NLK-NML/MeSH-CZ-2025-notes huggingface dataset:
koronavirus koček: druh koronaviru infikující kočky všech věkových kategorií a běžně se vyskytující v chovech koček i v zoologických zahradách. kočky jsou často nositeli viru, ale jen u malé části se rozvine onemocnění. kočičí koronavirus a virus kočičí infekční peritonitidy (fipv) jsou v podstatě stejným virem v genetickém a antigenním smyslu a jsou morfologicky nerozeznatelné. protože se liší pouze potenciálem nákazy (fipv způsobuje závažnější onemocnění), považují se za biotypy
koronavirus psů: druh koronaviru infikující psy. onemocnění má zpravidla náhlý nástup, k příznakům patří zvracení, průjem a dehydratace
koronární aneurysma: výduť stěny koronární cévy. příčinou je většinou koronární ateroskleróza nebo v ostatních případech zánětlivé onemocnění (např. kawasakiho nemoc)
koronární angiografie: radiografické vyšetření cévního systému v srdečním svalu po injekční aplikaci kontrastní látky
koronární cirkulace: oběh krve koronárními cévami srdce
koronární nemoc: nerovnováha mezi funkčními požadavky myokardu a sníženou kapacitou koronárních cév. je to forma myokardiální ischémie (nedostatečný přívod krve do srdečního svalu) způsobená sníženou kapacitou koronárních cév
koronární okluze: úplná obstrukce průtoku krve jednou z koronárních arterií, způsobená většinou koronární aterosklerózou
koronární restenóza: obnovení stenózy koronární arterie, která vznikla po předchozím chirurgickém zákroku
koronární sinus: tlustý žilní kmen (splav) srdce ústící do pravé síně. probíhá na zadní straně v sulcus coronarius sinister. do s. c. ústí další žíly srdce - v. cordis magna, (v. posterior ventriculi sinistri), v. cordis media, v. cordis parva, v. obliqua atrii sinistri. (cit. velký lékařský slovník online, 2017 http://lekarske.slovniky.cz)
koronární trombóza: srážení krve v kterékoliv koronární cévě. přítomnost krevní sraženiny (trombu) často vede k infarktu myokardu
koronární vazospasmus: spazmus velkých nebo středně velkých koronárních arterií
korová synchronizace: eeg fázová synchronizace oblasti mozkové kůry
koroze: postupná destrukce kovu nebo slitiny v důsledku oxidace nebo působení chemické látky
korozní odlévání: technika na preparaci tkání, která zahrnuje injekční aplikaci plastů (akrylátů) do cév nebo jiných dutých tělesných dutin a následnou aplikaci žíravé látky na danou tkáň. výsledkem je negativní kopie nebo důkladná replika uzavřeného prostoru tkáně, která je tímto připravena k zobrazení na skenovacím elektronovém mikroskopu
kortikobazální degenerace: vzácné progresivní neurodegenerativní onemocnění ze skupiny tauopatií charakterizované parkinsonizmem, kortikální atrofií četných oblastí mozku včetně mozkové kůry a bazálních ganglií, kognitivní dysfunkcí a postižením zrakově-prostorových funkcí
kortikomediální jádro amygdaly: rostrální část amygdaly s vrstevnatou strukturou podobnou kůře. přijímá projekce z čichového bulbu (bulbus olfactorius) a pyriformní kůry (cortex piriformis)
kortikosteron: adrenokortikální steroid, který má mírné, ale významné působení jako mineralokortikoid a glukokortikoid
kortikotropní buňky: buňky předního laloku hypofýzy, které produkují adrenokortikotropní hormon
kortikální excitabilita: měřitelné změny v aktivitě mozkové kůry po stimulaci. změna kortikální excitability měřená různými technikami (např. transkraniální magnetickou stimulací) je spojena s poruchami mozku
kortikální kost: typ husté a tvrdé kostní tkáně, která tvoří vnější vrstvu kosti. kostní hmota je uspořádána do longitudinálních lamel koncentricky utvářených okolo (haversových) kanálů, jimiž procházejí cévy a nervy. v lamelách jsou dutinky s osteocyty. (upraveno podle: velký lékařský slovník online, 2018 http://lekarske.slovniky.cz)
kortikální slepota: úplná ztráta vidění v celém zrakovém poli nebo v jeho části, která vzniká při bilaterálním poškození nebo dysfunkci okcipitálního laloku (tj. zrakového korového centra). antonův syndrom je charakterizovaný popíráním nebo neuvědomováním si této poruchy
kortison: přirozeně se vyskytující glukokortikoid, který byl užíván v substituční terapii adrenální insuficience a jako protizánětlivý prostředek. kortizon samotný je neaktivní; přeměňuje se v játrech na aktivní metabolit hydrokortison
kortisonreduktasa: enzym, který katalyzuje přeměnu ketonové a hydroxylové skupiny na c-20 kortizonu a dalších 17,20,21-trihydroxysteroidech. ec 1.1.1.53
korynebakteriální infekce: onemocnění vyvolaná bakteriemi z rodu corynebacterium
korálnatci: třída ve kmeni cnidaria (žahavci), složená převážně z korálů a sasanek. všichni členové se vyskytují pouze jako polypy; stádium medúzy se nevyskytuje
korálovci: korálovci žijící na jihu spojených států, ve střední a jižní americe a ve východní, jižní a jihovýchodní asii. dorůstají zpravidla délky méně než jeden metr a jejich zbarvení tvoří různobarevné pruhy
korálové útesy: podmořské hřebeny složené z živých útesotvorných korálů, jejich koster, vápenitých řas a dalších organismů, smíchané s minerály a organickou hmotou. nejčastěji se vyskytují v tropických vodách a podporují život dalších zvířat a rostlin
korýši: velká skupina členovců (zpravidla klasifikovaná jako podkmen, přestože fylogenetickými analýzami byla odhalena její nepřirozenost) zahrnující asi 52 000 druhů. patří k nim i velmi známé druhy živočichů, jako jsou krabi, humři či krevety, ale i některé velmi malé druhy, jako buchanka či perloočka. korýši žijí především ve vodním prostředí, a to ve sladké či slané vodě, ale některé skupiny se adaptovaly i k životu na souši (svinka, stínka). (upraveno podle wikipedie 2019 http://www.cs.wikipedia.org/)
kosatka dravá: kosatka dravá (orcinus orca), známá také jako velryba zabiják, je největším zástupcem čeledi delfínovití. je všestranným predátorem stojícím na vrcholu mořského potravního řetězce, požírá ryby, želvy, ptáky, tuleně, žraloky a také jiné kytovce. zvířata jsou charakteristicky kontrastně zbarvena, s černým hřbetem, bílou hrudí a boky a bílou skvrnou nad a mezi očima. mají těžké a podsadité tělo s velkou hřbetní ploutví. (upraveno podle wikipedie 2019 https://cs.wikipedia.org)
kosmetické přípravky: látky určené k aplikaci na lidské tělo za účelem čištění, zkrášlení, zvýšení přitažlivosti nebo změny vzhledu, aniž by to ovlivnilo strukturu nebo funkce těla. do této definice patří pleťové krémy, pleťové vody, parfémy, rtěnky, laky na nehty, přípravky pro líčení obličeje a očí, trvalá ondulace vlasů, barvy vlasů, zubní pasty a deodoranty, jakož i jakýkoli materiál určený k použití jako součást kosmetického přípravku
kosmetické techniky: postupy pro vylepšení vzhledu viditelných částí těla
kosmetický průmysl: průmysl, který vytváří produkty a postupy určené ke zlepšení fyzického vzhledu a půvabu
kosmická loď: zařízení, s posádkou nebo bez posádky, která jsou navržena pro umístění na oběžnou dráhu kolem země nebo do trajektorie jiného nebeského těla
kosmické záření: kosmické záření je ionizující záření, které dopadá na zemi z vesmíru. je to záření s nejmenší vlnovou délkou a největší frekvencí kmitů, které známe. jeho potenciální energie je tudíž obrovská. naštěstí pro člověka je z velké části odstíněno magnetickým polem a zemskou atmosférou. na zemi dopadá pouze v nepatrném množství, které je slučitelné s existencí života. (upraveno podle wikiskripta 2020 http://www.wikiskripta.eu/)
kosmický prach: označení pro meziplanetární hmotu o velikosti menší než je 1 milimetr, která se volně nachází v okolním vesmíru. jedná se o drobná zrnka různorodého materiálu, který pochází z různých zdrojů (materiál z období formování soustavy, ohon komety, materiál vyvržený po srážce atd.). (upraveno podle wikipedie 2021 http://www.cs.wikipedia.org/)
kosmický výzkum: studium interakcí mezi živými organismy a charakteristikami mimozemského prostředí. tyto studie se konkrétně zabývají strukturou a funkcí živých organismů v mimozemském prostředí a vzájemně závislými vztahy organismů mezi sebou navzájem a/nebo mimozemským prostředím, přičemž se také dotýkají původu, evoluce a potenciálu pro mimozemský život
kosmidy: druh vektoru v molekulární biologii vytvořený z plasmidu s vloženými sekvencemi cos z fágu lambda a kombinující některé jejich vlastnosti. (upraveno podle: velký lékařský slovník online, 2021 http://lekarske.slovniky.cz)
kosmonauti: členové posádky kosmických lodí, kteří cestují do vesmíru, i ti, kteří trénují na vesmírný let
kostamery: součásti buněk příčně pruhovaného svalu, které připojují myofibrily z oblastí z-pruhů k sarkolemě a mezibuněčné hmotě. ke kostamerickým proteinům patří proteiny fokální adheze
kosterní svalová vlákna: buňka kosterního svalu (vlákno o průměru 10-100 µm a délce až 20 cm) charakteru syncytia, pro jejíž struktury se užívají tradiční názvy. sarkolema (buněčná membrána), obsahuje sarkoplasmu (cytoplasmu), v níž je větší počet jader, sarkozomy (mitochondrie), zrnka glykogenu, tukové kapky a především několik set paralelních myofibril (o průměru cca 1 µm). většina vláken slouží jako stažlivá (extrafuzální) s. v., malá část tvoří svalová vřeténka (tzv. intrafuzální vlákna). dále se podle obsahu myoglobinu rozlišují vlákna červená a bílá. (upraveno podle: velký lékařský slovník online, 2019 http://lekarske.slovniky.cz)
kosterní svaly: podtyp příčně pruhované svaloviny připojené ke kostře šlachami (šlachy), (kostra). kosterní svaly jsou inervovány a jejich pohyb může být vědomě řízen. bývají také označovány jako vůlí ovladatelné svaly
kosti a kostní tkáň: po zubu nejtvrdší tkáň lidského těla. obsahuje kostní buňky, bílkoviny (zejm. kolagen) a anorganickou hmotu - soli vápníku a fosforu. toto složení dodává kosti kromě tvrdosti i značnou pružnost. k. je živý orgán, který kromě podpůrné funkce má i četné funkce v metabolismu - tomu odpovídá i čilá látková výměna mezi kostí a okolím. k. prodělává neustálou přeměnu, kterou reaguje na míru zatížení. uvnitř kosti je kostní dřeň. (upraveno podle: velký lékařský slovník online, 2018 http://lekarske.slovniky.cz)
kosti dolní končetiny: kosti dolní končetiny, včetně pánevních kostí
kosti horní končetiny: kosti horní končetiny včetně klíční kosti a lopatky
kosti nohy (od hlezna dolů): zánártní (tarzální) kosti, nártní (metatarzální) kosti a kosti prstů nohy. k zánártním kostem patří sedm kostí: kost patní, hlezenní, krychlová, loďkovitá a tři klínovité kosti (vnitřní, střední a zevní). nártních kostí je 5 a označují se jako 1. až 5. kost nártní. jsou umístěny na distální části hřbetu nohy a distální části chodidla. na každé noze je 14 článků prstů: dva tvoří palec, tři jsou na ostatních prstech
kosti paže a předloktí: kosti volné horní končetiny včetně kosti pažní, vřetenní a loketní
kosti prstů nohy: kosti prstů nohy, dvě u palce a po třech u ostatních prstů
kosti prstů ruky: kostru prstů tvoří ossa digitorum (manus) čili phalanges, články prstů (ruky), které jsou dva na palci, po třech na ostatních prstech. (upraveno podle wikiskripta 2018 http://www.wikiskripta.eu/)
kosti ruky: kosti zápěstní (8 na každé ruce), záprstní (5 na každé ruce) a články (kosti) prstů (po 14 článcích)
kosti stehna a bérce: kosti volné dolní končetiny u člověka nebo kosti libovolné ze čtyř končetin u zvířete. zahrnuje stehenní kost, čéšku, holenní kost a lýtkovou kost
kosti zápěstní: zápěstní kosti (ossa carpi) tvoří dvě řady drobných kůstek, každá řada po čtyřech: proximální řada - (mediolaterálně) os pisiforme, triquetrum, lunatum, scaphoideum; distální řada - (mediolaterálně) os hamatum, capitatum, trapezoideum, trapezium. proximální řada se účastní radioulnárního skloubení. na distální nasedají ossa metacarpi (záprstní kosti). (upraveno podle wikiskripta 2018 http://www.wikiskripta.eu/)
kostimulační protein B7H4: podtyp antigenu b7, který inhibuje kostimulaci aktivace t-buněk, proliferaci, produkci cytokinů a rozvoj cytotoxicity. nadměrná exprese tohoto proteinu v různých typech nádorových buněk naznačuje jeho roli v úniku nádorů před imunitním systémem
kostival lékařský: léčivá rostlina z čeledi brutnákovitých (boraginaceae). obsahuje hlavně třísloviny, slizové látky, silice či alkaloidy. sbírá se především kořen, někdy i list, a měl by se užívat zevně, protože obsahuje alkaloidy, které mohou být karcinogenní a při delším vnitřním užívání mohou poškozovat organismus. používá se především jako mast nebo na obklady - na zlomeniny, při zánětu žil, při pohmožděninách. (upraveno podle wikipedie 2020 http://www.cs.wikipedia.org/)
kostní banky: centra pro získávání, charakterizaci a ukládání kostí nebo kostní tkáně pro budoucí použití
kostní cementy: lepidla používaná k upevnění protetických pomůcek ke kostem a k tmelení kostí při obtížných zlomeninách. jako cementy se běžně používají syntetické pryskyřice. směs monohydrátu fosforečnanu vápenatého, alfa-fosforečnanu trivápenatého a uhličitanu vápenatého s roztokem fosforečnanu sodného je také užitečnou kostní pastou
kostní cysty: benigní jednokomorové lytické léze v proximálních částech dlouhých kostí s dobře definovanými a úzkými endosteálními okraji. cysta je vystlaná tenkou vazivovou membránou a vyplněná čirou tekutinou, cystické stěny mohou obsahovat některé obří buňky. kostní cysty se obvykle vyskytují u mužů ve věku 3-15 let
kostní denzita: množství minerálu na centimetr čtverečný kosti (g/cm2). to je definice používaná v klinické praxi. nejčastěji se měří pomocí dvouenergiové rentgenové absorpciometrie nebo počítačové rentgenové tomografie. kostní denzita je významným ukazatelem osteoporózy
kostní dřeň: tkáň uvnitř kosti v dřeňové dutině. u člověka je po narození jediným místem krvetvorby (hemopoezy). u malých dětí je krvetvorná (červená) dřeň přítomna ve většině kostí, v dospělosti pak jen v některých (kosti lebky, hrudní kost, pánevní kosti), ostatní se mění na dřeň tukovou (žlutou). z hrudní kosti lze dřeň odebrat k vyšetření (sternální punkce), z pánevní kosti se odebírá dřeň k transplantaci, kterou se léčí některé těžké krevní choroby (zejm. leukemie). (cit. velký lékařský slovník online, 2013 http://lekarske.slovniky.cz/ )
kostní matrix: mezibuněčná hmota kostní tkáně, která se skládá z kolagenních vláken, základní pojivové hmoty a anorganických krystalických minerálů a solí
kostní morfogenetické proteiny: zkr. bmp, skupina růstových faktorů a cytokinů, některé patří do superrodiny proteinů tgf-beta. mají význam nejen pro vývoj kostí a chrupavky (působí diferenciaci mezenchymálních buněk), ale i dalších orgánů. reagují s buněčnými membránovými receptory (bmpr), na přenosu signálů se podílejí bílkoviny smad. poruchy (mutace) některých z nich jsou spojeny s vrozenými nemocemi vč. poruch vývoje skeletu. některé bmp se zkoumají z hlediska terapeutického použití (kostní nemoci, onemocnění ledvin). k dalším funkcím by mohlo patřit ovlivnění metabolismu železa působením na expresi hepcidinu (bmp9). k inhibitorům některých bmp patří chordin, noggin. (cit. velký lékařský slovník online, 2016 http://lekarske.slovniky.cz/ )
kostní morfogenetický protein 1: člen rodiny kostních morfogenetických proteinů, který obsahuje aktivní metaloproteinázovou doménu podobnou tolloidu. metaloproteinázová aktivita kostního morfogenetického proteinu 1 je specifická pro odstraňování c-propeptidu prokolagenu a může působit jako regulátor ukládání extracelulární matrix. alternativní sestřih mrna pro kostní morfogenetický protein 1 vede k produkci několika proteinových izoforem
kostní náhrady: syntetické nebo přírodní materiály pro náhradu kostí nebo kostní tkáně. zahrnují polymery nahrazující tvrdé tkáně, přírodní korály, hydroxyapatit, beta-trikalciumfosfát a různé další biomateriály. kostní náhražky jako inertní materiály mohou být zabudovány do okolní tkáně nebo postupně nahrazeny původní tkání
kostní svalek: kostní tkáň, která se během normálního hojení zlomeniny vytváří kolem poškozených konců kostí a mezi nimi
kostní vedení zvuku: přenos zvukových vln vibracemi přes lebeční kosti do vnitřního ucha (hlemýždě). kostního vedení zvuku lze využít jako řešení problémů ve vnějším a středním uchu. od běžného slyšení se tento způsob přenosu zvuku liší tím, že zvukové vlny nejsou přenášeny vzduchem a neprochází zvukovodem a ušním bubínkem
kostra: pevný základ těla, který spolu se soustavou svalů umožňuje jeho pohyb a poskytuje ochranu vnitřním orgánům (lebka, hrudní koš, pánev). (upraveno podle: velký lékařský slovník online, 2018 http://lekarske.slovniky.cz)
kostrč: nejnižší část páteře tvořená čtyřmi rudimentárními obratli připojenými ke kosti křížové. (cit. velký lékařský slovník online, 2018 http://lekarske.slovniky.cz)
kosyntropin: syntetický peptid, který je identický s 24-aminokyselinovým segmentem na n-konci adrenokortikotropního hormonu. acth (1-24) je segment podobný u všech druhů. stimuluje produkci kortikosteroidů v kůře nadledvin
kotinin: farmakologicky neúčinný metabolit nikotinu, který lze detegovat v tělesných tekutinách (moč, krev) a využít jej např. jako biomarker expozice kouření tabáku. lze jej prokázat i u pasivních kuřáků a odhadnout tak míru ohrožení [jde o anagram slova nikotin]. má stimulační vlastnosti pro cns. (uprav. podle velký lékařský slovník online, 2025 http://lekarske.slovniky.cz/)
kotník: oblast spojení bérce a nohy, zahrnuje hlezenní kloub (mezi vidlicí bércových kostí a hlezenní kostí) a oba kotníky. (cit. velký lékařský slovník online 2017, http://lekarske.slovniky.cz/ )
kotransportéry pro draslík a chloridy: podtřída symportérů, které specificky přenášejí draslíkové a chloridové ionty přes buněčné membrány. kotransportéry chloridu draselného hrají roli při regulaci buněčného objemu a intracelulární koncentrace chloridů
kotyledon: část embrya v semenu rostlin. počet kotyledonů je důležitý znak při klasifikaci rostlin. v semenech bez endospermu kotyledony dodávají zásobní látky pro klíčící rostlinku. u některých rostlin se vynořují nad povrch půdy a přeměňují se na první fotosyntetizující listy. (z concise dictionary of biology, 1990)
koukol: rostlinný rod z čeledi caryophyllaceae - hvozdíkovité, který obsahuje alantoin a protein inaktivující ribozom. má jedovatá semena, která při semletí v mouku mohou svými jedovatými glykosidy, agrostemminem a githaginem škodit lidskému zdraví nebo při zkrmování i zvířatům
kousnutí a bodnutí: kousnutí nebo bodnutí způsobená zvířaty (včetně hmyzu, štírů, hadů, pavouků a klíšťat) a jejich místní a systémové účinky
kousnutí a bodnutí hmyzem: kousnutí a bodnutí nebo poštípání hmyzem
kousnutí klíštětem: následky kousnutí klíštětem, jak lokální, tak systémové
kousnutí pavoukem: lokální i systémové účinky vyvolané kousnutím pavouka
kousání nehtů: okusování nehtů. časté u dětí, v pozdějším věku však může mít charakter impulzivní poruchy analogicky k trichotilománii, často se objevuje či zhoršuje při stresu a rovněž reaguje na tutéž léčbu antidepresivy (zejm. ze skupiny ssri) nebo malými dávkami neuroleptik. tradiční jsou různé druhy averzivní terapie. (cit. velký lékařský slovník online, 2014 http://lekarske.slovniky.cz/ )
kouření dýmky: kouření za použití dýmky. kouř je přiváděn úzkou trubičkou z otevřené dutiny naplněné tabákem, který se spálí
kouření netabákových výrobků: kouření netabákových (nebo nikotin neobsahujících) látek
kouření vodní dýmky: proces, při kterém se kouř vycházející z hořící látky smíchá s látkami měnícími chuť a prochází vodou nebo jinou tekutinou do úst
kovodělníci: dělníci zpracovávající kov na specializované výrobky (slévači, svářeči, obráběči, kováři, klempíři a další)
kovy: elektropozitivní chemické prvky, které mají vysokou elektrickou a tepelnou vodivost, jsou kujné a lesklé, obvykle mají vysokou teplotu tání a varu a jejich oxidy mají většinou zásaditý charakter. (upraveno podle wikipedie 2022 http://www.cs.wikipedia.org/)
kovy alkalických zemin: kovy alkalických zemin jsou členy 2. skupiny periodické tabulky. patří sem beryllium, hořčík, vápník, stroncium, baryum a radium
kovy vzácných zemin: skupina prvků, kterou tvoří skandium, yttrium a všechny lanthanoidy. mají obdobné fyzikální vlastnosti: jsou to měkké kovy s výbornými magnetickými vlastnostmi. za vzácné jsou označovány nikoli proto, že by jich bylo málo v absolutních číslech (tvoří asi 25% kovů zemské kůry), ale že nikdy nebyly nalezeny jako čisté prvky (jen jako oxidy) a málokdy se vyskytují v takových koncentracích, aby se vyplatila těžba. (upraveno podle wikipedie 2022 http://www.cs.wikipedia.org/)
kozlík (rostlina): rod rostlin čeledi valerianaceae, řádu dipsacales, třídy rosopsida. mnohé druhy mají aromatické kořeny a lodyhy, některých se používá v lékařství. (upraveno podle wikipedie 2020 http://www.cs.wikipedia.org/)
kozy: koza (capra, u některých druhů se používá též kozorožec) je rod zahrnující několik druhů malých přežvýkavců. pro samce těchto druhů se používá výraz kozel. (upraveno podle wikipedie 2019 http://www.cs.wikipedia.org/)
kočičí AIDS: získaná porucha buněčné imunity, která se vyskytuje u koček infikovaných virem kočičí imunodeficience (fiv) a u některých koček infikovaných virem leukémie koček (felv)
kočičí dráp (rostlina): dřevnatá liána z čeledi mořenovité, vyskytující se v deštných pralesích amazonie. rostlina dorůstá až třicetimetrové délky, na bázi listů má tenké zahnuté trny připomínající drápy kočky. obsahuje oxindolové alkaloidy a glykosidy a je významnou léčivkou etnomedicíny. (upraveno podle wikipedie 2020 http://www.cs.wikipedia.org/)
kočičí kalicivirus: druh viru rodu vesivirus infikující kočky. k přenosu dochází vzduchem a mechanickým kontaktem
kočky: kočka domácí (felis silvestris f. catus) je domestikovaná forma kočky divoké, která je již po tisíciletí průvodcem člověka. první kočky se do blízkosti lidí dostaly před 10-12 tisíci lety, v době, kdy začala vznikat první trvalá lidská sídla, ale až z doby před 8 000 lety pocházejí první důkazy existence ochočených koček, a to z dnešního turecka (oblast anatolie) a z kypru. díky šlechtění (plemenitbě, chovu) vznikla celá řada jednotlivých plemen kočky domácí, která se navzájem liší nejenom barvou srsti a její kvalitou, ale i stavbou těla, velikostí a barvou očí i povahovými vlastnostmi. (upraveno podle wikipedie 2019 http://www.cs.wikipedia.org/)
kořenová čepička rostlin: část tkáně na špičce kořene. je tvořena parenchymem a její funkcí je ochrana meristému, produkuje sliz, aby lépe proklouzával v půdě, produkuje enzymy, které rozkládají částice půdy v okolí kořene. některé buňky (statocyty) obsahují zrníčka škrobu neboli statolity, které mají gravitropickou funkci. čepička vzniká buď ze stejného meristému jako kořen, nebo má meristém vlastní, takzvaný kalyptrogen. (upraveno podle wikipedie 2019 http://www.cs.wikipedia.org/)
kořenové hlízky rostlin: na kořenech některých rostlin (motýlokvěté, olše, cykasy, rakytník řešetlákový, voskovník obecný, aj.) najdeme hlízovité a korálovité výrůstky, pravidelně vytvářené bakteriemi. tzv. kořenové hlízky, které slouží příjmu dusíku ze vzduchu, pak při rozpadu obohacují půdu vázaným dusíkem. (upraveno podle wikipedie 2019 http://www.cs.wikipedia.org/)
kořeny rostlin: nečlánkovaný rostlinný vegetativní orgán, který nenese listy ani šupiny. zpravidla je podzemní a heterotrofní, tzn. neprovozující fotosyntézu. kořenem čerpá rostlina z půdy vodu s rozpuštěnými minerálními látkami a upevňuje se v půdě. druhotně se kořen uplatňuje i jako zásobní orgán, orgán vegetativního rozmnožování a při symbióze s jinými rostlinami. (upraveno podle wikipedie 2019 http://www.cs.wikipedia.org/)
koření: sušená semena, kůra, kořen, stonky, pupeny, listy nebo plody aromatických rostlin sloužící k ochucení jídla
koželužství: proces konzervace zvířecích kůží chemickým ošetřením (za použití rostlinných taninů, síranů kovů a sirných fenolických sloučenin nebo syntanů), aby byly odolné proti bakteriím. následně se ošetří tuky a vazelínou, aby byly měkké
kožní T-buněčný lymfom: kožní t-buněčné lymfomy jsou chronické lymfocytární malignity s možným postižením krve, lymfatických uzlin a viscerálních orgánů. mezi kožní t-lymfomy patří např. mycosis fungoides, sézaryho syndrom, lymfomatoidní papulóza a primární kožní anaplastický velkobuněčný lymfom
kožní cévní nemoci: kožní nemoci, které postihují krevní cévy kůže. k obecným projevům patří zánět, otok, erytém nebo nekróza zasažené oblasti
kožní leukocytoklastická vaskulitida: porucha charakterizovaná cévním zánětem, který souvisí s expozicí antigenu (např. léčivu, infekčnímu agens). do patofyziologických příznaků patří depozita imunokomplexů a široké spektrum kožních lézí. přecitlivělost nebo alergie se vyskytuje jen u některých případů
kožní lupus erytematodes: forma onemocnění lupus erythematodes, kde je zasažená jen kůže nebo kde kůže je prvním postiženým orgánem. můžeme rozlišit 3 formy této nemoci - akutní (systémový lupus erythematodes s kožními lézemi), subakutní a chronickou formu (diskoidní lupus erythematodes)
kožní manifestace: kožní symptomy provázející jiné než dermatologické nemoci nebo poranění
kožní mastocytom: varianta kožní mastocytózy projevující se jako jednotlivá léze. obvykle se vyskytuje u dětí. léze se nalézá hlavně v oblasti zápěstí a trupu a není cytomorfologicky atypická
kožní mastocytóza: kožní léze v důsledku abnormálního nahromadění mastocytů. výskyt kožní mastocytózy je omezen na kůži bez zapojení jiných tkáních nebo orgánů a většinou se objevuje u dětí. tři hlavní podoby jsou urticaria pigmentosa, difuzní kožní mastocytóza a kožní mastocytom
kožní mikrobiom: všechny mikrobiální organismy, které se přirozeně vyskytují na kůži
kožní nemoci: onemocnění škáry (dermis) nebo pokožky (epidermis)
kožní píštěl: abnormální kanálkovité propojení mezi vnitřním orgánem a povrchem těla
kožní systém: vnější obal těla složený z kůže a přídatných orgánů, jako jsou vlasy, nehty, mazové žlázy a potní žlázy a jejich cévy
kožní testy: epikutánní nebo intradermální aplikace senzibilátoru za účely dokázání buď opožděné anebo okamžité přecitlivělosti. používá se v diagnóze přecitlivělosti nebo jako test pro buněčnou imunitu
kožní testy metodou end point titrace: kvantitativní forma intradermálního testování na relativní alergenicitu dané látky. používá se ke zjištění množství alergenu, který bude v alergenové imunoterapii ještě tolerován. testování extraktem ve vzestupné koncentraci do dosažení pozitivního výsledku testů či do dosažení doporučené maximální koncentrace alergizující látky
krabi: infrařád převážně mořských a většinou masožravých korýšů řádu decapoda. patří sem např. rody cancer, uca a callinectes
kraniocerebrální traumata: úrazová poškození kraniálních a intrakraniálních struktur hlavy (např. mozek, kraniální nervy, meningy a další struktury hlavy). zranění mohou být klasifikována podle toho, zda proniknou lebkou či nikoli nebo zda jsou spojena s krvácením
kraniofaciální abnormality: vrozené strukturální deformity, malformace nebo jiné abnormality lebky a obličejových kostí
kraniofaciální dysostóza: dysostosis cranialis - crouzonův syndrom; vrozená, větš. autozomálně dědičná porucha vývoje lebky: turicefalie v důsledku předčasného srůstu šípového švu, hypertelorismus, exoftalmus, atrofie zrakového nervu, prognatie, rozštěp patra. (cit. velký lékařský slovník online, 2013 http://lekarske.slovniky.cz/ )
kraniofaryngeom: nádor vznikající ze zbytků embryonální tkáně (tzv. rathkeovy výchlipky), která se podílí na tvorbě předního laloku (hypofýzy), v jejíž blízkosti se nádor vyskytuje (supraselárně) a jejíž funkci může ovlivňovat (různě vyznačené projevy poškozené funkce hypofýzy, viz hypopituitarismus). může utlačovat i překřížení zrakových nervů (chiasma) a způsobit tak poruchu vidění. léčí se operativně. (cit. velký lékařský slovník online, 2012 http://lekarske.slovniky.cz/ )
kraniologie: vědecký obor zabývající se odchylkami ve velikosti, tvaru a proporcích lebky
kraniomandibulární poruchy: onemocnění nebo poruchy svalů hlavy a krku, se zvláštním zřetelem na žvýkací svaly. k nejvýznamnějším patří nemoci temporomandibulárního kloubu a syndrom temporomandibulárního kloubu
kraniosynostózy: předčasný uzávěr a osifikace lebečních švů. vede k zmenšení prostoru pro rozvíjející se mozek (kraniostenóze). postižen je jeden nebo více švů, při nerovnoměrném srůstu dochází k deformitám lebky. (cit. velký lékařský slovník online, 2013 http://lekarske.slovniky.cz/ )
kraniální ozáření: vystavení hlavy rentgenovým paprskům nebo jiným formám radioaktivity pro terapeutické nebo preventivní účely
kravské neštovice: mírné, eruptivní kožní onemocnění dojnic způsobené kravskými neštovicemi. virus se projevuje lézemi, které se vyskytují hlavně na vemeni a strucích. k nákaze člověka může dojít při dojení nakaženého zvířete
kreatin: aminokyselina, která se nachází ve tkáních a v moči obratlovců. ve svalové tkáni se kreatin vyskytuje ve formě fosfokreatinu. kreatin je vylučován močí jako kreatinin
kreatinin: odpadní produkt vznikající při trávení bílkovin ve stravě a produkt odbourávání fosfokreatinu ve svalech. hladina kreatininu v krvi může být ukazatelem funkce ledvin
kreatinkinasa: transferáza, která katalyzuje tvorbu fosfokreatinu z atp + kreatinu. reakce ukládá energii atp jako fosfokreatin. v lidských tkáních byly identifikovány tři cytoplazmatické izoenzymy: typ mm z kosterní svaloviny, typ mb z tkáně myokardu a typ bb z nervové tkáně a také mitochondriální izoenzym. makrokreatinkináza znamená kreatinkinázu v komplexu s jinými sérovými proteiny
kreatinkinasa, forma BB: forma kreatinkinázy nalezená v mozku
kreatinkinasa, forma MB: isoenzym kreatinkinázy nacházející se v myokardu (srdečním svalu)
kreatinkinasa, forma MM: isoenzym kreatinkinázy nacházející se ve svalech
kreatinkinasa, mitochondriální forma: forma kreatinkinázy nalezená v mitochondriích
kreativita: soubor schopností, které umožňují uměleckou, vědeckou nebo jinou tvůrčí činnost. ta se projevuje jako vynalézavost, jako vznik něčeho nového, originálního, popř. tvůrčím řešením problémů
kremace: přeměna mrtvého těla na popel spalováním nebo chemikáliemi
krev: tělesná tekutina kolující v krevních cévách (tepnách, kapilárách a žilách), skládá se z plasmy a krevních tělísek (buněk). krev přenáší velké množství látek (kyslík, oxid uhličitý, živiny, hormony, odpadní látky, popř. léky apod.), má význam při udržování stálosti vnitřního prostředí (homeostázy chemického složení i teploty) a při obranyschopnosti organismu (bílé krvinky, protilátky). dospělý člověk má cca 5 litrů k. (cit. velký lékařský slovník online, 2013 http://lekarske.slovniky.cz/ )
krev: užij pro výskyt nebo analýzu látek v krvi; také pro vyšetřování krve a její změny v průběhu nemoci. pro sérodiagnózu užij podheslo "diagnóza" a pro sérologii podheslo "imunologie"
krev - fyziologické jevy: fyziologické jevy a vlastnosti krve
krevní a imunitní systémy: orgány zapojené do produkce krve, včetně buněčných a molekulárních složek nezbytných pro zajištění obrany proti cizím organismům nebo látkám
krevní a lymfatické nemoci: hematologické nemoci a nemoci lymfatického systému. ke krevním nemocem patří poruchy krevních elementů (např. intravaskulární agregace erytrocytů) a chemických součástí krve (např. poruchy krevních proteinů); k lymfatickým nemocem se řadí onemocnění lymfy, lymfatických uzlin a lymfocytů
krevní bankovnictví: administrativní postupy a metody potřebné pro odběr, charakterizaci a skladování krve nebo plazmy v krevních bankách
krevní banky: centra pro sběr, určení a skladování krve nebo plazmy
krevní buňky: buňky obsažené v tělesné tekutině, která cirkuluje v kardiovaskulárním systému
krevní glukóza: glykémie je označení pro koncentraci (hladina) glukosy v krvi. je udržována v poměrně stálém rozmezí (4,2-6,0 mmol/l), protože přísun cukrů je důležitý pro řadu orgánů, zejm. mozek. na řízení g. se podílejí hormony slinivky břišní a nadledvin. inzulin ji snižuje, zatímco glukagon, glukokortikoidy, adrenalin, růstový hormon ji zvyšují, podobně jako sympatické nervy (uplatňuje se např. u stresu, kdy je třeba zabezpečit dodání energie všem orgánům). g. je ovlivňována příjmem potravy, štěpením glykogenu, glukoneogenezí a vstupem glukosy do buněk, resp. její spotřebou. pokles pod dolní hranici normy se nazývá hypoglykemie a zvýšená hladina se označuje jako hyperglykemie. vyšetření g. patří k základním, je možné je provádět z kapky krve vč. domácího monitorování u diabetiků glukometrem. spec. vyšetřením je glukosový toleranční test, při němž se g. stanovuje v časových intervalech před a po podání přesného množství glukosy. (cit. velký lékařský slovník online, 2017 http://lekarske.slovniky.cz)
krevní náhražky: látky, které se užívají místo krve, například jako alternativa ke krevní transfúzi po ztrátě krve pro obnovení krevního objemu a kyslíkové kapacity krevního oběhu nebo při perfúzi izolovaných orgánů
krevní objem: celkový objem krve cirkulující v těle jedince. lze jej dělit na objem plazmatický a objem erytrocytární
krevní obraz: základní vyšetření krve, při němž se zjišťuje především množství červeného krevního barviva (hemoglobinu), hematokrit, počet červených krvinek (erytrocytů), bílých krvinek (leukocytů) a krevních destiček (trombocytů), dále pak některé parametry červených krvinek aj. umožňuje získat základní přehled o úrovni krvetvorby (hemopoezy), o některých krevních chorobách, infekcích atd. někdy se doplňuje krevním nátěrem, diferenciálem, resp. stanovením retikulocytů. (cit. velký lékařský slovník online, 2018 http://lekarske.slovniky.cz)
krevní oběh: pohyb krve v krevním řečišti, jak je přečerpávána kardiovaskulárním systémem
krevní oběh - doba: stanovení nejkratšího časového úseku mezi injekční aplikací látky do žíly a momentem, kdy látka dorazí na cílové místo v dostatečné koncentraci tak, aby vyvolala rozpoznatelnou reakci. představuje přibližně opak průměrné rychlosti krevního toku mezi dvěma body
krevní plazma: nažloutlá tekutina, která je (spolu s krvinkami v ní obsaženými) základem krve. (cit. velký lékařský slovník online, 2013 http://lekarske.slovniky.cz/ )
krevní proteiny: proteiny přítomné v krevním séru, včetně sérového albuminu, faktorů krevní koagulace a mnoha dalších typů proteinů
krevní sedimentace: měření tempa, jakým se usazují erytrocyty v antikoagulované krvi
krevní skupiny - systém Duffy: krevní skupina sestávající převážně z antigenů fy(a) a fy(b), která je určena alelickými geny, jejichž frekvence se u různých lidských skupin velmi liší; běžné jsou amorfní geny
krevní skupiny - systém I: krevní skupina související se systémy abo a p, která zahrnuje několik různých antigenů, jež se u většiny lidí nacházejí na erytrocytech, v mléce a ve slinách. protilátky reagují pouze při nízkých teplotách
krevní skupiny - systém Kell: mnohočetné erytrocytární antigeny, které obsahují nejméně tři páry alternací a amorf, determinované jedním komplexním genem nebo případně několika geny v těsně propojených lokusech. tento systém je důležitý při transfuzních reakcích. jeho exprese zahrnuje chromozom x
krevní skupiny - systém Kidd: skupina antigenů, která se skládá hlavně z jk(a) a jk(b) a je určena alelickými geny. vyskytují se amorfní formy. protilátky proti těmto látkám jsou obvykle slabé a poměrně labilní, stimulované erytrocyty
krevní skupiny - systém Lutheran: komplexní systém krevních skupin s dvojicemi alternativních antigenů a amorfních genů, který však také podléhá dominantnímu nezávisle segregujícímu represoru
krevní skupiny - systém MNSs: systém univerzálních izoantigenů lidských krevních skupin s mnoha přidruženými podskupinami. znaky m a n jsou kodominantní a znaky s a s jsou pravděpodobně velmi úzce propojené alely, včetně antigenu u. tento systém se nejčastěji používá při studiích otcovství
krevní skupiny Lewisové: krevní skupiny lewisové - systém krevních skupin řízených párem dominantně recesivních alel a charakteristický existencí antigenů uvolňovaných do tělních tekutin, které se teprve sekundárně vážou na erytrocyty; označuje se le, objevuje se u 22 % populace. existuje vztah k dědičnosti v systému sekretorů [h. lewisová - brit. pacientka, u níž byl v r. 1946 antigen rozpoznán] (uprav. podle velký lékařský slovník online, 2021 http://lekarske.slovniky.cz/)
krevní skvrny: antigenní charakteristiky a dna fingerprinting určené z krevních skvrn. nejdůležitější je jejich užití v trestních věcech
krevní tlak: zkr. tk - tlak, kterým krev působí na stěnu cév, zejm. tepen. zdrojem tk je činnost srdce čerpajícího krev do aorty, která slouží jako pružný rezervoár krve. tk v průběhu srdečního cyklu (systoly a diastoly) stoupá a klesá, nejvyšší hodnoty dosahuje v systole (systolický t.), kdy je také objem krve v aortě největší. (cit. velký lékařský slovník online, 2013 http://lekarske.slovniky.cz/ )
krevní transfuze: krevní převod. proces, během kterého je do krevního oběhu příjemce vpravena krev nebo krevní složky od dárce. krevní transfuzi je možné považovat za specifický případ transplantace orgánu. (cit. wikipedie 2016 http://www.cs.wikipedia.org/)
krevní zásobení: užij pro arteriální, kapilární a žilní systém orgánu nebo tělesné krajiny tam, kde neexistuje specifický deskriptor pro cévu. patří sem rovněž průtok krve orgánem
kriket: soutěžní sport hraný s pálkou a míčkem mezi dvěma týmy o jedenácti hráčích
krill protein extract: a concentrated protein extract from the crustacean that is used as a food source
kriminologie: studium kriminality a zločinců se zvláštním zřetelem k faktorům osobnosti a sociálním podmínkám, které vedou k trestnému činu nebo naopak od něj dál
kriminální chování: chování vedoucí ke spáchání protiprávních činů
kriminální psychologie: odvětví psychologie, která zkoumá psychologii zločinu se zvláštním ohledem na osobnostní faktory zločince
kringl: proteinové domény tvořené třemi smyčkami spojenými třemi vnitřními disulfidickými můstky. název je odvozen od podoby se skandinávským pečivem (v dánštině kringle). tyto běžné strukturní domény se účastní vazeb na membrány, k proteinům a fosfolipidům a také řízení proteolýzy. kringly se také vyskytují v koagulačních a fibrinolytických proteinech a dalších proteázách plazmy
kritické cesty: rozvrh lékařských a ošetřovatelských činností, včetně diagnostických testů, medikace a konzultací navržených pro zefektivnění koordinovaného programu péče
kritické hodnoty laboratorních vyšetření: výsledky zkoušek, které se podstatně liší od normálních rozsahů referenčních hodnot nebo jiných kvalitativních výsledků. takové výsledky spustí klinické laboratorní služby, aby provedly zvláštní varování k zajištění bezpečnosti pacientů
kritické období (psychologie): určitém stadium zvířecího nebo lidského vývoje, během něhož je jedinec vnímavý k určitým vlivům a dochází k formování chování pro život
kritické orgány: orgány, které by mohly být poškozeny expozicí toxinů nebo nějakou jinou formou terapie. nejčastěji se to týká zdravých orgánů umístěných v radiačním poli během ozařování
kritický stav: nemoc nebo stav, kdy začínají selhávat základní životní funkce. může skončit smrtí
krize identity: chaotické vnímání konceptu sebe sama, kdy se jedincova role v životě jeví jako neřešitelné dilema často vyjádřené izolací, stažením se nebo naopak vzpourou a extremismem
krizotinib: krizotinib (pf-02341066) je nízkomolekulární inhibitor tyrozinkináz s účinností na signální dráhy aktivované alk (anaplastická lymfomová kináza), met (receptor pro hepatocytární růstový faktor) a ros1. původně byl vyvinut jako selektivní inhibitor c-met. účinně inhibuje fosforylaci alk a indukuje apoptózu buněk anaplastického velkobuněčného lymfomu. krizotinib je molekulárně cílené léčivo pro pacienty s nsclc (nemalobuněčný bronchogenní karcinom plic) a některými dalšími nádory s translokacemi genu eml4-alk a dalších partnerů genu alk. (uprav. podle miloš pešek. krizotinib - nový multikinázový inhibitor signálních drah pro léčbu vybraných nemocných s nemalobuněčným karcinomem plic. remedia. 2013, 13(3))
krizová intervence: psychoterapeutická služba a pomoc při akutní psychiatrické situaci, který má spíše funkci opatření pro zlepšení momentálního stavu než funkci léčebnou. používá se v pohotovostních situacích v psychiatrických nebo všeobecných nemocnicích nebo přímo v místě krize. tento léčebný přístup se zaměřuje na mezilidské a vnitřní konflikty (sebevražedný pokus, těžký předmanželský či manželský konflikt, předávkování drogou) a úpravu prostředí
krk: část lidského nebo zvířecího těla, která spojuje hlavu s trupem
krmení lahví: použití kojeneckých lahví pro krmení. vztahuje se k lidem i zvířatům
krmivo pro zvířata: potraviny používané zejména pro domácí a laboratorní zvířata nebo pro hospodářská zvířata
krocani: velcí ptáci podčeledi meleagridinae, čeledi phasianidae, řádu galliformes. dříve byli zařazeni do samostatné čeledi melegrididae
krokydolitový azbest: šedomodrý až modrý azbest odolný vůči kyselinám
kropidlovec rýžový: druh zygomycet rodu rhizopus, čeledi mucoraceae a řádu mucorales. u imunokompromitovaných osob může způsobit mukormykózu
krotonový olej: viskózní olej získaný ze semen krotonu počistivého (croton tiglium), stromu z čeledi pryšcovitých (euphorbiaceae). je to zpuchýřující látka dráždící kůži, která se používá jako farmakologický standard pro záněty kůže a alergie a způsobuje rakovinu kůže. dříve se tento olej používal jako emetikum a purgativum s častou úmrtností
krotonáty: deriváty kyseliny máselné, které obsahují dvojnou vazbu mezi uhlíky 2 a 3 alifatické struktury. patří sem široká škála kyselých forem, solí, esterů a amidů, které obsahují aminobutyrátovou strukturu
kroužkovci: jeden z kmenů živočišné říše, patřících do linie lophotrochozoa. jejich typickým znakem je stejnocenné článkování (tzv. homonomní segmentace) těla. vnější členění odpovídá členění vnitřnímu. patří sem např. mnohoštětinatci (polychaeta), oligochaeta (máloštětinatci), hirudinea (pijavice). (upraveno podle wikipedie 2019 http://www.cs.wikipedia.org/)
krtci: krtek je české jméno pro 13 rodů malých savců, hmyzožravců z čeledi krtkovitých (talpidae). jejich nejznámějším zástupcem je krtek obecný, žijící i na území čr. krtci žijí v podzemních chodbách, které si vyhrabávají velkými tlapami. mají malé oči, někdy zakrnělé a přerostlé kůží. (upraveno podle wikipedie 2019 http://www.cs.wikipedia.org/)
krtice: historický název pro skrofulózu (tuberkulóza lymfatických uzlin). toto onemocnění je označováno také jako "královo zlo" a panovalo přesvědčení, že nemocný může být uzdraven dotykem krále. tento termín je používán pouze pro historické články, které používají výraz "královo zlo", a je třeba ji odlišit od krtice (skrofulózy) jako tuberkulózy lymfatických uzlin v moderní klinické medicíně
kruhová DNA: jakékoli kovalentně uzavřené molekuly dna, které se vyskytují v bakteriích, u mnoha virů, v mitochondriích, plastidech a plazmidech. malé, polydisperzní kruhové dna byly také nalezeny v řadě eukaryotických organismů, mohou být homologní s chromozomální dna, mají schopnost inzerce a delece z chromozomální dna. patří sem fragment dna vzniklý procesem tvorby smyčky a delecí, který obsahuje konstantní oblast a 3'-část přepínací oblasti těžkého řetězce mu. kruhová dna je normální produkt přestavby genových segmentů kódujících variabilní oblasti lehkých a těžkých imunoglobulinových řetězců a t-buněčného receptoru
kruhová RNA: molekuly rna, jejichž 3' a 5' konce jsou kovalentně spojené do uzavřeného kruhu. jsou odolné vůči štěpení exoribonukleázami
kruhové cvičení: sady cvičení, které se střídají tak, že procvičí různé svalové skupiny a které také střídají aerobní a anaerobní cviky, a ty, pokud jsou skombinovány, nabízejí celkový program pro zlepšení síly, vytrvalosti, rovnováhy nebo funkce těla
krup: akutní zánět sliznice hrtanu, při němž je hlasivková štěrbina hrtanu zúžena zánětlivým výpotkem exsudátem obsahujícím fibrin. nemocný vydává při dýchání slyšitelné zvuky (kokrhání), kašel má štěkavý charakter a chrapot přechází do ztráty hlasu (afonie). vzniká těžká nádechová (inspirační) dušnost, může hrozit udušení. mimo to bez léčby zánět přestupuje na dolní cesty dýchací. typicky dříve u malých dětí při difterii, pro který byl k. někdy synonymum. dnes by se mohl vyskytnout u některých (neočkovaných) osob. (cit. velký lékařský slovník online, 2013 http://lekarske.slovniky.cz/ )
krušina: rostlinný rod z čeleď rhamnaceae - řešetlákovité. tento rod je často nazýván krušina (frangula). některé druhy rhamnus byly reklasifikovány do tohoto rodu. kůra f. purshiana je cascara sagrada (kaskara). některé druhy obsahují emodin, frangulanin, frangulin a antrachinony jako emodin
krvácení do bazálních ganglií: krvácení do podkorových oblastí mozkových hemisfér (bazálních ganglií). často souvisí s hypertenzí nebo s arteriovenózními malformacemi. mezi klinické příznaky patří bolesti hlavy, dyskineze a hemiparéza
krvácení do dutiny ústní: krvácení z cév dutiny ústní, které může nastat následkem poranění při nehodě nebo chirurgickém zákroku nebo je příznakem onemocnění dásní
krvácení do oka: nitrooční krvácení z cév různých tkání oka
krvácení dásní: krvácení z okrajových částí dásní, zejména ze sulku. objevuje se při gingivitidě, marginální parodontitidě, poranění a při nedostatku vitaminu c
krvácení při operaci: ztráta krve v průběhu chirurgického zákroku
krvácení z nedostatku vitaminu K: krvácení způsobené deficitem vitaminu k
krvácení z peptického vředu: krvácení z peptického vředu, který se může nacházet v kterékoli části gastrointestinálního traktu
krymská válka: ozbrojený konflikt v letech 1853-1856 mezi carským ruskem a osmanskou říší podpořenou koalicí francie, spojeného království a sardinského království. konflikt se odehrával především na poloostrově krymu, kde je v sevastopolu námořní základna ruské černomořské flotily. (cit. wikipedie, 2020 http://www.wikipedie.cz)
kryoanestezie: anestezie dosažená snížením teploty těla (chlazení tělesného jádra) nebo teploty kůže (vnější chlazení)
kryobiologie: kryobiologie se zabývá studiem účinků nízkých teplot na biologické systémy a materiály
kryochirurgie: využití zmrazení jako speciální chirurgické techniky ke zničení nebo vyříznutí tkáně
kryogely: makroporézní hydrogely, které se tvoří při teplotách pod nulou. kryogely mají póry vytvářené rostoucími ledovými krystaly a byly vyvinuty tak, aby byly pružné jako tkáň a tím byly vhodné pro experimenty s imunizací buněk. r
kryoglobulinemie: stav charakterizovaný přítomností kryoglobulinů v krvi s následnou hyperviskozitou plasmy a aglutinací erytrocytů (ucpávání, resp. trombóza drobných cév), poruchou funkce trombocytů a funkce endotelu (krvácení). nápadné jsou petechie na kůži a na sliznicích, mohou být drobné nekrózy (i infarkty vnitřních orgánů), bývá cyanóza akrálních částí těla a sekundární raynaudův fenomén. (cit. velký lékařský slovník online, 2013 http://lekarske.slovniky.cz/ )
kryoprezervace: konzervace buněk, tkání, orgánů či embryí mrazením. v histologických preparátech se kryokonzervace nebo kryofixace používá k uchování existující formy, struktury a chemického složení všech základních elementů vzorků
kryoprotektivní látky: látky, které chrání před škodlivými účinky mrazu
kryoprotektivní proteiny: proteiny, které se vážou na led a modifikují růst ledových krystalů. mají kryoprotektivní roli u různých organismů
kryoterapie: forma terapie spočívající v lokálním nebo celkovém užití chladu. selektivní ničení tkáně extrémním chladem nebo mrazem je kryochirurgie
kryoultramikrotomie: technika používání kryostatu nebo mrazícího mikrotomu, v němž je teplota nastavena na -20 stupňů celsia, k řezání ultratenkých zmrzlých kousků za účely mikroskopického (obvykle se používá elektronový mikroskop) vyšetření
kryptogenní organizující se pneumonie: intersticiální plicní onemocnění neznámé etiologie, která se objevuje ve věku 21-80 let. projevuje se dramatickým nástupem nemoci podobné "pneumonii" s kašlem, horečkou, malátností, únavou a ztrátou hmotnosti. patologické znaky zahrnují prominentní intersticiální zánět bez kolagenové fibrózy, difuzní fibroblastická ložiska a žádné změny mikroskopické struktury. projevuje se nadměrnou proliferací granulační tkáně v malých dýchacích cestách a alveolárních kanálech
kryptokoková meningitida: zánět mozkových blan vyvolaný kvasinkou druhu cryptococcus neoformans. jedná se o zapouzdřenou kvasinku, která často infikuje jedince s aids nebo jinak sníženou imunitou. organismus vstupuje do těla dýchacími cestami, symptomatické projevy infekce jsou obvykle omezeny na plíce a nervový systém. původce infekce může také způsobovat poškození tkáně mozku (toruloma). klinické projevy jsou subakutní a patří k nim bolest hlavy, nevolnost, světloplachost, fokální neurologické deficity, záchvaty, lebeční neuropatie a hydrocefalus
kryptokokóza: orgánová mykóza způsobená kvasinkovitou houbou kryptokokem cryptococcus neoformans. nákaza vzniká vdechnutím kvasinky s rozvojem plicní infekce mnohdy bez výraznějších projevů, z níž však dochází k šíření kryptokoků do mozku a k jeho zánětu (meningoencefalitidě), který bez včasné a intenzivní léčby vede k úmrtí. většinu nemocných tvoří oslabení jedinci včetně nemocných s aids, u nichž jde často o smrtící komplikaci. houba se vyskytuje např. v trusu holubů, přenos mezi lidmi nebyl prokázán. (cit. velký lékařský slovník online, 2015 http://lekarske.slovniky.cz)