NLK-NML/MeSH-CZ-2025-notes huggingface dataset:
molekula buněčné adheze nervové L1: člen imunoglobulinové nadrodiny molekul adheze nervových buněk, který je nezbytný pro správný vývoj nervového systému. molekula adheze nervových buněk l1 se skládá ze šesti ig domén, pěti fibronektinových domén, transmembránové oblasti a intracelulární domény. jsou známy dvě varianty sestřihu: neuronální forma, která obsahuje čtyřaminokyselinovou sekvenci rsle v cytoplazmatické doméně, a ne-neuronální forma, která sekvenci rsle postrádá. mutace v genu l1 vedou k l1 syndromu. molekula adheze nervových buněk l1 je během vývoje převážně exprimována v neuronech a schwannových buňkách; podílí se na buněčné adhezi, migraci neuronů, růstu axonů a hledání jejich cesty a na myelinizaci
molekulová hmotnost: hmotnost molekuly, která je rovna součtu hmotností atomů, které molekulu tvoří
molekulární biologie: vědní disciplína zabývající se studiem buněčných biologických procesů na jejich molekulární úrovni. věnuje se popisu biologických makromolekul a jejich vzájemným funkčním vztahům. zvláštní pozornost je věnována funkci makromolekul podílejících se na dědičnosti organismů, tedy dna, rna a proteinům, jejich vzájemné interakci a regulaci jejich funkce. molekulární biologie integruje ve svém přístupu hlediska biologická, chemická, fyzikální i genetická. (upraveno podle wikipedie 2020 http://www.cs.wikipedia.org/)
molekulární epidemiologie: aplikace molekulární biologie na zodpovězení epidemiologických otázek. obvyklým příkladem je zkoumání vzorců změn v dna, které se týkají konkrétních karcinogenů, a použití molekulárních markerů k předpovědi, kteří jedinci jsou nejvíce ohroženi chorobou
molekulární evoluce: proces kumulativní změny na úrovni dna, rna a proteinů, i v dalších generacích. evoluce na molekulární úrovni se začala rozvíjet s objevem nových dna technologií. důvodem zájmu vědců je schopnost dna být svědkem vývoje druhů. vědci porovnávají dna sekvence mezi jednotlivými organismy, čímž přicházejí na příbuzenské vztahy. (upraveno podle wikiskripta 2020 http://www.wikiskripta.eu/)
molekulární medicína: aplikace molekulární medicíny do klinické praxe. obor medicíny zabývající se pochopením biochemických základů zdraví a nemoci a podílející se na vývoji diagnostických a terapeutických metod s využitím technik molekulární biologie
molekulární mimikry: napodobování struktury nějaké molekuly jinou molekulou. (upraveno podle wikipedie 2021 http://www.cs.wikipedia.org/)
molekulární motory: proteiny, které se podílejí na buněčném pohybu nebo jej způsobují, jako jsou rotační struktury (bičíkový motor) nebo struktury, jejichž pohyb je orientovaný podél cytoskeletálních filament (myosin, kinesin a dyneiny)
molekulární patologie: podobor patologie zabývající se studiem molekulárních mechanismů vzniku a progrese nenádorových i nádorových chorob (např. mutací) s využitím metod molekulární biologie
molekulární sondy: skupina atomů nebo molekul připojených k jiným molekulám nebo buněčným strukturám, která se používá při studiu vlastností těchto molekul a struktur. v molekulární genetice se ke zjištění přítomnosti komplementární sekvence pomocí hybridizace nukleových kyselin používají radioaktivní sekvence dna nebo rna
molekulární struktura: umístění atomů, skupin nebo iontů vůči sobě v molekule, jakož i počet, typ a umístění kovalentních vazeb
molekulární typizace: použití technik molekulární biologie, jako je analýza sekvence dna, elektroforéza gelová v pulzním poli a dna fingerprinting, kterými se identifikují, klasifikují a porovnávají organismy a jejich podtypy
molekulární zobrazování: používání molekulárně zacílených zobrazovacích sond k lokalizaci a/nebo sledování biochemických a buněčných procesů prostřednictvím různých zobrazovacích metod, jež zahrnují radionuklidové zobrazování, ultrasonografii, zobrazování magnetickou rezonancí, fluorescenční zobrazování a mikroskopii
molluscum contagiosum: kožní virové onemocnění (poxviry). na různých částech těla (často obličej, trup) se objevují drobné vyvýšeniny s vkleslým středem, obsahující bělavou vytlačitelnou hmotu. může dojít k přenosu na jiné osoby i k šíření na jiné části těla. (cit. velký lékařský slovník online, 2014 http://lekarske.slovniky.cz)
molybden: molybden (chemická značka mo, latinsky molybdaenum) je kovový prvek 6. skupiny periodické soustavy prvků. má atomové číslo 42 a relativní atomovou hmotnost 95.95. esenciální stopový prvek, součást enzymů xantinoxidázy, aldehydoxidázy a nitrátreduktázy. (upraveno podle wikipedie 2022 http://www.cs.wikipedia.org/)
molybdenové kofaktory: enzymové kofaktory, které obsahují molybden. mají esenciální roli v různých buněčných oxidoredukčních reakcích
molybdoferredoxin: nehemový protein obsahující železo a síru, který byl izolovaný z clostridium pasteurianum a dalších bakterií. heterotetramer, sestávající ze dvou α podjednotek a dvou β podjednotek s hmotností přibližně 240-250 kda. je složkou nitrogenázy, která se účastní procesu fixace dusíku. (upraveno podle wikipedia 2023 https://en.wikipedia.org/wiki/)
molár třetí: třetí stálý molár; prořezává zhruba od 17. do 30. roku i později, často je erupce provázena bolestivými komplikacemi (dentitio difficilis). variace tvaru korunky i počtu a tvaru kořenů je široká, rovněž anomálie uložení a jejich komplikace (retence) jsou časté. nejsou řídké ani případy, kdy zuby moudrosti nejsou vůbec založeny (anodoncie). (upraveno podle: velký lékařský slovník online, 2019 http://lekarske.slovniky.cz)
moláry: 6. - 8. zub stálého chrupu a iv. a v. zub chrupu dočasného. žvýkací zuby s velkými korunkami a žvýkacími plochami. (upraveno podle: velký lékařský slovník online, 2019 http://lekarske.slovniky.cz)
mongolská skvrna: rozsáhlý plochý dermální névus tmavě namodralé barvy, typicky v lumbosakrální oblasti u novorozenců (může se objevit až v prvních týdnech života), obv. spontánně vymizí do věku pěti let, do dospělosti přetrvává jen vzácně. tradičně se uvádí její výskyt převážně u lidí východoasijského (mongolského) původu, nachází se však obecně v souvislosti s tmavou barvou kůže, u mongolské rasy je jen nejnápadnější. lokalizace v hloubi dermis je výsledkem dermálního arestu, tj. zástavy embryonální migrace melanocytů z neurální lišty do epidermis. modrá barva je způsobena tyndallovým efektem. (cit. velký lékařský slovník online, 2016 http://lekarske.slovniky.cz)
monieziáza: infekce přežvýkavců tasemnicemi z rodu moniezia
moniletrichosis: autozomálně dominantně dědičná dysplazie vlasů. děti se rodí s normálními vlasy, ale později vlasy vypadávají (alopecie), může být zákal čočky. (cit. velký lékařský slovník online, 2017 http://lekarske.slovniky.cz)
monitoring preskripce kontrolovaných léčiv: programy, které obvykle provozují státní vlády, vyžadují, aby lékárníci shromažďovali a distribuovali údaje o předepisování a vydávání kontrolovaných látek. jsou určeny k tomu, aby zabránily zneužívání takových látek u pacienta nebo jejich přesunu k rekreačním uživatelům a prodejcům drog
monitorování fyziologických funkcí: průběžné měření fyziologických procesů, krevního tlaku, srdeční činnosti, činnosti ledvin, reflexů, dýchání atd. u pacienta nebo experimentálního zvířete; zahrnuje farmakologické monitorování, měření podávaných léků nebo jejich metabolitů v krvi, tkáních či v moči
monitorování imunologické: testování imunitního stavu v průběhu diagnostiky a léčby rakoviny, imunoproliferativních a imunodeficientních chorob a autoimunitních abnormalit. zvláštní důležitost se klade na změny v imunitních hodnotách před, v průběhu a po transplantaci orgánů. metody zahrnují měření nádorového antigenu a jiných markerů (obvykle radioimunologickou analýzou), zkoumáním buněčné či humorální imunity v etiologii rakoviny, zkoušení imunoterapie atd
monitorování jícnového pH: analýza koncentrace vodíkových iontů v lumenu ezofágu. používá se k zaznamenávání vlastností, četnosti a době trvání u gastroezofageálního refluxu
monitorování léčiv: proces pozorování, zaznamenávání či detekce účinků chemické látky podané jedinci v rámci terapie nebo diagnostiky. cílem tdm je optimalizace dávkovacího režimu léku pro nemocného, tj. stanovení nejvhodnější dávky léku (při zvolené aplikační cestě) a délky dávkovacího intervalu
monitorování nervosvalového přenosu: využití stimulace periferních nervů, kterou lze vyhodnocovat nervosvalový přenos, zvláště v návaznosti na podání anestetika (tj. během anestezie), např. intenzita nervosvalové blokády prostřednictvím nervosvalových blokátorů
monitorování plodu: fyziologické nebo biochemické monitorování fétu. obvykle se provádí během porodu a v porodnictví obecně a je možné jej vykonávat společně s monitorováním činnosti dělohy. rovněž je lze provádět před porodem, například pokud matka podstupuje chirurgický zákrok
monitorování činnosti dělohy: měření nebo zaznamenávání kontrakční aktivity děložního svalu. používá se k určení postupu porodu a jeho průběhu a ke stanovení těhotenství. ve spojení s fetálním monitoringem se rovněž používá ke zjišťování reakcí fétu na stahy mateřské dělohy
monitorování životního prostředí: sledování úrovně toxinů, chemických znečišťujících látek, mikrobiálních nečistot nebo jiných škodlivých látek v životním prostředí (půda, vzduch a voda), na pracovišti nebo v tělech lidí a zvířat přítomných v tomto prostředí
monitory krevního tlaku: zařízení pro kontinuální měření a zobrazování arteriálního krevního tlaku
monoacylglycerollipasy: enzym, který katalyzuje hydrolýzu glycerolmonoesterů mastných kyselin s dlouhým řetězcem ec 3.1.1.23
monoaminoxidasa: enzym, který katalyzuje oxidační deaminaci přirozeně se vyskytujících monoaminů. jedná se o enzym obsahující flavin, který je lokalizován v mitochondriálních membránách, a to jak v nervových zakončeních, tak v játrech nebo jiných orgánech. monoaminoxidáza je důležitá při regulaci metabolické degradace katecholaminů a serotoninu v nervových nebo cílových tkáních. jaterní monoaminoxidáza má klíčovou obrannou úlohu při inaktivaci cirkulujících monoaminů nebo látek, jako je tyramin, které pocházejí ze střeva a jsou absorbovány do portálního oběhu. (z knihy goodman and gilman's, the pharmacological basis of therapeutics, 8. vydání, str. 415) ec 1.4.3.4
monobaktamy: monobaktamy jsou novější monocyklická betalaktamová antibiotika. jediným v klinické praxi používaným zástupcem je aztreonam. na rozdíl od ostatních širokospektrých betalaktamů mají účinek pouze na aerobní gramnegativní bakterie, včetně některých enterobakterií a pseudomonas aeruginosa. (upraveno podle wikiskripta 2021 http://www.wikiskripta.eu/)
monocyklické seskviterpeny: seskviterpenické sloučeniny obsahující ve své struktuře jeden uzavřený řetězec
monocyty: druh bílé krvinky leukocytu, ze skupiny agranulocytů, mononukleárů. velikost je 12-20 m, má nesegmentované jádro ledvinovitého tvaru, bazofilní cytoplasmu s četnými granuly a enzymy. (cit. velký lékařský slovník online, 2013 http://lekarske.slovniky.cz/ )
monocyty aktivované zabíječské: monocyty, u kterých byla vyvolaná cytotoxicita in vitro - inkubací s cytokiny (zejména s interferonem gama). používají se pro adoptivní imunoterapii onkologických pacientů
monojodtyrosin: produkt jodace tyrosinu. při biosyntéze hormonů štítné žlázy (thyroxin a trijodthyronin) je tyrosin nejprve jodován na monojodtyrosin
monoklonální gamapatie nejasného významu: izolovaný nález monoklonálního imunoglobulinu v séru a/nebo moči bez současné přítomnosti maligního lymfoproliferativního onemocnění
monoklonální protilátky: protilátky produkované jedním klonem buněk
monomerní proteiny vázající GTP: třída monomerních, nízkomolekulárních (20-25 kda) g-proteinů, které regulují řadu intracelulárních procesů. forma proteinu vázaná na gtp je aktivní a omezená svou gtpázovou aktivitou, která je řízena řadou gtpázových aktivátorů, inhibitorů disociace gdp a výměnných faktorů guaninnukleotidů. tento enzym byl dříve uváděn jako ec 3.6.1.47
monomethoxypolyethylene glycol conjugated norleucine: cpd can be activated at its carboxylic group to succinimidyl ester for the binding of the amino groups of proteins
monomethoxypolyethylene glycol--conjugated hen lysozyme: a key parameter controlling immunological tolerogenicity
monomethoxypolyethylene glycol-arginase: monomethylethylene glycol & arginase are attached covalently
monomethoxypolyethylene glycol-conjugated asparaginase: used in patients with hematological malignancies
monomethoxypolyethylene glycol-modified cardiac myosin: blocks active and passive induction of experimental autoimmune myocarditis
monomethoxypolyethylene glycol-polylysine-gadolinium DTPA: contrast agent for mr angiography; consists of a monomethoxy ether of polyethylene glycol covalently attached to poly(l-lysine) with polylysine serving as the carrier of gadolinium dtpa
mononeuropatie: neuropatie jednoho nervu. vzniká např. při diabetické neuropatii, projevuje se senzitivně i motoricky v příslušném okrsku. předpokládá se ischemické poškození. (cit. velký lékařský slovník online, 2017 http://lekarske.slovniky.cz)
mononukleární fagocytární systém: zkr. res - soustava fagocytujících buněk roztroušená v řadě orgánů, zejm. ve slezině, játrech, lymfatické tkáni. podílí se na imunitě organismu. monocyto-makrofágový systém - systém buněk s významnou úlohou v imunitě. buňky m.-m. s. mají schopnost fagocytózy, prezentace antigenu apc, produkují řadu cytokinů. patří k nim monocyty, různé druhy makrofágů a z nich odvozených buněk, některých endotelových buněk aj. dř. nazýván retikuloendotelový systém. (cit. velký lékařský slovník online, 2013 http://lekarske.slovniky.cz/ )
monosacharidy: základní sacharidy, které již nelze dále dělit na jednodušší. jsou základní stavební jednotkou všech složitějších sacharidů - oligosacharidů a polysacharidů. jsou to obvykle bezbarvé krystalické látky se sladkou chutí a mají stejný obecný vzorec cnh2non. monosacharidy s aldehydovou skupinou se nazývají aldosy, s ketoskupinou ketosy. podle počtu uhlíků v řetězci se monosacharidy dělí na triosy (3), tetrosy (4), pentosy (5), hexosy (6), heptosy (7) a oktosy (8). monosacharidy bývají obecně ne zcela přesně nazývány cukry, jako cukry však označujeme jen sacharidy sladké chuti, tedy i většinu monosacharidů. (upraveno podle wikipedie 2020 http://www.cs.wikipedia.org/)
monosynaptický reflex: reflex, který se skládá pouze z jednoho aferentního neuronu a jednoho eferentního neuronu bez interneuronů, zapojuje se jediná synapse
monoterpenické aldehydy a ketony: monoterpenické sloučeniny, které obsahují kyslík vázaný dvojnou vazbou na jeden nebo více atomů uhlíku
monoterpeny s cyklohexanovým kruhem: monoterpeny, v jejichž struktuře je cyklohexanový kruh
monoterpeny s cyklopentanovým kruhem: monoterpeny, v jejichž struktuře je cyklopentanový kruh
monozomie: stav, kdy jeden chromozom z páru chybí. v normálně diploidní buňce je tento stav symbolicky reprezentovaný jako 2n-1
monstra duplicia: podvojná zrůda, monozygotní dvojčata s různým rozsahem spojení těla nebo různým stupněm zbytkového zdvojení. různé typy spojení se označují koncovkou -pagus připojenou za řecké označení spojené části těla (srov. kraniopagus, pygopagus, thorakopagus). různé typy zbytkového zdvojení se označují koncovkou -didymus (cephalodidymus). spojená d. se někdy označují jako siamská, podle případu dvojčat spojených v oblasti hrudníku (xiphopagus) z 19. stol. pocházejících z thajska, tehdy nazývaného siam. (cit. velký lékařský slovník online, 2018 http://lekarske.slovniky.cz)
mor: těžká infekce s vysokou mortalitou způsobená bakterií yersinia pestis, na člověka se přenáší z hlodavců (obv. krys), a to prostřednictvím členovců (blech) nebo kousnutím, možný je i interhumánní přenos z nemocného člověka. inkubační doba bývá nejč. 2-6 dnů (ev. 24 h až 2 týdny). projevuje se vysokými horečkami, zduřením mízních uzlin (nejč. v tříslech, popř. v axilách či na krku), které jsou bolestivé, hnisají a splývají v pakety - bubonický mor. morová pneumonie (plicní forma) vzniká při rozšíření infekce do plic nebo primárně při inhalaci y. pestis. těžkou komplikací je morová meningitida nebo celková sepse s hypotenzí, hepatosplenomegalií, vysoké horečky bývají provázeny delirantními stavy. kožní forma vzniká v místě kousnutí blechou a projevuje se lézí různého charakteru a závažnosti, mnohdy s lymfangoitidou. (cit. velký lékařský slovník online, 2018 http://lekarske.slovniky.cz)
mor dobytčí: virové onemocnění kopytníků způsobených morbillivirem. může jít o akutní, subakutní nebo chronické onemocnění s hlavním poškozením v podobě zánětu a ulcerací celého zažívacího traktu. nemoc byla v roce 2010 celosvětově prohlášena za úspěšně eradikovanou
mor malých přežvýkavců: vysoce smrtelná nakažlivá choroba koz a ovcí způsobené virem moru malých přežvýkavců. nemoc může být akutní nebo subakutní a je pro ní charakteristická stomatitida, zánět spojivek, průjem a pneumonie
morantel: antinematodní přípravek (proti hlísticím) používaný zejména pro hospodářská zvířata
morbidita: nemocnost. číselný údaj vztažený pro danou nemoc k určitému časovému úseku a počtu obyvatel (počet nemocných za rok na 100000 obyvatel). (cit. velký lékařský slovník online, 2017 http://lekarske.slovniky.cz)
morbidní obezita: stav, kdy je tělesná hmotnost jedince dvoj(a více)násobně vyšší než je ideální hmotnost. taková obezita je spojená s mnoha vážnými, život ohrožujícími nemocemi. je definovaná hodnotou bmi větší než 40 kg/m2
morfogeneze: vývoj anatomických struktur k vytvoření tvaru jednobuněčného nebo vícebuněčného organismu. morfogeneze umožňuje změny tvaru části, částí nebo celého organismu
morfologické a mikroskopické nálezy: morfologické nálezy užitečné při diferenciaci a klasifikaci cytologických výsledků (cytodiagnostika) a výsledků dalších podobných technik
morgellons (nemoc): tajemná nemoc, která se projevuje na kůži jako nehojící se léze, svědivá místa, bulky a z těchto míst pak vylézají vlákna, nitě
moricizin: antiarytmikum používané především při poruchách komorového rytmu
morphilong: a combination of 0.5% morphine hydrochloride and 30% aqueous polyvinylpyrrolidone
morphine-Eudragit L complex: produced in aqueous medium from morphine hydrochloride saturated solution and eudragit l 30d diluted until 12% wt/vol and partially neutralized (40%)
mortalita: užij u nemocí pro statistiku úmrtnosti a u chirurgických procedur a technik pro úmrtí jimi způsobená
mortalita: úmrtnost na určitou nemoc nebo celková. (cit. velký lékařský slovník online, 2017 http://lekarske.slovniky.cz)
mortalita v nemocnicích: údaje demografické statistiky zaznamenávající míru úmrtí z jakýchkoli příčin u hospitalizované populace
mortality: used with human and veterinary diseases for mortality statistics. for deaths resulting from various procedures statistically but for a death resulting in a specific case, use fatal outcome, not /mortality
morula: plný kulovitý shluk buněk (blastomér), vznikající v prvotních fázích embryogeneze, a to překotným dělením oplodněného vajíčka. na jejím povrchu se v procesu rýhování vytvářejí typické (často pro určitou skupinu živočichů specifické) rýhy. dalším vývojem se morula mění na dutou blastulu nebo blastocystu u savců. (upraveno podle wikipedie 2019 http://www.cs.wikipedia.org/)
morálka: převažující povaha nebo založení jedince nebo skupiny ve vztahu k úkolům, které jsou od nich očekávány
morální status: filozofický popis vlastní vnitřní hodnoty a důstojnosti, která přináší základní práva na život, svobodu a ochranu před újmou
morální závazky: povinnosti založené spíše na etice než na právu
morčata: rod hlodavců čeledi caviidae (morčatovití). nejznámějším zástupcem je morče domácí, které je domestikovanou formou morčete divokého. je domácím mazlíčkem a používá se jako laboratorní zvíře
moskytiéry: samostatně stojící nebo podepřená lehká síťovaná textilie vyrobená z bavlny, hedvábí, polyesteru nebo jiného materiálu, která má příliš malé otvory pro vstup komárů nebo jiného hmyzu, čímž chrání před kousnutím a bodnutím hmyzem a chorobami přenášenými hmyzem
mostomozečkový úhel: prostor mezi mozečkem a pontem, který je vyplněný cerebrospinální tekutinou a je velice častým místem výskytu vestibulárního schwannomu. (upraveno podle wikiskripta 2019 http://www.wikiskripta.eu/)
motilin: peptid o přibližně 22 aminokyselinách izolovaný z duodena. při nízkém ph inhibuje žaludeční motorickou aktivitu, zatímco při vysokém ph má stimulační účinek
motilita spermií: pohyblivé vlastnosti spermatozoy v čerstvém vzorku. měří se jako procento spermií, které se pohybují, a jako procento spermií s produktivním mrskavým pohybem, jako je pohyb rapidní, lineární a směrem kupředu
motiv helix-loop-helix: opakující se supersekundární struktury charakterizované dvěma α-helixy spojenými krátkým řetězcem aminokyselin, které vytvářejí "otáčku". vyskytují se v řadě sekvenčně specifických dna vazebných proteinech a v proteinech vázajících vápník
motiv helix-turn-helix: první prozkoumaný dna vazebný proteinový motiv. motivy hth byly nejdříve identifikovány v bakteriálních proteinech, ale od té doby byly nalezeny ve stovkách dna vazebných proteinů eukaryot i prokaryot. skládají se ze dvou alfa-helixů spojených řetězcem aminokyselin, který tvoří "otočku". helixy díky vzájemným interakcím spolu svírají stálý úhel
motiv kelch: aminokyselinová sekvence obsahující asi 50 aminokyselinových zbytků. obsahuje repetice tvořící beta strukturu ze čtyř řetězců (lopatku beta-propeleru)
motiv rozpoznávající RNA: rna-vazebný motiv tvořený asi osmdesáti aminokyselinami. skládá se ze čtyř antiparalelních beta-skládaných listů a dvou alfa-helixů uspořádaných v pořadí beta-alfa-beta-beta-alfa-beta. jeden z beta-listů interaguje s dvěma nebo třemi specifickými bázemi rna. interakce mezi dalšími sekvencemi a rna a také v rámci rna rozpoznávacího motivu zvyšují afinitu a specifitu interakce protein-rna
motivace: působení pohnutky (důvodu, příčiny) směřující k určitému jednání; vnitřní podmínky, síly jedince, které určují směřování jeho činnosti, cílů atd. významný pojem v psychologii, který má však korelát neurofyziologický a význam v klinické medicíně. v psychiatrii je porucha motivace příznakem některých duševních chorob. významná je i motivace pacientů s ohledem na podstoupení léčby, spolupráci s lékařem apod. (cit. velký lékařský slovník online, 2014 http://lekarske.slovniky.cz)
motivační rozhovory: motivační rozhovory jsou terapeutickým a komunikačním přístupem zaměřeným na podporu vnitřní motivace lidí při změně chování. tento neodsuzující, nekonfrontační styl rozhovoru je veden tak, aby minimalizoval odpor pacienta ke změně a podpořil spolupráci při diskuzi u rizikového a problémového chování. metoda má klinicky ověřenou účinnost a využívá se v oblasti sociální, zdravotnické, pedagogické, v soudnictví, ve firmách i jinde
motivy EF-ruky: motivy vázající vápník, které se skládají ze dvou helixů (e a f) spojených smyčkou. vápník se váže v oblasti smyčky. tyto motivy se nacházejí v řadě proteinů řízených vápníkem
motivy cysteinového uzlu: proteinový strukturní motiv obsahující tři disulfidové můstky (tvořené páry cysteinových zbytků). oblasti polypeptidu vyskytující se mezi dvěma z nich tvoří smyčku, kterou prochází třetí disulfidová vazba. k zástupcům patří cyklotidy a agrp protein
motorické evokované potenciály: elektrická odpověď svalu nebo motorického nervu na elektrickou nebo magnetickou stimulaci. k obvyklým metodám stimulace patří transkraniální elektrická nebo transkraniální magnetická stimulace. často se používá pro monitorování v neurochirurgii
motorické korové centrum: korová oblast čelního laloku mozkové hemisféry (dorzální část gyrus precentralis), která souvisí s řízením motoriky. skládá se ze tří oblastí: primární, sekundární a doplňkové motorické oblasti
motorické neurony gama: motorické neurony, které aktivují kontraktilní oblasti intrafuzálních kosterních svalových vláken. tím upravují citlivost svalových vřetének na protažení svalu. gama-motoneurony mohou být statické nebo dynamické podle toho, jaký typ odpovědi (nebo typ svalového vlákna) regulují. alfa a gama-motoneurony jsou často aktivované společně (alfa-gama koaktivace). tak se mohou vřeténka podílet na řízení pohybových trajektorií vzdor změnám v délce svalu
motorické poruchy: nedostatky v motorických dovednostech, které významně a trvale narušují činnosti denního života daného chronologického věku
motorizovaný skútr: zařízení, na kterém se jezdí v sedě, je obvykle poháněno elektromotorem a používají ho lidé s omezenou nebo zhoršenou pohyblivostí
motorová vozidla: automobily, nákladní auta, autobusy nebo podobné dopravní prostředky poháněné motorem
motýli: denní hmyz se štíhlým tělem a velkými širokými křídly, často nápadně zbarvenými a vzorovanými
motýli Lymantria dispar asiatica: asijské můry, které způsobují rozsáhlé škody na stromech a keřích způsobených defoliací. samičky motýlů lymantria dispar asiatica jsou na rozdíl od motýlů evropského původu aktivní letci, což umožňuje jejich rychlé šíření
moucha domácí: mouchy druhu musca domestica (čeledi muscidae), které se vyskytují a škodí v lidských příbytcích celého světa. mohou přenášet choroboplodné zárodky (např. břišního tyfu, lepry, cholery, tuberkulózy, salmonelly, cysty prvoků i vajíčka červů atd.). (upraveno podle biolib.cz 2019 https://www.biolib.cz/)
moucha tse-tse: rod dvoukřídlého hmyzu, známý jako přenašeč spavé nemoci (původcem je trypanosoma gambiense) a dobytčí nemoci nagana. je známo kolem 31 druhů, ty se dělí do tří podrodů a většina bodalek žije v rovníkové africe. dospělé mouchy sají krev na velkých kopytnících, ale i na ostatních savcích, a to pomocí silného bodákovitého sosáku. (upraveno podle wikipedie 2019 http://www.cs.wikipedia.org/)
mouka: prášková moučka získaná z rozemletých škrobových potravin, jako jsou zrna pšenice, rýže a další jedlá semena, luštěniny a ořechy, nebo rozemleté hlízy rostlin
moutan cortex: has both immunosuppressive and phytogenic antineoplastic activities; root cortex of paeonia mouton (paeonia); crude drug used in traditional chinese medicine, paeonal being one of its components
moxalaktam: širokospektré beta-laktamové antibiotikum, strukturou podobné cefalosporinům, kromě substituce oxaazabicyklo skupiny za thiaazabicyklo skupinu. moxalaktam byl vyvinut speciálně pro pro léčbu meningitidy (protože přestupuje hematoencefalickou bariérou) a anaerobních infekcí
moxisylyt: blokátor alfa-adrenergních receptorů, který se užívá k léčbě raynaudovy nemoci. také se používá lokálně k léčbě mydriázy způsobené fenylefrinem a dalšími sympatomimetickými látkami
moyamoya nemoc: progresivní nezánětlivé okluzivní onemocnění intrakraniálních karotid a vznik kolaterální sítě tepen odstupujících z willisova okruhu. na angiogramu mozku je vidět abnormální kolaterální siť jemných tepen (připomíná obláček kouře - moyamoya) v okolí stenotických tepen. k příznakům patří hyperplazie a fibróza endotelu se ztluštěním stěn tepen. onemocněním jsou postižené především děti, ale může vzniknout i v dospělém věku
mozaicismus: stav, kdy se v jednom těle vyskytují dvě (nebo více) buněčné linie s různým karyotypem, pocházející z jedné zygoty. mozaiku nutno odlišit od tzv. chimery, ta obsahuje dvě buněčné linie s odlišným karyotypem, ty ale pocházejí ze dvou zygot. (upraveno podle wikiskripta 2021 http://www.wikiskripta.eu/)
mozek: mozek je část centrálního nervového systému uložená v lebeční dutině, která jej ochraňuje před zraněním. anatomicky se mozek skládá z několika částí, které vznikly v embryogenezi z neurální trubice. embryonální mozek se skládá ze tří hlavních částí: prosencephalon (přední mozek), mesencephalon (střední mozek) a rhombencephalon (zadní mozek). vyvinutý mozek obsahuje telencephalon (koncový mozek, mozkové hemisféry), diencephalon, mozkový kmen (prodloužená mícha + varolův most+ mesencephalon) a mozeček (cerebellum). (upraveno podle wikiskripta 2019 http://www.wikiskripta.eu/)
mozek - chemie: změny množství různých chemických látek (neurotransmiterů, receptorů, enzymů a dalších metabolitů) specifických pro oblast centrálního nervového systému obsaženého v hlavě. jsou sledovány v průběhu času, během senzorické stimulace nebo při různých chorobných stavech
mozeček: část zadního mozku uložená v týlní oblasti dutiny lební. je nezbytný pro udržení svalového napětí (viz tonus), pro rovnováhu a koordinaci pohybů. vývojově má část vestibulární (archicerebellum), spinální (paleocerebellum) a cerebrální čili korovou (neocerebellum). m. se anatomicky skládá ze dvou hemisfér a střední nepárové části (vermis). je tvořen šedou a bílou hmotou; šedá hmota tvoří kůru (na níž lze rozlišit tři vrstvy) a jádra (ncl. dentatus, emboliformis, fastigii, globosus). v kůře jsou mj. patrné purkyňovy buňky. má spojení s míchou, vestibulárním aparátem a jádry, s jádry zadních provazců, jádry hlavových nervů, olivou, retikulární formací; vlákna z mozečku vedou rovněž k vestibulárním jádrům, retikulární formaci, dále do thalamu, ncl. ruber. vycházejí z kůry, větš. se přepojují v mozečkových jádrech. (cit. velký lékařský slovník online, 2018 http://lekarske.slovniky.cz)
mozečková jádra: mozečková (cerebelární) jádra jádra šedé hmoty v hloubi mozečku (též hluboká mozečková jádra), v pořadí od střední linie laterálním směrem ncl. fastigii, globosus, emboliformis a dentatus. ncl. globosus a emboliformis se někdy společně označují jako ncl. interpositus. jádra funkčně odpovídají anatomicky blízkým mozečkovým strukturám, ncl. fastigii vermis, ncl. globosus a emboliformis mediálním úsekům hemisfér a ncl. dentatus laterálním. (cit. velký lékařský slovník online, 2016 http://lekarske.slovniky.cz/ )
mozkomíšní mok: tekutina obklopující mozek a míchu. je tvořena specializovanými buňkami v mozkových komorách (srov. plexus choroideus), cirkuluje v cns (komorami a subarachnoidálním prostorem mezi mozkovými obaly) a je zpětně vstřebávána do krve. likvoru je cca 120 ml a má rychlý obrat (obmění se několikrát za den). na rozdíl od krevní plasmy má méně bílkovin, glukosy, více chloridů a sodíku, jeho vlastnosti se mění při různých nervových onemocněních, čehož může být využito k diagnostice. (upraveno podle: velký lékařský slovník online, 2019 http://lekarske.slovniky.cz)
mozkomíšní mok: užij pro výskyt nebo analýzu látek v mozkomíšním moku, také pro vyšetřování změn v mozkomíšním moku v průběhu nemoci
mozková amyloidní angiopatie: heterogenní skupina sporadických nebo familiárních onemocnění charakterizovaných depozity amyloidu ve stěnách malých a středních krevních cév mozkové kůry a mozkových plen. ke klinickým příznakům patří mnohočetné malé krvácení do laloků koncového mozku, cerebrální ischemie a cerebrální infarkt. mozková amyloidní angiopatie nesouvisí s generalizovanou amyloidózou. amyloidogenní peptidy jsou u této nemoci téměř stejné jako u alzheimerovy nemoci
mozková angiografie: radiografie cévního systému v mozku po injekční aplikaci kontrastní látky
mozková glykogenfosforylasa: izoenzym glykogenfosforylázy, který katalyzuje odbourávání glykogenu v mozkové tkáni
mozková hypoxie: snížení přísunu kyslíku do mozku zapříčiněný hypoxií (snížené množství kyslíku neseného v krvi hemoglobinem) nebo omezením přívodu krve do mozku nebo oběma způsoby. těžká hypoxie se označuje jako anoxie a je relativně častou příčinou poškození cns. dlouho trvající anoxie mozku může vést k mozkové smrti nebo k perzistentnímu vegetativnímu stavu. histologicky se tento stav projevuje ztrátou neuronů, která je nejvýznamnější v hipokampu, v globus pallidus, mozečku a v olivárních jádrech
mozková hypoxie a ischemie: nedokrevnost mozku způsobená obstrukcí mozkové tepny nebo systémovou hypoperfuzí. dlouhodobá hypoxie a ischemie souvisí s přechodnou ischemickou atakou, mozkovým infarktem, edémem mozku, kómatem aj
mozková kůra: tenká vrstva šedé hmoty na povrchu mozkových hemisfér, která se vyvíjí z předního mozku. vytváří závity a brázdy. největšího rozvoje dosahuje u člověka a je zodpovědná za intelektuální schopnosti a vyšší psychické funkce
mozková malárie: malárie je infekční parazitární onemocnění způsobené prvokem plasmodium. mozková malárie je komplikovaným stavem tropické malárie vyvolané druhem plasmodium falciparum. k počátečním klinickým projevům patří bolesti hlavy, záchvaty a změny v duševní aktivitě, posléze přichází rychlý nástup kómatu. patologické rysy zahrnují mozkové kapiláry naplněné parazitickými erytrocyty a několik drobných ohnisek kortikální a subkortikální nekrózy
mozková obrna: označení pro skupinu neurologických onemocnění dětí, které vzniká následkem poškození mozku v těhotenství, během porodu a po něm. může jít o infekce matky, toxické vlivy, těžký novorozenecký ikterus, krvácení do mozku, hypoxii aj. v časném dětství se objevují poruchy vývoje, zejm. poruchy v pohybové sféře (obrny nebo naopak četné neusměrněné, neúčelné pohyby) na centrální úrovni, mohou být i poruchy řeči (která je také pečlivě koordinovaným pohybem). dmo je relativně častá (některé statistiky uvádějí 7/1000 postižených). konkrétní klinické příznaky mohou být u různých dětí značně rozdílné a rovněž jejich tíže je různá, od lehčího postižení po invalidizující. nejč. je forma spastická, méně častá je dyskinetická, mohou být formy smíšené. často se projeví v prvním roce vývoje dítěte jako "opožďování" ve vývoji (nezvládání některých pohybů), mohou být poruchy svalového tonu, držení těla. později mohou vznikat deformity. postižení inteligence je různé, v lehčích případech žádné, u těžkých forem až závažné. mohou být rovněž epileptické záchvaty, strabismus, poruchy růstu aj. stav nelze kompletně vyléčit, vyžaduje intenzivní, komplexní léčbu a včasnou diagnózu. významná je rehabilitační léčba, dále spolupráce s neurologem, neurochirurgem, ortopedem, logopedem aj. důležitá je psychosociální podpora. onemocnění je v pozdějších fázích již neprogresivní. (cit. velký lékařský slovník online, 2018 http://lekarske.slovniky.cz)
mozková smrt: stav charakterizovaný úplnou a nevratnou ztrátou všech mozkových funkcí, zástavou spontánního dýchání, nereagujícími zornicemi, absencí kmenových reflexů. před rozhodnutím o mozkové smrti (a tedy i smrti jedince) je nutné vyloučit vratné stavy projevující podobně (např. předávkování sedativy, hypotermie)
mozková toxoplazmóza: infekce mozku způsobená prvokem toxoplasma gondii, která se primárně objevuje u jedinců se syndromy imunologické nedostatečnosti. infekce může difúzně zasáhnout mozek nebo vytvořit oddělené abscesy. ke klinickým příznakům patří záchvaty, změněná duševní činnost, bolesti hlavy, ohniskové neurologické deficity, intrakraniální hypertenze
mozková ventrikulografie: radiografie ventrikulárního systému mozku po injekční aplikaci vzduchu nebo jiné kontrastní látky přímo do mozkových komor. používá se i u rentgenové tomografie mozkových komor
mozkové komory: prostory uvnitř mozku, mezi nimiž a subarachnoidálním prostorem koluje mozkomíšní mok. existují 4 m. k.: iv. komora je v oblasti zadního mozku (srov. rombencefalon), iii. m. k. je v mezimozku (srov. diencefalon). i. a ii. m. k. jsou tzv. postranní m. k. v hemisférách velkého mozku (srov. telencefalon). (cit. velký lékařský slovník online, 2019 http://lekarske.slovniky.cz)
mozkové septum: struktury šedé hmoty telencefala a limbického systému. definice se různí. patří sem septální oblast, subkortikální septální jádra a septum pellucidum
mozkové vlny: vlnovité oscilace elektrického potenciálu mezi částmi mozku, které nahrává eeg
mozkový infarkt: nekróza jakékoli oblasti mozku, včetně mozkových hemisfér, mozečku a mozkového kmene. je způsobená kaskádou dějů spuštěných neadekvátním průtokem krve mozkem. následuje hypoxie a hypoglykemie mozkové tkáně. poškození může být dočasné, stálé, selektivní nebo celková nekróza
mozkový kmen: část mozku spojující mozkové hemisféry s míchou. sestává ze středního mozku (mesencephalon), varolova mostu (pons varoli) a prodloužené míchy (medulla oblongata)
mozkový krevní oběh: oběh krve krevními cévami mozku
mozoly: kůže výrazně zrohovatělá vlivem dlouhodobého tlaku. (cit. velký lékařský slovník online, 2017 http://lekarske.slovniky.cz)
moč: tekutina tvořená ledvinami a obsahující odpadní látky vznikající při látkové výměně (konečné produkty metabolismu dusíkatých látek, močovinu, močovou kyselinu, močová barviva, ale i léky, popř. jedy). tyto látky jsou rozpuštěny ve vodě, která spolu s některými ionty, sodíkem a chlorem (ale i kalciem, fosfáty aj.), tvoří základ moči. dalších několik desítek látek je v m. ve stopových množstvích. (upraveno podle: velký lékařský slovník online, 2019 http://lekarske.slovniky.cz)
moč: užij pro výskyt nebo analýzu látek obsažených v moči, také pro vyšetřování moči nebo změny moči v průběhu nemoci
močení: vypuzení moči, vytvořené jako tekutý odpad ledvinami, ven z těla
močovina: organická sloučenina uhlíku, dusíku, kyslíku a vodíku. močovina je syntetizována v močovinovém cyklu v játrech. v těle slouží jako odpadní látka, pomocí které se vylučuje z těla nadbytečný dusík. močovina, v lékařství nazývaná urea, je odpadním produktem organismu, nicméně hraje i důležitou roli při zpětné výměně v nefronech, kde napomáhá zpětné resorpci vody a některých iontů do krevního oběhu. je rozpuštěna v krvi v normální koncentraci 2,5-7,5 mmol/l a ledvinami odstraňována do vylučované moči. zadržování urey v krvi je spojeno se selháním ledvin a nazývá se urémie. (upraveno podle wikipedie 2020 http://www.cs.wikipedia.org/)
močové kameny: krystaly s nízkou hustotou nebo kameny v určité části močového ústrojí. jejich chemické složení zahrnuje často šťavelan vápenatý, fosforečnan hořečnato-amonný (struvit), cystin nebo kyselinu močovou
močové katétry: katétry zaváděné do močového měchýře nebo ledviny pro terapeutické nebo diagnostické účely
močové píštěle: abnormální kanálkovité propojení jakýchkoliv části močového ústrojí nebo mezi tímto ústrojím a jiným okolním orgánem
močové ústrojí: systém sloužící zejm. k vylučování odpadních látek (exkreci) a udržování přiměřeného obsahu vody a iontů v organismu. je tvořeno ledvinami a močovými cestami. (upraveno podle: velký lékařský slovník online, 2018 http://lekarske.slovniky.cz)
močový měchýř: vakovitý orgán uložený v malé pánvi, součást močových cest. slouží k zadržování moči přitékající v podstatě nepřetržitě močovody z ledvin a k jejímu vypuzování močovou trubicí (uretrou) ven z těla. (cit. velký lékařský slovník online, 2018 http://lekarske.slovniky.cz)
močový test bakteriální s navázanou protilátkou: technika s fluorescenční protilátkou používaná k zobrazení komplexů bakterií s navázanou protilátkou v moči. přítomnost či nepřítomnost bakterie s navázanou protilátkou v moči souvisí s lokalizací infekce močového ústrojí v ledvinách či močovém měchýři (v tomto pořadí)
mořan zlatý: druh ostnoploutvé ryby žijící ve středozemním moři a ve východní části atlantiku od jižní anglie po kanárské ostrovy. nejvíce exemplářů se uloví v řecku, turecku, itálii a severní africe. velké množství však pochází z akvakultur. (upraveno podle wikipedie 2019 http://www.cs.wikipedia.org/)
mořská biologie: věda o původu, struktuře, vývoji, růstu, funkci, genetice a reprodukci organismů, které obývají oceány a moře
mořská hvězdice: hvězdice (asteroidea) je třída ostnokožců. přes 1 800 druhů těchto živočichů žije ve všech světových oceánech až do hloubky 6 000 m. hvězdice mají pětiramenné tělo; oproti příbuzným hadicím však jejich ramena plynule přecházejí ve vlastní tělo. uprostřed těla se nachází tělní terč neboli střed. (upraveno podle wikipedie 2019 http://www.cs.wikipedia.org/)
mořská voda: slaná voda moří a oceánů, která poskytuje prostředí mořským živočichům
mořské sasanky: řád, který zahrnuje mořské dravé živočichy z třídy korálnatců (anthozoa). vyskytují se ve stádiu polypa (přisedle). vzhledem připomínají květenství chryzantém, žijí jednotlivě, často v symbióze s korýši. (upraveno podle wikipedie 2019 http://www.cs.wikipedia.org/)
mořské toxiny: toxické nebo jedovaté látky vytvořené mořskou flórou nebo faunou. zahrnují také zvláštní, popsané jedy nebo toxiny, pro které neexistuje specifičtější deskriptor, než že jsou z jedovatých ryb
mořské řasy: mnohobuněčné mořské makrořasy, kam patří někteří zástupci červených, zelených a hnědých řas. jsou široce rozšířené v oceánech, od přílivových oblastí až do značných hloubek. mohou se vyskytovat jako planktonní organismy nebo jsou přisedlé k podkladu (bentické). nemají specializovaný cévní systém - tekutiny, živiny a plyny přijímají přímo z vody. obsahují chlorofyl a mají schopnost fotosyntézy, ale některé mořské řasy obsahují i jiné fotosyntetické pigmenty. mnoho z nich má hospodářský význam jako potravina, hnojivo, zdroj agaru, draslíku a jodu
mrazení: náhlý pocit chladu. může být doprovázený chvěním
mrazová substituce: úprava metody sušení mrazem, při níž se led uvnitř zmrazené tkáně nahradí za velmi nízké teploty alkoholem či jiným rozpouštědlem
mrazové lámání: příprava přesných replik odhalených povrchů buňky, které byly zlomeny ve zmrzlém stavu, pro účely elektronové mikroskopie. vzorek se nechá zmrazit a poté se za vysokého podtlaku a za stejné teploty naštípne. odhalený povrch se vyrýsuje uhlíkem a platinou a pokryje se uhlíkem, čímž se získá replika
mražené potraviny: potraviny, které jsou konzervovány snížením skladovací teploty pod bod mrazu
mrkev obecná: rod rostlin z čeledi apiaceae (miříkovité), který se hodně pěstuje pro své jedlé žlutooranžové kořeny. rostlina je dvouletá, má přízemní růžici jemně dělených listů a v druhém roce vyžene lodyhu s okoličnatým květenstvím
mrkání: současný pohyb dolního a horního očního víčka spočívající v rychlém zavření a otevření oka, též niktitace. mrkání udržuje přiměřenou vlhkost rohovky a spojivky, a tak je chrání před vysycháním. k mrknutí dojde rovněž reflexně při podráždění rohovky (využívá se i v neurologickém vyšetření). nadměrné mrkání může mít rovněž charakter tiku. (upraveno podle: velký lékařský slovník online, 2022 http://lekarske.slovniky.cz)
mroži: mrožovití (odobenidae) je čeleď čítající jediný druh mrože a to mrože ledního (odobenus rosmarus), který se vyskytuje v severním ledovém oceánu a příležitostně na severu atlantského oceánu. jejich špičáky jsou změněné v dlouhé kly, kterými vyhrabává potravu. živí se měkkýši, korýši a rybami. (upraveno podle wikipedie 2019 http://www.cs.wikipedia.org/)
mrtvola: mrtvola je tělo zemřelého organismu. obvykle jde o mrtvé lidské tělo. (cit. wikipedie 2016 http://www.cs.wikipedia.org/)
mrtvý prostor dýchacích cest: část dýchacích cest nebo vzduchu v dýchacích cestách, která nevyměňuje kyslík a oxid uhličitý s kapilární krví plic
msDNA: from myxococcus xanthus & other bacteria; consists of a branched rna linked to single-stranded dna via a 2',5'-phosphodiester bond
mu-Crystallins: a subclass of crystallins expressed highly in lens of diurnal australian marsupials and in neural tissue, muscle, and kidney in humans. it is not a structural protein accounting for the transparency of the human lens unlike other crystallins but instead plays a role in thyroid hormone bioavailability. it is also a cerebral ketimine reductase which reduces cyclic imines (e.g., delta(1)-piperidine-2-carboxylic acid; cystathionine ketimine and lanthionine ketimine) in mammalian brain. mutations in mu-crystallins are associated with an autosomal dominant nonsyndromic deafness
mu-krystaliny: podtřída krystalinů vysoce exprimovaná v oční čočce denních australských vačnatců a v nervové tkáni, svalech a ledvinách u lidí. na rozdíl od ostatních krystalinů se nejedná o strukturální protein, který by byl příčinou průhlednosti lidské čočky, ale hraje roli v biologické dostupnosti hormonů štítné žlázy. je to také mozková ketiminreduktáza, která redukuje cyklické iminy (např. kyselinu delta(1)-piperidin-2-karboxylovou, cystationin-ketimin a lanthionin-ketimin) v mozku savců. mutace v mu-krystalinech jsou spojeny s autozomálně dominantní nesyndromovou hluchotou
mucin 1: sacharidový antigen, který je zvýšený u pacientů s nádory prsu, vaječníků, plic a prostaty, stejně jako s jinými onemocněními. mucin je normálně exprimován většinou žlázových epitelů, ale zvláště zvýšenou expresi vykazuje v prsu při laktaci a při maligních onemocněních. je tedy zavedeným sérovým markerem rakoviny prsu
mucinózní adenokarcinom: adenokarcinom, který ve významné míře produkuje hlen
mucinózní cystadenokarcinom: maligní cystický nebo polotuhý nádor, který se nejčastěji vyskytuje ve vaječnících. zřídka je pevné konzistence. tento nádor se může vyvinout z mucinózního cystadenomu nebo může být maligní od začátku. cysty jsou lemovány vysokými cylindrickými epitelovými buňkami. epitel se také může skládat z mnoha vrstev buněk, které zcela ztratily normální strukturu. u nádorů více nediferencovaných lze vidět listy a hnízda nádorových buněk, které jsou velmi málo podobné mateřské struktuře
mucinózní cystadenom: mnohaložiskový nádor s epitelem vylučujícím hlen. nejčastěji se vyskytuje na vaječnících, ale také ve slinivce břišní, slepém střevu a vzácně také v retroperitoneální oblasti a močovém měchýři. tyto nádory jsou hodnoceny jako nádory s nízkým rizikem malignity
mucinózy: onemocnění charakterizovaná zvýšeným ukládáním mucinu (mukopolysacharidů) v kůži. za tvorbu kyselých mukopolysacharidů (glykosaminoglykanů) pojivové tkáně jsou zodpovědné fibroblasty. pokud fibroblasty tvoří velká množství mukopolysacharidů (jako např. kyseliny hyaluronové, chondroitinsulfátu a heparinu), dochází k jejich nahromadění ve škáře
mukociliární clearance: pohyb řasinek epitelu, který sekreční činností vylučuje hlen a ostatní látky z dýchacího traktu, čímž plní ochrannou funkci. měří se in vivo jako přenos hlenu, frekvence pohybu řasinek a transport radioaktivních tracerů
mukoepidermoidní karcinom: nádor s nízkým i vysokým rizikem malignity. nízce rizikové nádory rostou pomalu, objevují se ve všech věkových skupinách a jsou snadno chirurgicky léčitelné. nádory s vysokým rizikem malignity se chovají agresivně, široce infiltrují do slinných žláz a vytvářejí metastázy v lymfatických uzlinách i vzdálených místech. mukoepidermoidní karcinomy tvoří asi 21% maligních nádorů příušní žlázy a 10% sublinguální (podjazykové) žlázy. jedná se o nejběžnější maligní nádor slinných žláz
mukoepidermoidní nádor: maligní epiteliální nádor žlázové tkáně, zejména slinných žláz, projevující se lalůčky s buňkami produkujícími hlen a přítomností maligních dlaždicových prvků. většina mukoepidermoidních nádorů jsou léze s nízkým stupněm malignity, které jsou léčitelné vhodnou excizí. mohou se objevit ve všech věkových kategoriích. rostou pomalu. pokud jsou vysoce kvalitní, chovají se agresivně, široce se infiltrují slinnou žlázou a produkují lymfatické uzliny a vzdálené metastázy
mukokéla: nahromadění hlenu v určitém prostoru, např. v dutém orgánu. (cit. velký lékařský slovník online, 2012 http://lekarske.slovniky.cz/ )
mukolipidózy: skupina dědičných metabolických onemocnění projevujících se hromaděním nadměrného množství kyselých mukopolysacharidů, sfingolipidů a glykolipidů ve viscerálních a mezenchymálních buňkách. v nervové tkáni je přítomno neobvyklé množství sfingolipidů nebo glykolipidů. velmi často se onemocnění vyskytují spolu s mentálním postižením a kosterními změnami, především s dysostosis multiplex
mukopolysacharidóza I: systémové lyzozomální onemocnění z ukládání způsobené deficitem alfa-l-iduronidázy a charakterizované progresivním zhoršováním stavu a vylučováním dermatansulfátu a heparansulfátu močí. rozlišují se 3 fenotypy s různou mírou postižení: syndrom hurlerové, syndrom hurlerové-scheieův a scheieův syndrom (dříve mukopolysacharidóza v). mezi symptomy může patřit nanismus, hepatosplenomegalie, hrubé rysy obličeje, výraz chrliče (gargoylismus), zákal rohovky, srdeční komplikace a mentální retardace
mukopolysacharidóza II: systémové lyzozomální onemocnění z ukládání způsobené deficitem enzymu l-iduronátsulfatázy. na rozdíl od mukopolysacharidózy i je její progrese pomalejší, nedochází k zákalu rohovky a dědičnost je spíše vázaná na chromozom x. postižení s mírnou formou mají téměř normální inteligenci a délku života. u těžké formy nemoci zpravidla dochází k úmrtí kolem 15. roku života
mukopolysacharidóza III: soubor příznaků mukopolysacharidózy iii s autozomálně recesivní dědičností vyskytující se ve 4 variantách defektního enzymu. iii a (sulfamidáza), iii b (alfa-n-acetylhexosaminidáza), iii c (defektní poměr mezi acetyl-coa a alfa-glukosamin-n-acetyltransferázou), iii d (n-acetylglukosamin-6-sulfatáza). všechny typy mají společné postižení metabolismu heparansulfátu, který se akumuluje v tkáních a částečně je vylučován močí. postižení skeletu je oproti syndromu hurlerové mírné, vždy je psychomotorická retardace, neurologická symptomatologie je v popředí klinického obrazu. děti umírají do 10. roku života. (cit. velký lékařský slovník online, 2017 http://lekarske.slovniky.cz/)