NLK-NML/MeSH-CZ-2025-notes huggingface dataset:
gramnegativní bakteriální infekce: infekce způsobené bakteriemi, které se gramovým barvením neobarví (pro rozlišení se dodatečně barví růžově)
gramnegativní chemolitotrofní bakterie: velká skupina bakterií získávající energii oxidací anorganických látek. patří sem např. bakterie oxidující amoniak na dusitany, bakterie oxidující síru či siřičitany na sírany a bakterie ukládající oxidy železa a manganu
gramnegativní fakultativně anaerobní tyčinky: velká skupina fakultativně anaerobních, tyčinkovitých bakterií, které se gramovým barvením neobarví a pro rozlišení se dodatečně barví do červena/růžova
gramnegativní oxygenní fotosyntetizující bakterie: široce rozšířené jednobuněčné nebo mnohobuněčné bakterie. k hlavním pigmentům účastnícím se fotosyntézy patří u sinic (cyanobacteria) chlorofyl typu a a fykobiliny. rody sinic řádu prochlorales obsahují chlorofyl typu a a typu b, ale neobsahují fykobiliny
grampozitivní bakterie: jako grampozitivní se označují bakterie, které mají na konci diagnostického barvení podle gramovy metody pod mikroskopem modrofialovou barvu. (upraveno podle wikipedie 2020 http://www.cs.wikipedia.org/)
grampozitivní bakteriální infekce: označuje infekce vyvolané skupinou bakterií, které gramovým barvením získají modrou barvu
grampozitivní koky: bakterie kulovitého tvaru, které barvením podle gramovy metody získají modrofialovou barvu
grampozitivní nesporulující tyčinky: skupina grampozitivních, nesporulujících, tyčinkovitých bakterií, které mají společné morfologické a fyziologické znaky
grampozitivní sporulující bakterie: bakterie, které tvoří endospory a jsou grampozitivní. zástupci jsou např. rody bacillus; clostridium; micromonospora; saccharopolyspora a streptomyces
grampozitivní sporulující tyčinky: grampozitivní, tyčinkovité bakterie tvořící endospory. typickými představiteli jsou rody bacillus a clostridium
grampozitivní tyčinky: velká skupina bakterií tyčinkovitého tvaru, které barvením podle gramovy metody získají modrofialovou barvu
granula v zárodečných buňkách: cytoplazmatické struktury organizované ribonukleoproteiny, které se účastní regulace rna v zárodečných buňkách
granulační tkáň: vaskulární pojivová tkáň, která se vytváří na povrchu poranění, vředu nebo zanícené tkáně. skládá se z nových kapilár a infiltrátů obsahujících lymfatické buňky, makrofágy a plazmatické buňky
granuliny: malé, na cystein bohaté peptidy generované proteolytickým štěpením progranulinu. granulinové peptidy jsou každý složeny z granulinového motivu, zatímco paragranulin je složen z polovičního granulinového motivu. savčí granuliny se nazývají granulin 1-7 pro jejich pořadí sekvence v propeptidu progranulinu a jsou alternativně pojmenovány granulin g, f, b, a, c, d a e; nebo epitelin 7, 6, 2, 1, 3, 4 a 5, tj. granulin 1 aka granulin g aka epitelin 7 atd
granulocyty: druh bílých krvinek (leukocytů) obsahujících zrnka, podle jejichž barvitelnosti (pro pozorování v mikroskopu) se granulocyty dělí na neutrofily, eozinofily a bazofily, které se liší svými funkcemi. (cit. velký lékařský slovník online, 2013 http://lekarske.slovniky.cz/ )
granulom: nakupení granulační tkáně, někdy s velkými mnohojadernými buňkami (langhansovými). vzniká při chronickém zánětu vyvolaném např. některými bakteriemi, cizím tělesem aj. je typický pro tuberkulózu, syfilis, lepru, sarkoidózu, crohnovu nemoc, reakci na některé cizí látky a tělesa apod. nemoci s mnohočetným výskytem g. se označují jako granulomatózy. (cit. velký lékařský slovník online, 2013 http://lekarske.slovniky.cz/ )
granulom dýchacího systému: granulomatózní onemocnění postihující jednu nebo více částí dýchacího ústrojí
granulom z cizího tělesa: histiocytární, zánětlivá reakce na cizí těleso. granulom je tvořený modifikovanými makrofágy s obrovskými mnohojadernými buňkami z cizích těles, obvykle obklopených lymfocyty
granuloma inguinale: onemocnění vznikající obv. v okolí pohlavních orgánů a vyskytující se v teplých oblastech. původcem je bakterie calymmatobacterium granulomatis. u muže bývá postižen glans, u žen bývá postižení rozsáhlejší. průběh bývá chronický, léze mají charakter uzlíků s pozdějším zvředovatěním, obv. nejsou příliš bolestivé. onemocnění bez léčby probíhá chronicky a po delší době může způsobit značnou lokální destrukci. spíše než o vlastní přenos pohlavním stykem se připouští možnost autoinokulace. léčebně se používají doxycyklin, cotrimoxazol, event. erytromycin nebo fluorochinolony. (cit. velký lékařský slovník online, 2013 http://lekarske.slovniky.cz/ )
granulomatóza s polyangiitidou: multisystémové onemocnění s komplexním genetickým základem. je charakterizované zánětem krevních cév (vaskulitidou), který vede k poškození různých tělesných orgánů. mezi společné příznaky patří granulomatózní zánět dýchacího systému a ledvin. u většiny pacientů se dají prokázat autoprotilátky (protilátky proti cytoplazmě neutrofilů) proti myeloblastinu
granulomatózní mastitida: vzácné benigní zánětlivé onemocnění prsu, které se vyskytuje u premenopauzálních žen krátce po porodu. příčina není známa, časté je chybné podezření na nádorové onemocnění a někdy se udává souvislost s kojením a užíváním orální antikoncepce
granzymy: rodina serinových endopeptidáz, které se vyskytují v sekrečních granulech leukocytů, jako například cytotoxických t-lymfocytů a přirozených zabijáckých buněk. když jsou granzymy vylučovány do mezibuněčného prostoru, působí tak, že likvidují transformované a virem infikované hostitelské buňky
grapefruit: subtropická dřevina z rodu citrus, čeledi routovité, která plodí grapefruity. grapefruitová šťáva ovlivňuje farmakokinetické parametry řady léčiv ovlivňuje svým inhibičním vlivem na střevní cytochrom cyp3a4. látky obsažené v grepu tak mohou zvýšit účinek léčivé látky nebo zvýraznit nežádoucí účinky léčiva
gravidita: počet těhotenství, úplných nebo neúplných, které žena zažila. to se liší od parity, což je počet narozených potomků
gravitace: silové zrychlení vyvolané vzájemnou přitažlivostí dvou hmotností nepřímo úměrné kvadrátu vzdálenosti jejich hmotných středů. je to také síla vyvolaná zemí, měsícem nebo planetami na okolní objekty
gravitace změněná: změna gravitační síly nebo manipulace s ní. může být přirozená nebo umělá
gravitropismus: směrovaný růst organismů jako reakce na zemskou tíži. u rostlin je hlavní kořen pozitivně gravitropní a hlavní stonek rostoucí nahoru je negativně gravitropní, bez ohledu na pozici, v níž jsou rostliny umístěny. gravitropismus rostlin je řízený auxiny, regulátory růstu rostlin
green tea extract AR25: an 80% ethanolic dry extract standardized at 25% catechins expressed as epigallocatechin gallate (egcg)
growth & development: used with microorganisms, plants, and the postnatal period of animals for growth and development. it includes also the postnatal growth or development of organs or anatomical parts. for prenatal period of animals for growth and development use /embryology
guaifenesin: guaifenesin působí jako expektorans, neboť snižuje viskozitu hlenu v dýchacích cestách a zvyšuje sekreci bronchiálních žlázek, má též účinky anxiolytické i myorelaxační. využívá se u psychosomatických onemocnění se srdečními palpitacemi, u algických syndromů (psychické tenze s bolestí hlavy). kombinuje se s analgetiky-antipyretiky k dosažení synergismu. (upraveno podle wikiskripta 2020 http://www.wikiskripta.eu/)
guajak: pryskyřice ze dřeva některých druhů guaiacum (g. posvátný a g. lékařský). používá se jako klinické činidlo (zkoumadlo) pro okultní krev, k důkazu oxidáz, peroxidáz a jiných oxidačně působících látek
guajakol: organická sloučenina patřící mezi fenoly a vyskytující se v přírodě. jedná se o bezbarvou aromatickou olejovitou kapalinu získávanou z guajaku nebo z dřevného kreosotu. guajakol se v medicíně používá jako expektorans, antiseptikum a lokální anestetikum. používá se i k přípravě eugenolu a vanilinu. (upraveno podle wikipedie 2020 http://www.cs.wikipedia.org/)
guanabenz: agonista alfa2-adrenergních receptorů používaný jako antihypertenzivum
guanazol: cytostatický derivát triazolu, který nelze zaměňovat s guanazolem (guanazolo), což je obecný název pro 8-azaguanin
guanethidin: antihypertenzivum, které selektivně inhibuje přenos v postganglionárních adrenergních nervových vláknech. pravděpodobně působí hlavně zamezením uvolňování norepinefrinu na nervových zakončeních a způsobuje vyčerpání zásob norepinefrinu v periferních zakončeních sympatiku a také v tkáních
guanfacin: centrálně působící antihypertenzivum se specificitou k alfa-2-adrenergním receptorům
guanidinacetát-N-methyltransferasa: tento enzym katalyzuje poslední krok biosyntézy kreatinu tím, že katalyzuje methylaci guanidinacetátu na kreatin
guanidiny: skupina derivátů iminomočoviny. rodičovská sloučenina byla izolována z hub, obilných klíčků, rýžových slupek, mušlí, žížal a šťávy z tuřínu. deriváty mohou mít antivirové a antifungální vlastnosti
guanindeaminasa: enzym, který katalyzuje deaminaci guaninu za vzniku xanthinu. ec 3.5.4.3
guanosin: purinový nukleosid, kde je guanin svým dusíkem v poloze n9 spojený s uhlíkem c1 ribózy. je součástí ribonukleové kyseliny a jeho nukleotidy hrají důležitou roli v metabolismu
guanosinmonofosfát cyklický: cyklický guaninový nukleotid obsahující jednu fosfátovou skupinu, která je připojena esterovou vazbou na ribózu v polohách 3'- a 5'-. podílí se na buněčné regulaci, patří mezi tzv. druhé posly. jeho hladiny se zvyšují v reakci na různé hormony včetně acetylcholinu, inzulinu a oxytocinu. bylo zjištěno, že aktivuje specifické proteinkinázy
guanosintrifosfát: nukleotid se třemi fosfátovými skupinami, který je možno považovat za analog atp. (upraveno podle wikipedie 2023 http://www.cs.wikipedia.org/)
guanyloribonukleasa: enzym katalyzující endonukleolytické štěpení rna na 3'-pozici guanylátového zbytku. ec 3.1.27.3
guanylthiomočovina: může chránit před hypoxickým poškozením, léčivo vyvinuté pro léčbu šoku vyvolaného poraněním nebo ztrátou krve; také stimuluje paretický gastrointestinální systém
guanylátcyklasa: enzym vytvářející cgmp z gtp. obsahuje hem, ovlivňována je např. oxidem dusnatým. srov. adenylátcykláza guanin. (cit. velký lékařský slovník online, 2016 http://lekarske.slovniky.cz/ )
guanylátkinasy: katalyzuje na atp závislou fosforylaci gmp za vzniku gdp a adp
gubernákulum: embryonální struktura, která pomáhá řídit sestup gonád do jejich konečné polohy. připojuje se ke kaudálnímu konci fetálních gonád při vývoji skrota u samců a labia majora u samic. vznikají z něj kaudální ligamenta gonád: ligamentum scrotale u samců a ligamentum teres uteri a ligamentum ovarii proprium u samic. pojem zahrnuje obdobné morfologickofunkční struktury nesavců
guggulu extract: extract of commiphora mukul engl.; contains guggulsterone which antagonized farnesoid x receptor
guide RNA, Kinetoplastida: malá mitochondriální rna u prvoků bičivek (kinetoplastida), která hraje hlavní roli při editaci rna. editace pomocí grna začíná sekvenčně specifickým párováním mezi mrna a grna v oblastech, které jsou vzájemně komplementární. následně dochází k vložení nebo deleci uracilových zbytků podle vzoru grna. (upraveno podle wikipedie 2023 http://www.cs.wikipedia.org/)
guma karaya: jedná se o vysušený výron stonků a větví druhů indického stromu sterculia (s. urens aj.) a cochlospermum (c. gossypium aj.). používá se jako stabilizátor, emulgátor a zahušťovadlo, projímadlo chirurgický lubrikant a lepidlo a při léčbě kožních vředů
gustatorické pocení: silné pocení horních částí těla při jídle (nebo po něm). může být součástí autonomní diabetické neuropatie, je typické pro syndrom freyové. (cit. velký lékařský slovník online, 2018 http://lekarske.slovniky.cz/ )
gutaperča: druh gumy, která se podobá kaučuku, je průhledná, pevná a pružná. vyrábí se z mléčné šťávy ze stromů rodu palaquium, především druhu palaquium gutta (perčovník pravý). stejně jako kaučuk je gutaperča polyterpen, polymer isoprenu - (trans-1,4-polyizopren). avšak na rozdíl od kaučuku, který je izomerem cis, je gutaperča izomerem trans, v důsledku čehož je mnohem méně elastická. v minulosti se používala např. při výrobě nepromokavých látek a jako vynikající izolant u elektrických kabelů, zejména podmořských (v současnosti byla nahrazena plasty). dosud se používá jako výplň kořenových kanálků zubů. (upraveno podle wikipedie 2020 http://www.cs.wikipedia.org/)
gutta-balata: a naturally occurring trans-polyisoprene polymer extracted from the bark of mimusops globsa tree
gymnastika: soubor tělesných cvičení, jehož cílem je všestranný rozvoj lidského těla a udržení zdatnosti a celkové dobré výkonnosti. (upraveno podle wikipedie 2022 http://www.cs.wikipedia.org/)
gynatrézie: souhrnný pojem pro různé formy vrozené neprůchodnosti různých částí ženského pohlavního ústrojí. zahrnuje cervikální atrezii, vaginální atrezii (aplasia vaginae) a hymenální atrezii. důsledkem g. je kryptomenorea, hematometra či hematokolpos. v širším smyslu se někdy pod pojem g. řadí i sekundárně získaný uzávěr v důsledku infekcí či poranění. (cit. velký lékařský slovník online, 2017 http://lekarske.slovniky.cz)
gynekologicko-porodnické oddělení nemocnice: odbor nemocnice odpovědný za správu a řízení služeb poskytovaných pacientkám na porodnickém a gynekologickém oddělení
gynekologická onemocnění: patologické procesy, které se vztahují na ženské reprodukční ústrojí (pohlavní orgány ženské)
gynekologické chirurgické výkony: chirurgie prováděná na ženských genitáliích
gynekologické vyšetření: prohlédnutí a palpace ženských prsou, břicha a pohlavních orgánů a rovněž získání informací gynekologickou anamnézou
gynekologie: lékařsko-chirurgická specializace zabývající se fyziologií a poruchami primárně ženského genitálního traktu, jakož i ženskou endokrinologií a reprodukční fyziologií
gynekomastie: zvětšení prsních žláz u mužů. vzniká v důsledku hormonální nerovnováhy, vyvolané např. jaterním onemocněním, nadprodukcí prolaktinu, některými léky nebo nádory, někdy se příčina nenajde. fyziologická gynekomastie se běžně vyskytuje u novorozenců, mladistvých a stárnoucích mužů. (upraveno podle: velký lékařský slovník online, 2017 http://lekarske.slovniky.cz)
gyrus dentatus: třívrstevná šedá hmota ležící nad gyrus hippocampi. vrstva stratum moleculare je fisurou spojená s hipokampem. vrstva stratum granulare obsahuje hustě nakupené sférické nebo oválné neurony (granulární buňky), jejichž axony pronikají vrstvou stratum polymorphum a končí na dendritech pyramidových buněk hipokampu
gyrus parahippocampalis: závit na vnitřní straně mozkové hemisféry, který leží mezi sulcus hippocampalis a sulcus collateralis
gyrátová atrofie: progresivní, autozomálně recesivní, difuzní atrofie choroidey, pigmentového epitelu a sítnice s počátkem v dětství
habenula: malý útvar v epithalamu v blízkosti střední čáry. obsahuje habenulární jádra
habituace (psychofyziologie): habituace je elementární typ učení, který se projevuje tím, že živé organismy postupně přestávají reagovat na podněty, které nejsou ani užitečné, ani škodlivé. netýká se návyku na drogy
habituální potrat: tři nebo více po sobě následující samovolné potraty
hadi: podřád plazů z řádu šupinatých (squamata). jsou to dravci vyznačující se dlouhým tělem bez končetin. (upraveno podle wikipedie 2019 http://www.cs.wikipedia.org/)
hadí jedy: roztoky nebo směsi toxických a netoxických látek vyvinutých slinnými žlázami hadů z podřádu serpentes (tzv. duvernoyova žláza) za účelem usmrcení dravých nebo zneškodňujících predátorů a do těla vpravené drážkovanými nebo dutými zuby. obvykle obsahují enzymy, toxiny a další složky
hafnium: hafnium (chemická značka hf, protonové číslo 72) je šedý až stříbřitě bílý, kovový prvek, chemicky velmi podobný zirkoniu. hlavní uplatnění nalézá jako složka některých speciálních slitin
halcinonid: silně působící lokální halogenovaný kortikoid používaný (glukokortikoid) používaný lokálně při léčbě dermatitidy, ekzému nebo psoriázy. může způsobit podráždění pokožky
half protocol: chemotherapy protocol consisting of above cpds with allopurinol protection; used in treatment of advanced gastrointestinal & breast cancer
halitóza: zápach z úst, který může mít různé příčiny, patří sem např. špatná ústní hygiena, infekce zubů a úst nebo zažívací poruchy
hallux limitus: kostní proliferace a kloubní degenerace prvního metatarzofalangeálního kloubu. tento stav se projevuje bolestí a progresivním zhoršováním rozsahu pohybu v dorziflexi
hallux rigidus: ztuhlý palec je získanou deformitou nohy. jde o degenerativní onemocnění základního článku palce. artróza tohoto kloubu vede k zúžení kloubní štěrbiny a úbytku chrupavky na kloubních plochách. na okrajích kloubních ploch vznikají výrůstky (osteofyty), které následně brání v pohybu kloubu. často toto onemocnění vzniká v důsledků kombinace vícero faktorů, např. vrozené dispozice a častých drobných úrazů kloubu
hallux valgus: vbočený palec. ortopedická deformita palce nohy, při níž je palec stočen k ostatním prstům s vytvořením někdy značného vyklenutí v místě jeho kloubu ("kotník"). vzniká v souvislosti s poruchou nožní klenby. vliv má i dědičnost a nesprávná obuv, porucha je častější u žen. léčba je konzervativní (ortopedická obuv, cvičení) nebo operativní. (cit. velký lékařský slovník online, 2017 http://lekarske.slovniky.cz)
hallux varus: posunutí palce (hallux) směrem ke středové ose nebo odklon palce od ostatních prstů. tento stav může být vrozený nebo získaný
halofenát: antihyperlipoproteinemická (antiaterosklerotická) látka a urikosurická látka
halogenace: halogenace je chemická reakce, která obnáší začlenění halogenu do molekuly. specifičtěji se hovoří o procesech, které přímo označují použitý halogen: fluorace, chlorace, bromace a jodace. (upraveno podle wikipedie 2020 http://www.cs.wikipedia.org/)
halogenované uhlovodíky: halogenové deriváty uhlovodíků vznikají nahrazením jednoho nebo více atomů vodíku v molekule uhlovodíku atomem (atomy) halogenu
halogeny: chemické prvky, které jsou členy 17. skupiny periodické tabulky. mají nekovový charakter, jsou velmi reaktivní, tvoří sloučeniny s elektropozitivními i elektronegativními prvky
halotolerantní rostliny: rostliny, které mohou dobře růst v půdách s vysokou salinitou
halucinace: falešný vjem něčeho, co neexistuje. může jít o vjemy zrakové (od jednoduchých záblesků až po složité scény), čichové, chuťové, tělové, útrobní apod. v psychiatrii jsou nejvýznamnější h. sluchové ("hlasy"), které nemocným radí, varují je apod. v některých případech postižený rozpozná, že nejde o skutečnost (pseudohalucinace), u většiny psychiatrických onemocnění (psychóz) je však pacient o jejich skutečné existenci nezvratně přesvědčen a může se jimi i řídit. příčinou je zejm. schizofrenie, deliria, působení některých drog (halucinogenů - např. lsd). přirozené jsou občasné pseudohalucinace během usínání nebo probouzení. hypnagogické halucinace se vyskytují v některých případech narkolepsie. (cit. velký lékařský slovník online, 2014 http://lekarske.slovniky.cz)
halucinogeny: drogy schopné vyvolat iluze, halucinace, bludy, paranoidní myšlenky a jiné změny nálady a myšlení. halucinogenem může být přírodní i syntetická látka. užívané jsou při kultovních obřadech při účasti šamana nebo pro vyvolání psychóz. halucinogeny způsobují zrakové i sluchové halucinace, a také změny vnímání skutečnosti. člověk jedná nekontrolovatelně a neočekávaně, proto může představovat ohrožení pro sebe i jiné. předávkování může způsobit i smrt. (upraveno podle wikiskripta 2020 http://www.wikiskripta.eu/)
hamartom: benigní nádor vzniklý abnormální formací normálních tkání. na rozdíl od jiných nezhoubných nádorů, které jsou tvořeny zpravidla jen jedním druhem tkáně, vyskytuje se v hamartomu komplex různých tkání a struktur. (cit. česká onkologická společnost české lékařské společnosti jana evangelisty purkyně.slovníček, 2015 http://www.linkos.cz/slovnicek/)
hanba: emocionální postoj rozrušení po zjištění vlastního nedostatku, nevhodnosti, nedostatečnosti
handling (psychologie): fyzická manipulace zvířaty a lidmi proto, aby bylo vyvoláno určité chování nebo jiné psychologické reakce. v experimentální psychologii je handling využíván u zvířat k vyvolání stresové situace nebo pro studium vlivu ochočení nebo mateřství
hantavirové infekce: infekce viry z rodu orthohantavirus. pojí se s nejméně čtyřmi klinickými syndromy: hemoragickou horečkou s renálním syndromem způsobenou viry ze skupiny hantaan, mírnější formou hfrs způsobenou virem seoul, epidemickou nefropatií způsobenou virem puumala a hantavirovým plicním syndromem způsobeným virem sin nombre
hantavirový plicní syndrom: závažné onemocnění vyvolané viry z rodu hantavirus (např. sérotypy sin nombre). má náhlý začátek, horečnatý průběh s rozvojem pneumonie a těžkého stavu s vysokou úmrtností. případy hps byly zaznamenány v některých oblastech usa. (cit. velký lékařský slovník online, 2015 http://lekarske.slovniky.cz)
haploidentická transplantace: transplantace mezi jednotlivci, kteří mají částečnou haplotypovou shodu
haploidie: chromozomální konstituce buněk, které obsahují právě jednu sadu chromozomů (symbol: n nebo x). (upraveno podle wikipedie 2021 http://www.cs.wikipedia.org/)
haploinsuficience: snížení genové dávky způsobené mutací ztráty funkce. snížené množství produktu není dostatečné pro normální funkci organismu a vede k abnormálnímu fenotypu nebo onemocnění
haplotypy: genetická konstituce jedince daná alelou nebo ke skupinou genů (lokusů), které jsou ve vazbě a jsou tudíž preferenčně předávány rodiči potomkům pohromadě. typicky jsou tímto způsobem děděny alely hla systému. (upraveno podle wikiskripta 2021 http://www.wikiskripta.eu/)
haptická technologie: studium využití hmatu a kinestezie za účelem vytvoření haptického rozhraní, které uživatelům umožní interakci s digitálními objekty pomocí kinestetické zpětné vazby, silové zpětné vazby a hmatové zpětné vazby
haptické rozhraní: počítačové periferie, které uživatelům umožňují trojrozměrnou interakci s objekty ve virtuálním prostředí nebo se zařízením ovládaným na dálku prostřednictvím kinestetické, hmatové a silové zpětné vazby
haptoglobiny: plazmatické glykoproteiny, které tvoří stabilní komplex s hemoglobinem, aby napomáhaly recyklaci hemového železa. u člověka jsou kódovány genem na krátkém raménku 16. chromozomu. //haptoglobin je plazmatický glykoprotein tvořený v játrech, který velmi pevně váže extrakorpuskulární molekulu hemoglobinu. zhruba 10 % degradovaného hb je každý den uvolněno do oběhu a tak vzniká extrakorpuskulární hb. zbylých 90 % je přítomno ve starých erytrocytech, které jsou degradovány v buňkách res. množství hp v lidské plasmě se pohybuje od 400 do 1800 mg hb-vazebné kapacity v litru. wikiskripta
hard metal: alloy consisting of tungsten carbide & cobalt; causative agent in hard metal lung disease
harmanové alkaloidy: harmalin je karbolinový alkaloid, dihydroharmin, látka získaná z rostliny peganum harmala (harmala stepní nebo mnohodílná, zvaná též syrská routa), narkotikum, anthelmintikum. (cit. velký lékařský slovník online, 2018 http://lekarske.slovniky.cz/ )
harringtoniny: tetracyklické spiro-benzauzepiny izolované ze semen hlavotisu (cephalotaxus harringtonia). jsou to estery alkaloidu cefalotaxinu a mohou být účinné jako antitumorózní látky
hasiči: profesionální nebo dobrovolní členové hasičského sboru, kteří jsou vyškoleni k hašení požáru a reakci na související mimořádné události
havárie elektrárny Fukušima: havárie jaderné elektrárny, která nastala po zemětřesení v oblasti tóhoku 11. března 2011 na východním pobřeží japonska. katastrofa vznikla následkem zatopení elektrárny ničivou vlnou tsunami
hedvábí: souvislé proteinové vlákno sestávající převážně z fibroinů. je syntetizován různým hmyzem a pavoukovci. převážná část přírodního hedvábí se získává z výměšků housenky bource morušového
helikasy RecQ: rodina strukturálně příbuzných dna helikáz, které hrají zásadní roli při udržování integrity genomu. helikázy recq byly původně objeveny v e. coli a jsou vysoce konzervované v prokaryotických i eukaryotických organismech. genetické mutace, které způsobují ztrátu aktivity recq helikáz, vedou k poruchám, které jsou spojeny s predispozicí k nádorovému onemocnění a s předčasným stárnutím
helikáza Wernerova syndromu: dna-dependentní helikáza a 3'-5' exonukleáza. má 3'->5' exonukleázovou aktivitu vůči dvouvláknové dna s 5'-přečnívajícím koncem a přednostně se váže na substráty dna obsahující alternativní sekundární struktury, jako jsou replikační vidlice a hollidayovy spoje. mutace v genu wrn jsou spojeny s wernerovým syndromem
helioterapie: léčba nemoci vystavením těla slunečnímu záření, terapeutické použití slunění
helium: helium, (chemická značka he, latinsky helium) je plynný chemický prvek, který je lehčí než vzduch, patří mezi vzácné plyny a tvoří druhou nejvíce zastoupenou složku vesmírné hmoty. má atomové číslo 2 a relativní atomovou hmotnost 4,003. bezbarvý plyn, bez chuti a zápachu, chemicky zcela inertní. objev helia byl učiněn zkoumáním spektra sluneční korony. používá se k plnění balónů a vzducholodí. v lékařství se používá pro ředění jiných plynů, jde zejména o směsi helia a kyslíku při léčbě obstrukcí dýchacích cest nebo jako součást plynných anestetik. (upraveno podle wikipedie 2022 http://www.cs.wikipedia.org/)
helmintoterapie: léčba nemocí imunitního systému, která využívá helmintů (cizopasných červů). částečně se zakládá na hygienické hypotéze, podle které kontakt s parazitem pomáhá stimulovat regulační t-lymfocyty a vyvolává imunitní odpověď u hostitele. absence parazitů tak vede k imunitní dysregulaci a k různým autoimunitním onemocněním, alergiím apod
helmintóza: onemocnění vyvolané cizopasnými parazitujícími červy, např. tasemnicí (tenióza), roupy (enterobióza), škrkavkami (askaridóza). patří sem i řada převážně exotických onemocnění, např. filarióza. (cit. velký lékařský slovník online, 2013 http://lekarske.slovniky.cz/ )
helmintózy centrálního nervového systému: infekce mozku, míchy nebo meningů způsobené parazitickými červy
helmintózy zvířat: nákaza zvířat parazitickými červy (helminty). zamoření může být experimentální nebo veterinární
hem: složitá rovinná cyklická sloučenina červené barvy ze skupiny porfyrinů, v jejímž středu je pevně koordinačně-kovalentními vazbami vázán ion železa. má 2 základní biologické funkce: (a) váže reverzibilně molekulární kyslík, ev. jej přenáší (hemoglobin, myoglobin) (b) změnou mocenství železa katalyzuje oxidoredukční děje (cytochromy). syntézy h. je schopna každá buňka, největší množství se tvoří v kostní dřeni a v játrech. hlavními degradačními produkty hemu jsou bilirubin a další žlučová barviva. červená barva h. je určena systémem konjugovaných vazeb porfyrinu, ne obsahem železa. (cit. velký lékařský slovník online, 2017 http://lekarske.slovniky.cz)
hemadsorpce: přichycení nebo adsorpce látky na povrch červené krvinky (např. tuberkulin se za určitých podmínek může přichytit na erytrocyty)
hemaglutinace: shlukování (buněk, bakterií), a. erytrocytů se nazývá hemaglutinace. červené krvinky shlukuje sérum, které je od jedince s odlišnou krevní skupinou (např. krvinky skupiny a shlukuje sérum od skupin b a 0). principu a. se proto využívá při stanovení krevní skupiny. (cit. velký lékařský slovník online, 2019 http://lekarske.slovniky.cz/)
hemaglutinační testy: senzitivní test na měření určitých antigenů, protilátek nebo virů za využití jejich schopnosti aglutinovat určité erytrocyty
hemaglutininy: látky schopné vyvolat hemaglutinaci. 1. protilátky proti určitým erytrocytárním antigenům; rozlišují se aloaglutininy, autoaglutininy, heteroaglutininy a isohemaglutininy 2. látky cizorodého původu, zejm. povrchové virové receptory zajišťující adhezi viru k napadené buňce (typicky virus chřipky, spalniček, zarděnek aj.); též fytohemaglutininy (lektiny). (cit. velký lékařský slovník online, 2018 http://lekarske.slovniky.cz/)
hemangioblastom: benigní nádor nervového systému, který se může vyskytnout sporadicky nebo spolu s geneticky podmíněnou von hippelovou-lindauovou nemocí. hemangioblastomy tvoří přibližně 2% intrakraniálních nádorů, s umístěním nejčastěji v mozečku (v hemisférách a mozečkovém červu). histologicky jsou tyto nádory složeny z množství kapilár a sinusových kanálů lemovaných endoteliálními buňkami a shluky lipidových pseudoxantomových buněk. obvykle se vyskytují jednotlivě, ale mohou být i ve skupině a mohou se vyskytovat v mozkovém kmeni, míše, na sítnici a supratentoriálním prostoru. hemangioblastomy v mozečku se obvykle vyskytují ve třetí dekádě života spolu s intrakraniální hypertenzí a ataxií
hemangioblasty: angio-hematopoetické kmenové buňky, které jsou společnými prekurzory hematopoetických kmenových buněk a endothelových buněk
hemangioendoteliom: nádor vycházející z buněk cévní stěny. vyznačuje se četnými endoteliálními buňkami, které se vyskytují samostatně, v agregátech nebo lemují cévy. hemangioendoteliomy jsou poměrně vzácné a jsou střední malignity (mezi benigními hemangiomy a konvenčními angiosarkomy). postihují stejně muže i ženy a jen zřídka se vyvíjejí v dětství
hemangiom: benigní nádor vzniklý z krevních cév. rozsáhlé hemangiomy mohou být vrozené. drobné h. jsou jako červené hrbolky běžně na kůži. zhoubná varianta se označuje hemangiosarkom. (cit. velký lékařský slovník online, 2016 http://lekarske.slovniky.cz)
hemangiopericytom: vzácně se vyskytující nádor vycházející z pericytů, buněk, které jsou součástí cévní stěny. řadí se do skupiny sarkomů měkkých tkání. léčba je především chirurgická, vyskytuje se v podobě zhoubné i nezhoubné, může metastazovat
hemangiosarkom: vzácný zhoubný nádor. projevuje se rychlou proliferací a rozsáhlou infiltrací anaplastických buněk. nádor vzniká z endotelu krevních cév, je nepravidelně vystlaný krví nebo hrudkovitými místy
hemartróza: krvácení do kloubu. může vzniknout po úrazu nebo spontánně u pacientů s hemofilií
hematemeze: zvracení krve nebo zvracení s příměsí krve. příznak krvácení do horní části zažívací trubice, např. z peptického vředu, žaludečních erozí, jícnových varixů při portální hypertenzi, trhlinek při malloryho-weissově syndromu. vyžaduje urychlené vyšetření (gastroskopie) a léčbu podle příčiny, s eventuálním doplněním objemu tekutin či krve, podáním vazokonstrikčních látek (např. terlipresinu), úpravou hemostatických parametrů apod. masivní ztráta krve může vést k šoku. správný tvar je "hematemeze". (cit. velký lékařský slovník online, 2012 http://lekarske.slovniky.cz/ )
hematinika: prostředky, které zlepšují kvalitu krve, zvyšují hladinu hemoglobinu a počet erytrocytů. používají se při léčbě anémií
hematoencefalická bariéra: specializované nefenestrované pevně spojené endoteliální buňky se zonula occludens (místo těsného kontaktu sousedních buněčných membrán) tvoří transportní buněčnou bariéru pro určité látky mezi mozkovými kapilárami a mozkovou tkání (mozek)
hematokolpos: nahromadění menstruační krve v pochvě při atrézii hymenu. může dosahovat značných rozměrů a být patrna jako vyklenutí v rektu. (cit. velký lékařský slovník online, 2018 http://lekarske.slovniky.cz)
hematokrit: rel. objem erytrocytů v krvi vyjádřený jako zlomek (procento) celkového objemu krve. pro jeho klasické stanovení se krev centrifuguje, takže krvinky klesnou ke dnu a nad nimi zůstane plasma; jiná možnost je výpočet. krvinky normálně tvoří cca 45% objemu krve u mužů, resp. 42% u žen. h. je snížen např. při anemii a zvýšen při polyglobulii, ale také při dehydrataci. (cit. velký lékařský slovník online, 2013 http://lekarske.slovniky.cz/ )
hematokéla: krvácení do tělní dutiny, jako např. do prostoru mezi serózní membránou (tunica vaginalis) a varletem
hematologické komplikace těhotenství: současný výskyt těhotenství a krevní nemoci (poruchy krevních buněk nebo koagulačních faktorů). toto hematologické onemocnění může předcházet nebo následovat početí a může, ale nemusí mít škodlivý vliv na těhotnou ženu nebo na plod
hematologické látky: léčiva, která působí na krev a krvetvorné orgány a která ovlivňují hemostatický systém
hematologické nádory: nádory nacházející se v krvi a krvetvorné tkáni (tj. kostní dřeň a lymfatická tkáň). mezi nejběžnější formy patří různé typy leukemie, lymfomu a progresivních, život ohrožujících forem myelodysplastického syndromu
hematologie: podobor vnitřního lékařství, jenž se zabývá studiem krve a všemi jejími složkami. studuje zejména buňky krve z hlediska jejich morfologie, kvantity a funkce, také se zabývá patologií krve a krvetvorných tkání. dále se zabývá srážlivostí krve a všemi faktory, které se na srážení podílejí. (upraveno podle wikipedie 2022 http://www.cs.wikipedia.org/)
hematom: rozsáhlý uzavřený krevní výron v hlubších tkáních (podkoží, svaly) spojený s otokem. k příčinám patří zejm. úrazy a krvácivé poruchy. (cit. velký lékařský slovník online, 2016 http://lekarske.slovniky.cz)
hematometra: nahromadění menstruační krve v děloze při gynatrezii. (cit. velký lékařský slovník online, 2018 http://lekarske.slovniky.cz)
hematoneurální bariéra: bariéra mezi perineuriem periferních nervů a cévním endotelem endoneuriálních kapilár. perineurium se chová jako difuzní bariéra, ale iontová propustnost hematoneurální bariéry je stále vyšší než hematoencefalická bariéra
hematookulární bariéra: selektivně permeabilní bariéra oka, tvořená vrstvou nepigmentového epitelu řasnatého tělesa a endotelem krevních cév duhovky. těsná spojení (zonula occludens) mezi sousedními buňkami těchto struktur zajišťují kontinuitu h. bariéry
hematopoetické kmenové buňky: progenitorové buňky, ze kterých se vyvíjejí všechny krevní buňky. vyskytují se primárně v kostní dřeni a také v malém počtu v periferní krvi
hematopoetický systém: orgány a tkáně tvořící krev, zejména kostní dřeň a lymfatické uzliny
hematopoéza: krvetvorba. u lidí probíhá v kostní dřeni některých kostí, jen během nitroděložního života a za některých chorobných stavů se uskutečňuje i v játrech a slezině (extramedulární h.). vyšetření h. je možné např. odběrem kostní dřeně z hrudní kosti (sternální punkcí). (cit. velký lékařský slovník online, 2013 http://lekarske.slovniky.cz/ )
hematoretinální bariéra: specializovaná transportní bariéra, tvořená retinálním pigmentovým epitelem a endotelem krevních cév sítnice. kontinuitu bariéry zajišťují anatomicky pevné spoje mezi sousedními buňkami
hematotestikulární bariéra: specializovaná buněčná bariéra ve varlatech (testes) mezi intersticiálním krevním (krev) prostorem a adluminálním prostorem semenotvorných kanálků. bariéra je tvořena vrstvami buněk krevního endotelu z cévních vlásečnic až po semenný epitel semennotvorných kanálků. zonula occludens se tvoří mezi sousedními sertoliho buňkami a rovněž tak mezi endoteliálními buňkami
hemianopsie: oboustranný výpadek poloviny zorného pole způsobený poruchou zrakové dráhy. výpadek může být na zevní - spánkové (temporální) nebo vnitřní - nosní (nazální) straně. homonymní h. - oboustranný výpadek pravých anebo levých polovin zorného pole. heteronymní h.: 1. bitemporální - výpadek obou temporálních polovin zorného pole 2. binazální - výpadek obou nazálních polovin zorného pole 3. kvadrantová - výpadek čtvrtiny zorného pole. nejč. příč. h. jsou tumory utlačující kteroukoli část zrakové dráhy. např. nádory hypofýzy, které tlačí na oblast zkřížení (chiasma) zrakových nervů. dosl. poloviční slepota. (cit. velký lékařský slovník online, 2016 http://lekarske.slovniky.cz/)
hemiatrofie obličeje: soubor příznaků pravděpodobně autozomálně dominantního onemocnění manifestujícího se progredující atrofií jedné poloviny obličeje. atrofie postihuje nejprve kůži a svaly, později proces proniká až na kost. atrofií může být postižen i hlasový vaz, polovina hrdla a jazyka. (cit. velký lékařský slovník online, 2017 http://lekarske.slovniky.cz)
hemicellulose B: from grape skin (vitis vinifera, palomino variety)
hemicholinium 3: silný blokátor systému vysokoafinitního vychytávání cholinu. má slabší účinek na systém nízkoafinitního vychytávání. cholin je součástí acetylcholinu, takže léčba hemicholiniem může odstranit acetylcholin z cholinergních zakončení. hemicholinium 3 se běžně užívá v experimentech na zvířatech a ve výzkumu in vitro
hemidesmozomy: kotvící spojení buňky k mezibuněčné hmotě, morfologicky podobné polovině desmozomu. hemidesmozomy jsou tvořené specializovanými oblastmi plazmatické membrány, kde se na vnitřní straně vážou intermediární filamenta pomocí intracelulárních vazebných proteinů na integriny. extracelulární domény těchto integrinů se vážou na proteiny extracelulární matrix
hemifaciální spazmus: opakované klonické stahy lícních svalů na jedné straně obličeje. mohou nastat u kompresivních lézí 7. hlavového nervu (nemoci lícního nervu), během zotavování z bellovy parézy nebo ve spojení s jinými nemocemi
hemimegalencefalie: vzácná malformace kortikálního vývoje skupiny 1 charakteristická zvětšením poloviny mozku. projevuje se záchvaty, částečným ochrnutím a mentální retardací
hemin: chlorohemin, chlorid hemu s trojmocným železem, ferriprotoporfyrin. (cit. velký lékařský slovník online, 2017 http://lekarske.slovniky.cz/ )
hemipelvektomie: chirurgické odstranění poloviny pánve při amputaci dolní končetiny, obv. pro maligní nádor
hemiplegie: obrna celé levé nebo pravé části těla. tato nemoc je nejzávažnější formou kompletního ochrnutí jedné poloviny těla. hemiplegie může být způsobena různými zdravotními příčinami, jako jsou vrozené genetické choroby, psychické trauma, nádorová onemocnění nebo mrtvice. (cit. wikipedie 2016 http://www.cs.wikipedia.org/)
hemisferektomie: neurochirurgický postup, který odstraní nebo odpojí epileptogenní mozkovou kůru hemisféry. hemisferektomie se obvykle provádí u pacientů s neléčitelnou jednostrannou epilepsií v důsledku malformací kortikálního vývoje nebo mozkových lézí. v závislosti na epileptogenní oblasti na hemisféře může být kortikální odstranění úplné nebo částečné
hemizygot: diploidní jedinec, u kterého je přítomná pouze jedna alela příslušného genu (místo obvyklých dvou). tento stav je běžný například u muže (karyotyp 46,xy) vzhledem ke genům uloženým na x chromosomu. (upraveno podle wikiskripta 2021 http://www.wikiskripta.eu/)
hemobilie: přítomnost krve ve žlučových cestách. k příčinám patří poranění vč. stavů po jaterní biopsii či endoskopických výkonech, zánět, cholelitiáza, cévní nemoci, nádory. klinicky má charakter biliární koliky a příznaků krvácení do git. (cit. velký lékařský slovník online, 2016 http://lekarske.slovniky.cz)
hemochromatóza: porucha metabolismu železa charakterizovaná triádou: hemosideróza, jaterní cirhóza a diabetes mellitus. je způsobená nadměrnou resorpcí železa a následně jeho masivním hromaděním v buňkách parenchymu
hemocyty: krevní buňky bezobratlých, součást imunitního systému
hemodialyzační roztoky: roztoky připravené pro hemodialýzu. složení predialyzačního roztoku lze měnit za účelem zjištění vlivu rozpuštěných metabolitů na anoxii, malnutrici, acidobazickou rovnováhu atd. zajímavý je především vliv volby pufrů (např. acetátového nebo uhličitanového), přídavku kationtů (na+, k+, ca2+) a přídavku sacharidů (glukózy)
hemodiluce: zředění krve zvýšením objemu tekutiny v cévách. projeví se snížením hodnot hematokritu. vzniká v důsledku zadržení většího množství tekutiny (vody) v těle, např. v těhotenství nebo při velkém zvětšení sleziny. používá se též léčebně, např. při některých cévních mozkových příhodách (trombotického charakteru). opak: hemokoncentrace. (cit. velký lékařský slovník online, 2020 http://lekarske.slovniky.cz/)
hemodynamické monitorování: kontinuální měření hemodynamických parametrů v kardiovaskulárním systému. základní monitorované veličiny jsou srdeční frekvence a krevní tlak
hemodynamika: popis oběhu krve na základě fyzikálních principů vč. jejich zvláštností v lidském organismu. h. se zabývá prouděním krve v krevním oběhu, tlaky krve v různých částech těla a za různých okolností, činností srdce jako pumpy, cév jako trubic vedoucích krev atd. studuje rovněž regulaci těchto jevů. (cit. velký lékařský slovník online, 2013 http://lekarske.slovniky.cz/ )
hemofilie A: hemofilie způsobená nedostatkem koagulačního faktoru viii (antihemofilického faktoru), nejčastější a nejtěžší typ hemofilie. (cit. velký lékařský slovník online, 2017 http://lekarske.slovniky.cz)
hemofilie B: hemofilie způsobená nedostatkem koagulačního faktoru ix (antihemofilického faktoru). je méně častá než h. a, je rovněž recesivně vázaná na x chromozom. (cit. velký lékařský slovník online, 2017 http://lekarske.slovniky.cz)
hemofilové infekce: infekce vyvolané bakteriemi z rodu haemophilus
hemofilové vakcíny: vakcíny nebo kandidátní vakcíny, které obsahují antigenní polysacharidy z haemophilus influenzae a jsou určené pro prevenci infekce. vakcína může obsahovat samotné polysacharidy nebo častěji polysacharidy konjugované s molekulami nosiče. je také užívána jako kombinace s vakcínou proti záškrtu, tetanu a černému kašli (tetravakcína), zejména v pediatrii
hemofiltrace: léčebný postup založený na filtraci krve mimo organismus a umožňující její očištění a odstranění přebytečné tekutiny. na rozdíl od hemodialýzy používá vyššího hydrostatického tlaku. srov. ultrafiltrace, cavh, cvvh. (cit. velký lékařský slovník online, 2018 http://lekarske.slovniky.cz/)
hemoglobinopatie: nemoc, jejíž podstatou je tvorba vadného krevního barviva (hemoglobinu) v důsledku mutace v některém z hemoglobinových řetězců. vadný hemoglobin hůře přenáší kyslík nebo mění vlastnosti červených krvinek. (cit. velký lékařský slovník online, 2013 http://lekarske.slovniky.cz/ )
hemoglobinopatie s hemoglobinem C: nemoc, jejíž podstatou je tvorba vadného krevního barviva (hemoglobinu) v důsledku mutace v některém z hemoglobinových řetězců. vadný hemoglobin hůře přenáší nebo uvolňuje kyslík nebo mění vlastnosti červených krvinek, důsledkem může být hemolýza, anemie, poškození cirkulace apod. závažnost jednotlivých h. může být různá. příkladem je srpkovitá anemie (hemoglobin s), dále hemoglobiny c, m. (cit. velký lékařský slovník online, 2013 http://lekarske.slovniky.cz/ )
hemoglobinopatie s hemoglobinem SC: typ srpkovité anemie charakterizovaný přítomností hemoglobinu s i c. průběh nemoci je podobný jako u srpkovité anemie, s mírnějším průběhem
hemoglobinurická horečka: jedná se o komplikaci tropické malárie, která se projevuje výskytem tmavě červené až černé moči
hemoglobinurie: přítomnost hemoglobinu v moči v důsledku nadměrné hemolýzy (a následné hemoglobinemie); ta může být jednorázová (potransfuzní reakce) nebo může být projevem hemolytické anemie (paroxysmální noční h., chladová h.). rozsáhlejší h. může poškodit ledviny. (cit. velký lékařský slovník online, 2016 http://lekarske.slovniky.cz/)
hemoglobiny: proteiny erytrocytů přenášející kyslík. nacházejí se u všech obratlovců a některých bezobratlých. počet podjednotek globinu v kvartérní struktuře hemoglobinu se mezi druhy liší. struktury sahají od monomerní varianty po různé multimerní uspořádání
hemokoagulace: krevní srážení. proces, při němž krev přechází z kapalného do tuhého stavu a vzniká krevní sraženina (krevní koláč, koagulum) a sérum. je důležitou součástí zástavy krvácení (hemostázy). podstatou jsou kaskádovité reakce speciálních krevních bílkovin (viz koagulační faktory). kromě koagulačních faktorů vč. iontů kalcia jsou důležité i faktory z trombocytů. klasicky se dělí na systém vnitřní (faktory xii, xi, ix, viii), zevní (faktory iii a vii) a společný (x, ii, i). celý systém má i složku negativní zpětné vazby (antikoagulační), k níž patří zejm. antitrombin, proteiny c a s, tfpi. porucha k. se nazývá koagulopatie a projevuje se zvýšeným krvácením (hemoragií). nadměrná k. (hyperkoagulace, trombofilie) zvyšuje riziko trombóz. testy na vyšetření k. jsou např. quickův test, aptt, trombinový čas. krev odebraná z těla se za několik málo minut sráží. je-li třeba tomuto srážení zabránit (např. při vyšetření krevního obrazu nebo při odběrech krve u dárců k transfuzi), přidává se do krve ihned látka, která z ní odstraní vápník, jenž je pro srážení nezbytný. takovou látkou je např. citrát či edta. proti k. působí rovněž heparin. (cit. velký lékařský slovník online, 2017 http://lekarske.slovniky.cz)
hemolymfa: hemolymfa je obdobou krve u mnoha skupin bezobratlých živočichů, například u hmyzu, korýšů nebo měkkýšů. je známa také pod českým označením krvomíza (což je vlastně doslovný překlad). hemolymfa obíhá v otevřených cévních soustavách. to znamená, že se volně vlévá mezi orgány a nemůže tak být oddělena krev a míza - proto krvomíza. (upraveno podle wikipedie 2019 http://www.cs.wikipedia.org/)
hemolyticko-uremický syndrom: onemocnění charakterizované hemolýzou v souvislosti s poškozením cévního povrchu - tzv. trombotickou mikroangiopatií, poklesem počtu krevních destiček (trombocytopenií s možnými krvácivými projevy) a akutním selháním ledvin. vzniká nejčastěji u malých dětí, někdy předchází lehká viróza nebo průjmové onemocnění. u dětí nemoc obvykle sama ustupuje, jen v některých případech může postižení ledvin vyústit do chronické renální insuficience. (cit. velký lékařský slovník online, 2012 http://lekarske.slovniky.cz/ )
hemolytická nemoc plodu a novorozence: novorozenecké onemocnění způsobené inkompatibilitou (neslučitelností) rh faktoru mezi matkou a dítětem. rh negativní matka vytvoří proti červeným krvinkám rh pozitivního plodu protilátky, které pronikají placentou a poškozují krvinky plodu. dochází k těžké hemolýze s následnou žloutenkou (icterus neonatorum gravis, kernikterus) a poškozením řady orgánů plodu (hydrops foetalis). ztráty krvinek hemolýzou nahrazuje vystupňovaná krvetvorba plodu, při níž se vyplavují do krve nezralé erytroblasty. (cit. velký lékařský slovník online, 2017 http://lekarske.slovniky.cz/)
hemolytická nesférocytická kongenitální anemie: skupina vrozených hemolytických anemií, které jsou způsobeny defektní glykolýzou erytrocytů (bez nálezu defektního hemoglobinu nebo sférocytózy). příčinou je většinou deficience enzymů glukóza-6-fosfátizomerázy, pyruvátkinázy a glukóza-6-fosfátdehydrogenázy
hemolytická plaková technika: metoda, jíž se rozpoznávají a vyčíslují buňky, které syntetizují protilátky proti antigenům nebo haptenům konjugovaným s červenými krvinkami ovcí. u červených krvinek ovcí, které jsou obklopeny buňkami vylučujícími protilátku, proběhne lýza přidaným komplementem, který vyznačí zónu hemolýzy
hemolytické anemie: anemie vznikající v důsledku zvýšené hemolýzy. obecně jsou charakterizovány zvýšeným nepřímým bilirubinem v séru až ikterem, může být splenomegalie. v krevním obrazu bývá retikulocytóza, v kostní dřeni je aktivována červená krevní řada. (cit. velký lékařský slovník online, 2013 http://lekarske.slovniky.cz/ )
hemolytické látky: látky, které jsou toxické pro krev obecně, včetně mechanismu srážení krve; hematotoxiny se mohou vztahovat na krvetvorný systém
hemolyzinové faktory: plazmidy řídící bakteriální syntézu hemolyzinu
hemolýza: rozpad červených krvinek provázený uvolněním krevního barviva - hemoglobinu. rozpad erytrocytů může být v cévách (intravaskulární) nebo mimo cévy (extravaskulární). (cit. velký lékařský slovník online, 2016 http://lekarske.slovniky.cz/)
hemonchóza: infekce hlísticemi rodu haemonchus. onemocnění se vyznačuje trávicími obtížemi a anemií, která se podobá anemiím způsobeným oblými hlísty
hemoperfuze: metoda mimotělního očišťování krve, při níž krev protéká hemoperfuzní kolonou obsahující adsorpční materiál (aktivní uhlí, syntetické pryskyřice), který na sebe váže látky, od nichž je třeba krev očistit. užívá se zejm. při některých otravách (včetně lékových) a těžkých poruchách látkové výměny s hromaděním škodlivin vznikajících v organismu. (cit. velký lékařský slovník online, 2022 http://lekarske.slovniky.cz/)
hemoperitoneum: přítomnost krve v peritoneální dutině. vzniká např. při úrazech, některých zánětech, nádorech. (cit. velký lékařský slovník online, 2013 http://lekarske.slovniky.cz/ )
hemopneumotorax: přítomnost krve a vzduchu v pohrudniční (pleurální) dutině
hemoproteiny: konjugované proteiny (hemoglobin, cytochrom), jejichž prostetickou skupinou je hem. zahrnují zejm. hemoglobin, myoglobin, cytochromy dýchacího řetězce, cytochrom p 450 a některé enzymy (kataláza, peroxidáza, no syntáza). (cit. velký lékařský slovník online, 2022 http://lekarske.slovniky.cz/)
hemoptýza: vykašlávání nebo plivání krve z dýchacích cest (plic), někdy se proti pojmu hemoptoe zdůrazňuje jen malá příměs krve ve sputu (obv. však synonymum). v minulosti bývala závažnou komplikací tuberkulózy, nyní je nutné uvažovat zejm. o plicních nádorech. kromě těchto příčin je někdy vyvolána i jinými nemocemi plic či srdce (např. chronickým zánětem průdušek, mitrální stenózou). (cit. velký lékařský slovník online, 2016 http://lekarske.slovniky.cz)