NLK-NML/MeSH-CZ-2025-notes huggingface dataset:
fosfatidylinositol-3-kinasy třídy I: podtřída fosfatidylinositol-3-kináz, která zahrnuje enzymy se specifitou pro 1-fosfatidylinositol, 1-fosfatidylinositol-4-fosfát a 1-fosfatidylinositol-4,5-bisfosfát. členové této podtřídy enzymů jsou aktivováni receptory na povrchu buněk a vyskytují se jako heterodimery enzymatické a regulační podjednotky
fosfatidylinositol-3-kinasy třídy II: podtřída fosfatidylinositol-3-kináz, které jsou specifické pro 1-fosfatidylinositol a 1-fosfatidylinositol-4-fosfát. členové této podtřídy sestávají ze struktur jedné podjednotky a jsou regulováni tyrosinkinázovými receptory, cytokinovými receptory a integriny
fosfatidylinositol-3-kinasy třídy III: podtřída fosfatidylinositol-3-kináz, která zahrnuje enzymy, jejichž specifita je omezena na 1-fosfatidylinositol. členové této třídy hrají roli ve vezikulárním transportu a v regulaci tor-kináz
fosfatidylinositol-3-kinasy třídy Ia: podtřída fosfatidylinositol-3-kináz, která zahrnuje enzymy tvořené heterodimerizací katalytické podjednotky p110 a regulační podjednotky p85, p55 nebo p50. tato podtřída enzymů je následným cílem tyrosinkinázových receptorů a receptorů spřažených s g-proteiny
fosfatidylinositol-3-kinasy třídy Ib: podtřída fosfatidylinositol-3-kináz, která zahrnuje enzymy tvořené asociací katalytické podjednotky p110gama a jedné ze tří regulačních podjednotek o velikosti 84, 87 a 101 kda. tato podtřída enzymů je následným cílem receptorů spřažených s g-proteiny
fosfatidylinositol-4-fosfát-3-kinasa: fosfatidylinositol-3-kináza, která katalyzuje přeměnu 1-fosfatidylinositol-4-fosfátu na fosfatidylinositol-3,4-bisfosfát
fosfatidátfosfatasa: fosfomonoesteráza, která se podílí na syntéze triacylglycerolů. katalyzuje hydrolýzu fosfatidátů za vzniku diacylglycerolů a ortofosfátu. ec 3.1.3.4
fosfeny: mžitky před očima - subjektivní světelné vizuální vjemy při zavřených očích a za nepřítomnosti světla. tyto vjemy mohou být spontánní nebo vyvolané chemickými, elektrickými nebo mechanickými (tlak) podněty. ty způsobují, že jsou v zorném poli vnímány krátké světelné záblesky
fosfodiesterasa I: hydroláza diesteru kyseliny fosforečné, která odstraňuje 5'-nukleotidy z 3'-hydroxykonců oligonukleotidů zakončených 3'-hydroxykonci. má nízkou aktivitu vůči polynukleotidům a hydrolýzu může inhibovat přítomnost 3'-fosfátového konce na substrátu
fosfodiesterasy: třída enzymů, které katalyzují hydrolýzu jedné ze dvou esterových vazeb ve fosfodiesterové sloučenině. ec 3.1.4
fosfoenolpyruvát: anion monokarboxylové kyseliny získaný selektivní deprotonací karboxylové skupiny kyseliny fosfoenolpyrohroznové. je to metabolický meziprodukt glykolýzy, glukoneogeneze a dalších metabolických drah
fosfoenolpyruvát-cukr-fosfotransferasový systém: bakteriální fosfotransferázový systém (pts), který katalyzuje přenos fosforylové skupiny z fosfoenolpyruvátu na jeho cukerné substráty (pts cukry) současně s přenosem těchto cukrů přes bakteriální membránu. fosforylace daného cukru vyžaduje čtyři proteiny, dva obecné proteiny, enzym i a hpr, a dvojici proteinů specifických pro daný cukr, označovaných jako komplex enzymů ii. pts se také podílí na indukci syntézy některých katabolických enzymových systémů potřebných pro využití cukrů, které nejsou substráty pts, a také na regulaci aktivity adenylátcykláz. ec 2.7.1.-
fosfoenolpyruvátkarboxykinasa (závislá na ATP): enzym třídy lyáz, který katalyzuje přeměnu atp a oxalacetátu na adp, fosfoenolpyruvát a oxid uhličitý. enzym se vyskytuje u některých bakterií, kvasinek a trypanozom a u některých rostlin je důležitý pro fotosyntetickou asimilaci oxidu uhličitého. ec 4.1.1.49
fosfoenolpyruvátkarboxykinasa (závislá na GTP): enzym třídy lyáz, který katalyzuje přeměnu gtp a oxalacetátu na gdp, fosfoenolpyruvát a oxid uhličitý. tato reakce je součástí glukoneogeneze v játrech. enzym se vyskytuje jak v mitochondriích, tak v cytosolu savčích jater. (podle dorlanda, 27. vydání) ec 4.1.1.32
fosfoenolpyruvátkarboxylasa: enzym s vysokou afinitou k oxidu uhličitému. ireverzibilně katalyzuje tvorbu oxalacetátu z fosfoenolpyruvátu a oxidu uhličitého. tato fixace oxidu uhličitého je u některých bakterií a některých rostlin prvním krokem biosyntézy glukózy. ec 4.1.1.31
fosfofruktokinasa-1: alosterický enzym, který reguluje glykolýzu tím, že katalyzuje přenos fosfátové skupiny z atp na fruktóza-6-fosfát za vzniku fruktóza-1,6-bisfosfátu. akceptory jsou také d-tagatóza-6-fosfát a sedoheptulóza-7-fosfát. donory jsou také utp, ctp a itp. u lidské fosfofruktokinázy-1 byly identifikovány tři typy podjednotek. jsou to: svalová fosfofruktokináza-1, jaterní fosfofruktokináza-1 a fosfofruktokináza-1 typu c, která se nachází v krevních destičkách, mozku a dalších tkáních
fosfofruktokinasa-1 typu C: alosterický enzym, který reguluje glykolýzu tím, že katalyzuje přenos fosfátové skupiny z atp na fruktóza-6-fosfát za vzniku fruktóza-1,6-bisfosfátu. u člověka se izozym c enzymu 6-fosfruktóza-1-kinázy nachází v krevních destičkách, mozku, srdci, ledvinách, tlustém střevě a varlatech. tento izozym c může existovat jako homotetramer podjednotek typu c (podjednotky typu p) nebo jako heterotetramer podjednotek typu c a typu l
fosfofruktokinasa-1, jaterní typ: alosterický enzym, který reguluje glykolýzu katalýzou přenosu fosfátové skupiny z atp na fruktóza-6-fosfát za vzniku fruktóza-1,6-bisfosfátu. v lidských játrech existuje 6-fosfofruktóza-1-kináza jako homotetramer podjednotek l
fosfofruktokinasa-2: alosterický enzym, který reguluje glykolýzu a glukoneogenezi katalýzou přenosu fosfátové skupiny z atp na fruktóza-6-fosfát za vzniku fruktóza-2,6-difosfátu, alosterického efektoru pro jinou 6-fosfofruktokinázu (fosfofruktokinázu-1). fosfofruktokináza-2 je bifunkční: defosforylovaná forma je kináza a fosforylovaná forma je fosfatáza, která rozkládá fruktóza-2,6-difosfát za vzniku fruktóza-6-fosfátu
fosfofruktokinasy: alosterické enzymy regulující glykolýzu a glukoneogenezi. tyto enzymy katalyzují fosforylaci fruktóza-6-fosfátu buď na fruktóza-1,6-bisfosfát (reakce fosfofruktokinázy-1), nebo na fruktóza-2,6-bisfosfát (reakce fosfofruktokinázy-2)
fosfoglukomutasa: enzym, který katalyzuje přeměnu alfa-d-glukóza-1-fosfátu na alfa-d-glukóza-6-fosfát. ec 5.4.2.2
fosfoglukonátdehydrogenasa: enzym třídy oxidoreduktáz, který katalyzuje reakci 6-fosfo-d-glukonátu a nadp+ za vzniku d-ribulóza-5-fosfátu, oxidu uhličitého a nadph. reakce je krokem na pentózofosfátové dráze metabolismu glukózy. (podle dorlanda, 27. vydání) ec 1.1.1.43
fosfoglycerátdehydrogenasa: enzym, který katalyzuje oxidaci 3-fosfoglycerátu na 3-fosfohydroxypyruvát. podílí se na biosyntéze l-serinu
fosfoglycerátkinasa: enzym, který za přítomnosti atp katalyzuje přenos fosfátové skupiny z 3-fosfo-d-glycerátu za vzniku 3-fosfo-d-glyceroylfosfátu a adp. ec 2.7.2.3
fosfoglycerátmutasa: enzym, který katalyzuje přeměnu 2-fosfo-d-glycerátu na 3-fosfo-d-glycerát
fosfohydroláza PTEN: lipidová fosfatáza, která obsahuje doménu c2 a působí na fosfatidylinositol-3,4,5-trisfosfát, čímž reguluje různé signální dráhy. moduluje procesy buněčného růstu, buněčnou migraci a apoptózu. mutace genu pro pten jsou spojeny s cowdenovou nemocí a proteovým syndromem a také s nádorovou transformací buněk
fosfoinositidfosfatasy: fosfatázy, které katalyzují hydrolýzu fosfátových skupin na fosfatidylinositolech
fosfolipasa C beta: podtyp fosfoinositidfosfolipázy c, který je primárně regulován svou asociací s heterotrimerickými g-proteiny. je strukturně příbuzný s fosfolipázou c delta s přidaným c-koncovým prodloužením o 400 zbytcích
fosfolipasa C delta: podtyp fosfoinositidfosfolipázy c, který je strukturně definován přítomností n-koncové ph-domény a ef-hand domény, centrální katalytické domény a c-koncové membránové vazebné domény závislé na vápníku
fosfolipasa C fosfoinositidové signalizace: fosfolipáza typu c se specifitou vůči fosfatidylinositolům, které obsahují inositol-1,4,5-trisfosfát. mnoho enzymů zařazených do této kategorie se podílí na intracelulární signalizaci
fosfolipasa C gama: podtyp fosfoinositidfosfolipázy c, která je primárně regulována tyrosinkinázami. strukturně je příbuzná s fosfolipázou c delta s přidáním sh-domén a ph-domén umístěných mezi dvěma polovinami katalytické domény
fosfolipasa D: enzym, který se nachází převážně v rostlinné tkáni. hydrolyzuje glycerofosfatidy za vzniku kyseliny fosfatidové a dusíkaté báze, např. cholinu. tento enzym také katalyzuje transfosfatidylační reakce. ec 3.1.4.4
fosfolipasy: třída enzymů, které katalyzují hydrolýzu fosfoglyceridů nebo glycerofosfatidátů. ec 3.1.-
fosfolipasy A: fosfolipázy a hydrolyzují acyl-esterovou vazbu na 1. nebo 2. uhlíku fosfolipidu
fosfolipasy A1: enzym, který ve fosfolipidu odštěpuje acyl v poloze 1. (upraveno podle wikiskripta 2023 http://www.wikiskripta.eu/)
fosfolipasy A2: fosfolipázy, které jsou schopné katalyzovat hydrolýzu molekuly glycerofosfolipidu mezi acylovou skupinou a druhým uhlíkem (c2) glycerolu. (upraveno podle wikipedie 2023 http://www.cs.wikipedia.org/)
fosfolipasy A2 nezávislé na vápníku: podkategorie strukturně příbuzných fosfolipáz a2, které ke své aktivitě nevyžadují vápník
fosfolipasy A2, skupina I: podkategorie sekrečních fosfolipáz a2, která zahrnuje enzymy izolované z jedů hadů čeledi elapidae a ze slinivky břišní. vytvoření této skupiny je založeno na podobnosti strukturních determinant těchto enzymů
fosfolipasy A2, skupina IA: podtřída skupiny i fosfolipáz a2, do které patří enzymy izolované z jedů hadů čeledi elapidae
fosfolipasy A2, skupina IB: podtřída fosfolipáz a2 skupiny i, do které patří enzymy izolované z pankreatické šťávy. členové této skupiny mají specifitu pro receptory fosfolipáz a2
fosfolipasy A2, skupina II: podkategorie sekrečních fosfolipáz a2, která zahrnuje enzymy izolované z různých zdrojů. vytvoření této skupiny je založeno na podobnosti strukturních determinant těchto enzymů včetně negativně nabitého karboxy-terminálního segmentu
fosfolipasy A2, skupina III: podkategorie sekrečních fosfolipáz a2 se specificitou pro fosfatidylethanolaminy a fosfatidylcholin. vyskytuje se jako součást jedů a jako sekreční fosfolipáza a2 savců. vytvoření této skupiny je založeno na podobnosti strukturních determinant těchto enzymů, včetně dlouhé aminokoncové domény, konzervované domény specifické pro skupinu iii a dlouhé karboxylové koncové domény
fosfolipasy A2, skupina IV: skupina cytosolických fosfolipáz a2, které hrají důležitou roli při uvolňování kyseliny arachidonové. ta je následně metabolizována cestou cyklooxygenázy na prostaglandiny a cestou 5-lipoxygenázy na leukotrieny
fosfolipasy A2, skupina V: podkategorie sekrečních fosfolipáz a2, které mají jak negativně nabitý karboxy-terminální segment, tak styčnou vazebnou oblast specifickou pro membrány obsahující fosfatidylcholin. tato enzymová skupina může hrát roli při uvolňování kyseliny arachidonové z fosfolipidových membrán
fosfolipasy A2, skupina VI: skupina na vápníku nezávislých fosfolipáz a2, které mohou hrát roli v remodelaci a homeostáze membránových fosfolipidů tím, že kontrolují hladiny fosfatidylcholinu v membránách savčích buněk
fosfolipasy A2, skupina X: podtyp sekrečních fosfolipáz a2, které obsahují styčnou vazebnou oblast se specifitou pro fosfatidylcholin. tato skupina enzymů může hrát roli při spuštění uvolňování kyseliny arachidonové z neporušených buněčných membrán a z lipoproteinů s nízkou hustotou. členové této skupiny se specificky vážou na receptory fosfolipáz a2
fosfolipasy typu C: podtřída fosfolipáz, které hydrolyzují fosfoesterovou vazbu nacházející se na třetí pozici glycerofosfolipidů. ačkoli singulární termín fosfolipáza c specificky odkazuje na enzym, který katalyzuje hydrolýzu fosfatidylcholinu (ec 3.1.4.3), běžně se v literatuře používá k označení široké škály enzymů, které specificky katalyzují hydrolýzu fosfatidylinositolů
fosfolipidethery: fosfolipidy, které mají alkoholový zbytek spojený éterovou vazbou s nasyceným nebo nenasyceným alifatickým alkoholem. obvykle to jsou deriváty fosfoglycerolů nebo fosfatidátů. další dvě alkoholové skupiny glycerolového skeletu obvykle tvoří esterové vazby. tyto látky se často vyskytují ve tkáních živočichů
fosfolipidová hydroperoxidglutathionperoxidasa: selenoenzym, který přeměňuje glutathion plus lipidové peroxidy na glutathiondisulfid plus hydroxylované mastné kyseliny a vodu
fosfopyruváthydratasa: hydrolyáza, která katalyzuje dehydrataci 2-fosfoglycerátu za vzniku fosfoenolpyruvátu. existuje několik různých izoforem tohoto enzymu, každá s vlastní tkáňovou specifitou
fosfor: nekovový prvek, má chemickou značku p (phosphorus), atomové číslo 15 a atomovou hmotnost 31. je to základní prvek, který se účastní široké škály biochemických reakcí. v přírodě se vyskytuje pouze ve formě sloučenin
fosfor dietní: fosfor přijímaný potravou nebo získaný z potravy. je hlavním intracelulárním prvkem, který má důležitou roli v řadě biochemických drah v rámci normálních fyziologických funkcí. vysoká koncentrace fosforu v potravě může způsobit nefrokalcinózu spojenou s poruchou funkce ledvin. nízká koncentrace fosforu v potravě vede ke zvýšení hladiny kalcitriolu v krvi a k osteoporóze
fosforamidy: amidy kyseliny fosforečné, např. triamidy kyseliny fosforečné se strukturou (p(=o)(n)(n)(n))
fosforany: anorganické nebo organické sloučeniny, které obsahují pětivazný fosfor a mají obecný chemický vzorec r5p
fosforečnany vápenaté: hydrogenfosforečnan vápenatý je součástí farmaceutických přípravků, přirozeně se vyskytující fosforečnan ca5(f,cl,oh,co3)(po4)3, popř. obsahující další prvky, je hlavní konstituent nerostných fosfátů (apatitů), kostí a zubů. (cit. velký lékařský slovník online, 2013 http://lekarske.slovniky.cz/ )
fosforitany: anorganické soli nebo organické estery kyseliny fosforité, které obsahují radikál (3-)po3
fosforylace: zavedení fosforylové skupiny do sloučeniny vytvořením esterové vazby mezi sloučeninou a fosforovou skupinou
fosforylasa a: aktivní forma glykogenfosforylázy, která vzniká fosforylací fosforylázy b. fosforyláza a se deaktivuje hydrolýzou fosfoserinu pomocí fosforylázafosfatázy za vzniku fosforylázy b
fosforylasa b: neaktivní forma glykogenfosforylázy, která se fosforylací pomocí fosforylázakinázy a atp mění na aktivní fosforylázu a
fosforylasa škrobu: enzym ze skupiny fosforyláz, který katalyzuje rozklad škrobu, směsi nerozvětvených sloučenin amylózy a rozvětvených sloučenin amylopektinu. tato fosforyláza z rostlin je protějškem glykogenfosforylázy u živočichů, která katalyzuje reakci anorganického fosfátu na terminální alfa-1,4-glykosidické vazbě na neredukujícím konci glukanů, což vede k uvolnění glukóza-1-fosfátu
fosforylasafosfatasa: enzym, který deaktivuje glykogenfosforylázu a za uvolnění anorganického fosfátu a fosforylázy b, neaktivní formy. ec 3.1.3.17
fosforylasakinasa: enzym, který katalyzuje přeměnu atp a fosforylázy b na adp a fosforylázu a
fosforylasy: třída glukosyltransferáz, která katalyzuje degradaci zásobních polysacharidů, jako jsou polymery glukózy, prostřednictvím fosforolýzy u živočichů (glykogenfosforyláza) a u rostlin (fosforyláza škrobu)
fosforylcholin: vápenaté a hořečnaté soli se používají terapeuticky při hepatobiliární dysfunkci
fosfotransferasy: poměrně rozsáhlá skupina enzymů zahrnující nejen ty, které přenášejí fosfát, ale také difosfát, nukleotidové zbytky a další. ty se také dělí podle akceptorové skupiny. (podle enzyme nomenclature, 1992) ec 2.7
fosfotransferasy (fosfomutasy): skupina enzymů, které katalyzují intramolekulární přenos fosfátové skupiny. v některých případech bylo prokázáno, že enzym má funkční fosfátovou skupinu, která může fungovat jako donor. tyto enzymy byly dříve zařazeny do kategorie fosfotransferázy (ec 2.7.-). (z enzyme nomenclature, 1992) ec 5.4.2
fosfotransferasy s alkoholovou skupinou jako akceptorem: skupina enzymů, které přenášejí fosfátovou skupinu na akceptor alkoholové skupiny. ec 2.7.1
fosfotransferasy s dusíkatou skupinou jako akceptorem: skupina enzymů, která katalyzuje přenos fosfátové skupiny na dusíkatý akceptor skupiny. ec 2.7.3
fosfotransferasy s dvěma akceptory: skupina enzymů, které přenášejí dvě fosfátové skupiny z donoru, například atp, na dva různé akceptory. (z enzyme nomenclature, 1992) ec 2.7.9
fosfotransferasy s fosfátovou skupinou jako akceptorem: skupina enzymů, které katalyzují přenos fosfátové skupiny na akceptorovou fosfátovou skupinu. ec 2.7.4
fosfotransferasy s karboxylovou skupinou jako akceptorem: třída enzymů, které přenášejí fosfátové skupiny a mají karboxylovou skupinu jako akceptor. ec 2.7.2
fosfátacetyltransferasa: enzym, který katalyzuje syntézu acetylfosfátu z acetyl-coa a anorganického fosfátu. acetylfosfát slouží jako vysokoenergetická fosfátová sloučenina. ec 2.3.1.8
fosgen: dráždivý plyn, který při vdechování způsobuje těžké poškození dýchacích cest a dušení. původně bojový plyn, který však může vznikat i při hašení halogenovými hasicími přístroji. (cit. velký lékařský slovník online, 2019 http://lekarske.slovniky.cz/)
fosilní paliva: nerostná surovina, která vznikla v dávných dobách přeměnou odumřelých rostlin a těl za nepřístupu vzduchu. řadí se sem především ropa, zemní plyn a uhlí
fossa infratemporalis: podspánková jáma je kaudálním pokračováním jámy spánkové. název pochází od vztahu k m. temporalis. jáma dále pokračuje jako fossa pterygopalatina. (upraveno podle wikiskripta 2019 http://www.wikiskripta.eu/)
fossa pterygopalatina: topograficky významné místo mezi horní čelistí a processus pterygoideus. je mediálním pokračováním infratemporální jámy a komunikuje s ní štěrbinou zvanou fissura pterygomaxillaris. má tvar štíhlé pyramidy, stojící na špičce. (upraveno podle wikiskripta 2018 http://www.wikiskripta.eu/)
fotbal: hra, ve které je kulatý nafouknutý míč posunovaný nebo poháněný jakoukoli částí těla kromě rukou nebo paží. cílem hry je umístit míč do protivníkovy brány
fotoafinitní značky: biologicky aktivní molekuly, které jsou kovalentně vázány na enzymy nebo vazebné proteiny, které na ně normálně působí. k vazbě dochází v důsledku aktivace značky ultrafialovým světlem. tyto značky se používají především k identifikaci vazebných míst na proteinech
fotoalergická dermatitida: akutní, neinfekční zánět kůže, který vzniká při kombinaci alergické reakce a působení ultrafialového světla. je charakterizován zarudnutím, pupínky a puchýřky na místech exponovaných působení fotoalergenu a ultrafialovému záření. vypadá stejně jako kontaktní alergický ekzém, a vzniká jen u jedinců, kteří mají přecitlivělost na určitý alergen. fotoalergická dermatitida je častější u dospělých. (www.dermanet.cz, česká akademie dermatovenerologie)
fotochemické oxidanty: sloučeniny, které v oxidačně-redukční reakci přijímají elektrony. reakce je vyvolána nebo urychlena působením elektromagnetického záření ve spektru viditelného nebo ultrafialového světla
fotochemické procesy: chemické reakce vyvolané světlem (nebo elektromagnetickým zářením)
fotochemie: obor fyzikální chemie, který studuje chemické reakce, izomerizaci a fyzikální chování, které může nastat pod vlivem viditelného a/nebo ultrafialového světla
fotochemoterapie: léčebná metoda používající světla (obv. uv záření) a chemických látek se senzibilizačním účinkem vůči záření (např. psoralenů). (cit. velký lékařský slovník online, 2020 http://lekarske.slovniky.cz/)
fotoferéza: druh mimotělní fotochemoterapie na principu leukaferézy; po perorálním podání psoralenů (8-methoxypsoralenu) se leukocyty extrakorporálně ozařují uva zářením a vracejí se zpět do organismu. využívá se např. k léčbě kožních t lymfomů, v transplantologii (rejekce alogenních štěpů či chronická gvhd), popř. v léčbě některých autoimunitních stavů. předpokládá se imunomodulační působení procesu. (cit. velký lékařský slovník online, 2013 http://lekarske.slovniky.cz/ )
fotofluorografie: fotografie snímků vytvořených na fluorescentní obrazovce rentgenovými paprsky
fotofobie: světloplachost, nesnášenlivost světla. příznak některých očních chorob, migrény, nadměrné mydriázy (např. po některých lécích), zápalu mozkových blan (meningitidy) aj. (cit. velký lékařský slovník online, 2016 http://lekarske.slovniky.cz/)
fotofosforylace: adice fosfátové skupiny na adenosindifosfát (adp) účinkem sluneční energie, čímž vzniká adenosintrifosfát. tento děj probíhá během fotosyntézy a je umožněn fotosyntetickým elektronovým transportním řetězcem, který vytváří protonový gradient napříč membránou, jenž je nutný pro činnost atp syntázy. (upraveno podle wikipedie 2021 http://www.cs.wikipedia.org/)
fotografie zubní: fotografické techniky užívané v ortodoncii, stomatologické estetice a instuktáži pacientů
fotografování: způsob vytváření snímků na citlivém povrchu působením světla nebo jiné zářící energie
fotogrammetrie: měření pomocí stereoskopických fotografií. fotogrammetrie se zabývá rekonstrukcí tvarů, měřením rozměrů a určováním polohy předmětů, které jsou zobrazeny na fotografických snímcích
fotoiniciátory: chemická sloučenina používaná k iniciaci polymerizace dentálních pryskyřic pomocí zubních vytvrzovacích lamp. absorbuje uv záření a podléhá rozkladu na volné radikály, které iniciují proces polymerace pryskyřic ve směsi. každý fotoiniciátor má optimální emisní spektrum a intenzitu pro správné vytvrzení dentálních materiálů
fotokoagulace: destrukce tkání teplem vznikajícím po dopadu záření (obv. při použití laseru). využívá se např. v očním lékařství v léčbě retinopatií. (cit. velký lékařský slovník online, 2017 http://lekarske.slovniky.cz)
fotolýza: štěpení jedné nebo více kovalentních vazeb v důsledku absorpce světla (resp. v širším pojetí i jiného elektromagnetického záření, tj. jakéhokoli fotonu). (upraveno podle wikipedie 2022 http://www.cs.wikipedia.org/)
fotomechanický tisk: snímek (pozitiv nebo negativ předlohy) převedený fotomechanickou cestou na tiskovou desku. (uprav. podle: česká terminologická databáze knihovnictví a informační vědy online, 2024 https://aleph.nkp.cz/publ/ktd/00000/00/000000005.htm)
fotometrie: fotometrie je oblast optiky popisující světlo a jeho účinky na lidské oko. pomocí fotometrických veličin určuje vlastnosti světelných zdrojů a osvětlených ploch. jiná možná definice fotometrie je "měření světla, které je detekováno lidským okem". (cit. wikiskripta 2022 http://www.wikiskripta.eu/)
fotony: druh částic s nulovou klidovou hmotností, které v sobě spojují chování vln i částic a neustále se pohybují rychlostí světla. popisujeme jimi kvantum elektromagnetické energie. fotony vznikají mnoha způsoby, například vyzářením při přechodu elektronu mezi orbitálními hladinami, či při anihilaci částic
fotoperioda: čas, po který je organismus během dne vystaven světelnému záření. fotoperiodická odezva na dobu denního ozáření může ovlivňovat energetickou rovnováhu a termoregulaci
fotopletysmografie: pletyzmografické vyšetření, při kterém je měřena intenzita světla odraženého od kožního povrchu a červených krvinek pod ním, aby se stanovil krevní objem v dané oblasti. existují dva typy, transmisní a reflexní
fotoreceptory: specializované buňky, které vnímají světlo a přenášejí tyto vjemy do cns. podle struktury receptorů se rozlišují dva typy: ciliární fotoreceptory a rhabdomerické fotoreceptory. ciliární fotoreceptorové buňky obsahují opsiny, které aktivují kaskádu chemických reakcí, kde se aktivuje fosfodiesteráza. rhabdomerické fotoreceptorové buňky mají opsiny, které aktivují kaskádu s fosfolipázou c
fotoreceptory bezobratlých: specializované buňky bezobratlých, které vnímají světlo a přenášejí tyto vjemy dále. jsou především rhabdomerické s řadou fotosenzitivních mikroklků. při osvětlení dojde ke stimulaci přítoku sodných iontů přes plazmatickou membránu a tím k depolarizaci fotoreceptorové buňky
fotoreceptory obratlovců: specializované fototransdukční neurony obratlovců (jako např. tyčinky a čípky sítnice). nevizuální fotoreceptory byly zaznamenané hluboko v mozku, v epifýze a v orgánech cirkadiánního systému
fotosenzibilizující látky: léky, které jsou farmakologicky neaktivní, ale při vystavení ultrafialovému záření nebo slunečnímu světlu se přemění na svůj aktivní metabolit a vyvolávají příznivou reakci ovlivňující nemocnou tkáň. tyto sloučeniny lze podávat lokálně nebo systémově a byly terapeuticky použity k léčbě lupénky a různých typů novotvarů
fotosyntetická reakční centra (proteinové komplexy): proteinové komplexy, které se účastní procesu fotosyntézy. nacházejí se uvnitř tylakoidních membrán rostlinných chloroplastů a v různých strukturách primitivnějších organismů. na procesu fotosyntézy se podílejí dva hlavní komplexy nazývané fotosystém i a fotosystém ii
fotosyntéza: složitý biochemický proces, při kterém se mění přijatá energie světelného záření na energii chemických vazeb. využívá světelného, např. slunečního, záření k tvorbě (syntéze) energeticky bohatých organických sloučenin - cukrů - z jednoduchých anorganických látek - oxidu uhličitého (co2) a vody. průběh se dělí do dvou fází. ve světelné fázi barevné pigmenty pohlcují světlo, z něhož získávají energii pro následné děje. v temnostní fázi dochází k zabudování oxidu uhličitého do molekul cukrů. (upraveno podle wikipedie 2021 http://www.cs.wikipedia.org/)
fotosystém I (proteinový komplex): velký vícepodjednotkový proteinový komplex, který se nachází v tylakoidní membráně. využívá světelnou energii získanou ze světlosběrných proteinových komplexů k řízení reakcí přenosu elektronů, které vedou buď k redukci nadp na nadph, nebo k transportu protonů přes membránu
fotosystém II (proteinový komplex): velký vícepodjednotkový proteinový komplex, který se nachází v tylakoidní membráně. využívá světelnou energii získanou ze světlosběrných komplexů ke katalýze štěpení vody na dikyslík a na redukční ekvivalenty vodíku
fototaxe: světlem vyvolaný pohyb organismu či buňky. (cit. velký lékařský slovník online, 2017 http://lekarske.slovniky.cz)
fototerapie: fototerapie je fyzikální metoda, která využívá viditelnou i neviditelnou část světelného spektra (uv, ir) k preventivnímu a léčebnému využití. moderní fototerapie využívá elektromagnetické záření různých vlnových délek, lišící se účinky na živý organizmus. nejčastější je laserová fototerapie, léčba polarizovaným světlem či monochromatickým světlem, ale také přirozeným slunečním zářením (helioterapie v lázeňství) či pomocí lamp s celospektrálním světlem (světlo blízké přirozenému slunečnímu záření). v porodnictví se používá fototerapie modrým světlem při léčbě novorozenecké žloutenky. (upraveno podle wikipedie 2020 http://www.cs.wikipedia.org/)
fototoxická dermatitida: chemicky indukovaný typ fotosenzitivity, který se projevuje zánětem kůže, někdy s puchýřky. dochází k hyperpigmentaci a olupování oblastí kůže, které byly vystavené viditelnému záření
fototrofní procesy: procesy, které fototrofním organismům umožňují využívat sluneční záření jako primární zdroj energie, na rozdíl od chemotrofních procesů, které nezávisí na světle a energie se získává z exogenních chemických zdrojů. fotoautotrofie (nebo fotolitotrofie) je schopnost využívat sluneční světlo jako zdroj energie pro fixaci anorganických živin, které pak mají další organické využití. fotoautotrofii využívají všechny zelené rostliny, zelené řasy, sinice a zelené a purpurové sirné bakterie. u fotoheterotrofie nebo fotoorganotrofie jsou zdrojem uhlíku organické látky, energii poskytuje sluneční záření. tento typ metabolismu vykazují některé purpurové bezsirné bakterie. některé organismy mají schopnost přecházet mezi různými typy metabolismu (autotrofie, heterotrofie, chemotrofie nebo fototrofie) a využívat tak různé zdroje živin a energie
fototropismus: růstový ohyb organismů vyvolaný světlem. výhonky rostlin obvykle rostou směrem ke zdroji světla. fototropní reakce jsou patrně řízeny auxiny, rostlinnými růstovými hormony
fotovybělování: změna chromoforu indukovaná světlem, vedoucí ke snížení absorpce světla určité vlnové délky. energie fotonu vyvolává konformační změnu proteinů fotoreceptorů, která ovlivňuje fototransdukci. to přirozeně nastává v sítnici (adaptace oční) při dlouhé expozici jasnému světlu. fotovybělování je rušivé ve fotodynamické terapii a ve fluorescenční mikroskopii. na druhé straně se tento jev využívá v technice frap, kdy se měří pohyby proteinů a lipidů v buněčné membráně
fovea centralis: jamka o průměru asi 1,5 mm ve žluté skvrně, kde dochází ke ztenčení sítnice na vrstvu pigmentového epitelu. na periferii je několik tyčinek. ve středu f.c. je malá prohlubeň (foveola), kde jsou čípky adaptované na nejostřejší vidění, každý čípek je spojený s jednou gangliovou buňkou
foveomakulární retinitida: fotochemické poškození tkání sítnice, obvykle v retinálním pigmentovém epitelu. obvykle je spojeno s pozorováním slunce, zatmění, svářením nebo používáním laserového ukazovátka bez řádné ochrany očí, což má za následek subjektivní poruchy vidění (např. plamínky) a sníženou zrakovou ostrost
fragilita kapilár: náchylost kapilár k prosakování při zvýšené míře zátěže
fragilní místa na chromozomu: specifické lokusy, které se objevují během karyotypizace jako nebarvící se mezery (gapy). pravděpodobně obsahují nedostatečně kondenzované úseky chromatinu nebo dokonce ssdna. tato místa jsou spojena se zvýšenou fragilitou chromozomu. mohou se dělit na běžné a vzácné a dále podle specifických podmínek kultivace zkoumaných buněk. fragilní lokusy se označují zkratkou "fra" následovanou polohou a písmenem označujícím konkrétní místo na chromozomu (např. fraxa označuje fragilní místo a na chromozomu x. je to vzácné fragilní místo citlivé na kyselinu listovou a souvisí se syndromem fragilního x)
fragmentace DNA: endonukleolytické štěpení dna na více menších částí. patří sem internukleozomální fragmentace dna, která je spolu s kondenzací chromatinu charakteristickým znakem apoptózy
frakcionace dávky záření: podávání celkové dávky záření (záření - dávka) po částech, v načasovaných intervalech
frakcionace tokem v poli: separace molekul a částic současným působením toku nosné kapaliny a zaostřovacích sil pole (elektrické, sedimentační nebo tepelné), bez stacionární fáze
fraktura olecranonu: fraktury loketního výběžku (olecranonu) u loketního kloubu
fraktura pately: fraktury pately (čéšky - kosti tvořící přední část kolenního kloubu)
fraktury baze lební: zlomeniny spodiny lebky, obvykle je zasažená kost skalní. mezi poměrně časté symptomy patří battleův příznak (modravé zabarvení kůže nad výběžkem spánkové kosti), poranění kraniálního nervu, karotido-kavernózní píštěl a otorea mozkomíšního moku
fraktury distálního humeru: zlomeniny distálního humeru (kosti pažní) a loketního kloubu
fraktury hlavice a krčku vřetenní kosti: zlomeniny proximální hlavy a/nebo krčku kosti vřetenní (radius) v blízkosti loketního kloubu
fraktury kotníku: zlomeniny některé kosti/kostí v kotníku. bimaleolární fraktura = fraktura obou kotníků, trimaleolární zlomenina = fraktura obou kotníků a zadní hrany tibie
fraktury krčku femuru: zlomeniny krátké, zúžené části stehenní kosti mezi hlavicí a trochantery. nepatří sem intertrochanterické zlomeniny, zařazené mezi fraktury kyčle
fraktury kyčle: zlomeniny femuru v oblasti hlavice, krčku (fraktury krčku femuru) a trochanterického masivu. nepatří sem zlomeniny těla stehenní kosti (fraktury femuru) a acetabula
fraktury lebky: zlomeniny lebky, které mohou vzniknout poraněním hlavy nebo vzácně v důsledku onemocnění kostí. klasifikace fraktur může být na základě porušení kožního krytu (uzavřené; otevřené) nebo na základě porušení tvrdé pleny (penetrující; nepenetrující) nebo dle linie lomu (lineární (pukliny, fissury); tříštivé (kominutivní) s impresí či elevací okrajů; vpáčené (impresivní)). (cit. wikiskripta 2015 http://www.wikiskripta.eu/ )
fraktury očnice: zlomeniny kostí očnice, ke kterým patří části kosti čelní, čichové, slzní, klínové a lícní a část kosti horní čelisti
fraktury proximální části tibie: zlomeniny v proximální části holenní kosti, která působí jako kloubní povrch kolena. často jsou spojeny s poraněním kolenního vazu (např. poranění předního zkříženého vazu)
fraktury proximálního femuru: fraktury proximálního femuru (horní části kosti stehenní) u kyčle
fraktury proximálního humeru: zlomeniny proximálního humeru včetně hlavice, anatomického a chirurgického krčku a hrbolků
fraktury růstové ploténky: zlomeniny časté u dětí a postihující růstové ploténky
fraktury spontánní: zlomeniny vzniklé následkem onemocnění kostí nebo z nějaké jiné příčiny, ale ne úrazem
fraktury v oblasti lokte: zlomeniny distální kosti pažní (humerus) a proximální kosti loketní (ulna) a kosti vřetenní (radius) na loketím kloubu, včetně hlavičky, anatomických a chirurgických krčků a tuberosit
fraktury vřetenní kosti: zlomeniny vřetenní kosti
fraktury zubů: zlomenina nebo prasklina zubu nebo zubního kořene
fraktury zápěstí: zlomeniny zápěstních kostí, distální ulny (kost loketní) a/nebo kosti vřetenní (radius) u zápěstí
fraktály: vzory (skutečné nebo matematické), které vypadají podobně v různých měřítcích, například síť dýchacích cest v plicích, která vykazuje podobné vzory větvení při postupně vyšších zvětšeních. přírodní fraktály jsou soběpodobné v konečném rozsahu měřítek, zatímco matematické fraktály jsou soběpodobné v nekonečném rozsahu. mnoho přírodních struktur, včetně biologických, je fraktálových (nebo podobných fraktálům). fraktály souvisejí s "chaosem" (viz nelineární dynamika) v tom, že chaotické procesy mohou v přírodě produkovat fraktální struktury a vhodné reprezentace chaotických procesů obvykle časem odhalí soběpodobnost
frakční precipitace: metoda, která používá specifické srážecí reakce k oddělení nebo shromáždění látek z roztoku
frakční průtoková rezerva myokardu: frakční průtoková rezerva myokardu udává poměr maximálního průtoku myokardem s koronární stenózou a průtoku myokardem nepostiženým. vyšetření se obvykle používá pro ověření hraniční stenózy koronárních tepen
frambézie: druh nevenerické treponematózy způsobené bakterií treponema pertenue (poddruh bakterie treponema pallidum)
francium: radioaktivní alkalický kov s chemickou značkou fr a atomovým číslem 87. hmotnostní čísla známých izotopů jsou 204-213, 217-224. jeho valence je +1
frataxin: protein, jehož mutace způsobuje friedreichovu ataxii (lokus 9q13 - často bývá expanze gaa v prvním intronu). má význam při metabolismu železa v mitochondriích. (cit. velký lékařský slovník online, 2024 http://lekarske.slovniky.cz/)
freemartinismus: zvláštní případ intersexu, který platí pro skot, v případě, kdy během nitroděložního vývoje dojde k propojení placentárních oběhů různopohlavních dvojčat. protože pohlavní orgány samce fungují dříve, působí vznikající hormony na samičí organismus a mohou v něm ovlivnit vývoj pohlavních orgánů. narozená samice má normální karyotyp, ale nedokonale vyvinuté pohlavní orgány a její celkový vzhled je výrazně "samčí". (cit. wikipedie 2017 http://www.cs.wikipedia.org/)
frekvence genu: relativní četnost určité alely v souboru všech alel stejného genu v populaci. někdy se termín frekvence genové a frekvence alel zaměňují, což není správné, protože dochází ke zmatení. geny se neliší ve frekvencích, alely ano
frenologie: studium tvaru lebky jako indikátoru mentálních schopností a zvláštností charakteru, zejména podle hypotézy f. j. galla (1758-1828)
fretky: domestikovaná forma tchoře tmavého, původně využívaná k chytání a vyhánění hlodavců a/nebo králíků, dnes jako laboratorní zvíře a domácí mazlíček. člen subčeledi mustelinae (kuny), čeledi mustelidae (lasicovití)
frontotemporální demence: jedná se nejběžnější formu frontotemporálních lobárních degenerací. frontotemporální demence je souborný název pro skupinu onemocnění, která vznikají v důsledku relativně lokalizované progresivní degenerace frontálních a/nebo temporálních oblastí mozku. v časných stadiích se může projevovat jako porucha osobnosti, apatie, nedostatek porozumění, psychóza, mánie, deprese, obsedantně-kompulzivní porucha
frontotemporální lobární degenerace: jedná se o skupinu neurodegenerativních poruch, k jejichž příznakům patří atrofie frontálních laloků a temporálního laloku, úbytek neuronů, glióza a demence. u pacientů se projevují změny v oblasti sociální, jazykové a v chování. rozlišuje se několik podtypů ftld na základě přítomnosti nebo absence tau proteinu. z klinického hlediska lze hovořit o 3 hlavních formách - frontotemporální demence, sémantická demence a non-fluentní progresivní afázie
fruktany: fruktan je sacharid (polymer fruktózy) vyskytující se v pšenici. dalším zdrojem fruktanů jsou například agáve, cibule, česnek, zelí, brokolice, pistácie a chřest. pro některé osoby je fruktan obtížně stravitelný a způsobuje střevní problémy, které jsou mylně považovány za příznak celiakie. (upraveno podle wikipedie 2020 http://www.cs.wikipedia.org/)
fruktokinasy: fruktokináza je jaterní enzym důležitý pro metabolizmus monosacharidu fruktózy. fruktokináza umožní navázání fosfátu na molekulu fruktózy (tzv. fosforylace), čímž se změní její vlastnosti a zabrání se úniku fruktózy z jaterní buňky (brání mu elektrický náboj navázané fosfátové skupiny). (štefánek, jiří. medicína, nemoci, studium na 1. lf uk [online]. © 2011 [cit. 2.12.2021]. dostupné z: https://www.stefajir.cz/fruktokinaza) třída enzymů, které katalyzují fosforylaci fruktozy za přítomnosti atp (adenosintrifosfát). ec 2.7.1.3
fruktosabisfosfatasa: enzym, který katalyzuje přeměnu d-fruktóza-1,6-difosfátu a vody na d-fruktóza-6-fosfát a ortofosfát. ec 3.1.3.11
frukturonátreduktasa: enzym, který v přítomnosti nad katalyzuje reverzibilní oxidaci mannonátu na fruktoronát. redukuje také d-tagaturonát na d-altronát. ec 1.1.1.57
frustrace: zklamání, nemožnost dosáhnout uspokojení, přání nebo potřeby. dlouhodobý stav frustrace může mít zdravotní následky. (cit. velký lékařský slovník online, 2014 http://lekarske.slovniky.cz)
ftalaziny: bicyklické heterocyklické sloučeniny obsahující benzenový kruh fúzovaný s pyridazinem
fuji IX: especially manufactured for filling cavities prepared with hand instruments in atraumatic restorative treatment (art) for cariest122
fukosa: monosacharid se šesti uhlíky (hexóza) a aldehydovou skupinou (aldóza). na rozdíl od naprosté většiny sacharidů nacházejících se v přírodě, které jsou v d konfiguraci, se fukóza vyskytuje přirozeně v l konfiguraci. fukóza není základní hexózou, ale jedná se o odvozený cukr - derivát, který patří do skupiny tzv. deoxysacharidů (sacharidů, kterým chybí jedna nebo více hydroxylových skupin). (upraveno podle wikipedie 2020 http://www.cs.wikipedia.org/)
fukosidóza: hereditární onemocnění metabolismu lipidů s autozomálně recesivní dědičností (lokus 1p34-p36) spočívající v deficitu lyzozomálního enzymu a-fukosidázy. dochází k akumulaci glykosfingolipidů a glykoproteinů v játrech, v mozku (při progresi se projeví leukodystrofií) a v jiných orgánech. infantilní forma se projeví u novorozenců typickou facies, psychomotorickou retardací, hepatosplenomegalií, makroglosií, později kontrakturami kloubů a kyfoskoliózou. juvenilní forma se projeví mírným mentálním postižením, dysostosis multiplex, ale zejm. angiokeratomy připomínajícími farberovu nemoc. prognóza je nepříznivá. (cit. velký lékařský slovník online, 2018 http://lekarske.slovniky.cz)
fukosylgalaktosacetylgalaktosaminyltransferasa: enzym, který katalyzuje přenos acetylgalaktosaminu z udp-n-acetylgalaktosaminu na různé 2-fukosylgalaktosidy jako akceptory. ec 2.4.1.40
fukosyltransferasy: enzymy katalyzující přenos fukózy z nukleosiddifosfátfukózy na akceptorovou molekulu, což je často jiný sacharid, glykoprotein nebo molekula glykolipidu. zvýšená aktivita některých fukozyltransferáz v lidském séru může sloužit jako indikátor malignity. do této třídy patří ec 2.4.1.65; ec 2.4.1.68; ec 2.4.1.69; ec 2.4.1.89
fullereny: molekuly, tvořené atomy uhlíku uspořádanými do vrstvy z pěti- a šestiúhelníků s atomy ve vrcholech, která je prostorově svinuta do uzavřeného tvaru (nejčastěji do tvaru koule nebo elipsoidu). vzhledem k této struktuře jsou mimořádně odolné vůči vnějším fyzikálním vlivům. v dutině molekuly fullerenu může být uzavřený jiný atom, několik atomů či malá molekula. fullereny byly nazvány po americkém architektovi buckminsteru fullerovi, který projektoval geodetické kopule podobného tvaru. fullereny se uměle připravují nejčastěji v elektrickém oblouku nebo pyrolýzou organických sloučenin v kontrolovaném plameni. organická chemie se nejvíce rozvíjí kolem molekul s 60 a 70 atomy. (upraveno podle wikipedie 2022 http://www.cs.wikipedia.org/)
fulvestrant: derivát estradiolu a antagonista receptorů estrogenů, který se používá k léčbě hormonálně dependentního (er pozitivního) lokálně pokročilého nebo metastatického karcinomu prsu
fumarasa: enzym, který katalyzuje reverzibilní hydrataci kyseliny fumarové za vzniku kyseliny l-jablečné. je jedním z enzymů cyklu kyseliny citronové. ec 4.2.1.2
fundoplikace: operace žaludečního fundu prováděná při léčbě refluxní ezofagitidy či hiátové hernie. lze ji provádět laparoskopicky. (cit. velký lékařský slovník online, 2017 http://lekarske.slovniky.cz)
fundus oculi: zadní část oka, tvořená sítnicí, cévnatkou, sklérou, papilou zrakového nervu a krevními cévami, pozorovaná pomocí oftalmoskopu
fungemie: přítomnost hub v krvi. příležitostné sepse způsobená houbami je vidět nejčastěji u imunosuprimovaných pacientů s těžkou neutropenií nebo u pacientů po zavedení intravenózních katetrů. obvykle následuje delší antibiotická léčba
fungální RNA: ribonukleová kyselina v houbách, která je zapojená do syntézy proteinů a má také regulační a katalytickou roli
fungální geny pro párovací typ: geny hub, které kódují hlavně transkripční faktory. u některých hub také kódují feromony a jejich receptory (receptory pro feromony). transkripční faktory řídí expresi specifických proteinů, které určují párovací typ buňky. splynout mohou jen buňky opačného párovacího typu
fungální léková rezistence: odolnost nebo tolerance hub k chemoterapeutickým, antifungálním nebo antibiotickým látkám. tato rezistence může vzniknout genovou mutací
fungální meningitida: meningitida způsobená houbovými původci. může se vyskytnout jako oportunní infekce nebo se může rozvinout u imunokompromitovaných jedinců
fungální polysacharidy: komponenty buněčné stěny tvořící polysacharidové jádro, které se vyskytují v houbách. mohou působit jako antigeny nebo strukturní substráty
funkce levé komory srdeční: hemodynamická a elektrofyziologická činnost levé srdeční komory. její měření je důležitým aspektem klinického hodnocení pacientů s chorobami srdce pro určení vlivu nemoci na srdeční výkon. r
funkce pravé komory srdeční: hemodynamická a elektrofyziologická činnost pravé srdeční komory. r
funkce střevní bariéry: role střevní stěny jako selektivní bariéry, která brání infiltraci bakteriemi a toxickými molekulami a zároveň umožňuje průchod nebo transport živin, elektrolytů a vody
funkční lateralita: behaviorální projevy mozkové dominance, při které je přednostně využívána a kvalitativně lépe funguje levá nebo pravá strana. podobně jako při preferenci pravé ruky a pravého chodidla
funkční onemocnění tlustého střeva: chronické nebo recidivující onemocnění tlustého střeva bez identifikovatelného strukturálního nebo biochemického vysvětlení. často diagnostikovaný syndrom dráždivého tračníku spadá do této kategorie
funkční potraviny: potraviny s kladným vlivem na zdraví, který převyšuje účinky základní výživy. patří sem např. sója, ořechy, čokoláda a brusinky
funkční reziduální kapacita: objem vzduchu, který zůstane v plicích na konci normálního, tichého výdechu. představuje součet reziduálního obsahu a exspiračního rezervního objemu. běžná zkratka je frc
funkční status: schopnost základních fyzických a kognitivních aktivit, jako je chůze, soustředění, komunikace, dále zvládání každodenních rutinních aktivit zahrnujících jezení, hygienu, oblékání, dopravu a zvládání životních okolností, jako je škola nebo hra u dětí a práce mimo domov nebo v domácnosti u dospělých
funkční testy pankreatu: testy založené na biochemii a fyziologii exokrinního pankreatu, které zahrnují analýzu krve, duodenálního obsahu, výkalů nebo moče jako produktů pankreatické sekrece
funkční vyšetření srdce: vyšetření používaná při diagnostice a léčbě srdečních chorob
funkční zobrazování neurálních procesů: způsoby zobrazování krevního průtoku regionálního, či metabolické, elektrické nebo jiné fyziologické aktivity v centrálním nervovém systému za použití různých zobrazovacích metod
furany: furan je heterocyklická organická látka, je to bezbarvá, vysoce těkavá kapalina vonící podobně jako chloroform s teplotou varu blízko pokojové teplotě, je toxický a může být karcinogenní. katalytickou hydrogenací furanu za účasti katalyzátoru palladia vzniká tetrahydrofuran. jeho nejčastější použití je v plastech. (upraveno podle wikipedie 2020 http://www.cs.wikipedia.org/)
furin: proproteinkonvertáza se specifitou pro proproteiny proalbumin, komplement 3c a von willebrandův faktor. má specifitu pro štěpení v blízkosti párových zbytků argininu, které jsou odděleny dvěma aminokyselinami
furokumariny: látky, které jsou součástí silic některých rostlin a při styku s kůží mohou vyvolat exogenní fotodynamickou fotodermatózu (fytofotodermatózu, např. dermatitis striata pratensis). využívají se rovněž k fotochemoterapii. patří k nim např. psoraleny. deriváty kumarinu; vyskytují se např. v petrželi, fenyklu, celeru, hřebíčku. (cit. velký lékařský slovník online, 2014 http://lekarske.slovniky.cz/ )
furosemid: biologicky aktivní látka obsahující furanový kruh. diuretikum s rychlým nástupem a krátkou dobou účinku, které se používá k léčbě edému a chronické renální insuficience
furunkulóza: trvalá kožní infekce, která se vyznačuje přítomností furunkulů, často chronických a opakujících se. u lidí jsou spouštěčem různé druhy stafylokoka. většinou vzniká při snížené odolnosti (nedostatek vitaminů, cukrovka aj.). u lososovitých ryb je patogenem gramnegativní bakterie aeromonas salmonicida
fusamine: protein-amino acid enriched culture fluid of fusarium moniliforme 2801 used as growth stimulant for lab animals
fusarióza: oportunní infekce půdní houbou fusarium. typicky se infekce vyskytuje na nehtu (onychomykózy). infekce však může být systémová zejména u jedinců s oslabenou imunitou (např. při neutropenii) a u jedinců s nálezem v kožních a podkožních ložiscích, při horečce, keratitidě a plicní infekci
fykobiliproteiny: světlosběrné proteiny ve fykobilizomech
fykobilizomy: submikroskopické bílkovinné struktury kulovitého nebo válcovitého tvaru, která se nacházejí na povrchu thylakoidů sinic, ruduch a glaukofytů, případně u těch eukaryot, které v minulosti pohltily ruduchový plastid (heterokonta, rozsivky apod.). obsahují fykobiliproteiny (allofykocyanin, fykocyanin, fykoerytrin) a pomáhají při fotosyntéze: představují jakési antény pohlcující světelnou energii. (upraveno podle wikipedie 2019 http://www.cs.wikipedia.org/)
fykocyanin: modrý pigment fykobilin neobsahující kovy v konjugovaném chromoproteinu sinic. spolu s chlorofyly funguje jako látka pohlcující světlo
fykoerythrin: červený pigment fykobilin neobsahující kovy v konjugovaném chromoproteinu červených řas. spolu s chlorofyly funguje jako látka pohlcující světlo
fylogeneze: vývoj druhu, resp. vývoj nových druhů. (cit. velký lékařský slovník online, 2016 http://lekarske.slovniky.cz)
fylogeografie: fylogeografie je vědecká disciplína, která pomáhá biogeografii stanovit s co největší přesností směry a cesty při postupném rozšiřování živých organismů v dané oblasti a v čase. zjišťuje pomoci tzv. molekulárních markerů příbuznost mezi studovanými jedinci na určitém území. využívá toho, že živé organismy si nesou v dna stopy své minulosti, což ve výsledku pomáhá odhalit historii druhu v geografickém kontextu. (upraveno podle wikipedie 2022 http://www.cs.wikipedia.org/)
fysostigmin: parasympatomimetický alkaloid obsažený v kalabarském bobu, semeni puchýřnatce jedovatého (physostigma venenosum). působí jako reverzibilní inhibitor acetylcholinesterázy, který je rychle absorbován přes membrány. může procházet hematoencefalickou bariérou a používá sero žádoucí účinky na centrální nervový systém, jako při léčbě závažné anticholinergní toxicity. též se užívá v neurologii k léčbě některých chorob nervů a svalů. podává se rovněž k povzbuzení činnosti hladkého svalstva, např. při pooperační ochablosti trávicí trubice nebo močového měchýře. (upraveno podle wikipedie 2020 http://www.cs.wikipedia.org/ a velký lékařský slovník online, 2020 http://lekarske.slovniky.cz/)
fytoalexiny: nízkomolekulární antimikrobiální a protihoubové látky, jež jsou syntetizovány a akumulovány v rostlinách po napadení mikroorganismy nebo po působení abiotického stresu. jsou to strukturálně různorodé postinfekční metabolity rostlin, které mají roli při spouštění systémově získané resistence u rostlin
fytochrom A: primární rostlinný fotoreceptor, který je zodpovědný za vnímání a zprostředkování reakcí na vzdálené červené světlo. je to serin-threoninová kináza, která se v reakci na světelné signály přemisťuje do buněčného jádra