NLK-NML/MeSH-CZ-2025-notes huggingface dataset:
sexuální dysfunkce psychické: poruchy v sexuálních touhách a psychofyziologické změny, které jsou typické pro danou fázi sexuálních reakcí, způsobující výraznou tíseň a potíže v mezilidských vztazích
sexuální infantilismus: trvalé zastavení sexuálního vývoje, které je obvykle zjištěno ve věku po očekávané pubertě
sexuální lákadla: feromony, které vyvolávají sexuální přitažlivost nebo pářicí chování, obvykle u členů opačného pohlaví stejného druhu
sexuální obtěžování: forma diskriminace na pracovišti, ve škole, ve sportu a v dalších sociálních prostředích. jednou formou je princip quid pro quo, kdy zaměstnanec musí přistoupit na sexuální nabídku výměnou za výhody v zaměstnání nebo nastává penalizace v případě odmítnutí. druhou formou je útočná atmosféra na pracovišti, která negativně ovlivňuje pohodu zaměstnance. útočné sexuální jednání může zahrnovat nevítané výhody, komentáře, doteky, otázky na rodinný stav a sexuální zkušenosti. muži i ženy mohou být agresory i oběťmi
sexuální partneři: ženatí/vdané nebo svobodní jedinci, kteří spolu mají sexuální styky
sexuální poradenství: poradenství a podpora poskytovaná jednotlivcům, kterým má pomoci pochopit a řešit obtíže v sexuální oblasti. nezahrnuje léčbu psychických sexuálních nemocí a dysfunkcí
sexuální poruchy a poruchy pohlavní identity: duševní poruchy spojené se sexuální dysfunkcí, parafiliemi a poruchami pohlavní identity
sexuální pracovníci: lidé, kteří se provozují sexuální chování jako povolání výměnou za ekonomický prospěch nebo z jiných důvodů
sexuální příručky: knihy používané pro sexuální výchovu, obsahují i metody výuky
sexuální trauma: fyzická a psychická zranění způsobená sexuálním násilím
sexuální vzrušení: fyziologické vzrušení vyvolané sexuálním kontaktem nebo jinou erotickou stimulací vedoucí k přenosu impulsů centrálním nervovým systémem. impulsy také spouštějí uvolňování pohlavních hormonů, dilataci tepen zásobujících genitální oblasti a inhibici vazokonstrikčních center bederních nervů
sexuální výběr u zvířat: výběr sexuálního partnera u zvířat. často jsou rozmnožovací priority založeny na potenciálu samečka, důležité je např. zbarvení, velikost nebo odvaha. přirozený výběr se projeví ve chvíli, kdy se vybraný sameček geneticky liší od odmítnutého samečka
sexuální výchova: vzdělávání, díky kterému se zvyšují znalosti o funkčních, strukturálních a behaviorálních aspektech lidské reprodukce
sexuální vývoj: procesy anatomických a fyziologických změn souvisejících se sexuálními nebo reprodukčními funkcemi během života člověka nebo zvířete, od fertilizace (oplodnění) až po smrt. patří sem procesy určující pohlaví, sexuální diferenciace, sexuální dospělost a změny během stárnutí
sexuální zdraví: světová zdravotnická organizace who definuje sexuální zdraví jako stav fyzické, emoční, duševní a sociální pohody související se sexualitou; nejedná se tedy o pouhou nepřítomnost nemoci, dysfunkce či slabosti
sexuální zneužívání dítěte: sexuální týrání dítěte nebo nezletilé osoby
sexuálně přenosné nemoci: nemoci způsobené nebo šířené pohlavním stykem
sexuálně přenosné nemoci bakteriální: bakteriální onemocnění přenášené nebo šířené sexuálním stykem
sexuálně přenosné nemoci virové: virová onemocnění, která jsou přenášena sexuálním stykem
sezamový olej: jemný olej získávaný ze semen sezamu indického (sesamum indicum l.). používá se jako rozpouštědlo a nosič léčiv, vnitřně jako laxativum a zevně pro zvláčnění pokožky. také je součástí margarinů, mýdel a kosmetických přípravků
sezamské kosti: drobné kůstky (ossa sesamoidea) v šlachách. jsou zejm. na ruce a noze. (cit. velký lékařský slovník online, 2018 http://lekarske.slovniky.cz)
seznamy čekatelů: seznamy potenciálních pacientů pro plánování návštěv lékaře nebo léčebných postupů, operací, transplantací
sezónní afektivní porucha: syndrom, pro který jsou typické depresivní epizody vždy ve stejném období roku, nejčastěji během zimy. mezi další symptomy patří úzkostlivost, podrážděnost, únava, větší potřeba spánku, váhový přírůstek. k léčbě sezónní afektivní poruchy může být v období výskytu využita fototerapie
sezónní alergická rýma: polinóza (pollinosis) - senná rýma. onemocnění s přecitlivělostí na pyl, prach apod. (viz atopie). krátce po vystavení se alergizující látce začíná postižený kýchat, má pocit ucpaného nosu, slzí a objevuje se řídký výtok z nosu. současně může být zánět spojivek a bolesti hlavy. v nosní dutině mohou být polypy. někdy bývají i jiné projevy atopie (astma, kopřivky apod). srov. alergie, senzibilizace, desenzibilizace. (cit. velký lékařský slovník online, 2013 http://lekarske.slovniky.cz/ )
sfingolipidy - aktivátorové proteiny: rodina glykoproteinových kofaktorů, které jsou vyžadovány pro účinnou katabolizaci sfingolipidů specifickými kyselými hydrolázami, jako je glukosylceramidáza, galaktocerebrosidáza, beta-n-acetylhexosaminidáza a cerebrosidsulfatáza
sfingolipidózy: jedná se o podskupinu lyzosomálních střádavých poruch, kdy se hromadí sfingolipidy v jednom nebo více orgánech jako důsledek primárního deficitu enzymu nebo jeho kofaktoru. (cit. wikiskripta, 2018 http://www.wikiskripta.eu)
sfingomyelinfosfodiesterasa: enzym, který katalyzuje hydrolýzu sfingomyelinu na ceramid (n-acylsfingosin) a cholinfosfát. defekt tohoto enzymu vede k niemannově-pickově nemoci. ec 3.1.4.12
sfingomyeliny: jsou to deriváty ceramidů, na první uhlík sfingosinu je esterově vázána kyselina fosforečná, jejíž druhý hydroxyl je esterifikovaný cholinem. fosfosfingolipidy patří mezi nejrozšířenější sfingolipidy v živočišných tkáních. jsou součástí bílé hmoty mozkové a myelinových pochev nervů. jsou jedinými sfingolipidy klasifikovanými jako fosfolipidy. (upraveno podle wikiskripta 2023 http://www.wikiskripta.eu/)
sfingosin: sfingosin (2-amino-4-trans-oktadecen-1,3-diol) je 18-uhlíkový aminoalkohol s nenasyceným uhlovodíkovým řetězcem. spolu se svým derivátem sfinganinem tvoří hlavní část sfingolipidů (buněčných membránových lipidů) u savců. (upraveno podle wikipedie 2022 http://www.cs.wikipedia.org/)
sfingosin-N-acyltransferasa: enzym, který katalyzuje acyltransferázu sfingosinu na n-acylsfingosin za použití acylkoenzymu a jako donoru a koenzymu a jako akceptoru. enzym je lokalizován především v mitochondriích
sfinkterotomie: chirurgické protětí svěrače sfinkteru. (cit. velký lékařský slovník online, 2017 http://lekarske.slovniky.cz/ )
sfygmomanometry: přístroje pro měření arteriálního krevního tlaku sestávající z nafukovací manžety, nafukovací baňky a měřidla ukazující krevní tlak. (méně obvyklý termín pro tonometr)
sférocyty: malé, abnormální kulaté červené krvinky bez centrálního projasnění
sféroplasty: označení pro buňky, obvykle bakterie nebo kvasinky, u kterých částečně vymizela buněčná stěna, tím ztratily svůj charakteristický tvar a staly se okrouhlými. protoplast (sféroplast) - bakteriální buňka bez buněčné stěny. vzniká např. působením penicilinových antibiotik, která inhibují její syntézu. má kulovitý tvar a přežívá jen za určitých podmínek. v organismu může být snáze likvidována obrannými mechanismy. (cit. velký lékařský slovník online 2012, http://lekarske.slovniky.cz/ )
shakuyaku-kanzoh-toh: traditional chinese medicine of peonie root, paeoniae radix & licorice root, glycyrrhizae radix
shazování tělního pokryvu: periodické shazování peří, srsti nebo svlékání kutikuly. je to proces svlékání nebo deskvamace, zejména shazování vnějšího pokryvu a vývoj nového. tento jev umožňuje růst těla členovců, obnovu kůže u obojživelníků a plazů, přepeřování u ptáků a shazování srsti u savců
shelterinový komplex: multiproteinový komplex, který obaluje konce telomer. komplex chrání telomerovou dna a reguluje přístup a aktivitu telomerázy. podílí se na buněčném stárnutí a patologii spojené se stárnutím. obvykle je tvořený šesti různými proteiny (pot1, rap1, tin2, tpp1, trf1 a trf2) s vazbou na telomery nebo protein-proteinovou vazbou
shiga toxin: toxin produkovaný bakterií shigella dysenteriae. je prototypem třídy toxinů, které inhibují syntézu proteinů blokováním interakce ribozomální rna s elongačními faktory
shiga toxin 1: toxin produkovaný některými patogenními kmeny bakterie escherichia coli, jako je např. escherichia coli o157. je blízce příbuzný shiga toxinu, který je vytvářený bakterií shigella dysenteriae
shiga toxin 2: toxin produkovaný některými patogenními kmeny bakterie escherichia coli, jako je například kmen escherichia coli o157. má 50-60%ní homologii s shiga toxinem a shiga toxinem 1
shiga toxiny: třída toxinů, které inhibují syntézu proteinů blokováním interakce ribozomální rna s elongačními faktory. patří mezi ně shiga toxin, který je vytvářený bakterií shigella dysenteriae, a řada shiga-like toxinů, které jsou produkovány patologickými kmeny bakterie escherichia coli, jako je např. bakterie escherichia coli o157
shiga-toxigenní Escherichia coli: kmeny druhu e. coli, které produkují nejméně jeden z minimálně dvou antigenně odlišných cytotoxinů: shiga toxin 1 a shiga toxin 2. tyto bakterie mohou způsobovat závažná onemocnění člověka, včetně krvavých průjmů a hemolyticko-uremického syndromu
shiojirin E-10: a 10% nitrocellulose ether alcohol solution used as a substitute embedding material
shlukovací algoritmy: typ strojového učení bez učitele. druh algoritmů, které v rámci zkoumaného souboru dat hledají skupiny dat s podobnými vlastnostmi a poté je sdružují do shluků (clusterů). tyto algoritmy se využívají při shlukové analýze, data miningu, rozpoznávání vzorů nebo obrazů nebo v bioinformace
shluková analýza: soubor statistických metod používaných k seskupení proměnných nebo pozorování do podskupin podle blízkého vzájemného vztahu. v medicině analýza shluků identifikuje nemoci a jejich stádia. v transkriptomice je použito shlukování k vytváření skupin genů s podobnými modely chování. v epidemiologii může být použito k analýze úzce seskupené řady událostí nebo případů nemoci nebo jiného fenoménu souvisejícího se zdravím s dobře definovanými distribučními vzory ve vztahu k času nebo místu nebo obojím. // disease clustering se používá ke zjišťování, zda jsou oblasti s vysokým rizikem rozmístěny náhodně nebo mají tendenci tvořit shluky, a kde jsou případné shluky lokalizovány
short ragweed fraction A-D-glutamic acid-D-lysine polymer: nonimmunogenic carrier copolymer d-glutamic acid-d-lysine; linked to short ragweed fraction a (ambrosia) for use in immunotherapy
shotgun sekvenování: laboratorní technika pro stanovení sekvence dna genomu organismu. při této metodě je dna organismu náhodně rozdělena na kratší fragmenty dna, které jsou pak jednotlivě sekvenovány. výpočetní metody se pak využívají k přesnému seřazení těchto sekvenovaných fragmentů, čímž se rekonstruuje kompletní sekvence genomu. seřazení však komplikují různé repetitivní úseky
shubo-kyofu: phobia of one's own body deformity offensive to others
sialoadenitida: zánět slinných žláz. příčinou jsou viry, bakterie (někdy při ucpání vývodu kaménky) aj. projevuje se zduřením a bolestivostí. hnisavý zánět se může šířit do okolí. (cit. velký lékařský slovník online, 2017 http://lekarske.slovniky.cz)
sialografie: rentgenologické vyšetření vývodů velkých slinných žláz po jejich naplnění kontrastní látkou. (cit. velký lékařský slovník, http://lekarske.slovniky.cz/ 2014)
sialomuciny: kyselý mukopolysacharid se sialovou kyselinou jako kyselou složkou. (cit. velký lékařský slovník online, 2017 http://lekarske.slovniky.cz)
sialyltransferasy: skupina enzymů s obecnou aktivitou cmp-n-acetylneuraminát:akceptor-n-acetylneuraminyltransferázy. katalyzují přenos n-acetylneuraminové kyseliny z cmp-n-acetylneuraminové kyseliny na akceptor, kterým je obvykle koncový cukerný zbytek oligosacharidu, glykoproteinu nebo glykolipidu
sick euthyroid syndrom: stavy abnormální sekrece tyreoidálních hormonů u pacientů s normální štítnou žlázou během těžkého systémového onemocnění, fyzického traumatu nebo psychických poruch. mohou být způsobené poruchou regulace hypotalamem nebo účinkem léků. nejčastěji se objevuje nízká hladina trijodthyroninu s progresivním snížením hladiny thyroxinu (t4) a tsh. zvýšené hladiny t4 s normální koncentrací t3 se vyskytují u nemocí se zvýšenou syntézou a sekrecí globulinu vázajícího thyroxin
sideroblastická anemie: skupina anemií, často neznámé etiologie, se zmnoženým výskytem sideroblastů v kostní dřeni. (cit. velký lékařský slovník online, 2013 http://lekarske.slovniky.cz/ )
siderofory: nízkomolekulární sloučeniny produkované mikroorganismy, které mají schopnost vázat a transportovat ionty železa. (the encyclopedia of molecular biology, 1994)
sideróza: ukládání anorganických sloučenin železa v tkáni, např. v plících s následným vznikem fibrózy. (cit. velký lékařský slovník online, 2015 http://lekarske.slovniky.cz/)
sigmoidoskopie: endoskopické vyšetření, léčba či chirurgický zákrok v esovitém tračníku
sigmoidoskopy: endoskopy pro zkoumání esovité kličky tračníku (colon sigmoideum)
signální dráha Hippo: signální dráha, která má klíčovou roli při regulaci tkáňového a orgánového růstu. název je odvozený od proteinkinázy hippo (hpo), která se vyskytuje u drosofily. mutace genu hpo vedou k nadměrnému tkáňovému růstu a vzniká fenotyp hippopotamus
signální dráha UPR: buněčná odpověď na škodlivé vlivy prostředí, které narušují vznik terciární struktury proteinů a/nebo způsobují akumulaci chybně sbalených proteinů v endoplazmatickém retikulu. jde o skupinu regulačních kaskád, které se spouští jako odpověď na změny koncentrace vápníku a/nebo redoxního stavu endoplazmatického retikula. stálá aktivace této dráhy vede k apoptóze
signální dráha Wnt: důležitá signální kaskáda účastnící se regulace vývoje a regenerace organismu. poškození wnt dráhy může mít souvislost s mnoha druhy rakovinných onemocnění. pojmenování wnt vzniklo spojením názvů genu wg (wingless) u drosophila melanogaster a genu int-1 (integration 1) obratlovců. proteiny z rodiny wnt se vážou na buněčné receptory, které interagují s axinovým komplexem a řadou druhých poslů a ovlivňují působení β-kateninu
signální transdukce: intracelulární přenos informace (biologická aktivace/inhibice) prostřednictvím signální dráhy. každý signální transdukční systém umožňuje přenos aktivačního/inhibičního signálu z biologicky aktivní molekuly (hormonu, neurotransmiteru) pomocí vazby receptoru/enzymu na systém druhého posla nebo iontový kanál. signální transdukce hraje významnou roli při aktivaci buněčných funkcí, buněčné diferenciaci a proliferaci. patří sem např. gaba-postsynaptický receptor-systém vápníkových kanálů, receptory zprostředkovaná aktivace t-buněk a receptory zprostředkovaná aktivace fosfolipáz. receptory zprostředkovaná aktivace cytotoxických funkcí granulocytů a synaptická potenciace aktivace proteinkináz jsou spojené s depolarizací membrány nebo s intracelulárním uvolněním vápníku. některé signální transdukční dráhy jsou součástí dalších signálních transdukčních systémů, např. aktivace proteinkináz je součástí dráhy aktivace krevních destiček
signály pro jaderný export: specifické aminokyselinové sekvence přítomné v proteinech, které zajišťují export těchto proteinů z buněčného jádra. jsou bohaté na hydrofobní aminokyseliny jako např. leucin a isoleucin
silany: obecně označuje silan (křemíkovodík) libovolnou (binární) sloučeninu křemíku s vodíkem - podobně jako uhlovodík znamená sloučeninu uhlíku s vodíkem. silany jsou tvořeny skupinami křemíkových atomů vázaných kovalentně na vodíkové atomy. obecný vzorec silanu je sinh2n+2. silany jsou velmi reaktivní, na vzduchu dochází ke samovznícení. jsou výchozí sloučeniny pro výrobu složitějších křemíkatých látek. (upraveno podle wikipedie 2022 http://www.cs.wikipedia.org/)
silar 10C: cyanosiloxane column reagent for gas chromatography of polyenes; rn is from 9th ci, chem subs index; see also record for silar (3m)
sildenafil citrát: inhibitor fosfodiesterázy 5, vasodilatační a urologická látka, která se používá při léčbě erektilní dysfunkce a primární plicní hypertenze
silibinin: hlavní účinná složka silymarinu, tedy standardizovaného extraktu ze semen ostropestřce mariánského (silybum marianum), používá se při léčbě hepatitidy, jaterní cirhózy a lékového postižení jater, má antitumorózní účinky. silybiny a a b jsou diastereomery
silicone resin KS66: an oil compound type preparation composed of 92% polydimethylsiloxane and 8% silica used as antifoaming food additive
silicone-fluorosilicone copolymer oil: reported as a new device for intraoperative use in retinal detachment surgery and a potential short term vitreous tamponade agent
silikagel: nekrystalická forma oxidu křemičitého, která má absorpční vlastnosti. obvykle se používá jako vysoušedlo a jako stacionární fáze pro chromatografii. plně hydratovaná forma silikagelu má odlišné vlastnosti a je označována jako kyselina křemičitá
silikotuberkulóza: plicní nebo mimoplicní infekce způsobené bakterií mycobacterium tuberculosis nebo netuberkulózní mykobakterií u pacientů se silikózou (plicní onemocnění způsobené dlouhodobým ukládáním oxidu křemičitého do plic)
silikáty: kyslíkaté sloučeniny křemíku. obsahují křemík, kyslík, jeden nebo více kovů a mohou obsahovat vodík. křemičitany jako minerály jsou nerosty nekovového vzhledu a obvykle jsou součástmi hornin. jsou to nejrozšířenější látky v zemské kůře. (upraveno podle wikipedie 2022 http://www.cs.wikipedia.org/)
silikáty hliníku: jakýkoli z mnoha typů jílů, které obsahují různé podíly al2o3 a si02. vyrábějí se synteticky zahřátím fluoridu hlinitého na 1000-2000 stupňů c s oxidem křemičitým a vodní párou
silikóza: profesionální poškození plic způsobené inhalací fibrogenních částic oxidu křemičitého sio2. silikóza se může kombinovat se zaprášením sazemi (antrakosilikóza = uhlokopská nemoc) nebo částicemi železa (siderosilikóza), dříve se často kombinovala s tuberkulózou (silikotuberkulóza). (cit. wikiskripta 2015 http://www.wikiskripta.eu/)
silk-like protein polymer: a segmented copolymer; based on the crystalline segments of silk fibroin and the cell attachment domain of human fibronectin; produced by genetically engineered escherichia coli bacteria; amino acid sequence given in first source
silné menstruační krvácení: prodloužené silné menstruační krvácení. (cit. velký lékařský slovník online, 2016 http://lekarske.slovniky.cz)
siloranové pryskyřice: polymerní pryskyřice obsahující kombinaci siloxanů a oxiranů
siloxany: sloučeniny, které obsahují v molekule vazbu si-o-si v lineárních nebo cyklických molekulárních strukturách
silver-perfluorodecanethiolate: has antifouling properties; develops antibacterial activity after uv irradiation
siláž: píce přeměněná na šťavnaté krmivo pro hospodářská zvířata procesem anaerobního kvašení (v silážní jámě)
simazin: neselektivní triazinový herbicid. platnost jeho používání v čr vypršela
simulace molekulární dynamiky: počítačová simulace vyvinutá pro studium pohybu molekul v průběhu času
simulace přesné reality pro potřeby výcviku: řízené studijní prostředí, které úzce reprezentuje realitu
simulování: předstírání (chorobných příznaků). simulant je zdravý člověk, který předstírá příznaky nemoci. úmysly mohou přitom být různé - pracovní neschopnost, získání náhrady za údajné poškození, vynucení pozornosti apod. (cit. velký lékařský slovník online, 2013 http://lekarske.slovniky.cz/ )
simultánní operační výkon: chirurgické zákroky prováděné u dvou nebo více pacientů, které se překrývají v časech začátku a konce, ale kritické části nebo ty činnosti, které vyžadují zručnost a odbornost hlavního chirurga, se nepřekrývají. primář zahájí a účastní se další operace, když dokončí kritické části prvního výkonu a již není nezbytným účastníkem v závěrečné fázi první operace
single cell proteins: microorganisms, yeast, algae, bacteria, grown on unconventional substrates to serve as supplemental animal feed; from pseudomonas methyltropha grown on substrate containing methanol as carbon source
singletový kyslík: excitovaný stav molekulárního kyslíku vzniklý fotochemickou nebo chemickou cestou. singletový kyslík reaguje s řadou organických sloučenin (např. s nukleovými kyselinami, proteiny a lipidy) a způsobuje jejich oxidační poškození
sinice: kmen nebo oddělení (záleží, zda se jedná o bakteriologické či botanické pojetí) gramnegativních bakterií. vyznačují se schopností fotosyntézy, při níž vzniká kyslík (tzv. oxygenní typ). sinice jsou jednobuněčné, zpravidla však žijí v koloniích tvaru kokálních shluků či vláknitých stélek (hormogonií). nejčastěji jsou modrozeleně zbarvené. vyskytují se velmi hojně ve vodním prostředí, ale i v půdě a mnohdy také v extrémních podmínkách, jako jsou pouště či polární oblasti. velmi často také vstupují do symbiotických vztahů. klasifikace sinic je stále v pohybu. sinice jsou významnými fixátory vzdušného dusíku v celosvětovém měřítku a významně tak ovlivňují koloběh dusíku v přírodě. sinice kromě jiného produkují široké spektrum jedů, tzv. cyanotoxinů. způsobují kožní alergie, zánět spojivek, bronchitidu, u dobytka napájeného znečištěnou vodou i otravu. nebezpečné koncentrace dosahují sinicové jedy především v době, kdy je ve vodě rozvinutý tzv. "vodní květ". (upraveno podle wikipedie 2020 http://www.cs.wikipedia.org/)
sinkalid: oktapeptidový hormon přítomný ve střevech a mozku. po sekreci žaludeční sliznicí stimuluje uvolňování žluči ze žlučníku a trávicích enzymů ze slinivky břišní
sinoatriální blokáda: porucha srdečního rytmu, jejímž podkladem je porušené vedení vzruchu ze sinoatriálního uzlu na srdeční předsíně. je charakterizovaná zpomalenou srdeční frekvencí a přestávkami mezi p vlnami na ekg. (cit. wikipedie 2016 http://www.cs.wikipedia.org/)
sinoatriální nodální reentry tachykardie: záchvatovitá tachykardie vznikající mechanizmem reentry v oblasti sinoatriálního uzlu nebo se na ní podílí také přilehlá svalovina předsíní. ekg nález je stejný jako při běžné sinusové tachykardii, liší se od ní náhlým začátkem a koncem (podobně jako u všech reentry tachykardií). (cit. wikipedie 2016 http://www.cs.wikipedia.org/)
sinus caroticus: mírné rozšíření společné karotidy (a. carotis communis) v blízkosti její bifurkace (někdy je na počátku vnitřní karotidy), obsahuje nervová zakončení citlivá na změny krevního tlaku (presoreceptory). (cit. velký lékařský slovník online, 2019 http://lekarske.slovniky.cz)
sinus cavernosus: žilní lebeční splav na bazi lební po stranách tureckého sedla. prostupují jej četné trámce, proto má houbovitý charakter. prochází jím vnitřní karotida, n. abducens a v jeho boční stěně probíhají hlavové nervy (n. iii., n. iv., n. ophthalmicus). ústí do něj i v. ophthalmica superior. přes oční žílu má spojení i s krví odtékající z oblasti obličeje. některé hnisavé infekce v obličeji (např. cheilitida, furunkl), se tak mohou rozšířit do této oblasti a vyvolat závažné nitrolební infekce a trombózu tohoto splavu. (cit. velký lékařský slovník online, 2019 http://lekarske.slovniky.cz)
sinus durae matris: nitrolebeční žilní splavy probíhající v tvrdé pleně mozkové (dura mater). vtéká do nich krev z mozkových žil. vyúsťují do v. jugularis interna. (cit. velký lékařský slovník online, 2019 http://lekarske.slovniky.cz)
sinus ethmoidalis: vedlejší dutina nosní v čichové kosti, systém dutinek dělící se na dvě (popř. tři) skupiny - cellulae ethmoidales anteriores a posteriores. přední buňky ústí do středního průchodu nosního (někdy společně s vyústěním sinus frontalis v tzv. infundibulum ethmoidale), zadní buňky ústí do horního průchodu (recessus sphenoethmoidalis). jsou-li vytvořeny střední buňky (cellulae mediae), mají samostatné vyústění do středního průchodu. nekonstantně vytvořené sklípky mohou mít význam v orl operacích. (upraveno podle: velký lékařský slovník online, 2019 http://lekarske.slovniky.cz)
sinus frontalis: vedlejší dutina nosní v čelní kosti. sinus v oblasti glabelly a nad vnitřní částí nadočnicových oblouků, je rozdělen na dvě části (levou a pravou) různě probíhajícím septem. ústí buď přímo do středního průchodu nosního nebo do infundibulum ethmoidale (pak společně s cellulae ethmoidales). (cit. velký lékařský slovník online, 2019 http://lekarske.slovniky.cz)
sinus lateralis - trombóza: tvorba nebo přítomnost krevní sraženiny (trombu) v nitrolebním žilním splavu sinus transversus. může souviset s infekcemi ucha (otitis media nebo mastoiditida), které nejsou léčeny antibiotiky. v rozvinutých zemích může být trombóza splavu sinus transversus způsobená kraniocerebrálním poraněním, nádory mozku, neurochirurgickými výkony, trombofilií a dalšími stavy. ke klinickým příznakům patří bolest hlavy, vertigo a zvýšení intrakraniálního tlaku
sinus maxillaris: vedlejší dutina nosní v horní čelisti, antrum highmori. ústí do středního průchodu nosního (hiatus semilunaris). důležitý je vztah k orbitě (horní stěna) a k alveolárnímu výběžku horní čelisti (dolní ohraničení), tj. ke kořenům druhého premoláru a molárů; šířením zánětu z těchto zubů může dojít k zánětu až empyému této dutiny. (cit. velký lékařský slovník online, 2019 http://lekarske.slovniky.cz)
sinus perikrania: vzácné anomální spojení mezi intrakraniálním a extrakraniálním žilním oběhem přes diploe, střední houbovitou vrstvu lebečních kostí. abnormální drenáž intrakraniálních žilních splavů vede často k dilataci žilních struktur skalpu. onemocnění může být vrozené nebo způsobené poraněním
sinus piriformis: párová vkleslina (výchlipka) mezi stranou hrtanu a hltanem, laterálně od plica aryepiglottica. (cit. velký lékařský slovník online, 2012 http://lekarske.slovniky.cz/ )
sinus sagittalis superior: nitrolebeční splav šípový probíhající v úponu falx cerebri od oblasti čelní až po confluens sinuum v týlní oblasti. (cit. velký lékařský slovník online, 2019 http://lekarske.slovniky.cz)
sinus sphenoidalis: vedlejší dutina nosní v těle kosti klínové, asymetricky rozdělená na dvě části (pravou a levou). ústí do horního průchodu nosního (recessus sphenoethmoidalis). (cit. velký lékařský slovník online, 2019 http://lekarske.slovniky.cz)
sinus transversus: nitrolebeční splav začínající v confluens sinuum a probíhající laterálně v úponu tentorium cerebelli po týlní kosti do sinus sigmoideus. (cit. velký lékařský slovník online, 2019 http://lekarske.slovniky.cz)
sinusitida: zánět vedlejších nosních paranazálních dutin. je způsobena větš. bakteriální infekcí, která se šíří z nosu a k jejímuž rozvoji přispívá zduření nosní sliznice. akutní s. se vedle celkových příznaků (zvýšená teplota, únava, malátnost) projevuje bolestí hlavy (pod okem, v čele, v záhlaví - podle postižené dutiny) a hnisavým výtokem z nosu. bolest sílí při předklonu hlavy a zesiluje i při došlápnutí. k diagnostice se používá rinoskopie, sinusoskopie, rentgenové vyšetření, diafanoskopie, ultrasonografie. chronická s. vzniká z nevyléčeného zánětu akutního nebo se od počátku vyvíjí plíživě. má formu hnisavou nebo polypózní. vzniká častěji při některých současných změnách na horních cestách dýchacích (nosní polypy aj.), vlivem zevního prostředí či snížené odolnosti organismu. má méně nápadné příznaky, ale svým přetrváváním nepříznivě působí na celý organismus. komplikace mohou být celkové a místní. z celkových se uplatňuje všeobecné působení zánětu, u chronických s. jde o jeden z možných zdrojů fokální infekce. místní komplikace zahrnují jednak vliv na záněty okolních struktur vč. jejich chronicity (rhinitis či pharyngitis chronica). závažné mohou být komplikace při šíření zánětu do orbity, popř. lebky. častěji se objevují např. záněty průdušek a průduškové astma - tzv. sinobronchiální syndrom. léčba s. zahrnuje klid, dostatečné zvlhčování vzduchu, obklady, nosní kapky ke zmírnění zduření sliznice, antibiotika. v těžších případech je nutné provést punkci dutin s jejich výplachem. v případě chronických zánětů se někdy provádějí i chirurgické zákroky v oblasti nosní dutiny (septoplastika, polypektomie, mukotomie aj.). (cit. velký lékařský slovník online, 2013 http://lekarske.slovniky.cz/ )
sinusová arytmie: nepravidelná srdeční frekvence vyvolaná poruchou funkce sinoatriálního uzlu. je charakterizována kolísáním intervalu p-p o více než 0,16 s, bez závislosti na dýchání
sinusová histiocytóza: benigní histiocytóza z non-langerhansových buněk, která primárně postihuje lymfatické uzliny. často se označuje jako sinusová histiocytóza s masivní lymfadenopatií
sinusová tachykardie: odchylka od normálního srdečního rytmu, při které dochází k jeho zrychlení nad 90 tepů za minutu. srdeční rytmus vychází normálně ze sinoatriálního uzlu, jde tedy o sinusový rytmus. je obecnou reakci na zátěžovou situaci v organismu s širokým spektrem možných vyvolávajících stavů. (cit. wikipedie 2016 http://www.cs.wikipedia.org/)
sinusová zástava srdce: vynechání síňové aktivace způsobené přechodným zastavením impulsů generovaných v sinoatriálním uzlu (nodus sinoatrialis). elektrokardiogram (ekg) při tomto postižení ukazuje delší pauzu bez vlny p. zástava sinusového rytmu je spojována se spánkovou apnoe (rem spánek - zástava sinusového rytmu)
sirotčí receptory podobné receptoru tyrosinkinasy: rodina buněčných povrchových receptorů, které byly původně identifikovány na základě strukturní homologie s neurotropními tyrosinkinázami a označovány jako sirotčí receptory, protože nebyl znám asociovaný ligand a signální dráhy. důkazy o funkci těchto proteinů byly stanoveny na základě experimentů, které ukázaly, že narušení genů pro sirotčí receptory vede k vývojovým vadám
sirouhlík: sirouhlík je sloučeninou uhlíku a síry. jeho vzorec je cs2. je to bezbarvá těkavá kapalina., jedovatá hořlavina. páry se vzduchem vytvářejí třaskavou směs. využívá se při výrobě viskózy, celofánu, kaučuku apod. používá se jako rozpouštědlo organických látek. jde o nervový jed. chronické otravy snižují chuť k jídlu, typická je bledost, poruchy spánku, neurózy a celkové postižení cns. typickým syndromem je oslabení paměti. nadýchání ve vysoké koncentraci způsobuje narkózu. (upraveno podle wikipedie 2022 http://www.cs.wikipedia.org/)
sirtuin 1: člen rodiny sirtuinů, který se nachází především v buněčném jádře. jedná se o nad-dependentní deacetylázu se specifitou pro histony a řadu proteinů zapojených do genové regulace
sirtuin 2: člen rodiny sirtuinů, který se nachází především v cytoplazmě. jedná se o multifunkční enzym, který vykazuje nad-dependentní deacetylázovou aktivitu specifickou pro histony a mono-adp-ribozyltransferázovou aktivitu
sirtuin 3: člen rodiny sirtuinů, který se vyskytuje především v mitochondriích. jedná se o multifunkční enzym, který vykazuje nad-dependentní deacetylázovou aktivitu specifickou pro histony a mono-adp-ribozyltransferázovou aktivitu
sirtuiny: homologní rodina regulačních enzymů, které jsou strukturně příbuzné proteinu sir2, jenž se nachází v saccharomyces cerevisiae. sirtuiny obsahují centrální oblast katalytického jádra, která váže nad. několik sirtuinů využívá nad k deacetylaci proteinů (jako jsou histony) a řadí se do histondeacetyláz skupiny iii. několik dalších členů sirtuinů využívá nad k přenosu adp-ribózy na proteiny a jsou klasifikovány jako mono-adp-ribozyltransferázy, zatímco třetí skupina sirtuinů má zřejmě jak deacetylázovou, tak adp-ribozyltransferázovou aktivitu
situs inversus: vrozená anomálie uložení útrob, kdy fyziologicky pravostranné orgány jsou vlevo (plíce s třemi laloky, játra) a naopak levostranné vpravo (srdce, slezina). situs inversus je dědičný a souvisí s řadou genů pro proteiny asociované s mikrotubuly. (cit. podle: velký lékařský slovník online, 2018 http://lekarske.slovniky.cz)
skalní kost: součást spánkové kosti (os temporale). má tvar čtyřboké pyramidy. kost v bazi lební obsahující vnitřní ucho (kostěný labyrint), prochází zde vnitřní karotida, n. facialis. (cit. velký lékařský slovník online, 2018 http://lekarske.slovniky.cz)
skalp: vnější kryt horní části lebky. tvoří jej několik vrstev: kůže, podkožní pojivová tkáň, musculus occipitofrontalis, v němž se nalézá vazivová aponeuróza (galea aponeurotica), řídká vazivová tkáň a perikranium (periost lebky)
skalpační poranění: odtržení povrchových vrstev kůže a podkožní tkáně od fascie pod kůží
skandium: skandium (chemická značka sc, latinsky scandium) je silně elektropozitivní, stříbřitě bílý, měkký kov. má atomové číslo 21 a relativní atomovou hmotnost 44,9559. (upraveno podle wikipedie 2022 http://www.cs.wikipedia.org/)
skelet buněčné stěny: mukoprotein buněčné stěny různých typů bakterií. má adjuvantní a protinádorové vlastnosti a používal se pro zvýšení produkce lak buněk
skenovací laserová polarimetrie: technika diagnostického zobrazování sítnice nebo rohovky lidského oka pomocí měření a interpretace polarizovaných elektromagnetických vln jako např. radiových nebo světelných vln. je užitečná v diagnostice glaukomu, makulární degenerace a dalších poruch sítnice
skirhotický karcinom: velice tvrdý adenokarcinom (z řeckého skirrhos - tvrdý), tato tuhost je způsobena velkým množstvím vaziva v nádoru
skladování léků: proces uchovávání farmaceutických produktů na vhodném místě
skladování potravin: uchovávání potravy pro pozdější spotřebu
skleníkové plyny: plynné prvky, chemikálie, které jsou v atmosféře a které mohou přispívat ke skleníkovému efektu
skleníkový efekt: oteplení nižších vrstev atmosféry v důsledku selektivní absorpce záření, konkrétně schopnosti atmosféry propouštět většinu slunečního krátkovlnného záření k zemskému povrchu a pohlcovat dlouhovlnné záření zemského povrchu. dlouhovlnné záření v atmosféře pohlcují tzv. skleníkové plyny, především vodní pára (asi z 60 %), oxid uhličitý (přibližně 26 %), dále metan, oxid dusný a další plyny (ozon, freony...). tím se atmosféra ohřívá a předává zpětným zářením energii k zemskému povrchu, což vede ke zmenšování efektivního vyzařování zemského povrchu, a tedy snížení jeho radiačního ochlazování. (česká meteorologická společnost [online]: elektronický meteorologický slovník (ems) [cit 07.03.2022]. dostupné z: http://slovnik.cmes.cz)
skleritida: zánět bělimy. příčinou jsou podobně jako u jiných očních zánětů celkové či místní infekce, zánětlivá a metabolická onemocnění aj. na rozdíl od episkleritidy postihuje hlubší tkáně skléry, je výrazně bolestivá a nález na skléře je tmavší (prořídnutím skléry prosvítá temná choroidea). je hyperemie a ciliární injekce. v těžkých případech by mohla vést k perforaci. terapie spočívá v léčbě základního onemocnění, podávají se kortikoidy celkově. při opakování zánětu mohou vznikat některé komplikace (zánět dalších částí oka - iridocyklitida, vznik glaukomu). (cit. velký lékařský slovník online, 2017 http://lekarske.slovniky.cz)
skleromyxedém: onemocnění pojiva, které je charakterizované rozsáhlým ztluštěním kůže a tvorbou tuhých papul. je způsobené proliferací fibroblastů a depozity mucinu ve škáře, bez onemocnění štítné žlázy. nemoc je většinou provázena monoklonální gamapatií (imunoglobulinu igg-lambda)
skleroplastika: plastická chirurgie skléry (oční bělmo). tento zákrok se často používá k prevenci slepoty a špatného vidění u pacientů, zejména dětí, s myopií
sklerostomie: chirurgické vytvoření zevního otvoru v očním bělmu (skléře), především při léčbě glaukomu
skleroterapie: postup užívaný při léčbě žilních městků (varixů). spočívá v aplikaci sklerotizující látky, která po vyvolání drobného zánětu způsobí jejich zajizvení a uzavření. jedna z metod léčby varixů na dolních končetinách, v jícnu a k léčbě hemoroidů (cit. velký lékařský slovník online, 2016 http://lekarske.slovniky.cz)
sklerotizující roztoky: chemické látky vstřikované do krevních cév a lymfatických dutin, které mají smrštit cévy nebo způsobit jejich lokalizovanou lokální trombózu, fibrózu a obliteraci. tato léčba se používá u řady onemocnění, jako jsou varixy, hemoroidy, ezofageální a žaludeční varixy a krvácení z peptického vředu
sklerozující cholangitida: sklerozující cholangitida je chronické zánětlivé onemocnění intrahepatálních i extrahepatálních žlučových cest s postupnou fibrotizací a stenotizací žlučových cest. jde o onemocnění progresivní, obvykle vede až k jaterní cirhóze a jaternímu selhání. (cit. wikiskripta, 2017 http://www.wikiskripta.eu)
skleróza: ztvrdnutí nebo fibróza anatomické struktury, často cévy nebo nervu
sklivec: průhledná rosolovitá hmota, která vyplňuje prostor oka mezi oční čočkou a sítnicí (celkem vyplňuje asi 4/5 oční koule). je obalena tenkou hyaloidní membránou
sklon k úrazům: jedná se o sklony k účasti při nehodách. zahrnuje určité osobnostní charakteristiky, které vedou k častějším úrazům
skluz epifýzy: úplné nebo částečné oddělení epifýzy od diafýzy
skluz proximální femorální epifýzy: hormonálně podmíněné onemocnění proximální růstové ploténky stehenní kosti, kdy hlavice sklouzává dozadu a dolů - tj. do retroverze + varozity. nesprávná či pozdní diagnóza může vést k trvalým následkům v podobě časné koxartrózy (artróza kyčelního kloubu), někdy až invalidity v mladé dospělosti. v klinickém obraze je typická bolest v třísle, vleklá či náhle vzniklá, zavádějící ale může být bolest ve stehně či koleně
skléra: tuhá, bílá vazivová blána (u dětí namodralá, ve stáří zažloutlá od kapének tuku). tloušťka se pohybuje kolem 0,3-2 mm a zaujímá 4/5 povrchu oční koule. do bělimy se upínají okohybné svaly, vzadu ji prostupuje zrakový nerv a vpředu přechází v rohovku. v oblasti, kde se nachází komorový úhel, je skléra přeměněna v trabekulární síť a schlemmův kanál. (upraveno podle wikipedie 2018 http://www.cs.wikipedia.org/)
skolióza: vychýlení páteře do strany. s. může být vrozená nebo způsobená různými onemocněními páteře, zádových svalů nebo nervů. s. může mít charakter nestrukturální (např. při lumboischialgických bolestech, nestejné délce dolních končetin, onemocnění hrudní dutiny) nebo strukturální (klínovitá hemivertebra, torze obratle aj.). podle příčiny se rovněž rozlišuje s. osteopatická, myopatická, neuropatická. značná část strukturálních s. je idiopatická. v léčbě je důležité cílené cvičení, vhodné je např. plavání, korzety, v některých případech je léčba operační. srov. kyfoskolióza. (cit. velký lékařský slovník online, 2013 http://lekarske.slovniky.cz/ )
skopolamin: ester racemické tropové kyseliny a aminoalkoholu skopinu, tropionový alkaloid lilkovitých rostlin a durmanu; jedovatá látka s anticholinergním působením zejm. v mozku. využívá se především ke zklidnění, k tlumení zvracení, event. k léčbě parkinsonismu. v kombinaci s ostatními parasympatolytiky k tlumení křečí - spasmolytikum. (upraveno dle velký lékařský slovník online, 2018 http://lekarske.slovniky.cz/ )
skopoletin: rostlinný růstový faktor získaný z kořene scopolia carniolica (pablen kraňský) nebo scopolia japonica (pablen odlišný)
skot: domestikovaná zvířata rodu bos (tur) chovaná pro hospodářský užitek
skotom: výpadek zorného pole způsobený řadou očních, popř. neurologických chorob. obecně místo na sítnici, které nereaguje na dopadající světlo. (cit. wikipedie 2016 http://www.cs.wikipedia.org/)
skořicovník: skořicovník (cinnamomum) je rod nižších dvouděložných rostlin z čeledi vavřínovité (lauraceae). rod zahrnuje asi 250 až 350 druhů. je rozšířen v tropech a subtropech, nejvíc druhů roste v asii. skořicovník pravý a některé další druhy jsou pěstovány jako zdroj skořice. z kafrovníku lékařského, který rovněž náleží mezi skořicovníky, je získáván kafr. skořicovník čínský (c. cassia) i skořicovník pravý (c. verum) jsou využívány v lékařství. skořice podporuje zažívání, esenciální olej působí jako antiseptikum, má fungicidní účinky a snižuje hladinu cholesterolu v krvi. různé druhy skořicovníků jsou poměrně široce využívány v tradiční medicíně. (upraveno podle wikipedie 2020 http://www.cs.wikipedia.org/)
skořicovník ceylonský: strom známý pro svou kůru, která se prodává jako skořice. olej obsahuje asi 65-80 % cinnamaldehydu (též skořicový aldehyd) a 10 % eugenolu a mnoho terpenů
skořicovník čínský: druh rodu skořicovník (cinnamomum), který obsahuje cinamáty a byl užíván v tradiční čínské medicíně
skořápky zvířat: tvrdý pevný kryt živočichů jako jsou měkkýši, želvy, hmyz a korýši
skrotum: vak obsahující varlata, nadvarlata s příslušnými obaly a začátek semenného provazce. ve střední části je patrno raphe, pod kůží je hladká svalovina. vzhled skrota se může měnit např. v závislosti na teplotě. varlata do s. sestupují tříselným kanálem během vývoje plodu a jejich umístění v šourku je nutné pro správnou tvorbu spermií, která vyžaduje o něco nižší teplotu, než jaká je uvnitř těla. vývojově odpovídá labia majora u ženy. (cit. velký lékařský slovník online, 2017 http://lekarske.slovniky.cz/ )
skrytá ztráta sluchu: ztráta sluchu, kterou je obtížné diagnostikovat standardními sluchovými testy, protože se nejčastěji týká sluchových potíží pouze v určitých situacích, například v hlučném prostředí
skupina Streptococcus milleri: součást skupiny viridujících streptokoků, ale druhy této skupiny mají jiné hemolytické vlastnosti a jinou patogenicitu. jsou často beta-hemolytické a způsobují pyogenní infekce
skupina kinas odvozených od src-genu: rodina tyrosinkináz, která byla původně identifikována na základě homologie s onkogenním proteinem pp60(v-src) viru rousova sarkomu. interagují s různými receptory na povrchu buněk a účastní se intracelulárních signálních transdukčních drah. onkogenní formy kináz rodiny src se mohou vyskytovat prostřednictvím změněné regulace nebo exprese endogenního proteinu a prostřednictvím virově kódovaných genů src (v-src)
skupinová dynamika: procesy změn v jakékoli sociální skupině od formování po fungování. zahrnuje různé síly, které řídí vztahy mezi členy a interakci s jinými skupinami
skupinová psychoterapie: forma terapie, které se účastní dva nebo více pacientů pod vedením jednoho nebo více terapeutů za účelem léčení emočních poruch, sociální nepřizpůsobivosti a psychotických stavů
skupinová struktura: formální nebo neformální struktura skupiny lidí založená na síti osobních vztahů, kterou ovlivňuje velikost, složení atd. dané skupiny
skupinové procesy: postupy, jejichž prostřednictvím skupina řeší společné problémy, podniká společné kroky a útoky
skupiny lidí: osoby jako jednotlivci (např. žadatelky o potrat) nebo jako členové skupiny (např. američané španělského původu). nepoužívá se pro členy různých profesí (např. lékaři) nebo povolání (např. knihovníci), pro které jsou k dispozici konkrétní deskriptory (skupiny lidí podle povolání)
skupiny lidí podle povolání: členové různých profesí (např. lékaři) nebo povolání (např. policie)
skupiny výcviku senzitivity: skupina lidí, která se schází v nestrukturovaném prostředí, aby se dozvěděli více o sobě, mezilidských vztazích a skupinových procesech a o rozsáhlejších sociálních systémech
skupiny zvířecí populace: zvířata seskupená podle ekologických, morfologických nebo genetických populačních charakteristik
skvalen: triterpen c30h50, nenasycený uhlovodík, prekurzor biologické syntézy cholesterolu. objeven v oleji žraločích jater. (cit. velký lékařský slovník online, 2022 http://lekarske.slovniky.cz/)
skvalenmonooxygenasa: tento enzym je druhým enzymem v biosyntéze cholesterolu, katalyzuje první krok okysličování v biosyntéze sterolů a je považován za enzym limitující rychlost této dráhy. konkrétně tento enzym katalyzuje přeměnu skvalenu na (s)-skvalen-2,3-epoxid
skvamocelulární nádory: nádory tvořené dlaždicovými epitelovými buňkami. pojem se nevztahuje na nádory nacházející se v dlaždicobuněčné tkáni
skvamózní intraepiteliální léze: cytologický nález abnormálních lézí skvamózních epitelových buněk
skvamózní karcinom jícnu: karcinom, který pochází zpravidla z buněk na povrchu střední a dolní třetiny ezofágu. nádorové buňky vykazují typickou dlaždicovou stavbu a tvoří velké polyploidní léze. s tímto typem nádorů jsou spojeny mutace genů rnf6, lzts1, tgfbr2, dec1 a wwox1
skvamózní odontogenní nádor: dobře diferencovaná benigní hamartomatózní proliferace odontogenního epitelu, pravděpodobně vycházející z malassezovych zbytků epitelu
skvrnité horečky: skupina chorob přenášených rodem rickettsia, projevující se horečkou, bolestí hlavy a petechiální (skvrnitou) vyrážkou
skvrny bílé kávy: světle hnědé pigmentové makuly vznikající nejčastěji v souvislosti s neurofibromatózou a albrightovým syndromem (viz fibrózní dysplazie polyostotická)
sladidla: látky, které osladí potraviny, nápoje, léky atd., např. cukr, sacharin a jiné nízkokalorické syntetické výrobky
sladká voda: voda neobsahující žádná významná množství solí, jako je například voda z řek a jezer
slané vody: voda z přírodních zdrojů, která obsahuje významné koncentrace rozpuštěných solí (např. chlorid sodný). brakická voda je voda, která má koncentraci solí mezi mořskou a sladkou vodou. je slanější než sladká voda, ale není tak slaná jako voda mořská. vyskytuje se v místech, kde se slaná mořská voda míchá s vodou sladkou. nejčastěji to bývá v ústích řek. (doplněno podle wikipedie 2020 http://www.cs.wikipedia.org/)
sledování ekologických parametrů: průběžné shromažďování, analýza a interpretace ekologických dat, která se používají k posouzení změn ve složkách, procesech a celkovém stavu a fungování ekosystému
slepota: ztráta zraku. rozlišuje se úplná (absolutní) s. s neschopností vnímat světlo a s. praktická, při níž je zrak zachován, ale v míře nedostatečné k běžným životním činnostem. vrozená s. je často spojena s jinými poruchami a může být důsledkem vrozených nemocí nebo poškození zárodku během nitroděložního života (např. toxoplazmózou). k příčinám získané s. patří úrazy, krvácení do sítnice a jiné cévní příhody, některé oční záněty, těžký glaukom, retinopatie vznikající např. při diabetu, amotio retinae, otrava methanolem aj. (cit. velký lékařský slovník online, 2016 http://lekarske.slovniky.cz/)
slez: čtvrtá komora přežvýkavců, vlastní žaludek. podlouhlý, hruškovitý vak ležící napravo ve spodině dutiny břišní, přibližně mezi sedmým a dvanáctým žebrem. ústí do začátku tenkého střeva
slezina: orgán, kde dochází k vychytávání a destrukci opotřebovaných erytrocytů, a kde se v mízních uzlíčcích tvoří lymfocyty. zároveň je slezina největším lymfatickým orgánem a hlavním místem obrany proti škodlivinám a infekci vnikajícím do cirkulace. mezi další funkce sleziny patří produkce protilátek a imunokompetentních buněk, dále funkce rezervní nádrže krve. buňky sleziny mají fagocytární schopnost. během vývoje (hepatolienální období) je místem hemopoesy. (upraveno podle wikiskripta 2018 http://www.wikiskripta.eu/)
slinné alfa-amylasy: podtřída izoenzymů alfa-amylázy, které jsou vylučovány do slin
slinné proteiny a peptidy: proteiny a peptidy nalezené ve slinách a slinných žlázách. některé slinné proteiny, jako např. alfa-amylázy, jsou enzymy, ale jejich složení se u různých jedinců liší
slinné žlázy: žlázy v ústech vylučující sliny. jedná se o tři páry slinných žláz - (parotis - příušní žláza, podjazyková slinná žláza a podčelistní slinná žláza). slinné žlázy - žlázy tvořící sliny (viz saliva, salivace). k velkým s. ž. patří tři párové žlázy: žláza příušní (glandula parotis), žláza podčelistní (glandula submandibularis) a žláza podjazyková (glandula sublingualis). kromě toho existují v dutině ústní i drobné s. ž. (glandulae labiales, buccales, atd.) (cit. velký lékařský slovník online 2012, http://lekarske.slovniky.cz/ )
slintavka a kulhavka: vysoce nakažlivé infekční onemocnění sudokopytníků (řád artiodactyla - skot, ovce, kozy a prasata) vyvolané virem slintavky a kulhavky. projevuje se vysokou horečkou a tvorbou puchýřů uvnitř dutiny ústní, na mulci, nozdrách a na končetinách (na paznehtech a spárcích)
sliny: slina je produktem slinných žláz dutiny ústní. obsahuje vodu, enzymy (ptyalin), hlen, minerální látky. (upraveno podle wikiskripta 2019 http://www.wikiskripta.eu/)
slit homolog 2 protein: sekreční protein obsahující čtyři repetice bohaté na leucin, dále šest egf repetic, alps doménu, tři další egf repetice a karboxy-koncovou oblast bohatou na cystein. funguje při pohybu buněk a řízení neuronů během vývoje mozku a nervového systému
slit ventricle syndrom: intermitentní, spontánně mizející bolest hlavy u pacientů s drenáží mozkomíšního moku při léčbě hydrocefalu. příznaky bolesti hlavy, zvracení a kraniálních neuropatií souvisejí s intermitentní obstrukcí katétru
slitiny: směs kovových prvků nebo sloučenin s jinými kovovými nebo metaloidními prvky v různých poměrech
slitiny chromu: specifické slitiny obsahující nejméně 85% chromu a niklu nebo kobaltu, se stopami niklu nebo kobaltu, molybdenu a dalších látek. používají se v částečných náhradách chrupu, ortopedických implantátech atd
slitiny s tvarovou pamětí: slitiny vytvářené tak, aby se po zahřátí vrátily do původního tvaru
slitiny zlata: slitiny, které obsahují vysoké procento zlata. používají se v rekonstrukční nebo protetické stomatologii
slivoň: rod ovocných stromů čeledi rosaceae, řádu rosales, třídy rosopsida. zahrnuje velké množství oblíbených ovocných dřevin, jako jsou švestka, meruňka, višeň, třešeň, mandloň a broskvoň, stejně jako druhy planě rostoucí, jako jsou střemcha, trnka či mahalebka. (upraveno podle wikipedie 2020 http://www.cs.wikipedia.org/)
slivoň švestka: druh ovocného stromu čeledi rosaceae. plodem je švestka