NLK-NML/MeSH-CZ-2025-notes huggingface dataset:
cysty centrálního nervového systému: vrozené nebo získané cysty na mozku, míše nebo mozkových plenách, které mohou zůstat beze změny, ale také se mohou postupně značně zvětšit
cysty mediastina: cysty v jedné z částí mezihrudí, což je prostor v hrudní dutině mezi pleurálními dutinami (plícemi). vpředu je ohraničeno hrudní kostí, vzadu páteří. dělí se na m. horní (m. superius), přední (m. anterius), střední (m. medium) a dolní (m. inferius). obsahuje řadu orgánů - srdce, velké cévy (aorta, horní dutá žíla, plicnice a plicní žíly, ductus thoracicus, v. azygos), jícen, nervy (n. phrenicus, n. vagus aj.), brzlík (thymus), průdušnici, mízní uzliny
cysty v prsu: tekutinou naplněné dutiny nebo vaky v prsou, lemované výstelkou. mohou se projevit jako jednotlivá cysta v jednom z prsů nebo víceložiskově či oboustranně při fibrocystické nemoci prsu
cysty čelistí: sakulární léze lemovaná epitelem a obsažená v čelisti v patologicky vytvořené dutině. také mohou mít formu nonepiteální cysty (pseudocysty) s vazbou k čelisti (např. traumatické nebo solitérní cysty), statické kostní dutiny nebo aneurysmatické kostní cysty. opravdové cysty čelisti jsou děleny na odontogenní nebo neodontogenní
cytaferéza: metoda mimotělního sběru a separace krevních buněk - leukocytů (leukaferéza) či destiček. oddělení jedné nebo více druhů buněk z plné krve s vrácením dalších složek krevních buněk pacientovi nebo dárci. pomocí centrifugace se oddělí buňky do různých vrstev na základě rozdílů v hustotě buněk (posunutí) nebo koeficientech odporu proudu (elutriace). tento postup se běžně používá při adoptivním přenosu k izolaci nk buněk, lymfocytů nebo monocytů
cytarabin: pyrimidinový nukleosidový analog, který se používá hlavně při léčbě leukemie, zejména akutní nelymfoblastické leukemie. cytarabin je antimetabolitová, antineoplastická látka, která inhibuje syntézu dna. působení cytarabinu je specifické pro s-fázi buněčného cyklu. má také antivirové a imunosupresivní vlastnosti
cytidin: pyrimidinový nukleosid v rna, obsahuje cytosin navázaný na pětiuhlíkový sacharid d-ribosu
cytidindeaminasa: enzym, který katalyzuje deaminaci cytidinu za vzniku uridinu. ec 3.5.4.5
cytidindifosfátcholin: donor cholinu v biosyntéze fosfoglyceridů obsahujících cholin
cytidinmonofosfát: cytosinový nukleotid obsahující jednu fosfátovou skupinu spojenou esterovou vazbou s cukernou skupinou v poloze 2', 3' nebo 5'
cytidintrifosfát: cytosinový nukleotid obsahující tři fosfátové skupiny připojené esterovou vazbou na cukernou skupinu
cytochrom B2: cytochromová forma laktátdehydrogenázy, která se nachází v mitochondriích. katalyzuje oxidaci l-laktátu na pyruvát s přenosem elektronů na cytochrom c. enzym využívá jako kofaktory fmn a protohem ix
cytochrom P-450 CYP1A1: jaterní mikrosomální cytochrom p-450-monooxygenáza schopná biotransformace xenobiotik, jako jsou polycyklické uhlovodíky a halogenované aromatické uhlovodíky, na karcinogenní nebo mutagenní sloučeniny. tento enzym, kódovaný genem cyp1a1, byl nalezen u savců a ryb. lze jej měřit pomocí ethoxyresorufinu jako substrátu pro ethoxyresorufin o-deethylázu
cytochrom P-450 CYP1A2: podtyp enzymu cytochromu p450, který má specificitu pro relativně planární heteroaromatické malé molekuly, jako je kofein a acetaminofen
cytochrom P-450 CYP2B1: hlavní enzym cytochromu p-450, který je indukovatelný fenobarbitalem jak v játrech, tak v tenkém střevě. je aktivní v metabolismu sloučenin jako pentoxyresorufin, testosteron a androstendion. tento enzym, kódovaný genem cyp2b1, také zprostředkovává aktivaci cyklofosfamidu a ifosfamidu na mutageny
cytochrom P-450 CYP2D6: enzym cytochromu p450, který katalyzuje hydroxylaci mnoha léčiv a chemických látek z životního prostředí, jako je debrisochin, adrenergní antagonisté a tricyklická antidepresiva. nedostatek tohoto enzymu má až 10 procent kavkazské populace (bělošská populační skupina)
cytochrom P-450 CYP2E1: etanolem indukovatelný enzym z rodiny cytochromů p450, který metabolizuje několik prekarcinogenů, léků a rozpouštědel na reaktivní metabolity. k substrátům patří ethanol, inhalační anestetika, benzen, acetaminofen a další nízkomolekulární sloučeniny. cyp2e1 se používá jako enzymový marker při studiu zneužívání alkoholu
cytochrom P-450 CYP2J2: izoforma cytochromu p450, enzym, který se podílí na oxidaci polynenasycených mastných kyselin (pufa) na epoxidy pufa, které fungují jako silné lipidové mediátory. tento enzym, který je kódovaný genem cyp2j2, metabolizuje kyselinu arachidonovou na kyseliny epoxyeikosatrienové (eet), do jejichž biologických účinků patří vazodilatace
cytochrom P-450 CYP3A: podtyp cytochromu p-450, který má specifitu pro širokou škálu lipofilních sloučenin včetně steroidů, mastných kyselin a xenobiotik. tento enzym má klinický význam díky své schopnosti metabolizovat rozmanitou řadu klinicky důležitých léčiv, jako je cyklosporin, verapamil a midazolam. kromě toho také katalyzuje n-demethylaci erythromycinu
cytochrom P450 CYP11B2: mitochondriální enzym cytochromu p450, který katalyzuje 18-hydroxylaci steroidů za přítomnosti molekulárního kyslíku a flavoproteinu specifického pro nadph. tento enzym, kódovaný genem cyp11b2, je důležitý při konverzi kortikosteronu na 18-hydroxykortikosteron a následné přeměně na aldosteron
cytochrom P450 CYP1B1: cytochrom p450 aryl-uhlovodíková hydroxyláza. je specifická pro estrogeny, které převádí na 4-hydroxyestrogeny. bylo prokázáno, že enzym cyp1b1 je fyziologicky důležitý pro vývoj plodu. mutace v genu cyp1b1 vedou k vrozeným formám glaukomu a peterově anomálii
cytochrom P450 CYP271: forma cytochromu p450 závislá na naph. katalyzuje oxidaci postranního řetězce sterolových meziproduktů, jako je 27-hydroxylace 5-beta-cholestan-3-alfa,7-alfa,12-alfa-triolu
cytochrom P450 CYP2A6: cytochrom p450, který je specifický pro 7-hydroxylaci kumarinu
cytochrom P450 CYP2B6: podtyp enzymu cytochromu p450, který oxiduje různorodou řadu xenobiotik. exprese cyp2b6 se mezi jednotlivci značně liší, což je způsobeno vysokou mírou genetického polymorfismu. k lékům metabolizovaným enzymem cyp2b6 patří např. bupropion, efavirenz, cyklofosfamid a meperidin
cytochrom P450 CYP2C19: podtyp enzymu cytochromu p-450, který oxiduje několik důležitých skupin léčiv včetně mnoha inhibitorů protonové pumpy a antikonvulziv
cytochrom P450 CYP2C8: jaterní mikrozomální hydroxyláza cytochromu p450, která oxiduje široké spektrum substrátů včetně steroidů, mastných kyselin a xenobiotik. k farmaceutickým substrátům pro cyp2c8 patří paclitaxel, torsemid a amodiachin
cytochrom P450 CYP2C9: podtyp cytochromu p-450, který je specifický pro kyselá xenobiotika. oxiduje širokou škálu důležitých klinických léků, které spadají do kategorií nesteroidních antiflogistik, hypoglykemik, antikoagulancií a diuretik
cytochrom P450 CYP4A: oxidoreduktáza p450, která katalyzuje hydroxylaci koncového uhlíku lineárních uhlovodíků, jako např. oktanů a mastných kyselin v poloze omega. enzym může také hrát roli při oxidaci řady strukturně nepříbuzných sloučenin, jako např. xenobiotik a steroidů
cytochrom c-peroxidasa: hemoprotein, který za přítomnosti peroxidu vodíku katalyzuje oxidaci ferrocytochromu c na ferricytochrom c. ec 1.11.1.5
cytochrom-B(5)-reduktasa: flavoproteinoxidoreduktáza, která se díky alternativnímu sestřihu jedné mrna vyskytuje jako rozpustný enzym i jako enzym vázaný na membránu. rozpustná forma je přítomna především v erytrocytech a podílí se na redukci methemoglobinu. membránově vázaná forma enzymu se nachází především v endoplazmatickém retikulu a vnější mitochondriální membráně, kde se účastní desaturace mastných kyselin, biosyntézy cholesterolu a metabolismu léčiv. nedostatek enzymu může vést k methemoglobinemii
cytochrome P450 CYP93A1 (Glycine max): p-450 microsomal monooxygenase from elicitor-challenged soybean cell cultures; catalyzes an nadph-dependent and dioxygen-dependent 6-alpha-hydroxylation of 3,9-dihydroxypterocarpan to 3,6a,9-trihydroxypterocarpan, a precursor of soybean phytoalexin glyceollin
cytochromy: bílkoviny často vázané na membrány a obsahující ve své molekule hemové skupiny, které zajišťují přenos elektronů tak, že se navázané ionty železa střídavě redukují a oxidují z fe2+ na fe3+ a zpátky. různé podtřídy cytochromů se dělí podle typu navázané hemové skupiny a podle rozsahu vlnových délek jejich redukovaných alfa-absorpčních pásů. (upraveno podle wikipedie 2023 http://www.cs.wikipedia.org/)
cytochromy a: podtřída cytochromů obsahujících hem a, které mají dva imidazolové dusíky jako axiální ligandy a absorpci v alfa pásmu 605 nm. nacházejí se v různých mikroorganismech a v eukaryotech jako nízkospinová složka respiračního komplexu iv
cytochromy a1: podtřída cytochromů obsahujících hem a, které mají snížený absorpční pás v oblasti 587-592 nm. primárně se vyskytují v mikroorganismech
cytochromy a3: podtřída cytochromů obsahujících hem a, které mají absorpční spektrum v pásmu 605 nm. nacházejí se v různých mikroorganismech a v eukaryotech jako vysokospinová složka respiračního komplexu iv
cytochromy b: cytochromy skupiny b, které vykazují absorpci v pásmu 563-564 nm. vyskytují se jako podjednotky respiračního komplexu iii mitochondrií
cytochromy b5: cytochromy skupiny b, které se nacházejí vázané na cytoplazmatickou stranu endoplazmatického retikula. slouží jako přenašeče elektronů pro různé membránově vázané oxygenázy. jsou redukovány enzymem cytochrom-b(5)-reduktázou
cytochromy b6: cytochromy skupiny b, které se nacházejí jako složky komplexu cytochromů b6f. obsahují dvě nekovalentně vázané hemové skupiny b
cytochromy c: cytochromy typu c, které se nacházejí v eukaryotických mitochondriích. slouží jako elektronové přenašeče v dýchacím řetězci, přijímají elektrony z respiračního komplexu iii a přenášejí je do respiračního komplexu iv
cytochromy c': široce se vyskytující podtřída cytochromů typu c, které fungují jako přenašeče elektronů v dýchacím řetězci fotosyntetizujících a denitrifikačních bakteriích
cytochromy c1: membránově vázaný cytochromový protein typu c o hmotnosti 30kda, který funguje jako donor elektronů pro cytochromy skupiny c v mitochondriálním a bakteriálním dýchacím řetězci
cytochromy c2: cytochromy typu c, které jsou malé (12-14 kd) jednohemové proteiny. fungují jako mobilní přenašeče elektronů mezi membránově vázanými enzymy ve fotosyntetizujících bakteriích
cytochromy c6: cytochromy typu c, které se podílejí na přenosu elektronů z komplexu cytochromů b6f a fotosystému i
cytochromy f: cytochromy f se vyskytují jako složky komplexu cytochromů b6f. hrají důležitou roli při přenosu elektronů z fotosystému i do fotosystému ii
cytochromy skupiny a: cytochromy (proteiny transportující elektrony), ve kterých je hemovou prostetickou skupinou hem a, tj. chelát železa cytoporfyrinu ix
cytochromy skupiny c: skupina cytochromů s kovalentními thioetherovými vazbami mezi jedním nebo oběma vinylovými postranními řetězci protohemu a tohoto proteinu
cytochromy skupiny d: cytochromy (proteiny přenášející elektrony) s tetrapyrrolovým chelátem železa jako prostetickou skupinou, ve kterých je stupeň konjugace dvojných vazeb menší než u porfyrinu
cytochromy typu b: cytochromy (proteiny transportující elektrony) s protohemem (hem b) jako prostetickou skupinou
cytodiagnostika: diagnostika pomocí cytologického vyšetření. získané buňky (např. stěrem z hrdla děložního, z vykašlaného hlenu) se obarví a hodnotí se jejich charakter. metoda umožní včasné zachycení některých nemocí, zejm. má význam pro svou jednoduchost při vyhledávání screeningu nádorů děložního hrdla či plic. srov. papanicolaoův test. (cit. velký lékařský slovník, http://lekarske.slovniky.cz/, 2014)
cytofagocytóza: pohlcení a degradace buněk ostatními buňkami
cytofotometrie: způsob zkoumání jistých organických sloučenin uvnitř buněk, in situ, změřením intenzit světla vybraných obarvených oblastí cytoplazmy. sloučeniny, které jsou předmětem zkoumání, a jejich umístění v buňkách se nechají světélkovat a sledují se pod mikroskopem
cytogenetické vyšetření: analýza chromozomů za účely diagnostikovat, klasifikovat, prověřit a poradit si s genetickými chorobami a abnormalitami. poté, co se připraví vzorek, proběhne karyotypizace a určité chromozomy se zanalyzují
cytogenetika: podobor genetiky, který se zabývá cytologickou a molekulární analýzou chromozomů a umístěním genů na chromozomech a pohybem chromozomů během buněčného cyklu
cytokineze: cytokineze je děj, při kterém se mateřská buňka fyzicky rozdělí na dvě dceřiné buňky. v případě mitózy jsou buňky identické, v případě meiózy jsou sesterské. je to závěrečná fáze komplikovaného procesu buněčného dělení. (upraveno podle wikipedie 2020 http://www.cs.wikipedia.org/)
cytokiny: cytokin (podobný termín interleukin) je označení pro skupinu menších signálních proteinů, účastnících se významně v imunitní odpovědi. cytokiny jsou produkovány buňkami imunitního systému (makrofágy, t-lymfocyty, atp.) a jsou schopné navodit například rychlé dělení a diferenciaci určitých typů buněk, které se účastní boje proti patogenům, případně další rysy imunitní obrany. v určitém slova smyslu cytokiny nemusí být produkovány pouze bílými krvinkami a význam slova se rozšiřuje na všechny malé signální proteiny; termín interleukin se v tom případě používá pro signální molekuly vylučované bílými krvinkami. (upraveno podle wikipedie 2020 http://www.cs.wikipedia.org/)
cytologie: studium buňky jako jednotky živých organismů. cytopatologie, obor této disciplíny, studuje strukturální změny buněk při nemoci a využívá se při diagnostice nemocí
cytologie: užij pro normální buněčnou morfologii jedno- a vícebuněčných organismů
cytomegalovirová retinitida: zánět sítnice oka způsobený cytomegalovirem. projevuje se nekrózou sítnice, hemoragií, zapouzdřením cév a otokem sítnice. cytomegalovirová retinitida je hlavní oportunní infekcí u pacientů s aids a může způsobit slepotu
cytomegalovirové infekce: infekce cytomegalovirem, vyznačující se zvětšenými buňkami nesoucími intranukleární inkluze. infekce může být téměř v každém orgánu, ale u dětí jsou nejčastějším místem slinné žlázy a u dospělých plíce
cytopatogenní efekt virový: viditelné morfologické změny v buňkách infikovaných virem. zahrnuje zástavu buněčné rna a proteinové syntézy, buněčné fúze, uvolňování lysozomálních enzymům, změn v propustnosti buněčné membrány, prostupující změny v nitrobuněčných strukturách, přítomnost virových inkluzních tělísek a chromozomální odchylky. vylučuje maligní transformaci, což je buněčná transformace virová. virové cytopatogenní efekty poskytují cennou metodu identifikace a klasifikace infikujících virů
cytoplazma: obsah buňky tvořený cytosolem a malými buněčnými strukturami s výjimkou jádra, mitochondrií a velkých vakuol
cytoplazmatická granula: kondenzované oblasti buněčné hmoty, které mohou být ohraničené membránou
cytoplazmatická inkompatibilita vyvolaná symbionty: přirozeně se vyskytující reprodukční fenomén u bezobratlých, při kterém pouze určitá kombinace křížení vede k životaschopným embryím v důsledku neslučitelnosti spermií a vajíček. to je způsobeno rozdíly v intracelulárních parazitech (symbiontech). například maternálně zděděná symbiotická bakterie wolbachia vyvolává změny ve spermiích hostitele vedoucí k mitotickým defektům v oplodněném embryu. jev nastává pouze při křížení infikovaných samců se samicemi, které mají jiného nebo žádného symbionta
cytoplazmatické dyneiny: dyneiny, které jsou zodpovědné za nitrobuněčný transport, mitózu, polarizaci buněk a pohyb v buňce
cytoplazmatické struktury: součásti cytoplazmy s výjimkou cytosolu
cytoplazmatické vezikuly: struktury ohraničené membránou a odvozené z plazmatické membrány nebo různých intracelulárních membrán, které mají zásobní, transportní nebo metabolické funkce
cytoprotekce: proces, kterým chemické sloučeniny chrání buňky proti škodlivým látkám
cytoredukční chirurgie: operační postupy prováděné za účelem snížení hmotnosti tkáně, například za účelem snížení celkového množství tkáně tvořící nádor, zejména v břišní dutině
cytosin: cytosin (c) je jednou z pěti nukleových bází. vyskytuje se v obou typech nukleových kyselin, tj. v dna i v rna. ve dvouřetězcové molekule dna se cytosin páruje s guaninem. (národní zdravotnický informační portál [online]. [cit. 25.2.2025]. dostupné z: https://www.nzip.cz/rejstrik-pojmu)
cytosin-specifické DNA-methylasy: methylasy, které jsou specifické pro cytosinové zbytky nalezené na dna
cytosindeaminasa: enzym, který katalyzuje deaminaci cytosinu za vzniku uracilu. může také působit na 5-methylcytosin za vzniku thymidinu
cytosinnukleotidy: skupina pyrimidinových nukleotidů, které obsahují cytosin. cytidinfosfát - cytidylová kyselina (5 možných forem), součást ribonukleových kyselin. (dopl. podle velký lékařský slovník online, 2021 http://lekarske.slovniky.cz/)
cytoskelet: cytoskelet je trojrozměrná síť v cytoplasmě eukaryotických buněk. mechanicky stabilizuje buňku, umožňuje její pohyb a podílí se na nitrobuněčném transportu. hlavní stavební součástí je proteinové filamentum - polymerní dynamická struktura. (upraveno podle wikiskripta 2019 http://www.wikiskripta.eu/)
cytoskeletální proteiny: cytoskelet je dynamický systém proteinových vláken a tubulů, jejichž hlavní funkcí je transport látek a buněčných komponent, opora buňky a účast na jejím dělení. cytoskelet se skládá ze tří složek: mikrotubulů, mikrofilament a středních filament (též intermediární filamenta). všechny části cytoskeletu jsou z proteinů. mikrotubuly jsou sestaveny z tubulinu, mikrofilamenta z aktinu a střední filamenta hl. z keratinu, ale i jiných látek. s cytoskeletem jsou navíc asociovány některé další proteiny, což znamená, že se jednak na cytoskeletu vyskytují a jednak jsou s ním spojeny funkčně. významnými zástupci těchto i tak zvaných asociovaných proteinů jsou dyneiny a kineziny pro mikrotubuly a myosin pro mikrofilamenta. zatímco vlákna cytoskeletu představují nosnou strukturu, tak skrze asociované proteiny se uskutečňuje většina jeho funkcí. (upraveno podle wikipedie 2020 http://www.cs.wikipedia.org/)
cytosol: tekutá fáze cytoplazmy v nepoškozené buňce, což tedy nezahrnuje cytoplazmu uvnitř organel. (upraveno podle wikipedie 2019 http://www.cs.wikipedia.org/)
cytosolické fosfolipasy A2: podkategorie fosfolipáz a2, které se vyskytují v cytosolu
cytostatické látky: sloučeniny, které inhibují nebo zabraňují proliferaci buněk
cytotoxicita imunologická: destrukce cílových buněk imunologicky aktivními efektorovými buňkami. může být uskutečněna senzibilizovanými t-lymfocyty, lymfoidními nebo myeloidními zabijáckými (killer) buňkami nebo může být zprostředkována cytotoxickou protilátkou, cytotoxickým faktorem uvolněným lymfoidními buňkami nebo komplementem
cytotoxické T-lymfocyty: druh t-lymfocytů, které mohou přímo ničit cílové buňky. mohou být generované in vitro ve smíšených lymfocytárních kulturách (mlc), in vivo při reakci štěpu proti hostiteli (gvh) nebo po imunizaci alogenním štěpem, nádorovou buňkou nebo buňkou modifikovanou chemicky nebo napadenou virem. lytická reakce se někdy nazývá buňkami zprostředkovaná lymfolýza (cml). tyto cd8-pozitivní buňky se liší od buněk nk a nkt. rozlišují se dva fenotypy: tc1 a tc2
cytotoxické testy imunologické: prokázání cytotoxického účinku na cílové buňce lymfocytu, mediátora uvolněného zcitlivělým lymfocytem, protilátky nebo doplňku
cytotoxiny: látky, které jsou toxické pro buňky. mohou se podílet na imunitě nebo mohou být obsaženy v jedech. od cytostatických látek se liší stupněm účinku. některé z nich se používají jako cytotoxická antibiotika. mechanismus účinku mnoha z nich je jako u alkylačních látek nebo jako u modulátorů mitózy
cékum: slepý váček nebo vychlípená oblast střeva tlustého těsně za přechodem ze střeva tenkého. má podobu červovitého výběžku, vermiformní přívěsek nazývaný též apendix. cékum (caecum) - slepé střevo. počáteční široká část tlustého střeva, do níž ústí tenké střevo. vybíhá z něj různě dlouhý a úzký červovitý výběžek - appendix vermicularis (lat. caecus slepý).(cit. velký lékařský slovník online 2012, http://lekarske.slovniky.cz/)
cévnaté rostliny: podskupina rostlin s vyvinutými cévními svazky. příkladem jsou kapraďorosty a semenné rostliny
cévní bolest hlavy: za příčinu sekundárních bolestí hlavy jsou považovány různé poruchy kraniálních nebo krčních cév jako např. mozek - ischémie, intrakraniální hemoragie a centrální nervový systém - cévní malformace
cévní endotel: vrstva endotelových buněk, které vystýlají vnitřní povrch krevních cév a regulují transport makromolekul a krevních komponent
cévní kapacitance: míra schopnosti cév zvětšit objem krve (v nich), aniž by došlo ke zvýšení krevního tlaku. cévní kapacitance je rovna podílu změny objemu ke změně tlaku. r
cévní malformace: spektrum vrozených, zděděných nebo získaných cévních abnormalit, které mohou nepříznivě ovlivnit průtok krve v artériích nebo vénách. nejčastější jsou vrozené defekty jako abnormální komunikace mezi cévami (píštěl), zkrácení toku tepenné krve přímo do žil a ne přes kapiláry (arteriovenózní malformace), vytvoření rozsáhlých rozšířených cévních prostor (kavernózní angiom) a naběhlé kapiláry (kapilární telangiektazie). méně časté případy vaskulárních malformací mohou být výsledkem traumat nebo nemocí
cévní malformace centrálního nervového systému: vrozené, dědičné nebo získané abnormality tepen, žil nebo žilních splavů mozku, míchy a mozkových plen
cévní mozková příhoda: cévní mozková příhoda (zkr. cmp) je postižení určitého okrsku mozkové tkáně na podkladu poruchy cév, tj. jejich neprůchodnosti s následnou ischemií (mozkový infarkt) nebo poruchy celistvosti cévní stěny s následným krvácením do mozkové tkáně (mozkové krvácení). projevy jsou od dočasných poruch hybnosti a řeči až po bezvědomí, ochrnutí a smrt. kromě strukturního poškození se na příznacích podílí event. vzniklý edém mozku s intrakraniální hypertenzí. příčinou bývá ateroskleróza mozkových tepen často v kombinaci s hypertenzí. příčinou krvácení může být i aneurysma některé mozkové tepny. drobnější cmp na ischemickém podkladě se označuje tia. v diagnostice se uplatňuje zejm. ct, ev. mri, v některých případech ev. angiografie. jiné názvy apoplexie, iktus, laicky "mozková mrtvice". (cit. velký lékařský slovník online, 2013 http://lekarske.slovniky.cz/ )
cévní onemocnění míchy: onemocnění kterékoli krevní cévy, která zásobuje krví míchu (např. přední míšní arterie, párové zadní míšní arterie a jejich četné větve). patří sem ateroskleróza, embolie a arteriovenózní malformace, které mohou vést k ischemii nebo ke krvácení do míchy (hematomyelie)
cévní protézy: dílec vyrobený ze syntetického nebo biologického materiálu, který se používá na opravu poškozených nebo nemocných cév
cévní prstenec: vrozená vada aortálního oblouku, která způsobuje útlak trachey a ezofágu. mezi příznaky patří dyspnoe, respirační zvuky (zejména při jídle), polykací obtíže, trvalý kašel a gastroezofageální reflux. je-li cévní prstenec volný, může zůstat asymptomatický. dva nejčastější typy jsou dvojitý aortální oblouk (kompletní cévní prstenec) a pravostranný aortální oblouk (neúplný cévní prstenec). onemocnění může souviset s dalšími anomáliemi (např. digeorgeův syndrom)
cévní píštěle: abnormální průchod/průtok mezi dvěma nebo více cévami, mezi arteriemi, vénami, nebo mezi tepnou a žílou
cévní přístupy: zařízení, která se zasouvají do žil nebo tepen za účelem přenosu tekutin z nebo do periferních nebo centrálních cévních míst. mohou zahrnovat součásti jako jsou katétry, porty, zásobníky a ventily. z terapeutických nebo diagnostických důvodů mohou být dočasně ponechány
cévní rezistence: protitlak vytvářený cévami vůči průtoku krve v nich. tato hodnota je rovna rozdílu krevního tlaku v krevním řečišti v poměru k srdečnímu výdeji (srdce - minutový objem)
cévní svazky rostlin: cévní svazek je část transportního systému u cévnatých rostlin, tvořená uspořádáním vodivých pletiv do provazců. soustava cévních svazků ve stonku a kořenu tvoří (spolu s různými základními pletivy) centrální válec (stélé), v listech se projevuje jako žilnatina (nervatura). cévní svazky se skládají z floému (lýková část) a xylému (dřevní část). sekundární xylém a sekundární floém vzniká činností kambia. (upraveno podle wikipedie 2019 http://www.cs.wikipedia.org/)
cévy: jakákoli z dutých cév určených k transportu krve (tepny, arterioly, kapiláry, venuly a vény)
cévy - implantace protéz: chirurgické vložení cévních protéz (cévy - protézy) za účelem opravy poraněných nebo nemocných cév
cíle: konečný výsledek nebo úkol, který může být stanoven předem nebo jeho stanovení předem může být vyžadováno
cíle organizace: účel, poslání a cíle samostatné organizace nebo jejích jednotek stanovené prostřednictvím administrativních procesů. zahrnuje dlouhodobé plány organizace a koncepci administrativní správy
cílená genová oprava: technika, která využívá syntetické oligonukleotidy k tomu, aby nasměrovala vlastní systém opravy buněčné dna k opravě mutace v určitém místě epizomu nebo chromozomu
cílené dárcovství tkání: darování tkáně, orgánu nebo gamet určené pro konkrétního příjemce. (v čr není dovoleno.)
cín: cín (chemická značka sn, latinsky stannum) patří mezi kovy, které jsou známy lidstvu již od pravěku především jako součást slitiny zvané bronz. má atomové číslo 50 a relativní atomovou hmotnost 118,71. (upraveno podle wikipedie 2022 http://www.cs.wikipedia.org/)
dCMP-deaminasa: enzym, který katalyzuje hydrolytickou deaminaci kyseliny deoxycytidylové na kyselinu deoxyuridylovou a amoniak. hraje důležitou roli v regulaci zásoby deoxynukleotidů u vyšších organismů. enzym také působí na některé 5-substituované deoxycytidylové kyseliny. ec 3.5.4.12
dai-kenchu-to: contains zanthoxyli, ginseng & zingiberis siccatum; used for the treatment of intestinal obstruction; do not confuse with tu-100
daiokanzoto: has anti-inflammatory activity; a kampo formulation that consists of rhubarb rhizomes and glycyrrhiza roots
dakarbazin: cytostatikum, podává se pacientům s některými zhoubnými nádory, jako jsou např. určité formy sarkomů, melanomů a lymfomů (zejména hodgkinův lymfom). lék se velmi často podává jako součást chemoterapeutických cyklů v kombinaci s dalšími preparáty. (štefánek, jiří. medicína, nemoci, studium na 1. lf uk [online]. © 2011 [cit. 11.42022]. dostupné z: https://www.stefajir.cz/dacarbin)
daklizumab: imunosupresivum, rekombinantní, humanizovaná protilátka anti-tac, antagonista receptoru interleukinu 2. inhibuje interleukinem-2 zprostředkovanou aktivaci lymfocytů, což je kritická cesta v buněčné imunitní odpovědi účastnící se rejekce allogenního štěpu. užívá se k profylaxi akutní orgánové rejekce u pacientů po allogenní renální transplantaci. (cit. velký lékařský slovník online, 2018 http://lekarske.slovniky.cz/ )
dakryocystitida: zánět slzného vaku. akutní forma je provázena bolestmi, vyklenutím v blízkosti vnitřního koutku oka. z dolního slzného bodu lze někdy vytlačit hnis, který může i prosvítat kůží (dacryocystitis phlegmonosa); kultivačně lze prokázat např. stafylokoka, pneumokoka či haemophilus influenzae; příčinou může být i tuberkulóza. chronická forma může být charakterizována spíše hlenovou či mukopurulentní sekrecí. d. může být i vrozená (dacryocystitis congenita). léčí se antibiotiky, obklady a výjimečně incizí (dakryocystotomie) zaníceného vaku. zánět je spojen s neprůchodností ductus nasolacrimalis, proto se po odeznění akutní fáze někdy provádí dakryocystorinostomie. (cit. velký lékařský slovník online, 2013 http://lekarske.slovniky.cz/ )
dakryocystografie: rentgenové kontrastní vyšetření slzného váčku a slzovodu
dakryocystorinostomie: umělé (chirurgické) vytvoření nového spojení mezi slzným vakem a nosní dutinou prováděné při neprůchodnosti ductus nasolacrimalis, spojené s epiforou a mnohdy i se zánětem slzného vaku (dakryocystitida). provádí se zevní nebo vnitřní cestou, též endoskopicky. (cit. velký lékařský slovník online, 2020 http://lekarske.slovniky.cz/)
daktinomycin: jedno z různých značně toxických polypeptidových antibiotik izolovaných z půdních bakterií; některá inhibují syntézu dna nebo rna; cytostatikum, cytostatické antibiotikum. (uprav. podle velký lékařský slovník online, 2021 http://lekarske.slovniky.cz/)
damani: řád malých savců obývající afriku a blízký východ. (upraveno podle wikipedie 2019 http://www.cs.wikipedia.org/)
dammarany: tetracyklické triterpeny pojmenované podle přírodní pryskyřice dammar, která byla poprvé izolována z tropických stromů čeledi dipterocarpaceae
dan-shen root extract: contains methylenetanshinquinone & 1,2-dihydrotanshinquinone; chinese drug isolated from salvia miltiorrhiza
danshen dripping pill: antidiabetic; contains the extract from danshen (salvia miltiorrhiza), notoginseng (panax notoginseng; or sanchi in chinese), and borneol. csdp - compositie salviae dropping pill; used for hyperlipemia patients with phlegm and blood stasis syndrome
dapirolizumab pegol: an anti-cd40l antibody fragment in phase i clinical trials (2015) for treatment of systemic lupus erythematosus
dapson: chemoterapeutikum pro terapii lepry, cystoplasmózy, rovněž pro léčbu duhringovy herpetiformní dermatitidy. sulfon aktivní proti širokému spektru bakterií, ale hlavně používaný pro své působení proti mycobatecterium leprae. jeho mechanismus účinku je pravděpodobně podobný mechanismu sulfonamidů, který zahrnuje inhibici syntézy kyseliny listové u vnímavých organismů. používá se také s pyrimethaminem při léčbě malárie
daptomycin: daptomycin je cyklický polypeptid, nové antibiotikum s baktericidní aktivitou in vitro proti řadě grampozitivních bakterií. toto dobře tolerované antibiotikum je určeno k nitrožilní léčbě závažných infekcí způsobených stafylokoky a streptokoky nebo jejich kmeny, rezistentními a multirezistentními k jiným antibiotikům. indikace pro daptomycin zahrnují závažné infekce kůže a měkkých tkání včetně bakteremických forem a pravostrannou endokarditidu způsobenou staphylococcus aureus. (cit. podle vilma marešová, pavla urbášková daptomycin - nové antibiotikum pro léčbu závažných infekcí způsobených některými grampozitivními bakteriemi, klinická farmakologie a farmacie 2010; 24(4):187-189)
darování oocytu: přenos preovulačních oocytů od dárkyně k vhodné hostitelce. oocyty jsou odebrány, oplodněny in vitro a přeneseny do hostitelky, lidské nebo zvířecí
dashboard systémy: platforma, která sjednocuje mnoho datasetů, datových struktur a zdrojů do jednoho rozhraní, které se dá jednoduše znázornit a pochopit
data management: procesy, které zahrnují získávání, ověřování, ukládání, ochranu a zpracování dat za účelem zajištění přístupnosti, spolehlivosti a včasnosti pro uživatele
data mining: využití sofistikovaných analytických nástrojů pro třídění, organizování, zkoumání a propojování velkých souborů informací
databáze: práce sestávající ze strukturovaného souboru informací nebo souboru logicky souvisejících dat uložených a prohledatelných pomocí prostředků výpočetní techniky
databáze proteinů: databáze obsahující informace o proteinech jako jsou sekvence aminokyselin, konformace proteinů a další vlastnosti
datová analytika: vědní obor, který se zabývá analýzou dat. sběr, transformace a organizace dat umožňuje data interpretovat, vyvozovat z nich závěry a předpovědi a tím podpořit proces informovaného rozhodování. datová analytika se často používá v podnikání, vědě, zdravotnictví, dopravě nebo logistice
datové kurátorství: činnosti související s ukládáním a zpřístupněním primárních i odvozených vědeckých dat. data curation se věnuje udržení a zvyšování hodnoty důvěryhodné sady digitálně uložených informací (dat) tak, aby byly použitelné v současnosti i v budoucnosti
datové vědy: interdisciplinární oblast zahrnující procesy, teorie, pojmy, nástroje a technologie, které umožňují přezkoumání, analýzu a získávání cenných znalostí a informací ze strukturovaných a nestrukturovaných (surových) dat
daunomycin: cytostatikum ze skupiny anthracyklinových antibiotik, používá se zejm. v hematoonkologii. daunomycin je dusíkatý glykosid, antibiotikum s antineoplastickým účinkem, daunorubicin látka z rhodomycinové skupiny. (uprav. podle velký lékařský slovník online, 2020 http://lekarske.slovniky.cz/)
daunomycin-N-(2-hydroxypropyl)methacrylamide copolymer conjugate: reduces toxicity of daunomycin by improved drug-delivery
daunorubicin-DNA: complex of above two cpds to reduce toxicity of doxorubicin
davové chování: kolektivní chování shromážděných jednotlivců, které se vyznačuje jednotnými postoji, pocity a motivací
dceřiné produkty radonu: krátkodobé produkty radioaktivního rozpadu radonu, patří sem 216-po, 214-pb, 214-bi a 214-po. jejich poločas rozpadu je asi 30 minut. tyto částice se při dýchání mohou usazovat v dýchacích cestách, kde tak dochází k uvolnění záření alfa a možnému vzniku onemocnění včetně rakoviny plic
de Langeové syndrom: syndrom charakterizovaný následujícími příznaky: růstová retardace, těžká mentální retardace, malý vzrůst, hluboký křik, brachycefalie, nízko posazené uši, zvláštní utváření úst (tzv. kapří ústa), nízký nosní můstek, široké srostlé obočí, hirsutismus a malformace rukou. tento stav může vzniknout sporadicky nebo může být spojený s autozomálně dominantní dědičností nebo s duplikací dlouhého raménka chromozómu 3
de Quervainova nemoc: chronický zánět šlach některých svalů v oblasti zápěstí a palce. (cit. velký lékařský slovník online, 2016 http://lekarske.slovniky.cz)
deaminace: chemická reakce, při níž dochází k odštěpení aminoskupiny (-nh2) z organické molekuly
deaminasa APOBEC-1: katalytická podjednotka deaminázy apobec enzymového komplexu pro editaci messenger rna (mrna) apolipoproteinu b (apob), která se v apob mrna podílí na posttranskripční editaci kodonu caa pro glycin na terminační kodon uaa. funguje také při editaci cga (arginin) na terminační kodon uga v mrna pro neurofibromin 1 a v epigenetických procesech
deaminasa APOBEC-3G: apobec deamináza, která funguje jako inhibitor replikace retrovirů (retroviridae) a prostřednictvím mechanismů závislých či nezávislých na deamináze inhibuje mobilitu retrotranspozonů. je selektivní pro jednovláknovou dna a nedeaminuje dvouvláknovou dna ani jedno- či dvouvláknovou rna. vykazuje silnou antivirovou aktivitu proti hiv-1 s deficitem vif proteinu prostřednictvím vytváření hypermutací ve virové dna. vykazuje rovněž antivirovou aktivitu vůči viru opičí imunodeficience a hepatitidy b
deaminasy APOBEC: rodina konzervovaných cytidindeamináz, které katalyzují deaminaci cytidinu na uridin. jsou charakterizovány n- a c-koncovými katalytickými doménami závislými na zinku a mají důležité funkce v editaci rna, epigenetických procesech a v přirozené imunitě proti virům
deaminasy nukleotidů: katalyzují hydrolýzu nukleotidů za odštěpení amoniaku
deanol: antidepresivum, které se také používá při léčbě pohybových poruch. mechanismus působení není dobře znám
debridement: chirurgické vyčištění rány, součást toalety rány. spočívá v odstranění nekrotických částí a tkání, které nemají šanci na zhojení (devitalizovaných, s porušeným krevním zásobením aj.). nověji se někdy k d. užívají i enzymy, které odstraňují fibrin a nekrotické tkáně. (cit. velký lékařský slovník online, 2013 http://lekarske.slovniky.cz/ )
decanedioic acid-4,4'-(1,3-propanediylbis(oxy))bis(benzoic acid) copolymer: biodegradable polymeric matrix that can be surgically implanted for the interstitial delivery of drugs, such as bcnu, in the brain
decelularizovaná extracelulární matrix: biomaterál se sítí makromolekul s různým složením a organizací tkáňově specifických proteinů a polysacharidů. připravuje se z orgánů a tkání decelularizací (např. pomocí detergentu), používá se pro napodobení přirozeného mikroprostředí pro tkáňově specifické funkce
decerebrační rigidita: nastává při přerušení mozkového kmene nad úrovní vestibulárních jader. projevuje se extenčními křečemi horních i dolních končetin. může dojít až k opistotonu. je prognosticky závažným příznakem například u mozkových herniací, trombóze bazilární tepny (a. bazilaris) atd. (cit. wikipedie 2016 http://www.cs.wikipedia.org/)
dechová cvičení: terapeutická cvičení zaměřená na prohloubení nádechu či výdechu nebo i na změnu rychlosti a rytmu dýchání
dechová frekvence: počet nádechů za jednotku času, nejčastěji za minutu. u zdravého dospělého člověka je klidová dechová frekvence přibližně 12 dechů za minutu
dechová práce: kontrakce respiračních svalů během nádechu. probíhá ve třech fázích: (1) překonání elasticity plicní tkáně (plicní poddajnost přinutí plíce roztáhnout se proti vlastní elasticitě), (2) překonání rezistence tkání a viskozity plic a struktur hrudní stěny, a (3) překonání odporu dýchacích cest během pohybu vzduchu do plic. je nepřímo úměrná plicní poddajnosti. dechová práce není vydechování - to je zcela pasivní proces zapříčiněný elastickým svinutím plíce a hrudního koše
dechová terapie - oddělení nemocnice: nemocniční oddělení, které provádí diagnostické testy plicních funkcí a další metody pro obnovení optimální plicní ventilace
dechový objem: objem vzduchu vdechnutého nebo vydechnutého během každého normálního a tichého respiračního cyklu. běžnými zkratkami jsou buď tv nebo v s písmenem t v dolním indexu. zjišťuje se při spirografii
decidua: decidua je označení pro sliznici děložní na konci sekreční fáze menstruačního cyklu a při těhotenství. zároveň vymezuje tu část sliznice děložní, která se odloučí po porodu s placentou. pro její stavbu jsou typické deciduální buňky a výrazné osídlení lymfocyty. decidua je zodpovědná za výměnu plynů, živin a zplodin mezi matkou a embryem, které zároveň chrání před imunitním systémem matky. (upraveno podle wikiskripta 2018 http://www.wikiskripta.eu/)
deciduom: nitroděložní útvar obsahující deciduální buňky nebo struktury podobné placentě. deciduomy jsou zpravidla indukované experimentálně
dediferenciace buněk: fyziologicky se jedná o zpětný vývojový proces, při kterém se z diferenciovaných buněk se specifickými funkcemi stávají znovu nediferenciované tzv. progenitorové buňky. dediferenciace a následná proliferace poskytuje základ tkáňové regenerace a umožňuje vznik nových linií kmenových buněk
deep learning: deep learning je metoda umělé inteligence, kde je za pomoci mnohovrstvých nelineárních výpočetních modelů získávána užitečná informace přímo z dat. v klasifikačních úlohách dosahuje deep learning vysoké přesnosti, která může předčít lidské schopnosti. (cit. sciencemag.cz, 2018 http://sciencemag.cz)
default mode network: vzájemně funkčně propojené oblasti mozku, které jsou aktivní v klidovém stavu a deaktivované při behaviorálních aktivitách zaměřených na plnění úkolu nebo na pozornost. potvrzují to zobrazovací studie (často funkční magnetická rezonance)
defekace: vylučování tuhého nebo polotuhého odpadního materiálu z trávicí soustavy konečníkem
defekografie: radiografické vyšetření procesu defekace po nakapání kontrastní látky do rektálního otvoru
defekt aortopulmonálního septa: vývojová abnormalita, při které nedojde k úplnému rozdělení truncus arteriosus aortopulmonálním septem na aortu a plicní tepnu. abnormální komunikace mezi těmito hlavními cévami se obvykle nalézá nad jejich chlopněmi
defektní interferující viry: přirozeně se vyskytující nebo uměle vytvořené defektní virové genomy a částice, které jsou neschopné samostatné replikace a narušují normální virovou replikaci. některé syntetické interferující genomy mohou stimulovat přirozenou imunitní odpověď a mohou být použity pro vakcíny a pro terapii virových infekcí
defektní viry: viry, kterým chybí úplný genom, a proto se nemohou kompletně replikovat nebo vytvořit proteinový obal. některé se mohou replikovat pouze v buněčném systému, který jim poskytuje určitou chybějící genetickou funkci. satelitní viry jsou zase schopné replikace díky komplementaci s pomocným virem (helper virus)
defekty endokardu: škála septálních defektů, včetně defektů síňové přepážky, mezikomorové přepážky a atrioventrikulárních chlopní (trikuspidální chlopně a mitrální chlopně). tyto defekty jsou způsobené neúplným růstem a spojením endokardových polštářů, které jsou důležité pro tvorbu dvou atrioventrikulárních kanálů, místa budoucích atrioventrikulárních chlopní
defekty komorového septa: vývojová porucha v jakékoli části mezikomorové přepážky má za následek nesprávné propojení mezi dvěma dolními srdečními komorami. klasifikace ventrikulárních septálních defektů je založena na lokalizaci tohoto vadného propojení - jako např. vada srdeční membrány, vada na vtoku či výtoku do/ze srdce, vada v oblasti centrální nebo boční svalové stěny nebo hrotový svalový defekt
defekty neurální trubice: vrozené malformace centrálního nervového systému a přilehlých struktur související s defektním uzávěrem neurální trubice během prvního trimestru těhotenství, ke kterému obvykle dochází mezi 18. a 29. dnem těhotenství. v důsledku vad uzavření neurální trubice vznikají ektodermální a mezodermální malformace (postihující zejména lebku a obratle)
defekty septa síní: vývojové poruchy v jakékoli části síňové přepážky, které mají za následek vadnou komunikaci mezi dvěma horními srdečními komorami (síněmi). klasifikace síňových septálních defektů je založena na lokalizaci této vadné komunikace a druzích nedokončeného spojení síňového septa s endokardovými polštáři v prenatálním vývoji. k těmto defektům patří ostium primum, ostium secundum, sinus venosus a defekt věncového splavu krve
defekty srdečního septa: abnormality v jakékoli části srdečního septa, které mají za následek nesprávné spojení mezi levou a pravou srdeční komorou. chybný průtok krve srdcem může způsobit vadu v síňové přepážce, v mezikomorové přepážce nebo v obou
deferoxamin: přírodní látka izolovaná z bakterie streptomyces pilosus. látka schopná vázat železo (chelatační činidlo), užívá se při otravě železem a při zvýšeném ukládání železa event. hliníku v organismu. (upraveno podle: velký lékařský slovník online, 2022 http://lekarske.slovniky.cz)
deficience IgA: dysgamaglobulinemie charakterizovaná deficitem imunoglobulinu a
deficience IgG: dysgamaglobulinemie charakterizovaná deficitem imunoglobulinu g
deficiency: used with endogenous and exogenous substances which are absent or in diminished amount relative to the normal requirement of an organism or a biologic system
deficit GATA2: vzácná porucha imunitního systému s rozsáhlými důsledky, které zahrnují dysfunkci gata2 transkripčního faktoru, imunodeficit, myelodysplastický syndrom (neúčinnou produkci krevních buněk), onemocnění plic a problémy cévního a lymfatického systému
deficit alfa1-antitrypsinu: nedostatek proteázového inhibitoru alfa1-antitrypsinu, který se projevuje především vznikem plicního emfyzému a cirhózou jater
deficit biotinidázy: forma mnohočetné karboxylázové deficience s pozdním nástupem (deficience aktivity enzymů závislých na biotinu - propionyl-coa-karboxylázy, metylkrotonyl-coa-karboxylázy a pyruvátkarboxylázy). nemoc je vyvolaná deficitem biotinidázy, která je nezbytná pro recyklaci biotinu
deficit cytochrom-c-oxidázy: nemoci způsobené vrozenou poruchou respiračního komplexu iv. tyto poruchy mohou být vyvolané mutacemi genů surf1, sco2, cox10 nebo sco1. mutace genu surf1 se projeví jako leighova nemoc, genu sco2 jako fatální infantilní kardioencefalomyopatie, genu cox10 jako tubulopatie a leukodystrofie a genu sco1 jako časné selhání jater a neurologická porucha
deficit dihydropyrimidindehydrogenázy: autozomálně recesivní defekt dihydropyrimidindehydrogenázy, který způsobuje familiární pyrimidinemii. u homozygotních pacientů se projevuje thymin-uracilurií. i částečný deficit tohoto enzymu představuje riziko vzniku těžké toxicity 5-fluorouracilu
deficit limbálních kmenových buněk: ztráta nebo porucha funkce limbálních kmenových buněk v rohovkovém limbu. rohovkový epitel tak ztrácí schopnost sebeobnovy a dochází ke konjunktivalizaci rohovky
deficit pyruvátdehydrogenázového komplexu: vrozená porucha metabolismu, kdy nedostatečná aktivita pyruvátdehydrogenázového komplexu způsobuje deficit acetylkoenzymu a a snižuje syntézu acetylcholinu. rozlišuje se neonatální a juvenilní forma nemoci. neonatální forma je poměrně běžnou příčinou laktátové acidózy v prvních týdnech života a může se také projevit erytematózní vyrážkou. k příznakům juvenilní formy patří laktátová acidóza, alopecie, intermitentní ataxie, křeče a erytematózní vyrážka. autozomálně recesivní a x-vázané formy onemocnění jsou způsobené mutacemi genů pro tři různé enzymové složky pyruvátdehydrogenázového komplexu. jedna z mutací genu pro podjednotku e1 alfa na xp22.2-p22.1 vede k vzniku leighovy nemoci
deficit železa: nedostatek železa v těle jako důsledek ztráty krve, diety s nedostatkem železa nebo poruchy příjmu nebo ukládání železa
deformabilita erytrocytů: schopnost erytrocytů měnit tvar při průchodu úzkými prostorami, jako je např. mikrovaskulatura
deformace percepce: neshoda mezi tím, jak je podnět obecně vnímán a tím, jak jedinec tentýž podnět vnímá za konkrétních podmínek
deformity nohy (od hlezna dolů): změny nebo odchylky od normálního tvaru a velikosti, které vedou k deformaci chodidla
deformity ruky: změny nebo odchylky od normálního tvaru a velikosti, které vedou k deformaci ruky
degenerace meziobratlové ploténky: degenerativní změny meziobratlové ploténky v důsledku stárnutí nebo jiných strukturálních poškození
degenerace nervu: ztráta funkční aktivity axonu a jeho atrofie po zániku těla neuronu nebo po přerušení kontinuity mezi axonem a tělem buňky. tento proces je charakteristický pro neurodegenerativní nemoci. často studovaný jev při zkoumání neuroanatomické lokalizace a neurofyziologie nervových drah
degenerace retiny: retrogresivní patologické změny sítnice, fokální nebo generalizované, které jsou vyvolané genetickou poruchou, zánětem, cévním onemocněním nebo stářím. degenerace, která zasahuje především oblast žluté skvrny (macula lutea), se označuje jako makulární degenerace
degenerativní myopie: těžká forma axiální myopie spojená s komplikacemi (zejména je to zadní stafylom a neovaskularizace choroidey), která může způsobit slepotu
degradace proteinů v endoplasmatickém retikulu: proces degradace nefunkčních, chybně sbalených proteinů. tyto proteiny jsou selektivně transportovány z endoplazmatického retikula do cytozolu, kde jsou ubikvitinovány a následně rozloženy v proteazomu. (upraveno podle wikipedie 2021 http://www.cs.wikipedia.org/)
degranulace buněk: fyziologický proces spojený se ztrátou sekrečních váčků (sekreční vezikuly). objevuje se např. u mastocytů (žírné buňky či heparinocyty), bazofilů (bazofilní granulocyty), neutrofilů (neutrofilní granulocyty, polymorfonukleární leukocyty či mikrofágy), eozinofilů (eozinofilní granulocyty) a u krevních destiček, když jsou sekreční produkty vypouštěny z váčků (granulí) v průběhu exocytózy. r
degrasyn: a jak2 kinase inhibitor that induces rapid degradation of c-myc protein in mm-1 multiple myeloma and other tumor cell lines
degrony: minimální elementy v proteinu, které jsou dostatečné pro rozpoznání a rozklad proteolytickým aparátem. inherentní degrony se skládají z krátkých lineárních aminokyselinových sekvencí a sekundárních strukturních prvků proteinu, které zvyšují afinitu k ligáze e3 a podílejí se na regulaci specifity a načasování degradace proteinu. získané degrony jsou většinou přechodné a jsou dány posttranslačními modifikacemi specifických aminokyselin v proteinech
dehiscence operační rány: částečné nebo úplné roztržení vrstev operační rány
dehiscence semicirkulárního kanálku: vestibulární onemocnění způsobené vznikem patologického třetího okénka v kostěném labyrintu (na rozdíl od normálního stavu s okrouhlým a oválným okénkem). k typickým příznakům patří především závrať provokovaná zvukem nebo zvýšením tlaku intrakraniálně, ve středouší či v zevním zvukovodu, chronické rovnovážné obtíže, oscilopsie, bizarní autofonie a pulzatorické ušní šelesty. (upraveno podle: cesk slov neurol n 2019; 82(4): 461-463)
dehumanizace: proces, kterým začne být osoba nebo skupina osob vnímána a hodnocena jako nelidská
dehydratace: ztráta a nedostatek vody (v organismu, buňkách aj.). vzniká ztrátami tekutin či jejich nedostatečným přívodem. (cit. velký lékařský slovník online, 2016 http://lekarske.slovniky.cz/)
dehydratasy: dehydratázy - enzymy katalyzující odštěpení kyslíku a vodíku z org. sloučeniny v poměru odpovídajícím molekule vody, za vzniku dvojné vazby; podobně d. katalyzují opačnou reakci, tj. adici vody na dvojnou vazbu. patří mezi lyázy ec 4.2.1, hydro-lyázy, některé mají triviální názvy syntáza zdůrazňující syntézu látky nebo hydratáza zdůrazňující adici vody. (cit. velký lékařský slovník online, 2022 http://lekarske.slovniky.cz/)
dehydroaskorbatasa: katalyzuje hydrolýzu gama laktonu, dehydroaskorbátu, na diketogulonát
dehydroepiandrosteron: hlavní c19-steroid produkovaný kůrou nadledvin. v malých množstvích vzniká také ve varlatech a vaječnících. dehydroepiandrosteron (dhea) může být přeměněn na testosteron, androstendion, estradiol a estron. většina dhea je před sekrecí sulfatována (dehydroepiandrosteronsulfát)