NLK-NML/MeSH-CZ-2025-notes huggingface dataset:
abortiva nesteroidní: nesteroidní chemické sloučeniny s abortivními účinky
abortiva steroidní: steroidní sloučeniny s abortivními účinky
abraze zubů: postupné obrušování zubů. vzájemným působením antagonistů a potravy dochází k postupnému obrušování žvýkacích plošek zubů (okluzální a.), což může vést až k úplné ztrátě skloviny na okluzi s následným ohrožením dřeně zubu. vzhledem k přirozenému nepatrnému pohybu zubů při žvýkání dochází k jejich obrušování i v mezizubních prostorech (a. intersticiální), z původního bodu kontaktu se stávají plošky, zkrácení podélného rozměru korunky má za následek putování zubů směrem meziálním. v důsledku některých parafunkcí (bruxismus) může dojít ke vzniku jednotlivých nefyziologických abrazních plošek. (cit. velký lékařský slovník online, 2017 http://lekarske.slovniky.cz)
abrin: toxický lektin ze semen soterku obecného (též sotorku růžencového), lat. abrus precatorius. velmi silný jed. bylo zatím izolováno pět různých proteinů: abrus aglutinin je složka odpovídající za hemaglutinační činnost, a abriny a-d, jejichž toxická jádra se skládají ze dvou peptidových řetězců, které drží pohromadě pomocí disulfidových vazeb
absces: chorobná dutina vzniklá zánětem a vyplněná hnisem. může vzniknout v jakémkoliv orgánu, způsobuje jeho poškození a vyvolává i celkové příznaky (horečku, hubnutí, nechutenství aj.). v léčbě se uplatňují antibiotika. často je nutný i chirurgický zákrok (odstranění hnisu). (cit. velký lékařský slovník online, 2015 http://lekarske.slovniky.cz)
absces jater: ojedinělé nebo mnohočetné hromadění hnisu v játrech jako výsledek bakteriální či protozoární infekce nebo jako výsledek infekce způsobené jiným agens
absces mozku: ohraničené ložisko hnisu v mozku způsobené bakteriální nebo jinou infekcí. většina abscesů je způsobena rozšířením infekce z jiného ložiska kdekoli v těle, zejména z vedlejších dutin nosních, středního ucha, srdce (bakteriální endokarditida) a plic. penetrující poranění hlavy a neurochirurgické výkony mohou také způsobit tento stav. ke klinické projevům patří bolest hlavy, záchvaty, fokální neurologický deficit a změny vědomí
absces psoatu: absces bederních svalů vycházející obvykle z onemocnění bederních obratlů. hnis prostupuje do obalu svalu. infekce je nejčastěji tuberkulózního nebo stafylokokového původu
absentní epilepsie: tzv. malý epileptický záchvat. projevuje se ztrátou vědomí na několik sekund se zachováním pozice těla a rovnováhy (nedochází k pádu a jen výjimečně k drobným křečím). záchvat se jeví jako náhlé přerušení činnosti ("absence") se strnutím, stáčením očí apod. po odeznění postižený pokračuje ve své činnosti, aniž si na dobu záchvatu pamatuje. záchvaty se opakují několikrát za den. typické jsou v dětství, v dospělosti mohou vymizet, ale někdy se objeví epileptické záchvaty jiného typu. (cit. velký lékařský slovník online, 2018 http://lekarske.slovniky.cz)
absentérství: chronická nepřítomnost v zaměstnání nebo u jiné povinnosti
absint: extrakt z pelyňku pravého a jiných hořkých bylin, obsahující 60% alkoholu. dlouhodobé požívání způsobuje nervozitu, křeče, trismus, amblyopii, optickou neuritidu a zhoršení duševního zdraví
absolventi zahraničních lékařských škol: lékaři, kteří mají tituly z lékařských fakult v jiných zemích, než ve kterých praktikují
absorpce: fyzikální nebo fyziologické procesy, kterými látky, tkáně, buňky atd. nasávají nebo přijímají jiné látky nebo energii
absorpce v dýchacích cestách: absorpce látek dýchacím systémem
absorpční fotometrie: neinvazivní způsob, jak posoudit tělesnou kompozici/složení těla. je založen na diferenční absorpci rentgenových paprsků (nebo gama paprsků) různými tkáněmi, jako jsou např. kost, tuk a jiné měkké tkáně. zdroj fotonového paprsku (rentgenového nebo gama) vychází buď z radioizotopů, jako např. gadolinium 153, jód 125 nebo amerikanium 241, které vyzařují gama paprsky v patřičném rozsahu; nebo z rentgenové trubice, která vysílá rentgenové paprsky v požadovaném rozsahu. primárně se využívá ke kvantifikaci minerálního obsahu v kostech, zvláště při diagnóze osteoporózy a také při měření mineralizace kostí
abstinenční syndrom: souhrn příznaků, které jsou důsledkem odnětí, resp. nedostatku drogy, na niž je vytvořena závislost. a. s. se může projevovat různým způsobem a s různou intenzitou. v zásadě rozlišujeme mezi a. s. psychickým (duševním) a fyzickým (tělesným). psychický a. s. se projevuje např. neklidem, podrážděností, úzkostí, emoční labilitou, skleslostí, útlumem, subdepresivním až depresivním laděním aj. fyzický a. s. představuje soubor nepříjemných tělesných projevů, jako bolesti svalů a kloubů, průjem, nutkání ke zvracení, slzení, žaludeční křeče atd. a. s. se projevuje různě u různých typů drogové závislosti, významnou roli hraje struktura osobnosti postiženého, jeho tolerance vůči droze, rodinné či partnerské zázemí atd. (cit. velký lékařský slovník online, 2014 http://lekarske.slovniky.cz)
abstrakt z konference: jednotlivé abstrakty prezentací na setkáních, kongresech, konferencích, sympoziích, kolokviích, seminářích, workshopech, kulatých stolech a dalších odborných setkáních
abstrakty: díla sestávající ze seznamů publikací na dané téma, která poskytují úplné anotované bibliografické informace spolu s věcnými shrnutím nebo shrnutím skutečností, nápadů nebo názorů prezentovaných v každé uvedené publikaci
abúzus marihuany: nadměrné užívání marihuany spojené s psychickými symptomy a poruchami v sociální a pracovní oblasti
acanthocheilonemiáza: tropické infekční onemocnění vyskytující především v africe, které vyvolává filariální parazit acanthocheilonema perstans (mansonella perstans). mezi symptomy patří kožní vyrážky, bolesti břicha, hrudníku, svalů a kloubů, neurologické poruchy, kožní boule a zvýšená hladina bílých krvinek. parazit se přenáší kousnutím malých mušek
acanthosis nigricans: kožní změny charakterizované zdrsněním a ztluštěním kůže, tmavou pigmentací a bradavičnatými výrůstky aj. je buď projevem některých dědičných poruch, nebo průvodním jevem některých nádorů (paraneoplastický projev). (cit. velký lékařský slovník online, 2017 http://lekarske.slovniky.cz)
acebutolol: acebutolol blokuje tzv. beta-receptory pro stresové hormony (jako je např. adrenalin) a tím tlumí nežádoucí efekt stresové reakce na orgány. dochází k poklesu krevního tlaku, ke zpomalení srdeční činnosti a snižuje se riziko vzniku závažných poruch srdečního rytmu. acebutolol patří mezi tzv. kardioselektivní beta-blokátory, které účinkují přednostně na receptory v srdečním svalu a tím se snižují nežádoucí účinky na jiné orgány. (uprav. dle https://www.stefajir.cz/)
acedapson: acetylovaný sulfon, který pomalu metabolizuje, aby se dosáhlo dlouhodobě nízké hladiny dapsonu v krvi. má antimikrobiální a antimalarický účinek, ale používá se hlavně jako depotní leprostatický prostředek
acenafteny: acenaften je polycyklický aromatický uhlovodík, který se skládá z naftalenového jádra, na které je připojena ethylenová funkční skupina na pozice 1 a 8. je to bílá nebo světle žlutá krystalická látka, která tvoří asi 0,3 % uhelného dehtu. acenaften se stále získává z uhelného dehtu, spolu s derivátem acenaftylenem. ve velkém množství se používá na výrobu anhydridu kyseliny naftalendikarboxylové, jenž je prekurzorem ptcda, ze kterého se vyrábí některé pigmenty a barvy. (upraveno podle wikipedie 2019 http://www.cs.wikipedia.org/)
acenokumarol: kumarin, který se užívá jako antikoagulant. jeho účinky a použití jsou podobné warfarinu
acepromazin: fenothiazin, neuroloeptikum (látka působící na mozkový kmen), které se používá při léčbě psychóz. podává se též k medikamentóznímu zklidnění domácích zvířat (koček, psů, koní)
acetabuloplastika: operační řešení v oblasti kosti jamky kyčelního kloubu (acetabula), jehož cílem je zlepšení poměrů v tomto kloubu. je možností terapie vývojové dysplazie kyčelního kloubu
acetabulum: kloubní jamka kyčelního kloubu. podílejí se na něm všechny tři kosti pánevní. uprostřed je jamka (fossa acetabuli), kterou vyplňuje tukový polštář (pulvinar acetabuli), obklopená facies lunata (kloubní plochou kyčelního kloubu doplněnou labrum acetabulare, přecházejícím v lig. transversum acetabuli), nikoliv ovšem po celém obvodu (přerušuje ji incisura acetabuli). (cit. velký lékařský slovník online, 2018 http://lekarske.slovniky.cz)
acetaldehyd: bezbarvá hořlavá kapalina používaná při výrobě kyseliny octové, parfémů a příchutí. je to také meziprodukt v metabolismu alkoholu. má obecný narkotický účinek a také způsobuje podráždění sliznic. velké dávky mohou způsobit smrt kvůli respirační paralýze
acetalic resin, Acetal-Dental: a thermoplastic technopolymer without monomers that presents a crystalline structure & is produced as a byproduct of formaldehyde polymerization
acetamidy: deriváty acetamidu, které se používají jako rozpouštědla, jako mírně dráždivé látky a při organické syntéze
acetanhydridy: sloučeniny hojně používané jako acetylační, oxidační a dehydratační činidla a při modifikaci proteinů a enzymů
acetanilidy: fenylacetamid, látka vznikající reakcí anilinu a octové kyseliny, dříve antipyretikum a antirevmatikum, nyní farmaceutický meziprodukt (sulfonamidy); též antifebrin. (cit. velký lékařský slovník online, 2019 http://lekarske.slovniky.cz/)
acetofenony: deriváty nejjednoduššího aromatického ketonu acetofenonu (obecný vzorec c6h5-co-ch3)
acetogeniny: acetogeniny tvoří velkou skupinu strukturně velmi rozdílných přírodních látek, které lze odvodit od kyseliny octové. vznikají postupnou kondenzací aktivní kyseliny octové (acetylkoenzymu a) resp. propionové. jejich základní strukturní jednotkou je poly-ketoacylkoenzym a, proto jsou též označovány jako polyketidy. tyto látky mají methylenovou skupinu mezi dvěma karbonyly, jsou proto vysoce reaktivní a snadno dochází k jejich cyklizaci. velká část látek tohoto typu jsou polyfenoly. nacházejí se v rostlinách z řádu lahevníkovitých (annonaceae) i jiných. (cit. podle jiří patočka http://toxicology.cz/)
acetohexamid: derivát cyklohexylmočoviny, sulfonylmočovinové perorální antidiabetikum. (cit. velký lékařský slovník online, 2019 http://lekarske.slovniky.cz/)
acetoin: 3-hydroxy-2-butanon; kondenzační produkt dvou molekul acetaldehydu, vzniká z různých sacharidů kvašením. srov. vogesova-proskauerova reakce. (cit. velký lékařský slovník online, 2019 http://lekarske.slovniky.cz/)
acetoindehydrogenasa: enzym, který katalyzuje přeměnu acetoinu na diacetyl v přítomnosti koenzymu nad
acetolaktátsynthasa: klíčový enzym při biosyntéze esenciálních rozvětvených aminokyselin valinu, leucinu a isoleucinu. je lokalizovaný v chloroplastech rostlinných buněk. als katalyzuje jednak konjugaci dvou molekul pyruvátu za vzniku acetolaktátu na biochemické cestě vzniku valinu a leucinu a také reakci pyruvátu s kyselinou α-ketomáselnou za vzniku acetohydroxymáselné kyseliny na počátku biochemické cesty vzniku isoleucinu. (cit. podle jursík, mir. a kol., inhibitory acetolaktát syntázy (als inhibitory). listy cukrovarnické a řepařské 126, č. 11)
aceton: bezbarvá kapalina specifického zápachu, hořlavá, s vodou neomezeně mísitelná. směs par s kyslíkem je výbušná. používá se jako rozpouštědlo organických látek, je výchozí surovinou pro syntézy. reaktivitu acetonu způsobuje přítomnost karbonylové skupiny. (upraveno podle wikipedie 2019 http://www.cs.wikipedia.org/)
acetonitrily: sloučeniny, ve kterých je ke kyanoskupině připojena methylová skupina
acetyl-CoA-C-acetyltransferasa: enzym, který katalyzuje tvorbu acetoacetyl-coa ze dvou molekul acetyl-coa. tuto aktivitu (aktivitu acetyl-coa-c-acyltransferázy) mají enzymy označované jako thioláza nebo thioláza-i
acetyl-CoA-C-acyltransferasa: enzym, který katalyzuje poslední krok oxidace mastných kyselin, při němž se uvolňuje acetyl-coa a vzniká o dva uhlíky kratší coa-ester mastné kyseliny
acetyl-CoA-hydrolasa: enzym, který katalyzuje reverzibilní hydrolýzu acetyl-coa za vzniku coa a acetátu. enzym se podílí na oxidaci mastných kyselin. ec 3.1.2.1
acetyl-CoA-karboxylasa: karboxylační enzym, který katalyzuje přeměnu atp, acetyl-coa a hco3- na adp, ortofosfát a malonyl-coa. jedná se o biotinyl-protein, který také katalyzuje transkarboxylaci. rostlinný enzym rovněž karboxyluje propanoyl-coa a butanoyl-coa (z enzyme nomenclature, 1992) ec 6.4.1.2
acetylace: chemická reakce, která přidává acetylovou skupinu do organické sloučeniny
acetylcholin: ester kyseliny octové a cholinu. účinkuje jako neurotransmiter v periferní i centrální nervové soustavě. v periferii přenáší signál na nervosvalových ploténkách a je mediátorem parasympatického autonomního systému. centrálně zastává funkci neurotransmiteru a neuromodulátoru. zde má svou roli v udržování vědomí, pozornosti a vzniku paměti. (upraveno podle wikipedie 2021 http://www.cs.wikipedia.org/)
acetylcholinesterasa: enzym, který katalyzuje hydrolýzu acetylcholinu na cholin a acetát. nachází se hlavně v nervosvalových spojeních a cholinergních synapsích v cns, kde její účinek ukončuje synaptický přenos. ec 3.1.1.7. (upraveno podle wikipedie 2023 http://www.cs.wikipedia.org/)
acetylcystein: molekula acetylcysteinu se skládá z aminokyseliny l-cysteinu, na jehož aminoskupinu je navázána acetylová skupina. je to léčivo s mukolytickým a antioxidačním účinkem. molekula vykazuje přímý antioxidační efekt schopností vychytávat volné kyslíkové radikály. používá se při léčbě vlhkého kašle a jako antidotum při předávkování paracetamolem. bylo také prokázáno, že má antivirové účinky u pacientů s hiv v důsledku inhibice virové stimulace reaktivními kyslíkovými meziprodukty. (upraveno podle wikipedie 2022 http://www.cs.wikipedia.org/)
acetylen: nejjednodušší alkyn (uhlovodík s trojnou vazbou mezi uhlíky, se strukturním vzorcem hcch). za normálního tlaku a teploty se jedná o bezbarvý plyn vonící po česneku. jeho teplota varu je -80,8 °c. (upraveno podle wikipedie 2020 http://www.cs.wikipedia.org/)
acetylesterasa: enzym, který katalyzuje přeměnu acetátových esterů a vody na alkoholy a acetát. ec 3.1.1.6
acetylgalaktosamin: n-acetylovaný derivát aminosacharidu galaktosaminu, sacharid obsažený v glykosaminoglykanu
acetylglukosaminidasa: beta-n-acetylhexosaminidáza, která katalyzuje hydrolýzu koncových, neredukujících 2-acetamido-2-deoxy-beta-glukózových zbytků v chitobióze a vyšších analozích a také v glykoproteinech. je široce využívána ve výzkumu struktury bakteriálních buněčných stěn a při studiu nemocí, jako je například mukolipidóza a různé zánětlivé poruchy svalové a pojivové tkáně
acetylkoenzym A: acetyl-coa se účastní biosyntézy mastných kyselin a sterolů, oxidace mastných kyselin a metabolismu mnoha aminokyselin. působí také jako biologické acetylační činidlo. chemicky se jedná o thioester, na jedné straně koenzym-a, na druhé pak kyselina octová
acetylmuramyl-alanyl-isoglutamin: peptidoglykanový imunoadjuvant původně izolovaný z fragmentů bakteriální buněčné stěny, působí také jako pyrogen a může způsobit artritidu, stimuluje humorální i buněčnou imunitu
acetylserotonin-O-methyltransferasa: enzym, který katalyzuje přenos methylové skupiny z s-adenosylmethioninu na n-acetylserotonin za vzniku n-acetyl-5-methoxytryptaminu (melatonin)
acetylthiocholin: činidlo používané jako substrát v testech na cholinesterázy, zejména k rozlišení typů enzymů
acetyltransferasy: transacetylázy, enzymy, které katalyzují přenos acetylových skupin, obvykle z acetylkoenzymu a, na jinou sloučeninu. (uprav. podle velký lékařský slovník online, 2021 http://lekarske.slovniky.cz/) ec 2.3.1
acetát-CoA-ligasa: enzym, který katalyzuje tvorbu derivátů coa z atp, acetátu a coa za vzniku amp, pyrofosfátu a acetyl-coa. působí také na propionáty a akryláty. ec 6.2.1.1
acetátkinasa: enzym, který v přítomnosti dvojmocného kationtu a atp katalyzuje reverzibilní fosforylaci acetátu za vzniku acetylfosfátu a adp. je důležitý v procesu glykolýzy. ec 2.7.2.1
acetáty: ester nebo sůl octové kyseliny, v biochemii se tak označuje i samotný acetátový anion. po spojení s koenzymem a vzniká acetyl-coa (tzv. "aktivní" octová kyselina), který je dále metabolizován např. v krebsově cyklu nebo naopak slouží k syntéze (např. mastných kyselin, steroidů). název a. se užívá v biochemii, tradiční český název je octan. (cit. velký lékařský slovník online, 2019 http://lekarske.slovniky.cz/)
achalázie jícnu: vzácné onemocnění, při němž dochází k poruše hybnosti jícnu (nedostatečnému uvolnění svalstva na přechodu jícnu a žaludku) a jeho neschopnosti přenášet sousto do žaludku. projevuje se poruchou polykání (dysfagie). příčina je neznámá, podstatou onemocnění je porucha nervových buněk ve stěně jícnu. léčba dilatace (rozšiřování) jícnu, někdy je nutná operace. (cit. velký lékařský slovník online, 2013 http://lekarske.slovniky.cz/ )
achlorhydrie: nepřítomnost kyseliny chlorovodíkové (solné) v žaludeční šťávě. bývá spojena s chronickým zánětem žaludku (gastritidou), někdy též s perniciózní anemií způsobenou nedostatečným vstřebáváním vitaminu b12 a. (cit. velký lékařský slovník online, 2013 http://lekarske.slovniky.cz/ )
achondroplazie: autozomálně dominantně dědičná chondrodysplazie. mutován je gen pro receptor fibroblastového růstového faktoru (fgfr3), homozygotní mutace je letální. ve většině případů jde o novou mutaci (tj. oba rodiče jsou zdrávi), jako rizikový faktor se uvádí vyšší věk otce. útlumová porucha enchondrální osifikace ovlivní růst kostí do délky, ty jsou nápadně krátké, zakřivené, avšak normálně široké. nejč. jsou postiženy kosti končetin (porušen je růst kostí do délky, zejm. v jejich proximálních částech). habitus plodu je charakteristický mikromelií, páteř je často kyfotická, prsty jsou brachydaktylické. útlum růstu sfenookcipitální synchondrózy způsobí, že celkový tvar lebky je hruškovitý, čelo nápadně vyklenuté. krk je krátký, téměř neznatelný. zejm. v dětství jsou rizika cervikomedulární komprese, mohou být poruchy sluchu, spánku. a. je nejčastější formou disproporcionálního trpaslictví, dosažená výška je cca 120-130 cm. jedinci mají spíše nadprůměrnou inteligenci, často vynikají svým smyslem pro humor. pohlavní vývoj je normální, sexualita často bývá zvýšená. léčebně se v poslední době zkouší růstový hormon. (cit. velký lékařský slovník online, 2016 http://lekarske.slovniky.cz)
acidobazická rovnováha: rovnováha mezi kyselinami a zásaditými látkami v těle, tj. mezi jejich tvorbou na jedné straně a vylučováním na straně druhé. její přesné udržení v určitém rozmezí je nezbytné pro správnou činnost organismu. k mechanismům, které větší výkyvy minimalizují, patří jednak pufry (nárazníky, tlumivé roztoky) vyrovnávající okamžité změny, jednak plíce a ledviny, které mohou poruchy kompenzovat po dlouhou dobu. za normálních okolností má organismus tendenci se okyselovat - kyselé látky však dokáže pufrovat a vyloučit močí, která je proto obvykle kyselá, oxid uhličitý pak vydýchat plícemi. porucha rovnováhy ve prospěch kyselin vede k acidóze, porucha ve prospěch zásaditých látek k alkalóze. oba typy poruchy mohou být vyvolány buď metabolickými ději - (metabolická acidóza či alkalóza), nebo jsou důsledkem poruchy dýchání (respirační acidóza či alkalóza). k vyhodnocení abr se užívá astrupovo vyšetření. (cit. velký lékařský slovník online, 2013 http://lekarske.slovniky.cz/ )
acidóza: porucha acidobazické rovnováhy ve prospěch kyselin, tj. jejich zvýšená tvorba či snížené vylučování (zadržení), popř. zvýšené ztráty látek zásaditých. metabolickou a. působí např. zvýšená tvorba kyselin v těle při hladovění, některých otravách či při těžké cukrovce (viz ketoacidóza), zadržení kyselin v těle při selhání ledvin nebo ztráty zásaditých látek při průjmech. respirační a. vzniká retencí oxidu uhličitého při selhávání dechových funkcí (snížené ventilaci) kompenzovaná a. - stav, kdy organismus dokáže vyrovnat hromadění kyselých látek zvýšeným dýcháním (u metabolické a.) nebo zvýšenou tvorbou zásaditých látek, zejm. hydrogenuhličitanů u respirační a.. hodnota ph krve přitom zůstává v rozmezí normálních hodnot. nekompenzovaná a. akutní, resp. dekompenzovaná a. se projeví acidemií. opak alkalóza. (cit. velký lékařský slovník online, 2013 http://lekarske.slovniky.cz/ )
acidóza laktátová: druh metabolické acidózy způsobený hromaděním laktátu. vzniká zejm. při hypoxii různého původu (typ a). některé vzácnější případy vznikají i bez hypoxie (typ b), např. u diabetiků léčených biguanidy může vyústit až v laktacidotické kóma. (cit. velký lékařský slovník online, 2012 http://lekarske.slovniky.cz/ )
acinární buňky: buňky, které vytvářejí stěnu dutých útvarů - lalůčků (acinů). aciny se vyskytují v různých žlázách nebo v plicích
acinární karcinom: maligní nádor ze žlázových lalůčků některé z racemózních žláz, zejména slinných žláz. výraz racemózní (lat. racemosus, plná shluků), stejně jako acinární (lat. acinus, hroznový), odkazuje na malé váčkovité dilatace v různých žlázách. acinární karcinomy jsou obvykle dobře diferencované a tvoří asi 13% z počtu malignit vzniklých v příušních žlázách. metastázy v lymfatických uzlinách se vyskytují asi u 16% případů. časté jsou lokální recidivy a vzdálené metastázy mnoho let po léčbě. tento nádor se objevuje ve všech věkových skupinách a je nejběžnější u žen
acitretin: dermatologikum, syntetický analog retinové kyseliny. u psoriázy a poruch keratinizace kůže vede podávání acitretinu k normalizaci proliferace, diferenciace a keratinizace buněk epidermis, mechanismus působení je dosud z velké části neznámý. (cit. velký lékařský slovník online, 2019 http://lekarske.slovniky.cz/)
acne conglobata: závažná forma akné s rozsáhlými, splývavými hnisavými projevy vč. abscesů a píštělí. (cit. velký lékařský slovník online, 2017 http://lekarske.slovniky.cz)
acne vulgaris: kožní onemocnění charakterizované zánětem mazových žláz. nejč. vzniká u dospívajících (a. vulgaris, a. iuvenilis) vlivem hormonálních změn (androgeny), působením bakterií (v zanícených žlázkách jsou bakterie propionibacterium acnes) a určitých vrozených dispozic. bývá spojena s výrazným mazotokem (seborea, "mastná pleť"). příznaky jsou od jednoduchých komedonů, papulopustulí až po rozsáhlejší hnisavé a jizvící projevy. nejvíce bývá postižen obličej, hrudník a horní část zad. s dospělostí a. většinou sama ustupuje, v pozdějším věku může vznik či přetrvávání souviset i s kosmetickými přípravky. s ohledem na výskyt v období dospívání má i výrazný efekt na psychiku a sociální adaptaci. k léčbě se používají zevní přípravky (např. benzoylperoxid, retinoidy), v těžších případech se podávají antibiotika, retinoidy celkově, některé hormonální přípravky, vč. kontraceptiv obsahujících antiandrogeny. a. může být vyvolána i vlivem léků či zevních látek. (cit. velký lékařský slovník online, 2017 http://lekarske.slovniky.cz)
acrylic acid-N-vinylpyrrolidone copolymer: conjugated to viral proteins & antigens
acrylic acid-allyl pentaerythritol copolymer: hydrophilic base for ointments
acrylonitrile vinyl chloride copolymer: copolymer of acrylonitrile & vinyl chloride
acyklické monoterpeny: lineární sloučeniny, které obsahují jednu monoterpenickou jednotku
acyklické uhlovodíky: organické sloučeniny složené výlučně z uhlíku a vodíku, kde se žádné atomy uhlíku nespojí do kruhové struktury
acyklovir: analog guanosinu, který působí jako antimetabolit. viry jsou zvláště vnímavé. používá se zejména proti oparu
acyl-CoA-dehydrogenasa: flavoproteinová oxidoreduktáza, která je specifická pro mastné kyseliny se středně dlouhým řetězcem. tvoří komplex s flavoproteiny přenášejícími elektrony a přenáší redukční ekvivalenty na ubichinon
acyl-CoA-dehydrogenasa s dlouhým řetězcem: flavoprotein oxidoreduktáza, která je specifická pro mastné kyseliny s dlouhým řetězcem. tvoří komplex s flavoproteiny přenášejícími elektrony a přenáší redukční ekvivalenty na ubichinon (koenzym q)
acyl-CoA-dehydrogenasy: enzymy, které katalyzují první krok v beta-oxidaci mastných kyselin (katalyzuje vznik dvojné vazby mezi 2. (α) a 3. (β) uhlíkem řetězce mastné kyseliny)
acyl-CoA-oxidasa: enzym, který katalyzuje první a rychlost určující kroky peroxizomální beta-oxidace mastných kyselin. působí na koenzym a derivátů mastných kyselin s délkou řetězce od 8 do 18 a jako kofaktor využívá fad
acylfosfatasa: enzym, který katalyzuje přeměnu acylfosfátu a vody na karboxylát a fosfát
acylkarnitin: karnitin vázaný na acyl z mastné kyseliny během jejího přenosu do mitochondrií, kde probíhá beta-oxidace. mastná kyselina je nejprve navázána (aktivována) na koenzym a. (cit. velký lékařský slovník online, 2019 http://lekarske.slovniky.cz/)
acylkoenzym A: aktivovaná forma mastné kyseliny, která je thioesterovou vazbou navázána na koenzym a. tyto deriváty vznikají ligasovou reakcí volných mastných kyselin a koenzymu a. jsou výchozími metabolity pro β-oxidaci mastných kyselin a pro biosyntézu lipidů
acyltransferasy: enzymy z třídy transferáz, které katalyzují přenos acylových skupin z donoru na akceptor a tvoří buď estery nebo amidy. ec 2.3
adalimumab: lék používaný při některých revmatických chorobách (revmatoidní, psoriatické artritidě, těžké bechtěrevově nemoci). monoklonální protilátka, imunosupresivum. (cit. velký lékařský slovník online, 2017 http://lekarske.slovniky.cz)
adamantan: adamantan (c10h16) je nejmenším a nejjednodušším ze skupiny tzv. diamantoidů. řadí se do skupiny tzv. klecových uhlovodíků. jedná se o bezbarvou, krystalickou a vysoce symetrickou molekulu s vůní kafru, sestávající ze tří cyklohexanových kruhů zaujímajících židličkovou konformaci. vybrané deriváty adamantanu se využívají v chemii léčiv
adamantinom: nádor čelisti vycházející ze základů zubní tkáně (z adamantoblastů). syn. ameloblastom. nádor je větš. benigní, projevuje se jako cysta v dolní čelisti. patří mezi dysontogenetické tumory. (cit. velký lékařský slovník online, 2013 http://lekarske.slovniky.cz/ )
adapalen: naftalenový derivát, který má specificitu pro receptory kyseliny retinové. používá se jako dermatologická látka pro léčbu akné
adaptace na hostitele: genetické změny, které umožní infekčnímu agens vytvořit s hostitelem symbiotický vztah nebo překonat druhovou bariéru a infikovat nového hostitele
adaptace na tmu: adaptace očí na slabé osvětlení. během této adaptace se zvyšuje citlivost oka na světlo
adaptace oční: přizpůsobení oka k různé intenzitě světla. adaptace na světlo je přizpůsobení oka při zvýšení prahu světla; adaptace na tmu když je jas značně snížený. (z cline et al., dictionary of visual science, 4th ed)
adaptace psychologická: stav harmonie mezi vnitřními potřebami a vnějšími požadavky a procesy použité k dosažení tohoto stavu
adaptivní algoritmy: algoritmy navržené k řešení problému tím, že změní své chování nebo parametry podle aktuálních informací
adaptivní imunita: ochrana před infekční nemocí zprostředkovaná b- a t-lymfocyty po expozici specifickému antigenu. je charakterizovaná imunologickou pamětí. může vzniknout buď po předchozí infekci nebo po očkování (imunita aktivní) nebo přenosem protilátky nebo lymfocytů z imunního dárce (imunizace pasivní)
adaptorové proteiny signální transdukční: široká kategorie transportních proteinů, které hrají roli v přenosu signálů. obvykle obsahují několik modulárních domén, z nichž každá má vlastní vazebnou aktivitu. působí tak, že vytvářejí komplexy s jinými intracelulárními signálními molekulami. signální adaptorové proteiny postrádají enzymovou aktivitu, jejich aktivita však může být modulována dalšími signálními enzymy
adaptorový proteinový komplex 1: klathrinový komplex adaptorového proteinu primárně zapojený do transportu souvisejícího s klathrinem v trans-golgiho síti
adaptorový proteinový komplex 2: adaptorový proteinový komplex hlavně se podílející na tvorbě klatrinových endocytických váčků (endozomů) v buněčné membráně
adaptorový proteinový komplex 3: komplex adaptorového proteinu, který se nachází především na perinukleárních kompartmentech
adaptorový proteinový komplex 4: adaptorový proteinový komplex zapojený do transportu molekul mezi trans-golgiho síť a endozomálně-lysozomálním systémem
adenektomie: chirurgické odstranění zbytnělé adenoidní vegetace. v současné době se větš. provádí endoskopicky a v krátké celkové anestezii, což umožňuje na rozdíl od kyretáže cílenější a šetrnější postup. (cit. velký lékařský slovník online, 2017 http://lekarske.slovniky.cz)
adenin: purinová báze a základní jednotka adeninových nukleotidů
adeninfosforibosyltransferasa: enzym katalyzující tvorbu amp z adeninu a fosforibosylpyrofosfátu. může fungovat jako záchranný enzym pro recyklaci adeninu na nukleové kyseliny. ec 2.4.2.7
adenofibrom: benigní nádor složený ze žlázovité a vláknité tkáně s relativně vysokým podílem žláz
adenohypofýza: adenohypofýza - přední lalok hypofýzy tvořící hormony, které řídí další žlázy s vnitřní sekrecí (pohlavní žlázy, kůru nadledvin, štítnou žlázu), ovlivňují tělesný růst a činnost mléčné žlázy. (cit. velký lékařský slovník online, 2012 http://lekarske.slovniky.cz/ )
adenoidně cystický karcinom: relativně častý nádor z výstelky vývodů slinných žláz v oblasti orofaryngu, popř. v kůži (potní žlázy). solidně vyhlížející nádorek se zdánlivými štěrbinami s možnou mukoidní přeměnou a retencí. biologická povaha je nejistá, může malignizovat i metastazovat. dř. též označován jako cylindrom. (cit. velký lékařský slovník online, 2016 http://lekarske.slovniky.cz)
adenoidy: nahromadění lymfatické tkáně na zadní a horní stěně nosohltanu
adenokarcinom: zhoubný nádor ze žlázového epitelu. může mít v různé míře zachovanou strukturu žlázy a její produkci (např. hlenu). bývá v tlustém střevě, žaludku, slinivce břišní, plicích aj. (cit. velký lékařský slovník online, 2016 http://lekarske.slovniky.cz)
adenokarcinom in situ: léze s cytologickými charakteristikami spojenými s invazivním adenokarcinomem, ale nádorové buňky jsou ohraničené původním žlázovým epitelem. počáteční stadium karcinomu s nejčastějším výskytem v oblasti děložního hrdla a plic
adenokarcinom plic: karcinom mající původ v plicích. je nejčastějším typem nádorů plic u nekuřáků. maligní buňky jsou odlišné například glandulárním epitelem nebo tubulární morfologií. tento typ nádoru souvisí s mutacemi genů kras, egfr, braf a erbb2
adenokarcinom z jasných buněk: adenokarcinom charakteristický přítomností různých kombinací jasných a cvočkovitých nádorových buněk. převládají tři formy - tubulocystická, pevná a papilární. tyto nádory se vyskytují obvykle v ženských pohlavních orgánech. od roku 1970 byly pozorovány častěji u mladých žen jako následek nitroděložní expozice diethylstilbestrolu
adenolymfom: benigní nádor, který se vyznačuje histologicky vysokým cylindrickým epitelem ve stromatu lymfatické tkáně. obvykle se nachází ve slinných žlázách, zejména pak v příušní žláze
adenom: nádor ze žlázového epitelu, strukturou se podobá původní žláze, může mít i zachovanou sekreci. na rozdíl od adenokarcinomu je nezhoubný, ale v některých případech existuje riziko jeho malignizace. proto se některé a. (např. ve střevě) odstraňují. a. mohou být nejen ve žlázách se zevní sekrecí (zažívacím ústrojí), ale i ve žlázách s vnitřní sekrecí (hypofýze, štítné žláze, nadledvině apod.). tyto a. mohou někdy produkovat nadměrná množství hormonu a vést tak k hormonální poruše. (cit. velký lékařský slovník online, 2016 http://lekarske.slovniky.cz)
adenom hypofýzy vylučující ACTH: adenom hypofýzy, který vylučuje adrenokortikotropní hormon, jehož nadmíra vede ke cushingově nemoci
adenom hypofýzy vylučující růstový hormon: nádor hypofýzy, který vylučuje růstový hormon. u člověka vede nadbytek lidského růstového hormonu k akromegalii
adenom kůry nadledvin: benigní nádor kůry nadledvin. vyznačuje se dobře definovanou nodulární lézí, obvykle menší než 2,5 cm. většina adrenokortikálních adenomů je nefunkční. ty funkční jsou žluté a obsahují lipidy. v závislosti na typu buněk nebo postižené kortikální oblasti, mohou produkovat aldosteron, hydrokortizon, dehydroepiandrosteron a/nebo androstendion
adenom potní žlázy: nezhoubný nádor vycházející z epitelových buněk potních žláz
adenom z ostrůvkových buněk: benigní nádor z buněk langerhansových ostrůvků. obvykle postihuje pankreatické beta-buňky produkující inzulin, stejně jako při inzulinomu, což vede k hyperinzulinismu
adenomatoidní nádor: malý ohraničený nezhoubný nádor pohlavního ústrojí, který se skládá z malých, žlázovitých prostorů. ty jsou vyložené plochými nebo kvádrovými mezotelu podobnými buňkami
adenomy potních žláz: různé tubulární formy benigních nádorů potních žláz se žláznatou strukturou. k obvyklým typům patří papilární syringoadenom (syringocystadenoma papilliferum) hlavy a krku a papilární hidradenom (hidradenoma papilliferum) v oblasti vulvy. papilární hidradenom může vzniknout ze žlázek vulvy, které jsou podobné mléčným žlázám
adenomyoepiteliom: smíšený epiteliální a myoepiteliální nádor obvykle se vyskytující v prsu. léze je tvořena drobnými žlázovými luminy a tubuly, které jsou obklopeny různě rozsáhlou, převážně vřetenobuněčnou myoepiteliální složkou
adenomyom: benigní smíšený nádor tvořený hladkým svalstvem a žlázovou tkání. vyskytuje se např. jako varianta myomu dělohy s endometriózou. (cit. velký lékařský slovník online, 2015 http://lekarske.slovniky.cz)
adenomyóza: nenádorové onemocnění, které vzniká následkem přesunu normální žlázové výstelky děložní dutiny (endometria) do vrstvy děložní svaloviny (myometria). žlázová tkáň postupně vrůstá stále hlouběji do svalové vrstvy, u které, na rozdíl od endometria, nedochází k typickým cyklickým změnám v rámci menstruačního cyklu. příčina takovéhoto chování endometria není známa, uvažuje se o vlivu estrogenu a mechanické příčině (opakované porody) ve smyslu poškození bazální membrány jako fyziologické bariéry mezi sliznicí a svalovinou dělohy. adenomyóza postihuje hlavně ženy v plodném věku starší 30 let, které vícekrát rodily. často se vyskytuje v kombinaci s endometriózou a leimyomem dělohy. (cit. wikipedie 2018 http://www.cs.wikipedia.org/)
adenosarkom: maligní nádor vznikající současně nebo následně v mezodermální tkáni a žlázovém epitelu stejné části
adenosin: nukleosid, který se skládá z adeninu a d-ribosy. adenosin nebo deriváty adenosinu jsou složkami dna a rna a kromě toho hrají mnoho důležitých biologických rolí. adenosin sám o sobě je neurotransmiter
adenosin-5'-(N-ethylkarboxamid): stabilní agonista adenosinových receptorů a1 a a2. experimentálně inhibuje aktivitu camp a cgmp fosfodiesterázy
adenosindeaminasa: enzym v tkáních savců, katalyzující deaminaci adenosinu přes inosin na močovou kyselinu. (uprav. podle: velký lékařský slovník online, 2022 http://lekarske.slovniky.cz/)
adenosindifosfát: jeden z nukleotidů. skládá se z nukleové báze adeninu, ribózy a dvou fosfátů. ester adenosinu, který reverzibilně přechází na atp (adenosintrifosfát) za účelem uložení energie mechanismem adice vysokoenergetické fosfátové skupiny. (uprav. podle: velký lékařský slovník online, 2022 http://lekarske.slovniky.cz/)
adenosindifosfát ribosa: ester vytvořený mezi aldehydovým uhlíkem ribózy a koncovým fosfátem adenosindifosfátu. vyrábí se hydrolýzou nikotinamidadenindinukleotidu (nad) pomocí řady enzymů, z nichž některé přenášejí adp-ribozylovou skupinu na cílové proteiny
adenosindifosfátglukosa: slouží jako donor glykosylu pro tvorbu bakteriálního glykogenu, amylózy u zelených řas a amylopektinu u vyšších rostlin
adenosindifosfátové cukry: estery vzniklé mezi aldehydickým uhlíkem sacharidů a koncovým fosfátem adenosindifosfátu
adenosinkinasa: enzym, který katalyzuje tvorbu adp plus amp z adenosinu plus atp. může sloužit jako záchranný mechanismus pro návrat adenosinu do nukleových kyselin. ec 2.7.1.20
adenosinmonofosfát: nukleotid složený z cukru ribózy, nukleové báze adeninu a jedné fosfátové skupiny. (upraveno podle wikipedie 2023 http://www.cs.wikipedia.org/)
adenosintrifosfatasy: skupina enzymů, které katalyzují hydrolýzu atp. hydrolyzační reakce je obvykle spojena s další funkcí, jako je transport ca(2+) přes membránu. tyto enzymy mohou být závislé na ca(2+), mg(2+), aniontech, h+ nebo dna
adenosintrifosfát: adeninový nukleotid obsahující tři fosfátové skupiny esterifikované na cukernou složku. kromě své klíčové role v metabolismu je adenosintrifosfát také neurotransmiterem
adenoskvamózní karcinom: podvojný karcinom, který má histologicky charakter jak karcinomu žlázového (adenokarcinomu), tak karcinomu z povrchového epitelu (např. spinaliomu). (cit. velký lékařský slovník online, 2015 http://lekarske.slovniky.cz)
adenosylhomocysteinasa: enzym, který katalyzuje katabolismus s-adenosylhomocysteinu na adenosin a homocystein. může hrát roli při regulaci koncentrace intracelulárního adenosylhomocysteinu
adenosylmethionindekarboxylasa: enzym, který katalyzuje dekarboxylaci s-adenosyl-l-methioninu za vzniku 5'-deoxy-(5'-),3-aminopropyl-(1),methylsulfoniové soli. je to jeden z enzymů zodpovědných za syntézu spermidinu z putrescinu. ec 4.1.1.50
adenovirové infekce: onemocnění způsobená viry čeledi adenoviridae
adenovirové infekce lidí: respirační nebo spojivkové infekce způsobené jedním z 33 identifikovaných sérotypů lidského adenoviru. /faryngokonjunktivální horečka: onemocnění charakterizované faryngitidou a folikulární konjunktivitidou s reakcí lymfatických uzlin. původcem jsou adenoviry (např. typy 2, 3, 5, 7 aj.)(cit. velký lékařský slovník online, 2016 http://lekarske.slovniky.cz/ )
adenovirové proteiny E1A: proteiny transkribované z oblasti genomu adenovirů e1a, které se během infekce hostitele podílejí na pozitivní regulaci transkripce časných genů
adenovirové proteiny E1B: proteiny transkribované z genové oblasti e1b adenovirů, které se podílejí na řízení exprese časných a pozdních virových genů
adenovirové proteiny E4: proteiny transkribované z oblasti e4 adenovirů. protein e4 19k transaktivuje transkripci adenovirového proteinu e2f a vytváří s ním komplexy
adenovirové vakcíny: vakcíny používané k prevenci infekce jakýmkoli virem z čeledi adenoviridae
adenoviry prasat: druhy rodu mastadenovirus, které způsobují neurologické onemocnění u prasat
adenylsukcinátlyasa: enzym, který v průběhu biosyntézy purinových ribonukleotidů katalyzuje přeměnu 5'-fosforibosyl-4-(n-sukcinokarboxamid)-5-aminoimidazolu na 5'-fosforibosyl-4-karboxamid-5-aminoimidazol a přeměnu kyseliny adenylosukcinové na amp. ec 4.3.2.2
adenylsukcinátsynthasa: ligáza uhlík-dusík. během biosyntézy purinového ribonukleotidu tento enzym katalyzuje syntézu adenylosukcinátu z gtp, imp a aspartátu s tvorbou ortofosfátu a gdp. ec 6.3.4.4
adenylátcyklasový toxin: jeden z faktorů virulence produkovaný virulentními organismy bordetella. jedná se o bifunkční protein s adenylátcyklasami i hemolysinovými složkami
adenylátcyklasy: enzym katalyzující syntézu cyklického adenosinmonofosfátu (camp). substrátem mu je atp a celý proces je v podstatě navozen odštěpením pyrofosfátové skupiny z výchozí molekuly atp. cyklický amp má v buňce mnoho významných signálních funkcí; konkrétně u člověka totiž např. ovlivňuje metabolismus glukózy, učení, paměť a buněčný růst. (upraveno podle wikipedie 2021 http://www.cs.wikipedia.org/)
adenylátkinasa: enzym, který katalyzuje fosforylaci amp na adp v přítomnosti atp nebo anorganického trifosfátu. ec 2.7.4.3
adherence a compliance při léčbě: míra, kterou se pacient účastní předepsaného léčebného postupu (např. dodržování schůzek a rozvrhů a adherence k farmakoterapii) pro požadovaný terapeutický výsledek. adherence a compliance při léčbě předpokládá aktivní zodpovědnost sdílenou pacientem a poskytovatelem zdravotní péče
adherence k farmakoterapii: dobrovolná spolupráce pacienta při dodržování předepsané farmakoterapie. zahrnuje dodržování času, dávkování a frekvence
adherence pacienta: dobrovolná spolupráce pacienta při dodržování předepsaného režimu
adheze tkání: patologické procesy, při kterých dojde k vytvoření srůstu dvou rozdílných povrchových tkání např. po zranění
adheziny Escherichia coli: tenké vláknité proteinové struktury, včetně proteinových kapsulárních antigenů (fimbriálních antigenů), které zprostředkovávají adhezi e. coli k povrchům a hrají roli v patogenezi. mají vysokou afinitu k různým epiteliálním buňkám
adheziva: látky, které způsobí přilnutí dvou povrchů. jsou to např. klihy (lepidla na bázi kolagenu), slizy, lepkavé pasty, gumy, pryskyřice nebo latex
adhezivita: schopnost povrchu objektu přilnout k povrchu jiného objektu
adhezivita trombocytů: proces adheze krevních destiček k jinému povrchu, než je povrch ostatních krevních destiček (např. ke kolagenu, k bazální membráně, mikrofibrilám atd.)
adhezní molekula epiteliálních buněk: molekula buněčné adheze, která je exprimována na membránách téměř všech epiteliálních buněk, zejména na spojích mezi buňkami střevního epitelu a intraepiteliálními lymfocyty. je také exprimována na povrchu adenokarcinomu a epiteliálních nádorových buněk. ve sliznici může prostřednictvím homofilních interakcí poskytovat bariéru proti infekci. reguluje také proliferaci a diferenciaci embryonálních kmenových buněk
adhezní spoje: kotvící místa, v nichž se propojují cytoskelety sousedních buněk. tvoří je specializované oblasti plazmatické membrány, kde se na vnitřní stranu vážou svazky aktinových filament pomocí transmembránových vazebných glykoproteinů kadherinů. na extracelulární domény těchto kadherinů se vážou kadheriny sousedních buněčných membrán. tyto adhezní spoje mohou vytvářet adhezní pás okolo buňky - zonula adherens
adiktologie: lékařská specializace zaměřená na diagnostiku a léčbu související s návykovým chováním, včetně poruch spojených s užíváním psychoaktivních látek a impulzivních poruch; a zvládání současných zdravotních a psychiatrických stavů
adipogeneze: diferenciace preadipocytů ve zralé adipocyty
adipokiny: označení skupiny cytokinů tvořených v tukové tkáni a ovlivňujících zejm. metabolické děje (patří sem např. leptin, resistin). jsou to látky proteinové povahy, produkované adipocyty (buňkami tukové tkáně), kterým se říká adipokiny nebo adipocytokiny. některé tyto hormony působí přímo v tukové tkáni (na adipocyty nebo na makrofágy a fibroblasty této tkáně), nebo vzdáleně přes krevní řečiště na orgány jako jsou svaly, játra, mozek, endotel. svými účinky ovlivňují intermediární metabolismus, inzulinovou citlivost, hemokoagulaci, imunitní odpověď apod. (upraveno podle wikiskripta 2021 http://www.wikiskripta.eu/)
adiponektin: protein příbuzný c1q o hmotnosti 30 kda, nejhojnější genový produkt vylučovaný tukovými buňkami bílé tukové tkáně. adiponektin moduluje různé fyziologické procesy, jako např. metabolismus glukózy a mastných kyselin a imunitní reakce. snížené plazmatické hladiny adiponektinu jsou spojeny s inzulinovou rezistencí, diabetes mellitus 2. typu, obezitou a aterosklerózou
adiposis dolorosa: stav charakterizovaný ohraničenými, bolestivými zduřeninami tukové tkáně v podkoží, zejm. na končetinách. vyskytuje se hlavně u žen po přechodu. syn. dercumova nemoc, adipositas dolorosa, lipomatosis dolorosa, adiposalgie. (cit. velký lékařský slovník online, 2016 http://lekarske.slovniky.cz/ )
adipozita: množství tuku nebo tuková depozita v nějaké oblasti těla nebo v tělním orgánu. indikátor stavu tělesného tuku
adipáty: deriváty kyseliny adipové. pod tímto záhlavím je zahrnuta široká škála kyselinových forem, solí, esterů a amidů, které obsahují alifatickou strukturu zakončenou 1,6-karboxylem
adjuvancia anestetická: přípravky, které se podávají společně s anestetiky za účelem zvýšení účinnosti, zlepšení podávání nebo snížení potřebné dávky
adjuvancia farmaceutická: látky, které napomáhají nebo zvyšují účinek základního léku (synergismus léků) nebo ovlivňují absorpci, mechanismus účinku, metabolismus nebo vylučování primárního léku (farmakokinetiku) tak, že zvyšují jeho účinky
adjuvancia imunologická: látky, které zvyšují, stimulují, aktivují, potencují nebo modulují imunitní odpověď na buněčné nebo humorální úrovni. klasické látky (freundovo adjuvans, bcg, corynebacterium parvum atd.) obsahují bakteriální antigeny. některé jsou endogenní (např. histamin, interferon, transfer faktor, tuftsin, interleukin-1). jejich způsob účinku je buď nespecifický, což vede ke zvýšené imunitní odpovědi na širokou škálu antigenů, nebo antigenně specifický, tj. ovlivňující omezený typ imunitní odpovědi na úzkou skupinu antigenů. terapeutická účinnost mnoha modifikátorů biologické odpovědi souvisí s jejich schopností působit jako antigenně specifické imunoadjuvans
adjuvantní vakcína: látky skládající se z různých složek, např. hlinité soli, emulze jako mf59 a as03 (adjuvans na bázi skvalenu), agonista toll-like receptoru (tlr) nebo kombinace imunologických adjuvans (qs-21 a mpl v as01), což pomáhá zvýšit velikost adaptivní imunitní odpovědi na vakcínu
administration & dosage: used with drugs for dosage forms, routes of administration, frequency and duration of administration, quantity of medication, and the effects of these factors
administrativní požadavky na zdravotní péči: informace týkající se podrobného kódování postupů a nákladů spojených s poskytováním zdravotní péče, používané jako prostředek pro sledování využití zdravotní péče, vzorců péče a výsledků léčby
adnectin: synthetic protein based on the 10th fibronectin type iii domain, and designed to bind with high affinity and specificity to therapeutically relevant targets
adnexa uteri: děložní přívěsky, kam patří vaječníky, vejcovody a děložní vazy (široký a oblý vaz děložní)
ado-trastuzumab emtansin: imunotoxin tvořený humanizovanou monoklonální protilátkou trastuzumabem (anti-her2) a kovalentně připojenou antimikrotubulární látkou maytansinem. je určený pro léčbu metastazujících nádorů prsu u pacientů, kteří se předtím léčili trastuzumabem a taxany podávanými separátně nebo v kombinaci
adolescentní matky: matky, kterým je v době otěhotnění nebo porodu dítěte méně než 19 let
adopce: dobrovolné přijetí dítěte jiných rodičů za vlastní dítě, obvykle se zákonným schválením
adrenalektomie: chirurgické odstranění nadledviny, např. při její zvýšené činnosti (hyperkortikalismu). též epinefrektomie. (cit. velký lékařský slovník online, 2016 http://lekarske.slovniky.cz/ )
adrenalin: endogenní katecholamin s kombinovanou α- a β-sympatomimetickou aktivitou. jedná se o hormon a neuromediátor produkovaný dření nadledvin, kromě toho se vyskytuje i v postgangliových sympatických nervech a některých částech centrálního nervového systému. jeho biologickou úlohou je příprava organizmu na stresové situace - boj, útěk. zvyšuje dodávky kyslíku a glukózy do mozku a svalů a také potlačuje některé méně naléhavé procesy. způsobuje systémovou vazokonstrikci a gastrointestinální relaxaci. stimuluje srdce, dilatuje průdušky a cévy mozku. užívá se při léčbě astmatu, selhání srdce a prodlužuje působení lokálních anestetik. (upraveno podle wikiskripta 2022 http://www.wikiskripta.eu/)
adrenarche: aktivace produkce pohlavních hormonů v kůře nadledvin při nástupu puberty a během ní, vede k vzniku pubického a axilárního ochlupení. zvyšuje se produkce zejm. dehydroepiandrosteronu a klesá množství shbg v plasmě (zvyšuje se frakce volných hormonů). (cit. velký lékařský slovník online, 2017 http://lekarske.slovniky.cz)
adrenergní antagonisté: léky, které se vážou na adrenergní receptory, ale neaktivují je. adrenergní antagonisté blokují působení endogenních adrenergních přenašečů epinefrinu a norepinefrinu
adrenergní látky: léky, které působí na adrenergní receptory nebo ovlivňují životní cyklus adrenergních přenašečů. jsou sem zahrnuti agonisté adrenergních receptorů i adrenergní antagonisté a činidla, která ovlivňují syntézu, ukládání, vychytávání, metabolismus nebo uvolňování adrenergních přenašečů
adrenergní vlákna: nervová vlákna, která reagují na podnět uvolněním katecholaminů na synapsi
adrenogenitální syndrom: abnormální sexuální diferenciace nebo vrozené poruchy pohlavního vývoje způsobené nadprodukcí pohlavních nebo adrenálních steroidních hormonů (např. u kongenitální adrenální hyperplazie nebo adrenokortikálních nádorů). poruchy biosyntézy steroidů způsobují virilismus u žen, feminizaci u mužů nebo předčasný sexuální vývoj u dětí
adrenokortikotropní hormon: hormon předního laloku hypofýzy, který stimuluje kůru nadledvin a její produkci kortikosteroidů. acth je 39-aminokyselinový polypeptid, jehož n-koncový 24-aminokyselinový segment je u všech druhů identický a má adrenokortikotropní účinky. po další tkáňově specifické úpravě může acth poskytnout alfa-msh a peptid středního laloku podobný kortikotropinu (clip)
adrenokortikální funkční testy: vyšetření, která sledují a hodnotí produkci hormonů v kůře nadledvin
adrenokortikální hyperfunkce: nadměrná tvorba hormonů kůry nadledvin, jako např. aldosteronu, hydrokortisonu, dehydroepiandrosteronu a/nebo androstendionu. k hyperadrenálním syndromům patří cushingův syndrom, hypoaldosteronismus a virilismus