NLK-NML/MeSH-CZ-2025-notes huggingface dataset:
ekonomické soutěžení: snaha dvou nebo více stran zajistit podnikání třetí strany tím, že nabídne nejvýhodnější podmínky, obvykle při férových nebo nestranných pravidlech obchodní praxe
ekonomický rozvoj: mobilizace lidských, finančních, kapitálových, fyzických nebo přírodních zdrojů za účelem produkce zboží a služeb
ekonomický status: osobní nebo rodinné aspekty, jako je příjem domácnosti, majetek, zděděný majetek, spoření, zaměstnanecké výhody nebo vlastnictví domů a jiného majetku
ekonomika: užij pro ekonomické aspekty a rovněž pro všechna hlediska finanční správy. patří sem rovněž zakládání nadací a poskytování příspěvků
ekonomika: věda o využití, distribuci a spotřebě služeb a materiálů
ekonomika a organizace zdravotní péče: ekonomické aspekty zdravotní péče, její plánování a poskytování. zahrnuje vládní úřady a organizace v soukromém sektoru
ekonomika nemocniční: ekonomické aspekty spojené s řízením a provozem nemocnice
ekonomika v zubním lékařství: ekonomické aspekty stomatologické profese a péče o zuby
ekosystém: funkční systém, který zahrnuje organismy přirozeného společenství spolu s jejich prostředím. ekosystém se skládá ze dvou samostatných složek - složky živé, tvořené organismy (tzv. společenstvo neboli biocenóza) a složky neživé, tvořené prostředím (biotopem). základní funkce ekosystému jsou koloběh látek (tzv. biogeochemické cykly) a tok energie. ekosystémy lze dělit na přírodní (jezero, les, louka) a umělé (vinice, sad, pole, rybník), které vytvořil nebo se na nich podílí člověk. (upraveno podle wikipedie 2021 http://www.cs.wikipedia.org/)
ekotoxikologie: studium znečišťování životního prostředí a toxických účinků znečišťujících látek na životní prostředí (ekosystém). první definice ekotoxikologie (1969): rené truhaut: studium nepříznivých účinků chemikálií s cílem chránit přírodní druhy a společenstva
ekotyp: geografická rozmanitost, populace nebo druhu, kromě lidstva, která je geneticky (dědičně) adaptována na specifická stanoviště (místa výskytu). ekotyp se typicky projevuje fenotypickými rozdíly, ale je schopný křížení s ostatními ekotypy
ekrinní porokarcinom: vzácné zhoubné nádory potních žláz. nejčastěji se vyvíjejí jako forma degenerativní progrese z benigních ekrinních poromů
ekrinní žlázy: e. potní žlázy - potní žlázy vyskytující se po celém těle (nápadně např. na dlaních a ploskách nohou) a ústící přímo na povrch kůže. (cit. velký lékařský slovník online, 2014 http://lekarske.slovniky.cz/ )
ekstrofie kloaky: vzácná vrozená vada kloaky, která zasahuje urogenitální, reprodukční a trávicí systém. k vývoji tlustého střeva dochází mimo dutinu břišní. vada se vyznačuje abnormálním spojením tlustého střeva, tračníku a močového měchýře a absencí anu, čímž se mísí moč a stolice
ekstrofie močového měchýře: vrozená vývojová vada, součást rozštěpů břišní stěny, obv. spolu s epispadií, různě těžkými malformacemi pohlavních orgánů, ev. také s rozštěpem páteře. ekstrofie měchýře je defekt přední stěny břišní, při němž je obnažena sliznice měchýře. (cit. velký lékařský slovník online, 2014 http://lekarske.slovniky.cz/ )
ektodermální dysplazie: vývojová porucha ektodermu s různým postižením tkání z něho odvozených. v současnosti se popisuje přes 100 různých syndromů podle šíře a kombinace postižení. v klasifikaci e. d. se někdy používá číselné kombinace postižení jednotlivých složek: vlasy (1), zuby (2), nehty (3) a potní žlázy (4), k nimž jsou jednotlivé syndromy přiřazovány. (cit. velký lékařský slovník online, 2017 http://lekarske.slovniky.cz)
ektodermální dysplazie 1 anhidrotická: x-vázaná ektodermální dysplazie způsobená mutacemi genu pro ektodysplasin
ektodermální dysplazie 3 anhidrotická: autozomálně dominantní forma ektodermální dysplazie způsobená mutacemi genu pro receptor edar
ektodermální dysplazie hypohidrotická autozomálně recesivní: autozomálně recesivní forma ektodermální dysplazie způsobená mutacemi genu pro receptor edar nebo genu pro protein edaradd
ektodermální plakody: série zesílených oblastí ektodermu ve vyvíjející se lebeční oblasti, která se u lidského embrya objevuje během 4. týdne. ektodermální plakody jsou základem mnoha ektodermálních smyslových orgánů včetně vnitřního ucha, oční čočky, čichového epitelu a také hypofýzy a štítné žlázy
ektogeneze: vývoj embrya a plodu mimo tělo ženy v umělém prostředí
ektopická exprese: abnormální exprese genu, který není obvykle exprimován v daném typu buňky, tkáně nebo v daném vývojovém stadiu. ektopická genová exprese je často uměle vyvolána pomocí genetických technik
ektopické hormony: hormony uvolňované z nádorů nebo z jiných buněk, které nejsou obvyklými zdroji hormonů
ektopické lymfoidní struktury: agregáty imunitních buněk, které se vytváří v místech chronického zánětu, infekce nebo nádorového růstu
ektopické prořezávání zubů: abnormality ve směru prořezávání zubů
ektopický ACTH syndrom: komplex symptomů souvisejících s paraneoplastickou autonomní produkcí acth (adrenokortikotropní hormon) jinými nádory než nádory hypofýzy
ektroforéza na škrobovém gelu: elektroforéza, při které se jako difúzní médium používá škrobový gel (směs amylózy a amylopektinu)
ektromelie: výrazná hypoaplazie nebo aplazie jedné nebo více dlouhých kostí jedné nebo více končetin. koncept zahrnuje amelii, hemimelii, phocomelii a sirenomelii
ektromelie infekční: virové infekční onemocnění myší vyvolávající otoky a nekrózy vedoucí ke ztrátě končetin
ektropion: ochablost dolního víčka, při níž dochází k vyvrácení (odvrácení) očního víčka od oka. je provázeno nadměrným slzením. stav lze upravit drobnou operací. viz ectropium. (cit. velký lékařský slovník online, 2013 http://lekarske.slovniky.cz/ )
ektyma: pyodermie obv. streptokokového původu, hnisavý puchýř, který se mění v mělký, špatně se hojící vřed. vyskytuje se obv. na nohou, zejm. u oslabených osob se špatnou hygienou, po zhojení zůstává jizva
ektyma přenosné: infekční dermatitida ovcí a koz, která ovlivňuje především čenich a pysky. onemocnění je vyvoláno poxvirem a je přenosné na člověka
ekvilin: estrogenní pohlavní hormon nacházející se u koní. v a- a b-kruhu má celkem čtyři dvojné vazby. vysoká koncentrace ekvilinu se nachází v moči březích klisen
ekzematózní onemocnění kůže: jakákoli kožní vyrážka, která se projevuje erytémem, mokváním, puchýřky a odlupováním kůže. etiologie je různá
ekzém: svědivá papulovezikulární dermatitida, která vzniká jako reakce na řadu endogenních a exogenních látek
elastická chrupavka: druh chrupavky, jejíž materie obsahuje kromě normálních součástí materie hyalinní chrupavky navíc elastická vlákna a lamely. elastická chrupavka je k nalezení např. u ucha zevního, eustachovy trubice, epiglotis a laryngu
elastická tkáň: pojivová tkáň složená hlavně z elastických vláken. elastická vlákna mají dvě složky: elastin a mikrofibrily
elastografie: neinvazivní zobrazovací metody založené na mechanické reakci objektu na vibrační nebo impulzivní podnět. používají se k vyhodnocení elastických vlastností tkáně a tím pádem k rozlišení měkkých a tvrdých částí v tkáni, jakými jsou např. mikrokalficikace a některé rakovinné léze. většina metod využívá k vytvoření snímků ultrazvuk - ultrazvukové záření vyvolá reakci anebo se nálezy v tkáni zaznamenají prostřednictvím dopplerovské ultrasonografie
elastomeric polymer: surface bolus; tissue equivalent material placed around irradiated object to provide extra scattering or build up or attenuation in the beam
elastomery: obecný termín pro všechny látky, které mají vlastnosti napnutí v tahu, vysokou pevnost v tahu, rychlé smrštění a získání původních rozměrů (tvarová paměť). jsou to obecně polymery
elderberry extract: extract made from sambucus fruit and flower. for extract made from sambucus nigra see sambucus nigra extract. contains alkanes; cyanogenic glycoside (e.g., sambunigrin) and free fatty acids (e.g., palmitic acids)
elefantiáza: hypertrofie a ztluštění tkání, které je způsobené obstrukcí lymfatických cév a uzlin. nepatří sem filariová elefantiáza, vyvolaná filariovou infekcí
elefantiáza filariová: velké, často bizarní zvětšení kůže a podkoží některého z orgánů, způsobené zablokováním odtoku mízy (lymfy). toto ucpání je vyvolané parazitickými červy - filáriemi, které se množí v lymfatických cévách. bancroftova filarióza - onemocnění vyvolané cizopasnými červy filáriemi vlasovci mízními - wuchereria bancrofti, jejichž larvy jsou přenášeny moskyty, množí se v mízních cévách, blokují je a způsobují elefantiázu. (cit. velký lékařský slovník online, 2015 http://lekarske.slovniky.cz)
elektivní chirurgické výkony: operace, kterou lze odložit nebo vůbec neprovést bez nebezpečí pro pacienta. elektivní chirurgie zahrnuje postupy k nápravě zdravotních problémů, které neohrožují život, a také ke zmírnění stavů způsobujících psychický stres nebo jiné potenciální riziko pro pacienty, např. estetická nebo antikoncepční chirurgie
elektrická defibrilace: elektrická defibrilace a kardioverze jsou léčebné metody využívající elektrického impulsního proudu adekvátní energie k obnově koordinované srdeční činnosti. termín defibrilace je vyhrazen pro elektroimpulsoterapii fibrilace komor/ komorové tachykardie (vf/vt), termín kardioverze je vztažen na ostatní tachyarytmie. zatímco elektrická kardioverze je zpravidla výkon plánovaný (často i několik týdnů), je defibrilace výkon ryze urgentní s nutností provedení do několika minut od vzniku maligní arytmie. (uprav. podle https://www.infekce.cz/)
elektrická impedance: fyzikální veličina popisující komplexní odpor, který klade prostředí střídavému elektrickému proudu, kdy spolu elektrické napětí a elektrický proud nejsou ve fázi
elektrická kapacitance: schopnost substrátu uchovat si elektrický náboj
elektrická stimulace: využití elektrického potenciálu nebo proudů k vyvolání biologické odpovědi
elektrická vodivost: fyzikální veličina, která popisuje schopnost látek vést elektrický proud. elektrická vodivost udává velikost elektrického proudu procházejícího vodičem při jednotkovém napětí na jeho koncích. (upraveno podle wikipedie 2022 http://www.cs.wikipedia.org/)
elektrické namáčení: snížení povrchového napětí na rozhraní kapalina/pevná látka použitím elektrického proudu na styčnou plochu, čímž se zvýší smáčivost povrchu
elektrické orgány: strutury nacházející se u asi 250 druhů elektrických ryb. modifikovaná svalová vlákna vytvářející mnohojaderné destičky uspořádané do sloupců (kde se sčítá elektrický potenciál) a uložené v želatinózní hmotě. některé druhy vytvářejí elektrické orgány přeměnou částí těla (trupu, ploutví, žaber, okohybných svalů). slouží k omráčení nebo usmrcení kořisti, k obraně a orientaci
elektrické ryby: ryby, které vytvářejí elektrický výboj. napětí výboje je u různých skupin ryb odlišné. napětí se vytváří zejména v elektrickém orgánu (tvořeném elektroplaxy), který se vyskytuje u více čeledí ryb
elektrické synapse: specializovaná místa mezi neurony, kde dochází ke spojení cytoplazmy jednoho neuronu s druhým prostřednictvím přímého průchodu iontového proudu
elektrické vybavení a zdroje: přístroje a nástroje, které vyrábějí a pracují s elektřinou, a jejich elektrické součásti
elektrický šok: léčebná metoda někdy používaná v psychiatrii k léčbě těžkých poruch, zejm. depresí. elektrický proud je aplikován elektrodami přímo na spánky po přípravě nemocného (anestezie, myorelaxace) a za stálé lékařské kontroly. (cit. velký lékařský slovník online, 2015 http://lekarske.slovniky.cz)
elektroakupunktura: forma akupunktury s jemnými elektrickými impulsy, které stimulují nervovou tkáň. lze ji použít k analgezii, anestezii, rehabilitaci a léčbě nemocí
elektrochemické techniky: využití elektrického proudu k měření, analýze nebo modifikaci chemických látek nebo chemických reakcí v roztoku, buňkách nebo tkáních
elektrochemoterapie: způsob léčby rakoviny, který využívá pulzní elektrické proudy k permeabilizaci buněčných membrán (elektroporace), a tím ke zvýšení příjmu chemoterapeutických látek do buněk těla
elektrochirurgie: elektrochirurgie je aplikace vysokofrekvenčního elektrického proudu k řezání, koagulaci, nebo vysoušení biologické tkáně. elektrochirurgický přístroj se skládá z generátoru vysokofrekvenčního proudu a elektrochirurgického nástroje. (upraveno podle wikipedie 2020 http://www.cs.wikipedia.org/)
elektrodiagnostika: diagnóza chorobných stavů prováděná zaznamenáním spontánní elektrické aktivity tkání nebo orgánů, nebo prostřednictvím reakcí na stimulaci elektricky reaktivní tkáně
elektrody: elektrické vodiče, kterými elektrický proud vstupuje do média nebo z něj vystupuje, ať už se jedná o elektrolytický roztok, pevnou látku, roztavenou hmotu, plyn nebo vakuum
elektroencefalografická fázová synchronizace: synchronizace mozkových vln pocházejících ze dvou a více neuronových skupin uvnitř mozkové struktury (nebo napříč; např. korové či limbické mozkové struktury) tak, aby skladba jejich eeg oscilací se stala uniformní při reakci na podnět. vykládá se jako znak mozkové integrace během mnoha procesů, jakými jsou třeba učení, paměť a vnímání, a zahrnuje vzájemné neurální propojení
elektroencefalografie: zkr. eeg - technika umožňující zaznamenávat elektrickou aktivitu z různých částí mozku. užívá se k diagnostice epilepsie, spánkových poruch, nádorů apod. existuje několik rytmů zaznamenávaných při eeg (viz alfa, beta, delta, theta rytmus). (cit. velký lékařský slovník, http://lekarske.slovniky.cz/ 2014)
elektroforéza: elektrochemický proces, ve kterém makromolekuly nebo koloidní částice s čistým elektrickým nábojem migrují v roztoku pod vlivem elektrického proudu. elektroforéza je soubor separačních metod, které využívají k dělení látek jejich odlišnou pohyblivost ve stejnosměrném elektrickém poli. (upraveno podle wikipedie 2020 http://www.cs.wikipedia.org/)
elektroforéza kapilární: vysoce citlivá (v pikomolárním rozsahu, který je 10 000krát citlivější než konvenční elektroforéza) a účinná technika, která umožňuje separaci proteinů, nukleových kyselin a sacharidů. separace probíhá v kapiláře naplněné roztokem základního elektrolytu (anglicky background electrolyte, bge), kterým je zpravidla roztok pufru. (upraveno podle wikipedie 2022 http://www.cs.wikipedia.org/)
elektroforéza na acetát celulóze: elektroforéza, ve které je difúzním médiem acetát celulózy
elektroforéza na papíru: elektroforéza, při které se jako difúzní médium používá papír. tato technika je omezena téměř výhradně na separace malých molekul, jako jsou aminokyseliny, peptidy a nukleotidy, a téměř vždy se používá relativně vysoké napětí
elektroforéza sérových bílkovin: zkr. elfo - pohyb částic v elektrickém poli k anodě nebo katodě, metoda umožňující rozdělit látky v elektrickém poli podle jejich velikosti a náboje. běžně se provádí elfo bílkovin krve (séra). bílkoviny krve se takto rozdělí na albuminy a skupinu globulinů. globuliny se ještě podrobněji rozdělí na frakce alfa, beta a gama. stanovení hodnot jednotlivých skupin a jejich poměru má význam u některých zánětlivých onemocnění, u jaterních nemocí aj. v molekulární biologii se rovněž využívá e. dna. (cit. velký lékařský slovník online, 2014 http://lekarske.slovniky.cz/ )
elektroforéza v agarovém gelu: elektroforéza, při které se jako difúzní médium používá agar nebo agarózový gel
elektroforéza v polyakrylamidovém gelu: elektroforéza, při které se jako difúzní médium používá polyakrylamidový gel
elektrofyziologické jevy: elektrické vlastnosti, charakteristiky živých organismů a procesy organismů nebo jejich částí, které se podílejí na výrobě elektřiny a reagují na ni
elektrofyziologické techniky kardiologické: metody, jak ovlivnit a měřit elektrické aktivity na specifických místech srdce za účelem určení diagnózy a léčení problémů převodního srdečního systému
elektrofyziologie: studium vzniku a chování elektrického náboje v živých organismech, zejména v nervové soustavě a vlivu elektřiny na živé organismy
elektrogalvanismus intraorální: chemická reakce, ke které dochází, když se sliny dostanou do kontaktu s kovy v zubních plombách. stomatologické účinky galvanických proudů v ústní dutině způsobené přítomností různých kovů a slin v ústech. projevují se pocity brnění, kovové chuti, neurčitými bolestmi, poruchami slinné sekrece, na sliznici pak zčervenáním nebo bělavými ploškami. (uprav. podle: velký lékařský slovník online, 2023 http://lekarske.slovniky.cz/)
elektrokardiografie: zkr. ekg - základní vyšetřovací metoda v kardiologii založená na snímání elektrické aktivity srdečního svalu a jejím záznamu ve formě elektrokardiogramu. umožňuje zjistit poruchy srdečního rytmu (arytmie, některé ischemické změny včetně infarktu myokardu), popř. i další poruchy. na povrch těla se přikládají elektrody, z nichž se do přístroje vedou elektrokardiografické svody. svody z jediné elektrody se označují jako unipolární, z dvou elektrod (z nichž jedna se považuje za kladnou, druhá za zápornou) jako bipolární. ke snímání se obvykle užívá 12 svodů, které registrují průběh elektrických dějů na srdci z různých míst těla (hrudník, končetiny). (cit. velký lékařský slovník, http://lekarske.slovniky.cz/ 2014)
elektrokardiografie ambulantní: metoda zachycování dlouhých elektrokardiografickcýh záznamů na přenosné zařízení (systém holterova typu) nebo statické zařízení, zatímco pacient vykonává své normální denní aktivity. používá se pro diagnózu a léčbu vracejících se srdečních arytmií a přechodné myokardiálná ischémie
elektrokoagulace: postupy využívající elektricky vyhřívaný drát nebo skalpel pro léčbu krvácení (např. krvácení vředů) a pro ablace nádorů, slizničních lézí a refrakterních arytmií. je odlišný od elektrochirurgie, která se používá více pro řezání tkáně než její zničení a v níž je pacient součástí elektrického obvodu
elektrokonvulzívní terapie: elektricky vyvolané křeče primárně používané při léčbě těžkých afektivních poruch a schizofrenie
elektrokortikografie: snímání elektrické aktivity mozku pomocí elektrod umístěných na povrchu kůry mozkové
elektrokymografie: radiografická technika, která kombinuje fotoelektrický záznamový systém s fluoroskopií. používá se především s elektrokardiografií k analýze srdečního pohybu
elektrolyty: roztoky kyselin, zásad a solí (popř. jejich taveniny), které vedou elektrický proud. jeho vodivost způsobují kladné a záporné ionty (kationty a anionty). rozpad látek na ionty se nazývá elektrolytická disociace (ionizace). látkové změny vyvolané průchodem proudu elektrolytem na elektrodách se nazývají elektrolýza. (upraveno podle: reichl, jaroslav, všetička, martin. multimedialní encyklopedie fyziky [online]. [cit 11.05.2022]. dostupné z: http://fyzika.jreichl.com/main.article/view/278-elektrolyt-elektrolyza)
elektromagnetická pole: fyzikální pole, které odpovídá míře působení elektrické a magnetické síly v prostoru. skládá se tedy ze dvou fyzikálně propojených polí, elektrického pole a magnetického pole. (upraveno podle wikipedie 2022 http://www.cs.wikipedia.org/)
elektromagnetické jevy: vlastnosti a chování elektřiny a magnetismu, jako jsou např. nabité částice, a další jevy týkající se nebo související s elektromagnetismem
elektromagnetické záření: příčné postupné vlnění magnetického a elektrického pole tedy elektromagnetického pole. (upraveno podle wikipedie 2022 http://www.cs.wikipedia.org/)
elektromyografie: diagnostická metoda sloužící k záznamu a posouzení elektrických signálů produkovaných činností kosterního svalu. k měření slouží elektromyograf a získaná křivka popisující elektrické signály v průběhu práce svalu se nazývá elektromyogram. čím jsou peaky elektromyogramu vyšší, tím intenzivnější elektrické potenciály jsou zachycovány a tím intenzivněji sval pracuje. užitím této metody se nesnímá sval jako celek, nýbrž jen menší funkční jednotky svalu zvané motorické jednotky. (upraveno podle wikiskripta 2021 http://www.wikiskripta.eu/)
elektronická pošta: zprávy posílané mezi uživateli počítačů prostřednictvím počítačových komunikačních sítí. tato funkce kopíruje většinu funkcí papírové pošty, jako je přeposílání, více kopií a obrázkové přílohy a další typy souborů, ale s výhodou rychlosti. termín (mail) také označuje jednotlivou zprávu odeslanou tímto způsobem
elektronické předepisování: jako elektronická transkripce se označuje elektronické vystavení receptu a jeho následný transport do lékáren
elektronický nos: zařízení používané k detekci vzdušných zápachů, plynů, příchutí, těkavých látek nebo par
elektronová kryomikroskopie: elektronová mikroskopie, která obnáší prudké zmrazení vzorků. zobrazení zmrazených molekul a organel umožňuje co nejlepší možné rozlišení, které je nejblíže živému stavu, bez chemických fixačních prostředků či skvrn
elektronová mikroskopie: mikroskopie využívající elektronového paprsku místo světla, aby se zobrazil vzorek, což umožňuje mnohem vyšší míru zvětšení. interakce elektronů se vzorky jsou využity k získání informací o jemné struktuře daného vzorku. transmisní elektronová mikroskopie zobrazuje reakce elektronů, které procházejí vzorkem. při skenovací elektronové mikroskopii se obraz získává z reakce vznikající nad vzorkem, jíž způsobuje elektronový paprsek dopadající v abnormálním úhlu na tento vzorek
elektronový transportní řetězec: komplex enzymů a protonových pump umístěných na vnitřní membráně mitochondrií a v bakteriálních membránách. proteinový komplex poskytuje energii ve formě elektrochemického gradientu, který může být využit mitochondriálními/bakteriálními protonovými atpázami
elektrony: subatomární částice se záporným elektrickým nábojem. jedná se o elementární částici, lepton. antičásticí je pozitron. elektrony tvoří elektronový obal atomu, který má rozhodující vliv na chemické vlastnosti atomu a jím tvořené látky, jakož i na charakteristické zářivé vlastnosti. elektrony jsou nositeli náboje při vedení elektrického proudu v kovech, polovodičích a v elektrických výbojích v plynech i ve vakuu (např. katodové záření). také radioaktivní záření beta (β-) je tvořeno elektrony. (upraveno podle wikipedie 2021 http://www.cs.wikipedia.org/)
elektronystagmografie: zkr.eng - vyšetřovací metoda umožňující registraci nystagmu. (cit. velký lékařský slovník, http://lekarske.slovniky.cz/ 2014)
elektrookulografie: zkr. eog - metoda zjišťující pohyby očních bulbů, součást polysomnografie. rychlé pohyby bulbů (rapid eye movements) jsou pod očními víčky patrné při rem spánku. (cit. velký lékařský slovník, http://lekarske.slovniky.cz/ 2014)
elektroosmóza: pohyb kapaliny v kapilárách (porézních hmotách), jejichž stěny jsou pokryty elektrickou dvojvrstvou, vyvolaný rozdílem elektrických potenciálů mezi oběma konci kapilár
elektroporační terapie: způsob léčby, který využívá pulzní elektrické proudy k permeabilizaci (zvýšení propustnosti) buněčných membrán a tím ke zvýšení příjmu látek (léčiv) do buněk těla
elektroretinografie: zaznamenávání elektrických potenciálů v sítnici po stimulaci světlem
elektrostimulační terapie: elektrostimulce je jedna z metod elektroléčby a využívá dráždivého účinku nízkofrekvenčních pulzních nebo sinusových proudů pro excitaci určitého orgánu v lidském těle. elektrostimulace pomáhá prokrvovat tkáň, uvolnit napětí ve svalech nebo naopak zvětšit sílu svalu a jeho funkčnost. pomáhá od bolestí a zánětů. je často přínosná pro pacienty po operaci pohybového aparátu. (upraveno podle wikiskripta 2020 http://www.wikiskripta.eu/)
elektrárny: zařízení, která přeměňují nějakou jinou formu energie na elektrickou energii
elektřina: specifické jevy vyvolané působením elektrického náboje a elektromagnetického pole - např. elektrický proud, elektrické napětí, elektrická energie apod. (upraveno podle wikipedie 2022 http://www.cs.wikipedia.org/)
element responzivní pro sérum: dna sekvence, která se vyskytuje v promotorové oblasti řady genů souvisejících s růstem. navázáním regulačního transkripčního faktoru srf dochází k regulaci aktivity těchto genů
element responzivní pro vitamin D: dna sekvence, která se vyskytuje v promotorové oblasti genů regulovaných vitaminem d. váže se na ni receptor vitaminu d (receptor kalcitriolu), který tak reguluje aktivitu těchto genů
elementy Alu: rodina alu sekvencí (pojmenovaná podle restrikční endonukleázy alu i) je nejčastější rozptýlenou repetitivní sekvencí u lidí (přes milión kopií). je odvozena od 7sl rna (rna komponenta signál rozpoznávající částice) a obsahuje promotor rna-polymerázy iii. transpozice tohoto elementu do kódujících a regulačních oblastí genů je zodpovědná za řadu dědičných onemocnění
elementy E-Box: oblasti dna s konsenzuální sekvencí canntg. mnohočetné kopie tohoto elementu mohou být obsaženy v zesilovačích. e-boxy mají regulační úlohu při řízení transkripce. vážou se na bazické transkripční faktory typu helix-loop-helix (bhlh). vazebná specifita je určena specifickým bhlh heterodimerem nebo homodimerem a nukleotidy na třetí a čtvrté pozici e-boxu
elementární částice: jednotlivé složky atomů, obvykle subatomární. subnukleární částice jsou obvykle detekovány pouze tehdy, když se atomové jádro rozpadá a pak pouze přechodně, protože většina z nich je nestabilní a často vydává jen energii bez hmoty, tj. záření
eleuterokok: rod rostlin čeledi araliaceae, řádu apiales (miříkotvaré), podtřídy rosidae. zástupci se používají v tradičním lékařství; pro léčivé a adaptogenní účinky slouží jako náhrada ženšenu
eleutherosides: a mixture of lignans and triterpenes; prefer specifics: see also lyoniside for eleutheroside a, syringin for eleutheroside b, eleutheroside e; rn for eleutheroside j: 79484-76-7; rn for eleutheroside d: 79484-75-6; rn for eleutheroside m: 36284-77-2; rn for eleutheroside l: 35790-96-6; rn for eleutheroside k: 35790-95-5; rn for eleutheroside i: 35790-94-4; rn for eleutheroside c: 15486-24-5; rn for eleutheroside b1: 16845-16-2;
eliminace ledvinami: vyloučení látek z krve prostřednictvím močového ústrojí
eliminace plícemi: vyloučení látek z kapilární krve plic do alveolárního prostoru, aby mohly být vydechnuty nebo odstraněny pomocí mukociliární clearance
eliminační diety: dočasná dietní omezení navržená tak, aby pomohla identifikovat konkrétní potraviny nebo potravinářské přísady, které spouštějí alergickou reakci, příznaky nemocí trávicího systému nebo jiné nežádoucí reakce na potraviny
elongace genetické transkripce: prodlužování molekuly rna enzymem rna polymerázou v procesu transkripce
elongace translace peptidového řetězce: proces genetické translace, kdy mezi přicházející aminokyselinou (uvolněnou z příslušné aminoacyl-trna) a prodlužujícím se peptidovým řetězcem vzniká nová peptidová vazba
elongasy mastných kyselin: enzymy nacházející se v buňkách kvasinek i savců. zajišťují prodlužování řetězců mastných kyselin
elongační faktor 1: peptidový elongační faktor 1 je vícepodjednotkový protein, který je zodpovědný za gtp-dependentní vazbu aminoacyl-trna na eukaryotické ribozomy. podjednotka alfa (ef-1alfa) váže aminoacyl-trna a přenáší ji na ribozom v procesu spojeném s hydrolýzou gtp. podjednotky beta a delta (ef-1beta, ef-1delta) se podílejí na výměně gdp za gtp. podjednotka gama (ef-1gama) je strukturální složka
elongační faktor 2: peptidový elongační faktor 2 katalyzuje u eukaryotických ribozomů translokaci peptidyl-trna z místa a do místa p v procesu spojeném s hydrolýzou gtp na gdp
elongační faktor G: peptidový elongační faktor g katalyzuje translokaci peptidyl-trna z místa a do místa p na bakteriálních ribozomech v procesu spojeném s hydrolýzou gtp na gdp
elongační faktor Tu: protein vyskytující se v bakteriích a eukaryotických mitochondriích, který do místa a ribozomu dodává aminoacyl-trna. aminoacyl-trna se nejprve naváže na komplex elongačního faktoru tu, který obsahuje molekulu navázaného gtp. vzniklý komplex se pak váže na iniciační komplex 70s. současně je gtp hydrolyzován a z ribozomu 70s se uvolní komplex tu-gdp. komplex tu-gtp je regenerován z komplexu tu-gdp pomocí elongačního faktoru ts a gtp
elongační faktory s GTP-fosfohydrolasovou aktivitou: faktory, které využívají energii z hydrolýzy gtp na gdp pro prodlužování peptidového řetězce. ec 3.6.1.-
embolektomie: chirurgické odstranění embolu, které při včasném provedení může plně obnovit průtok danou tepnou. embolus je pevný útvar, který je nesen krevním řečištěm. může dojít k jeho zaklínění v cévě, kterou tím uzavře a způsobí komplikaci v závislosti na své poloze. jde především o krevní sraženiny (tromby), které se tvoří nejčastěji v dolních končetinách a jsou zaneseny krevním proudem (embolizovány) do plic. (cit. velký lékařský slovník online, 2017 http://lekarske.slovniky.cz)
embolická cévní mozková příhoda: ischemická cévní mozková příhoda způsobená vmetkem (embolem), kterým může být krevní sraženina nebo jiný nerozpuštěný materiál vzniklý v jiném místě cévního řečiště a následně zanesený do cév mozku. většina sraženin pochází ze srdce (kardioembolická cmp)
embolie: blokáda krevní cévy vmetkem (embolem), kterým může být krevní sraženina nebo jiný nerozpuštěný materiál v krevním oběhu
embolie a trombóza: společný termín pro patologické stavy způsobené tvorbou krevní sraženiny (trombu) v krevní cévě nebo blokádou krevní cévy vmetkem (embolem, cizím útvarem v krevním oběhu)
embolie plodovou vodou: embolie plodovou vodou je průnik plodové vody do oběhu matky s následným zablokováním plicního řečiště a vznikem plicní hypertenze. jedná se o velmi závažnou porodní komplikaci, která se vyskytuje vzácně (1:80 000 porodů). amniální tekutina se dostává do mateřského oběhu, kde se podobně jako u embolie jiné etiologie rozvíjí šok. tento stav vyžaduje okamžitou porodnickou a anesteziologickou péči. (cit. wikiskripta 2018 http://www.wikiskripta.eu/)
embolie tuková: blokáda krevní cévy částicemi tuku. často vzniká jako komplikace zlomenin dlouhých kostí nebo při užívání hormonů kůry nadledvin
embryo nesavčí: zárodky zvířat, nepatří sem embrya savců. pro kuřata užij termín kuřecí embryo
embryo savčí: vyvíjející se zárodek savců, obvykle v období od rýhování zygoty po ukončení diferenciace základních struktur. u lidského embrya se jedná o první dva měsíce nitroděložního vývoje, poté se embryo mění na fétus
embryoblast: souvislý shluk velkých polyedrických buněk pod povrchovým trofoblastem u rozrýhované zygoty, u blastocysty, připojený zevnitř k trofoblastu na embryonálním pólu. diferencuje se v embryonální tkáně zárodku. při popisu rozrýhovaného vejce se pro primitivní embryoblast používá někdy název "vnitřní buněčná masa". (cit. velký lékařský slovník online, 2019 http://lekarske.slovniky.cz)
embryoidní tělíska: spontánní shluky lidských embryonálních kmenových buněk, které vznikají při jejich kultivaci (in vitro) v médiu bez leukemického inhibičního faktoru. tato tělíska mohou dále diferencovat na buňky různých linií
embryologie: studium vývoje organismu během embryonálních a fetálních stadií života
embryologie: užij u orgánů a částí těla a u deskriptorů zvířat pro embryonální a fetální vývoj; také užij u nemocí, kde embryonální faktory přispívají k postnatálním poruchám
embryology: used with organs, regions, and animal headings for embryologic and fetal development. it is used also with diseases for embryologic factors contributing to postnatal disorders
embryonální a fetální vývoj: morfologický a fyziologický vývoj embrya nebo plodu
embryonální antigeny specifické pro určité stadium vývoje: molekuly buněčného povrchu, které během embryonálního vývoje vykazují expresi omezenou na linii. tyto antigeny jsou užitečnými markery pro identifikaci embryonálních kmenových buněk
embryonální indukce: složitý proces zahájení diferenciace buněk v embryu, při kterém jedna populace buněk působí na jinou populaci buněk zárodku a upravuje jejich strukturu a chování. přesná regulace pomocí buněčných interakcí vede k různorodosti typů buněk a specifické organizaci struktury (embryogeneze)
embryonální karcinom: vysoce maligní primitivní forma karcinomu, pravděpodobně původem ze zárodečné buňky nebo teratomu. obvykle vznikají v pohlavních žlázách a zřídka v jiných místech. vzácně se vyskytuje ve vaječnících, ale u mužů představuje embryonální karcinom 20% všech nádorů varlat
embryonální kmenové buňky: pluripotentní kmenová buňka nacházející se ve vnitřní buněčné mase raného embrya ve stadiu tzv. blastocysty. to, že je embryonální kmenová buňka "pluripotentní", znamená, že se může vyvinout v jakýkoliv buněčný typ přítomný v dospělém těle. (upraveno podle wikipedie 2019 http://www.cs.wikipedia.org/)
embryonální rhabdomyosarkom: forma rhabdomyosarkomu, která se vyskytuje u dětí mladších 10 let především v oblasti hlavy, krku a zejména v orbitální oblasti. buňky jsou menší než u jiných rhabdomyosarkomů a objevují se zde ve dvou základních typech - buňky vřetenité a buňky kulaté. tento typ nádoru je velmi citlivý na chemoterapii a je vysoké procento úspěšnosti vyléčení při použití multimodální léčby
embryonální struktury: anatomické části, které tvoří organismus v raných fázích vývoje
embryonální zárodečné buňky: pluripotentní kmenové buňky odvozené z časných zárodečných buněk
emepronium: muskarinový antagonista používaný zejména k léčbě močových syndromů. neúplně se absorbuje z gastrointestinálního traktu a neprostupuje hematoencefalickou bariérou
emetika: emetikum (též vomitivum, dávidlo) je léčivo, které vyvolává zvracení. podání emetika vede k vyprázdnění obsahu žaludku. nejčastěji se používá k odstranění jedovaté látky při některých otravách. emetika buď působí místně podrážděním sliznice (roztoky solí - nejčastěji skalice modrá cuso4.5h2o), nebo stimulují centrum zvracení v mozku (emetin, apomorfin). látky stimulující centrum zvracení se v menších koncentracích používají jako léky podporující vykašlávání. (upraveno podle wikipedie 2020 http://www.cs.wikipedia.org/)
emetropie: stav, při němž oko má správný poměr mezi lomivou silou optického aparátu (tj. rohovky, přední oční komory, čočky a sklivce) a svou předozadní délkou. v takovém případě světelné paprsky dopadají na sítnici v místě nejostřejšího vidění (viz macula lutea) a vzniká ostrý obraz pozorovaných předmětů. při narušení e. vznikají refrakční vady (ametropie). (cit. velký lékařský slovník, http://lekarske.slovniky.cz/ 2014)
emfyzematózní cholecystitida: forma akutní cholecystitidy se zánětem žlučníku, která se vyznačuje kapsami plynu ve stěně žlučníku. ty vznikají v důsledku sekundární infekce způsobené plyn tvořícími organismy. vzniká vysoké vysoké riziko perforace žlučníkové stěny
emfyzematózní pyelonefritida: akutní, často nekrotizující pyelonefritida charakterizovaná hromaděním plynu v ledvinném parenchymu a jeho okolí. emfyzematózní pyelonefritida je typicky spojena s bakteriální infekcí u diabetes mellitus a imunokompromitovaných pacientů. přítomnost plynu pouze v dutém systému ledviny nazýváme emfyzematózní pyelitida
emfyzém: patologické nahromadění vzduchu v tkáních nebo orgánech
emigrace a imigrace: proces opuštění své země s cílem usadit se v cizí zemi
emigranti a imigranti: lidé, kteří opustí své bydliště v jedné zemi a usadí se v jiné zemi
eminentia medialis: vyklenutí ve spodině 4. komory (v dorzální ploše pontu), mezi sulcus medianus a sulcus limitans. obsahuje řadu motorických jader hlavových nervů, mediálně leží jádra somatomotorická, laterálněji visceromotorická. odpovídá motorické oblasti neurální trubice. zajišťuje propojení mezi hypotalamem a adenohypofýzou. (upraveno podle: velký lékařský slovník online, 2018 http://lekarske.slovniky.cz)
emoce: citové hnutí mysli. někdy se rozlišuje prudká emoce - afekt a emocionální stav - nálada. strukturním základem emoce v mozku je oblast hypothalamu a limbického systému. (cit. velký lékařský slovník online, 2014 http://lekarske.slovniky.cz)
emocionální zneužívání: vzorec chování, kdy jedna osoba vědomě a opakovaně nefyzicky poškozuje svým jednáním behaviorální a emocionální fungování a pocit duševní pohody druhé osoby
emoliencia: olejovité látky používané lokálně k uklidnění, změkčení nebo ochraně kůže nebo sliznic. používají se také jako vehikula pro jiné dermatologické látky
emoční expresivita: frekvence a kvalita negativních emocí, např. hněvu nebo nepřátelství, vyjádřené rodinnými příslušníky nebo blízkými, jejichž důsledkem je často velký počet relapsů, zejm. u pacientů se schizofrenií
emoční inteligence: schopnost rozumět a zvládat emoce a využívat emocionální znalosti k efektivnímu řešení úkolů. mezi komponenty emoční inteligence patří empatie, motivace sebe sama, sebevědomí, samoregulace a sociální dovednosti. emoční inteligence je mírou schopnosti jedince vytvářet a udržovat mezilidské vztahy
emoční nastavení: psychologický proces, který probíhá, když se člověk přizpůsobí významné emocionální události nebo podnětu
emoční regulace: ovlivnění intenzity, délky trvání, valence a manifestace emoční odpovědi jedincem. emoční regulace buď předchází (vyhnutí se, interpretace), nebo následuje emoci (potlačení, přehodnocení). emoční regulace se liší od copingu (zvládání zaměřené primárně na snížení negativního emocionálního zážitku). může zahrnovat vědomé nebo nevědomé zvýšení nebo snížení jak pozitivních, tak negativních emocí
emoční vyčerpání: stav emocionálního přetížení a vyčerpání
empatie: schopnost vcítit se do druhého, do jeho myšlenek a pocitů. (cit. velký lékařský slovník online, 2014 http://lekarske.slovniky.cz)
emperipoléza: pohyb jedné buňky v jiné, nefagocytující buňce
empirický výzkum: výzkum založený na přímém pozorování skutečných postupů nebo skutečného dopadu postupů nebo metod. používá statistické záznamy, rozhovory nebo experimentální metody
empowerment: v širším pojetí jde o důvěru člověka ve vlastní schopnosti a v to, že svými činy může ovlivnit svůj život i práci. jedna z mnoha definic popisuje posílení jako proces během něhož jde o získání kontroly, obdržení potřebných zdrojů a kritického porozumění společenského prostředí obklopující osobu. tento proces je považován za posilující, jestliže výsledky umožňují člověku rozvinout se v nezávislého řešitele problémů a tvůrce rozhodnutí. (walters, 2001
empyém: tělesná dutina vyplněná hnisem. e. appendixu jako součást jeho zánětu (appendicitidy), e. pohrudniční dutiny, e. vejcovodu atd. e. obvykle vyžaduje léčbu antibiotiky a často též chirurgický zákrok či jiný způsob vypuštění hnisu. (cit. velký lékařský slovník online, 2015 http://lekarske.slovniky.cz)
empyém pleurální: hnisavý zánět v pleurální dutině
empyém tuberkulózní: empyém způsobený bakterií mycobacterium tuberculosis
emtricitabin: antivirový lék, nukleosidový inhibitor reverzní transkriptázy, užívá se k léčbě infekcí hiv. účinkuje i proti hepatitidě b. (cit. velký lékařský slovník online, 2015 http://lekarske.slovniky.cz/ )
emucryl: products of emulsion polymerization of methylmethacrylate & ethylene glycols; rn given refers to emukril s with unknown mf
emulgátory: povrchově aktivní látky, které způsobují rozptýlení nerozpuštěného materiálu v kapalině
emulphogene BC 720: a polyether detergent; rn given refers to cpd with unspecified isomeric designation
enalapril: inhibitor ace, užívá se k léčbě hypertenze a srdečního selhání
enbukrylát: tkáňové lepidlo, které se nanáší jako monomer na vlhkou tkáň a polymeruje za vzniku vazby. je pomalu biologicky odbouratelné a používá se ve všech druzích chirurgie včetně zubní
encefalitida: zánět mozku. nejčastěji je virový původ zánětu, např. tzv. klíšťová e. jiným etiologickým agens může být např. cmv, herpetické viry, další viry řazené k arbovirům. může být sdružena se zánětem mozkových blan (meningoencefalitida), v těžkých případech i se zánětem míchy (encefalomyelitida). projevuje se horečkami, bolestí hlavy, poruchou mozkových funkcí, v nejtěžších případech i poruchami vědomí, poruchou dýchání, obrnami. léčba je podle možností kauzální (některá antivirotika), jinak symptomatická (analgetika, antipyretika, léčba ev. edému mozku, celková péče). významný je klid a posléze postupná rehabilitace. (cit. velký lékařský slovník online, 2015 http://lekarske.slovniky.cz/ )
encefalitida St. Louis: zánět mozku (druh arbovirózy) vyvolaný virem z rodu flavivirus. přenašečem je komár. vyskytuje se v usa a v karibiku. (cit. velký lékařský slovník online, 2014 http://lekarske.slovniky.cz)
encefalitida přenášená členovci: infekce mozku způsobené arboviry, především z čeledí togaviridae, flaviviridae, bunyaviridae, reoviridae a rhabdoviridae. mezihostiteli arbovirů jsou ptáci nebo nižší savci, jsou přenositelné na člověka (zoonózy) kousnutím komára (culicidae) nebo klíštěte. ke klinickým projevům patří horečka, bolest hlavy, změny vědomí, fokální neurologické deficity a bezvědomí
encefalitida s protilátkami proti NMDA receptorům: porucha projevující se katatonií, hypoventilací, dyskinezí, encefalitidou, záchvaty následovanými sníženým vědomím. často tento stav následuje prodromy virového onemocnění. mnoho případů samo odezní. také toto onemocnění dobře reaguje na imunomodulační terapie proti protilátkám nmda receptorů
encefalitida virová: zánět mozku jako následek virové infekce. encefalitida se může objevit jako primární nebo sekundární projev infekcí vyvolaných viry čeledi togaviridae, herpesviridae, adenoviridae, flaviridae, bunyviridae, picornaviridae, paramyxoviridae, orthomyxoviridae, retroviridae a arenaviridae
encefalokéla: defekt neurální trubice s poškozením membránových i kostěných obalů. část mozku se tímto defektem dostává skrze lebku v útvaru krytém kůží i mozkovými plenami. často je tato vada spojená s mikrocefalií a hydrocefalem. míra úmrtnosti se pohybuje mezi 60-100 %. (cit. medicabaze 2015 http://www.medicabaze.cz)
encefalomalacie: mozková nekróza ischemického původu s kolikvací. (cit. velký lékařský slovník online, 2018 http://lekarske.slovniky.cz)
encefalomyelitida: obecný termín označující zánět mozku a míchy, často používaný k označení infekčního procesu, ale také použitelný pro celou řadu autoimunitních a toxických metabolických stavů. v literatuře existuje významné překrývání v souvislosti s používáním výrazu encefalomyelitida a encefalitida
encefalomyelitida autoimunitní experimentální: encefalomyelitida, kde je použit zvířecí model pro studium zánětu mozku. jedná se o zánětlivé demyelinizační onemocnění centrální nervové soustavy. většinou se eae zkoumá na hlodavcích a je studována jako zvířecí model lidských demyelinizačních nemocí cns, mezi které patří například roztroušená skleróza nebo akutní diseminovaná encefalomyelitida. eae může mít akutní nebo chronicky relabující průběh. akutní eae se podobá lidské akutní diseminované encefalomyelitidě, zatímco chronicky relabující eae připomíná roztroušenou sklerózu. (cit. wikipedie, 2018 http://www.wikipedie.cz)
encefalomyelitida koňská: zánět mozku u koní, jehož původem jsou viry z rodu alfavirus, které mohou někdy vyvolat různě závažné onemocnění i u lidí (arboviróza), přenos je různými druhy komárů. jedná se o endemické onemocnění vyskytující se v oblastech jihoamerického a severoamerického kontinentu. projevy u člověka jsou různě závažné od běžné chřipky až po encefalitidu
encefalopatie bovinní spongioformní: nervové onemocnění hovězího dobytka (nemoc "šílených krav") charakteru pomalé virózy, resp. onemocnění způsobené priony. epidemický výskyt byl zaznamenán zejm. ve velké británii, příčinou může být zkrmování nedostatečně sterilizované masokostní moučky obsahující materiály z ovcí nakažených scrapií. k přenosu na člověka s následným vznikem creutzfeldtovy-jacobovy nemoci dochází pravděpodobně konzumací mozku a vnitřností nakažených zvířat. první případy jsou již známy i z české republiky. (cit. velký lékařský slovník online, 2013 http://lekarske.slovniky.cz/ )
encephalitozoonóza: infekce houbami rodu encephalitozoon. léze se obvykle vyskytují v mozku a ledvinových kanálcích. ostatní místa, kde se u savců infekce může rozvinout, jsou játra, nadledvinky, zrakové nervy, sítnice a myokard
enchondromatóza: dědičné onemocnění kostí způsobené pravděpodobně vrozeným odštěpem epifyzární chrupavky, která si v dalším vývoji produkuje sama nezávisle kost v nesprávném směru, dává vznik tzv. kartilaginózním exostózám. epifyzární chrupavky bývají užší a deformovány podle míry odštěpené hmoty. růst exostóz ustává v pubertě. typický je vznik mnohočetných enchondromů. enchondrální růst kostí je tím značně utlumen. nemocní jedinci jsou tedy postiženi exostotickým nanismem. jiné názvy ollierova nemoc, chondrální dysplazie, chondromatosis multiplex. (cit. velký lékařský slovník online, 2013 http://lekarske.slovniky.cz/ )
encyklopedie: dílo shrnující základní poznatky lidského vědění nebo jeho vybraných částí, uspořádané abecedně nebo systematicky, často o rozsahu více svazků. [hlavatá-1979:36]
encyklopedie jako téma: díla o publikacích, které obsahují informativní články z různých vědních oborů (většinou abecedně uspořádané), nebo o publikacích, které se omezují jen na určitý obor nebo předmět
encystace parazita: proces, pomocí kterého se určití parazité, jako např. giardia a entamoeba, přeměňují za nepříznivých podmínek ze stadia trofozoita do stadia schizonta
endarterektomie: výkon cévní chirurgie užívaný k obnovení průchodnosti tepny postižené aterosklerózou. je odstraněna intima a část medie tepny současně s ateromovým plátem. např. e. karotidy při jejím prokázaném zúžení, které způsobuje poruchy prokrvení mozku (např. tia). trombendarterektomie - chirurgické vynětí trombu a endarteria z vnitřku tepny. (cit. velký lékařský slovník online, 2017 http://lekarske.slovniky.cz/ )
endarteritida: zánětlivé postižení vnitřní vrstvy tepen (tunica intima), způsobující poruchu prokrvení a poškození tepenné stěny s možností tvorby výdutě. (cit. velký lékařský slovník online, 2018 http://lekarske.slovniky.cz)
endemická struma: forma poruchy z nedostatku jodu charakterizovaná zvětšením štítné žlázy u velké části obyvatelstva určité oblasti (více než 10 % populace). endemická struma se často vyskytuje u obyvatel hor a krajin chudých na jod, všude tam, kde je nedostatek jodu ve stravě
endo-1,3(4)-beta-glukanasa: endoceluláza se specifitou pro hydrolýzu 1,3- nebo 1,4-vazby v beta-d-glukanech. tento enzym působí specificky na místa, kde jsou redukující zbytky glukózy substituovány v poloze 3
endo-1,3-beta-glukanasa: endoceluláza se specifitou pro hydrolýzu 1,3-beta-d-glukozidových vazeb v 1,3-beta-d-glukanech včetně laminarinu, paramylonu a pachymanu
endo-1,3-beta-xylanasa: xylosidáza, která katalyzuje náhodnou hydrolýzu 1,3-beta-d-xylosidových vazeb v 1,3-beta-d-xylanech
endo-1,4-beta-xylanasy: enzymy, které katalyzují endohydrolýzu 1,4-beta-d-xylosidových vazeb v xylanech
endobon: a non-resorbable biological matrix used to help induce ectopic bone formation in gottingen miniature pig; made from bovine cancellous bone after pyrolysis and sintering
endocytóza: buněčný příjem extracelulárního materiálu prostřednictvím vakuol nebo mikrovezikul. pohlcený obsah je uvnitř buňky přítomen ve formě cytoplasmatického měchýřku - endozomu. (upraveno podle wikiskripta 2021 http://www.wikiskripta.eu/)
endodeoxyribonukleasy: skupina enzymů katalyzujících endonukleolytické štěpení dna. patří k nim ec 3.1.21.-, ec 3.1.22.-, ec 3.1.23.- (restrikční enzymy), ec 3.1.24.- (restrikční enzymy) a ec 3.1.25.-
endodoncie: podobor stomatologie zabývající se ošetřováním vnitřních tkání zubu (pulpa, dentin), v užším smyslu kořenových kanálků a souvisejících struktur. (cit. velký lékařský slovník online, 2017 http://lekarske.slovniky.cz)
endodontisté: zubní lékaři se specializací na léčbu úrazů a onemocnění zubní dřeně
endofenotypy: měřitelné biologické (fyziologické, biochemické nebo anatomické rysy), behaviorální (psychometrická struktura) nebo kognitivní markery, které se častěji vyskytují u nemocných než v celkové populaci. mohou pomoci při stanovení diagnózy a při hledání příslušných genů, protože řada endofenotypů je přítomna před nástupem nemoci a u jedinců s rizikem dědičného onemocnění
endoftalmitida: akutní zánět všech nitroočních tkání a struktur, větš. vznikající z exogenních příčin (zanesení infekce např. při traumatu nebo nitroočním chirurgickém výkonu), řidč. je metastatického původu. vyvolavateli mohou být četné bakterie, plísně, ev. ricketsie a paraziti. projevuje se poruchou zraku, krutými bolestmi, celkovými příznaky a rozsáhlým patologickým nálezem na oku (otok, zarudnutí, chemóza spojivek, zkalení komorové vody), protruzí a omezenou motilitou bulbu atd. velmi závažný stav, který i přes intenzivní léčbu končí oslepnutím. provádí se intenzivní celková i lokální léčba antibiotiky a chirurgický zákrok (vitrektomie, eviscerace bulbu). jako fakogenní e. se označuje zánět vzniklý na základě autoimunitního procesu např. po extrakci čočky s ponechanými zbytky tkáně. (cit. velký lékařský slovník online, 2013 http://lekarske.slovniky.cz/ )
endofyty: endosymbiotický organismus, zejména bakterie, sinice, houby, který část nebo celý život žije v těle rostlin. jejich základní vlastností je, že alespoň část životního cyklu svému rostlinnému hostiteli neškodí. někdy endofyty mohou prospívat hostitelským rostlinám tím, že zabraňují jejich kolonizaci patogenními organismy. (upraveno podle wikipedie 2020 http://www.cs.wikipedia.org/)