NLK-NML/MeSH-CZ-2025-notes huggingface dataset:
dehydroepiandrosteronsulfát: cirkulující forma hlavního steroidu c19 produkovaného primárně kůrou nadledvin. dhea-sulfát slouží jako prekurzor pro testosteron, androstendion, estradiol a estron
dehydrogenasy/reduktasy s krátkým řetězcem: velká rodina oxidoreduktáz, které jsou převážně závislé na nad nebo nadp a mají 250 až 350 aminokyselin. obvykle se skládají ze dvou proteinových domén: katalytické n-koncové domény, která váže substrát, a c-koncové domény vázající koenzym
dekalcifikace (technika): odstranění minerálů z kostí při histologickém vyšetření kosti
dekamethoniové sloučeniny: sloučeniny obsahující radikál dekamethylenbis(trimethyl)amonia. tyto sloučeniny působí často jako nervosvalové depolarizační látky
dekanylace tracheostomie: vyjmutí tracheostomické kanyly
dekapitace: traumatické nebo experimentální oddělení hlavy od těla u zvířete nebo člověka
dekarboxylace: chemická reakce, při níž dochází k odštěpení karboxylové skupiny z chemické sloučeniny, nejčastěji v podobě oxidu uhličitého (co2). (upraveno podle wikipedie 2021 http://www.cs.wikipedia.org/)
dekarboxylasy aromatických L-aminokyselin: skupina enzymů s širokou specifitou. tyto enzymy dekarboxylují řadu aromatických aminokyselin včetně dihydroxyfenylalaninu (dopa dekarboxyláza), tryptofanu a hydroxytryptofanu
dekomprese: snížení tlaku okolního prostředí, nejčastěji pomalé snižování vnějšího tlaku na celé tělo. má zvláštní význam v potápění, horolezectví a letectví, při prevenci dekompresní nemoci. pojem zahrnuje také náhlou dekompresi při úrazech, nepatří sem chirurgická (lokální) dekomprese nebo dekomprese s využitím přirozených tělních otvorů
dekomprese explozivní: dekomprese velmi rychlým snížením okolního tlaku v přetlakové kabině, kokpitu apod
dekompresní kraniektomie: vytvoření otvoru v lebce a dočasné odstranění části kosti. tento postup se používá k léčbě zvýšeného intrakraniálního tlaku, který neodpovídá na konvenční léčbu. typickými situacemi jsou stavy spojené s otokem mozku
dekompresní nemoc: kesonová nemoc (dekompresní nemoc) - chorobný stav vznikající při rychlém vynoření z velkých hloubek, zejm. u potápěčů. během pobytu v hloubce, tj. v prostředí s vyšším tlakem, než je tlak atmosférický, dochází v tkáních k rozpouštění většího množství vzduchu. při náhlém poklesu tlaku (dekompresi) se vzduch (zejm. dusík) z roztoku uvolňuje ve formě bublinek, a dochází k vzduchové, resp. plynové, embolii. podobný stav vznikající při poruše těsnosti kabiny letadel ve vysokých výškách se spolu s k. n. označuje obv. jako dekompresní nemoc. k příznakům k. n. patří projevy poškození nervového systému (různě rozsáhlé obrny až paraplegie, psychické poruchy), později např. aseptické nekrózy kostí aj. v léčbě se užívá hyperbarická komora. srov. barotrauma. (cit. velký lékařský slovník online, 2015 http://lekarske.slovniky.cz/ )
dekontaminace: přerušení kontaktu mezi pacientem a noxou ve snaze zabránit dalšímu vstřebávání škodlivé látky (jedu, radioaktivního materiálu apod.). při inhalaci jedu spočívá d. ve vynesení pacienta ze zamořeného prostředí a podání kyslíku; při transdermálním působení se provádí odstranění kontaminovaného oděvu a očištění pokožky vodou; při požití (v závislosti na požité noxe) d. gastrointestinálního traktu (vyvolání zvracení, výplach žaludku, podání aktivního uhlí). (cit. velký lékařský slovník online, 2017 http://lekarske.slovniky.cz)
dekortikace mozku: částečné nebo úplné odstranění, ablace nebo zničení mozkové kůry, může být i chemicky. 1. chirurgické odstranění obalu orgánu 2. odstranění mozkové kůry, resp. její funkční výpadek. nepoužívá se u zvířat, která nemají kůru, tj. používá se pouze u savců. (uprav. podle velký lékařský slovník online, 2020 http://lekarske.slovniky.cz/)
dekubity: ohraničené odumření tkáně jako následek dlouho trvajícího tlaku způsobujícího poruchu prokrvení. d. vzniká často u ležících a nehybných pacientů v křížové oblasti, na patách, loktech apod. k vzniku přispívá též inkontinence (neschopnost udržet moč a stolici) i celkově špatný stav nemocného. vyvinutý d. má charakter vředu s druhotnou infekcí a malým sklonem k hojení. rozsáhlé infikované d. ohrožují pacienta celkovou infekcí. důležitá je prevence (polohování, podkládání ohrožených míst). (cit. velký lékařský slovník online, 2018 http://lekarske.slovniky.cz)
delavirdin: nenukleosidový inhibitor reverzní transkriptázy nnrti používaný k léčbě aids. (cit. velký lékařský slovník online, 2020 http://lekarske.slovniky.cz/)
delece genu: genetická přestavba způsobená ztrátou segmentů dna nebo rna. sekvence, které byly normálně oddělené, se tak dostávají do těsné blízkosti. taková delece může být detekována pomocí cytogenetických technik a může se na ni také usuzovat podle fenotypu
delfín skákavý: druh tursiops truncatus čeledi delphinidae je charakterizován lahvovitě tvarovaným zobákem a mírně zahnutou širokou hřbetní ploutví
delfíni: savci z čeledí delphinidae (delfíni oceánští), iniidae, lipotidae, pontoporiidae a platanistidae (všichni říční delfíni). k nejznámějším druhům patří delfín obecný (delphinus delphis) a kosatka dravá (orcinus orca). běžný název delfín je užíván pro malé kytovce, kteří mají zobákovitý čenich a štíhlé, aerodynamické tělo, zatímco plískavice a sviňuchy jsou malí kytovci s tupým čenichem a spíše podsaditým tělem
delfíni rodu Stenella: rod skvrnitých či pruhovaných delfínů se schopností točivé akrobacie nad vodou. početná hejna se často sdružují s hejny tuňáků a delfíni tak mohou být chyceni do sítí při rybolovu
delirium: kvalitativní porucha vědomí, pozornosti, vnímání, myšlení, paměti, organický mozkový syndrom s prudkým průběhem. postižený je naprosto dezorientován, má poruchy vnímání, halucinace, bývá rozrušený, úzkostný. současně bývají přítomny i vegetativní příznaky bušení srdce, změny krevního tlaku apod. delirium bývá způsobeno otravami včetně alkoholu, těžkými celkovými chorobami a infekcemi. (cit. velký lékařský slovník online, 2014 http://lekarske.slovniky.cz)
delrin: linear polyoxymethylene type acetal resin made by polymerization of formaldehyde; rn refers to multi-polymer
delta rytmus EEG: mozkové vlny, které se objevují na eeg a vyznačují se vysokou amplitudou a frekvencí 4 hz a méně. pokládají se za mozkové vlny hlubokého spánku a lze je pozorovat v bezesných stavech, u novorozenců a při některých poruchách mozku
delta-1-Pyrroline-5-Carboxylate Reductase: an enzyme that catalyzes the last step in proline biosynthesis which catalyzes the nadph-dependent reduction of delta-1-pyrroline-5-carboxylate to l-proline
delta-1-pirrolin-5-karboxylátreduktasa: enzym katalyzující poslední krok biosyntézy prolinu, který katalyzuje na nadph závislou redukci delta-1-pyrrolin-5-karboxylátu na l-prolin
delta-5-desaturasa mastných kyselin: desaturáza mastných kyselin, která je enzymem limitujícím rychlost přeměny kyseliny dihomo-gama-linolenové a eikosatetraenoátu (eta) při syntéze kyseliny arachidonové a eikosapentaenoátu (epa). podílí se také na biosyntéze nenasycených mastných kyselin z prekurzorů polynenasycených mastných kyselin (pufa), kyseliny linolové (la) a kyseliny alfa-linolenové (ala) a hraje důležitou roli v metabolismu zánětlivých lipidů včetně prostaglandinu e2
delta-Crystallins: a subclass of crystallins found in the lens (lens, crystalline) in birds and reptiles. they are inactive forms of the enzyme argininosuccinate lyase
delta-Globins: a member of the beta-globin family. in humans, delta-globin is encoded in the beta-globin gene cluster located on chromosome 11. two delta-globin chains along with two alpha-globin chains form hemoglobin a2 which makes up about 3% of the hemoglobin in adults
delta-Thalassemia: a hereditary disorder characterized by reduced or absent delta-globin thus effecting the level of hemoglobin a2, a minor component of adult hemoglobin monitored in the diagnosis of beta-thalassemia
delta-katenin: katenin, který má rozhodující roli v buněčné adhezi a tkáňové morfogenezi díky regulaci povrchové stability c-, e- a n-kadherinů
delta-krystaliny: podtřída krystalinů, které se nacházejí v oční čočce ptáků a plazů. jsou to neaktivní formy enzymu argininsukcinátlyázy
delta-talasemie: dědičné onemocnění charakterizované snížením nebo chyběním delta-globinu. to ovlivňuje hladinu hemoglobinu a2, minoritní složky hemoglobinu dospělého typu, která se monitoruje u beta-talasemie
demence: chronický, trvalý úbytek duševních funkcí a schopností. za vznik d. zodpovídají tři skupiny onemocnění mozku. jde o důsledky aterosklerózy s poruchami prokrvení mozku (skupina ischemicko-vaskulárních d.), důsledky jiných chorobných stavů (symptomatické d., např. v důsledku otrav, alkoholismu, d. při aids). nejč. příčinou d. je alzheimerova nemoc (s některými vzácnějšími chorobami patří do skupiny atroficko-degenerativních onemocnění mozku). d. postihuje inteligenci, kognitivní funkce, vyšší city. z kognitivního deficitu jsou patrné zhoršení paměti, afázie, apraxie, agnozie, narušení výkonných funkcí. mizí schopnost soustředění, otupují se zájmy, člověk se nevyzná v čase, je zmatený, bloudí i v nejbližším okolí (dezorientace). kortikální d. je způsobena postižením kůry (klasicky u alzheimerovy nemoci), vyznačuje se normální řečí se značně narušenou sémantikou až afázií, amnézií, poruchami zrakové a prostorové orientace. u subkortikální d. (u parkinsonovy nebo huntingtonovy nemoci) bývá výrazněji narušena řeč v důsledku motorických poruch, jazykové schopnosti jsou však postiženy málo. bývá porucha motivace, snížená aktivita, zpomalení duševních pochodů. v případě d. smíšené (např. vaskulární, multiinfarktová d.) lze pozorovat různé kombinace postižení. průběh je různý - závisí na příčině a ev. včasné léčbě a různý bývá i u jednotlivých typů. příznaky se vyvíjejí postupně, u některých forem naučené dovednosti a staré vzpomínky dlouho přetrvávají, mizí však schopnost naučit se novému. léčba d. je farmakologická a důležité jsou rovněž nefarmakologické postupy z oblasti psychoterapie. (cit. velký lékařský slovník online, 2013 http://lekarske.slovniky.cz/ )
demence s Lewyho tělísky: jedná se o neurodegenerativní onemocnění na pomezí parkinsonovy a alzheimerovy nemoci. má společné příznaky obou poruch a svoje vlastní specifické příznaky - především zrakové halucinace lidských postav a zvířat, výkyvy pozornosti a bdělosti. neuropsychiatrickým projevům obvykle předchází bradykineze, ztuhlost svalů a další extrapyramidální znaky. histologické vyšetření odhaluje lewyho tělíska v mozkové kůře a mozkovém kmeni
demetylace: odstranění jedné nebo více methylových skupin -ch3 z chemické sloučeniny
demetylace DNA: odstranění methylových skupin -ch3 z dna za pomoci enzymů (např. dioxygenáz a n-demetyláz) nebo chemickými činidly
demineralizace zubů: ztráta minerálních látek z tvrdých tkání těla - kostí a zubů. d. zubu při zubním kazu. (cit. velký lékařský slovník online, 2016 http://lekarske.slovniky.cz/ )
demografie: statistická interpretace a popis lidské populace podle rozložení, složení nebo struktury
demoralizace: oslabení naděje, odvahy nebo důvěry
demulcent: prostředek k zmírnění dráždění sliznice. užívá se v různých významech, např. jako ochrana poškozené sliznice nebo též pro látky obalující léčivou látku tak, aby nedráždila sliznici. (cit. velký lékařský slovník online, 2014 http://lekarske.slovniky.cz/ )
demyelinizační autoimunitní nemoci CNS: stavy charakterizované ztrátou nebo dysfunkcí myelinu (myelinové pochvy) v mozku, míše nebo ve zrakových nervech sekundárně k autoimunitním procesům. může dojít k namíření humorální nebo buněčné reakce proti myelinu nebo autoantigenům asociovaným s oligodendrogliemi
demyelinizační nemoci: nemoci projevující se ztrátou nebo dysfunkcí myelinu v centrálním nebo periferním nervovém systému
denaturace nukleových kyselin: narušení sekundární struktury nukleových kyselin teplem, extrémním ph nebo chemickým působením. u dvouvláknové dna probíhá denaturace (tání) jako disociace nekovalentních vodíkových vazeb a hydrofobních interakcí a dochází tak k oddělení komplementárních vláken na jednovláknové řetězce. účinek denaturace rna je podobný (i když méně výrazný) a většinou reverzibilní
denaturace proteinů: přerušení nekovalentních a/nebo disulfidových vazeb zodpovědných za udržení trojrozměrného tvaru a aktivity nativního proteinu
dendritické buňky: specifické výrůstkovité buňky hematopoetického systému. nacházejí se v celém lymfatickém systému a i v nelymfatických tkáních jako je např. kůže a epitel střevního, dýchacího a reprodukčního ústrojí. pohlcují a zpracovávají antigeny, prezentují je t-buňkám a tím stimulují buňky imunitního systému. liší se od nehematopoetických folikulárních dendritických buněk s podobnou morfologií a funkčností imunitního systému právě v produkci humorálních imunitních látek (protilátky - tvorba). dendritické buňky - buňky prezentující antigen apc (antigen-presented-cells), uplatňují se v imunitních dějích (cit. velký lékařský slovník online 2012, http://lekarske.slovniky.cz/)
dendritické trny: krátké výběžky na povrchu dendritů, které přijímají excitační signály z jednoho nervového zakončení. obvykle se nacházejí u purkyňových a pyramidových buněk
dendrity: krátké výběžky neuronu dostředivého typu, které přijímají vstupní informaci (nervový vzruch). dendrity mají stejnou strukturu neuroplasmy jako tělo neuronu. v místě odstupu od těla jsou tlusté, postupně se větví. dendrity jsou většinou krátké, větví se v blízkosti neurocytu a nemají myelinovou pochvu. na povrchu dendritů bývají přítomné dendritické trny, na kterých jsou synapse. (upraveno podle wikipedie 2019 http://www.cs.wikipedia.org/)
denervace: denervace - přerušení nervového zásobení určitého orgánu. neurektomie - chirurgický výkon spočívající v částečné resekci periferního nervu. (cit. velký lékařský slovník online, 2020 http://lekarske.slovniky.cz/)
denervace parasympatiku: odstranění nebo přerušení některé části parasympatického nervového systému z terapeutických nebo výzkumných důvodů
denervace svalu: resekce nebo odstranění inervace svalu nebo svalové tkáně
dengue: virové onemocnění vyskytující se v subtropických oblastech a přenášené komáry. projevuje se zejm. silnými bolestmi hlavy, svalů, kloubů, při pohybu očí, v hrdle. v některých případech vzniká vyrážka. průběh je obvykle příznivý, nedojde-li ke krvácivým projevům. bolesti zádových svalů vedou k strnulému držení těla. (cit. velký lékařský slovník online, 2014 http://lekarske.slovniky.cz)
denitrifikace: proces redukce dusičnanů obecně zprostředkovaný anaerobními bakteriemi, pomocí nichž se dusičnany (no3-) využitelné pro rostliny přeměňují na plynný elementární dusík (n2) a ztrácí se z půdy nebo vodního sloupce. je součástí koloběhu dusíku. představuje logický protiklad k fixaci dusíku, neboť ta naopak elementární dusík z prostředí odstraňuje. (upraveno podle wikipedie 2020 http://www.cs.wikipedia.org/)
denní enuréza: nekontrolovaný únik moči během dne v době bdění
denní pečovatelská centra pro dospělé: nebytová zařízení, která jsou určena k poskytování péče a doprovodu seniorům, kteří během dne potřebují pomoc nebo dohled
denní péče o pacienty: zdravotní péče o pacienty v ústavním zařízení během dne. pacienti se vracejí domů na noc
dens axis: zubovitý výběžek na horní straně těla druhého krčního obratle (c2, axis), kolem kterého se otáčí atlas (c1)
dens in dente: vývojová odchylka, při níž je uvnitř zubu normálního nebo atypického tvaru další útvar připomínající zub. d. i. d. nejč. postihuje 2. horní řezáky a může být příčinou odumření zubní dřeně. (cit. velký lékařský slovník online, 2017 http://lekarske.slovniky.cz)
dental polyglass: a polymer glass (ceromer/ceramic optimized polymer) bonded to metal used as a substitute for porcelain or porcelain-to-metal restoration; contains organic/inorganic silica vitroid polymer glass; artglass & targis are tradenames
dental porcelain CD200: a castable glass ceramic material; composed of 50% silicon dioxide, 10% aluminum oxide, 10% diphosphorus pentoxide, 20% calcium oxide, and 10% magnesium oxide
dentice: dentice - chrup, počet a uspořádání zubů jako celku v dutině ústní, též jeho prořezávání. první d. (mléčný chrup) se prořezává mezi půl rokem a dvěma roky života dítěte. obsahuje 20 zubů - 8 řezáků, 4 špičáky a 8 stoliček. zhruba do puberty je první d. nahrazena druhou, stálou (osmé zuby "moudrosti" se mohou prořezávat i značně později). ta obsahuje 32 zubů (má navíc 8 třenových zubů a 4 "osmičky" čili třetí stoličky). (cit. velký lékařský slovník online 2012, http://lekarske.slovniky.cz/ )
dentice - fyziologické jevy: fyziologické procesy a vlastnosti dentice
dentice smíšená: chrup, smíšený - chrup v období výměny dočasné mléčné dentice za stálou, tj. do prořezání druhých stálých molárů. (cit. velký lékařský slovník online, 2012 http://lekarske.slovniky.cz/ )
dentice trvalá: uspořádání zubů u dospělého člověka obsahuje 32 zubů, trvalá dentice buď nahrazuje všech 32 zubů nebo doplňuje chybějící. (boucher's clinical dental terminology, 4th ed)
dentigerózní cysta: nejčastější forma folikulární odontogenní cysty. vyskytuje se v okolí částečně se prořezávajícího nebo neprořezaného zubu, kdy může dojít k nahromadění tekutiny a tvorbě cyst mezi korunkou a epitelovými zbytky sklovinnového orgánu, který korunku obklopuje. dentigerózní cysty mohou vést ke vzniku ameloblastomů a ve vzácných případech přejít ve zhoubnou formu
dentin: zubovina. kalcifikovaná pojivová tkáň tvořící pevný obal zubní dřeně a dávající vlastní tvar zubu. je podobný kosti, avšak buňky produkující dentin (odontoblasty) leží mimo hmotu dentinu a vlastní tkáň není na rozdíl od kosti vaskularizována. chemicky se d. skládá ze 30 % vody a organických hmot (kolagen, mukopolysacharidy a mukoproteiny) a 70 % minerálů (zejm. capo4, dále mgpo4 a caco3). po morfologické stránce je d. tvořen kalcifikovanou fibrilární (kolagenní vlákna) matrix, obklopující dentinové kanálky. nejblíže dřeni leží vrstva nezvápenatělého d. (predentin), která směrem k povrchu jeví postupně známky mineralizace. někdy zůstává mezi jednotlivými kalcifikovanými okrsky oblast nemineralizovaného tzv. interglobulárního d. po ukončení vývoje zubu se během života na původní primární d. ukládá z pulpální strany nepravidelná vrstva strukturálně podobného sekundárního d., čímž se dřeňová dutina postupně zmenšuje. jako reakce na dráždění dřeně se v daném místě ukládá strukturálně nepravidelná vrstva terciárního, obranného nebo též iregulárního d. (cit. velký lékařský slovník online, 2017 http://lekarske.slovniky.cz)
dentinogenesis: tvorba dentinu. ten se nejdříve objevuje ve vrstvě mezi ameloblasty a odontoblasty a vzápětí kalcifikuje. k ukládání zuboviny dochází v oblasti růstového centra a z něho se proces šíří apikálně. dentin existuje ve třech formách, jako primární, sekundární a terciární. (upraveno podle wikipedie 2022 http://www.cs.wikipedia.org/)
dentinogenesis imperfecta: dědičná porucha tvorby zubních tkání mezenchymálního původu - dentinu, pulpy, cementu a parodontu. korunky řezáků jsou lopatovitého vzhledu, korunky premolárů a molárů mají tvar hřibovitý. tenká, sekundárně změněná sklovina, vláknitý dentin s malým množstvím dentinových tubulů a chybění homogenního spojení mezi sklovinou a dentinem způsobuje menší mechanickou odolnost zubů a sklon k abrazi. zubní dřeň se velmi rychle zmenšuje, což může znesnadnit endodontické ošetření. terapie je protetická. (cit. velký lékařský slovník online, 2017 http://lekarske.slovniky.cz)
dentinová tekutina: lymfa nebo tekutina dentinu (zuboviny). jedná se o transsudát mimobuněčné tekutiny převážně cytoplasmy produkované odontoblastickými buňkami cestou od zubní dřeně k dentinovým tubulům. (from stedman, 26th ed, p665)
dentofaciální deformity: anomálie čelistí a zubů mající vliv na obrysy obličeje. tyto deformity mohou být vrozené nebo získané
dentální fluoróza: fluoróza je onemocnění způsobené nadměrným příjmem fluoridových solí. fluoróza zubní skloviny způsobuje zbarvení zubů a je vyvolána příliš velkým přívodem fluoru v době mineralizace skloviny. fluoróza způsobuje viditelné matně bělavé, u závažnějších poškození žlutohnědé nebo hnědé skvrnky nebo také proužky. zdrojem nadměrného množství fluoru může být pitná voda s vysokou hladinou fluoru nebo časté polykání zubní pasty. za normální denní dávku fluoridů v potravě je považováno 0,3 až 0,5 mg a měla by postačovat k prevenci zubního kazu a ke zdravému vývoji kostí a zubů. (cit. wikipedie, 2017 http://www.wikipedie.cz)
dentální technologie: obor stomatologie zabývající se postupy při navrhování a konstrukci stomatologických aparátů. zahrnuje také aplikaci jakékoli technologie do oblasti stomatologie
denzita prsní tkáně: měření relativního složení různých typů prsní tkáně, často pomocí mamografie, ultrasonografie nebo magnetické rezonance
denzitometrie: měření hustoty materiálu měřením množství světla nebo záření procházejícího (nebo absorbovaného) materiálem. d. kostní hmoty slouží k diagnóze a sledování léčby např. osteoporózy
denzní váčky: elektrondenzní organely o velikosti 50-200 nm, které jsou ohraničené membránou a nacházejí se v neuronech a endokrinních buňkách. ve vnitřní denzní matrix obsahují molekuly určené k transportu (neuropeptidy, neurotransmitery a mirna). tyto transportované molekuly pak uvolňují exocytózou
deníky jako téma: deskriptor týkající záznamů, zpravidla soukromých, o zkušenostech pisatele, o postřezích, o pocitech, postojích apod. mohou to být také práce označené v kalendářním pořadí se zaznamenanými schůzkami a podobně
deoxyadeninnukleotidy: adeninové nukleotidy, jejichž cukernou částí je deoxyribóza
deoxyadenosiny: molekuly adenosinu, které mohou být substituovány v jakékoli poloze, ale chybí jim jedna hydroxylová skupina v cukerné části molekuly
deoxycytidin: nukleosidová složka dna složená z cytosinu a deoxyribosy
deoxycytidinkinasa: enzym, který katalyzuje reverzibilní fosforylaci deoxycytidinu za vzniku nukleosiddifosfátu a deoxycytidinmonofosfátu. jako akceptor může působit také cytosinarabinosid. všechny přirozené nukleosidtrifosfáty s výjimkou deoxycytidintrifosfátu mohou působit jako donory. enzym je indukován některými viry, zejména virem herpes simplex (herpesvirus hominis). ec 2.7.1.74
deoxycytosinnukleotidy: cytosinové nukleotidy, jejichž cukernou částí je deoxyribóza
deoxyglukosa: 2-deoxy-d-arabino-hexóza. antimetabolit glukózy s antivirovou aktivitou
deoxyguanosin: deoxyguanosin (dg) je purinový nukleosid složený z guaninu napojeného glykosidickou vazbou na cukr deoxyribózu. je jedním ze čtyř nukleosidových stavebních bloků, ze kterých se skládá dna. (upraveno podle wikipedie 2023 http://www.cs.wikipedia.org/)
deoxykortikosteron: steroidní metabolit, který je 11-deoxyderivátem kortikosteronu a 21-hydroxyderivátem progesteronu
deoxykortikosteron-21-acetát: 21-acetátový derivát deoxykortikosteronu
deoxyribonukleasa (pyrimidinový dimer): enzym, který katalyzuje endonukleolytické štěpení v blízkosti pyrimidinových dimerů za vzniku 5'-fosfátového produktu. enzym působí na poškozený řetězec dna z 5'-konce poškozeného místa
deoxyribonukleasa BamHI: jedna z místně specifických deoxyribonukleáz typu ii (ec 3.1.21.4). rozpoznává a štěpí sekvenci g/gatcc v místě lomítka. bamhi pochází z bacillus amyloliquefaciens n. byla identifikována řada izoschizomerů. ec 3.1.21.-
deoxyribonukleasa EcoRI: jedna z místně specifických deoxyribonukleáz typu ii (ec 3.1.21.4). rozpoznává a štěpí sekvenci v restrikčním místě g/aattc. ecori je od e coliry13. bylo identifikováno několik isoschizomerů. ec 3.1.21.-
deoxyribonukleasa HindIII: jedna z místně specifických deoxyribonukleáz typu ii (ec 3.1.21.4). rozpoznává a štěpí sekvenci a/agctt u lomítka. hindiii je z haemophilus influenzae r(d). byla identifikována řada izoschizomerů. ec 3.1.21.-
deoxyribonukleasa HpaII: jedna z místně specifických deoxyribonukleáz typu ii (ec 3.1.21.4). rozpoznává a štěpí sekvence c/cgg a ggc/c v místě lomítka. hpaii pochází z haemophilus parainfluenzae. bylo identifikováno několik isoschizomerů. ec 3.1.21.-
deoxyribonukleasa I: enzym schopný hydrolyzovat vysoce polymerizovanou dna štěpením fosfodiesterových vazeb, přednostně v blízkosti pyrimidinového nukleotidu. katalyzuje endonukleolytické štěpení dna za vzniku 5'-fosfodi- a oligonukleotidových koncových produktů. enzym preferuje dvouřetězcovou dna
deoxyribonukleasy: enzymy, které katalyzují hydrolýzu esterových vazeb v dna. ec 3.1.-
deoxyribonukleosidy: purinová nebo pyrimidinová báze navázaná na deoxyribosu
deoxyribonukleotidy: fosforylované nukleosidy složené z purinové nebo pyrimidinové báze, monosacharidu deoxyribózy a jednoho nebo více zbytků kyseliny fosforečné. jsou základními stavebními kameny dna
deoxyuracilnukleotidy: uracilové nukleotidy, jejichž cukernou skupinou je deoxyribóza
deoxyuridin: 2'-deoxyuridin. antimetabolit, který se během syntézy dna přeměňuje na deoxyuridintrifosfát. laboratorní suprese deoxyuridinu se používá k diagnostice megaloblastických anémií způsobených nedostatkem vitaminu b12 a kyseliny listové
depersonalizace: pocit odcizení a nepřirozenosti ve vztahu k okolí či k sobě samému. postižený má pocit odpojenosti emocí a prožitků, má pocit jako ve snu. může jít o pocit neskutečnosti v oblasti psychiky, myšlenek či citů (autopsychická d.), v oblasti tělesné (somatopsychická d.) či má pocit neskutečnosti okolí (allopsychická d.). d. se řadí k neurotickým, popř. k disociačním poruchám. může však provázet psychózu, panickou poruchu, akutní stresovou poruchu, temporální epilepsii. (cit. velký lékařský slovník online, 2013 http://lekarske.slovniky.cz/ )
depolarizující myorelaxancia: léky, které přerušují přenos na kosterním nervosvalovém spojení tím, že způsobují trvalou depolarizaci nervosvalové ploténky. tyto látky se používají především jako pomocné látky v chirurgické anestezii k vyvolání relaxace kosterního svalstva
deprese: duševní stav charakterizovaný nadměrným smutkem. může být součástí neurózy, psychopatie nebo reakcí na závažnou událost (reaktivní d.). (cit. velký lékařský slovník online, 2013 http://lekarske.slovniky.cz/ )
deprese nereagující na léčbu: selhání dvou nebo více pokusů o antidepresivní monoterapii nebo selhání čtyř nebo více pokusů kombinovaných antidepresivních terapií
depresivní porucha unipolární: označována taky jako klinická deprese a vyznačuje se skleslou náladou, snížením energie a aktivity, přičemž taky může být snížená i koncentrace a pozornost, sebevědomí a sebedůvěra, chuť k jídlu, vyskytovat se můžou poruchy spánku, výrazný pesimismus, pocity viny a bezcennosti. kromě popsaných příznaků se můžou přidružovat i další (úzkost) a pocity stísněnosti, podráždění, nadměrná konzumace alkoholu a jiné. objevit se mohou také halucinace, bludy, paranoia, neklid
depresivní poruchy: afektivní porucha, která se projevuje buď dysforickou náladou, ztrátou zájmu o běžné aktivity apod. porucha nálady je výsadní v chování jedince a je relativně trvalá
depreskripce: komplexní posouzení medikace označujeme jako lékovou revizi. (cit. topinková e. redukce nevhodné a neúčelné farmakoterapie - deprescribing. in: geriatrie a gerontologie 2020, 9, č. 1)
deprivace z nedostatku vody: neposkytnutí (odpírání) vody v odstupňovaných experimentálních situacích
depsipeptidy: depsipeptidy jsou peptidy, které mají alespoň jednu amidovou skupinu (-c(o)nhr-) nahrazenou odpovídajícím esterem (-c(o)or). mnoho z nich má v molekulách amidové i esterové vazby. nejčastěji se objevují v mikroorganismech a mořských organismech. (cit. podle wikipedie 2020 http://www.cs.wikipedia.org/)
deratizace: soubor opatření, jejichž cílem je hubení obecně škodlivých a epidemiologicky významných hlodavců a jiných obratlovců. deratizace se provádí chemickými nebo mechanickými způsoby
deriváty hydroxyethylového škrobu: hydroxyethylškrob (zkr. hes) - látka používaná v roztoku jako plasmaexpandér, obv. 6%. může redukovat stupeň endoteliální aktivace, a přispět tak k udržení mikrovaskulární integrity. podání je spojeno s redukcí koncentrace faktoru viii a prodloužením protrombinového času. (cit. velký lékařský slovník online, 2020 http://lekarske.slovniky.cz/)
dermatitida z povolání: recidivující kontaktní dermatitida vyvolaná chemickými látkami na pracovišti
dermatitida ze škumpy: alergická kontaktní dermatitida vyvolaná expozicí rostlinám rodu toxicodendron (dříve rhus). patří sem jedovatý břečťan, jedovatý dub a škumpa. tyto rostliny obsahují látku urushiol, silný alergen
dermatitis herpetiformis: vzácné chronické kožní onemocnění, které se vyskytuje současně s celiakální sprue, resp. je považováno za její extraintestinální formu a bývá spojeno s určitými antigeny hla. projevuje se výsevem drobných puchýřků připomínajících opar, často v okolí velkých kloubů na extenzorových oblastech (ramena, lokty) či na hýždích a zádech. kromě puchýřků mohou být i erytematózní ložiska či papulky. ložiska intenzivně svědí. kromě vyšetření na celiakii je průkazná biopsie kůže (depozice iga, antigenem je zřejmě transglutamináza). zřetelné trávicí obtíže má jen menší část pacientů, ovšem většina má i bez nich endoskopicky patrné změny na tenkém střevě. léčba je dietní, tj. jako u celiakie - vynechání lepku. z farmak se používají např. dapson, v těžkých případech léčba imunosupresivní či kortikoidní. pacienti jsou přecitlivělí na jod, který vede k exacerbacím. (cit. velký lékařský slovník online, 2014 http://lekarske.slovniky.cz/ )
dermatofibrosarkom: sarkom hlubokých vrstev kůže. nádory jsou lokálně agresivní, mají tendenci k recidivě, ale jen zřídka metastazují. je rozlišováno více forem v závislosti na typu nádorových buněk nebo jeho vlastnostech: pigmentovaná forma z dermálních dendritických buněk obsahující melanin; myxoidní forma z myxoidních stromálních buněk; obrovskobuněčná forma charakteristická obrovskými buňkami v nádorech a fibrosarkomatózní forma vyznačující se nádorovými oblastmi histologicky nerozlišitelnými od fibrosarkomu
dermatoglyfika: studium vzorů kůže prstů, dlaní a chodidel. dermatoglyfy jsou otisky papilárních linií z prstů rukou, dlaní, prstů nohou a plosek nohou (chodidel). papilární linie na prstech se odvozují od hmatových papil ve škáře a tvoří obrazce, zvané dermatoglyfy, které jsou pro každého člověka charakteristické
dermatologické látky: léky používané k léčbě nebo prevenci kožních poruch nebo k běžné péči o pokožku
dermatologie: obor medicíny zabývající se kůží, její strukturou, funkcí, onemocněními a léčením
dermatologové: lékaři se specializací na léčbu kožních nemocí
dermatomykózy: povrchové infekce kůže nebo jejích přídatných orgánů (nehty, vlasy, potní a mazové žázy) vyvolané houbami
dermatomyozitida: vzácné zánětlivé onemocnění vznikající na autoimunitním podkladu (systémové onemocnění). projevuje se bolestivým postižením většího počtu svalů s porušením jejich funkce (viz polymyozitida) a barevným prosáknutím kůže, někdy s prudkými celkovými příznaky. v některých případech je paraneoplastickým projevem. (cit. velký lékařský slovník online, 2016 http://lekarske.slovniky.cz)
dermatoskopie: neinvazivní diagnostická technika, která umožňuje zkušenému lékaři vykonávat přímé mikroskopické vyšetření povrchu a složení pigmentovaných kožních lézí. čtyřmi hlavními kritérii dermatoskopie jsou abcd: asymetrie (a), ohraničení (b - borders), barvy (c - colors) a různé strukturální komponenty (d - different structural components), na nichž je založena hodnotící škála pro každou lézi
dermatotoxiny: specifické látky produkované rostlinami, mikroorganismy nebo živočichy, které způsobují poškození kůže. může jít o proteiny nebo jiné specifické faktory či látky. složky jedů pavouků, medúz nebo jiných živočichů způsobují dermonekrózu a některé bakterie syntetizují dermolytické látky
dermatózy dolních končetin: nespecifický termín, který se užívá k označení kožní léze nebo skupiny lézí či veškeré vyrážky na dolních končetinách
dermatózy nohy (od hlezna dolů): kožní nemoci vyskytující se na chodidle. obecné nebo nespecifické
dermoidní cysta: cysta obsahující kožní maz a chlupy, které se tvoří a vyrůstají z její stěny. vzniká místní poruchou vývoje tkání (srov. teratom). vyskytuje se ve vaječníku a patří k jeho poměrně častým nezhoubným nádorům. bývá jednostranný, roste pomalu; vyskytuje se spíše v mladším věku. má charakter retenční cysty. (cit. velký lékařský slovník online, 2015 http://lekarske.slovniky.cz)
dermální výplně: materiály jako kolagen nebo kyselina hyaluronová, které se vstřikují nebo ukládají do škáry za účelem augmentace kůže
desaturasa linoleoyl-CoA: enzym, který katalyzuje syn-dehydrogenaci linoleol-coa gama-linolenoyl-coa. dříve byl označován jako ec 1.14.99.25
desaturasy mastných kyselin: skupina enzymů, které katalyzují stereoselektivní, regioselektivní nebo chemoselektivní syn-dehydrogenační reakce. fungují na základě mechanismu, který je přímo spojen s redukcí molekulárního kyslíku
desenzibilizace (psychologie): behaviorální terapeutická technika, ve které je využívána hluboká svalová relaxace k potlačení účinků podnětů vyvolávajících úzkost
desenzibilizace a přepracování pomocí očních pohybů: psychoterapeutická technika, která se snaží odstranit symptomy vyplývající z nevyřešených traumatizujících životních událostí za pomoci rytmicky se střídající stimulace levé a pravé hemisféry mozku a vyvoláním mechanismu jaký je aktivován během rem spánku (nejčastěji za pomoci pohybu očí). tím je usnadněno zpracování zablokovaných traumatických zážitků
desmin: desmin je protein patřící do skupiny intermediárních filament iii. typu a je specifický pro hladké i příčně pruhované svalové buňky včetně kardiomyocytů a myofibroblastů. nachází se v sarkomeře a podél z linie myocytů. jedná se o protein o velikosti 52 kda, který se vyskytuje v kosterní, hladké i srdeční svalovině, vyskytuje se pouze u obratlovců. (upraveno podle wikipedie 2020 http://www.cs.wikipedia.org/)
desmoplastický fibrom: velmi vzácný nádor kosti, který je charakteristický hojnou tvorbou kolagenu a vláknitého stromatu, aniž by se projevila mitóza nebo pleomorfismus. na rentgenových snímcích se zobrazuje jako osteolytická léze s dobře definovanými okraji a je nutné tento fibrom odlišovat od primárního fibrosarkomu kosti
desmoplastický nádor z malých kulatých buněk: vzácný agresivní sarkom měkkých tkání, který postihuje především dospívající a mladé dospělé. nejčastějším místem výskytu je břicho
desmopresin: syntetický analog hypofyzárního hormonu arginin-vasopresinu. jeho působení je zprostředkováno v2-receptorem pro vasopresin. má prodlouženou antidiuretickou aktivitu, ale malé účinky na tlak. také moduluje hladinu cirkulujícího faktoru viii a von willebrandova faktoru
desmosin: látka přítomná v elastinu, hlavní vláknité bílkovině elastické tkáně, vznikající z lysinu, odpovědná za zesíťovanou strukturu a kaučukovou elasticitu. (cit. velký lékařský slovník online, 2021 http://lekarske.slovniky.cz/) atypická aminokyselina
desmozomy: typ spojení mezi sousedními buňkami. vyskytuje se např. mezi epiteliálními buňkami. je tvořené okrouhlou oblastí každé z membrán spolu s připojenými intracelulárními mikrofilamenty a intercelulární hmotou (tvořenou např. mukopolysacharidy)
detekce genetických nosičů: identifikace jedinců, kteří jsou heterozygotní v genetickém lokusu pro recesivní fenotyp
detekce lži: zjišťování podvodu obvykle pomocí detektoru lži, který zaznamenává několik fyziologických veličin (např. krevní tlak, srdeční puls, dýchání, elektrický odpor kůže, velikost zornice oka apod.) a zaznamená změnu těchto sledovaných údajů při vědomé lži (která vyvolává stresovou situaci)
detekce vyrovnávání hlasitosti (audiologie): testy měřící vyrovnávání hlasitosti
detekční algoritmy: algoritmy navržené k tomu, aby našly a rozpoznaly objekty v obrazech. často se používá neuronová síť yolo
detergenty: čisticí látky, obvykle soli alifatických zásad nebo kyselin s dlouhým řetězcem. mají čisticí (rozpouštěcí) a antimikrobiální účinky na povrchy látek díky svým hydrofilním a současně hydrofobním vlastnostem
deubikvitinasy: enzymy, které odstraňují ubikvitin z proteinového substrátu, včetně polyubikvitinu nebo z jiných molekul
deubikvitinizační enzym CYLD: deubikvitináza a nádorový supresorový protein, který specificky štěpí polyubikvitinové řetězce vázající lysin v pozici 63 a má také endodeubikvitinázovou aktivitu. jeho funkce spočívá v regulaci aktivity nf-kappa b a signální dráhy wnt, což přispívá k přežití, proliferaci a diferenciaci buněk. mutace v genu cyld jsou spojeny s případy familiární cylindromatózy
deuterium: stabilní izotop vodíku. v jádru má jeden neutron a jeden proton
dexfenfluramin: s-izomer fenfluraminu. je to agonista serotoninu a používá se jako anorektikum. na rozdíl od fenfluraminu nevykazuje žádnou agonistickou aktivitu katecholaminů. k závažnějším nežádoucím účinkům patří vznik plicní hypertenze. (uprav. podle: velký lékařský slovník online, 2023 http://lekarske.slovniky.cz/)
dexmethylfenidát-hydrochlorid: derivát methylfenidátu, inhibitor vychytávání dopaminu a stimulans centrálního nervového systému, který se používá při léčbě poruchy pozornosti s hyperaktivitou
dexpramipexol: (r)-(+) enantiomer pramipexolu. dexpramipexol má nižší afinitu k dopaminovým receptorům než pramipexol
dexrazoxan: dexrazoxan - kardioprotektivum používané k prevenci poškození myokardu při podávání kardiotoxických cytostatik. lék cardioxane. (cit. velký lékařský slovník online, 2021 http://lekarske.slovniky.cz/)
dextran-g-poly(epsilon-caprolactone): a drug nanocarrier
dextran-poly(lactide-co-glycolide): used to form polymersomes for drug delivery
dextranasa: enzym, který hydrolyzuje dextran na oligosacharidy
dextranox-methyl polyethylene glycol: methyl polyethylene glycol substituted oxidized dextran
dextroamfetamin: pravotočivá forma amfetaminu. sympatomimetikum a silné stimulans centrálního nervového systému. také se užívá při léčení narkolepsie a dále hyperaktivity a poruch pozornosti u dětí. dextroamfetamin má mnoho různých mechanismů působení včetně blokády vychytávání adrenergních látek a dopaminu, stimulace uvolňování monoaminů a inhibice monoaminoxidázy. často zneužívaná droga a psychotomimetikum. (upraveno podle: velký lékařský slovník online, 2022 http://lekarske.slovniky.cz)
dextrokardie: vrozená vada srdce, při níž je jeho uložení na pravé straně hrudníku místo na levé (levokardie, normální poloha). jestliže se k dextrokardii ještě přidruží zrcadlový obraz uspořádání srdečních předsíní, umístění žaludku na pravé straně a jater na levé straně, jedná se o dextrokardii se situs inversus. dextrokardie může poškodit jiné orgány dutiny hrudní
dextropropoxyfen: narkotické analgetikum strukturálně podobné methadonu. analgetický účinek má pouze pravotočivý izomer; zdá se, že levotočivý izomer má antitusický účinek
dextrothyroxin: pravotočivý izomer syntetického thyroxinu
dezinfekce: ničení škodlivých patogenů použitím tepla, antiseptik, antibakteriálních látek atd
dezinfekce rukou: úkon očištění rukou vodou nebo jinou kapalinou, s mýdlem nebo bez, nebo s jiným čisticím prostředkem, za účelem zničení infekčních mikroorganismů
dezinfekční prostředky na mytí rukou: přípravky používané jako alternativa nebo doplněk mytí rukou vodou a mýdlem, které ničí mikroorganismy a zabraňují přenosu patogenů. účinnou látkou může být etanol, 1-propanol nebo jodovaný povidon v gelu, pěně nebo tekutém roztoku
dezinficiencia: dezinfekční látky a prostředky určené pro dezinfekci ovzduší, prostorů, nástrojů, pokožky a sliznice, ran, ničí škodlivé mikroorganismy nebo inhibují jejich aktivitu. některé dezinfekční prostředky ničí i spory mikroorganismů, jiné ničí pouze vegetativní formy organismů. liší se od antiseptik (antiinfekční látky lokální), což jsou antiinfekční látky používané lokálně u lidí a jiných zvířat
dezinformace: lživá, klamná, falešná informace, která má za cíl ovlivnit úsudek a názor jedince, více osob či celou společnost, tak aby vyvolala zdání důvěryhodnosti a pravdivosti. (upraveno podle wikipedie 2021 http://www.cs.wikipedia.org/)
dezinsekce: soubor opatření, jejichž cílem je hubení obecně škodlivých a epidemiologicky významných členovců (hmyzu, klíšťat a roztočů). k dezinsekci se používají prostředky mechanické, chemické, fyzikální a biologické
dezodoranty: prostředky, které odstraňují, korigují, potlačují nebo zakrývají nežádoucí pachy. v osobní hygieně deodoranty často obsahují adstringentní přípravky snižující pocení, označované jako antiperspiranty. (z chemického slovníku granta & hackha, 5. vydání)
dezorganizovaná schizofrenie: schizofrenie s dominancí emotivních změn, manýrováním, poruchami myšlení a nálady, s nepředvídatelným bezcílným chováním, oploštělou emotivitou, dezorganizací řeči, nevhodným hihňáním, zíráním do zrcadla, šklebením se. vzniká obv. v adolescenci, prognóza tohoto typu není příliš dobrá. (cit. velký lékařský slovník online, 2014 http://lekarske.slovniky.cz)
deštný prales: zalesněný biom s trvale vlhkým podnebím. (upraveno podle wikipedie 2022 http://www.cs.wikipedia.org/)
di-(glucos-6-yl)-PEG(600): membrane impermeable, water soluble glucose analogue which is not hydrolyzed by intestinal enzymes; used to study sodium/glucose cotransporter
diabetes insipidus: skupina onemocnění způsobující narušení hospodaření těla s vodou. projevuje se velkou žízní a s ní spojenou polyurií. toto onemocnění je způsobené nedostatkem vazopresinu (známý také jako antidiuretický hormon) nebo neschopností ledvin reagovat na tento hormon nebo poruchou regulace žízně hypotalamem. někdy bývá diabetes insipidus zaměňován s onemocněním diabetes mellitus, avšak diabetes insipidus s metabolismem glukózy nemá vůbec nic společného a jediné, co obě onemocnění spojuje, je jejich název odvozený z průvodního projevu obou onemocnění - tj. polyurie (diabetes = úplavice). (cit. wikipedie 2017 http://www.cs.wikipedia.org/)
diabetes mellitus: heterogenní skupina chronických metabolických chorob, jejichž základním projevem je hyperglykemie a porušená glukózová tolerance. vzniká v důsledku nedostatku inzulinu, jeho nedostatečného účinku (někdy se mluví o relativním nedostatku) nebo kombinací obojího. (cit. wikiskripta 2017 http://www.wikiskripta.eu/)
diabetes mellitus 1. typu: typ diabetu, pro který je charakteristický deficit inzulinu. projevuje se náhle těžkou hyperglykemií a rychle se vyvíjející diabetickou ketoacidózou. pokud se neléčí inzulinem, končí fatálně. onemocnění může vzniknout v jakémkoli věku, ale nejčastěji se objevuje v dětství a v adolescenci
diabetes mellitus 2. typu: typ diabetu, který není závislý na inzulinu. je charakterizovaný nejprve inzulinovou rezistencí a hyperinzulinemií a posléze glukózovou intolerancí, hyperglykemií a zjevným diabetem. výskyt tohoto typu není omezený jen na dospělou populaci. pacienti jsou často obézní, ale málokdy se u nich vyvine ketóza
diabetická dieta: způsob příjmu potravy předepsaný pacientům, který omezuje množství potravin s vysokým glykemickým indexem
diabetická kardiomyopatie: poruchy funkce myokardu způsobené diabetem. remodelace komor diabetiků (bez přítomnosti koronární aterosklerózy a hypertenze) vede k vzniku srdeční dysfunkce, nejčastěji dysfunkce levé srdeční komory. porušená glukózová tolerance také způsobuje hypertrofii, nekrózu, fibrózu a ukládání depozit kolagenu v srdečním svalu
diabetická ketoacidóza: druh metabolické acidózy způsobené nadměrným vznikem ketolátek (acetoctová kyselina, beta-hydroxymáselná kyselina, aceton). tyto látky vznikají při nadměrném štěpení tuků, které jsou využívány k zisku energie místo glukosy. tento stav nastává při hladovění, závažný je pak především jako akutní komplikace diabetu 1. typu (nedostatek inzulinu snižuje využití glukosy a chybí i jeho antilipolytický účinek). nápadným příznakem bývá zrychlené hluboké kussmaulovo dýchání (respirační kompenzace acidózy) a zápach acetonu v dechu, v těžkých případech hrozí až kóma. ketolátky bývají i v moči (ketonurie). diabetická k. vyžaduje intenzivní léčbu opatrnou alkalizaci, podávání inzulinu, péči o vnitřní prostředí. ketóza souvisí úzce s acidózou vzhledem ke klíčovému postavení acetoctové kyseliny - ta je v rovnováze s beta-hydroxymáselnou kyselinou která vzniká oxidací ketoskupiny (acetoctové kyseliny) a má hlavní význam pro vznik acidózy, dekarboxylací acetoctové kyseliny vzniká aceton. (cit. velký lékařský slovník online, 2013 http://lekarske.slovniky.cz/ )
diabetická noha: zdravotní problémy dolních končetin, které se vyskytují hlavně u diabetiků. podle who je diabetická noha charakterizována jako ulcerace (zvředovatění) nebo poškození tkání nohou u diabetiků způsobené neuropatií a ischemií, které je většinou doprovázeno infekcí. (cit. wikipedie 2017 http://www.cs.wikipedia.org/)
diabetická retinopatie: postižení oční sítnice při diabetes mellitus, forma mikroangiopatie. postižen je parenchym sítnice i cévy. bývají mikroaneurysmata cév, tvrdé exsudáty, krvácení, edém, vatovitá ložiska. závažná je forma proliferativní s novotvorbou cév, sklivcovou hemoragií, rizikem odchlípení sítnice a poruchou zraku. léčebně se uplatňuje fotokoagulace laserem, kryokoagulace, popř. vitrektomie. (cit. velký lékařský slovník online, 2013 http://lekarske.slovniky.cz/ )
diabetické angiopatie: nemoci cév, které souvisejí s onemocněním diabetes mellitus
diabetické kóma: život ohrožující stav změny vědomí (kóma), způsobený poruchou látkové přeměny. je vyvolán nedostatkem či nízkou účinností inzulinu, který vede k hyperglykemii a poruše vodní a elektrolytové rovnováhy. může vzniknout také hypoglykemické kóma při (relativním či absolutním) předávkování inzulinem či některými perorálními antidiabetiky. (cit. velký lékařský slovník online, 2017 http://lekarske.slovniky.cz/)
diabetické nefropatie: postižení ledvin vznikající při diabetes mellitus, jedna z jeho chronických komplikací. častá příčina renální insuficience a selhání. podstatou je porucha drobných cév ledvin a poškození glomerulu. patogeneticky se uplatňuje glykace (glykosylace) glomerulárních proteinů a hemodynamické změny (hyperfiltrace při hyperglykemii). v počátečních fázích bývá mikroalbuminurie, později se proteinurie zvyšuje a může dojít k nefrotickému syndromu. dochází k poklesu glomerulární filtrace a postupně se rozvíjí renální selhání. u diabetiků je třeba sledovat zejm. proteinurii a zachytit včasná stadia nefropatie, kdy je nejlepší možnost zastavit její progresi. sledují se rovněž známky mikroangiopatie na sítnici (diabetická retinopatie). významnou skupinou léků používaných v léčbě jsou ace-inhibitory. poškození ledvin ještě může být zhoršeno současnou hypertenzí a častější infekcí močových cest u diabetiků. (cit. velký lékařský slovník online, 2016 http://lekarske.slovniky.cz)
diabetické neuropatie: postižení nervů (neuropatie) při cukrovce. může postihnout jak nervy motorické a senzitivní, tak nervy vegetativní. může vzniknout u obou typů diabetu. příznaky jsou rozmanité v závislosti na postižených nervech a oblasti. zahrnují poruchy citlivosti (mravenčení, pálení, bolesti a jiné), někdy těžké hyperestezie a parestezie, poruchy hybnosti (svalová slabost až těžší poruchy hybnosti a obrny) a poruchy vegetativních funkcí (poruchy krevního oběhu, ortostatická hypotenze, gastroparéza, těžké průjmy, poruchy v oblasti močopohlavního ústrojí včetně poruch erekce aj). kromě vlastních obtíží se d. n. podílí na dalších komplikacích (např. vznik diabetické nohy, závažnější a atypický průběh infarktu myokardu). léčba spočívá v dobré kompenzaci cukrovky což je i prevence; jinak je převážně symptomatická. zkoušejí se různé přípravky zlepšující metabolismus nervů. (cit. velký lékařský slovník online, 2017 http://lekarske.slovniky.cz)
diabezita: současný výskyt diabetu mellitus a obezity u jednoho pacienta. často vzniká následkem hyperglykemie a souvisejících komplikací diabetu. vyznačuje se zhoršením diabetických symptomů a nárůstem komplikací
diabulimie: porucha příjmu potravy, která se obvykle vyskytuje u pacientů s diabetes mellitus typu 1, kteří omezují příjem inzulínu, aby zhubli
diacylglycerol-O-acyltransferasa: enzym, který katalyzuje poslední krok reakce syntézy triacylglycerolu, při níž je diacylglycerol kovalentně navázán na dlouhý řetězec acyl-coa za vzniku triglyceridu. dříve byl zařazen do kategorie ec 2.3.1.124
diacylglycerolkinasa: enzym ze třídy transferáz, který používá atp ke katalýze fosforylace diacylglycerolu na fosfatidát. ec 2.7.1.107
diafýzy: střední část dlouhé kosti. (cit. velký lékařský slovník online, 2018 http://lekarske.slovniky.cz)
diagnosis: used with diseases for all aspects of diagnosis, including examination, differential diagnosis and prognosis. excludes diagnosis using imaging techniques (e.g. radiography, scintigraphy, and ultrasonography) for which diagnostic imaging is used
diagnostic imaging: used for the visualization of an anatomical structure or for the diagnosis of disease. commonly used imaging techniques include radiography, radionuclide imaging, thermography, tomography, and ultrasonography
diagnostické použití chemikálií: chemikálie podávané pacientům za účelem diagnostiky nebo studia patologie zdravotních stavů, chorob nebo syndromů