NLK-NML/MeSH-CZ-2025-notes huggingface dataset:
refrakterní doba elektrofyziologická: čas, během něhož nelze zahájit další nervový vzruch. na rozdíl od stupňovitých potenciálů receptorových a navazujících bipolárních buněk s krátkou délkou (a tedy i menší rezistivitou) akční potenciál gangliových a dalších neurálních buněk po svém odeznění musí projít refrakterní (klidovou) fází. refrakterní doba tedy určuje maximální možnou frekvenci vzruchů. refrakterní doba především brání zpětnému axonálnímu šíření vzruchu. absolutní refrakterní doba v trvání několik milisekund souvisí s depolarizací a repolarizací, kdy není vzruch schopen odpálit další akční potenciál, relativní refrakterní doba souvisí s hyperpolarizací, pravděpodobnost odpálení akčního potenciálu je pouze snížena, a je tedy nutná silnější stimulace. (upraveno podle wikipedie 2022 http://www.cs.wikipedia.org/)
refrakterní doba psychologická: interval opožděné reakce vyskytující se, když jsou dva podněty prezentovány v těsném sledu
refrakterní epilepsie: epileptický stav, který nereaguje na adekvátní pokusy dvou tolerovaných a vhodně zvolených režimů antiepileptik k dosažení trvalého osvobození od záchvatů
refrakterní schizofrenie: podskupina schizofrenie s neadekvátní odpovědí na léčbu dvěma nebo více antipsychotiky z různých chemických skupin
refraktometrie: optická metoda analytické chemie, založená na měření indexu lomu světla. index lomu - poměr rychlosti světla nebo jiného záření v prvním ze dvou médií k jeho rychlosti ve druhém při přechodu z jednoho do druhého
refrakční chirurgické výkony: chirurgické postupy používané k nápravě refrakčních vad jako je myopie, dalekozrakost nebo astigmatismus. ty mohou zahrnovat změnu zakřivení rohovky, odstranění nebo výměnu oční čočky nebo úpravu skléry ke změně axiální délky oka
refrakční vady: refrakční vada je oční vada, při které dochází k chybné lomivosti dopadajících paprsků, které se v důsledku toho nezobrazí na sítnici, jak by bylo žádoucí a tím pádem se nevytvoří ostrý obraz. (upraveno podle wikipedie 2018 http://www.cs.wikipedia.org/)
refugium: refugium (množné číslo refugia) je v ekologii termín, který označuje místo sloužící jako útočiště pro různé reliktní rostlinné a živočišné druhy v kulturní krajině, které byly v historii mnohem více rozšířeny v okolí. oblast v prostředí, ve kterém může populace organismů přežít v období nepříznivých podmínek. (upraveno podle wikipedie 2020 http://www.cs.wikipedia.org/)
regenerace jater: zlepšení stavu jaterní tkáně a její obnova
regenerace kostí: obnova či oprava ztracené kostní tkáně. nezahrnuje kostní svalek vytvořený po fraktuře kosti, který dosud nebyl nahrazen tvrdou kostí
regenerace kůže s využitím plazmy: kosmetická technika, která léčebně využívá plazmové plyny k omlazení nebo regeneraci kůže a k oddálení jejího stárnutí
regenerace míchy: obnova poškozené funkce neuronů po poranění nebo onemocnění míchy
regenerace nervu: obnovení nebo fyiologická oprava poškozené nervové tkáně
regenerace po cvičení: následný návrat do klidného nebo zotaveného stavu po epizodě cvičení, kdy se tělo adaptuje na stres spojený s cvičením, doplňuje svalový glykogen a opravuje tělesné tkáně
regenerativní endodoncie: obor zubního lékařství, který používá biologické techniky pro fyziologickou náhradu poškozených zubních struktur, včetně dentinu a zubního kořene a také buněk dentino-pulpálního komplexu
regionální krevní průtok: průtok krve orgánem nebo jeho okolím nebo nějakou částí těla
regrese (psychologie): návrat k dřívějšímu, primitivnějšímu stupni mentálního vývoje (předškolní věk, mladší školní věk, puberta - způsoby myšlení a chování). také se může jednat o návrat do určité fáze fungování, např. pocity bezmoci a závislosti u pacienta s vážným tělesným onemocněním
regresní analýza: statistická technika, která umožňuje studovat a měřit závislost mezi dvěma nebo více náhodnými veličinami. cílem je odhadnout hodnotu jisté náhodné veličiny na základě znalosti jedné nebo více jiných veličin. odhadovaná veličina se nazývá závisle proměnná (regresand) a obvykle se značí y, zatímco veličiny, které vysvětlují y, se nazývají nezávisle proměnné (regresor) a jsou obvykle značeny x. v případě, že y závisí pouze na jedné x, jedná se o jednoduchou regresní analýzu. pokud y závisí na více než jedné nezávisle proměnné, mluvíme o mnohonásobné regresní analýze
regulace chuti k jídlu: fyziologické mechanismy, které regulují nebo řídí chuť k jídlu a příjem potravy
regulace exprese virových genů: jakýkoli proces, kterým cytoplazmatické faktory ovlivňují diferenciální řízení činnosti genů u virů
regulace genové exprese: procesy, kterými jaderné, cytoplazmatické nebo intercelulární faktory ovlivňují řízení činnosti genů (indukce nebo represe) na úrovni transkripce nebo translace
regulace genové exprese enzymů: jakýkoli proces, kterým jaderné, cytoplazmatické nebo mezibuněčné faktory ovlivňují diferenciální řízení činnosti genů při syntéze enzymů
regulace genové exprese u archeí: jakýkoli proces, kterým cytoplazmatické nebo mezibuněčné faktory ovlivňují diferenciální řízení působení genů u archeí
regulace genové exprese u bakterií: jakýkoli proces, kterým cytoplazmatické nebo mezibuněčné faktory ovlivňují diferenciální řízení činnosti bakteriálních genů
regulace genové exprese u hub: jakýkoli proces, kterým jaderné, cytoplazmatické nebo mezibuněčné faktory ovlivňují diferenciální řízení činnosti fungálních genů
regulace genové exprese u leukemie: jakýkoli proces, kterým jaderné, cytoplazmatické nebo mezibuněčné faktory ovlivňují diferenciální řízení činnosti genů při leukemii
regulace genové exprese u nádorů: jakýkoli proces, kterým jaderné, cytoplazmatické nebo mezibuněčné faktory ovlivňují diferenciální řízení činnosti genů v nádorové tkáni
regulace genové exprese u rostlin: jakýkoli proces, kterým jaderné, cytoplazmatické nebo mezibuněčné faktory ovlivňují diferenciální řízení činnosti genů u rostlin
regulace glykemie: strategie pro regulaci hladiny krevní glukózy. patří sem podávání inzulinu, dietoterapie a cvičení
regulační B-lymfocyty: b buňky mají funkci při řízení imunitní reakce včetně produkce cytokinů. tato činnost je navíc k jejich tradiční roli při tvorbě protilátek
regulační T-lymfocyty: cd4-pozitivní t-buňky, které in vivo inhibují imunopatologické procesy nebo autoimunitní nemoci. inhibují imunitní odpověď ovlivněním aktivity jiných typů buněk. patří sem přirozeně se vyskytující cd4+cd25+ buňky, tr1 buňky produkující il-10 a th3 buňky
regulační elementy transkripční: sekvence genu, které zajišťují regulaci genetické transkripce
regulační geny: geny, které regulují nebo vymezují aktivitu jiných genů; specificky geny, které kódují proteiny nebo molekuly rna fungující v regulaci genové exprese
regulační oblast lokusu (genu): regulační oblast poprvé identifikovaná u lokusu lidského beta-globinu a následně objevená i u jiných lokusů. má se za to, že reguluje transkripci otevřením a remodelací chromatinu. může také působit jako zesilovač transkripce
regulační oblasti nukleových kyselin: nukleotidové sekvence, které regulují genovou expresi
regulační protein železa 1: multifunkční protein, který obsahuje fe-s komplex. je zároveň regulačním proteinem železa a cytoplazmatickou formou akonitáthydratázy. váže se na regulační prvky železa nacházející se na mrna a zapojené do metabolismu železa a reguluje jejich translaci. jeho schopnost vázat rna a jeho akonitátová hydrolázová aktivita závisí na dostupnosti železa
regulační protein železa 2: multifunkční železo-sirný protein, který je zároveň regulačním proteinem železa a cytoplazmatickou formou akonitáthydratázy. váže se na regulační prvky železa nacházející se na mrna a zapojené do metabolismu železa a reguluje jejich translaci. rychlost jeho degradace se zvyšuje v přítomnosti železa
regulační sekvence ribonukleových kyselin: sekvence v rna, které regulují úpravu, stabilitu nebo translaci rna
regulon: u eukaryot je regulon genetická jednotka tvořená nesouvislou skupinou genů řízených jedním regulačním genem. u bakterií jsou regulony globální regulační systémy, které se podílejí na souhře pleiotropních regulačních domén a jsou složené z několika operonů
regulovaná buněčná smrt: geneticky zakódované mechanismy u jednobuněčných a mnohobuněčných eukaryot. eliminují buňky, které se staly přebytečné během vývoje nebo v zájmu zachování homeostázy tkání a organizmu a také buňky ireverzibilně poškozené, abnormální a/nebo potenciálně škodlivé
regulátory růstu rostlin: jakýkoli hormon, který se přirozeně vytváří v rostlinách a je aktivní při řízení růstu a dalších funkcí. existují tři základní skupiny: auxiny, cytokininy a gibereliny
rehabilitace: 1. v nejširším smyslu obnovení původního stavu, výkonnosti, soběstačnosti, pohyblivosti, pracovní schopnosti. do jisté míry je vždy součástí jakékoliv léčby, jejímž cílem je úplné uzdravení pacienta a obnovení jeho sil. zvláštní důraz na r. se klade např. po operacích (dechová cvičení, pohyby dolními končetinami u ležících nemocných, časné posazování a chůze), po infarktu myokardu (kdy je zároveň možné testovat výkonnost nemocného). zahrnuje však např. i složku sociální 2. obor medicíny zabývající se obnovou výkonnosti nemocného. v užším smyslu pak zejm. jeho pohybových schopností, např. po úrazech, při onemocněních kloubů, páteře aj. využívá řady fyzikálních prostředků, jako jsou masáže, speciální cvičení, ultrazvuk, elektroterapie apod. (cit. velký lékařský slovník online, 2017 http://lekarske.slovniky.cz)
rehabilitace: užij u nemocí a chirurgických postupů pro obnovení funkce jedince
rehabilitace po cévní mozkové příhodě: obnovení maximální možné úrovně fungování u osoby nebo osob postižených cévní mozkovou příhodou
rehabilitace poruch řeči a jazyka: postupy, jak pomoci osobě s poruchou řeči nebo mluvy maximálně efektivně komunikovat
rehabilitace sluchově postižených: postupy pro nápravu poruch sluchu
rehabilitační lékařství: lékařský obor zabývající se používáním fyzikálních prostředků, mechanických přístrojů a manipulací při rehabilitaci tělesně nemocných nebo zraněných pacientů
reinfekce: infekce stejným infekčním agens po zotavení. reinfekce může probíhat jiným kmenem nebo reaktivací stejného kmene
reishi: druh stopkovýtrusých hub řádu polyporales. dlouhodobě se používá v tradiční čínské medicíně
rejekce štěpu: imunitní odpověď s buněčnými i humorálními složkami, namířená proti alogenní transplantaci, jejíž tkáňové antigeny nejsou kompatibilní s antigeny příjemce
rejnokovití: zástupci čeledi rajidae. mají elektrické orgány, v nichž se tvoří slabé elektrické napětí
rejskovití: čeleď drobných savců čeledi soricidae (rejskovití) z řádu soricomorpha. podobají se krtkům, mají pohyblivý čenich, ostré řezáky a vyskytují se v tropických a mírných oblastech celého světa (kromě austrálie a jižní ameriky)
rekombinace genetická: nové uspořádání dna pomocí různých mechanismů, jako je např. výběr a segregace, crossing-over, genová konverze, genetická konjugace, transdukce nebo směsná virová infekce
rekombinantní DNA: biologicky aktivní dna, která vznikla in vitro spojením segmentů dna z různých zdrojů. zahrnuje rekombinační spoj nebo okraj heteroduplexní oblasti, kde se spojují dvě rekombinující se molekuly dna
rekombinantní proteiny: proteiny připravené technologií rekombinantní dna. rekombinantní proteiny jsou proteiny získané vnesením rekombinantní dna do heterologního hostitele (např. mikroorganismus, kvasinky), ve kterém dojde k expresi genu
rekombinasa Rad51: rekombináza reca vyskytující se u eukaryot. rad51 se podílí na opravě dvouřetězcových zlomů dna
rekombinasy: široká kategorie enzymů, které se účastní procesu genetické rekombinace
rekombinační oprava DNA: oprava poškození dna výměnou dna mezi odpovídajícími sekvencemi, obvykle mezi alelickou dna sesterských chromatid
rekonstituce imunitních funkcí: obnovení normálních imunitních funkcí po imunodeplečních výkonech nebo infekcích (např. po transplantaci hematopoetických kmenových buněk). opožděná a nekompletní rekonstituce systému adaptivní imunity zahrnující zejména t-buňky je spojena se zvýšením nebo recidivou infekce
rekonstrukce mandibuly: lékařská rekonstrukce oromandibulárních defektů
rekonstrukce postranních vazů loketních: chirurgická rekonstrukce poraněného nebo nedostatečně fungujícího vnitřního postranního vazu loketního kloubu
rekreace: činnost, kterou se zabýváme pro potěšení, zábavu
rekreační hry: činnost, týkající se obvykle více lidí, jejímž účelem je trávení volného času, oddech, zábava nebo potěšení
rekreační užívání drog: příležitostné nebo pravidelné užívání látek, které nebyly předepsané ani nesouvisí s péčí o zdraví
rektokéla: sakovité vyklenutí a pokles konečníku do oblasti introitu při descensu pochvy a dělohy. (cit. velký lékařský slovník online, 2013 http://lekarske.slovniky.cz/ )
rektovaginální píštěl: abnormální kanálkovité propojení mezi konečníkem a pochvou
rektum: distální součást střeva tlustého vymezená esovitou kličkou (colon sigmoideum) a análním kanálem
rektální anestezie: podání anestetika v rektálním nálevu nebo čípku
rektální píštěl: abnormální kanálkovité propojení mezi konečníkem a jiným orgánem nebo povrchem těla
relabující polychondritida: autoimunitní onemocnění postihující chrupavky na různých místech těla. nejklasičtější obraz představuje postižení ušních boltců, na kterých chondritida způsobí zarudnutí a bolestivý otok, což postupně vede k deformaci až květákovitého vzhledu. zánět nosní chrupavky může postupně vyvolat sedlovitý nos. závažné je postižení chrupavek respiračního traktu, kde se mortalita udává 10-50 %. u některých nemocných se může objevit vaskulitida, glomerulonefritida nebo neurologické komplikace. až ve 30 % se onemocnění vyskytuje spolu s nějakou další zánětlivou chorobou. laboratorně jsou zvýšené reaktanty akutní fáze a nekonstantně jsou přítomny protilátky proti kolagenu typu ii. terapeuticky se v lehčích případech uplatňují nsa a malé dávky prednisonu, v závažnějších případech prednison případně i kortikoidy v pulsní formě. v nejtěžších případech je nutné přidat imunosupresiva. (cit. medicabáze.cz, 2017 http://www.medicabaze.cz)
relabující-remitující roztroušená skleróza: nejčastější klinická forma roztroušené sklerózy. je charakteristická střídáním akutních zhoršení neurologických funkcí, po kterých dochází k částečné nebo úplné remisi. mezi klinické příznaky obvykle patří ztráta zrakových (optická neuritida), motorických a senzorických funkcí, příp. močové obtíže. akutní ataky demyelinizace mohou postihnout jakoukoli oblast centrálního nervového systému, obvykle jsou zasažené zrakové nervy, mícha, mozkový kmen a mozeček
relativní energetický deficit sportovce: zdravotní poruchy spojené s nízkým kalorickým příjmem jedinců zapojených do sportů s vysokou aktivitou. bylo prokázáno, že tyto symptomy a nízký energetický příjem se týká i mužů. z tohoto důvodu se začíná upouštět od pojmu ženská triáda a nahrazuje se novým pojmem red-s
relaxace: činnost, která snižuje pocity napětí a účinky fyziologického stresu
relaxace svalu: fáze svalového záškubu, při níž se sval vrací do klidové polohy
relaxační terapie: léčebná metoda zlepšující zdravotní stav pomocí technik, které mohou snížit fyziologický stres, psychický stres nebo obojí
relaxin: polypeptid rozpustný ve vodě (molekulová hmotnost přibližně 8 000), který je v těhotenství extrahovatelný ze žlutého tělíska. u určitých druhů zvířat způsobuje uvolnění spony stydké a dilataci děložního čípku. jeho role u těhotné ženy je nejistá
remodelace cév: aktivní změny struktur cévní stěny, které často vedou ke zvýšené cévní rezistenci. souvisí se stárnutím, aterosklerózou, diabetes mellitus, hypertenzí, těhotenstvím, plicní hypertenzí a infarktem. tyto procesy jsou ale také normální součástí embryogeneze
remodelace dýchacích cest: strukturální změny počtu, velikosti nebo stavby tkání dýchacích cest
remodelace komor: geometrické a strukturální změny, kterým jsou vystaveny srdeční komory obvykle po infarktu myokardu. patří sem rozšíření infarktu a dilatace zdravých komorových segmentů. častěji se vyskytují u levé komory, ale mohou se objevit i v pravé komoře
remodelace kosti: neustálá přestavba kostí. probíhá během celého života, podmiňuje přizpůsobení kosti na proměny jejího zatížení, zachovává její celistvost (reparuje drobná poškození) a spolupodílí se na metabolismu ca2+ a fosfátů. přestavbu kosti obecně modulují endokrinní a parakrinní signály, mechanické podněty a hladiny vápníků a fosfátů. cyklus remodelace kostí můžeme rozdělit do třech fází: 1) stimul, např. fyzická zátěž; 2) resorpce kosti činností osteoklastů; 3) tvorba kostní tkáně činností osteoblastů. nerovnováha resorpce a tvorby kostí může vést k řadě metabolických kostních nemocí, např. k osteoporóze. (upraveno podle: fontana, josef et al. funkce buněk a lidského těla - multimediální skripta se cvičebnicí [online]. praha. 3.lf uk. [cit. 28.2.2022]. dostupné z: http://fblt.cz/skripta/)
remodelace síní: dlouhodobé změny elektrofyziologických parametrů nebo anatomické struktury srdečních síní, které jsou způsobené dlouho trvajícími změnami síňové frekvence, často spojenými s fibrilací síní nebo dlouhým obdobím intenzivního cvičení
remyelinizace: oprava myelinové pochvy kolem axonů po jejím poškození při úrazu nebo demyelinizačním onemocnění
renamel microfill: consists of silic acid and polymethacrylate ester
renaturace nukleových kyselin: opětná tvorba dvouřetězcových struktur z denaturovaných jednořetězcových polynukleotidů za vhodných podmínek
renaturace proteinů: obnovení organizované nativní formy proteinu po jeho denaturaci
renin: vysoce specifická (leu-leu) endopeptidáza, která z výchozího angiotenzinogenu vytváří angiotenzin i. to vede ke kaskádě reakcí, které zvyšují krevní tlak a v systému renin-angiotenzin zvyšují retenci sodíku v ledvinách. enzym byl dříve veden jako ec 3.4.99.19
renin-angiotensin systém: osa renin-angiotenzin-aldosteron je jedním z hlavních neurohumorálních regulátorů fyziologické homeostázy. složky systému jsou: renin, angiotenzinogen, angiotenzin konvertující enzym, angiotenzin i, angiotenzin ii a angiotenzináza. renin je enzym produkovaný juxtaglomerulárními buňkami ledvin. renin katalyzuje přeměnu angiotenzinogenu (neboli reninového substrátu) na angiotenzin i. přeměna angiotenzinu i na angiotenzin ii je katalyzována enzymem konvertujícím angiotenzin (ace), který se nachází zejména v endoteliálních buňkách plicních cév. soudí se, že převážná většina účinků vyplývajících z aktivace raas je zprostředkována angiotenzinem ii. agii působí výraznou vazokonstrikci predominantně v arteriolárním krevním řečišti, s menší intenzitou působí i na vény. vazokonstrikce je nejvíce patrná v kůži a ledvinách. v ledvinách vede agii ke konstrikci vas efferens a ne zcela jasným mechanizmem zvyšuje reabsorpci sodíku v proximálním tubulu. v kůře nadledvin stimuluje uvolňování aldosteronu, který následně potencuje reabsorpci sodíku a vylučování draslíku v distálním tubulu a sběrném kanálku. kromě syntézy agii katalyzuje ace rovněž inaktivaci bradykininu. bradykinin je lokální tkáňový hormon působící především v místě svého vzniku. jeho přítomnost ve tkáni vede k vazodilataci a zvýšení vaskulární permeability. (upraveno podle wikiskripta 2021 http://www.wikiskripta.eu/)
renovaskulární hypertenze: hypertenze způsobená obstrukcí nebo kompresí renální arterie
rentgendiagnostika - dvourozměrná projekce: způsob vytváření skenů ve vysokém rozlišení tím, že se digitalizují a odečítají snímky vytvořené rentgenovými paprsky s vysokou nebo nízkou energií
rentgendiagnostika břicha: radiografické zobrazení těla v oblasti mezi hrudí a pánví, tj. v peritoneální dutině
rentgendiagnostika hrudníku: zobrazování hrudníku a orgánů dutiny hrudní pomocí rentgenových paprsků. tato rengtendiagnostika není omezena jen na zobrazování plic
rentgendiagnostika panoramatická: při jednom vyšetření můžeme zobrazit horní i dolní čelist včetně všech zubů, temporomandibulární klouby a částečně i sinus maxilaris na jeden snímek
rentgendiagnostika zubní: radiografické techniky používané v zubařství
rentgenová mikrotomografie: rentgenová počítačová tomografie s rozlišením v rozsahu mikrometrů
rentgenové zvětšení: použití optických a geometrických technik ke zvýšení kvality radiografického snímku a jeho analýzu. zahrnuje použití mikrofokálních rentgenových trubic a zesilujících fluoroskopických obrazovek
rentgenové záření: forma elektromagnetického záření o vlnových délkách 10 nanometrů až 1 pikometr. záření vlnové délky větší než 0,1 nm je nazýváno měkké (grenz paprsky) a kratší tvrdé rentgenové záření. vlnové délky nejenergičtější části se částečně překrývají s těmi záření gama, avšak rozlišujeme je dle původu. rentgenové záření se využívá především při lékařských vyšetřeních, v krystalografii a také jako detekční metoda materiálových vad, v optice, v chemii při detekci či pro astronomická pozorování. jedná se o formu ionizujícího záření a jako takové může být nebezpečné. (upraveno podle wikipedie 2021 http://www.cs.wikipedia.org/)
rentgenový obraz - interpretace počítačová: počítačové systémy nebo sítě používané za účely poskytnutí výkladu radiografických informací
renální aminoacidurie: skupina dědičných poruch ledvin charakterizovaných abnormálně zvýšenou hladinou aminokyselin v moči. genetické mutace transportních proteinů způsobují poruchu reabsorpce volných aminokyselin v proximálních tubulech ledvin. podle toho, o jakou aminokyselinu(y) se jedná, můžeme onemocnění dále klasifikovat
renální glykosurie: autozomálně dědičné onemocnění vyvolané poruchou resorpce glukózy v proximálních tubulech ledvin. ztráty glukózy močí mohou přesáhnout 50 g/24 h. za příčinu poruchy se považují mutace genu slc5a2, který kóduje transportér 2 pro sodík a glukózu
renální hypertenze: trvalé zvýšení krevního tlaku, které je způsobené onemocněním ledvin (např. onemocněním parenchymu ledvin, cévního systému ledvin nebo nádory, které produkují renin)
renální insuficience: stavy snížené funkce ledvin, kdy se zhoršuje jejich schopnost filtrace, koncentrace moči, udržování elektrolytové rovnováhy, krevního tlaku a metabolismu vápníku. renální insuficience se může klasifikovat podle stupně poškození ledvin (proteinurie) a podle snížení glomerulární filtrace
renální kolika: příznak močových kaménků (urolitiázy), méně častá je jiná příčina, např. odchod krevních sraženin při krvácení do horních močových cest. krutá bolest v zádech vyzařuje do břicha směrem k močovému měchýři, u muže mnohdy až do varlat. (cit. velký lékařský slovník online, 2016 http://lekarske.slovniky.cz/)
renální kortikální nekróza: zánik buněk kůry ledvin, obvyklý důsledek různých poškození ledvin včetně hypoxie, ischemie a lékové toxicity
renální louskáčkový syndrom: komprese levé renální žíly mezi odstupem horní mezenterické tepny a břišní aortou. mezi proměnlivé příznaky patří renovaskulární hypertenze, hematurie a varixy
renální průtok plazmy: celkový objem plazmy protékající ledvinami za jednotku času. je asi o deset procent větší než efektivní renální průtok plazmy. měl by se odlišovat od renálního průtoku krve, který se týká celkového objemu krve protékajícího renální vaskulaturou. renální průtok plazmy se vztahuje k rychlosti průtoku plazmy
renální reabsorpce: zpětné vychytávání vody, iontů a dalších látek z primární moči v ledvinách a jejich návrat přes intersticium do krve
renální tubulární acidóza: metabolická acidóza vznikající v důsledku poruch tubulů ledvin při udržování acidobazické rovnováhy. proximální rta je způsobena poruchou zpětné resorpce hydrogenuhličitanů v proximálním tubulu (srov. fanconiho syndrom). častější distální rta je způsobena poruchou sekrece protonů v distálním nefronu. acidóza má hyperchloremický charakter (chloridové anionty nahrazují ztracené ionty hydrogenuhličitanové, anion gap je tudíž nezměněn). kromě základní poruchy bývají iontové dysbalance (hypokalemie), urolitiáza, poruchy kalciofosfátového metabolismu. (cit. velký lékařský slovník online, 2013 http://lekarske.slovniky.cz/ )
reologie: obor studující zákony proudění viskózních tekutin; nauka o deformaci hmot a pohybu kapalin z hlediska časového faktoru jevů; zabývá se chováním tuhých látek, kapalin (zejm. látek s velkou viskozitou či s plastickou charakteristikou), koloidních soustav apod. v lékařství se zabývá zejm. vlastnostmi krve a jejich vlivem na proudění krevními cévami. změny, které ovlivňují reologické poměry krve (viskozita, složení a obsah krevních bílkovin, velikost červených krvinek, ztráta tekutiny se zahuštěním krve), mají značné důsledky pro krevní oběh a činnost srdce. (cit. velký lékařský slovník online, 2017 http://lekarske.slovniky.cz)
reologie krve: zabývá se zejm. vlastnostmi krve a jejich vlivem na proudění krevními cévami. změny, které ovlivňují reologické poměry krve (viskozita, složení a obsah krevních bílkovin, velikost červených krvinek, ztráta tekutiny se zahuštěním krve), mají značné důsledky pro krevní oběh a činnost srdce. (cit. velký lékařský slovník online, 2013 http://lekarske.slovniky.cz/ )
reoperace: opakovaná operace pro stejný stav u stejného pacienta v důsledku progrese nebo recidivy onemocnění nebo jako oprava neúspěšné předchozí operace
reovirové infekce: onemocnění vyvolaná reoviry. pojem zahrnuje infekce obecně nebo blíže neurčené infekce
repelenty proti hmyzu: látky způsobující, že se hmyz od nich odvrací nebo je odmítá jako potravu
reperfuze: obnovení krevního průtoku ischemickou tkání nebo orgánem. příčinou snížení krevního zásobování může být aterosklerotický uzávěr, zúžení arterie, chirurgické postupy atd. tento zákrok se používá především pro léčbu infarktu nebo jiných ischemických stavů, kdy umožňuje zotavení ischemické tkáně a brání další nekrotizaci. ale i sama reperfuze může způsobit další, tzv. reperfuzní poškození
reperfuze myokardu: obecně jde o obnovení krevního průtoku ischemickou srdeční tkání. příčinou snížení krevního zásobování může být aterosklerotický uzávěr, zúžení arterie, chirurgické postupy atd. mezi reperfuzní postupy patří trombolytická a vazodilatační léčba, angioplastika, katetrizace a koronární bypass. ale i sama reperfuze může způsobit další, tzv. reperfuzní poškození myokardu
reperfuzní poškození: reperfuzní poškození - poškození buněk a tkání, které může vzniknout při jejich reperfuzi [reperfuze - obnovení perfuze (průtoku krve) určitou oblastí organismu orgánu]. uplatňují se při něm např. kyslíkové radikály. (cit. velký lékařský slovník online, 2013 http://lekarske.slovniky.cz/ )
reperfuzní poškození myokardu: poškození způsobené reperfuzí myokardu (obnovou průtoku krve v ischemických oblastech srdce). reperfuze nastane při spontánní trombolýze, trombolytické terapii, kolaterálním toku z jiné části koronárního systému nebo po zrušení vazospazmu
repetitivní sekvence aminokyselin: sekvenční vzorec aminokyselin, který se objevuje více než jednou v sekvenci daného proteinu. mezi opakujícími se segmenty bývá často určitá sekvenční variabilita. mnoho proteinových domén je tvořeno repeticemi
repetitivní sekvence nukleových kyselin: sekvence dna nebo rna s vysokým množstvím kopií. rozlišujeme několik typů: rozptýlené repetitivní sekvence jsou transpozibilní elementy (transpozibilní elementy dna nebo retroelementy) rozptýlené v genomu jako jednotlivé kopie. koncové repetitivní sekvence z obou stran obklopují nějakou jinou sekvenci (např. dlouhé koncové repetice na genomech retrovirů). přímé repetice se vyskytují ve stejném směru (stejná sekvence je na stejném řetězci dna), invertované repetice jsou sekvence nukleotidů, které jsou komplementární k jiné sekvenci, ale pořadí bází je zrcadlově obrácené. pokud jsou kopie sekvenčního motivu v blocích, v řadě za sebou, hovoříme o tandemových repeticích
replantace zubu: opětovné vsazení vyraženého nebo vytaženého zubu zpět do vlastního zubního lůžka. provádí se zejm. tam, kde není naděje na uzávěr mezery posunem sousedních zubů. (cit. velký lékařský slovník online, 2016 http://lekarske.slovniky.cz)
replikace DNA: proces zdvojení dna, který předchází rozdělení buňky na dvě buňky dceřiné. (cit. velký lékařský slovník online, 2016 http://lekarske.slovniky.cz)
replikace viru: proces rozmnožení viru uvnitř buňky. skládá se ze syntézy proteinů, nukleových kyselin a někdy i lipidů a jejich následného sestavení do nové infekční částice
replikační počátek: specifická sekvence dna, kde začíná replikace úseku dna (replikonu). replikace může dále pokračovat v jednom nebo v obou směrech. replikační počátek obsahuje místa, kde dochází k oddělení komplementárních řetězců, syntéze primeru rna a následné syntéze dna
replikační protein C: protein vázající dna a aaa atpáza. skládá se z 5 polypeptidů a hraje zásadní roli při replikaci dna u eukaryot. váže se na spoje dna primer-templát a rekrutuje proliferační antigen buněčného jádra a dna-polymerázy do místa syntézy dna
replikon: jakákoli sekvence dna schopná nezávislé replikace nebo molekula, která obsahuje replikační počátek a má tudíž potenciální schopnost replikace ve vhodné buňce
replikové techniky (elektronová mikroskopie): metody preparace vzorků tkáně pro účely vizualizace za použití elektronového mikroskopu, obvykle skenovacího elektronového mikroskopu. tyto metody zahrnují vytvoření přesných kopií vzorků buď odlitkem anebo otiskem (tj. replikou) daného vzorku
reportérové geny: geny, jejichž exprese je snadno prokazatelná, a proto se využívají pro studium aktivity promotoru v různých místech cílového genomu. v technologii rekombinace dna mohou být tyto geny připojeny k promotorové oblasti genu zájmu
represe (psychologie): aktivní duševní proces potlačení prožitku, přání či myšlenky do podvědomí
represe-senzibilizace: obranné mechanismy zahrnující přístup k ohrožujícím nebo nepříjemným podnětům a nebo vyhýbání se jim. zcitlivovací proces zahrnuje intelektualizaci (nepříjemné téma je učiněno předmětem úvahy, čímž je od něj získán emoční odstup), zatímco represe (potlačení) zahrnuje podvědomé odmítnutí a snahu vyhnout se podnětu
representation learning: ve strojovém učení je učení funkcí nebo učení reprezentace sada technik, které umožňují systému automaticky objevit reprezentace potřebné pro detekci nebo klasifikaci funkcí z nezpracovaných dat. to nahrazuje vymýšlení reprezentací člověkem a umožňuje stroji naučit se funkce a používat je k provedení konkrétního úkolu
reprodukční a respirační syndrom prasat: syndrom, který se projevuje pozdními potraty, vysokým počtem mrtvých novorozených kusů a mumifikovaných či slabých novorozených selat. k dalším projevům patří respirační onemocnění u mladých neodstavených i odstavených prasat. onemocnění vyvolává virus reprodukčního a respiračního syndromu prasat
reprodukční a urogenitální systém - fyziologické jevy: fyziologie lidského a zvířecího těla, samčího nebo samičího, týkající se dějů a charakteristik rozmnožování a močového ústrojí
reprodukční anamnéza: důležitý faktor pro epidemiologické studie týkající se zdraví žen. tento pojem obvykle zahrnuje počet a načasování těhotenství a jejich výsledek, výskyt kojení, může též zahrnovat věk první menstruace (menarche) a menopauzy, menstruační pravidelnost, plodnost, gynekologické či porodnické obtíže nebo historii používání antikoncepčních prostředků
reprodukční chování: chování nebo rozhodnutí člověka vztahující se k reprodukci
reprodukční izolace: jakékoliv vlivy znemožňující křížení dvou rozdílných druhů, ať už jde o rozdíly ve fyziologii, chování nebo rozdílné volbě samic, případně neumožňují produkování plodných potomků. reprodukční bariéry jsou zodpovědny (zmírňováním genového toku) za vznik a udržování biologických skupin s rozdílnou charakteristikou, tedy za speciaci. (upraveno podle wikipedie 2021 http://www.cs.wikipedia.org/)
reprodukční práva: reprodukční práva žen a mužů znamenají, že jakákoli osoba nebo pár se může svobodně a odpovědně rozhodnout kolik, v jakém intervalu, kdy a zda mít děti. zahrnují také možnost rozhodnout se o podstoupení či nepodstoupení interrupce. nedílnou součástí je právo na informace a prostředky, které přispívají k sexuálnímu a reprodukčnímu zdraví žen i mužů. zahrnují právo všech rozhodovat o reprodukci bez diskriminace, nátlaku a násilí
reprodukční systém - fyziologické jevy: fyziologické procesy, faktory, vlastnosti a charakteristiky týkající se rozmnožování
reprodukční techniky: metody týkající se generování nových jednotlivců, včetně technik používaných při selektivním chovu, klonování a asistované reprodukci
reprodukční zdraví: stav reprodukčního systému při optimálním fungování bez příznaků nemoci, poruch nebo nedostatků
resekční okraje: okraje operačně odstraněné tkáně, které se zkoumají kvůli vyhodnocení účinnosti a adekvátnosti chirurgického zákroku na lokálním nádoru. jestliže je hodnocení negativní (r. okraje neobsahují nádorovou tkáň), pak to nasvědčuje tomu, že nádor byl úplně odstraněný
resistin: polypeptidický hormon o molekulové hmotnosti 12 kda, bohatý na cystein a vylučovaný tukovými buňkami tukové tkáně. je základním členem rodiny hormonů podobných rezistinu (relm). rezistin potlačuje schopnost inzulinu stimulovat příjem glukózy buňkami, snižuje příjem potravy a působí jako prozánětlivý cytokin
resolvasy Hollidayova spoje: enzymy, které rozpoznávají křížové struktury dna. zavádějí párové řezy, které pomáhají takovou strukturu rozložit do dvou šroubovic dna
resorpce alveolární kosti: resorpce nebo úbytek alveolární kosti (alveolárního výběžku) maxily nebo mandibuly
resorpce kosti: úbytek kostní tkáně způsobený aktivitou osteoklastů
resorpce plodu: rozklad a asimilace mrtvého plodu v děloze. jde o období po ukončení organogeneze, u lidí od 9. týdne těhotenství. nepatří sem resorpce embrya (viz ztráta embrya)
resorpce zubního kořene: resorpce, při které dochází ke ztrátě cementu nebo dentinu z kořene zubu v důsledku cementoklastické nebo osteoklastické aktivity. příčinou může být trauma okluze nebo nádor
resorpce zubu: patologický proces, při kterém dochází k resorpci kořenů stálých zubů. příčinami vnější resorpce (začíná na vnějším povrchu kořene ze strany periodoncia) jsou periapikální záněty, nádory, cysty, retinované zuby, replantované zuby. příčinami vnitřní resorpce (začíná uvnitř zubu ze strany zubní dřeně) je pulpitis chronica clausa. (cit. velký lékařský slovník online, 2017 http://lekarske.slovniky.cz)
respirační acidóza: acidóza vzniklá zadržením oxidu uhličitého při poruše dýchání (přesněji při hypoventilaci). je hyperkapnie, tendence k poklesu ph (acidemii), dochází k vzestupu bikarbonátů. vzniká při respirační insuficienci ii. typu, např. při těžkém astmatickém záchvatu, plicní obstrukční nemoci, otrav s útlumem dechového centra aj. často je kombinována s jinou poruchou (např. metabolickou acidózou v důsledku současné hypoxemie). kompenzací je činnost ledvin (zvýšení acidity moči). (cit. velký lékařský slovník online, 2013 http://lekarske.slovniky.cz/ )
respirační aerosoly a kapénky: fyziologické aerosoly a kapénky vylučované během kašle, kýchání, mluvení a vydechování. v závislosti na velikosti, aerodynamickém rozšíření nebo koncentraci mohou hrát roli při přenosu infekčních respiračních nemocí
respirační alergie: alergie zasahující dýchací systém. patří sem astma a sezónní alergická rýma
respirační funkční testy: měření různých procesů spojených s dýcháním: nádechy, výdechy, výměna kyslíku a oxidu uhličitého, objemová kapacita plic atd
respirační insuficience: selhávání dechových funkcí, při němž dýchací ústrojí není schopno zabezpečit dostatečnou výměnu plynů. stav vedoucí v krvi pouze k poklesu parciálního tlaku kyslíku v arteriální krvi hypoxemii se označuje jako r. i. i. typu (parciální); dochází-li současně též k vzestupu oxidu uhličitého (hyperkapnii), jde o r. i. ii. typu (globální). r. i. způsobují závažná akutní i chronická postižení plic nebo poruchy dýchání. i. typ spojený s hypokapnií bývá u chorob s postižením plicního parenchymu, např. ards, plicní fibrózy, pneumonie, plicního edému. hypoxemie stimuluje dýchací centrum a zvýšená hyperventilace vede k současné hypokapnii. progrese či vyčerpání může snižovat hyperventilaci, což se projeví vzestupem tenze oxidu uhličitého. ii. typ (tj. hypoxemie kombinovaná s hyperkapnií) bývá zejm. u poruch alveolární ventilace (např. chopn, postižení hrudní stěny a pleurální dutiny, útlum dechového centra). déle trvající hyperkapnie snižuje citlivost dechového centra, které je pak stimulováno zejm. současnou hypoxemií. příznaky kromě základního onemocnění vyplývají z hypoxie tkání a event. hyperkapnie. u obou typů je narušena i acidobazická rovnováha. léčba r. i. se kromě terapie příčiny soustřeďuje na dostatečnou oxygenaci a v těžších či akutních případech se provádí i dechová podpora. (cit. velký lékařský slovník online, 2012 http://lekarske.slovniky.cz/ )
respirační komplex I: oxidoreduktázový komplex obsahující flavoprotein a klastr fe/s, který katalyzuje přeměnu ubichinonu na ubichinol. tento komplex v mitochondrii také spojuje svou reakci s transportem protonů přes vnitřní mitochondriální membránu. složku komplexu nadh-dehydrogenázu lze izolovat a je uvedena jako ec 1.6.99.3
respirační komplex II: komplex flavoproteinoxidázy, který obsahuje železo-sirná centra. katalyzuje oxidaci sukcinátu na fumarát a spojuje tuto reakci s redukcí ubichinonu na ubichinol
respirační komplex III: vícesložkový enzymový komplex, který obsahuje cytochromy skupiny b, cytochrom c1 a železo-sirná centra. katalyzuje oxidaci ubichinolu na ubichinon a přenáší elektrony na cytochrom c. v mitochondriích je redoxní reakce spojena s transportem protonů přes vnitřní mitochondriální membránu
respirační komplex IV: vícesložkový enzymový komplex obsahující cytochromy skupiny a, cytochrom a3, dva atomy mědi a 13 různých proteinových podjednotek. jedná se o koncový oxidázový komplex dýchacího řetězce. shromažďuje elektrony, které jsou přenášeny z redukovaných cytochromů skupiny c, a odevzdává je molekulárnímu kyslíku, který je pak redukován na vodu. redoxní reakce je současně spojena s transportem protonů přes vnitřní mitochondriální membránu
respirační koronavirus prasat: mutantní kmen viru přenosné gastroenteritidy prasat, který způsobuje mírné nebo subklinické formy respiračních infekcí u selat. může také souviset s komplexem respiračních chorob prasat po odstavu, zejména v kombinaci s dalšími respiračními agens
respirační paralýza: úplné nebo částečné ochrnutí dýchacích svalů. tento stav může souviset s onemocněním motorického neuronu, periferních nervů, nervosvalového spojení, s nemocemi míchy, s poškozením bráničního nervu aj
respirační sinusová arytmie: respirační arytmie - nepravidelný srdeční rytmus při hlubokém dýchání. je běžná u mladších jedinců, u starších může být známkou neurózy. lze ji zjistit jako zrychlení tepu při hlubokém nádechu a jeho zpomalení při výdechu. na ekg se projeví jako sinusová arytmie. (cit. velký lékařský slovník online, 2021 http://lekarske.slovniky.cz/) pozor, není to sinusová arytmie - nemoc
respirační sliznice: slizniční membrána pokrývající dýchací systém, včetně nosní dutiny, laryngu, trachey a bronchů. sliznice je složena z různých typů epitelových buněk od řasnatých, sloupcovitých po jednoduché šupinaté, mukózní pohárkové buňky a ze žláz, které obsahují jak mukózní tak serózní buňky
respirační syncytiální viry: skupina virů rodu pneumovirus. způsobují respirační infekce u různých savců, nejčastěji u lidí a skotu, ale byla také hlášena nákaza koz a ovcí
respirační transport: procesy difuze přes alveolokapilární membránu a související chemické reakce, které ovlivňují rychlost výměny plynů v plicích, obvykle na úrovni alveolů
respirační vzplanutí: imunitní obranná reakce některých fagocytů (bílých krvinek, jako jsou neutrofily a makrofágy), při níž se krátkodobě zvyšuje buněčná spotřeba kyslíku (proto je v názvu respirace čili dýchání) a bílé krvinky začnou na obranu produkovat řadu toxických látek. dochází k aktivaci nadph-oxidázy, která produkuje superoxidové ionty (o2-). jedinci s dědičnou nedostatečností nadph-oxidázy (chronická granulomatózní nemoc) nejsou schopni účinně zabíjet bakterie a houbové zárodky a trpí rekurentními infekcemi. (upraveno podle wikipedie 2021 http://www.cs.wikipedia.org/)
respirační zvuky: zvuky, normální i abnormální, které lze zaslechnout auskultací (vyšetřením fonendoskopem) v jakékoliv části respiračního traktu
respirátory N95: ochranné prostředky dýchacích orgánů tvarované tak, aby byly utěsněné kolem nosu a úst pro účinnou filtraci aerosolových částic a kapiček. často jsou přizpůsobeny pro prevenci šíření infekcí (např. covid19) nebo pro podávání inhalačních anestetik nebo jiných plynů
responzivní elementy: nukleotidové sekvence (zpravidla proti směru transkripce), které jsou rozpoznávané specifickými regulačními transkripčními faktory. tím se spouští genová odpověď na různé regulační látky. tyto elementy se mohou vyskytovat v oblastech promotoru i enhanceru
restaurace: zařízení, kde se jídlo vaří, prodává a podává zákazníkům
restriktivní kardiomyopatie: nejvzácnější forma kardiomyopatie, narušena je compliance komor a diastolické plnění. stěny myokardu jsou velmi tuhé. může ji způsobit ukládání látek do myokardu, např. amyloidóza. morfologicky je patrná subendokardiální fibroelastóza. jsou příznaky srdečního selhání, arytmie. léčba je symptomatická, prognóza nepříznivá. (cit. velký lékařský slovník online, 2018 http://lekarske.slovniky.cz)
restriktivní porucha příjmu potravy: porucha příjmu potravy (např. zjevný nezájem o jídlo, vyhýbání se jídlu pro jeho určité senzorické vlastnosti, obava z negativních následků jídla), která se projeví trvalým nedostatečným příjmem potravy spojeným s jedním nebo více následujícími příznaky: výrazný úbytek hmotnosti (nebo poruchy vývoje vzhledem k věku), významný nedostatek živin, závislost na umělé výživě či potravinových doplňcích, narušení normálních psychosociálních funkcí
restrikční endonukleasy typu I: enzymové systémy obsahující tři různé podjednotky a vyžadující atp, s-adenosylmethionin a hořčík pro endonukleolytickou aktivitu za vzniku náhodných dvouřetězcových fragmentů s koncovými 5'-fosfáty. fungují také jako dna-dependentní atpázy a modifikační metylázy katalyzující reakce ec 2.1.1.72 a ec 2.1.1.73 s podobnou specifitou místa. tyto systémy rozpoznávají specifické krátké sekvence dna a štěpí je na místech vzdálených od rozpoznávací sekvence. enzymy z různých mikroorganismů se stejnou specifitou se nazývají isoschizomery. ec 3.1.21.3
restrikční endonukleasy typu II: enzymové systémy obsahující jednu podjednotku a vyžadující pro endonukleolytickou aktivitu pouze hořčík. odpovídající modifikační metylázy jsou samostatné enzymy. systémy rozpoznávají specifické krátké sekvence dna a štěpí buď uvnitř rozpoznávací sekvence, nebo v krátké specifické vzdálenosti od ní, čímž vznikají specifické dvouřetězcové fragmenty s koncovými 5'-fosfáty. enzymy z různých mikroorganismů se stejnou specifitou se nazývají isoschizomery. ec 3.1.21.4
restrikční endonukleasy typu III: enzymové systémy složené ze dvou podjednotek a vyžadující atp a hořčík pro endonukleolytickou aktivitu; nefungují jako atpázy. existují jako komplexy s modifikačními metylázami s podobnou specifitou uvedenou pro ec 2.1.1.72 nebo ec 2.1.1.73. tyto systémy rozpoznávají specifické krátké sekvence dna a štěpí je v krátké vzdálenosti, asi 24 až 27 bází, od rozpoznávací sekvence, čímž vznikají specifické dvouřetězcové fragmenty s koncovými 5'-fosfáty. enzymy z různých mikroorganismů se stejnou specifitou se nazývají isoschizomery. ec 3.1.21.5
restrikční enzymy: enzymy, které jsou součástí restrikčně-modifikačních systémů. katalyzují endonukleolytické štěpení sekvencí dna, které nemají druhově specifický metylační vzorec dna hostitelské buňky. štěpením vznikají náhodné nebo specifické dvouřetězcové fragmenty s koncovými 5'-fosfáty. úkolem restrikčních enzymů je zničit jakoukoli cizí dna, která pronikne do hostitelské buňky. většina z nich byla studována v bakteriálních systémech, ale několik jich bylo nalezeno i v eukaryotických organismech. používají se také jako nástroje pro systematickou disekci a mapování chromozomů, při určování sekvencí bází dna a umožnily sestřih a rekombinaci genů z jednoho organismu do genomu jiného. ec 3.21.1
restrikční mapování: použití restrikčních endonukleáz k analýze a vytvoření fyzické mapy genomů, genů nebo jiných segmentů dna. restrikční mapování mělo důležité místo v lékařské genetice a evolučních studiích před tím, než se začala využívat samotná sekvenace dna
restrukturace chromatinu: mechanismy ovlivňující vznik, udržování a modifikaci specifické fyzikální konformace chromatinu, která určuje přístupnost dna pro transkripci
resuscitace: obnova života nebo vědomí člověka zdánlivě mrtvého
resuscitační péče: péče poskytovaná pacientům vyžadujícím mimořádná terapeutická opatření k udržení a prodloužení života
retardanty hoření: materiály použité na tkaniny, lůžkoviny, nábytek, plasty atd. pro zpomalení jejich hoření. mnoho z nich může unikat do okolí a způsobit alergie nebo jiná poškození
retardační test: elektroforetická technika pro testování vazby jedné sloučeniny na druhou. typicky je jedna sloučenina označena tak, aby se dala sledovat její mobilita během elektroforézy. pokud je značená sloučenina navázána na jinou sloučeninu, pak bude mobilita značené sloučeniny přes elektroforetické médium zpomalena
rete testis: síť kanálků na zadní straně varlete v tzv. mediastinum testis, kam ústí tubuli seminiferi recti. z r. t. vycházejí vývodné kanálky varlete (ductuli efferentes testis). r.t. jsou součástí intratestikulárního úseku (spolu s tubuli recti) vývodných pohlavních cest, které zajišťují transport spermií. (upraveno podle: velký lékařský slovník online, 2018 http://lekarske.slovniky.cz)
retence (psychologie): schopnost udržet zapamatované v paměti v období mezi vštípením a vybavením (reprodukcí). uchování se posiluje používáním a občasným vybavováním. podobně jako pozornost vykazuje i paměť selektivní aktivitu
retence moči: zadržení moči v močovém měchýři při nemožnosti se vymočit nebo nemožnosti zcela vyprázdnit močový měchýř. vzniká z nervových či místních příčin (neurogenní měchýř, úrazy míchy, poruchy nervového zásobení, neuropatie, hypertrofie prostaty aj.). úplná r. moči vede k zvětšení naplněného močového měchýře, který je pak hmatný nad sponou stydkou. řešením bývá zavedení močového katetru, event. epicystostomie a podle možností kauzální léčba. rizikem r. m. je močová infekce a zhoršení renálních funkcí až postrenální selhání ledvin. (cit. velký lékařský slovník online, 2018 http://lekarske.slovniky.cz)
retikulin: retikulární vlákna jsou jemná větvená vlákna uspořádaná do sítí tvořících retikulární vazivo jakožto pojivový základ řady tkání a orgánů, zejm. lymfatické tkáně, kostní dřeně, jaterní tkáně aj. jsou tvořena kolagenem iii (dř. nazývaným retikulin) s vysokým obsahem sacharidů (šestkrát až desetkrát více než u kolagenu i), které jsou podstatou argyrofilie i pas-pozitivity retikulárního vaziva. (uprav. podle velký lékařský slovník online, 2020 http://lekarske.slovniky.cz/)
retikulocyty: předposlední, již bezjaderné vývojové stadium červené krvinky, po němž už následuje zralý erytrocyt. vzniká z erytroblastu vypuzením buněčného jádra v kostní dřeni a za několik dnů dozrává v periferní krvi. obsahuje zbytky organel. množství r. v periferní krvi (vyjádřeno relativně v procentech všech červených krvinek, norm. cca 1 %) odráží erytropoetickou aktivitu dřeně. je zvýšeno při její aktivaci (viz retikulocytóza) a sníženo při dřeňových útlumech. (cit. velký lékařský slovník online, 2013 http://lekarske.slovniky.cz/ )
retikulocytóza: zvýšené množství retikulocytů v periferní krvi. je výrazem zvýšené erytropoetické aktivity kostní dřeně. nápadná bývá při hemolýze, po větším krvácení, při úspěšné léčbě anemie. (cit. velký lékařský slovník online, 2013 http://lekarske.slovniky.cz/ )
retikuloendotelióza ptačí: skupina syndromů u ptáků, které jsou způsobené virem ptačí retikuloendoteliózy. k příznakům patří zakrslost a akutní a chronická nádorová onemocnění. lidé a savci vykazují k viru rezistenci
retikulární formace: šedá hmota mozková, kterou tvoří více než 50 mozkových jader umístěných v mozkovém kmeni, tj. prodloužené míše, mostu, středním mozku, ale i v thalamu. jedná se o polysynaptický a multisenzorický systém, který přijímá vzruchy ze všech specifických nervových drah. funkčně podléhá vlivům vyšších i nižších pater centrální nervové soustavy
retikulární formace středního mozku: část retikulární formace ve středním mozku, která se nachází v tegmentum mesencephali