NLK-NML/MeSH-CZ-2025-notes huggingface dataset:
lymfa: tekutina, která vzniká ve většině orgánů a je z nich odváděna lymfatickými cévami zpět do krve. tvoří se z tkáňového moku, který vzniká z krve, obklopuje buňky a zabezpečuje jejich výživu. většina tkáňového moku se vstřebává zpět do krve přímo ve tkáni, nevstřebaná část obsahující vodu, bílkoviny a některé další látky je základem lymfy. při svém průtoku mízními uzlinami se l. "filtruje" a obohacuje o bílé krvinky (lymfocyty). lymfa ze střeva se nazývá chylus, vstřebávají se jí některé látky, zejm. tuky. (cit. velký lékařský slovník online, 2013 http://lekarske.slovniky.cz/ )
lymfadenektomie: chirurgická excize jedné nebo více lymfatických uzlin. nejběžnější použití je při operaci nádorů
lymfadenitida: zánět mízní uzliny, obv. při bakteriálních zánětech v oblasti, z níž lymfa odtéká do příslušné uzliny. postižená uzlina je zduřelá, bolestivá. např. při angíně nebo zánětlivém postižení zubu dojde k l. na krku. zduření uzliny v třísle provází první stadium syfilis (tvrdý vřed). zvláštním případem jsou záněty uzlin způsobené tuberkulózou - tzv. specifické lymfadenitidy, jejichž obsah se může provalit a vést k šíření zánětu. celkové zvětšení uzlin může být i u některých viróz (infekční mononukleóza, zarděnky). (cit. velký lékařský slovník online, 2013 http://lekarske.slovniky.cz/ )
lymfadenopatie: abnormální velikost, počet nebo konzistence lymfatických uzlin
lymfangiektázie: přechodné rozšíření lymfatických cév
lymfangioleiomyomatóza: velmi vzácné plicní onemocnění postihující ženy ve fertilním věku a charakterizované množením buněk hladkých svalů v plicních lymfatických cévách, okolo cév, bronchů apod. příčina je neznámá, zvažují se vlivy hormonální. klinicky bývá dušnost, mohou však být rovněž časté pneumothoraxy či chylothoraxy, ventilační porucha má obv. ráz obstrukční. kromě symptomatické léčby se používá léčba hormonální. prognóza je obv. závažná s postupnou progresí. (cit. velký lékařský slovník online, 2015 http://lekarske.slovniky.cz)
lymfangiom: nádor resp. novotvorba z lymfatických cév, téměř vždy benigní. lymfangioendoteliom je druh lymfangiomu, ve kterém jsou dominantní složkou endotelové buňky
lymfangiom cystický: cystický nádor pocházející z lymfatické tkáně. obvykle se vyskytuje v oblasti krku, podpaží nebo v tříslech
lymfangiomyom: nádoru podobný stav projevující se šířením se hladké svaloviny a endotelu lymfatickými cévami a lymfatickými uzlinami v mediastinu, retroperitoneu a také v plicích. onemocnění se může projevit chylózním pleurálním výpotkem a ascitem
lymfangiosarkom: maligní nádor pocházející z buněk endotelu lymfatických cév. většina lymfangiosarkomů vzniká v paži jako sekundární projev po radikální mastektomii, ale někdy se také objeví jako komplikace idiopatického lymfedému. maligní změny u lymfedému obvykle přichází po 6 až 10 letech
lymfangitida: lymfatické onemocnění charakterizované zánětem lymfatických cév
lymfatické cévy: cévy zajišťující transport lymfy a lymfocytů
lymfatické metastázy: přesun nádoru z jeho primárního místa do lymfatických uzlin nebo do vzdálených částí těla prostřednictvím lymfatického systému
lymfatické nemoci: nemoci lymfy, lymfatických uzlin nebo lymfatických cév
lymfatické uzliny: lymfatická uzlina je orgán kulovitého či oválného tvaru (o průměru 1 - 30 mm). nachází se v oběhu lymfatických cév a slouží jako biologický filtr lymfy. lymfatické uzliny nalezneme zejména v podpažní jámě, v tříslech, v blízkosti velkých krčních cév, v hrudníku či dutině břišní. hrají podstatnou roli v obraně organizmu proti mikrobům i nádorovým buňkám. (upraveno podle wikiskripta 2018 http://www.wikiskripta.eu/)
lymfatický endotel: buněčná vrstva vnitřního povrchu lymfatických cév. je propustnější než vaskulární endotel, bez schopnosti selektivní absorpce. především odstraňuje plazmové proteiny, které pronikly z kapilár do tkáňového prostoru
lymfatický systém: systém sloužící k odvádění lymfy z tkání. zahrnuje lymfatické cévy a uzliny. (cit. velký lékařský slovník online, 2013 http://lekarske.slovniky.cz/ )
lymfedém: edém způsobený poruchou odtoku lymfy. má tuhý charakter a vede někdy až k bizarnímu zvětšení příslušné části těla (elefantiáze). odtok mízy je nezbytný pro odstranění bílkovin a dalších látek z tkáně. jeho zablokování vede k postupnému hromadění tekutiny a vzniku otoku. může jej způsobit zánik lymfatických cév (např. po opakované růži - erysipelu) nebo postižení lymfatických uzlin, kterými lymfa protéká (např. nádory či metastázy). (cit. velký lékařský slovník online, 2018 http://lekarske.slovniky.cz)
lymfedém nezpůsobený vlasovci: forma elefantiázy způsobená částicemi půdy, které pronikají pokožkou nohou. vyskytuje se v tropech, v oblastech s vysokým podílem sopečné hmoty v půdě
lymfedém související s rakovinou prsu: abnormální akumulace lymfy v oblasti paže, ramene a prsou, která souvisí s chirurgickým zákrokem (např. mastektomií) nebo ozařováním nádoru prsu
lymfoblastická leukemie-lymfom z prekurzorových T-buněk: leukemie/lymfom vyskytující se převážně u dětí a mladých dospělých. projevuje se lymfadenopatií a z orgánů je zapojen brzlík. nejčastěji se onemocnění projevuje jako lymfom, ale běžná je také leukemická progrese v kostní dřeni
lymfocyty: lymfocyt je typ bílé krvinky vyskytující se u obratlovců. řadí se mezi agranulocyty. lymfocyty představují funkčně různorodou skupinu imunitních buněk. specifickou imunitu v organizmu zajišťují t- a b-lymfocyty. třetím, poněkud odlišným typem lymfocytů, jsou tzv. nk buňky neboli přirození zabijáci (z anglického natural killers), řadící se k přirozené nespecifické imunitě. morfologicky jsou lymfocyty kulaté mononukleární buňky s malým množstvím cytoplazmy. nk buňky obsahují navíc v cytoplazmě granula. (upraveno podle wikipedie 2019 http://www.cs.wikipedia.org/)
lymfocytární choriomeningitida: druh zánětu mozkových blan (někdy současně provázený encefalitidou) způsobený virem ze skupiny arenavirů. na člověka se přenáší obv. z hlodavců. onemocnění může mít dvoufázový charakter. po inkubační době cca 1-2 týdny se objevují chřipkové příznaky, po ústupu se u části nemocných mohou objevit příznaky druhé fáze se vzestupem horečky a příznaky nejč. serózní meningitidy. možné je i postižení encefalitické a mohou vzniknout i komplikace z postižení jiných orgánů (např. pneumonie). diagnostika je zejm. sérologická, v likvoru je nápadnější vysoký počet buněčných elementů. prognóza je vesměs dobrá, léčba symptomatická (lymfocyt). (cit. velký lékařský slovník online, 2014 http://lekarske.slovniky.cz)
lymfocytární hypofyzitida: autoimunitní zánět hypofýzy, často v souvislosti s jiným autoimunitním onemocněním (např. hashimotova nemoc, gravesova nemoc a addisonova nemoc)
lymfocytární leukemie z velkých granulárních buněk: řada onemocnění projevujících se klonální expanzí lymfocytů v periferní krvi, známých jako velké granulární lymfocyty. ty obsahují hojně cytoplazmu a azurofilní granula. podtypy vznikají buď z cd3-negativních nk buněk nebo cd3-pozitivních t-buněk. klinický průběh obou podtypů se může měnit od spontánní regrese k progresivnímu malignímu onemocnění
lymfocytóza: zvýšený počet lymfocytů v krvi. objevuje se u některých infekcí a lymfatické leukemie. (cit. velký lékařský slovník online, 2018 http://lekarske.slovniky.cz)
lymfografie: lymfografie - radiografické zobrazování lymfatického systému po injekční aplikaci barviva nebo kontrastní látky či radioizotopu. lymfangiografie - kontrastní rentgenová metoda umožňující zobrazit lymfatické mízní cévy a uzliny. používá se olejovité kontrastní látky, která se obv. podává do hřbetu nohy. její průchod mízními cévami a uzlinami je zachycen na rentgenových snímcích. (cit. velký lékařský slovník online, 2016 http://lekarske.slovniky.cz/ )
lymfohistiocytóza hemofagocytární: skupina onemocnění charakterizovaných lymfocytózou, histiocytózou a hemofagocytózou. rozlišují se dvě hlavní formy: familiární a reaktivní
lymfoidní leukemie: leukemie spojená s hyperplazií lymfatických tkání a se zvýšeným počtem cirkulujících maligních lymfocytů a lymfoblastů
lymfoidní progenitorové buňky: kmenové buňky, ze kterých vznikají b-lymfocyty, t-lymfocyty, nk buňky a některé dendritické buňky
lymfoidní tkáň: specializované tkáně, které jsou součástí lymfatického systému. v těle se mohou vyskytovat na určitých místech, kde se tvoří, zrají a množí lymfocyty. lymfoidní tkáně jsou propojeny sítí lymfatických cév
lymfokela: jedná se o polycystický útvar obsahující lymfu. vzniká při nemocných lymfatických cestách nebo po chirurgickém zákroku nebo jiném zranění
lymfom: zhoubné onemocnění mízních uzlin (event. jiných orgánů) obsahujících lymfatickou tkáň vycházející z lymfocytů. má řadu typů, které lze rozeznat histologicky a některými speciálními metodami a které se liší průběhem a stupněm malignity (např. lymfoblastový, lymfoplasmocytární, imunoblastový, centrocytický). léčí se především cytostatiky a ozařováním. označuje se někdy jako tzv. nehodgkinský maligní l., na rozdíl od hodgkinovy nemoci. (cit. velký lékařský slovník online, 2015 http://lekarske.slovniky.cz)
lymfom T-buněčný: skupina heterogenních lymfoidních nádorů, které vznikají maligní transformací t-lymfocytů
lymfom spojovaný s AIDS: b-lymfomy, které se vyskytují v souvislosti s aids. onemocnění je často objeveno v pokročilém stadiu nemoci a v podobě vysoce maligního podtypu jako jsou burkittův lymfom, imunoblastický velkobuněčný lymfom, primární efúzní lymfom nebo difúzní velkobuněčný lymfom. tyto nádory jsou často rozšířeny v neobvyklých extranodálních lokalitách a často jsou spojeny s chromozomálními abnormalitami. je pravděpodobné, že polyklonální b-buněčná lymfoproliferace u aids je komplexní výsledek působení ebv infekce, stimulace hiv antigenu a hiv aktivace závislé na t-lymfocytech
lymfom z B-buněk marginální zóny: extranodální lymfomy lymfatické tkáně související se sliznicí, která přichází do kontaktu s vnějšími antigeny. mnohé z lokalit výskytu, jako jsou žaludek, slinné žlázy nebo štítná žláza, jsou mimo lymfatickou tkáň. nádorová infiltrace slizniční lymfoidní tkáně (malt - mucosa-associated lymphoid tissue) je důsledkem imunologicky zprostředkované poruchy
lymfom z T-buněk asociovaný s enteropatií: primárně periferní t-lymfom v gastrointestinálním traktu, nejčastěji v jejunu. často souvisí s predispozicí k celiakii a jinými gastrointestinálním onemocněním
lymfom z plášťových buněk: forma non-hodgkinova lymfomu. jde o lymfoproliferativní onemocnění, které vzniká z b-řady lymfocytů. je pro něj typická vysoká proliferační aktivita, která je spojená s horší prognózou. představuje přibližně 5% dospělých non-hodgkinových lymfomů ve spojených státech a evropě. většina lymfomů z plášťových buněk je definována přítomností translokace t(11; 14), s expresí cyklinu d1
lymfomatoidní granulomatóza: angiocentrický a angiodestruktivní lymfoproliferativní porucha primárně postihující plíce. onemocnění je vyvoláno transformací b-buněk (indukovanou virem epstein-barrové) v prostředí bohatém na t-buňky. klinicky a patologicky je nemoc podobná extranodálnímu lymfomu z nk/t-buněk
lymfomatoidní papulóza: jedná se o chronickou, obvykle benigní, lymfoproliferativní poruchu projevující se infiltrací velkých atypických buněk, které obklopují zánětlivé buňky. atypické buňky se podobají reedové-sternberga buňkám (hodgkinova nemoc) nebo maligním buňkám kožního t-lymfomu. často spontánně odeznívá a recidivuje. léze jsou papulomatózní až nekrotické a nodulární v různém stupni vývoje na trupu, hýždích a končetinách. účinná léčba neexistuje. v některých případech postupuje nemoc v další lymfomatózní onemocnění, např. mycosis fungoides, hodgkinovu nemoc, kožní t-buněčný lymfom nebo primární kožní anaplastický velkobuněčný lymfom
lymfomatózní neuropatie: infiltrace nervového systému maligními lymfomovými buňkami
lymfopenie: snížený počet lymfocytů v krvi. může být např. při některých vrozených imunodeficiencích, útlumu dělení buněk (některé léky), při nemoci z ozáření. výrazný úbytek cd4+ lymfocytů je při aids. těžká l. je spojena s nižší odolností proti infekcím. lymfopenizující účinek mají (gluko)kortikoidy. (cit. velký lékařský slovník online, 2017 http://lekarske.slovniky.cz/)
lymfopoéza: tvorba lymfocytů a plazmatických buněk z lymfoidních kmenových buněk, které vznikají z pluripotentních hematopoetických kmenových buněk v kostní dřeni. tyto lymfoidní kmenové buňky diferencují v t-lymfocyty, b-lymfocyty, plazmatické buňky nebo nk-buňky podle orgánu nebo tkáně (lymfatická tkáň), kam migrují
lymfoproliferativní nemoci: poruchy charakterizované všeobecnou nebo nespecifickou proliferací lymfoidní tkáně
lymfoscintigrafie: radionuklidové zobrazení lymfatického systému
lymphogranuloma venereum: pohlavně přenášená nemoc vyvolaná chlamydiemi. projevuje se drobným vřídkem na zevním pohlavním ústrojí a následným hnisavým zánětem tříselných mízních uzlin, který se může šířit až do pánevních uzlin a vést ke značně rozsáhlému poškození. léčí se antibiotiky. na rozdíl od venerického l. syfilitické postižení tříselných uzlin nehnisá a samo se ztrácí (později ovšem dochází k projevům dalších stadií). (cit. velký lékařský slovník online, 2013 http://lekarske.slovniky.cz/ )
lymská neuroborelióza: infekce nervového systému způsobená klíšťovými spirochetami skupiny borrelia burgdorferi (borrelia burgdorferi - skupina). nemoc může samostatně i v kombinaci ovlivnit prvky centrálního nebo periferního nervového systému. k běžným klinickým projevům patří lymfocytární meningitida, kraniální neuropatie (nejčastěji obličejová), polyradikulopatie a mírná ztráta paměti i jiných kognitivních funkcí. méně částo se může objevit i rozsáhlejší zápal centrálního nervového systému (encefalomyelitida). v periferním nervovém systému je infekce b. burgdorferi spojena s mononeuropatií multiplex a polyradikuloneuritidou. (in: j neurol sci 1998 jan 8;153(2):182-91)
lyofilizace: metoda preparace tkáně, při níž se vzorek tkáně nechá zmrazit a pak dehydrovat za nízké teploty a vysokého podtlaku. tato metoda se rovněž používá pro dehydrování farmaceutických a potravinářských výrobků
lypresin: prasečí antidiuretický hormon (vasopresin). je to cyklický nonapeptid, který se liší od arginin-vasopresinu jednou aminokyselinou (v poloze 8 obsahuje místo argininu lysin). lys-vasopresin se používá k léčbě diabetes insipidus a ke zvýšení vazomotorického tonu a krevního tlaku
lysin-deficitní proteinkinasa WNK: serin-threoninová kináza, která hraje důležitou roli v regulaci homeostázy elektrolytů, buněčné signalizace, přežívání a proliferace. funguje jako aktivátor a inhibitor sodno-chloridových kotransportérů a jako inhibitor draselno-chloridových kotransportérů. mutace v genu wnk1 jsou spojeny s pseudohypoaldosteronismem typu 2c a dědičnými senzorickými a autonomními neuropatiemi typu 2a
lysin-tRNA-ligasa: enzym, který katalyzuje připojení lysinu k jeho specifické transferové rna. ec 6.1.1.6
lysinacetyltransferasa 5: katalytická podjednotka komplexu histonacetyltransferázy nua4, která se podílí na transkripční aktivaci genů acetylací nukleozomálních histonů h4 a h2a, čímž mění interakce nukleozom-dna a interakce modifikovaných histonů s dalšími aktivačními transkripčními faktory. může řídit změny genové exprese spojené s indukcí růstu zprostředkovanou onkogeny a protoonkogeny, zástavou růstu zprostředkovanou nádorovými supresory, stárnutím buněk, apoptózou a obnovou dna. během infekce hiv-1 je polyubikvitinována a degradována prostřednictvím interakce s virovým proteinem tat
lysinhydroxylasa: oxygenáza se smíšenou funkcí, která katalyzuje hydroxylaci peptidyllysinu, obvykle v protokolagenu, na peptidylhydroxylysin. enzym využívá molekulární kyslík za současné oxidativní dekarboxylace kosubstrátu 2-oxoglutarátu na sukcinát. ec 1.14.11.4
lysinkarboxypeptidasa: metalokarboxypeptidáza, která odstraňuje c-koncové bazické aminokyseliny z peptidů a proteinů, přičemž upřednostňuje lysin před argininem. jedná se o plazmatický enzym obsahující zinek, který inaktivuje bradykinin a anafylatoxiny
lysinoalanin: n(6)-(2-amino-2-karboxyethyl)-l-lysin. neobvyklá aminokyselina (nikoli dipeptid), která byla nalezena v bílkovinách vařených potravin. vzniká v potravinách, které jsou zahřívány nebo ošetřeny zásadami. podílí se na vzniku nefrocytomegalie u potkanů
lysinové acetyltransferasy: acetyltransferázy, které mohou přenášet acylovou skupinu na specifické zbytky lysinu v histonech (histonacetyltransferázy) a/nebo v nehistonových proteinech
lysofosfolipasa: enzym, který katalyzuje hydrolýzu jedné esterové vazby mastné kyseliny v lysoglycerofosfatidátech za vzniku glycerylfosfatidátů a mastné kyseliny. ec 3.1.1.5
lysostafin: peptidáza o velikosti 25 kda, která je produkovaná bakterií staphylococcus simulans. tento enzym štěpí glycin-glycinovou vazbu jedinečnou pro interpeptidový příčný můstek buněčné stěny bakterie staphylococcus aureus
lysyl-aspartyl-glutamyl-leucine: retains type ii surface membrane proteins in the endoplasmic reticulum; rn refers to all (l)-isomer
lysyloxidasa: enzym oxidující peptidyl-lysyl-peptid v přítomnosti vody a molekulárního kyslíku za vzniku peptidyl-allysyl-peptidu, amoniaku a peroxidu vodíku. ec 1.4.3.13
lyzogenie: stav bakteriální buňky po inkorporaci dna mírného fága do jejího chromozomu. profág může zůstat němý, buňka žije dál a při jejím dělení dochází i k replikaci profága. za určitých okolností může být profág aktivován různými činiteli (např. uv zářením), stává se virulentním a dochází k lýze bakteriální buňky. lyzogenie je typická např. pro retroviry
lyzozomy: kulovitý membránový útvar ve většině eukaryotických buněk, konkrétně u živočichů (animalia), hub (fungi) a prvoků (protozoa), který slouží k hydrolytické degradaci látek pocházejících z buňky i z jejího okolí. v rostlinných buňkách se lyzozomy nevyskytují a jejich úlohu přejímají vakuoly. (upraveno podle wikipedie 2019 http://www.cs.wikipedia.org/)
lyzozomální nemoci z ukládání: vrozené poruchy metabolismu charakterizované defekty specifických lyzozomálních hydroláz, které vedou k hromadění nemetabolizovaných substrátů uvnitř buněk
lyzozomální střádavé nemoci v nervovém systému: skupina enzymatických poruch ovlivňujících nervový systém a do určité míry také kosterní systém, lymforetikulární systém a další orgány. onemocnění se projevuje abnormální akumulací katabolitů uvnitř lysosomů
lyžování: sport, který používá lyže ke klouzání po sněhu. nepatří sem vodní lyžování
láska: silná emoce nebo vztah vyjadřující hluboké zaujetí a náklonnost k subjektu lásky. v psychiatrii se běžně odkazuje na potěšení, zejména proto, že souvisí s uspokojující zkušeností mezi jednotlivci
látky blokující spermatogenezi: chemické látky, které inhibují (potlačují) proces tvorby spermií buď v první fázi, kdy se spermatogonie vyvíjejí ve spermatocyty a poté ve spermatidy, nebo ve druhé fázi, kdy se spermatidy mění ve spermie
látky desenzibilizující dentin: látky, které snižují nebo odstraňují citlivost dentinu nebo bolest spojenou se zdrojem podnětu (např. dotykem, teplem nebo chladem) v ústí obnažených dentinových tubulů, což způsobuje pohyb tubulární tekutiny, která následně stimuluje receptory zubního nervu
látky imobilizující spermie: chemické látky imobilizující aktivitu spermií, používané jako lokálně podávaná vaginální antikoncepce
látky indukující angiogenezi: angiogenní faktory jsou látky podporující angiogenezi. k přirozeným ang. faktorům patří např. vegf, fgf, angiopoetiny, pdgf, matrixové metaloproteinázy, tgf-alfa aj. působí různým mechanismem (proliferace endotelu, růst cévy, narušení bazální membrány, migrace endotelu aj.). jejich inhibice se využívá zejm. v léčbě nádorů, stimulace či podávání u poruch prokrvení. některé z nich jsou fyziologicky stimulovány hypoxií. (uprav. podle velký lékařský slovník online, 2021 http://lekarske.slovniky.cz/)
látky indukující menstruaci: chemické sloučeniny, které vyvolávají menstruaci buď přímým působením na reprodukční orgány, nebo nepřímým působením tak, že zmírní jiný (fyzický) stav, jehož sekundárním důsledkem je amenorea
látky modulující angiogenezi: látky, které modulují proces fyziologické angiogeneze. k tomu slouží endogenní angiogenní proteiny a řada dalších chemických a farmaceutických látek
látky modulující fibrin: látky ovlivňující funkci fibrinu při koagulaci krve. používaly se jako koagulanty při krvácení nebo antikoagulanty při trombóze
látky na bělení zubů: chemikálie, které se používají k oxidaci pigmentů v zubech, a tak působí bělení
látky navozující spánek: léky používané k navození spánku, k prevenci nespavosti nebo k léčbě poruch iniciace a udržování spánku
látky odbarvující vlasy: chemikálie, které se používají k oxidaci pigmentů ve vlasech
látky ovlivňující centrální nervový systém: skupina léků, které prostřednictvím různých mechanismů vykazují jak fyziologické, tak psychologické účinky. lze je rozdělit na "specifické" látky, např. látky ovlivňující určitý molekulární mechanismus, který je jedinečný pro cílové buňky nesoucí receptory pro danou látku, a na "nespecifické" látky, které působí na různé cílové buňky různými molekulárními mechanismy. látky s nespecifickými mechanismy se obecně dále třídí podle toho, zda vyvolávají útlum nebo stimulaci chování. látky se specifickými mechanismy se dělí podle místa působení nebo specifického terapeutického použití. (z gilman ag, et al., goodman and gilman's the pharmacological basis of therapeutics, 8. vydání, str. 252)
látky ovlivňující dýchací systém: léky používané kvůli jejich účinkům na dýchací systém
látky ovlivňující senzorický systém: léky, které působí na neuronální smyslové receptory, což vede ke zvýšení, snížení nebo změně aferentní nervové aktivity
látky pro odvykání kouření: látky, které usnadňují odvykání kouření tabáku
látky proti HIV: prostředky používané k léčbě aids a/ nebo k zastavení šíření infekce hiv. nezahrnují léky používané k léčbě příznaků nebo oportunních infekcí spojených s aids
látky proti obezitě: látky zvyšující energetický výdej a ztrátu hmotnosti (hubnutí) prostřednictvím regulace nervového a metabolického systému
látky působící na periferní nervový systém: léky, které působí hlavně na jednom nebo více místech v periferních neuroefektorových systémech, autonomním systému a motorickém nervově kosterním systému
látky působící na reprodukci: látky používané buď k zabránění nebo k usnadnění těhotenství
látky působící na systém excitačních aminokyselin: léky používané pro jejich působení na jakýkoli aspekt neurotransmiterových systémů excitačních aminokyselin. zahrnuty jsou léky, které působí na receptory excitačních aminokyselin, ovlivňují životní cyklus přenašečů excitačních aminokyselin nebo ovlivňují přežívání neuronů využívajících excitační aminokyseliny
látky reagující s kyselinou thiobarbiturovou: koncové produkty s nízkou molekulovou hmotností, patrně malondialdehydy, které vznikají při rozkladu produktů peroxidace lipidů. tyto sloučeniny reagují s kyselinou thiobarbiturovou za vzniku fluorescenčního červeného aduktu
látky redukující cystin: sloučeniny a léky, které reagují s cystinem a přeměňují jej na sloučeninu, která může být snadněji metabolizována nebo intracelulárně transportována. léky z této skupiny byly užívány k léčbě cystinózy
látky regulující metabolismus lipidů: látky, které mění metabolismus lipidů
látky tlumící činnost CNS: velmi přibližně definovaná skupina léků, která má tendenci ke snížení aktivity centrálního nervového systému. větší skupiny léčiv zahrnutých do tohoto hesla jsou etanol, anestetika, hypnotika a sedativa, narkotika a utišující látky (antipsychotika a látky tišící úzkost)
látky znečišťující půdu: látky, které znečišťují půdu. užij pro znečišťující látky obecně nebo pro takové, které nemají samostatný deksriptor
látky znečišťující vodu: látky nebo organismy, které znečišťují vodu nebo vodní plochy. použijte pro látky znečišťující vodu obecně nebo pro látky, pro které neexistuje specifická položka
látky znečišťující vzduch: jakákoli látka ve vzduchu, která by mohla, pokud se vyskytne v dostatečně vysoké koncentraci, poškodit lidi, zvířata, vegetaci nebo materiály. mezi tyto látky patří plyny, pevné částice a těkavé organické látky
látky znečišťující vzduch v pracovním prostředí: toxické látky ve vzduchu související s vykonávanou prací. obvykle jsou způsobeny specifickou povahou povolání
látky znečišťující životní prostředí: látky nebo energie, například teplo nebo světlo, které při vnesení do ovzduší, vody nebo půdy ohrožují život nebo zdraví jednotlivců nebo ekosystémů
látky znázorňující nervové dráhy: látky používané k identifikaci polohy a k charakterizaci typů nervových drah
látky zvyšující výkon: látky, které zlepšují schopnost provádět činnosti, jako je sport, duševní vytrvalost, práce a odolnost vůči stresu. látky mohou zahrnovat léky na předpis, potravní doplňky, fytochemikálie a pouliční drogy
lékaři: osoby s oprávněním vykonávat lékařskou praxi
lékaři hospitalisté: hospitalisté (specialisté nemocniční medicíny, podboru interní medicíny) koordinují péči o hospitalizovaného pacienta s ostatními odborníky, kteří jsou součástí lékařského týmu. mít jednoho lékaře odpovědného za pacienta od přijetí k propuštění zajišťuje, že pacient dostane kontinuitu péče. termín "hospitalista" byl poprvé vytvořen v roce 1996 a změnil způsob poskytování nemocniční péče. (usa). v usa a kanadě dokonce vzniká nový pojem hospitalist, tj. internista, který svou profesi výhradně zaměřil na poskytování diagnosticko-léčebné péče hospitalizovaným pacientům, a je tudíž vystaven nutnosti ovládat široké spektrum naléhavých situací. (upraveno podle m. matějovič, akutní stavy v interní medicíně, úvodník, vnitř lék 2019; 65(3): 163)
lékařky: ženy oprávněné k výkonu lékařského povolání
lékařská antropologie: oblast společenských věd, která se zabývá rozdíly mezi skupinami lidí spřízněnými zdravotním stavem a vyznáním
lékařská elektronika: výzkum a vývoj elektrických přístrojů a zařízení pro využití v oblastech lékařství, jako jsou diagnostika, terapie, výzkum, vedení anestezie, řízení srdeční činnosti a chirurgie
lékařská geografie: nozogeografie - nauka o zeměpisném rozšíření choroby. geografie zdraví a nemocí je mezioborová disciplína. leží na pomezí fyzické geografie, humánní geografie a medicínských věd. snaží se zkoumat vztahy mezi zdravím a prostředím, kde člověk žije, vazbami, které společnost a příroda mají
lékařská onkologie: obor vnitřního lékařství, který se zabývá studiem nádorů
lékařská podpora: financování lékařské péče poskytované příjemcům dávek veřejné podpory
lékařská praxe - způsoby provádění: postupy související s diagnostikou a léčbou, zejména ty, které jsou ovlivněné náklady na požadovanou a poskytovanou službu
lékařská psychologie: odvětví psychologie, ve kterém spolupracují psychologové a lékaři při řešení léčebných problémů. liší se od klinické psychologie, která se zaměřuje na diagnostiku a léčbu poruch chování
lékařská péče sociální: stav, ve kterém jednotlivci nejsou finančně schopni získat odpovídající lékařskou péči, aniž by sami sebe a na sobě závislé osoby připravovali o jídlo, oblečení, přístřeší a další životní potřeby
lékařská sociologie: odvětví aplikované sociologie, užívající teorie a metody empirické sociologie k rozboru fenoménů zdraví a nemoci, stejně jako k analýze vztahů zdravotnického zařízení a zdravotnického povolání a pacienta. l. s. se tradičně dělí na 1. s. medicíny (of medicine), která se zabývá zdravotnictvím jako společenskou institucí a 2. sociologii v medicíně (in medicine), zabývající se sociálními podmínkami vzniku onemocnění. (cit. velký lékařský slovník online, 2015 http://lekarske.slovniky.cz)
lékařské knihovny: sbírka informačních zdrojů, které se týkají lékařství
lékařské slovníky jako téma: díla o lékařských slovnících, která obsahují seznam a popis pojmů souvisejících s lékařstvím
lékařský personál: profesionální zdravotnický personál, který poskytuje péči pacientům v organizovaném zařízení, instituci nebo agentuře
lékařský personál - výsady: práva nebo činnosti, které jsou specifické pro členy zdravotnického personálu instituce, včetně práva přijímat soukromé pacienty
lékařství: umění a věda o studiu, provádění výzkumu, prevenci, diagnostice a léčbě nemocí, a též i udržování zdraví
lékařství arabské: tradiční pojetí medicíny a souvisejících metod odrážející se v lékařství arabské civilizace
lékařství v literatuře: písemná nebo jiná literární díla, jejichž předmětem je lékařství nebo jsou o lékařství a souvisejících oborech
lékařství v umění: znázornění lékařských problémů nebo témat prostřednictvím umění zahrnující vizuální, ústní nebo písemné formy vyjádření
lékopis homeopatický: směrodatný zdroj, který popisuje složení, vlastnosti, výrobu a kontrolu kvality homeopatických léků
lékopis nemocniční jako téma: práce o lékopisech léčivých přípravků předepisovaných v nemocnicích
léková alergie: imunologicky zprostředkované nežádoucí reakce na léčivé látky užité legálně nebo nelegálně
léková dermatitida: nežádoucí kožní reakce vyvolané požitím, parenterálním užitím nebo lokální aplikací léčiva. mohou mít různorodé morfologické projevy a způsobovat různé typy poškození
léková kontraindikace: stav nebo faktor spojený s příjemcem terapie, kvůli kterému je použití konkrétního léku nevhodné nebo nebezpečné
léková rezistence: snížená nebo chybějící reakce organismu nebo tkáně na předpokládaný účinek chemické látky nebo léčiva. mělo by být odlišeno od tolerance léku, kde se při pokračujícím podání léku postupně snižuje citlivost člověka nebo zvířete vůči tomuto léku
lékové formy zabraňující zneužití léčiv: lékové formy nebo systémy podávání určené k zabránění zneužívání kontrolovaných látek. mohou zahrnovat fyzické bariéry, které zabrání žvýkání nebo drcení drogy; chemické bariéry, které zabrání extrakci psychoaktivních složek; kombinace agonistů a antagonistů, které sníží euforii spojenou se zneužíváním; averzi, kdy jsou kontrolované látky kombinovány s jinými látkami, které vyvolají nepříjemný účinek, pokud pacient manipuluje s lékovou formou nebo překročí doporučenou dávku; systémy podávání, které jsou odolné proti zneužití, jako jsou implantáty; nebo kombinace těchto metod
lékové interakce: působení léku, které může ovlivnit aktivitu, metabolismus nebo toxicitu jiného léku
lékové postižení jater: spektrum jaterních onemocnění od mírných biochemických odchylek až k akutnímu selhání jater, která jsou vyvolaná léky, jejich metabolity, bylinnými a potravními doplňky a chemikáliemi z vnějšího prostředí
lékové roztoky: homogenní kapalné přípravky, které obsahují jednu nebo více chemických látek rozpuštěných ve vhodném rozpouštědle nebo ve směsi vzájemně mísitelných rozpouštědel. pro své složení, způsob přípravy nebo použití nespadají do jiné skupiny produktů
lékové transportní systémy: systémy pro doručování léčiv do cílových míst farmakologického působení. používané technologie se týkají přípravy léčiv, způsobu podání, cílového místa, metabolismu a toxicity
lékový hypersenzitivní syndrom: vzácná systémová imunitní poléková reakce s kožními symptomy, s postižením vnitřních orgánů, s celkovými příznaky jako horečka a lymfadenopatie a se změnami v krevním obraze (eozinofilie)
léky na předpis: drogy, které nemohou být legálně prodávány bez lékařského předpisu
léky proti stárnutí: chemické látky, které vyvolávají odstranění (pomocí apoptotické nebo neapoptotické buněčné smrti) nebo imunitně zprostředkované vyřazení senescentních buněk, nebo neutralizaci škodlivých účinků sekrečního fenotypu asociovaného se senescencí
léky předepsané jiným zdravotnickým pracovníkem: předepsání léků jiným zdravotnickým pracovníkem než je lékař nebo zubař
léky rostlinné čínské: čínské rostlinné extrakty, které se používají jako léky k léčbě nemocí nebo podporují celkovou pohodu. koncept nezahrnuje syntetizované sloučeniny vyrobené v číně
léky s prodlouženým účinkem: lékové formy s technologií řízeného uvolňování léčiva po prodlouženou dobu
lékárnická praxe založená na důkazech: lékárnická praxe, ve které se lékárník rozhoduje s přihlédnutím k nejlepším dostupným výsledkům současného výzkumu, k odborným znalostem lékárníka a k potřebám a preferencím pacienta
léčba obezity: integrovaný profesionální přístup ke snížení abnormální hmotnosti - screening, vyhodnocování, dohled a vedení
léčba šetřící orgány: techniky, postupy a terapie prováděné na nemocných orgánech takovým způsobem, aby se zabránilo úplnému odstranění orgánu a zachovala se zbývající funkce orgánu
léčení vírou: použití víry a ducha/mysli k léčbě nemocí
léčitelé tradiční medicíny: léčitelé používající zdravotnické systémy založené na kulturních přesvědčeních a praktikách předávaných z generace na generaci, včetně mystických a magických rituálů (spirituální terapie), tradičního lékařství, fytoterapie, herbální medicíny a dalších způsobů léčby, které moderní medicína nedokáže vysvětlit
léčivé přípravky: léky určené k humánnímu nebo veterinárnímu použití, dodávané v hotové lékové formě. zahrnuty jsou zde materiály použité při přípravě a / nebo formulaci konečné lékové formy
léčivé přípravky zubní: farmaceutické přípravky určené pro zubní lékařství
léčivé rostliny: rostliny, jejichž kořeny, listy, semena, kůra a další části mají léčebné, posilující, projímavé, hojivé nebo jiné farmakologické vlastnosti při podání člověku nebo zvířatům
léčivé čaje: nápoje používané v tradičním lékařství, které se připravují jako nálev nebo odvar z rostlinných pletiv (bylinné čaje) a/nebo z živočišných tkání nebo z jiných organismů (např. hub)
lícní kost: část obličejové lebky, spojena s horní čelistí, kostí spánkovou a čelní. (cit. velký lékařský slovník online, 2018 http://lekarske.slovniky.cz)
líska: rod rostlin z čeledi betulaceae - břízovité, známý pro své jedlé ořechy
lůžka: zařízení, na kterém může člověk ležet a spát, zejména je užíván při péči o pacienta v nemocnici
lůžkoviny: výrobky z tkanin, obvykle bavlny nebo umělého hedvábí a jiných syntetických nebo bavlněných směsných tkanin, používané v domácnostech, nemocnicích, lékařských ordinacích, pečovatelských domech atd. patří sem prostěradla, obaly na polštáře, ručníky, pláště, závěsy a podobné výrobky
lůžková kapacita nemocnice: počet lůžek, pro které byla nemocnice navržena a postavena. může se vztahovat také k počtu lůžek, pro které je zajištěna obsluha
m-ACOD protocol: chemotherapy protocol consisting of the above cpds; used in treatment of non-hodgkin's lymphoma
m-BECOD protocol: chemotherapy protocol consisting of above compounds; used in treatment of lymphoma
m-BOP protocol: chemotherapy protocol consisting of above compounds; used for treatment of metastatic nonseminomatous germ cell tumor
m-M-BACOD protocol: chemotherapy protocol consisting of above cpds; has been used in the therapy of low- & intermediate-grade lymphomas
mRNA Cleavage and Polyadenylation Factors: factors that are involved in directing the cleavage and polyadenylation of the of messenger rna near the site of the rna 3' polyadenylation signals
mRNA Guanylyltransferases: enzymes that catalyze the transfer of gmp residue from gtp to 5' end of rna to form a cap structure identified as g(5')pppn. they can also modify synthetic poly(a) & poly(g) to form m7g(5')pppan & m7g(5')pppgn
mRNA Vaccines: vaccines formulated with recombinant mrnas which are taken up by the host cells that translate the mrna and present the translated proteins to the immune system as antigens in a manner similar to that which would occur during natural infection. this induces humoral and cellular immune responses against the encoded antigen
mRNA guanylyl transferáza: protein vp3 je enzym zvaný guanylyl transferáza. jedná se o enzym, který katalyzuje vznik čepičky na 5'-konci mrna. tato posttranskripční modifikace stabilizuje virovou mrna a tím ji chrání před degradací nukleázami hostitelské buňky
mTOR Associated Protein, LST8 Homolog: an adaptor protein, consisting of seven wd repeats along its length, that functions as a component of the mechanistic target of rapamycin complex 1 and mtorc2 complex. it interacts directly with mtor to enhance its kinase activity and stabilizes the mtor-rptor protein interaction in nutrient-poor conditions, favoring rptor inhibition of mtor activity
mTOR inhibitory: látky, které inhibují serin/threoninovou kinázu mtor. nejčastější skupinou mtor inhibitorů jsou rapamycin a jeho deriváty, které mají antitumorózní efekt
mTORC1: evolučně konzervovaný multiproteinový komplex, který funguje jako buněčný energetický senzor a regulátor syntézy proteinů pro růst a proliferaci buněk. skládá se ze serin-threoninových kináz tor, proteinu raptor, proteinu mlst8 a substrátu 1 pro akt1. aktivita komplexu je regulována působením sirolimu, inzulinu, růstových faktorů, fosfatidových kyselin, některých aminokyselin nebo jejich derivátů a oxidačního stresu
mTORC2: multiproteinový komplex sestávající z kinázy mtor, proteinu mlst8, proteinu rictor a proteinu prr5 (protein 5 bohatý na prolin). podobně jako mtorc1 rovněž reguluje růst a proliferaci buněk v reakci na růstové faktory, ale nemusí být tak citlivý na dostupnost živin a není citlivý na sirolimus. na rozdíl od mtorc1 může prostřednictvím gtpáz rho regulovat aktinový cytoskelet a podporovat tak tvorbu stresových vláken. komplex mtorc2 hraje také klíčovou roli při fosforylaci a aktivaci proteinkinázy akt1
maackiain 3-O-6'-O-methyl malonyl-beta-D-glucopyranoside: antineoplastic agents, phytogenic from caragana tangutica maxim
machiavellismus: rozměr osobnosti vyznačující se manipulací ostatních. politika prováděná bez ohledu na morální principy, užívající jakýchkoli prostředků
macula lutea: žlutá skvrna. terčík na sítnici cca 4 mm laterálně od discus nervi optici, okrouhlého nebo oválného tvaru, velikosti asi 3 mm. uprostřed je prohloubení (fovea centralis), které je místem nejostřejšího vidění s maximálním nakupením vysoce diferencovaných čípků, z nichž každý je spojen s jednou bipolární a posléze ganglionární buňkou. žluté zbarvení je u mrtvoly; při běžné oftalmoskopii je skvrna naopak červenější. změny na m. l. jsou příčinou zhoršené ostrosti vidění při řadě onemocnění (srov. makulární degenerace). (cit. velký lékařský slovník online, 2017 http://lekarske.slovniky.cz)
maculae staticae: políčka ve vnitřním uchu (macula sacculi, macula utriculi) ze smyslového epitelu určená k vnímání polohy hlavy (patří k rovnovážnému ústrojí). obsahují smyslové buňky s četnými výběžky a opředené nervovými vlákny, která vedou do vestibulární části n. viii. nad výběžky buněk je gelatinózní hmota (membrana statoconiorum), na jejímž povrchu jsou drobné konkrementy (statoconia), které mění svou polohu při pohybech hlavy a dráždí tak výběžky smyslových buněk. registruje pohyby lineární a odchylky hlavy od svislého směru. (cit. velký lékařský slovník online, 2018 http://lekarske.slovniky.cz)
mafenid: sulfonamid inhibující enzym karboanhydrázu. antibakteriální látka určená pro lokální aplikaci, zejména při léčbě popálenin
magie: víra a praktiky, které se snaží dosáhnout výsledků za použití nadpřirozených sil nebo prostředků jako je manipulace s fetiši a rituály
magnetická rezonance intervenční: minimálně invazivní postupy, které jsou řízeny pomocí zobrazovacích technik magnetické rezonance a zobrazují struktury tkání
magnetická rezonance kinematografická: druh zobrazovací techniky, který se používá primárně v oblasti kardiologie. koordinací rychlé sekvence gradientního echa magnetické rezonance a retrospektivního ekg gatingu vzniknou početné snímky zachycené v krátkém čase, které jsou rovnoměrně rozložené podle srdečního cyklu. tyto snímky jsou spolu provázané v kinematografickém zobrazení, což umožňuje zobrazit pohyb stěn srdeční komory, pohyb chlopní a tok krve v srdci a velkých cévách
magnetická rezonanční angiografie: neinvazivní metoda zobrazování cév a vyhodnocování vnitřní anatomie bez nutnosti injekční aplikace kontrastní látky či vystavení radiaci. tato technika se používá zejména u mozkové angiografie, stejně jako u studií dalších cévních struktur
magnetická rezonanční cholangiopankreatografie: neinvazivní diagnostický postup umožňující vizualizaci slinivkových vývodů a žlučových cest bez rentgenu či nutnosti injekční aplikace kontrastní látky. mri scany poskytují vynikající citlivost na rozšíření cest, zúžení žlučovodů a vnitřní abnormality
magnetická rezonanční myelografie: modifikovaná metoda zobrazení magnetickou rezonancí, která vytváří myelogramu podobné snímky. charakterizuje ji vysoká signální intenzita mozkomíšního moku. umožňuje vizualizaci míšního subarachnoidálního prostoru a pouzder míšních kořenů
magnetická rezonanční tomografie: neinvazivní metoda zobrazení vnitřní anatomie založená na principu, že atomové jádro v silném magnetickém poli absorbuje vlny radiofrekvenční energie a vysílá je jako radiové vlny, které mohou být rekonstruovány v počítačových snímcích. deskriptor zahrnuje také techniky nukleární magnetické rezonance
magnetické pole: fyzikální pole, jehož zdrojem je pohybující se elektrický náboj (tedy elektrický proud). magnetické pole lze tedy pozorovat kolem elektrických vodičů, kde je zdrojem volný elektrický proud, ale také kolem tzv. permanentních magnetů, kde jsou zdrojem pole vázané elektrické proudy. magnetické pole může být také vyvoláno změnami elektrického pole. (upraveno podle wikipedie 2022 http://www.cs.wikipedia.org/)
magnetoencefalografie: měření magnetických polí nad hlavou, které jsou vytvářeny elektrickými proudy v mozku. elektrická pole v mozku doprovází okolní magnetická pole. měření těchto polí poskytuje informaci o místech aktivity v mozku, což doplňuje informace z elektroencefalografie. magnetoencefalografii lze používat samostatně anebo spolu s elektroencefalografií za účelem měření spontánní nebo navozené aktivity a pro výzkumné či klinické účely
magnetofonový záznam: zaznamenávání informací na magnetickou nebo papírovou děrnou pásku
magnetokardiografie: měření magnetických polí vytvářených elektrickými proudy ze srdce. měřením těchto polí jsou získávány informace, které slouží jako doplňkové k informacím získaným elektrokardiografií
magnetozomy: membránou ohraničené organely magnetotaktických bakterií, které obsahují řetízky krystalů magnetitu. magnetozomy slouží jako senzory pro orientaci podle magnetického pole země
mainframe počítače: velké počítače jak velikostí, tak kapacitou. jde o počítače určené speciálně pro podnikové aplikace. mezi nejdůležitejší z nich patří: databáze, zpracování transakcí a webové servery
major milk gland protein, Glossina morsitans morsitans: partial amino acid sequence given in first source; mw 47000 protein composed of two subunits of mw 21000 each; isolated from milk gland secretions of glossina morsitans morsitans
makak japonský: jediný druh primáta kromě člověka samotného, který žije v japonsku. před chladem tyto makaky chrání velice hustá rezavohnědá srst. mají červenou hlavu a uši, dlouhé licousy a bradku. makakové červenolící se rádi koupou a proto je můžeme hojně zastihnout právě u vody. (upraveno podle wikipedie 2019 http://www.cs.wikipedia.org/)
makak vepří: primát z čeledi kočkodanovití (cercopithecidae) a rodu makak (macaca). tito makakové se vyskytují v jihovýchodní asii. osídlili thajsko, malajský poloostrov a část malajského souostroví. k životu dávají přednost deštným pralesům, dovedou však žít i v bažinách nebo na polích. ocas je krátký, připomíná prasečí. (upraveno podle wikipedie 2019 http://www.cs.wikipedia.org/)
makroautofagie: proces, při kterém jsou poškozené organely nebo úseky cytoplasmy ohraničeny autofagosomální membránou (typickým "substrátem" makroautofagie jsou zejména: mitochondrie, peroxisomy či sekreční granula). ohraničením části cytoplasmy s nejrůznějšími strukturami vzniká uzavřený autofagosom, který neobsahuje ani lysosomální enzymy, ani membránové komponenty lysosomů. http://www1.lf1.cuni.cz/udmp/web2/cell/els/els2.htm#3.1.2.3.3
makrocyklické laktamy: laktam tvořící sloučeniny s velikostí kruhu přibližně 1-3 tucty atomů
makrocytární anemie: anemie s abnormálně zvětšenými krvinkami, které mají zvětšený střední objem (mcv) a zvětšený střední obsah hemoglobinu (mch)
makrofágy: buňka, která je schopna pohlcování (fagocytózy) cizorodého materiálu včetně mikroorganismů. plní i další významné úlohy v imunitě (produkce cytokinů a prezentace antigenů). vzniká z bílé krvinky (monocytu). podobného původu jsou i další buňky v organismu, např. histiocyty, kupfferovy buňky, osteoklasty, mikroglie. (cit. velký lékařský slovník online, 2013 http://lekarske.slovniky.cz/ )
makrofágy spojené s nádory: různé makrofágy nalézané v mikroprostředí nádoru. mohou interagovat s nádorovými buňkami a ovlivňovat tak jejich růst a nádorové procesy
makroglobuliny: krevní bílkovina ze skupiny globulinů s velkou relativní molekulovou hmotností. strukturou odpovídá imunoglobulinu m
makroglosie: přítomnost nadměrně velkého jazyka, který může být vrozený nebo získaný v důsledku nádoru nebo edému, v důsledku obstrukce lymfatických cév, nebo se může vyskytnout ve spojení s hyperpituitarismem nebo akromegalií. může také souviset s malokluzí kvůli tlaku jazyka na zuby
makrolidy: skupina antibiotik působících proti syntéze bílkovin u bakterií. mají středně široké spektrum účinku, převážně bakteriostatický účinek. klasickým m. a. i. generace je erythromycin, josamycin, spiramycin; k ii. generaci s lepšími farmakokinetickými vlastnostmi patří azithromycin, roxithromycin, klarithromycin, dirithromycin (cit. velký lékařský slovník online, 2017 http://lekarske.slovniky.cz) makrolidy obsahují velký (makros) laktonový kruh se 14 nebo 16 atomy uhlíku, na něž jsou navázány hydroxylové, alkylové či aldehydické skupiny a na některé hydroxyly jsou navázány normální (deoxy-) nebo bazické (amino-) cukry
makromolekulární látky: sloučeniny a molekulární komplexy, které se skládají z velkého počtu atomů a mají obecně velikost přes 500 kda. v biologických systémech lze makromolekulární látky obvykle vizualizovat pomocí elektronové mikroskopie a od organel se liší tím, že nemají membránovou strukturu
makronukleus: větší ze dvou jader prvoků kmene ciliophora (nálevníci). jedná se o transkripčně aktivní jádro vegetativní buňky na rozdíl od menšího, transkripčně inertního zárodečného mikrojádra
makrosomie plodu: stav nadměrného růstu plodu, který má díky tomu vyšší odhadovanou hmotnost, než odpovídá jeho gestačnímu stáří. makrosomie je definována jako porodní hmotnost vyšší než 4000 g nebo nad 90. percentilem růstové křivky pro danou populaci a pohlaví. běžně se vyskytuje při gestačním diabetu, přenášeném těhotenství a při těhotenství diabetických matek
makrostomie: nadměrně velká ústa. vznikají v důsledku defektního spojení mezi maxilárními a mandibulárními výběžky. (cit. velký lékařský slovník online, 2017 http://lekarske.slovniky.cz)
makulární degenerace: degenerativní změny na makule sítnice (macula lutea). s ohledem na klíčový význam pro zrak se i drobnější změny mohou výrazně projevit v jeho poruše. vzniká v různých věkových obdobích (infantilní, juvenilní, senilní), může být dědičná, k dalším příčinám se obv. řadí ateroskleróza, traumata, zánětlivá postižení sítnice, stavy po operacích katarakty, toxické vlivy, světelné poškození (např. tzv. laser-disco-macula). vliv na vznik má i kouření. věkově podmíněná m. d. (zkr. vpmd) vzniká nejč. po 60. roce a je častou příčinou slepoty, zejm. pokud není včas rozpoznána a léčena. (cit. velký lékařský slovník online, 2017 http://lekarske.slovniky.cz)
makulární edém: akumulace tekutiny ve vnější vrstvě žluté skvrny (macula lutea), který je vyvolaný nitroočními nebo systémovými poruchami. může vznikat difuzně, kdy dojde ke ztluštění makuly nebo makula získá charakteristický petaloidní tvar (označovaný jako cystoidní makulární edém). makulární edém může souviset s mnoha různými poruchami, ale nejčastěji vzniká následkem nitrooční chirurgie, venookluzivních onemocnění, diabetické retinopatie a zánětu zadního segmentu oka
makyokansekito: composed of extracts of ephedrae herba, armeniacae semen, glycyrrhizae radix and gypsum fibrosum in the ratio 4:4:2:10
malabsorpční syndromy: obecný termín pro skupinu syndromů podvýživy způsobených selháním běžné střevní absorpce živin
malakoplakie: benigní chronická granulomatózní léze, ulcerovaná nebo krustózní, popisovaná zejm. v oblasti vývodných močových cest či v perianálních oblastech. (cit. velký lékařský slovník online, 2016 http://lekarske.slovniky.cz)
maleic acid, methyl vinyl ether polymer, calcium sodium salt: a mint-flavored dental adhesive
maleic acid-allylpropionate-styrene terpolymer: used to bind copper(ii) ions
maleic acid-methacrylic acid copolymer: rn given refers to na salt
maleimide-polyethylene glycol-modified hemoglobin, MP4: 4% malpeg-hb in lactated ringer; used as a hemoglobin-based oxygen carrier
maleimidy: deriváty maleimidu (strukturní vzorec h2c2(co)2nh) obsahující pyrroldionový kruh, kde je atom vodíku skupiny nh nahrazen alifatickými nebo aromatickými skupinami