NLK-NML/MeSH-CZ-2025-notes huggingface dataset:
autoimunita: porucha, při níž je činnost imunitního systému zaměřena proti vlastním orgánům a tkáním, které jsou poškozovány. autoimunitní mechanismy se podílejí na vzniku řady chorob: střevních zánětů, některých forem zánětu jater, některých nemocí žláz s vnitřní sekrecí (záněty štítné žlázy, nedostatečnost kůry nadledvin - addisonova nemoc), revmatických a systémových nemocí (sle, revmatoidní artritida) aj. v léčbě se k potlačení nesprávně zaměřené imunitní reakce uplatňují imunosupresiva a kortikoidy. vlastní příčina tohoto stavu není známa. předpokládá se porucha v řízení imunitního systému, vliv některých virů apod. (cit. velký lékařský slovník online, 2017 http://lekarske.slovniky.cz)
autoimunitní hemolytická anemie: zkr. aiha - získaná hemolytická anemie způsobená autoprotilátkami proti membráně erytrocytů. protilátky jsou nejč. igg, jsou vázané na erytrocyty, popř. i volné a prokazují se coombsovým testem. zánik senzibilizovaných erytrocytů je zprostředkován komplementem nebo fagocytózou v retikuloendotelovém systému. probíhá akutně zejm. u mladších osob nebo chroničtěji. aiha je buď idiopatická, nebo symptomatická při jiném základním onemocnění např. malignity, systémové choroby. léčebně se používají kortikoidy, imunosupresiva, danazol, někdy splenektomie, plasmaferéza (cit. velký lékařský slovník online, 2013 http://lekarske.slovniky.cz/ )
autoimunitní hepatitida: chronický, neustupující zánět jater neznámé etiologie, zpravidla s hypergamaglobulinemií a přítomností autoprotilátek v séru
autoimunitní lymfoproliferativní syndrom: vzácné vrozené lymfatické onemocnění způsobené mutací genů pro signální dráhu fas-fas. u známých případů byly nalezeny mutace proteinů fas, tnfsf6, nras, casp8 a casp10. mezi klinické příznaky patří lymfadenopatie, splenomegalie a autoimunita
autoimunitní nemoci: poruchy charakterizované tvorbou protilátek, které reagují s hostitelskými tkáněmi nebo s imunitními efektorovými buňkami, které jsou autoreaktivní k endogenním peptidům
autoimunitní nemoci nervového systému: poruchy způsobené buněčnou nebo humorální imunitou zaměřenou primárně proti antigenům vlastního nervového systému. imunitní odpověď může zasáhnout specifické části tkání (např. myelin) a může být omezena na centrální nervový systém (např. roztroušená skleróza) nebo na periferní nervový systém (guillainův-barrého syndrom)
autoimunitní pankreatitida: chronická pankreatitida spojená s autoimunitním onemocněním
autoimunitní polyglandulární syndromy: onemocnění více žláz s vnitřní sekrecí vznikající na autoimunitním podkladu a vedoucí k jejich snížené funkci (hypofunkci) až insuficienci. kromě endokrinních orgánů bývají postiženy i jiné orgánové systémy. k syndromu patří některé formy hypokortikalismu, hypoparatyreózy, hypotyreózy, diabetu 1. typu, hypofyzitidy, které mohou být různě vyjádřeny a kombinovány. k jiným projevům patří např. některé formy malabsorpčního syndromu, alopecie, vitiligo, perniciózní anemie, myasthenia gravis. (cit. velký lékařský slovník online, 2017 http://lekarske.slovniky.cz/)
autoimunitní tyreoiditida: autoimunitní zánět štítné žlázy, který vede k infiltraci lymfocytů do postižené žlázy. je charakterizovaný přítomností antityreoidálních protilátek a cirkulujících t-lymfocytů proti tyreoideálním antigenům. klinický obraz závisí na typu autoimunitní tyreoiditidy, může se vyskytnout hypotyreóza až tyreotoxikóza
autoinkompatibilita krytosemenných rostlin: jeden z mnoha různých procesů, které se vyskytují u krytosemenných rostlin (magnoliophyta), pomocí kterých je zachována genetická rozmanitost a zároveň je zabráněno příbuzenskému křížení
autokrinní signalizace: způsob buněčné komunikace, kdy vylučovaná signální látka se váže na stejnou tkáň, v níž byla vyrobena, a to včetně samotné buňky, která ji vyprodukovala (například estradiol z granulózních buněk ovlivňuje výrobu progesteronu v těchto buňkách). (upraveno podle wikipedie 2021 http://www.cs.wikipedia.org/)
autologní krevní transfuze: odběr a následné podání pacientovy vlastní krve nebo jejích derivátů
autologní transplantace: transplantace vlastní tkáně jednotlivce z jednoho místa na druhé
autologní štěp: autograft - štěp pocházející ze stejného jedince např. tkáň odebraná z jiné oblasti těla. srov. alograft, xenograft. (cit. velký lékařský slovník online, 2013 http://lekarske.slovniky.cz/ )
autolýza: poškození a rozložení buněk a tkání jejich vlastními enzymy z lyzozomů. (cit. velký lékařský slovník online, 2016 http://lekarske.slovniky.cz/)
automatismus: neúčelné, samovolné a bezděčné jednání a chování, které je mimo vědomou kontrolu
automatizace: činnost přístroje, procesu nebo systému řízená mechanickými nebo elektronickými zařízeními, která nahrazují lidské orgány (sloužící/dělající pro pozorování, námahu a rozhodování)
automatizace kancelářských prací: využití počítačů nebo počítačových systémů pro rutinní kancelářské práce, např. fakturace, záznamy týkající se správy kanceláře, atd
automatizované rozpoznávání obličeje: elektronická identifikace člověka založená na obličejových rysech
automatizované zpracování dat: zpracování dat provedené převážně automatickými prostředky
autonomní denervace: odstranění nebo přerušení některé části autonomního nervového systému z terapeutických nebo výzkumných důvodů
autonomní dysreflexie: syndrom spojený s poškozením míchy nad míšním segmentem th6 projevující se výrazným zvýšením sympatické odpovědi na drobné podněty, jako je distenze močového měchýře nebo rekta. projevy zahrnují hypertenzi, tachykardii (nebo reflexní bradykardie), horečku, zrudnutí a hyperhidrózu. extrémní hypertenze může být spojena s cévní mozkovou příhodou
autonomní látky: látky ovlivňující funkci autonomního nervového systému nebo napodobující jeho činnost, a tím ovlivňující procesy, jako je dýchání, krevní oběh, trávení, regulace tělesné teploty, sekrece některých žláz s vnitřní sekrecí atd
autonomní nervové dráhy: nervy a pleteně autonomního nervového systému. nepatří sem struktury centrálního nervového systému, které regulují autonomní nervový systém
autonomní nervový systém: část nervového systému zodpovědná za řízení "útrobních" tělesných funkcí, které nejsou ovlivňovány vůlí (srdeční frekvence, slinění, činnost trávicího ústrojí apod.). dělí se na sympatický a parasympatický nervový systém, které mají často protikladné - antagonistické - účinky. ve svém celku je činnost a. n. s. řízena z podkorových oblastí mozku (hypothalamu). tato oblast přijímá informace a podněty i z ostatních částí mozku (kůry) a ze zevního prostředí; proto je i činnost a.n.s. a druhotně řady útrob ovlivňována duševními pochody (psychikou), zrakovými podněty (zvracení při pohledu na odporné věci). (cit. velký lékařský slovník online, 2018 http://lekarske.slovniky.cz)
autonomní roboti: stroje zkonstruované k tomu, aby se učily o svém prostředí a aby se rozhodovaly bez zásahu lidí. jsou naprogramované k plnění různých úkolů, například intervence u pacientů, vzdálené monitorování nebo přesun zásob
autonomní vlákna postgangliová: nervová vlákna, která odstupují z těl neuronů autonomních ganglií k synapsím cílových orgánů
autonomní vlákna pregangliová: nervová vlákna, která vedou z centrálního nervového systému k autonomním gangliím. většina sympatických pregangliových vláken vzniká z neuronů v intermediolaterálním sloupci míchy, vystupuje předními (ventrálními) kořeny (od horní hrudní po spodní bederní oblast míchy) a vede k paravertebrálním gangliím. tam vlákno buď končí synapsí nebo pokračuje splanchnickými nervy k prevertebrálnímu gangliu. parasympatická pregangliová vlákna vznikají z neuronů mozkového kmene a křížové oblasti míchy. hlavním mediátorem pregangliových vláken je acetylcholin, jako kotransmitery se mohou vylučovat peptidové mediátory
autoprotilátky: protilátky (imunoglobuliny), které reagují s antigeny vlastního organismu (autoantigeny). autoprotilátky lze detekovat v krevním séru a v dalších tělesných tekutinách
autoradiografie: pořízení radiografu daného objektu či tkáně tak, že na fotografickou destičku se zaznamená záření vycházející z radioaktivního materiálu uvnitř daného objektu
autoritářství: model osobnosti skládající se z charakteristických postojů a chování, které odrážejí zaujetí mocí a autoritou v mezilidských vztazích
autorské právo: jedná se o formu ochrany poskytované zákonem. tato ochrana je udělována autorům původních autorských děl, včetně literárních, dramatických, hudebních, uměleckých a některých dalších duševních děl. ochraňuje publikovaná i nepublikovaná díla
autostimulace: akt nebo proces vyvolání nebo zvýšení úrovně vzrušení v sobě samém. lze to pozorovat v různých situacích, například kojenci, kteří jsou nedostatečně stimulováni, mohou prozkoumávat své okolí nebo si pro sebe blábolit
autosugesce: sugesce v rámci vlastního vědomí. opakování určitých myšlenek či představ s cílem přesvědčit sama sebe o jejich pravdivosti. někdy se využívá v psychoterapii při autogenním tréninku. (cit. velký lékařský slovník online, 2015 http://lekarske.slovniky.cz)
autotolerance: schopnost tolerance antigenů vlastních tkání. porucha autotolerance vede k autoimunitnímu onemocnění. schopnost rozeznávat mezi vlastním a cizím je základní funkcí imunitního systému
autotrofní procesy: způsob získávání uhlíku pro tvorbu uhlíkatých skeletů vlastních organických látek u autotrofních organismů (resp. producentů). tyto organismy získávají uhlík z anorganických látek (zpravidla oxidu uhličitého) a syntetizují si z něj uhlíkaté řetězce, na rozdíl od heterotrofních organismů, které to nedokážou a za zdroj uhlíku mají organické látky vytvořené jinými organismy. některé organismy kombinují heterotrofní a autotrofní výživu (například masožravé rostliny), ty pak označujeme za mixotrofní. fotoautotrofní organismy jsou rostliny, řasy a sinice, chemoautotrofní organismy jsou bakterie a archea. (upraveno podle wikipedie 2021 http://www.cs.wikipedia.org/)
autovakcíny: vakcína připravená z bakterií pocházejících z infikovaného ložiska nebo orgánu pacienta. bakterie se izolují, kultivují a po usmrcení se podávají zpět nemocnému. tohoto postupu se někdy využívá k léčbě chronických infekcí (např. v dýchacích cestách, ve vedlejších nosních dutinách), přičemž se očekává zvýšení imunity. (upraveno podle: velký lékařský slovník online, 2023 http://lekarske.slovniky.cz)
autozomální Emery-Dreifuss muskulární dystrofie: emeryova-dreifussova svalová dystrofie spojená s mutacemi genů pro laminy (gen lmna)
autozomálně dominantně dědičná optická atrofie: dominantně dědičná neuropatie zrakového nervu, která způsobuje sníženou zrakovou ostrost, poruchy barevného vidění, centrocekální skotom a bledost zrakového nervu. onemocnění souvisí s mutacemi genu opa1 na chromozomu 3q28-q29. tento gen kóduje dynaminovou gtpázu v mitochondriích
avatar: počítačová reprezentace uživatelů ve světě vygenerovaném počítačem. avatarová technologie se používá mnoha způsoby například ve vzdělávání, cvičení, hraní her a tréninku
averzivní látky: chemikálie přidávané do farmakologických přípravků, jedovatých potřeb pro domácnost a dalších chemikálií. důvodem je odradit od jejich zneužívání nebo požití
averzivní terapie: terapie na principu negativního podmiňování, kdy nežádoucí projev je spojen s nepříjemným zážitkem. nejznámějším příkladem a. t. je dříve užívaná terapie apomorfinem u alkoholové závislosti, kdy se požití alkoholu spojovalo s nepříjemným prožitkem při zvracení. (cit. velký lékařský slovník online, 2015 http://lekarske.slovniky.cz)
avian vacuolar myelinopathy: avian cns disease in which myelin degeneration in the white matter are seen in waterfowls, bald eagles. avian vacuolar myelinopathy is linked to cyanobacterial neurotoxins (e.g., etokthonotoxin; l-bmaa)
avidin: specifický protein ve vaječném bílku, který s biotinem tvoří neúčinný komplex odcházející s výkaly, čímž se vytváří deficit biotinu u savců (avitaminóza vitaminu b7)
avidin-dendrimer-(1B4M-Gd)(254): a tumor-targeting therapeutic agent for gadolinium neutron capture therapy of intraperitoneal disseminated tumor which can be monitored by mri
avitaminóza: chorobný stav způsobený naprostým nedostatkem určitého vitaminu (nedostatečný přívod nebo porucha vstřebávání či metabolismu). např. skorbut (kurděje) při nedostatku vitaminu c, beri-beri při nedostatku vitaminu b1 (thiaminu), rachitida při nedostatku vitaminu d u dětí. u nás jde spíše o vzácná onemocnění, častější jsou hypovitaminózy. (cit. velký lékařský slovník online, 2016 http://lekarske.slovniky.cz)
avobenzone, ecamsule, octocrilene drug combination: a sunscreening agent composed of ecamsule, avobenzone, and octocrylene
avulze zubu: částečná nebo úplná dislokace zubu ze zubního lůžka, obvykle následkem úrazu
avulzní fraktury: odtržení části kortikální kosti v místě připojení vazu nebo šlachy. často vznikne blízko nějaké měkké oblasti kosti (např. růstové ploténky). u mladších pacientů k tomuto zranění většinou dojde náhlým tahem šlachy v opačném směru pohybu kosti. u osob vyššího věku souvisí s osteoporotickými stresovými frakturami
axenická kultura: kultura jednoho izolovaného organismu prostá dalších připojených nebo kontaminujících organismů
axila: oblast lidského těla pod ramenním kloubem, také známá jako podpaží
axis: čepovec (axis) je jeden z lidských obratlů, který má vzhled obyčejného obratle, ale je masivnější než třetí obratel. jedná se o druhý krční obratel, nad kterým se nachází atlas. čepovec nemá vlastní tělo. je součástí atlantoaxiálního spojení, které spolu s atlantookcipitálním skloubením vytváří závěs hlavy. (upraveno podle wikipedie 2018 http://www.cs.wikipedia.org/)
axiální délka oka: vzdálenost mezi přední plochou rohovky a přední plochou sítnice. je měřena ultrazvukem nebo pomocí parciální koherentní interferometrie
axiální spondyloartritida: spektrum chronických zánětlivých stavů postihujících klouby axiálního systému (např. meziobratlové). k příznakům patří bolest, zatuhlost kloubů (ankylóza), snížená pohyblivost a zánět. když jsou zánět a poškození viditelné na rentgenovém snímku, označuje se jako ankylózující spondylitida, jinak je onemocnění označeno jako non-radiografická axiální spondyloartritida. biomarkerem axiální a dalších příbuzných spondyloartritid je antigen hla-b27. potenciálním terapeutickým cílem je dráha il-23/il-17
axonema: svazek mikrotubulů uvnitř bičíků a řasinek eukaryotních organismů. obvykle se skládá z jednoho centrálního páru mikrotubulů a devíti dalších párů uspořádaných v kruhu kolem něho (9×2+2). axonemy fungují primárně jako organizační centrum pohybu bičíku. (upraveno podle wikipedie 2019 http://www.cs.wikipedia.org/)
axonemální dyneiny: dyneiny, které jsou zodpovědné za pohyb řasinek a bičíků
axony: výběžek neuronu. vede nervové vzruchy od buňky, někdy značnou rychlostí (až 120 m/s, tj. přes 400 km/h). v periferním nervovém systému jsou a. součástí nervu, kde dosahují až metrové délky, např. v nervu vedoucím z míchy do dolní končetiny. v centrálním nervovém systému tvoří axony hlavní složku bílé hmoty mozkové a míšní. (cit. velký lékařský slovník online, 2017 http://lekarske.slovniky.cz)
axonální fascikulace: proces uspořádání sousedních axonů do svazku nebo chumlu během axonálního růstu vyvolaného molekulami buněčné adheze
axonální neuropatie s obrovskými axony: vzácná autosomální recesivní porucha proteinů intermediálních filament. onemocnění je způsobeno mutacemi v genu, který kóduje gigaxoninový protein. tyto mutace vedou k dezorganizaci axonálních neurofilamentových proteinů, k tvorbě charakteristických obřích axonů a k progresivní neuropatii. mezi klinické rysy onemocnění patří progresivní periferní motorické a senzorické neuropatie, které se často objevují s postižením centrální nervové soustavy (mentální retardace, záchvaty, cerebelární ataxie a kongenitální nystagmus)
axonální transport: usměrněný transport organel a molekul v axonech nervových buněk. pohyb směrem k tělu neuronu se nazývá retrográdní transport a pohyb směrem k nervovému zakončení je tzv. anterográdní transport
aza sloučeniny: organické chemikálie, kde atomy uhlíku jsou nahrazeny atomy dusíku (heteroatom)
azacytidin: pyrimidinový analog, který inhibuje dna-metyltransferázu a narušuje tak metylaci dna. je to také antimetabolit cytidinu, začleněný primárně do rna. azacytidin se používá jako protinádorový lék
azaguanin: triazologuanin, guaninový antagonista, zkoušený při léčení akutní leukemie. funguje jako antimetabolit a snadno se inkorporuje do ribonukleových kyselin
azapropazon: protizánětlivá látka používaná při léčbě revmatoidní artritidy. nesteroidní antiflogistikum, má také urikosurické vlastnosti a užívá se k léčbě dny
azauridin: triazinový nukleosid používaný jako antineoplastický antimetabolit. narušuje biosyntézu pyrimidinu, čímž zabraňuje tvorbě buněčných nukleových kyselin. jako triacetát je účinný také jako antipsoriatikum
azbest: vláknitý nehořlavý minerál složený z křemičitanů hořčíku a vápníku, případně obsahuje další prvky. chemicky je poměrně inertní a používá se v tepelné izolaci a protipožární ochraně. vdechování azbestového prachu způsobuje azbestózu a později plicní a gastrointestinální novotvary
azbestóza: plicní onemocnění charakteru pneumokoniózy vyvolané dlouhodobým vdechováním azbestu. difuzní fibróza může postihovat i pleuru. morfologicky lze prokázat tzv. azbestová tělíska (někdy i ve sputu). klinicky má onemocnění ráz restrikční ventilační poruchy s nižší compliance, s poruchou difuze, dušností a rozvojem respirační insuficience. (cit. velký lékařský slovník online, 2015 http://lekarske.slovniky.cz/)
azepiny: nenasycené heterocyklické sloučeniny se sedmi atomy v cyklu, které mají jeden uhlíkový atom v tomto cyklu nahrazený atomem dusíku. obdobou azepinů jsou diazepiny, které mají v cyklu dva atomy dusíku. (upraveno podle wikipedie 2021 http://www.cs.wikipedia.org/)
azid sodný: azid sodný je vysoce toxická bezbarvá pevná látka. je nejdůležitějším azidem, z něhož se připravují ostatní azidy. je využíván jako biocid v nemocnicích a laboratořích pro uchovávání zásobních roztoků náchylných k bakteriální a plísňové kontaminaci. blokuje růst mikroorganismů inhibicí cytochrom oxidázy. snadného rozkladu azidu sodného se využívá při konstrukci automobilových airbagů. (upraveno podle wikipedie 2019 http://www.cs.wikipedia.org/)
azidy: azidy jsou soli kyseliny azidovodíkové (azoimidu), obsahují azidový aniont n3-. nejdůležitějším azidem je azid sodný nan3, ze kterého se připravují ostatní azidy. (upraveno podle wikipedie 2019 http://www.cs.wikipedia.org/)
azinfos-methyl: iinhibitor cholinesterázy, širokospektrý orfanofosfátový insekticid a akaricid, neurotoxin
aziridiny: organické sloučeniny obsahující aziridinovou funkční skupinu, tříčlenný heterocyklus s jednou aminoskupinou a dvěma methylenovými skupinami. (upraveno podle wikipedie 2021 http://www.cs.wikipedia.org/)
aziriny: aziriny jsou tříčlenné nenasycené (obsahují dvojnou vazbu) heterocyklické sloučeniny s jedním dusíkovým atomem v cyklu, jejich nasyceným analogem je aziridin
azithromycin: antibiotikum ze skupiny azalidů (látky podobné makrolidům, tj. např. erythromycinu) účinné proti většině grampozitivních bakterií a proti řadě bakterií gramnegativních. (cit. velký lékařský slovník online, 2017 http://lekarske.slovniky.cz)
azlocilin: polosyntetický (acyl)ureidopenicilin odvozený od ampicilinu
azoferredoxin: nehemový železo-sirný protein izolovaný z clostridium pasteurianum a dalších bakterií. spolu s molybdoferredoxinem je součástí nitrogenázy a je aktivní při fixaci dusíku
azoospermie: nepřítomnost zralých spermií v ejakulátu. příčinou bývá těžké poškození varlat s chyběním tvorby spermií nebo porucha ejakulace, např. při neprůchodnosti semenných cest (obstrukční a.). (cit. velký lékařský slovník online, 2012 http://lekarske.slovniky.cz/ )
azosloučeniny: azosloučeniny jsou chemické sloučeniny obsahující funkční skupinu r-n=n-r', kde r a r' může být buď aryl nebo alkyl. skupina n=n se nazývá azoskupina, rodičovská sloučenina, hn=nh, se jmenuje diazen (také diimid). stabilnější deriváty obsahují dvě arylové skupiny. název azo pochází ze slova azote, francouzského názvu dusíku. arylové azosloučeniny mají živé barvy, zvláště červené, oranžové a žluté. proto se používají jako barviva (azobarviva). (upraveno podle wikipedie 2021 http://www.cs.wikipedia.org/)
azotemie: nahromadění dusíkatých látek (kreatininu a urey) v krvi. uremie potom představuje azotemii s již manifestními klinickými symptomy retence dusíkatých látek. (cit. wikiskripta 2016 http://www.wikiskripta.eu/)
azoxymethan: silný karcinogen a neurotoxická sloučenina. je zvláště účinný při vyvolávání karcinomu tlustého střeva
aztreonam: monocyklické beta-laktamové antibiotikum původně izolované z chromobacterium violaceum. je odolný vůči beta-laktamázám a používá se při gramnegativních infekcích, kde nelze užívat aminoglykosidy, zejména meningů, močového měchýře a ledvin. může způsobit superinfekci grampozitivními organismy
azurin: azurin je malý cupredoxin, který se nachází v řadě bakterií. jeho funkce je úzce spojena s přenosem elektronu při procesech denitrifikace a anaerobní respirace. bakteriální protein z rodů pseudomonas, bordetella nebo alcaligenes. má molekulovou hmotnost přibližně 16 000, obsahuje jediný atom mědi, je intenzivně modrý a má fluorescenční emisní pás vystředěný na 308 nm
azurová mořidla: giemsovo barvivo je roztok metylénové modři, azuru a eosinu v metanolu a glycerolu. barvivo je vhodné k barvení mikroskopických preparátů. tento roztok se před barvením ředí destilovanou vodou. barvení je založeno na absorpci tohoto roztoku organickými strukturami. používá se nejčastěji k obarvení krevního nátěru nebo fixovaného vaginálního stěru. znázorňují se prvoci, chlamydie, bakterie, mykoplazmata, virové inkluze, organely a buněčné struktury.bakterie se barví modře, pouzdra světle modře, sliz růžově. giemsův roztok se používá buď koncentrovaný, nebo ředěný destilovanou vodou. (upraveno podle wikiskripta 2023 http://www.wikiskripta.eu/)
babezióza: onemocnění způsobené parazitujícím prvokem babesia, který se vyskytuje zejm. u hlodavců a na člověka se přenáší kousnutím klíštěte. příznaky jsou do jisté míry podobné malárii, prvok rovněž napadá červené krvinky a může způsobit jejich rozpad (hemolýzu). u lidí je onemocnění vzácné, těžký průběh může mít u splenektomovaných osob. léčí se chemoterapeutiky. (cit. velký lékařský slovník online, 2013 http://lekarske.slovniky.cz/ )
bachor: bachor je u dospělého přežvýkavce největším předžaludkem. navazuje na jícen a pokračuje čepcem. bachor vyplňuje velkou část břišní dutiny, téměř celou levou polovinu a naplněný zasahuje i napravo. přijatá potrava je přežvýkavcem několik hodin trávena, promíchávána a mechanicky narušována právě v bachoru. přežvýkavec opakovaně hrubé částice regurgituje, tj. vrací z bachoru do dutiny ústní, kde jsou mechanicky zpracovány přežvykováním. bachor má podobu dvou na sebe postavených vaků, které jsou spojeny širokým otvorem. stěnu bachoru tvoří svalovina, vnitřní sliznice je tvořena až 1 cm vysokými papilami. (upraveno podle wikipedie 2019 http://www.cs.wikipedia.org/)
bacilární angiomatóza: vzácné kožní onemocnění způsobené bakterií bartonella henselae. projevuje se tmavě červenými papulami, většími erytémovými ložisky a celkovými příznaky. může vznikat u nemocných s aids, diferenciálně diagnosticky může připomínat kaposiho sarkom. léčí se antibiotiky (makrolidy, doxycyklin). (cit. velký lékařský slovník online, 2014 http://lekarske.slovniky.cz)
bacilární dyzentérie: infekční onemocnění střeva vyvolané shigellami. inkubace je 1-3-(7) dnů. projevuje se horečkou a zejm. průjmy provázenými bolestivým nucením na stolici (tenesmy). ve stolici může být přítomna krev. vysoce nakažlivé onemocnění, jehož zdrojem je jen člověk (nemocný nebo bacilonosič). v klinickém průběhu u dětí či oslabených osob může být výraznější horečka a celkové příznaky. ke komplikacím mohou patřit záněty kloubů, nervů, myokardu, hemolyticko-uremický syndrom u dětí. střevní perforace je vzácná. důležitá je dostatečná hydratace. vyvíjí se vakcína. dnes u nás probíhá spíše lehce, ale u oslabených osob (s podvýživou) může mít těžký průběh. (cit. velký lékařský slovník online, 2013 http://lekarske.slovniky.cz/ )
bacitracin: směs cyklických peptidových antibiotik produkovaných kmenem bacillus subtilis, varietas tracy. komerčním přípravkem je směs alespoň devíti bacitracinů s bacitracinem a jako hlavní složkou. používá se lokálně k léčbě otevřených infekcí, jako je infikovaný ekzém a infikované kožní vředy. u nás se užívá výhradně lokálně, ve formě mastí, zásypů nebo roztoků k vnější aplikaci. do těchto lékových forem se bacitracin nejčastěji zapracovává jako zinečnatý komplex
backtracking: obecný algoritmus, který zvažuje, prohledává a vylučuje možná řešení jedno za druhým a vrací se k předchozím řešením a úkolům, až nakonec najde nejlepší řešení problému. používá se například k řešení problému osmi dam, křížovek a sudoku. tyto algoritmy jsou často rekurzivní
bagasse: bagasse is cellulosic fibrous residue of sugarcane after juice extraction; used as substitute for wood pulp in paper manufacturing, hard board manufacturing, acoustic, thermal insulation & as inferior class of fertilizer; inhalation of fine bagassse fibers causes bagassosis
baklofen: derivát gama-aminomáselné kyseliny (gaba), specifický agonista gaba-b receptorů. látka snižující svalové napětí (myorelaxans) užívaná u některých nervových chorob provázených nadměrnou svalovou ztuhlostí. působí centrálně (tj. na úrovni mozku a míchy). (cit. velký lékařský slovník online, 2019 http://lekarske.slovniky.cz/)
baktericidní aktivita krve: přirozená baktericidní vlastnost krve díky normálně se vyskytujícím antibakteriálním látkám, jako je beta lysin, leukin atd. tuto aktivitu je třeba odlišit od baktericidní aktivity obsažené v pacientově séru v důsledku antimikrobiální terapie, která se měří sérovým baktericidním testem
bakterie fixující dusík: bakterie, které jsou schopné vázat dusík (fixace dusíku)
bakterie redukující síru: skupina gramnegativních, anaerobních bakterií, které mohou úplně oxidovat octany až na oxid uhličitý a používají elementární síru jako akceptor elektronů
bakterie tvořící endospory: skupina tyčinek a koků nejisté taxonomické příbuznosti. uvnitř mateřských buněk tvoří endospory schopné dlouhodobého přežití za nepříznivých podmínek
bakteriemie: přítomnost bakterií v krvi. objevuje se přechodně např. po poranění či vytržení zubu, jindy je součástí celkového bakteriálního onemocnění. masivní b. se označuje jako pyemie. (cit. velký lékařský slovník online, 2013 http://lekarske.slovniky.cz/ )
bakteriochlorofyl A: pyrrolový derivát pigment ve fotosyntetických bakteriích, příbuzný chlorofylu vyšších rostlin, vázaný na různé bílkoviny; je složen z formy a a b. (cit. velký lékařský slovník online, 2018 http://lekarske.slovniky.cz)
bakteriocinové plazmidy: produkty bakterií, které ničí jiné bakterie (antimikrobiálně působící peptidy). proteiny, obv. kódované plasmidy. působí na receptory citlivých bakterií, které různými mechanismy zabíjejí. např. koliciny. (uprav. podle velký lékařský slovník online, 2021 http://lekarske.slovniky.cz/)
bakteriociny: produkty bakterií, které ničí jiné bakterie. proteiny, obv. kódované plasmidy. působí na receptory citlivých bakterií, které různými mechanismy zabíjejí. např. koliciny. (cit. velký lékařský slovník online, 2019 http://lekarske.slovniky.cz/)
bakteriofág HK022: prozatímní druh fága rodu lambdavirus, čeledi siphoviridae
bakteriofág IKe: druh vláknitého fága rodu inovirus, čeledi inoviridae. jsou specifické pro enterobakterie obsahující plasmid incn
bakteriofág M13: mírný bakteriofág rodu inovirus, který který infikuje enterobakterie, zejména e. coli. je to vláknitý fág obsahující jednořetězcovou dna s cyklicky permutovanými geny
bakteriofág N4: druh fága rodu enquatrovirus, čeledi podoviridae, který infikuje e. coli
bakteriofág P1: mírný bakteriofág rodu punavirus, čeledi myoviridae, který infikuje e. coli. je největší z kolifágů. je tvořený dvouřetězcovou dna, která je terminálně redundantní a cyklicky permutovaná
bakteriofág P2: mírný bakteriofág rodu peduovirus, čeledi myoviridae, který infikuje e. coli. jeho genom je tvořený lineární dvouřetězcovou dna s kohezními konci o velikosti 19 párů bazí
bakteriofág P22: mírný bakteriofág rodu lederbergvirus, čeledi podoviridae, který infikuje bakterie rodu salmonella. jeho genom je tvořený dvouřetězcovou dna, která je terminálně redundantní a cyklicky permutovaná
bakteriofág PRD1: bakteriofág a typový druh rodu tectivirus, čeledi tectiviridae, který infikuje gramnegativní bakterie
bakteriofág Pf1: druh vláknitého fága rodu inovirus, čeledi inoviridae, který infikuje bakterie rodu pseudomonas
bakteriofág T3: druh fága rodu teseptimavirus, čeledi podoviridae, který je úzce příbuzný s bakteriofágem t7
bakteriofág T4: virulentní bakteriofág a typový druh rodu tequatrovirus, čeledi myoviridae, který infikuje e. coli. je to nejprozkoumanější fág tohoto rodu. jeho virion obsahuje lineární dvouřetězcovou dna, která je terminálně redundantní a cyklicky permutovaná
bakteriofág T7: virulentní bakteriofág a typový druh rodu teseptimavirus, čeledi podoviridae, který infikuje e. coli. jeho genom je tvořený lineární dvouřetězcovou dna, která je terminálně redundantní a nepermutovaná
bakteriofág lambda: mírný inducibilní fág a typový druh rodu lambdavirus, čeledi siphoviridae. přirozeným hostitelem je e. coli k12. jeho virion obsahuje lineární dvouřetězcovou dna s jednořeztězcovými 5' kohezními konci o velikosti 12 párů bazí
bakteriofág mu: mírný kolifág rodu muvirus, čeledi myoviridae. je tvořený lineární dvouřetězcovou dna, která se může náhodně začlenit kamkoli do hostitelského chromozomu. přerušení kontinuity bakteriálního operonu často způsobuje mutaci
bakteriofág phi 6: virulentní bakteriofág a jediný člen rodu cystovirus, který infikuje druhy bakterií rodu pseudomonas. jeho virion má segmentovaný genom sestávající ze tří částí dvouřetězcové dna a také specifický lipidový obal
bakteriofág phi X 174: typový druh rodu microvirus. prototyp malých virulentních dna kolifágů. obsahuje jednořetězcovou, superhelikální cirkulární dna, která se při infekci převede pomocí hostitelského enzymu na dvouřetězcovou replikační formu
bakteriofágy: viry, jejichž hostiteli jsou bakteriální buňky
bakteriologie: studium struktury, růstu, působení, genetiky a reprodukce bakterií a bakteriálních infekcí
bakteriolýza: rozpad, rozklad nebo rozpouštění bakteriálních buněk následkem mechanické síly, chemického působení nebo lytického růstu bakteriofágů
bakteriurie: přítomnost bakterií v moči. může být bezpříznaková nebo je provázena příznaky infekce močových cest (imc). zvláštní pozornost vyžaduje v těhotenství, kdy je riziko infekce močových cest vyšší. (cit. velký lékařský slovník online, 2015 http://lekarske.slovniky.cz)
bakteriální RNA: ribonukleová kyselina v bakteriích, která je zapojena do syntézy proteinů a má také regulační a katalytickou roli
bakteriální adheze: chemicko-fyzikální vlastnost bakterií přilnout k buňkám, tkáním a nebiologickým povrchům (pomocí fimbrií, glykokalyxu, povrchových proteinů atd.). je faktorem kolonizace a patogenity bakterií
bakteriální adheziny: bakteriální proteiny integrované do buněčné membrány či fimbrií a pilů. složky nebo přídavky buněčného povrchu bakterií, které usnadňují adhezi k jiným buňkám nebo k neživým povrchům. většina fimbrií gramnegativních bakterií funguje jako adheziny, ale v mnoha případech je skutečným adhezinem menší proteinová podjednotka na konci fimbrie. u grampozitivních bakterií slouží jako specifický adhesin bílkovina nebo polysacharidová povrchová vrstva. to, co se někdy nazývá polymerní adhesin (biofilmy), se liší od proteinového adhesinu
bakteriální chromatofory: organely fototrofních bakterií obsahující fotosyntetické pigmenty. vznikají invaginací cytoplazmatické membrány
bakteriální chromozomy: struktury v jádře bakteriálních buněk tvořené z dna nebo obsahující dna, které nesou genetickou informaci nezbytnou pro tuto buňku
bakteriální endokarditida: zánět nitroblány srdeční (endokardu) způsobený bakteriemi, které pronikly do krevního toku. predispozicemi jsou vrozené srdeční vady, nemoci srdečních chlopní, umělé srdeční chlopně nebo intravenózní aplikace drog u toxikomanů
bakteriální fimbrie: tenké, vlasovité útvary dlouhé 1-20 mikronů, které se vyskytují (často ve velkém počtu) na povrchu gramnegativních bakterií, zejména enterobacteriaceae a neisseria. fimbrie nejsou (na rozdíl od bičíků) pohyblivé, ale díky bílkovinnému složení (pilin) mají antigenní a hemaglutinační vlastnosti. některé fimbrie zajišťují přichycení bakterie k buňce prostřednictvím adhezinů (bakteriální adheziny). bakteriální fimbrie či bakteriální pilus je obecný termín, nutno odlišit od sexuálních pilusů
bakteriální infekce: infekce způsobené bakteriemi (obecné a nespecifikované infekce)
bakteriální infekce a mykózy: infekce způsobené bakteriemi a houbami (obecně, specifikované i nespecifikované infekce)
bakteriální infekce centrálního nervového systému: bakteriální infekce mozku, míchy a mozkové pleny, včetně infekcí v subdurálním a epidurálním prostoru
bakteriální konjunktivitida: zánět spojivek (konjunktivitida), obv. oboustranný, vyvolaný bakteriemi, např. stafylokoky, streptokoky, haemophilus influenzae. nápadná hnisavá sekrece je u k. způsobené gonokoky (gonoblenorea), kde hrozí i šíření zánětu na rohovku s dalšími komplikacemi. nespecifická k. se léčí obv. antibiotiky v kapkách a masti, léčba gonokokové k. musí být velmi energická. (cit. velký lékařský slovník online, 2013 http://lekarske.slovniky.cz/ )
bakteriální léková rezistence: schopnost bakterií odolávat (nebo získat toleranci) chemoterapeutikům, antimikrobiálním látkám nebo antibiotikům. tato rezistence může vzniknout genovou mutací nebo přenosem cizí plazmidové dna (r-plazmidy)
bakteriální nemoci kůže: kožní choroby způsobené bakteriemi
bakteriální nálož: změřitelné množství bakterií v objektu, organismu nebo části organismu
bakteriální polysacharidy: polysacharidy nacházející se v bakteriích a v jejich kapsulách (vnější ochranná vrstva)
bakteriální pouzdra: pouzdro nebo vrstva gelu obklopující bakteriální buňku. souvisí s virulencí patogenních bakterií. některá pouzdra mají dobře definované ohraničení, u jiných typů je kapsula tvořena nejasně vymezenou slizovou vrstvou. většinou se kapsula skládá z poměrně jednoduchých polysacharidů, u některých bakterií je z polypeptidů
bakteriální protonové ATPasy: membránově vázané protonové atpázy, které u bakterií plní dvě důležité fyziologické funkce. jednou z nich je tvorba adenosintrifosfátu s využitím energie, kterou poskytuje elektrochemický gradient protonů na buněčné membráně. druhou funkcí je vyrovnávat ztrátu transmembránového iontového gradientu čerpáním protonů na úkor hydrolýzy adenosintrifosfátu
bakteriální toxiny: toxické látky vytvořené bakteriemi; jsou to obvykle proteiny s vysokou molekulovou hmotností a antigenicitou, některé se používají jako antibiotika a jiné na kožní testy na přítomnost nebo náchylnost k určitým chorobám
bakteriální transformace: dědičná modifikace vlastností kompetentní bakterie přenosem volné dna z jiného zdroje. příjem volných, izolovaných molekul dna je u některých bakterií přirozeným jevem. bakteriální transformace je jednou z metod genetického inženýrství
bakteriální translokace: penetrace živých mikroorganismů z gastrointestinálního traktu do extraintestinálních lokalit (např. do mezenteriálních lymfatických uzlin, jater, sleziny nebo krve). hlavními faktory vedoucími k translokaci jsou intestinální bakteriální přerůstání gramnegativními enterobakteriemi, stafylokoky a enterokoky, deficit imunitní obrany hostitele a poranění střevní sliznice vedoucí ke zvýšené propustnosti střevní bariéry. bakteriální translokace může také nastat z oblasti plic do krevního oběhu, někdy v souvislosti s mechanickou ventilací
bakteriální vaginóza: onemocnění pochvy, pro které je charakteristické narušení normální bakteriální flóry, v níž zaujímá významné místo laktobacil. nejtypičtějším příznakem je zapáchající výtok s alkaličtější reakcí než je obvyklé ph vyšší než 5. je patrné vymizení laktobacila a výraznější přítomnost jiných bakterií, např. gardnerelly vaginalis a anaerobních bakterií. při těžších projevech se podávají antibiotika. (cit. velký lékařský slovník online, 2014 http://lekarske.slovniky.cz)
bakteriální vakcíny: suspenze oslabených nebo usmrcených bakterií podávané jako prevence nebo léčba infekčního bakteriálního onemocnění
bakteriální zoonózy: bakteriální infekce zvířat přenosné na člověka
balancovaná anestezie: použití několika anestetik společně v malém množství, na rozdíl od většího množství jednoho léku, k navození ztráty citlivosti a ztráty vědomí
balanitida: zánět žaludu a předkožky pohlavního údu. je způsobena infekcí (kapavka, mykózy, trichomoniáza aj.), podrážděním chemikáliemi či poraněním. v nejlehčí a nejtypičtější formě se projevuje zarudnutím, svěděním, páchnoucím výtokem z předkožkového vaku. může vzniknout akutní zánětlivá fimóza. mykotická forma se vyskytuje častěji u cukrovky. infekce se mohou přenášet pohlavním stykem (je pak nutná léčba obou partnerů). léčí se podle vyvolávající příčiny, je třeba dodržovat hygienu. (cit. velký lékařský slovník online, 2013 http://lekarske.slovniky.cz/ )
balanitis xerotica obliterans: atrofické změny mužského pohlavního údu se svraštěním a fimózou předkožky a dalšími změnami. je provázena silným svěděním. může být prekancerózou. (cit. velký lékařský slovník online, 2018 http://lekarske.slovniky.cz)
balantidióza: onemocnění vyvolané prvokem vakovkou lidskou (balantidium coli). k infekci dochází zejm. od prasat, kde je prvok běžným parazitem. onemocnění lidí je obv. lehké či asymptomatické, v těžkých případech však může být těžký zánět tlustého střeva s vředy a obrazem podobným amébové dysenterii a možným rozsevem do vnitřních orgánů. častější je v tropických oblastech. léčí se metronidazolem nebo tetracyklinem. (cit. velký lékařský slovník online, 2013 http://lekarske.slovniky.cz/ )
balení výrobků: způsob, jakým je produkt zpracován nebo zabalen a označen. k dispozici je i deskriptor označování výrobků
balistokardiografie: technika grafického zobrazování pohybu těla způsobeného balistickými silami (smrštění a napnutí) spojenými se srdečními stahy a vypuzením krve a se zpomalením krevního průtoku skrz velké cévy. transduktor převádí tyto pohyby do elektrického potenciálu, který je pak příhodně zesílen a zaznamenán konvenčním elektrokardiografem nebo jiným zaznamenávacím přístrojem
balkánská nefropatie: chronické onemocnění ledvin typu tubulointersticiální nefritidy vznikající v některých oblastech balkánu, zejm. v okolí dunajské nížiny, popř. až v řecku, z ne zcela jasných příčin. předpokládá se toxické působení některých endemicky se vyskytujících látek, např. ochratoxinu a. jinou předpokládanou příčinou je infekce viry coxsackie. je přítomna hematurie a anemie, nebývají edémy ani hypertenze. v oblasti papil bývá atrofie tubulů a intersticiální skleróza, relativně častěji se nacházejí tumory vývodných cest močových (cit. velký lékařský slovník online, 2016 http://lekarske.slovniky.cz)
balneologie: terapie různými horkými nebo teplými koupelemi v přírodních minerálních vodách, lázních nebo "kúrách". zahrnuje nejen koupání, ale také pití vody, ale vířivé koupele patří pod deskriptor "hydroterapie"
balonová enteroskopie: metoda, která endoskopicky zobrazí tenké střevo, výhodou je možnost terapeutického zásahu. používá se endoskop a jeden nebo dva balonky. balonky se nafukují a fixují v části střeva, poté se endoskop zasune dále a pokračuje se. (upraveno podle wikiskripta 2019 http://www.wikiskripta.eu/)
balzamování: proces konzervování mrtvého těla, aby bylo chráněno před rozpadem
balzámy: pryskyřičné látky, které nejčastěji pocházejí ze stromů. kromě pryskyřic obsahují oleje, kyselinu skořicovou a benzoovou
balónková angioplastika: použití balónkového katétru pro dilataci okludované tepny. používá se při léčbě onemocnění dolních končetin, včetně stenózy renální arterie a tepenných uzávěrů v noze. pro určité techniky balónkové dilatace koronárních tepen je k dispozici heslo balónková koronární angioplastika
balónková koronární angioplastika: dilatace okludované věnčité tepny (nebo tepen) pomocí balónkového katétru pro obnovení krevního zásobení myokardu
bambermyciny: antibiotický komplex získaný ze streptomyces bambergiensis obsahující hlavně moenomyciny a a c. používají se jako přísady do krmiva a stimulátory růstu u drůbeže, prasat a skotu
banky biologického materiálu: zařízení, která shromažďují, ukládají a distribuují tkáně, např. buněčné linie, mikroorganismy, krev, sperma, mléko, prsní tkáně, pro použití jinými zařízeními. další použití může být např. pro transplantaci a porovnání nemocných tkání při identifikaci rakoviny
banánovník: rod bylin z čeledi banánovníkovitých (musaceae). zahrnuje jak zakrslé druhy, velké jen několik desítek centimetrů, tak zástupce náležící k nejvyšším bylinám světa (až 16 metrů). plody banánovníků, banány, jsou žádanou komoditou, kvůli které byli rozliční zástupci rodu musa zkulturněni a různě šlechtěni. kromě známých měkkých a sladkých odrůd banánů sem patří i příbuzné škrobovité banány na vaření, nazývané plantainy. banány rostou v trsech, které mohou dosahovat hmotnosti až 60 kg. banánové listy se užívají jako krmivo a význam má také pevné vlákno z banánových listů, z nějž se vyrábějí např. rohože nebo provazy. z tohoto hlediska je nejvýznamnější druh banánovník textilní (musa textilis). (upraveno podle wikipedie 2019 http://www.cs.wikipedia.org/)
banánovníkovité: čeleď rostlin z řádu zázvorníkotvaré (zingiberales) známá pro své plody banány (musa). štíhlý nepravý kmen, tvořený bázemi spirálovitě uspořádaných listů, se může být až 15 metrů vysoký. nahoře je koruna velkých listů. plodem je bobule (banán), která obsahuje větší množství semen (třeba 20-100, pěstované kultivary mívají bobule bezsemenné). banány rostou v trsech, které mohou dosahovat hmotnosti až 60 kg. (upraveno podle wikipedie 2019 http://www.cs.wikipedia.org/)
barbital: dlouhodobě působící barbiturát, při vysokých dávkách tlumí většinu metabolických procesů. používá se jako hypnotikum a sedativum, může vyvolat závislost. barbital je také používán ve veterinární praxi pro utlumení centrálního nervového systému
barbituráty: léky užívané zejm. v minulosti jako hypnotika, sedativa i jako součást analgetik. se zřetelem k nežádoucím účinkům, malé terapeutické šíři a riziku vzniku závislosti byly nahrazeny novějšími hypnotiky (zejm. benzodiazepiny). některé se podávají jako antiepileptika a nitrožilně k dosažení celkové anestezie. hlavními riziky intoxikace jsou útlum dechového centra, bezvědomí a oběhové selhání; neexistuje specifické antidotum. dělí se podle doby působení - na krátkodobě (pentobarbital), středně dlouze (cyklobarbital) a dlouhodobě (fenobarbital) účinné. indukují mikrozomální enzymy (cytochromy p450) s možným ovlivněním metabolismu dalších léků a indukcí záchvatu akutní porfyrie. (cit. velký lékařský slovník online, 2019 http://lekarske.slovniky.cz/)
barevná dopplerovská echokardiografie: echokardiografie využívající dopplerova efektu, kde je signál ukazující směr proudění zakódován v barvě na šedé stupnici
bariatrická chirurgie: chirurgické zákroky zaměřené na ovlivnění metabolismu a následné významné snížení hmotnosti u pacientů s morbidní obezitou
bariatrické lékařství: obor zabývající se snižováním hmotnosti u obézních pacientů
bariový nálev: rtg vyšetření dolního gastrointestinálního traktu. do tlustého střeva je přes konečník zavedena kontrastní bariová látka (např. síran barnatý) a přitom se provádí zobrazování vnitřního povrchu střeva
barley oil: a rich source of polyunsaturated fatty acids, tocopherols & tocotrienols
baroreflex: mechanismus sloužící k akutní regulaci krevního tlaku. jedná se o autonomní reflex, je zprostředkován baroreceptory a autonomním nervovým systémem. kompenzuje krátkodobé změny tlaku (slouží jako nárazníkový systém). udržuje tak krevní tlak ve středních hodnotách ve většině běžných situací. není-li barorecepční reakce funkční, zvyšuje se kolísavost až na trojnásobek. (upraveno podle wikiskripta 2022 http://www.wikiskripta.eu/)
barotrauma: úraz nebo porucha vznikající prudkou změnou tlaku vzduchu, tj. jeho zvýšením či poklesem. např. ruptura bubínku či aerootitida, barotrauma plic. srov. kesonová nemoc. (cit. velký lékařský slovník online, 2015 http://lekarske.slovniky.cz/)
barva: barva je vlastnost světla resp. látky, ze které toto světlo vychází. vyjadřuje vjem, který je vytvářen na sítnici oka viditelným elektromagnetickým zářením, které je vyzářeno pozorovanou látkou, odrazilo se od ní, případně jí prošlo. (upraveno podle wikipedie 2022 http://www.cs.wikipedia.org/)
barva vlasů: barva ochlupení/ vlasů nebo kožešiny
barvení (elektronová mikroskopie): technika, při níž se sprejem aplikuje na vzorek tkáně tenká vrstva těžkého kovu, jako je např. platina. vzorek se sprejuje ze šikmého úhlu, důsledkem čehož je nerovnoměrné rozložení vrstvy. různá síla vrstvy vytváří stínový efekt a poskytuje třídimenzionální vzhled vzorku
barvení a značení: označení biologického materiálu barvivem anebo jiným činidlem za účely identifikace a zjištění množství složek tkáně, buněk nebo jejich extraktů
barvení stříbrem: použití stříbra, obvykle dusičnanu stříbrného, jako činidla pro vytvoření kontrastu či barvení vzorků tkáně
barvicí látky: chemikálie a látky dodávající barvu, včetně rozpustných barviv a nerozpustných pigmentů. používají se v inkoustech, barvách a jako indikátory a činidla
baryum: prvek skupiny kovů alkalických zemin. má chemickou značku ba, atomové číslo 56 a atomovou hmotnost 138. všechny jeho soli rozpustné v kyselinách jsou jedovaté. přírodní baryum je směsí sedmi izotopů (130, 132, 134-138). baryum je schopno značné absorpce rentgenového záření (viz síran barnatý)
basal insulin peglispro: consists of insulin lispro of a 20-kda polyethylene glycol linked to lysine b28
basigin: transmembránový glykoprotein, vyskytuje se v normálních tkáních, v nádorových buňkách je zvýšený. je produkován na povrchu nádorových buněk a vyvolává tvorbu několika typů matrixových metaloproteináz přilehlými fibroblasty a endoteliálními buňkami. potenciální protinádorová terapie je snížením jeho hladiny
batroxobin: proteolytický enzym získaný z jedu křovináře sametového (bothrops atrox). používá se jako činidlo pro srážení plazmy na fibrinogen a pro detekci degradačních produktů fibrinogenu. přítomnost heparinu neinterferuje s testem srážlivosti. hemokoaguláza je směs obsahující batroxobin a aktivátor faktoru x. ec 3.4.21.-
bavlníkový olej: olej ze semen bavlníku bylinného (gossypium herbaceum l.). používá se v potravinářství jako olej pro smažení a pečení, složka margarinů a zpracovaných potravin. bavlníkový olej je běžnou součástí mýdel a kosmetických přípravků
baysilon: antifoam agent used to cause artificial silicone embolism in rabbits; hydrosystem is a modified poly(dimethylsiloxane) wetting agent that can be sprayed on prepared tooth surfaces
bazalka: rod rostlin z čeledi hluchavkovitých (lamiaceae), je rozšířen v tropických a teplých mírných oblastech po celém světě. zahrnuje asi 60 druhů. většina druhů obsahuje ve svých listech 0,3 až 1,5 % oleje, který obsahuje hlavně linalool, estragol a kafr. olej se získává také ze semen lisovaných za studena. významná je bazalka pravá, užívá se jako aromatické koření a bazalka posvátná (též b. indická či b. tulsí), která je využívána na bylinný čaj a v ajurvédské léčbě a v tradicích hinduismu je uctívána jako posvátná rostlina. (upraveno podle wikipedie 2019 http://www.cs.wikipedia.org/)
bazalka pravá: druh bazalky (rod ocimum, čeleď hluchavkovité - lamiaceae), který se užívá jako koření proti nadýmání (karminativum)
baze lební: spodina lebky, tvoří ji spodní části kosti týlní (okcipitální), spánkové (temporální) a čelní (frontální) a mezi nimi ležící kost skalní (obsahující dutinky středního a vnitřního ucha), klínová a čichová. (cit. velký lékařský slovník online, 2018 http://lekarske.slovniky.cz)
bazocelulární karcinom: nejčastější kožní nádor, postihuje obv. starší osoby. bývá zejm. na obličeji, hlavě a horních partiích trupu, ale může být kdekoliv. mívá různý vzhled; projevuje se např. jako nehojící se a šířící se vřed, někdy s mokváním a hnisáním, jindy jako nehojící se uzlík apod. místně může vést ke značné destrukci kůže a podkožních orgánů (např. ucha), ale nezakládá metastázy a po jeho odstranění je prognóza velmi dobrá. (cit. velký lékařský slovník online, 2016 http://lekarske.slovniky.cz)
bazocelulární nádory: nádory složené z buněk z nejhlubší vrstvy epidermis. heslo se nevztahuje k nádorům, které se nacházejí ve stratum basale