NLK-NML/MeSH-CZ-2025-notes huggingface dataset:
retina: vnitřní vrstva oka, která obsahuje nervové buňky citlivé na světlo (tyčinky, čípky). tyto buňky převádějí energii dopadajícího světla na nervové vzruchy, které jsou vedeny zrakovým nervem do mozku. tím je umožněno vnímání obrazu. zevní vrstvou přiléhá r. na cévnatku, s níž je s výjimkou ora serrata a papily volně spojena. na sítnici lze rozlišit optickou část (pars optica), která je vyšší, obsahuje receptorové buňky a část bez světločivých elementů, která pokrývá zadní část řasnatého tělesa a duhovky (pars ciliaris, pars iridica retinae). hranici mezi nimi představuje ora serrata. na sítnici existují dvě základní, vývojově odlišné vrstvy - zevní (stratum pigmenti, tapetum) sousedící s choroideou a tvořená jednou vrstev buněk s vysokým obsahem pigmentu, a vnitřní (stratum cerebrale), která obsahuje světločivé a další nervové buňky a na které lze rozlišit další vrstvy. celkem se na sítnici rozlišuje 10 elementárních vrstev. (upraveno podle: velký lékařský slovník online, 2018 http://lekarske.slovniky.cz)
retinaldehyd: aldehyd chemicky příbuzný vitaminu a, vznikající oxidací retinolu; nebílkovinná složka zrakových pigmentů ve fotoreceptorech oka. je připojen k různým opsinům podle typu pigmentu. ve tmě je přítomen ve formě cis izomeru (11-cis-retinal). působením světla dochází na 11. uhlíku ke konformační změně (z cis na trans - vzniká trans-retinal). následuje velmi rychlá série změn (v tyčince přes lumirhodopsin, metarhodopsin i na metarhodopsin ii) za vzniku transducinu s výslednou aktivací fosfodiesterázy a poklesem cgmp. výsledkem je uzavření iontových kanálů pro sodík a hyperpolarizace, která je podnětem pro další šíření potenciálu. (cit. velký lékařský slovník online, 2022 http://lekarske.slovniky.cz)
retinaldehydrogenasa: metaloflavoproteinový enzym, který se podílí na metabolismu vitaminu a, pomocí koenzymů nad+ a fad katalyzuje oxidaci retinalu na kyselinu retinovou. působí také na 11-trans- i 13-cis-formu retinalu
retinitida: zánět sítnice oka. při současném postižení cévnatky (choroiditidě) se hovoří o chorioretinitidě, při současném postižení terče zrakového nervu o neuroretinitidě. r. se projevuje poruchou zraku, která má různý charakter podle místa, kde je sítnice zánětem postižena. vzniká jako následek poranění oka, při celkových či místních infekcích, nebo při jiných očních zánětech (uveitidě). závažná je r. způsobená cmv při aids. (upraveno podle: velký lékařský slovník online, 2018 http://lekarske.slovniky.cz)
retinoblastom: nejčastější primární intraokulární maligní tumor dětského věku, vyrůstající z glie sítnice. výskyt je 1:18 000 narozených dětí. v 25 až 30% je tumor bilaterální. nejč. je diagnostikován do 2. roku života, ojediněle i později. prvními a nejčastějšími příznaky tumoru jsou leukokorie, strabismus a snížení zrakové ostrosti. tumor je bílý, hladký, někdy nodulární. r. má tendenci nejč. prorůstat do zrakového nervu a metastazovat do mozku. v určité fázi může vést k sekundárnímu glaukomu. histologicky připomíná meduloblastom. prognóza je závislá na stadiu tumoru v době stanovení diagnózy. 90% dětí se daří kompletně vyléčit. kromě chirurgické léčby (enukleace) se používá radioterapie, laserová koagulace, chemoterapie. u r. je znám molekulární defekt. tumor-supresorový gen antionkogen rb leží na 14. segmentu dlouhého raménka 13. chromozomu. asi 5% dětí s r. má deleci 13q, avšak mají zároveň i jiné systémové poškození v rámci tohoto syndromu. (cit. velký lékařský slovník online, 2016 http://lekarske.slovniky.cz)
retinoidní X receptory: podtyp receptorů kyseliny retinové, které jsou specifické pro kyselinu 9-cis-retinovou. fungují jako jaderné transkripční faktory, které regulují více signálních drah
retinoidy: skupina látek odvozených od vitaminu a (retinolu). ovlivňují vyzrávání některých bílých krvinek a působí na rohovění kůže a na mazové žlázy. etretinát, acitretin a isotretinoin se používají celkově při některých kožních chorobách (např. lupénce nebo u těžkých forem akné). tretinoin (trans-retinová, resp. all-transretinová kyselina) slouží k léčbě některých krevních chorob (zejm. akutní promyelocytární leukemie) a místně v kožním lékařství (akné). jsou teratogenní, nesmí se podávat v těhotenství a při kojení (u žen se podávají současně kontraceptiva). (cit. velký lékařský slovník online, 2017 http://lekarske.slovniky.cz)
retinol-O-acyltransferasa: enzym, který katalyzuje přenos acylové skupiny acylkoenzymu a na retinol za vzniku koenzymu a a retinylesteru
retinopathia pigmentosa: retinitis pigmentosa - lat. progresivní degenerativní onemocnění sítnice charakterizované pigmentovými změnami postupujícími z periferie do centra, úbytkem arteriol a různým rozsahem atrofie optiku s následným poškozením visu. rozlišují se tři základní formy tohoto onemocnění. izolovaná, primární r. p. se manifestuje v průběhu dětství, bývá často familiární s různým typem dědičnosti. prvním příznakem je porušená adaptace za šera a tmy (hemeralopie, nyktalopie), často bývá postupný úbytek centrálního visu. zvláštní formou r. p. je leberova kongenitální amauróza. poškození sítnice a atrofie optiku se manifestuje záhy po narození, vždy progreduje do amaurózy. sekundární r. p. je nejčastější, probíhá často progresivně. vyskytuje se u řady metabolických onemocnění, např. u mukopolysacharidóz (syndrom hurlerové, hunterův syndrom aj.), gangliosidóz (spielmeyerův-vogtův syndrom aj.) a u abetalipoproteinemie (bassenův-kornzweigův syndrom). (cit. velký lékařský slovník online, 2013 http://lekarske.slovniky.cz/ )
retinopatie nedonošených: retinální angiopatie předčasně narozených dětí vážících méně než 2 kg, obzvlášť pak dětí vážících méně než 1,5 kg. onemocnění se dělí na časné, aktivní stadium a na pozdní, chronické stadium. nejzávažnější, jizevnaté stadium se nazývá retrolentální fibroplazie. po předčasném narození vývoj retinálních cév probíhá urychleně a odlišně od běžného perinatálního vývoje. může dojít k zjizvení a trakci okolních tkání, které mohou způsobit až úplné odtržení sítnice. v patogenezi se uplatňuje mnoho dalších faktorů (oxygenace, hypoxie, acidóza, infekce, anemie aj.). (cit. velký lékařský slovník online, 2018 http://lekarske.slovniky.cz)
retinoschisis: vitreoretinální dystrofie charakterizovaná rozštěpem sítnice mezi vnitřní a zevní vrstvou. vyskytuje se ve dvou formách: degenerativní retinoschisis a juvenilní retinoschisis vázaná na x chromozom
retinoskopie: metoda umožňující zjistit refrakci oka, obv. u osob, kde není možné použít subjektivní metody (srov. foropter). používá paprsku dopadajícího do oka a jeho reflexu na sítnici a následnou korekci čočkami. srov. autorefraktor. (cit. velký lékařský slovník, http://lekarske.slovniky.cz/ 2014)
retinální arteriální makroaneuryzma: získaná dilatace retinální arterie, často spojená se systémovou hypertenzí
retinální cévy: krevní cévy, které zajišťují zásobování a drenáž sítnice
retinální drúzy: koloidní nebo hyalinní tělíska pod retinálním pigmentovým epitelem. mohou vznikat buď sekundárně ke změnám v cévnatce, nebo jako autozomálně dominantní postižení retinálního pigmentového epitelu
retinální dystrofie: skupina onemocnění, která postihují zejména zadní část očního pozadí. tyto poruchy jsou způsobené degenerací jedné nebo více jmenovaných struktur: světločivné vrstvy sítnice, retinálního pigmentového epitelu, bruchovy membrány, choroidey
retinální gangliové buňky: neurony vnitřní plexiformní vrstvy sítnice. jsou různé velikosti a tvaru a jejich axony tvoří optický nerv. malá část těchto buněk působí jako fotoreceptory a je spojená se suprachiazmatickým jádrem, které je centrem pro regulaci cirkadiánního rytmu
retinální horizontální buňky: neurony nacházející se v sítnici oka. horizontální buňky vysílají neurity napříč vnitřní plexiformní vrstvou sítnice a tvoří tak laterální spoje mezi fotoreceptory (tyčinky a čípky), bipolárními buňkami a dalšími horizontálními buňkami sítnice. hrají důležitou roli při zpracování světelného signálu v rámci zrakové dráhy na úrovni sítnice. (upraveno podle wikipedie 2018 http://www.cs.wikipedia.org/)
retinální pigmentový epitel: jednovrstevný epitel, jehož buňky obsahují pigment. nachází se blízko vnějších segmentů fotoreceptorových buněk sítnice. tyto epitelové buňky jsou makroglie, které pro fotoreceptorové buňky zajišťují transport živin, fagocytózu odloučených fotoreceptorových membrán a připojení sítnice k ostatním vrstvám
retinální teleangiektázie: skupina vzácných idiopatických vrozených anomálií sítnicových kapilár. je charakterizovaná rozšířením a zakroucením sítnicových cév a tvorbou mnohočetných mikroaneurysmat a různým stupněm prosakování a krvácení z krevních cév
retinální vaskulitida: zánět cév sítnice různé etiologie. příčinou může být infekční onemocnění, systémový lupus erytematodes, roztroušená skleróza, behcetův syndrom a chorioretinitida
retní uzdička: slizniční řasa ve střední čáře ústní předsíně (vestibulum oris). přechází z retní sliznice a upíná se na alveolární gingivu; při vysokém úponu až na papilla incisiva podmiňuje vznik diastematu. dolní uzdička se někdy přetíná (frenulektomie), protože může přenosem tahu z oblasti rtu přispívat k vzniku parodontózy. (cit. velký lékařský slovník online, 2018 http://lekarske.slovniky.cz)
retrakce koagula: retrakce sraženiny, která je následkem kontrakce panožek krevních destiček připojených k fibrinovým vláknům. retrakce je závislá na kontraktilním proteinu trombosteninu. retrakce sraženiny se používá ke změření funkce krevní destičky
retrobulbární krvácení: krvácení do očnice, za oční kouli
retroelementy: prvky, které jsou přepisovány do rna, reverzně přepisovány do dna a poté vloženy do nového místa v genomu. v retrotranspozonech a retrovirových elementech jsou obsaženy dlouhé koncové repetice (ltr) podobné těm z retrovirů. retropozony, jako jsou dlouhé rozptýlené jaderné elementy a krátké rozptýlené jaderné elementy neobsahují ltr
retrofaryngeální absces: hromadění hnisu v prostoru mezi hltanem a krčními obratly. obvykle jde o následek hnisání retrofaryngeálních lymfatických uzlin u pacientů s infekcí horních cest dýchacích, s perforací hltanu nebo při poraněních hlavy a krku
retrognacie: vychýlení maxilární a mandibulární čelistní kosti, při kterém jedna nebo obě ustupují vzhledem k přední rovině čela
retrográdní degenerace: patologické změny axonu a těla neuronu, které nastanou proximálně od místa poranění axonu. proces je charakterizovaný centrální chromatolýzou, kdy dochází k oploštění a posunutí jádra, k mizení nisslovy substance a zduření cytoplazmy. centrální chromatolýza vzniká především u dolních motorických neuronů
retrográdní ejakulace: proud semenné tekutiny ze zadní uretry zpět do močového měchýře. mezi příčiny patří zranění (například poranění míchy), diabetické neuropatie, operace v přilehlých tkáních, jako jsou operace výdutě aorty a transuretrální incize hrdla močového měchýře, nebo vedlejší účinky léků
retrokavální močovod: vzácná vrozená abnormalita, kdy močovod (ureter) probíhá za dolní dutou žílou (vena cava inferior), která ho stlačuje a dochází k jeho obstrukci
retrokochleární nemoci: patologické procesy postihující vestibulokochleární nerv, mozkový kmen nebo centrální nervový systém. pokud je ztráta sluchu způsobena retrokochleární patologií, nazývá se retrokochleární ztráta sluchu
retroperitoneální fibróza: pomalu postupující onemocnění s nejasnou etiologií, kdy ukládání vazivové tkáně v retriperitoneu vede ke stlačení až obstrukci ureterů, velkých cév, žlučovodu a dalších retroperitoneálních struktur. v souvislosti s aneurysmatem břišní aorty lze tento stav nazvat chronickou periaortitidou nebo zánětlivou perianeurysmální fibrózou
retroperitoneální nádory: patologický růst tkáně v retroperitoneálním prostoru
retroperitoneální prostor: retroperitoneum - část břišní oblasti, která je uložena za břišní dutinou vystlanou pobřišnicí (peritoneum). obsahuje např. ledviny s močovody, slinivku břišní, aortu a další cévy, nervové pleteně, mízní uzliny. (cit. velký lékařský slovník online 2012, http://lekarske.slovniky.cz/)
retropneumoperitoneum: proniknutí vzduchu do retriperitonea způsobené patologickým stavem nebo poraněním
retrospektivní studie: studie používané k testování etiologických hypotéz. kauzálních faktory jsou odvozeny z údajů týkajících se studovaných osob nebo událostí nebo zkušeností v jejich minulosti. základem studie je identifikace skupiny osob s daným onemocněním, tzv. případů, a vhodné kontrolní skupiny osob bez daného onemocnění. v obou takto definovaných skupinách je poté měřen a srovnáván předchozí výskyt potenciálních rizikových faktorů
retroverze dělohy: stav, kdy je děloha vychýlená zpět směrem k páteři. obvyklá poloha dělohy je vertikální nebo nakloněná dopředu (anteverze). ačkoliv je retroverze dělohy normální jev bez příznaků, je někdy tato poloha spojená s bolestí, diskomfortem a dalšími komplikacemi těhotenství
retroverze kosti: spojení kosti, při kterém jsou její hlavice a krček vytočené příliš dozadu (vzhledem k ose kosti)
retrovirové infekce: infekce vyvolané viry z čeledi retroviridae
retrovirus ovcí jaagsiekte: betaretrovirus způsobující plicní adenomatózu u ovcí
retroviry opic: skupina retrovirů, jejichž hostiteli jsou opice a lidoopi. pozornost se soustřeďuje zejména na viry izolované z kočkodana zeleného a makaka rezus pro jejich podobnost s viry způsobujícími rakovinu a aids u člověka
rev Gene Products, Human Immunodeficiency Virus: proteins encoded by the rev genes of the human immunodeficiency virus
revaskularizace myokardu: obnovení cévního zásobení myokardu
reverze buněčné smrti: zotavení buněk, u nichž se dříve aktivovala jedna z drah řízené buněčné smrti
reverzní genetika: použití technik, které vytvoří funkční mutaci nebo mají vliv na genovou expresi specifického genu, který je předmětem zájmu, s cílem identifikovat roli nebo aktivitu genového produktu tohoto genu. na rozdíl od klasické genetiky zná sekvenci genu, ale nezná (přesně) jeho úlohu
reverzní transkripce: proces, při kterém dochází k přepisu genetické informace z ribonukleové kyseliny (rna) do deoxyribonukleové (dna). (upraveno podle wikipedie 2021 http://www.cs.wikipedia.org/)
reverzní transkriptasa: enzym tvořící molekulu dna na základě přepisu informace uložené v rna (opačný postup než při běžné buněčné transkripci). obsahují ji některé viry (retroviry) a využívá se i v molekulární biologii. (cit. velký lékařský slovník online, 2016 http://lekarske.slovniky.cz)
reverzní učení: situace, kdy je zvíře nebo člověk trénovaný reagovat odlišně na dva podněty (např. přiblížit se a vyhnout se) za odměnu nebo trest a následně trénink probíhá pod obrácenou odměnou (tj. přístup, který byl dříve odměněn je potrestán a naopak)
revize medikace: strukturované hodnocení léků pacienta s cílem optimalizovat užívání léků a zlepšit zdravotní výsledky, odhalit problémy související s léky a doporučit úpravy
revmatická horečka: zánětlivé onemocnění, které se objevuje jako sterilní následek infekce (obv. angíny) streptokokem (určitými kmeny streptococcus pyogenes), zejm. když infekce nebyla včas nebo dostatečně léčena antibiotiky. podstatou je vznik protilátek proti antigenům streptokoka se zkříženou reaktivitou proti vlastním antigenům. postihuje větš. děti a mladší osoby, u nichž se obv. za dva až tři týdny po streptokokové infekci objeví horečka, stěhovavé bolestivé záněty kloubů s otoky (migrující artritida) a především onemocnění srdce (myokarditida, endokarditida, perikarditida, pankarditida). myokarditida může vést k srdečnímu selhání, arytmiím, endokarditida může způsobit chlopenní vadu. zánět kloubů přitom obv. odezní bez následků. neurologickým postižením je chorea minor. na kůži může vzniknout erythema anulare. laboratorně bývají projevy zánětu, vysoký titr aso. k diagnostice se využívají tzv. jonesova kritéria. v léčbě se podávají antibiotika (při nepřítomnosti alergie vysoké dávky penicilinu), protizánětlivé léky, důležitý je naprostý klid. významná je prevence (léčba každé streptokokové infekce). po prodělání r. h. existuje vyšší riziko recidivy, nutné je dlouhodobé sledování a podávání penicilinu. (cit. velký lékařský slovník online, 2017 http://lekarske.slovniky.cz)
revmatická karditida: kardiologická manifestace při systémovém revmatologickém onemocnění, jako je revmatická horečka. revmatická onemocnění srdce mohou postihovat jakoukoli část srdce, nejčastěji srdečních chlopeň a endokard
revmatické nemoci: skupina nechirurgických onemocnění pohybového aparátu (kloubů, páteře, svalů, šlach) různého původu a projevů. v širším smyslu se mezi r. n. řadí zánětlivé choroby (revmatoidní artritida, bechtěrevova nemoc, revmatická horečka), záněty kloubů při jiných chorobách, např. střevních (reaktivní artritidy, např. reiterův syndrom), systémové nemoci (sle, feltyho syndrom, stillova nemoc), choroby způsobené porušenou látkovou výměnou (dna), nezánětlivé degenerativní choroby (artróza, spondylartróza) a tzv. mimokloubní revmatismus (entezopatie, periartritida aj.). jejich hlavním projevem je bolest s různě těžkým poškozením funkce a omezením hybnosti. některé nemoci mají systémové projevy. v léčbě se uplatňují protizánětlivé léky (nesteroidní antiflogistika i steroidy), význam mají často i postupy fyzioterapie, rehabilitace, balneoterapie. (cit. velký lékařský slovník online, 2016 http://lekarske.slovniky.cz)
revmatické uzlíky: malé, kulaté nebo oválné, převážně subkutánní uzlíky složené převážně z aschoffových tělísek a vyskytující se v případech revmatické horečky. odlišují se od revmatoidních uzlíků, které se vyskytují u revmatoidní artritidy, nejčastěji v kostních oblastech
revmatoidní artritida: zánětlivé, relativně časté onemocnění kloubů postihující častěji ženy; chronická nemoc s autoimunitními mechanismy v patogenezi a neznámé příčiny. výskyt v populaci je cca 1%, existuje genetická predispozice, vzniká nejč. ve středním věku. projevuje se zánětem několika kloubů, obv. symetrickým, s výrazným postižením drobných kloubů ruky a dalších menších periferních kloubů horní i dolní končetiny, postižen může být jakýkoliv kloub vč. kloubů páteře, zejm. krční. je ztluštěna synoviální membrána, v níž jsou přítomny zánětlivé buňky produkující četné enzymy a cytokiny. zánět má ráz progresivní s tendencí k destrukci kloubních struktur s nebezpečím pozdějšího vzniku deformit (např. ulnární deviace) a znehybnění (ankylózy). projevuje se bolestivostí, ranní ztuhlostí, mohou být podkožní revmatoidní uzlíky. bývají rovněž celkové příznaky (nechutenství, deprese, postižení jiných orgánů aj.), takže onemocnění má multisystémový ráz. onemocnění někdy začíná v období klimakteria, ale může vzniknout kdykoliv. laboratorně bývají známky zánětu, anemie, obv. je pozitivní revmatoidní faktor (tzv. séropozitivní forma), v pozdějších fázích jsou typické změny rentgenologické (eroze, osteoporóza v okolí postižených kloubů). v léčbě se používají nesteroidní antirevmatika, v těžších případech kortikoidy či imunosupresiva, dmard, důležitá je lázeňská léčba a rehabilitace, někdy se provádí chirurgický zákrok. průběh je různý, větš. se nemoc léčbou stabilizuje, někdy navzdory léčbě progreduje a invalidizuje. (cit. velký lékařský slovník online, 2017 http://lekarske.slovniky.cz)
revmatoidní faktor: autoprotilátky nalezené u dospělých pacientů s revmatoidní artritidou, které jsou namířeny proti gama-řetězcům imunoglobulinů
revmatoidní uzlíky: revmatoidní uzly se vyskytují přibližně u 1/4 pacientů s revmatoidní artritidou, jsou pevné, nebolestivé a obvykle se nacházejí v podkoží, nejčastěji na extenzorových plochách a místech vystavených tlaku (předloktí). někdy se ve větším počtu objevují nad drobnými klouby rukou, vzácně také na viscerálních orgánech (např. plíce nebo srdce). na vzniku revmatoidních uzlů se pravděpodobně podílí fokální vaskulitida malých cév. (cit. medicabáze.cz, 2017 http://www.medicabaze.cz)
revmatoidní vaskulitida: nekrotizující vaskulitida malých a středně velkých cév. rozvíjí se jako komplikace u pacientů s revmatoidní artritidou. projevuje se periferními cévními lézemi, kožními vředy, periferní gangrénou a mononeuropatií
revmatologové: lékaři, kteří se specializují na léčbu revmatických nemocí
rezidenční segregace: prostorové oddělení bydlení v rámci geografické oblasti na základě rasových, etnických, národnostních a dalších socioekonomických faktorů
rezidua pesticidů: pesticidy nebo produkty jejich rozkladu, které po jejich běžném použití nebo náhodné kontaminaci zůstávají v životním prostředí
reziduální nádor: zbytek nádoru nebo rakoviny po primární, potenciálně léčivé terapii
reziduální objem plic: objem vzduchu, který zůstává v plicích ke konci maximálního výdechu (exspirace). běžnou zkratkou je rv
rezistence dýchacích cest: odpor, který kladou dýchací cesty proudu vzduchu při klidovém dýchání. lze stanovit podle vzorce raw = pa/v, kde raw je proudový odpor, pa tlakový rozdíl mezi alveoly a barometrickým tlakem a v je průtok vzduchu v dýchacích cestách. (cit. velký lékařský slovník online, 2022 http://lekarske.slovniky.cz/)
rezistence k aktivovanému proteinu C: rezistence k aktivovanému proteinu c (apc-r) je způsobena mutací genu pro faktor v leiden (tzv. leidenskou mutací). je to nejčastější dědičná porucha spojená s vznikem žilní trombózy. (cit. wikiskripta 2018 http://www.wikiskripta.eu/)
rezistence k cefalosporinům: odolnost organismu k působení cefalosporinů
rezistence k herbicidům: snížená nebo chybějící reakce rostlin na herbicidy
rezistence k insekticidům: vznik rezistence hmyzu vůči insekticidu
rezistence na ampicilin: odolnost mikroorganismu k působení ampicilinu. ampicilin je derivát penicilinu, který inhibuje biosyntézu buněčných stěn v rostoucích bakteriích
rezistence na chloramfenikol: odolnost bakterie k působení chloramfenikolu. chloramfenikol je účinný inhibitor proteosyntézy, který se váže na podjednotku 50s bakteriálního ribozomu a inhibuje aktivitu peptidyltransferázy
rezistence na kanamycin: odolnost bakterií k antibiotiku kanamycinu. kanamycin se může vázat na 70s ribozomy citlivých bakterií a způsobovat chyby translace
rezistence na methicilin: odolnost mikroorganismu k působení methicilinu, semisyntetického derivátu penicilinu
rezistence na tetracyklin: odolnost bakterií k působení tetracyklinu, který se reverzibilně váže na 30s podjednotku ribozomu, brání vazbě aminoacyl-trna a mrna a tím inhibuje proteosyntézu
rezistence na trimethoprim: odolnost bakterií k působení trimethoprimu
rezistence na vankomycin: odolnost bakterií k působení vankomycinu, inhibitora syntézy buněčné stěny
rezistentní škrob: typ škrobu (a produktů jeho degradace) v potravině, který není absorbován v tenkém střevě člověka a vstupuje do tlustého střeva, kde je částečně metabolizován přítomnými mikroorganismy za tvorby mastných kyselin s krátkým řetězcem a plynů
rezonanční přenos fluorescenční energie: fyzikální jev popisující přenos energie mezi dvěma fluorofory. fret se využívá k měření vzdálenosti a detekci interakce molekul, a má tak řadu aplikací v biologickém a chemickém výzkumu. (upraveno podle wikiskripta 2021 http://www.wikiskripta.eu/)
rhabdoidní nádor: vzácný, vysoce smrtelný nádor, který se objevuje téměř výlučně u dětí. histopatologicky se podobá rhabdomyosarkomu, ale nádorové buňky nemají myogenní původ. ačkoli vzniká především v ledvinách, může se vyskytovat i v jiných částech těla. předpokládá se, že rhabdoidní cytomorfologie vyjadřuje velmi primitivní maligní buňku
rhabdomyolýza: akutní rozpad kosterního svalu. může vzniknout u některých infekcí, toxického poškození nebo některých enzymových poruch. masivní rozpad svalových buněk uvolňuje myoglobin (ten může poškodit ledviny) a draslík (srov. hyperkalemie). (cit. velký lékařský slovník online, 2016 http://lekarske.slovniky.cz)
rhabdomyom: benigní nádor tvořený příčně pruhovanou svalovinou. jde o extrémně vzácné onemocnění, obvykle se vyskytuje v jazyku, krčních svalech, hrtanu, uvule, nosních dutinách, podpaží, vulvě a srdci. tyto nádory jsou léčeny jednoduchým vyříznutím
rhabdomyosarkom: maligní solidní nádor vycházející z mezenchymálních tkání, které se obvykle diferencují a vytvářejí příčně pruhovanou svalovinu. jsou rozlišovány čtyři odlišné typy: pleomorfní (převážně u dospělých mužů), alveolární (alveolární rhabdomyosarkom, zejména u dospívajících a mladých dospělých), embryonální (embryonální rhabdomyosarkom, převážně u kojenců a dětí) a botryoidní (výskyt u malých dětí). jedná se o jeden z nejčastěji se vyskytujících sarkomů měkkých tkání a vůbec nejčastější u dětí do 15 let
rhamnogalakturonany: typ polysacharidů, které jsou součástí pektinové matrix buněčné stěny rostlin. rhamnogalakturonan i je heteropolymer pravidelně se střídajících l-rhamnos a d-galakturonové kyseliny alfa(1,2)-l-rha-alfa(1-4)-d-gala s obsahem alfa(1-5)-l-arabinosy a beta(1-4)-d-galaktanu v postranních řetězcích, u rhamnogalakturonanu ii je páteřní polymer z galakturonových kyselin s postranními řetězci rozmanitých sacharidů
rhamnosa: methylpentóza, jejíž l-isomer se přirozeně vyskytuje jako glykosid v mnoha rostlinných pigmentech a přírodních gumách a v některých gramnegativních bakteriálních lipopolysacharidech. součást srdečních glykosidů, deoxysacharid
rhenium: kov (chemická značka re) s atomovým číslem 75 a relativní atomovou hmotností 186,207
rhizomelická chondrodysplazie: peroxizomální nemoc způsobená komplexní poruchou syntézy peroxizomů. novorozenci mají výrazně zkrácené dlouhé kosti, dysmorfismus obličeje a mnohočetné orgánové postižení. porodní hmotnost je pod 3 percentily. na rtg skeletu je patrná kalcifikace hyalinní chrupavky. mentální postižení je těžké. (cit. velký lékařský slovník online, 2016 http://lekarske.slovniky.cz)
rhizosféra: v ekologii označuje oblast povrchu a nejbližšího okolí kořenů rostlin, popřípadě i půdu, která je jimi prostoupena a ovlivněna (odsáváním, vyměšováním). někdy se do tohoto pojmu zahrnují i půdní mikroorganismy, kterým tato oblast poskytuje prostředí a specifické podmínky. (upraveno podle wikipedie 2020 http://www.cs.wikipedia.org/)
rho GTP-Binding Proteins: a large family of monomeric gtp-binding proteins that are involved in regulation of actin organization, gene expression and cell cycle progression. this enzyme was formerly listed as ec 3.6.1.47
rho Guanine Nucleotide Dissociation Inhibitor alpha: an abundantly-expressed rho gdp-dissociation inhibitor subtype that regulates a broad variety of rho gtpases
rho Guanine Nucleotide Dissociation Inhibitor beta: a rho gdp-dissociation inhibitor subtype that is highly expressed in hematopoietic cells and in lymphocytes. the expression of this subtype is associated with the regulation of cell proliferation; tumorigenesis; and apoptosis
rho Guanine Nucleotide Dissociation Inhibitor gamma: a rho gdp-dissociation inhibitor subtype that has a unique c-terminal alpha helical membrane-binding domain. it is found bound to cytoplasmic vesicles such as those associated with the golgi apparatus
rho-Associated Kinases: a group of intracellular-signaling serine threonine kinases that bind to rho gtp-binding proteins. they were originally found to mediate the effects of rhoa gtp-binding protein on the formation of stress fibers and focal adhesions. rho-associated kinases have specificity for a variety of substrates including myosin-light-chain phosphatase and lim kinases
rho-Specific Guanine Nucleotide Dissociation Inhibitors: a subcategory of guanine nucleotide dissociation inhibitors that are specific for rho gtp-binding proteins
rhoA GTP-Binding Protein: a rho gtp-binding protein involved in regulating signal transduction pathways that control assembly of focal adhesions and actin stress fibers. this enzyme was formerly listed as ec 3.6.1.47
rhoA protein vázající GTP: g-protein rho zapojený do regulace signálních transdukčních drah, které řídí sestavování fokálních adhezí a aktinových stresových vláken. tento enzym byl dříve uváděn jako ec 3.6.1.47
rhoB GTP-Binding Protein: a gtp-binding protein involved in regulating a signal transduction pathway that controls assembly of focal adhesions and actin stress fibers. this enzyme was formerly listed as ec 3.6.1.47
rhoB protein vázající GTP: g-protein zapojený do regulace signální transdukční dráhy, která řídí sestavování fokálních adhezí a aktinových stresových vláken. tento enzym byl dříve uváděn jako ec 3.6.1.47
rhoC GTP-Binding Protein: a rho gtp-binding protein that is prenylated (see protein prenylation) at its c-terminus and cycles between the cytoplasm and plasma membrane, linking receptor signaling pathways with assembly of focal adhesions; stress fibers; and contractile ring formation during cytokinesis. it is overexpressed in proliferating and metastatic tumor cells
rhodium: rhodium (chemická značka rh, latinsky rhodium) je drahý kov stříbřitě bílé barvy. má atomové číslo 45 a relativní atomovou hmotnost 102,905. (upraveno podle wikipedie 2022 http://www.cs.wikipedia.org/)
ribavirin 3',5'-phosphate pentadecamer homoribopolymer: this cpd is terminated at the 5'-position with an (6-aminohexyl)phosphate group to permit conjugation to a carrier & at the 3'-position by a thymidine 5'-phosphate; ; rn given is for homopolymer without the 5'terminal (6-aminohexyl) phosphate and 3'thymidine 5'phosphate
riboflavin: vitamin, který se jako koenzym účastní buněčného dýchání. nedostatek se projevuje postižením kůže a sliznic, nejnápadnější bývají "koutky" (ragády v ústních koutcích, anguli infectiosi) či zánět okrajů víček (blefaritida). (cit. velký lékařský slovník online, 2017 http://lekarske.slovniky.cz)
riboflavinsynthasa: enzym, který katalyzuje tvorbu riboflavinu ze dvou molekul 6,7-dimethyl-8-ribityllumazinu za využití čtyřuhlíkatého fragmentu z jedné molekuly, který je přenesen na druhou molekulu. ec 2.5.1.9
ribonukleasa H: ribonukleáza, která specificky štěpí rna část z hybridů rna/dna. byla izolována z celé řady prokaryotických a eukaryotických organismů a také z retrovirů
ribonukleasa H viru lidské imunodeficience: ribonukleázová aktivita, která je součástí hiv reverzní transkriptázy. odstraňuje rna vlákno heteroduplexu rna-dna, který vzniká při reverzní transkripci. po odstranění rna části lze syntetizovat dna dvouřetězcovou kopii hiv rna
ribonukleasa III: endoribonukleáza, která je specifická pro dvouřetězcovou rna. hraje roli v posttranskripčních úpravách pre-ribozomální rna a řady dalších struktur rna, které obsahují dvouřetězcové oblasti
ribonukleasa P: enzym obsahující rna, který katalyzuje endonukleolytické štěpení prekurzorů transferové rna, a tak hraje zásadní roli při jejích úpravách. z prekurzorů trna odstraňuje přebytečné 5'-nukleotidy, a tím vznikají zralé molekuly trna
ribonukleasy: enzymy, které katalyzují hydrolýzu esterových vazeb v rna. ec 3.1.-
ribonukleosiddifosfátreduktasa: enzym třídy oxidoreduktáz, který za použití nadph jako konečného donoru elektronů katalyzuje tvorbu 2'-deoxyribonukleotidů z odpovídajících ribonukleotidů. deoxyribonukleosiddifosfáty se používají při syntéze dna. (podle dorlanda, 27. vydání) ec 1.17.4.1
ribonukleosidy: nukleosidy, ve kterých je purinová nebo pyrimidinová báze kombinována s ribosou
ribosafosfátpyrofosfokinasa: enzym, který katalyzuje tvorbu fosforibosylpyrofosfátu z atp a ribosa-5-fosfátu. ec 2.7.6.1
ribosomal protein L40A, S cerevisiae: refseq nm_001179496 a; nm_001179884 b
ribosome shunting: virové mechanismy translačního programování, ve kterých se ribozomy dostanou na startovací kodon obcházením nebo přeskočením přes velké úseky 5' utr rna
riboswitch: část molekuly mrna, která má schopnost reagovat na změny koncentrace metabolitu nebo jiných malých molekul. vazbou s určitým metabolitem nebo s jinou malou molekulou změní svoji konformaci a tím reguluje transkripci rna, posttranskripční úpravy, transport, translaci nebo stabilitu
ribotypizace: metoda užívaná v mikrobiologii k typizaci bakterií. je založena na základě srovnání fragmentů genů pro rrna. (cit. velký lékařský slovník online, 2018 http://lekarske.slovniky.cz/)
ribozomy: ribonukleoproteinové struktury, které se nacházejí v cytoplazmě všech buněk, v mitochondriích a plastidech. cestou translace zajišťují biosyntézu proteinů
ribozomální DNA: sekvence dna, které kódují ribozomální rna, a segmenty dna oddělující jednotlivé geny pro ribozomální rna (mezerníková rdna)
ribozomální protein L10: ribozomální protein, který má zásadní úlohu v syntéze bílkovin a při embryonálním vývoji mozku. s mutacemi genu pro rpl10 souvisí např. syndromy mentální retardace vázané na chromozom x a autismus 5 vázaný na chromozom x
ribozomální protein L3: ribozomální protein, který má zásadní úlohu v syntéze proteinů
ribulosa-1,5-bisfosfát-karboxylasa: karboxylyáza, která hraje klíčovou roli ve fotosyntetické asimilaci uhlíku v calvinově-bensonově cyklu tím, že katalyzuje tvorbu 3-fosfoglycerátu z ribulóza-1,5-bisfosfátu a oxidu uhličitého. může také využívat kyslík jako substrát ke katalýze syntézy 2-fosfoglykolátu a 3-fosfoglycerátu v procesu označovaném jako fotorespirace
ricin: jedovatá bílkovina ze semen skočce obecného (ricinus communis), jedna z nejtoxičtějších přírodních látek, smrtelnou otravu může způsobit rozkousání jednoho semínka. ničí se vařením, ale v trávicím traktu se enzymy nerozkládá. skládá se z dvou polypeptidových řetězců (podjednotek a a b) spojených disulfidovými můstky. otrava může mít až několikadenní latenci, projeví se nejprve trávicími obtížemi (zvracení, průjem), posléze selháním orgánů (jater, ledvin). proti r. není známo žádné antidotum, avšak vzhledem k možnému využití r. jako biologické zbraně proti němu existuje vakcína. (uprav. podle velký lékařský slovník online, 2020 http://lekarske.slovniky.cz/)
ricinový olej: ricinový olej je rostlinný olej získávaný ze semen skočce obecného (ricinovníku, ricinus communis). ricinový olej a jeho deriváty mají uplatnění při výrobě mýdel, maziv, hydraulických a brzdových kapalin, nátěrových hmot, barviv, inkoustů, plastů odolných vůči mrazu, vosků, leštidel, polyamidů, léčiv a parfémů. semeno skočce obsahuje také ricin, toxickou bílkovinu. (upraveno podle wikipedie 2019 http://www.cs.wikipedia.org/)
rickettsiové infekce: onemocnění způsobené bakteriemi z rodu rickettsia
ridostin: russian drug; inhibits hiv-1 replication in mt-4 & cem cultures
rilpivirin: perorální nenukleosidový inhibitor (blokátor) reverzní transkriptázy 2. generace, který je určen pro dosud neléčené pacienty s hiv-1 infekcí. používá se také v kombinaci s dalšími látkami proti hiv, protože se rychle objevuje virová léková rezistence, když je používán samostatně
rimantadin: antivirotikum využívané k léčbě či profylaxi chřipky typu a. podobně jako amantadin působí na proteinový kanál chřipkových virů, čímž znemožňuje jejich replikaci. může vzniknout rezistence. léčbu je třeba zahájit co nejdříve. nepůsobí na chřipku typu b. (cit. velký lékařský slovník online, 2020 http://lekarske.slovniky.cz/)
rinofyma: zbytnění a zčervenání nosu, které se často vyskytuje jako součást rosacey. zvětšení nosu je způsobené hypertrofií mazových žláz a okolního pojiva. kůže nosu je zčervenalá, s teleangiektáziemi. (upraveno podle: velký lékařský slovník online, 2017 http://lekarske.slovniky.cz)
rinomanometrie: zkr. rmm - vyšetření používané k zjišťování tlakových poměrů v nosní dutině. používá se např. při předoperačním vyšetřování deformit v dané oblasti (deviace septa aj.). aktivní r. měří tlaky při dýchání, pasivní při insuflaci nosu. podle lokalizace se rozlišuje r. přední a zadní. (cit. velký lékařský slovník, http://lekarske.slovniky.cz/ 2014)
rinometrie akustická: diagnostické měření nosu a jeho dutin prostřednictvím akustických ozvěn. používá se k měření nosních anatomických tvarů, deviace septa a změn v nosních průchodech jako reakce na provokační alergické testy
rinoplastika: zákrok plastické chirurgie na nosu, a to buď rekonstrukční, regenerační nebo kosmetický. (dorland, 28th ed) r
rinorea: silný výtok z nosu (např. při těžké rýmě). (cit. velký lékařský slovník online, 2020 http://lekarske.slovniky.cz)
rinorea mozkomíšního moku: únik mozkomíšního moku z dutiny nosní. nejčastější příčinou jsou kraniocerebrální poranění, nádory a neurochirurgické zákroky, ale může také nastat spontánně
rinosinusitida: zánět sliznice nosní dutiny (rinitida) a vedlejších dutin nosních (sinusitida). (cit. velký lékařský slovník online, 2024 http://lekarske.slovniky.cz)
rinosklerom: infekční onemocnění charakterizované vznikem tuhých zduření v oblasti nosu. r. je způsoben bakterií klebsiella rhinoscleromatis. (cit. velký lékařský slovník online, 2013 http://lekarske.slovniky.cz/ )
rinosporidióza: chronická infekce mukokutánních tkání vytvářející granulomy. ty se vyskytují zejména v nose a dále se nemoc vyznačuje hyperplazií a rozvojem polypů. vyskytuje se u lidí a zvířat a vyvolává ji organismus třídy plísňovky rhinosporidium seeberi
riskování: přijetí úkolu, jehož splnění je výzvou a jedinec musí překonat nedostatek jistoty nebo strach z nezvládnutí úkolu. riskování také zahrnuje chování, jehož průběh a výstupy můžou představovat risk pro jedince nebo jeho okolí
risperidon: selektivní blokátor receptorů dopaminu d2 a serotoninu 5-ht2, které působí jako atypická antipsychotika. bylo prokázáno, že zlepšuje jak pozitivní, tak negativní příznaky při léčbě schizofrenie
ritanserin: selektivní a silný antagonista serotoninu-2 (neurotransmiter a antagonista 5ht2a receptorů). který je účinný při léčbě různých syndromů souvisejících s úzkostí a depresí. lék také zlepšuje subjektivní kvalitu spánku a snižuje portální tlak
ritodrin: agonista beta-2-adrenergních receptorů používaný k zastavení předčasného porodu
rituální chování: každé jednání člověka, které vykazuje stereotypní opakování a je založené na předem daných pravidlech
rivastigmin: látka používaná k léčbě demence (kognitivum), zejm. alzheimerovy nemoci. karbamátový derivát, patří k selektivním inhibitorům acetylcholinesterázy. chemicky příbuzný fysostigminu, ovšem s delším poločasem, možností perorálního podávání a dobrou tolerancí. (cit. velký lékařský slovník online, 2015 http://lekarske.slovniky.cz/ )
riziko: pravděpodobnost, že nastane určitá událost. zahrnuje různé míry pravděpodobnosti výskytu zpravidla nežádoucí události a jejích následků
rizikové faktory: aspekt chování nebo životního stylu, vlivu prostředí, vrozených nebo dědičných znaků, který je na základě epidemiologických důkazů spojený s určitým zdravotním stavem, významným z hlediska prevence
rizikové faktory kardiovaskulárních chorob: aspekty chování nebo životního stylu, expozice prostředí, dědičné předpoklady a vlastnosti, o nichž se zjistí, že souvisejí se srdečními chorobami
rizikové těhotenství: těhotenství, kde je u matky a/nebo plodu větší riziko morbidity nebo mortality. příčinou může být nedostatečná prenatální péče, porodní historie (samovolný potrat), onemocnění, kterými matka trpěla před otěhotněním, nemoci indukované těhotenstvím (hypertenze indukovaná těhotenstvím), mnohočetné těhotenství a také věk matky nad 35 let
rizikový sex: sexuální chování, které je vysoce rizikové z hlediska možného přenosu pohlavních chorob nebo nežádoucího těhotenství
rizotomie: chirurgické přetětí míšního kořene (předního při těžkých svalových spasmech, zadního při nesnesitelných bolestech). (cit. velký lékařský slovník online, 2024 http://lekarske.slovniky.cz/)
robenidin: antikokcidikum, které je určeno zejména pro drůbež
roboticky asistované výkony: chirurgické zákroky prováděné na dálku s pomocí počítače. ten řídí chirurgické nástroje připojené k mechanickým ramenům, které vykonávají práci chirurga
rocakinogene sifuplasmid: plasmid dna vaccine encoding human interleukin-12 (il-12)
rodenticidy: látky používané k hubení nebo inhibici působení potkanů, myší a jiných hlodavců
rodina: sociální skupina složená z rodičů nebo náhradních rodičů a dětí
rodina 1 cytochromu P450: rodina enzymů cytochromů p450, jejíž členové se podílejí především na metabolismu xenobiotik včetně léčiv a polycyklických aromatických uhlovodíků
rodina 11 cytochromu P450: rodina enzymů cytochromů p450, jejíž členové se lokalizují do vnitřní mitochondriální membrány, kde fungují při biosyntéze steroidů
rodina 12 cytochromů P450: rodina cytochromů p450, která se vyskytuje u hmyzu a je exprimována v mitochondriích
rodina 17 cytochromů P450: rodina cytochromů p450, která se účastní biosyntézy steroidů a patří do ní steroid-17-alfa-hydroxyláza
rodina 19 cytochromů P450: rodina cytochromů p450. zahrnuje aromatázu, která se účastní biosyntézy estrogenů
rodina 2 cytochromů P450: rodina cytochromů p450. patří sem enzymy, které působí v metabolismu steroidů, kumarinů a nikotinu
rodina 21 cytochromů P450: rodina cytochromů p450. zahrnuje steroid-21-hydroxylázu, která se účastní biosyntézy steroidů
rodina 24 cytochromů P450: rodina cytochromů p450, která zahrnuje 24-hydroxylázu
rodina 26 cytochromu P450: rodina cytochromů p450, jejíž členové se podílejí na metabolismu kyseliny retinové. obsahuje 4-hydroxylázu kyseliny retinové
rodina 27 cytochromů P450: rodina cytochromů p450, jejíž členové se podílejí na metabolismu vitaminu d a biosyntéze žlučových kyselin
rodina 3 cytochromů P450: rodina cytochromů p450, která zahrnuje členy s rozhodujícími funkcemi v metabolismu léčiv a pohlavních hormonů
rodina 4 cytochromů P450: rodina cytochromů p450, jejíž členové se účastní metabolismu mastných kyselin, zejména arachidonových kyselin a jejich derivátů
rodina 46 cytochromů P450: rodina cytochromů p450 zahrnující cholesterol-24-hydroxylázu, která je exprimována primárně v mozku a účastní se metabolismu cholesterolu
rodina 51 cytochromů P450: skupina cytochromů p450, která se vyskytuje u všech eukaryot. její členové se účastní biosyntézy steroidů a někteří jsou cílem antifungálních látek
rodina 6 cytochromů P450: rodina cytochromů p450, která se vyskytuje u hmyzu. její členové se podílejí na metabolismu xenobiotik
rodina 7 cytochromů P450: rodina cytochromů p450, jejíž členové fungují jako steroidní 7-alfa-hydroxylázy
rodina 8 cytochromů P450: rodina cytochromů p450 zahrnující prostacyklinsyntázu a steroid-12-alfa-hydroxylázu, které se účastní biosyntézy žlučových kyselin
rodina enzymů aldehyddehydrogenasy 1: člen rodiny enzymů, které se účastní syntézy acetátu z etanolu. je to také nádorový marker
rodina nosičů rozpuštěných látek 12: kation-chloridové kotransportéry, které zprostředkovávají přesun anorganických kationtů sodíku a/nebo draslíku ve spojení s přesunem chloridových aniontů. rodinu přenašečů rozpuštěných látek 12 (slc12) lze rozdělit na skupinu slc12a1-a3 závislou na na+ (nkcc1, nkcc2 a ncc) a skupinu slc12a4-a7 nezávislou na na+ (kcc1-kcc4)
rodina receptorů Eph: velká rodina receptorových tyrosinkináz, které jsou strukturně příbuzné. název této rodiny proteinů je odvozen od původního proteinu eph (nyní nazývaného receptor epha1), který byl pojmenován podle buněčné linie, v níž byl poprvé objeven: buněčná linie lidského hepatocelulárního karcinomu produkující erytropoetin. členové této rodiny se účastní regulace mezibuněčných interakcí, které se podílejí na uspořádání a vývoji nervového systému
rodinná terapie: forma skupinové psychoterapie, která zahrnuje současnou léčbu více než jednoho člena rodiny v rámci jednoho sezení
rodinné lékařství: lékařská specializace zabývající se poskytováním kontinuální komplexní zdravotní péče pro celou rodinu
rodinné vztahy: behaviorální, psychologické a sociální vztahy mezi různými členy nukleární a širší rodiny
rodiny vojáků: muži a ženy sloužící v aktivní službě v armádě, nebo jako vojenské síly v záloze, a jejich nejbližší rodina, včetně manželů/manželek, dětí a rodičů
rodiče: osoby, které fungují jako vlastní, adoptivní nebo náhradní rodiče. pojem zahrnuje rodičovství stejně jako přípravu na rodičovství
rodičovská dovolená: dovolená absence jakéhokoliv rodiče z práce před a po narození dítěte. zahrnuje také absenci z důvodu nemoci dítěte nebo adopce dítěte. nezahrnuje dovolenou z důvodu péče o sourozence, rodiče nebo jiné členy rodiny: k dispozici je deskriptor volno při ošetřování člena rodiny
rodičovství: plnění role rodiče poskytováním péče, vychováváním a ochranou dítěte vlastním nebo náhradním rodičem. rodič podporuje dítě tím, že je autoritou a prostřednictvím důsledného, empatického, vhodného chování v reakci na potřeby dítěte. rodičovství se liší od výchovy dítěte v tom, že při výchově dítěte je kladen důraz na akt školení nebo výchovy dítěte a interakci mezi rodičem a dítětem, zatímco rodičovství klade důraz na odpovědnost a kvality příkladného chování rodiče
rohovka: průzračná okrouhlá přední část oka, jíž prochází (a zároveň se lomí) světlo. její neporušenost má zásadní význam pro kvalitu zraku. jde o výjimečnou tkáň lidského organismu, která neobsahuje žádné cévy. je mimořádně citlivá např. na cizí tělísko. její poranění musí být důkladně ošetřeno, nebezpečné je zejm. poleptání. při ztrátě průzračnosti rohovky je někdy možná její transplantace (keratoplastika). (cit. velký lékařský slovník online, 2012 http://lekarske.slovniky.cz/ )
rohovková topografie: měření zakřivení a tvaru předního povrchu rohovky za použití technik, jakými jsou např. keratometrie, keratoskopie, fotokeratoskopie, profilová fotografie, počítačové zpracování snímků a videokeratografie. tohoto měření se často využívá ke stanovení správných parametrů kontaktních čoček a v diagnostice chorob rohovky nebo změn na rohovce včetně keratokonu, které mohou vzniknout po keratotomii nebo keratoplastice
rohovkové aberace: asymetrie topografie a refrakčního indexu povrchu rohovky, které mají vliv na zrakovou ostrost
rohovkové keratocyty: fibroblasty, které se nacházejí v rohovkovém stroma (rohovka - stroma). r
rohovkový endotel: rohovkový endotel je tvořen tenkou vrstvou buněk bohatých na mitochondrie. odděluje rohovku od přední oční komory a udržuje rohovku v mírně dehydrovaném stavu, což je nezbytné pro její optickou průhlednost. (upraveno podle wikipedie 2018 http://www.cs.wikipedia.org/)
rohovkový epitel: rohovkový epitel je tvořen 5-6 vrstvami buněk. buňky na bazální vrstvě jsou schopny buněčného dělení a postupně putují k povrchu epitelu. odumírající buňky se šupinově odlupují z povrchu oka a jsou odplavovány slzami. tato stále se regenerující vrstva společně se slzným filmem je významným komponentem lomivé síly oka a ostrosti jeho vidění. (cit. wikipedie 2018 http://www.cs.wikipedia.org/)
rohy: párové tvrdé výběžky (včetně parohů), jejichž základem je kost obklopená vrstvou keratinu. vyrůstají z čelní kosti řady přežvýkavců
role: očekávaný a charakteristický způsob chování jednotlivce jako člena určité sociální skupiny
role nemocného: situace, kdy je jedinec kvůli své nemoci osvobozen od zodpovědností a je zproštěný obvyklých povinností
role odborníka: očekávané působení člena určitého povolání a odbornosti
role ošetřovatelky: očekávané fungování ošetřovatele/ošetřovatelky
role zubaře: očekávaná funkce člena profese zubních lékařů
rolipram: inhibitor fosfodiesterázy 4 s antidepresivními účinky
rolling leukocytů: pohyb zřetězených, kulovitých leukocytů podél endotelu mikrovaskulatury. řetězení a kutálení zahrnuje interakci se selektiny a dalšími adhezními molekulami jak v endotelu, tak v leukocytech. rolující leukocyt je pak aktivován chemokiny, zploští se a pevně přilne k povrchu endotelu jako příprava k transmigraci přes endoteliální buněčný spoj
romantismus: postoj nebo intelektuální orientace, která charakterizovala mnoho děl literatury, malby, hudby, architektury, kritiky a historiografie v západní civilizaci v období od konce 18. do poloviny 19. století
rombencefalon: zadní ze tří primárních mozkových váčků embryonálního mozku. sestává z několika částí: myelencephalon, metencephalon a isthmus rhombencephali. z nich se vyvíjejí součásti mozkového kmene (prodloužená mícha z myelencefalonu, varolův most z metencefalonu) a mozeček (z metenfefalonu). prodloužená mícha a varolův most tvoří stěny iv. mozkové komory
ropa: přirozeně se vyskytující složité kapalné uhlovodíky, které po destilaci poskytují hořlavá paliva, petrochemické látky a maziva
ropivakain: lokální anestetikum amidového typu odvozené od bupivakainu vhodné pro infiltrační a epidurální anestezii a periferní blokády nervů. (cit. velký lékařský slovník online, 2018 http://lekarske.slovniky.cz/)
ropná a plynová pole: oblasti země, kde se nacházejí ložiska ropy nebo zemního plynu
ropucha argentinská: druh ropuch čeledi bufonidae žijící v jižní americe
ropucha obecná: druh ropuch čeledi bufonidae rozšířený v evropě a v usa
ropucha obrovská: druh ropuch čeledi bufonidae běžně žijící na jihu spojených států amerických a jeho rozšíření je téměř pantropické. sekrety kožních žlaz jsou pro zvířata i člověka velmi toxické
ropuchy: čeleď ropuch řádu anura. patří sem (mimo jiné) rody bufo, ansonia, nectophrynoides a atelopus