NLK-NML/MeSH-CZ-2025-notes huggingface dataset:
genetická transkripce: proces, při němž je podle genetické informace zapsané v řetězci dna vyráběn řetězec rna. biosyntéza dna podle rna předlohy je označovaná jako reverzní transkripce
genetická variace: genotypové rozdíly pozorované u jednotlivců v populaci
genetická vazba: společná dědičnost dvou nebo více nealelních genů daná umístěním těchto genů ve vzájemné blízkosti na stejném chromozomu
genetická zdatnost: schopnost organismu přežít a reprodukovat se. fenotypová exprese genotypu v určitém prostředí určuje, jak bude organismus geneticky fit. (tzv. "schopnost-předávat-své-geny-dalším-generacím")
genetická zátěž: hodnota určující relativní pokles průměrné fitness populace (způsobený přítomností genů snižujících přežití) ve srovnání s genotypem pro maximální nebo optimální fitness
genetické inženýrství: cílená modifikace genového doplňku živého organismu takovými technikami, jako je změna dna, náhrada genetického materiálu pomocí viru, přesazení celých jader, přesazení buněčných hybridů atd. genetické inženýrství je přímý zásah člověka do genomu organismu pomocí moderních dna technologií. metoda zahrnuje zavádění cizích genů do daného organismu. organismu, který prošel metodou genetického inženýrství, se říká geneticky modifikovaný organismus. prvním geneticky modifikovaným organismem se v roce 1973 stala bakterie a v roce 1974 myš. organismus, do kterého byl přenesen genetický materiál z jiného druhu, se nazývá transgenní organismus. pokud gen pochází ze stejného nebo podobného druhu, výsledek se nazývá cisgenní organismus. naopak vyřazení (inaktivace) nějakého genu organismu se nazývá genový knockout. (upraveno podle wikipedie 2020 http://www.cs.wikipedia.org/)
genetické jevy: biologické procesy, vlastnosti a subjekty, které se podílejí na udržování, expresi a přenosu z jednoho organismu do jiného, pomocí geneticky kódovaných znaků
genetické komponenty: části genových sekvencí, které vykonávají různé funkce genů
genetické lokusy: lokus je genetický termín označující přesné místo (pozici) na chromozomu, na kterém se vyskytuje příslušný gen nebo polymorfismus. konkrétní varianta genu či polymorfismu na příslušném lokusu se nazývá alela. (upraveno podle wikiskripta 2019 http://www.wikiskripta.eu/) lokus na chromozomu se zapisuje ve tvaru "6p21.3" kde 6 je číslo chromozomu, p je krátké rameno (p z francouzského petit) chromozomu; q označuje dlouhé rameno, 21.3 značí vlastní pozici na ramenu. (upraveno podle wikipedie 2019 http://www.cs.wikipedia.org/)
genetické markery: fenotypicky rozpoznatelný genetický znak (např. známá sekvence dna), který lze použít k identifikaci genetického lokusu, skupiny vazeb nebo rekombinace
genetické matrice: makromolekulární matrice pro syntézu komplementárních makromolekul, např. při replikaci dna, genetické transkripci dna na rna a translaci rna na polypeptidy
genetické nemoci vrozené: nemoci, které jsou způsobeny genetickými mutacemi přítomnými při vývoji embrya nebo plodu. diagnostikovány mohou být později v životě. tyto mutace mohou být zděděny z genomu rodiče nebo mohou být získány in utero
genetické nemoci vázané na chromozom X: dědičné nemoci vázané na mutace genů na chromozomu x (u lidí či jiných druhů nesoucích chromozom x). patří sem také zvířecí modely nemocí vázaných na chromozom x u lidí
genetické nemoci vázané na chromozom Y: dědičné nemoci vázané na mutace alel na chromozomu y (u lidí či jiných druhů nesoucích chromozom y). patří sem také zvířecí modely nemocí vázaných na chromozom y u lidí
genetické poradenství: jedná se o konzultaci s odborníkem v oboru genetiky, např. pro obavu o případnou genetickou zátěž svých potomků. účelem je poskytnout pacientovi všechny důležité informace k jeho chorobě, vysvětlit výsledky dosud provedených testů, rozebrat s ním možné příčiny jeho choroby, možnosti léčby, ale hlavně stanovit rizika opakování této choroby u potomků, případně navrhnout opatření, která by toto riziko zmenšila. ke všem genetickým vyšetřením a případným zákrokům je nutný souhlas pacienta. základní metodou je genealogické vyšetření s rozborem rodinné anamnézy. (upraveno podle wikiskripta 2024 http://www.wikiskripta.eu/)
genetické pozadí: celkové genetické složení druhu nebo individua, které interaguje s daným genem
genetické rizikové skóre: odhad genetické náchylnosti jedince vůči určitému znaku nebo onemocnění, vypočítaný podle jeho genotypového profilu a relevantních dat asociační studie pro celý genom
genetické služby: organizované služby zajišťující diagnostiku, léčbu a prevenci genetických poruch
genetické struktury: biologické objekty, které obsahují genetické informace a které se podílejí na přenosu geneticky kódovaných znaků z jednoho organismu na druhý
genetické techniky: chromozomální, biochemické, intracelulární a další metody používané při studiu genetiky
genetické testování: odhalování mutace, genotypu, karyotypu anebo specifických alel spojených s genetickými rysy, dědičnými chorobami nebo predispozicí k nemoci či predispozici, která může vést k nemoci u potomků. součástí je prenatální genetické testování
genetické vektory: molekuly dna schopné autonomní replikace v hostitelské buňce, do nichž mohou být vloženy (a tak namnoženy) cizorodé sekvence dna. genetické vektory jsou často odvozené od plazmidů, bakteriofágů nebo virů. používají se pro transport cizích genů do hostitelských buněk. genetické vektory nesou funkční replikační místo a selekční markery
genetický determinismus: teorie, že povaha a chování člověka jsou ovlivněny geny, spíše než kulturou, životním prostředím a individuální volbou
genetický drift: evoluční proces, při němž dochází k náhodným posunům ve frekvenci jednotlivých alel v populaci
genetický enhancement: využití genetických metodik ke zlepšení funkčních schopností organismu, nikoli k léčbě nemocí
genetický kód: genetický kód představuje soubor pravidel, podle kterých se genetická informace uložená v dna (respektive rna) převádí na primární strukturu bílkovin - tj. pořadí aminokyselin v řetězci. začátek, konec a pořadí aminokyselin proteinu jsou určeny za sebou jdoucími triplety nukleotidů označenými jako kodony. (upraveno podle wikipedie 2021 http://www.cs.wikipedia.org/)
genetický profil: soubor jedinečných charakteristik pro dna jednotlivce nebo populace, který se získává analýzou malých vzorků biologického materiálu (např. tělních tkání nebo tekutin). má využití zejména při posouzení náchylnosti k určitému onemocnění. některé populace mají např. genetické profily, které vykazují vysoké riziko vzniku nádorových onemocnění. je třeba rozlišit od genetického pozadí a genetické variace
genetický výzkum: výzkum příčin, přenosu, zušlechtění, eliminace nebo zlepšení dědičných poruch a vlastností
genetics: used for mechanisms of heredity and the genetics of organisms, for the genetic basis of normal and pathologic states, and for the genetic aspects of endogenous chemicals. it includes biochemical and molecular influence on genetic material
genetika: biologická věda, zabývající se dědičností i proměnlivostí organismů a jejími příčinami. název souvisí se slovem gen, které označuje jednotku dědičné informace. (upraveno podle wikipedie 2020 http://www.cs.wikipedia.org/)
genetika: užij pro mechanismy dědičnosti a genetiky u organismů pro genetické základy normálních a patologických stavů a pro genetická hlediska endogenních chemických látek; patří sem biochemické a molekulární vlivy na genetický materiál
genioplastika: plastická operace brady. (cit. velký lékařský slovník online, 2012 http://lekarske.slovniky.cz/)
genital ridge: a primitive streak along the posterior-to-anterior axis of the embryo which develops into gonads. gondal ridge is a part of intermediate mesoderm which includes the mesonephros
genitourinární látky: léky užívané při léčbě potíží reprodukčních orgánů nebo močových cest, jako jsou např. inkontinence moči, erektilní dysfunkce a prevence předčasného porodu
genocida: úmyslné částečné nebo úplné vyhlazení národnostní, etnické nebo náboženské skupiny
genom: veškerá genetická informace uložená v dna (u některých virů v rna) konkrétního organismu. zahrnuje všechny geny a nekódující sekvence. (upraveno podle wikipedie 2021 http://www.cs.wikipedia.org/)
genom archeí: souhrn veškeré genetické informace uložené v dna organismu domény archaea
genom bakteriální: souhrn veškeré genetické informace uložené v dna bakterie
genom chloroplastový: veškerá genetická informace uložená v dna chloroplastů
genom fungální: souhrn veškeré genetické informace uložené v dna houby
genom hmyzu: souhrn veškeré genetické informace uložené v dna hmyzu
genom lidský: souhrn veškeré genetické informace zapsané v dna uvnitř lidských buněk. lidská jaderná dna se skládá v haploidním stavu z asi 3,1-3,2 miliardy párů bází (tedy 3,2 gbp). (upraveno podle wikipedie 2021 http://www.cs.wikipedia.org/)
genom mikrobiální: souhrn veškeré genetické informace uložené v dna (nebo rna) mikroorganismu
genom protozoální: veškerá genetická informace uložená v dna prvoka
genom rostlinný: veškerá genetická informace uložená v dna dané rostliny
genom virový: veškerá genetická informace uložená v molekule dna nebo rna daného viru
genomické zobrazování: studium vztahu mezi zobrazovacími charakteristikami a přítomností různých genetických nebo molekulárních markerů u určitých poruch a nemocí
genomika: genomika je podoborem genetiky, který se komplexně zabývá genomem jednotlivých organismů, zejména určením pořadí jednotlivých nukleotidů v dna a přiřazením funkcí jednotlivým genům. patří sem např. sestavení genetických map a celogenomové asociační studie. (upraveno podle wikiskripta 2020 http://www.wikiskripta.eu/)
genomová knihovna: druh genové knihovny, která obsahuje všechny dna sekvence přítomné v genomu daného organismu, na rozdíl od cdna knihovny, která obsahuje jen sekvence kódující proteiny (chybí introny)
genomová oblast komplexu Achaete-Scute: genomová oblast vyskytující se u octomilky (drosophila). tato oblast obsahuje geny kódující transkripční faktory bhlh, které mají rozhodující roli v regulaci rozvržení tělního plánu při vývoji embrya
genomová oblast t-komplexu: komplex genů na myším chromozomu 17 (o mapové vzdálenosti 20 cm), který je reprezentován minimálně dvěma haplotypy. jedním z nich je t-haplotyp, který obsahuje neobvyklou řadu mutací ovlivňujících embryonální vývoj a fertilitu samců. t-haplotyp je v genovém poolu udržován díky neobvyklým znakům, které brání jeho rekombinaci
genomové ostrovy: části genomů některých bakterií, bakteriofágů nebo plazmidů, které jsou součástí skupiny mobilních genetických elementů. obsahují řadu genů ovlivňujících zdraví, např. faktory virulence (v ostrovech a ostrůvcích patogenity), geny pro antibiotickou rezistenci nebo geny pro schopnost symbiózy (v ostrovech nebo ostrůvcích symbiózy). obsahují 10 - 500 kb a od zbytku genomu se odlišují obsahem gc bází a využitím kodonů. pomocí specifických integráz se začleňují do určitých míst genomu. někdy gen pro integrázu chybí a vzniká tak zakotvený genomový ostrov
genomový imprinting: variabilní fenotypová exprese genu, kdy se projeví pouze alela na jednom z rodičovských chromozomů. genomový imprinting je funkcí metylace dna, imprintované oblasti jsou více metylované a méně transkripčně aktivní
genotyp: pojem genotyp znamená buď informaci o genetické konstituci buňky, nebo organismu a/nebo jedince. genotyp konkrétního jedince pak představuje jeho veškerou genetickou charakteristiku, soubor všech alel organismu. genotyp souhrnně určuje rozsah či míru fenotypových možností organismu. genotyp v užším pojetí je dvojice alel téhož genu. (upraveno podle wikiskripta 2021 http://www.wikiskripta.eu/)
genotypizační techniky: metody používané ke stanovení specifických alel nebo snp jedinců (jednonukleotidové polymorfismy)
genová dávka: počet kopií daného genu v buňce nebo organismu. zvýšení genové dávky (např. duplikací genu) může vést k vyšší tvorbě produktu daného genu. při změnách nebo rozdílech v dávce genů zajišťují úpravu genové exprese mechanismy kompenzace dávky genů
genová introgrese: přenos genetického materiálu z jednoho druhu na jiný mechanismy mezidruhové hybridizace a opakovaného zpětného křížení
genová knihovna: velký soubor klonovaných fragmentů dna příslušného organismu, tkáně, orgánu nebo buněčného typu. může obsahovat sekvence celého genomu (genomová knihovna) nebo komplementární dna sekvence vytvořené z mrna a neobsahující introny
genová konverze: změna specifičnosti jedné z párových alel (párových dědičných vloh), při níž se jedna ze dvou podobných sekvencí dna změní tak, aby obě sekvence byly identické. (kejnovský, eduard. evoluce lidských pohlavních chromozomů. vesmír [online]. 2005/6, 323 [cit. 9.6.2021]. issn 1214-4029. dostupné z: https://vesmir.cz/cz/casopis/archiv-casopisu/2005/cislo-6/evoluce-lidskych-pohlavnich-chromozomu.html)
genová přestavba: řízená přestavba oblastí genu pomocí rekombinace dna
genová přestavba - alfa řetězec receptoru antigenů T-buněk: řízená přestavba variabilních oblastí genů pro alfa řetězec antigen specifických receptorů t-buněk
genová přestavba - beta řetězec receptoru antigenů T-buněk: řízená přestavba variabilních oblastí genů pro beta řetězec antigen specifických receptorů t-buněk
genová přestavba - delta řetězec receptoru antigenů T-buněk: řízená přestavba variabilních oblastí genů pro delta řetězec antigen specifických receptorů t-buněk
genová přestavba - gama řetězec receptoru antigenů T-buněk: řízená přestavba variabilních oblastí genů pro gama řetězec antigen specifických receptorů t-buněk
genová přestavba B-lymfocytů: řízená přestavba variabilních oblastí genů pro imunoglobulinové řetězce b-lymfocytů. přispívá tak k diverzitě protilátek. probíhá během diferenciace nezralých b-lymfocytů
genová přestavba T-lymfocytů: řízená přestavba variabilních oblastí genů pro receptory antigenů u t-buněk
genové regulační sítě: interaktivní regulační podsystémy genomu, které jsou kódované dna. koordinují vstup aktivátorových a represorových transkripčních faktorů během vývoje, buněčné diferenciace nebo při reakci na okolní prostředí. tyto sítě specificky exprimují určité skupiny genů pro specifické podmínky, období nebo umístění
genový pool: celková genetická informace přístupná ke vzájemné genetické výměně v populaci pohlavně se rozmnožujících organismů
genový targeting: integrace exogenní dna do genomu organismu v místech, kde je možné vhodně kontrolovat její expresi. k této integraci dochází v důsledku homologní rekombinace
gentamicin-polymethylmethacrylate bead: for treatment of chronic bone sepsis; available as loose beads or chain with 30 beads strung on multistranded surgical wire; each bead has a gentamicin content of 4.5mg
gentamiciny: komplex blízce příbuzných aminoglykosidů získaných z micromonospora purpurea a příbuzných druhů. jsou to širokospektrá antibiotika, ale jsou značně toxická - ototoxicita (vestibulární funkce), nefrotoxicita (postižení proximálních tubulů ledvin). působí tak, že inhibují biosyntézu proteinů. mají bakteriostatický až baktericidní účinek na většinu gramnegativních bakterií, včetně pseudomonád, stafylokoků. neúčinkují na enterokoky, mykobakterie a anaerobní bakterie, vstup do bakteriální buňky je aero-dependentní. využití: terapie závažných infekcí a sepsí. pravidelný vzniká rezistence. (upraveno podle wikipedie 2020 http://www.cs.wikipedia.org/)
genua valga: lat. abnormální zakřivení dolních končetin, při němž jsou kolena vbočena do "x" (lat. valgus křivonohý). (cit. velký lékařský slovník online, 2013 http://lekarske.slovniky.cz/ )
genua vara: lat. abnormální zakřivení dolních končetin do "o" (lat. varus křivý). (cit. velký lékařský slovník online, 2013 http://lekarske.slovniky.cz/ )
geny: sekvence nukleových kyselin, které fungují jako jednotky dědičnosti a kódují základní instrukce pro vývoj, reprodukci a udržování organismů
geny APC: tumor supresorové geny nacházející se v oblasti 5q21 na dlouhém raménku lidského chromozomu 5. mutace těchto genů je spojena s familiární adenomatózní polypózou, gardnerovým syndromem a také s některými sporadickými formami kolorektálních nádorů
geny BRCA1: tumor supresorový gen umístěný na lidském chromozomu 17, na lokusu 17q21. mutace tohoto genu je spojena s dědičným syndromem nádoru prsu a vaječníků. kóduje velký jaderný protein, který je součástí systému opravy dna
geny BRCA2: tumor supresorový gen umístěný na lidském chromozomu 13, na lokusu 13q12.3. mutace tohoto genu jsou spojené s nádory prsu a vaječníků. kóduje velký jaderný protein, který je nezbytnou součástí systému opravy dna (potlačuje tvorbu velkých chromozomálních přestaveb)
geny DCC: tumor supresorové geny umístěné na lidském chromozomu 18, na lokusu 18q21-qter. absence těchto genů je spojena se vznikem kolorektálních nádorů (dcc je zkratka anglického deleted in colorectal cancer). produkty těchto genů vykazují významnou homologii s molekulami adheze nervových buněk a s dalšími příbuznými glykoproteiny buněčného povrchu
geny MCC: tumor supresorové geny uložené na dlouhém raménku lidského chromozomu 5 (lokus 5q21). mutace těchto genů je spojena se vznikem kolorektálních nádorů (mcc je zkratka anglického "mutated in colorectal cancer")
geny MDR: angl. zkr. multi-drug resistence gen, gen mnohočetné rezistence k lékům; kóduje membránový neselektivní kanál tzv. glykoprotein-p, kterým se buňka může zbavovat cizorodých látek. zvýšená exprese mdr může zodpovídat za rezistenci buněk k protinádorové léčbě. (cit. velký lékařský slovník online, 2017 http://lekarske.slovniky.cz)
geny MHC třídy I: genová oblast pro hlavní histokompatibilní komplex čelistnatých obratlovců. tyto polymorfní geny se podílejí na vzniku imunitní odpovědi a aktivují složky komplementu. u kura domácího jsou tyto geny nazvány b loci, u psů dla, u morčat gpla, u myší h-2, u krys rt-1 a u člověka hla-a, -b a -c třídy i
geny MHC třídy II: genetické lokusy hlavního histokompatibilního systému obratlovců, které kódují polymorfní produkty řídící imunitní odpověď na specifické antigeny. tyto geny se nachází v oblasti hla-d u lidí a na lokusech h-2m, i-a, a i-e u myší
geny RAG-1: geny, které se účastní aktivace enzymu vdj-rekombinázy. rag-1 se u lidí nachází na chromozomu 11 (u myší na chromozomu 2) a je výhradně exprimován zralými lymfocyty
geny TcR: geny, které kódují receptory t-lymfocytů. jsou tvořeny ze zárodečných genových segmentů při genové přestavbě t-lymfocytů a jejich řad. mechanismy diverzity generací a exprese jsou podobné jako u genů pro imunoglobuliny
geny TcR alfa: sekvence dna kódující alfa řetězec t-buněčného receptoru. organizace genů tcr alfa je v podstatě stejná u všech druhů a je podobná organizaci genů pro imunoglobuliny
geny TcR beta: sekvence dna kódující beta řetězec t-buněčného receptoru. organizace genů tcr beta je v podstatě stejná u všech druhů a je podobná organizaci genů pro imunoglobuliny
geny TcR delta: sekvence dna kódující delta řetězec t-buněčného receptoru. celý lokus pro řetězec delta se nachází v lokusu pro řetězec alfa
geny TcR gama: sekvence dna kódující gama řetězec t-buněčného receptoru. lokus pro lidský řetězec gama je organizován podobně jako lokus tcr beta
geny Wilmsova nádoru: geny na lokusech spojených se vznikem wilmsova nádoru. patří sem lidské geny wt1 (na 11p13) a wt2 (mtacr1) na 11p15
geny abl: sekvence dna asociované s retroviry, původně izolované z viru abelsonovy myší leukemie (ab-mulv). protoonkogen abl (c-abl) kóduje protein, který je členem rodiny tyrozinkináz. lidský gen c-abl se nachází na dlouhém raménku chromozomu 9 v úseku 9q34.1. u chronické myeloidní leukemie je aktivován translokací mezi 9. a 22. chromozomem za vzniku genu bcr-abl
geny ara-C: regulační geny, které kódují camp receptorový protein nutný pro využití l-arabinózy v e. coli. příklad pozitivní kontroly či regulace genové exprese bakteriálního operonu
geny bcl-1: geny b-buněčné leukemie/lymfomu 1, jejichž nadměrná exprese souvisí s různými nádory. nadměrná exprese vzniká při translokaci t(11;14), charakteristické pro b-buněčné lymfomy z plášťových buněk. lidský gen c-bcl-1 je umístěný na dlouhém raménku chromozomu 11, na pozici 11q13
geny bcl-2: geny asociované s některými druhy leukémií. v normálních buňkách blokují apoptózu, nadměrná exprese souvisí s folikulárním lymfomem. nadměrnou expresi vyvolává translokace t(14;18). lidský gen c-bcl-2 se nachází na dlouhém raménku chromozomu 18 (18q24)
geny chloroplastů: geny, které se nacházejí v chloroplastové dna
geny env: geny pro proteiny virového obalu retrovirů. obsahují cis-působící cílovou sekvenci rna pro rev protein, která je označovaná jako rev responzivní element (rre)
geny erbA: geny příbuzné dna sekvenci erba, která byla poprvé izolována z viru ptačí erytroblastózy (v-erba). geny erba v buňkách kódují receptory thyreoidních hormonů. byly identifikovány dva odlišné geny c-erba: gen erba-alfa nacházející se v oblasti 17q21 a gen erba-beta nacházející se v oblasti 3p24. zkrácením n- a c-terminálních konců genu erba vznikají produkty podobné v-erba. zkrácení ovlivňuje odpověď na hormon, nikoli vazebnou kapacitu dna
geny erbB: dna sekvence příbuzné retrovirům (erbb), které byly původně izolovány z (nebo jsou příbuzné) viru ptačí erytroblastózy (aev). tyto geny kódují rodinu receptorů epidermálního růstového faktoru (egfr), která je důležitá při řízení proliferace normálních buněk a v patogenezi lidských nádorů. patří sem geny erbb-1, erbb-2 a erbb-3. všechny tři vykazují patologickou expresi u různých lidských malignit
geny erbB-1: protoonkogen c-erbb-1 kóduje receptor epidermálního růstového faktoru. jeho název je odvozený od jeho virového homologu v-erbb, který byl izolován z viru ptačí erytroblastózy (aev). tam byl obsažen jako fragment kuřecího genu c-erbb-1, bez ligand-vázající domény na n-konci. nadměrná exprese genů erbb-1 se vyskytuje u širokého spektra nádorů, běžně u spinocelulárních karcinomů různé lokalizace a méně často u adenokarcinomů. lidský gen c-erbb-1 se nachází v lokusech 7p14 a 7p12
geny erbB-2: gen erbb-2 je protoonkogen, který kóduje receptor erbb-2 (protein se strukturou podobnou receptorům pro epidermální růstové faktory). název pochází z virového onkogenního homologu (v-erbb), který je zkrácenou formou kuřecího genu erbb nacházejícího se ve viru ptačí erytroblastózy. nadměrná exprese a amplifikace tohoto genu je spojena s významným výskytem adenokarcinomu. lidský gen c-erbb-2 se nachází na lokusu 17q21.2
geny fms: rodina genů původně izolovaných z kmene susan mcdonough viru kočičího sarkomu. protoonkogen fms (c-fms) kóduje receptor faktoru stimulujícího kolonie makrofágů (receptor m-csf). onkogen fms (v-fms) kóduje onkogenní protein gp140(v-fms), který je mutovanou formou m-csf. lidský gen c-fms se nachází mezi 5q33.2 a 5q33.3
geny fos: dna sekvence související s retroviry (fos), které byly původně izolovány z virů myšího sarkomu (fbj-msv a fbr-msv). protoonkogen c-fos kóduje jaderný protein, který se účastní řízení transkripce související s růstem. vložení c-fos do fbj-msv nebo fbr-msv indukuje u myší osteogenní sarkomy. lidský gen c-fos se nachází na dlouhém raménku chromozomu 14 (14q21-31)
geny gag: dna sekvence, které tvoří kódující oblast pro proteiny spojené s tzv. core (vnitřní částí, dření) retrovirů. označení gag je zkratka pro skupinově specifický antigen
geny helmintů: základní jednotky dědičnosti cizopasných červů
geny jun: dna sekvence související s retroviry (jun), které byly původně izolovány z viru ptačího sarkomu 17 (asv 17). protoonkogen jun (c-jun) kóduje jaderný protein, který se účastní řízení transkripce související s růstem. vložení c-jun do asv-17 nebo konstitutivní exprese proteinu c-jun je tumorigenní. lidský gen c-jun se nachází na krátkém raménku chromozomu 1 (1p31-32)
geny mos: dna sekvence související s retroviry (mos), které byly původně izolovány z moloneyho viru myšího sarkomu (mo-msv). protoonkogen mos (c-mos) kóduje protein, který je členem rodiny serinkináz. dosud se neprokázalo, že se lidský c-mos může transformovat nebo je tumorigenní. u myší může ale nastat aktivace po inzerci intracisternální částice podobné retroviru do blízkosti sekvence c-mos. lidský gen c-mos se nachází na dlouhém raménku chromozomu 8 (8q22)
geny myb: sekvence dna spojené s retroviry (v-myb), původně izolované z virů ptačí myeloblastózy a leukemie e26. protoonkogen c-myb kóduje jaderný protein, který se účastní regulace transkripce a pravděpodobně je nezbytný pro proliferaci hematopoetických buněk. lidský gen myb se nachází na krátkém raménku lidského chromozomu 6 (lokus 6q22-23). je to zlomové místo při translokacích způsobujících akutní t-lymfatickou leukemii a někdy nádory vaječníků a melanomy
geny myc: rodina dna sekvencí souvisejících s retroviry (myc), které byly původně izolovány z viru ptačí myelocytomatózy. protoonkogen myc (c-myc) kóduje jaderný protein, který se účastní metabolismu nukleových kyselin a zprostředkovává buněčnou reakci na růstové faktory. pro tumorigenitu je zásadní zkrácení prvního exonu, který pravděpodobně reguluje expresi c-myc. lidský gen c-myc se nachází na dlouhém raménku chromozomu 8 (8q24)
geny nef: sekvence dna kódující protein, který zabraňuje (negativně reguluje) expresi viru lidské imunodeficience (hiv). výraz nef je akronym z anglického negative factor
geny neurofibromatózy 1: tumor supresorové geny uložené na dlouhém raménku lidského chromozomu 17 (lokus 17q11.2). předpokládá se, že je mutace těchto genů spojena se vznikem neurofibromatózy 1, watsonova syndromu a syndromu leopard
geny neurofibromatózy 2: tumor supresorové geny uložené na dlouhém raménku lidského chromozomu 22. mutace nebo ztráta těchto genů způsobuje neurofibromatózu 2
geny nádorové: geny, jejichž abnormální exprese nebo mutace jsou spojené s vývojem, růstem nebo progresí nádorů
geny p16: tumor supresorové geny uložené na lidském chromozomu 9 (lokus 9p21). mutace nebo ztráta tohoto genu je spojená s širokým spektrem nádorových onemocnění. gen p16 kóduje dva produkty (alternativní sestřih): inhibitor p16 cyklin-dependentní kinasy a nádorový supresorový protein p14arf
geny p53: tumor supresorové geny uložené na krátkém raménku lidského chromozomu 17 a kódující fosfoprotein p53
geny pX: geny pro minimálně tři proteiny, které regulují expresi lidského t-lymfotropního viru 1 a lidského t-lymfotropního viru 2. jsou to proteiny p21(x), p27(rex) a p40(tax). geny tax (trans-aktivátor x) a rex (regulátor x) jsou součástí px, ale jsou v překrývajících se čtecích rámcích. x je dřívější označení oblasti v dlouhém otevřeném čtecím rámci (ior), která se nyní označuje px
geny pol: sekvence dna kódující retrovirové enzymy reverzní transkriptáza, proteáza a endonukleáza/integráza. výraz pol je zkratka pro polymerázu (skupina enzymů, do níž patří reverzní transkriptáza)
geny pro IAP elementy: geny iap elementů (rodiny elementů podobných retrovirům), které kódují částice podobné virům (iap elementy) nacházející se pravidelně v raných embryích hlodavců. za určitých podmínek (např. hypometylace dna) dochází k jejich transkripci. tyto transkripty se vyskytují v různých nádorech (plazmacytomy, neuroblastomy, rhabdomyosarkomy, teratokarcinomy a karcinomy tračníku
geny pro imunoglobuliny: geny pro různé podjednotky imunoglobulinů, např. geny pro lehké řetězce imunoglobulinů a geny pro těžké řetězce imunoglobulinů. geny pro lehké a těžké řetězce imunoglobulinů se v zárodečných buňkách vyskytují jako genové segmenty. kompletní geny se tvoří během zrání b-lymfocytů, kdy se segmenty přesouvají a spojují. genové segmenty lidských zárodečných genů pro lehké a těžké řetězce se dělí na skupiny v (variable), j (joining) a c (constant). zárodečné geny pro těžké řetězce mají ještě segment d (diversity)
geny pro lehké řetězce imunoglobulinů: geny a genové segmenty kódující lehké řetězce imunoglobulinů. segmenty genů pro lehké řetězce se označují písmeny v (variable), j (joining), a c (constant)
geny pro těžké řetězce imunoglobulinů: geny a genové segmenty kódující těžké řetězce imunoglobulinů. segmenty genů pro těžké řetězce se označují písmeny v (variable), d (diversity), j (joining), a c (constant)
geny rRNA: geny pro rna, která je součástí ribozomů. tyto geny se vyskytují u prokaryot i eukaryot. geny pro rrna prokaryot se obvykle nacházejí v operonech rozptýlených v genomu, kdežto u eukaryot jsou seskupené do multicistronických transkripčních jednotek
geny ras: rodina dna sekvencí souvisejících s retroviry (ras), které byly původně izolovány z harveyho a kirstenova viru myšího sarkomu (h-ras, ha-ras, rash a k-ras, ki-ras, rask). u zvířecích druhů jsou geny ras vysoce konzervované sekvence. v genomech lidí, ptáků, myší a bezobratlých byly nalezeny sekvence odpovídající genům h-ras i k-ras. blízce příbuzný gen n-ras byl detekován v buněčných liniích lidského neuroblastomu a sarkomu. všechny geny této rodiny mají podobnou strukturu exon-intron a každý kóduje protein p21
geny recesivní: geny, které ovlivňují fenotyp jen v homozygotním stavu
geny rel: rodina dna sekvencí spojených s retroviry (v-rel). tyto geny byly původně izolovány z virů ptačí retikuloendoteliózy. protoonkogen rel (c-rel) kóduje subcelulární (jaderný a cytoplazmatický) transkripční faktor, který se účastní diferenciace lymfocytů. translokace nebo nadměrná exprese c-rel nebo kompetice s v-rel vyvolává onkogenezi. lidský gen rel se nachází na krátkém raménku chromozomu 2 (lokus 2p12-13)
geny retinoblastomu: tumor supresorové geny lokalizované na lidském chromozomu 13 (lokus 13q14) a kódující rodinu fosfoproteinů s molekulární hmotností 104 kda až 115 kda. pro normální vývoj sítnice je třeba jedné kopie divokého typu genu rb. ztráta nebo inaktivace obou alel na tomto lokusu vede ke vzniku retinoblastomu
geny rev: sekvence dna tvořící kódující oblast pro protein, který reguluje expresi strukturních a regulačních proteinů viru lidské imunodeficience (hiv). výraz rev je zkratka z anglického regulator of virion
geny sis: sekvence dna spojené s retroviry (v-sis), původně izolované z viru opičího sarkomu (ssv). protoonkogen c-sis kóduje růstový faktor, což je b řetězec destičkového růstového faktoru. gen v-sis nebo nadměrná exprese c-sis způsobuje tumorigenezi. lidský gen sis se nachází na dlouhém raménku chromozomu 22 (lokus 22q12.3-13.1)
geny src: dna sekvence související s retroviry (src), které byly původně izolovány z viru rousova sarkomu (rsv). protoonkogen src (c-src) kóduje protein, který je členem rodiny tyrozinkináz, je to první identifikovaný lidský protoonkogen. lidský gen c-src se nachází na dlouhém raménku chromozomu 20 (20q12-13)
geny sry: tento gen je zodpovědný za spuštění vývoje samčího pohlaví u savců. u člověka je přítomný na krátkém raménku chromozomu y. kóduje transkripční faktor (obsahující doménu hmg-box), který zahajuje vývoj varlat z embryonálních gonád. (upraveno podle wikipedie 2021 http://www.cs.wikipedia.org/)
geny tat: sekvence dna tvořící kódující oblast pro protein, který je zodpovědný za trans-aktivaci transkripce (tat) viru lidské imunodeficience (hiv)
geny v genech: geny, jejichž všechny sekvence jsou obsaženy v jiných genech
geny vif: sekvence dna tvořící kódující oblast pro protein vif (virion infectivity factor), který je důležitý pro tvorbu infekčních virionů viru lidské imunodeficience (hiv). dřívější označení tohoto genu bylo sor (short open reading frame)
geny vpr: sekvence dna kódující transaktivační protein, který určuje rychlý růst viru lidské imunodeficience (hiv). výraz vpr je zkratka anglického názvu viral protein r, kde r není definováno
geny vpu: sekvence dna kódující hiv-1 regulační protein vpu (virový protein u), který značně zvyšuje export virových částic z infikovaných buněk. geny vpu chybí u viru hiv-2 a u viru opičí imunodeficience
geny vázané na chromozom X: geny, které jsou lokalizované na chromozomu x
geny vázané na chromozom Y: geny, které jsou lokalizované na chromozomu y
geografická atrofie: forma makulární degenerace, také známá jako suchá makulární degenerace. příznakem je dobře definovaná léze nebo atrofie v centrální části sítnice, označované jako žlutá skvrna (macula lutea). na rozdíl od vlhké makulární degenerace není přítomná neovaskularizace a edém
geografická kartografie: znázorňování oblastí země nebo jiných nebeských těles za účelem vizualizace prostorového rozložení různých informací
geografické informační systémy: počítačové systémy, které umožňují ukládat, spravovat a analyzovat prostorová data. znalost umístění a vzájemných prostorových souvislostí mezi objekty je velmi významná v řadě oborů lidské činnosti. prakticky to znamená, že v našich datech v počítači musíme mít zaznamenáno obojí současně, tj. jak vlastní údaje o objektu, tak údaje o jeho poloze. tomuto typu dat říkáme geografická (nebo prostorová) data a počítačovému systému, který umožňuje ukládat a využívat taková data, říkáme geografický informační systém, zkráceně gis. (upraveno podle wikipedie 2020 http://www.cs.wikipedia.org/)
geologické jevy: struktury, vlastnosti a procesy týkající se neživé hmoty země
geologické sedimenty: sediment je usazenina, složená z částic pevných látek, které se vlivem tíže usadily na dně prostoru naplněného plynem, tedy např. zemskou atmosférou, nebo kapalinou, např. nádoby nebo přírodní vodní prostory (řek, jezer, vodních nádrží, moří, oceánů apod.). sediment může být tvořen jakoukoliv látkou, která může být v přírodě přenesena větrem nebo vodním tokem i ze značně vzdálených míst. v mořské vodě se z rozpuštěné organické hmoty samovolně vytvářejí drobné částečky biopolymerových gelů (někdy nazývané "mořský sníh"). (upraveno podle wikipedie 2021 http://www.cs.wikipedia.org/)
geologie: věda o zemi a jiných nebeských tělesech a jejich historii zaznamenané v horninách. zahrnuje studium geologických procesů jako jsou tvorba skalních útvarů, zvětrávání, eroze a sedimentace
geotrichóza: onemocnění způsobené houbou geotrichum candidum. postihuje dutinu ústní a přilehlé sliznice. vzniká u imunosuprimovaných osob. (cit. velký lékařský slovník online, 2015 http://lekarske.slovniky.cz)
geranylgeranyl-difosfátgeranylgeranyltransferasa: enzym, který katalyzuje kondenzaci dvou molekul geranylgeranyldifosfátu za vzniku prefytoendifosfátu. molekula prefytoendifosfátu je prekurzorem karotenoidů a dalších tetraterpenů
geranyltranstransferasa: enzym zapojený do mevalonátové dráhy, který katalyzuje syntézu farnesyldifosfátu z isopentenyldifosfátu a dimethylallyldifosfátu
geriatrická anestezie: provádění anesteziologických zákroků u starých osob, obvykle ve věku 65 let a více
geriatrická psychiatrie: obor psychiatrie zabývající se duševním zdravím starých lidí
geriatrické hodnocení: hodnocení úrovně fyzických, fyziologických nebo duševních funkcí ve starších věkových skupinách
geriatrické ošetřovatelství: ošetřovatelská péče o staré pacienty v domácnosti, v nemocnici nebo ve zvláštních institucích, jako jsou pečovatelské domy, psychiatrické instituce atd
geriatrické zubní lékařství: obor zubního lékařství zabývající se dentálními problémy starších lidí
geriatrie: obor medicíny, který se zabývá fyziologickými a patologickými aspekty stárnutí lidí, včetně klinických problémů stárnutí (senescence) a senility
geriatři: lékaři specializující se na fyziologické a patologické aspekty stárnutí a stáří, včetně klinických problémů stáří a senility
germanium: vzácný šedobílý polokovový prvek s chemickou značkou ge, atomovým číslem 32 a atomovou hmotností 72,63. největší uplatnění nachází v polovodičovém průmyslu
germinom: maligní nádor zárodečné tkáně pohlavních žláz, mediastina nebo v pineální oblasti. germinomy jsou vzhledově jednotné, skládají se z velkých kulatých buněk s vezikulárním jádrem, s čirou nebo jemně granulární eozinofilní cytoplazmou
germinální a embryonální nádory: nádory složené z prvotních zárodečných buněk embryonálních pohlavních žláz nebo ze zárodečných listů embrya savců. pojem se nevztahuje na nádory umístěné v pohlavních žlázách nebo vyskytující se u embrya či plodu
geroscience: věda zabývající se aktivním stářím a prodloužením produktivního věku
gestalt teorie: systém, který zdůrazňuje, že zkušenosti a chování člověka obsahují základní struktury a vztahy, které nelze redukovat na jednodušší komponenty, z čehož vyplývá, že celek je víc než součet jeho částí
gestalt terapie: forma psychoterapie kladoucí důraz na souhru organismu a okolního prostředí. cílem této terapie je u jedince dosáhnout sjednocení těla, pocitů a rozumu
gestační diabetes: cukrovka (diabetes mellitus) vznikající v době těhotenství. vzniká obv. po 20. týdnu těhotenství, vliv má působení hormonů, které v této době vznikají ve větším množství a působí proti inzulinu. po těhotenství obv. mizí; existuje vyšší riziko vzniku diabetu 2. typu po mnoha letech. (cit. velký lékařský slovník online, 2017 http://lekarske.slovniky.cz/)
gestační stáří: stáří zárodku, od doby početí/oplození. v klinickém porodnictví je gestační věk často odhadován jako čas od začátku poslední menstruace, což je asi 2 týdny před ovulací a oplodněním. odhaduje se také, že začíná oplodněním, říjí, koitem nebo umělou inseminací
gestační trofoblastická nemoc: skupina onemocnění vycházejících z těhotenství. tato onemocnění se běžně pojí s hyperplazií trofoblastů a výrazně zvýšeným choriogonadotropinem (hcg). patří mezi ně mola hydatidosa, invazivní mola (chorioadenom), trofoblastický nádor lokalizovaný v placentě a choriokarcinom. nádory mají různé sklony k invazi a šíření
gestační váček: kulovitá struktura, která se v raném těhotenství nachází obvykle v horní části těla dělohy (fundus uteri). skládá se z embrya, amniové tekutiny a žloutkového vaku. je viditelný prenatální ultrasonografií kolem 5. týdne těhotenství. podle jeho velikosti se často určují a monitorují gestační věk, vývoj plodu a komplikace v těhotenství
ghrelin: acylovaný, orexigenní peptid tvořený 28 aminokyselinami, který je ligandem pro receptory ghrelinu. ghrelin je široce exprimován, primárně v žaludku dospělých. ghrelin působí centrálně na stimulaci sekrece růstového hormonu a příjmu potravy a periferně na regulaci energetické homeostázy. jeho velký prekurzorový protein, známý jako hormon regulující chuť k jídlu nebo peptid související s motilinem, obsahuje ghrelin a obestatin
ghí: vyčištěná část mléka, smetany nebo másla získaná odstraněním netukových složek
giardiáza: onemocnění vyvolané bičíkovcem giardia lamblia, k infekci přispívá žaludeční hypacidita. příznaky mají různou intenzitu, od takřka asymptomatického průběhu po příznaky způsobené malabsorpcí. prvoka je možné prokázat ve stolici, vylučování však nemusí být vždy dostatečně masivní. léčebně se podává např. metronidazol. (cit. velký lékařský slovník online, 2013 http://lekarske.slovniky.cz/ )
gibereliny: skupina fytohormonů původně izolovaných z kultur gibberella fujikuroi, houby způsobující bakanaeho chorobu rýže. další gibereliny byly objeveny i u vyšších rostlin. gibereliny jsou tetracyklické diterpenoidy, slabé organické kyseliny, některé mají mnoho funkcí v regulaci ontogeneze rostlin. ovlivňují klíčení semen, nástup kvetení, podílí se při determinaci pohlaví, regulují vývoj plodů
gigantismus: nadměrný vzrůst způsobený nadbytkem růstového hormonu (sth) v dětství (např. při nádoru hypofýzy). opak nanismus. srov. akromegalie. (cit. velký lékařský slovník online, 2013 http://lekarske.slovniky.cz/ )
ginger extract: extract made from ginger. contains antioxidants including gingerol and shogaol
gingiva: tvoří ji pojivová tkáň a pokrývá zubní (alveolární) výběžek obou čelistí a krčky zubů. důležitá součást závěsného aparátu zubu. (cit. velký lékařský slovník online 2012, http://lekarske.slovniky.cz/ )
gingivitida: akutní nebo chronický zánět dásně s klinickými projevy omezenými pouze na gingivu, tj. supraalveolární část dásně. charakteristickými znaky jsou zarudnutí, hypertrofie, bolest, krvácení a sekrece z gingiválního sulku. těžší formy g. mohou postupně přejít v parodontitidu se ztrátou attachmentu, normálně se však úpon epitelu nemění a prohloubení gingiválního sulku je důsledkem hypertrofie zanícené gingivy (nepravé parodontální choboty). (cit. velký lékařský slovník online, 2017 http://lekarske.slovniky.cz)
gingivální exsudát: o tekutině, která se v nepatrném množství nalézá v gingivální štěrbině, si někteří myslí, že je exsudátem, působícím zánětlivě, zatímco jiní ji mají za materiál, který pročišťuje tento prostor, přitom obsahuje přilnavé plazmatické bílkoviny, které zvyšují přilnavost epiteliálních přídavků, má antimikrobiální vlastnosti a vyvíjí aktivitu protilátek.(from jablonski, illustrated dictionary of dentistry, 1982)
glafenin: derivát kyseliny anthranilové s analgetickými vlastnostmi používaný k úlevě od všech typů bolesti
glaukom: zelený zákal. onemocnění charakterizované zvýšeným nitroočním tlakem a následnými změnami vnitřních částí oka a poškozením zrakového nervu, které vede k poruchám vidění. g. postihuje až 2% populace středního a vyššího věku a v rozvinutých zemích patří k nejč. příčinám slepoty. objeví-li se na oku zdravém, jde o primární g., jeho příčina není zcela jasná, je-li důsledkem jiného očního onemocnění (oční záněty, úraz aj.), jde o g. sekundární. podstatou většiny druhů g. je zvýšení tlaku komorové vody v oku (zvýšená tvorba či poruchy jejího odtoku). tento tlak lze při odborném očním vyšetření změřit. akutní g. (vzácnější) se projevuje akutními záchvaty silné bolesti oka a hlavy, světloplachostí, zarudnutím oka, viděním barevných kruhů kolem zdrojů světla a různě velkou poruchou vidění (např. mlhavé vidění), někdy i nevolností a zvracením. zrak se vlivem záchvatů zhoršuje, k čemuž může docházet postupně - a zákeřně - i bez akutních záchvatů (u chronického g. častější). podstatou léčby je snižování nitroočního tlaku. používají se oční kapky pilokarpin, betablokátory, popř. některé vnitřně podané léky snižující tvorbu komorové vody. v některých případech se používá laser nebo se provádí operace. včasně zahájená a pečlivě prováděná léčba umožní nemoc zastavit a zabránit tak těžkému porušení zraku či dokonce slepotě. vzniklá poškození však již nelze odstranit, proto je důležitá včasná diagnóza a pečlivé dodržování léčby. některé vnitřně podané léky (atropin, spasmolytika) mohou u nemocného glaukomem vyvolat záchvat; řec. glaukos modrozelený. (cit. velký lékařský slovník online, 2013 http://lekarske.slovniky.cz/ )
glaukom neovaskulární: sekundární glaukom vznikající v souvislosti s novotvorbou cév v oblasti duhovky a komorového úhlu (např. po okluzi centrální retinální žíly, srov. rubeóza duhovky). (cit. velký lékařský slovník online, 2013 http://lekarske.slovniky.cz/ )
glaukom s otevřeným úhlem: při této formě glaukomu nedochází k náhlému vzestupu nitroočního tlaku, který je trvale mírně zvýšený a poškozuje oko, vede k exkavaci papily a její atrofii. přední oční komora je normální hloubky. porucha zraku je "zrádně" postupná, postiženy jsou nejprve periferní části zrakového pole, zatímco centrální zraková ostrost je dlouho dobrá. vzniklá poškození jsou však ireverzibilní. vyskytuje se spíše ve vyšším věku. (cit. velký lékařský slovník online, 2018 http://lekarske.slovniky.cz)
glaukom s uzavřeným úhlem: forma glaukomu, u které je zvýšení nitroočního tlaku vyvolané zablokováním odtoku nitrooční tekutiny trámčinou úhlu přední komory
gliadin: jednoduchý protein, jeden z prolaminů, získaný z lepku pšenice, žita atd. může být rozdělen do 4 samostatných elektroforetických frakcí. je to toxický faktor spojený s celiakií. gliadin je směsí řetězců bílkovin (polypeptidů), které vznikají rozkladem bílkovin lepku v zažívacím traktu
glibenklamid: perorální antidiabetikum, derivát sulfonylmočoviny ii. generace. má podobné účinky jako chlorpropamid. (upraveno podle: velký lékařský slovník online, 2022 http://lekarske.slovniky.cz)
glicentin: 69-aminokyselinový peptid odvozený od n-konce proglukagonu. je produkován především l-buňkami střev. dalším zpracováním glicentinu se získá 30-aminokyselinový n-terminální peptid (polypeptid příbuzný glicentinu) a 37-aminokyselinový peptid oxyntomodulin. glicentin i oxyntomodulin mohou snížit produkci trávicích sekretů a zpomalit vyprazdňování žaludku
glifloziny: glifloziny jsou selektivní inhibitory transportéru pro sodík a glukózu 2 (sglt2). blokují reabsorpci glukózy v ledvinách a navozují glykosurii. glifloziny (dapagliflozin, canagliflozin, empagliflozin) selektivně blokují sglt2, snižují glykemický práh a reabsorpční kapacitu pro glukózu. navozují tak glykosurii a vedou k velmi významnému poklesu glykémie postprandiální i nalačno a k poklesu glykosylovaného hemoglobinu asi o 15-25 mmol/mol. účinek gliflozinů není závislý na inzulinu, jejich výhodou je nízké riziko výskytu hypoglykémie (srovnatelné s placebem). (uprav. podle https://www.cukrovka.cz/glifloziny [cit. online 23. 12. 2021])
gliklazid: perorální antidiabetikum, které patří mezi deriváty sulfonylmočoviny. stimuluje tvorbu a vylučování inzulinu buňkami slinivky
glioblastom: maligní forma astrocytomu je histologicky charakteristická pleomorfními astrocyty s atypickým jádrem, mikrokrvácením a nekrózou. mohou se vytvořit v jakékoli oblasti centrálního nervového systému, často v mozkových hemisférách, bazálních gangliích a v komisurálních drahách. klinické projevy se nejčastěji vyskytují v páté nebo šesté dekádě života s fokálními neurologickými příznaky nebo záchvaty
gliom: nádor cns vycházející z podpůrné nervové tkáně (neuroglie, glie). patří sem astrocytom, zhoubný glioblastom aj. gliomy rostou v různých částech mozku. způsobují epilepsii, psychické změny, růst nitrolebního tlaku s bolestí hlavy a poruchou vidění, ložiskové příznaky atd. existují ve zhoubné i nezhoubné variantě. k malignímu g. mozku (mgm) se řadí zejm. maligní glioblastom, maligní astrocytom, maligní oligodendrogliom a maligní ependymom. g. dětského věku bývají lokalizovány např. v kmeni či mozečku, g. hemisfér jsou častější u dospělých. prognóza je velmi vážná. léčba je zejm. neurochirurgická popř. v kombinaci s ozařováním či cytostatiky. (cit. velký lékařský slovník online, 2016 http://lekarske.slovniky.cz)
gliom zrakového nervu: nádor z gliových buněk vznikající ve zrakovém nervu. obvykle se vyskytuje v dětství. zhruba v 50% jsou gliomy optiku spojeny s neurofibromatózou 1. ke klinickým příznakům patří snížená zraková ostrost, exoftalmus, patologický nystagmus, strabismus, pobledlost nebo otok zrakového nervu a intrakraniální hypertenze. nádor se může rozšířit do chiasma opticum a hypotalamu
gliosarkom: vzácné smíšené nádory mozku a vzácně také míchy, které obsahují maligní neuroektodermální (gliální) a mezenchymálních složky, včetně vřetenovitých fibrosarkomových buněk. tyto nádory jsou velmi agresivní, metastázují běžně do plic, žaludku, jater a lymfatických uzlin. vyskytují se především u dospělých a mohou vzniknout v tkáni, která již byla ozařována
glióza: tvorba husté vazivové sítě neuroglií. patří sem astrocytóza, což je proliferace astrocytů v oblasti degenerativní léze
globoidní leukodystrofie: krabbeova nemoc, globoid cell leukodystrofie - dědičné onemocnění metabolismu lipidů spočívající v deficitu lyzozomálního enzymu beta-galaktosidázy (galaktocerebrosidáza, galaktosylceramid-beta-galaktosidáza). dědičnost je autozomálně recesivní (14q21 - q31). galaktocerebrosidy (galaktosylceramidy) se hromadí v bílé hmotě mozku, dochází k progresivní mozkové degeneraci. infantilní forma se projeví kolem 3. měsíce života hypertonií, atrofií optiku. onemocnění progreduje v opistotonus, děti umírají do 3 let. pozdní infantilní forma onemocnění se manifestuje až kolem 2. roku, klinická symptomatologie je stejná, onemocnění ovšem probíhá mnohem pomaleji. prognóza je nepříznivá. syn. galaktocerebrosidóza, galaktocerebrosidová lipidóza. (cit. velký lékařský slovník online, 2013 http://lekarske.slovniky.cz/ )
globosidy: glykosfingolipidy obsahující n-acetylglukosamin (paraglobosid) nebo n-acetylgalaktosamin (globosid). globosid je p antigenem erytrocytů and paraglobosid je intermediátem v biosyntéze krevní skupiny abh erytrocytů a glykosfingolipidových antigenů p1. při defektu enzymu hexosaminidasy se globosid akumuluje v tkáni, což je příčinou sandhoffovy nemoci
globuliny fetální: specializované proteiny, které jsou přednostně exprimovány během vývoje plodu
globus hystericus: pocit cizího tělesa v hrdle, který se objevuje mezi jídly, bez přítomnosti jiných gastrointestinálních poruch nebo poruch motility (např. dysfagie, gastroezofageální reflux)
globus pallidus: fylogeneticky nejstarší část corpus striatum, která se označuje jako paleostriatum. tvoří menší, střední část jádra nucleus lentiformis
globální longitudinální strain: globální longitudinální strain (gls) je měřítkem funkce komor. vypočítává se z dvojrozměrného echokardiografického obrazu kvantifikací relativní změny délky myokardu v intervalu mezi koncem diastoly a koncem systoly. gls se používá k posouzení rozsahu a závažnosti kardiovaskulárních onemocnění a výsledků terapie. je navrhován jako lepší ukazatel srdeční dysfunkce než hodnocení ejekční frakce komor