpečuje na atp závislý přenos organických aniontů, vč. konjugovaného bilirubinu. mutace způsobuje dubinův-johnsonův syndrom. ((cit. m. vokurka, j. hugo, 2009. velký lékařský slovník. 9. aktualiz. vyd. praha: maxdorf)
protein vázající CREB: člen rodiny transkripčních faktorů p300-cbp, který byl původně identifikován jako vazebný partner pro protein vázající element odezvy na camp. mutace proteinu vázajícího creb jsou spojeny s rubinsteinovým-taybiho syndromem
protein vázající cAMP responzivní element: protein, u něhož bylo prokázáno, že funguje jako transkripční faktor regulovaný vápníkem a také jako substrát pro depolarizací aktivované proteinkinázy závislé na vápníku a kalmodulinu. tento protein funguje při integraci vápníkových signálů i signálů camp
protein-D-aspartát-L-isoaspartátmethyltransferasa: proteinová o-methyltransferáza, která rozpoznává a katalyzuje methylesterifikaci zbytků kyseliny isoasparagové a kyseliny d-asparagové v peptidech a proteinech. zahajuje opravu proteinů poškozených spontánním rozkladem normálních zbytků kyseliny l-asparagové a l-asparaginu
protein-O-methyltransferasa: enzym, který katalyzuje přenos methylových skupin z s-adenosylmethioninu na volné karboxylové skupiny molekuly proteinu za vzniku methylesterů. ec 2.1.1.-
protein-energetická malnutrice: nedostatek energie nebo bílkovin pro pokrytí metabolických potřeb. mezi příčiny patří nedostatečný příjem bílkovin, špatná kvalita bílkovin, zvýšená spotřeba při nemoci nebo zvýšené ztráty živin
protein-glutamin:amin-gama-glutamyltransferasa 2: acyltransferáza závislá na vápníku, která katalyzuje zesíťování bílkovin na glutaminu v jednom řetězci s primárním aminem, např. v lysinu, v jiném řetězci. kromě toho může také přijímat monoaminové substráty pro katalýzu posttranslačních modifikací (např. serotonylace proteinů)
protein-serin-threoninkinasa 2 interagující s receptory: serin-threoninkináza rip, která obsahuje c-terminální kaspázovou aktivační a rekrutační doménu. může signalizovat spojením s dalšími signálními adaptorovými proteiny card a s iniciačními kaspázami, které obsahují domény card ve své n-terminální prodoménové oblasti
protein-serin-threoninkinasy: skupina enzymů, která katalyzuje fosforylaci serinových nebo threoninových zbytků v proteinech, s atp nebo jinými nukleotidy jako donory fosfátů. jedná se o nejčastější typ proteinkináz vůbec
protein-tyrosinkináza ZAP-70: tyrosinkináza, která je nezbytná pro vývoj t-lymfocytů a funkci jejich antigenního receptoru
proteinarginin-N-methyltransferasy: enzymy, které katalyzují methylaci argininových zbytků proteinů za vzniku n-mono- a n,n-dimethylargininu. tento enzym se vyskytuje v mnoha orgánech, především v mozku a slezině
proteindisulfidisomerasy: izomerázy sirných vazeb, které během skládání proteinů katalyzují přeskupování disulfidových vazeb. specifické izoenzymy disulfid-izomerázy se vyskytují také jako podjednotky prolinhydroxylázy
proteindisulfidreduktasa (glutathion): enzym, který katalyzuje redukci bílkovinného disulfidu v přítomnosti glutathionu za vzniku bílkovinného dithiolu. jedním z jeho substrátů je inzulin. ec 1.8.4.2
proteinfosfatasa 1: podtyp eukayrotické serinové proteinfosfatázy, která defosforyluje širokou škálu buněčných proteinů. enzym se skládá z katalytické podjednotky a regulační podjednotky. díky přítomnosti více genů a alternativnímu sestřihu jejich mrna existuje několik izoforem katalytické podjednotky. ukázalo se, že jako regulační podjednotky pro tento enzym slouží velké množství proteinů. mnoho z těchto regulačních podjednotek má další buněčné funkce
proteinfosfatasa 2: podtyp fosfoproteinfosfatázy, který se skládá z katalytické podjednotky a dvou různých regulačních podjednotek. izoformy katalytické podjednotky této proteinfosfatázy jsou kódovány alespoň dvěma geny, kdežto několik izoforem regulačních podjednotek existuje díky přítomnosti více genů a alternativnímu sestřihu jejich mrna. proteinfosfatáza 2 působí na širokou škálu buněčných proteinů a může hrát roli jako regulátor nitrobuněčných signálních procesů
proteinfosfatasa 2C: jedna ze čtyř hlavních tříd savčích serin/threonin specifických proteinfosfatáz. proteinfosfatáza 2c je monomerní enzym o velikosti přibližně 42 kda. vykazuje širokou substrátovou specifitu závislou na dvojmocných kationtech (hlavně manganu a hořčíku). u savců jsou známy tři isozymy: pp2c -alfa, -beta a -gama. v kvasinkách existují čtyři homology pp2c: fosfatáza ptc1, která má slabou aktivitu tyrosinfosfatázy, fosfatáza ptc2, fosfatáza ptc3 a ptc4. izozymy pp2c se také vyskytují v arabidopsis thaliana, kde proteinfosfatáza spojená s kinázou (kapp) obsahující c-terminální doménu pp2c defosforyluje kinázu podobnou ser/thr receptoru rlk5
proteinfosfatasy: skupina enzymů odstraňujících fosfátové skupiny vázané na serin nebo threonin z celé řady fosfoproteinů, včetně řady enzymů, které byly fosforylovány působením kinázy
proteinkinasa BTK: nereceptorová tyrosinkináza, která je nezbytná pro vývoj, zrání a signalizaci b-lymfocytů. obsahuje n-koncový motiv zinkového prstu a nachází se především v plazmatické membráně a jádrech b-lymfocytů. mutace genu, který tuto kinázu kóduje, jsou spojeny s x-vázanou agamaglobulinemií
proteinkinasa C: serin-threoninová proteinkináza, která vyžaduje přítomnost fyziologických koncentrací vápníku a membránových fosfolipidů. kromě toho přítomnost diacylglycerolů výrazně zvyšuje její citlivost jak na vápník, tak na fosfolipidy. citlivost enzymu mohou zvýšit také forbolestery a předpokládá se, že proteinkináza c je receptorovým proteinem forbolesterů vyvolávajících nádorové bujení
proteinkinasa C beta: pkc beta kóduje dva proteiny (pkcb1 a pkcbii), které vznikají alternativním sestřiháním c-terminálních exonů. je široce rozšířená a hraje širokou roli v procesech, jako je regulace b-buněčných receptorů, apoptóza vyvolaná oxidačním stresem, transkripční regulace závislá na androgenních receptorech, inzulinová signalizace a proliferace endotelových buněk
proteinkinasa C theta: podtyp proteinkinázy c nezávislé na vápníku, závislé na fosfolipidech a diacylglycerolech, která obsahuje n-koncovou doménu c2 a dva zinkové prsty vázající diacylglycerol. je exprimována především t-lymfocyty a lokalizuje se v imunologických synapsích, kde reguluje downstream signalizaci pro aktivaci, proliferaci a přežití zralých t-buněk. hraje klíčovou roli v alergických, autoimunitních a aloimunitních reakcích buněk th2 a th17
proteinkinasa C-alfa: cytoplazmatická serin-threoninkináza, která se podílí na regulaci buněčné diferenciace a proliferace. bylo prokázáno, že nadměrná exprese tohoto enzymu u lidských buněk akutní leukémie podporuje fosforylaci protoonkogenních proteinů bcl-2 a chemorezistenci
proteinkinasa C-delta: všudypřítomně exprimovaná proteinkináza, která se účastní různých buněčných signálních drah. její aktivita je regulována řadou signálních tyrosinkináz
proteinkinasa C-epsilon: podtyp proteinkinázy c, která byla původně charakterizována jako serin-threoninová kináza nezávislá na vápníku, která je aktivována forbolovými estery a diglyceridy. reaguje na extracelulární signály, které aktivují receptory spojené s g-proteiny, tyrozinkinázové receptory a intracelulární tyrozinkinázy a cílí na specifické buněčné kompartmenty
proteinkinasa CDC2: fosfoprotein s proteinkinázovou aktivitou, který funguje při přechodu g2/m fáze buněčného cyklu. je katalytickou podjednotkou maturačního faktoru podporujícího zrání a v savčích buňkách tvoří komplexy s cyklinem a i s cyklinem b. maximální aktivity cyklin-dependentní kinázy 1 je dosaženo, když je plně defosforylovaná
proteinkinasa CDC28, S cerevisiae: proteinkináza kódovaná genem cdc28 kvasinky saccharomyces cerevisiae, která je nezbytná pro přechod z g1 fáze do s fáze buněčného cyklu
proteinkinasa D2: serin/threonin kináza, která je aktivovaná oxidačním stresem
proteinkinasa aktivovaná DNA: serin-threoninová proteinkináza, která po aktivaci dna fosforyluje několik substrátů vázaných na dna, včetně nádorového supresorového proteinu p53 a řady transkripčních faktorů
proteinkinasa závislá na cGMP typu 1: podtyp proteinkinázy závislé na cyklickém gmp, který je exprimován ve tkáních hladkého svalstva a hraje roli v regulaci kontrakce hladké svaloviny. v důsledku alternativního sestřihu mrna existují dvě izoformy proteinkinázy typu i, pkgialfa a pkgibeta
proteinkinasa závislá na cyklickém AMP, typ I: podtyp proteinkinázy závislé na cyklickém amp, která se nachází především v cytoplazmě. jsou to tetramerní proteiny, které obsahují dvě katalytické podjednotky a dvě regulační podjednotky specifické pro typ i
proteinkinasa závislá na cyklickém AMP, typ II: podtyp proteinkinázy závislé na cyklickém amp, který se nachází především v golgiho aparátu a centrozomech. jedná se o tetramerní protein, který obsahuje dvě katalytické podjednotky a dvě regulační podjednotky specifické pro typ ii
proteinkinasa závislá na vápníku a kalmodulinu typ 1: monomerní podtyp kalcium-kalmodulin-dependentní proteinkinázy, který je exprimován širokou škálou savčích buněk. jeho exprese je regulována působením kalcium-kalmodulin-dependentní proteinkinázy kinázy. několik izoforem tohoto podtypu enzymu je kódováno různými geny
proteinkinasa závislá na vápníku a kalmodulinu typ 2: multifunkční podtyp kalcium-kalmodulin-dependentní proteinkinázy, která se vyskytuje jako oligomerní protein složený z dvanácti podjednotek. od ostatních enzymových podtypů se liší tím, že postrádá fosforylující aktivační doménu, která by mohla reagovat na kalcium-kalmodulin-dependentní proteinkinázu kinázu
proteinkinasa závislá na vápníku a kalmodulinu typ 4: monomerní podtyp kalcium-kalmodulin-dependentní proteinkinázy, který je primárně exprimován v nervových tkáních, t-lymfocytech a varlatech. aktivita tohoto enzymu je regulována jeho fosforylací pomocí kalcium-kalmodulin-dependentní proteinkinázy kinázy
proteinkinasy: rodina enzymů, které katalyzují přeměnu atp a proteinu na adp a fosfoprotein
proteinkinasy PDK: vysoce konzervované serin-threoninové kinázy, které fosforylují a aktivují skupinu proteinkináz agc, zejména v reakci na produkci druhých poslů, fosfatidylinositol-3,4,-bisfosfátu (ptdins(3,4)p2) a fosfatidylinositol-3,4,5-trifosfátu (ptdins(3,4,5)p3)
proteinkinasy aktivované AMP: intracelulární signální proteinkinázy, které hrají signální roli v regulaci buněčného energetického metabolismu. jejich aktivita do značné míry závisí na koncentraci buněčného amp, která se zvyšuje za podmínek nízké energie nebo metabolického stresu. proteinkinázy aktivované amp modifikují enzymy zapojené do metabolismu lipidů, které následně poskytují substráty potřebné k přeměně amp na atp
proteinkinasy asociované se smrtí: rodina kalcium/kalmodulin-dependentních serin-threoninových proteinkináz. jsou všudypřítomně exprimovány v dospělých a embryonálních savčích tkáních a jejich funkce úzce souvisí s ranými stádii eukaryotické programované buněčné smrti
proteinkinasy závislé na cyklickém AMP: skupina enzymů, které jsou závislé na cyklickém amp a katalyzují fosforylaci serinových nebo threoninových zbytků na proteinech. do této kategorie patří dva podtypy proteinkináz závislých na cyklickém amp, z nichž každý je definován složením svých podjednotek
proteinkinasy závislé na cyklickém AMP, katalytické podjednotky: specifické enzymové podjednotky, které tvoří aktivní místa camp-dependentních proteinkináz typu i a typu ii. každá molekula enzymu obsahuje dvě katalytické podjednotky
proteinkinasy závislé na cyklickém AMP, podjednotka RIIalfa: regulační podjednotka camp-dependentní proteinkinázy typu ii, která se podílí na aktivaci proteinkinázové aktivity pomocí cyklického amp. má vyšší afinitu k camp než podjednotka riibeta. vazba této podjednotky pomocí kotevních proteinů proteinkinázy a může hrát roli v buněčné lokalizaci proteinkinázy a typu ii
proteinkinasy závislé na cyklickém AMP, podjednotka RIIbeta: regulační podjednotka camp-dependentní proteinkinázy typu ii, která se podílí na aktivaci proteinkinázové aktivity pomocí cyklického amp. má nižší afinitu k camp než podjednotka riialfa. vazba této podjednotky pomocí kotevních proteinů proteinkinázy a může hrát roli v buněčné lokalizaci proteinkinázy a typu ii