NLK-NML/MeSH-CZ-2025-notes huggingface dataset:
globální oteplování: zvyšování teploty atmosféry v blízkosti zemského povrchu a v troposféře, které může přispívat ke změnám globálního klimatického systému
glomangiom: nezhoubný nádor vznikající z arteriovenózních anastomóz. projevuje se jako načervenalý až namodralý bolestivý hrbolek na kůži, např. na prstech, mnohdy pod nehtem. někdy je mnohočetný s familiárním výskytem. g. se rovněž vyskytuje v oblasti cév (na karotidě aj.). (cit. velký lékařský slovník online, 2016 http://lekarske.slovniky.cz)
glomerulonefritida: zánětlivé onemocnění ledvin postihující především glomerulus. existuje větší počet typů g., jejich přesné rozlišení dává biopsie ledvin. kromě mikroskopie je důležité vyšetření imunofluorescenční s možností odhalit místo a typ depozit imunoglobulinů, imunokomplexů apod. (vč. rozpoznání tzv. pauciimunních g.). podle histologického nálezu lze g. dělit rovněž na proliferativní (se zmnoženou buněčností v glomerulu) nebo neproliferativní. na vzniku g. se obvykle podílejí autoimunitní procesy (autoimunita, imunokomplexy, komplement, leukocyty a z nich uvolňované enzymy, u některých je vztah k hla antigenům). projevy jsou rozmanité. (cit. velký lékařský slovník online, 2018 http://lekarske.slovniky.cz)
glomerulus: klubíčko krevních kapilár s bowmanovým pouzdrem, které tvoří úvodní část nefronu. z protékající krve se zde filtruje pod poměrně vysokým tlakem tzv. prvotní moč. zfiltrovaná moč odtéká dále do soustavy tubulů, kde se definitivně upraví. přibližně 99% vody se vstřebá zpět do krve, vylučované látky se naopak zkoncentrují. chorobné postižení g. může způsobovat poruchu tvorby moči nebo nadměrný únik látek (např. bílkovin) do moči. (cit. velký lékařský slovník online, 2013 http://lekarske.slovniky.cz/ )
glomerulární bazální membrána: vrstva mezibuněčné hmoty mezi endotelem glomerulárních kapilár a podocyty na vnitřní straně bowmannova pouzdra, která je produktem těchto dvou typů buněk. má funkci fyzikální bariéry a iontově selektivního filtru
glomerulární mesangium: nahromadění mezangiálních buněk a jejich extracelulární matrix mezi kapilárami glomerulu. tyto buňky mají schopnost fagocytózy a produkce kolagenu. (upraveno podle: velký lékařský slovník online, 2018 http://lekarske.slovniky.cz)
glomus jugulare: malé tělísko charakteru paraganglia (dř. označováno též jako nonchromafinní paraganglion) v oblasti bulbu v. jugularis, orgán neuroepitelového původu analogický glomus caroticum. vzácně je zdrojem relativně benigního, pomalu rostoucího glomustumoru. (cit. velký lékařský slovník online, 2018 http://lekarske.slovniky.cz)
glomus tympanicum: vysoce vaskularizovaný ovoidní chemoreceptivní orgán, který přiléhá ke středoušní dutině. pochází z neurální lišty, a proto se považuje za součást difuzního neuroendokrinního systému. vzácně zde vzniká neuroepiteliální nádor, tzv. paragangliom středního ucha (glomus tympanicum tumor)
glosalgie: bolestivé pocity v jazyku, včetně pocitu pálení
glosektomie: chirurgické odstranění jazyka nebo jeho části, např. při karcinomu. (cit. velký lékařský slovník online, 2021 http://lekarske.slovniky.cz/)
glositida: zánět sliznice jazyka. příčiny: infekce, léky, nedostatek vitaminů, železa aj. (cit. velký lékařský slovník online, 2017 http://lekarske.slovniky.cz)
glossoptóza: zadní posunutí kořene jazyka směrem k hltanu. často se vyskytuje u syndromů, jako je pierre robinův syndrom a downův syndrom a je spojován s obstrukcí dýchacích cest během spánku (spánková apnoe obstrukční)
glottis: úsek hrtanu sloužící k tvorbě hlasu. součástí hlasivky jsou dva vazy (viz plica vocalis) fungující jako struny a rozechvívající se procházejícím vzduchem. výška tónu je řízena ("laděna") okolními svaly, které mění jejich napětí. zvuk dále rezonuje v ostatních dýchacích cestách. (cit. velký lékařský slovník online 2012, http://lekarske.slovniky.cz/)
glukagon: peptidový hormon tvořený v langerhansových ostrůvcích ve slinivce břišní. má opačné účinky než inzulin (zvyšuje např. hladinu cukru v krvi - glykemii). používá se v endokrinologické diagnostice (glukagonový test), terapeuticky kromě hypoglykemie se zvažuje využití účinků spasmolytických, pozitivně inotropních aj. (cit. velký lékařský slovník online, 2017 http://lekarske.slovniky.cz)
glukagonom: vzácný nádor trávicího ústrojí (často pankreatu) produkující glukagon, ev. další peptidy hormonálního charakteru. způsobuje poruchy regulace glycidového metabolismu, je jednou z vzácných příčin sekundárního diabetu. glukagonový syndrom - soubor příznaků vznikajících při g. - patří k němu mírný diabetes mellitus, kožní příznaky (erythema necrolyticum migrans) a některé další projevy (průjmy, slizniční projevy apod.). (cit. velký lékařský slovník online, 2013 http://lekarske.slovniky.cz/ )
glukagonu podobné peptidy: peptidy odvozené od proglukagonu, který je také prekurzorem pankreatického glukagonu. proglukagon je exprimován v mnoha tkáních, ale hlavní produkce glukagonu podobných peptidů (glp) probíhá ve střevních l-buňkách. mezi glp patří glukagonu podobný peptid 1, glukagonu podobný peptid 2 a různé zkrácené formy
glukagonu podobný peptid 1: peptid podobný glukagonu, zkr. glp - je produkovaný v disperzním endokrinním systému, zejm. v gastrointestinálním traktu - žaludku a střevě. působí na specifické receptory, zejm. v langerhansových ostrůvcích. stimuluje sekreci inzulinu a amylinu v b buňkách a somatostatinu v d buňkách. známy jsou i další účinky. zkouší se léčebné využití u diabetu. tvořen 37 aminokyselinami, gen je uložen na 2. chromozomu; má funkce příbuzné gip. dř. řazen do skupiny enteroglukagonu. (uprav. podle velký lékařský slovník online, 2015 http://lekarske.slovniky.cz/ )
glukagonu podobný peptid 2: peptid tvořený 33 aminokyselinami, který je odvozený od c-konce proglukagonu a produkovaný hlavně l-buňkami střev. stimuluje růst střevní sliznice a snižuje apoptózu enterocytů. glp-2 zvyšuje činnost gastrointestinálního traktu a hraje důležitou roli v homeostáze živin
glukan-1,3-beta-glukosidasa: exoceluláza se specifitou pro 1,3-beta-d-glukozidové vazby. katalyzuje hydrolýzu beta-d-glukózových jednotek z neredukujících konců 1,3-beta-d-glukanů a uvolňuje glukózu
glukan-1,4-beta-glukosidasa: exoceluláza se specifitou pro hydrolýzu 1,4-beta-glukozidových vazeb 1,4-beta-d-glukanů, při níž dochází k postupnému odstraňování jednotek glukózy
glukany: oligosacharidy nebo polysacharidy složené z opakujících se molekul glukózy. mohou být nevětvené (lineární) i různě rozvětvené
glukoamylasa: enzym, který na neredukujících koncích polysacharidových řetězců postupně katalyzuje hydrolýzu terminálních 1, 4-vázaných alfa-d-glukózových zbytků s uvolněním beta-glukózy. je také schopen hydrolyzovat 1,6-alfa-glukozidové vazby, pokud je další vazba v sekvenci 1,4
glukokinasa: skupina enzymů, které katalyzují přeměnu atp a d-glukózy na adp a d-glukóza-6-fosfát. vyskytují se u bezobratlých živočichů a mikroorganismů a jsou vysoce specifické pro glukózu. (enzyme nomenclature, 1992) ec 2.7.1.2
glukokortikoidy: skupina kortikosteroidů, které ovlivňují metabolismus sacharidů (glukoneogenezi, ukládání glykogenu v játrech, zvýšení glykemie), inhibují sekreci adrenokortikotropního hormonu a mají výraznou protizánětlivou aktivitu. hrají také roli v metabolismu tuků a bílkovin, udržování arteriálního krevního tlaku, změně reakce pojivové tkáně na poranění, snížení počtu cirkulujících lymfocytů a fungování centrálního nervového systému
glukoneogeneze: glukoneogeneze je proces novotvorby glukózy z necukrových substrátů, např. aminokyselin, glycerolu či laktátu. musí jít o troj- a víceuhlíkové molekuly (pdh reakce je nevratná!). hlavním významem pro organismus je udržet hladinu glykémie v normě (glukóza je nutná pro mozek a erytrocyty) při hladovění, když jsou už zásoby glykogenu vyčerpané. reakce glukoneogeneze jsou většinou stejné reakce jako u glykolýzy, jen v opačném pořadí. glukoneogeneze probíhá jen v játrech, ledvinách a enterocytech. (upraveno podle wikiskripta 2020 http://www.wikiskripta.eu/)
glukonát vápenatý: vápenatá sůl kyseliny glukonové. sloučenina má řadu použití, včetně užívání jako doplňku vápníku při hypokalcemických stavech
glukonáty: soli a estery kyseliny glukonové. společně se samotnou kyselinou se vyskytují v přírodě, kde vznikají oxidací glukózy v některých organismech. (upraveno podle wikipedie 2022 http://www.cs.wikipedia.org/)
glukosa-1-dehydrogenasa: glukózadehydrogenáza, která katalyzuje oxidaci beta-d-glukózy za vzniku d-glukono-1,5-laktonu za použití nad a nadp jako koenzymu
glukosa-1-fosfátadenylyltransferasa: enzym závislý na atp, který katalyzuje adici adp na alfa-d-glukóza-1-fosfát za vzniku adp-glukózy a difosfátu. tato reakce je limitující reakcí v biosyntéze prokaryotického glykogenu a rostlinného škrobu
glukosa-6-fosfatasa: enzym, který katalyzuje přeměnu d-glukóza-6-fosfátu a vody na d-glukózu a ortofosfát. ec 3.1.3.9
glukosa-6-fosfátisomerasa: aldóza-ketóza-izomeráza, která katalyzuje reverzibilní přeměnu glukóza-6-fosfátu a fruktóza-6-fosfátu. má zásadní roli v glykolytických a glukoneogenních drahách u prokaryotických a eukaryotických organismů. v savčích systémech se enzym nachází v cytoplazmě a jako sekreční protein. tato vylučovaná forma glukóza-6-fosfátizomerázy byla nazvána autokrinní motilitní faktor neboli neuroleukin a působí jako cytokin, který se váže na receptor autokrinního motilitního faktoru. u člověka je nedostatek enzymu autozomálně recesivním znakem, jehož důsledkem je hemolytická nesférocytická kongenitální anemie
glukosadehydrogenasy: d-glukóza:1-oxidoreduktázy. katalyzují oxidaci d-glukózy na d-glukono-gama-lakton a redukovaný akceptor. povolený je jakýkoli akceptor kromě molekulárního kyslíku. tato skupina zahrnuje ec 1.1.1.47, ec 1.1.1.118, ec 1.1.1.119 a ec 1.1.99.10
glukosamin-6-fosfát-N-acetyltransferasa: enzym, který katalyzuje reakci d-glukosamin-6-fosfátu s acetyl-coa za vzniku n-acetylglukosamin-6-fosfátu
glukosaoxidasa: enzym třídy oxidoreduktázy, který katalyzuje přeměnu beta-d-glukózy a kyslíku na d-glukono-1,5-lakton a peroxid. je to flavoprotein, vysoce specifický pro beta-d-glukózu. enzym je produkován penicillium notatum a dalšími houbami a má antibakteriální aktivitu v přítomnosti glukózy a kyslíku. používá se k odhadu koncentrace glukózy ve vzorcích krve nebo moči vytvářením barevných barviv peroxidem vodíku vznikajícím při reakci. ec 1.1.3.4
glukosidasy: enzymy, které štěpí glukosidické vazby glukosy; dělí se podle charakteru glukosidické vazby; alfa-glukosidáza štěpí maltosu, beta-glukosidáza štěpí amygdalin. (upraveno podle velký lékařský slovník online, 2020 http://lekarske.slovniky.cz/)
glukosidy: glykosid, jehož hydrolýzou vzniká glukosa. (cit. velký lékařský slovník online, 2022 http://lekarske.slovniky.cz/)
glukosylceramidasa: glykosidáza, která hydrolyzuje glukosylceramid za vzniku volného ceramidu a glukózy. deficit tohoto enzymu vede u gaucherovy nemoci k abnormálně vysokým koncentracím glukosylceramidu v mozku. ec 3.2.1.45
glukosylceramidy: cerebrosidy, které obsahují jako svou polární část glukózu vázanou glykosidovou vazbou na hydroxylovou skupinu ceramidu. při defektu enzymu beta-glukosidasy se akumulují v tkáni a dochází ke vzniku gaucherovy nemoci
glukosyltransferasy: enzymy, které katalyzují přenos glukózy z nukleosiddifosfátglukózy na akceptorovou molekulu, což je často jiný sacharid. ec 2.4.1.-
glukuronosyltransferasa: rodina enzymů reagujících se širokou škálu substrátů, včetně fenolů, alkoholů, aminů a mastných kyselin. fungují jako enzymy metabolizující léčiva, které katalyzují konjugaci kyseliny udpglukuronové s řadou endogenních a exogenních sloučenin. ec 2.4.1.17
glukuronáty: deriváty kyseliny glukuronové. patří sem široká škála kyselých forem, solí, esterů a amidů, které obsahují 6-karboxyglukózovou strukturu
glukózový toleranční test: orální glukosový toleranční test, zkr. ogtt - vyšetření, které se provádí při podezření na cukrovku diabetes mellitus. pacient vypije nalačno sladký nápoj se známým množstvím glukosy a po jedné a po dvou hodinách se mu odebírá krev na stanovení koncentrace cukru (glykemie). podle maximálních hodnot se stav hodnotí jako diabetes, tzv. porušená glukosová tolerance nebo normální nález. (cit. velký lékařský slovník online, 2013 http://lekarske.slovniky.cz/ )
glutamic acid-lysine-alanine polymer: rn given refers to all l-isomer
glutamin: neesenciální aminokyselina, monoamid 2-aminoglutarové kyseliny. má význam pro přenos aminoskupiny v metabolismu. rozkládá se v ledvinách účinkem enzymu glutaminázy. (cit. velký lékařský slovník online, 2017 http://lekarske.slovniky.cz)
glutaminfruktosa-6-fosfáttransaminasa (izomerizující): enzym, který katalyzuje syntézu fruktóza-6-fosfátu a glutaminu z glutamátu a glukózamin-6-fosfátu
glutaminsynthetasa: enzym, který katalyzuje přeměnu atp, l-glutamátu a nh3 na adp, ortofosfát a l-glutamin. pomaleji také působí na 4-methylen-l-glutamát. (podle enzyme nomenclature, 1992) ec 6.3.1.2
glutamylaminopeptidasa: membránově vázaná aminopeptidáza závislá na zinku, která katalyzuje štěpení n-koncového glutamátu (a v menší míře aspartátu). zdá se, že tento enzym hraje roli v katabolické dráze systému renin-angiotenzin
glutamát dekarboxyláza: pyridoxalfosfátový protein, který katalyzuje alfa-dekarboxylaci kyseliny l-glutamové za vzniku kyseliny gama-aminomáselné a oxidu uhličitého. tento enzym se vyskytuje v bakteriích a v nervovém systému bezobratlých a obratlovců. je to enzym limitující rychlost při stanovení hladiny kyseliny gama-aminomáselné v normálních nervových tkáních. tento mozkový enzym působí také na l-cysteát, l-cysteinsulfinát a l-aspartát. ec 4.1.1.15
glutamát sodný: glutamát sodný se užívá v potravinářství k dochucování, např. v tzv. "čínské kuchyni". po požití většího množství g. se mohou objevit bolesti a tuhnutí svalstva, návaly horka, pocení, bolesti hlavy, ev. mdloby aj. (tzv. syndrom čínské restaurace). (cit. velký lékařský slovník online, 2017 http://lekarske.slovniky.cz)
glutamát-5-semialdehyddehydrogenasa: enzym závislý na nadp+, který katalyzuje oxidaci l-glutamát-5-semialdehydu na l-glutamyl-5-fosfát. hraje roli v cyklu močoviny a metabolismu aminoskupin
glutamát-tRNA-ligasa: enzym, který katalyzuje připojení kyseliny glutamové k její specifické transferové rna. ec 6.1.1.17
glutamátcysteinligasa: jeden z enzymů aktivních v gama-glutamylovém cyklu. katalyzuje syntézu gama-glutamylcysteinu z glutamátu a cysteinu za přítomnosti atp za vzniku adp a ortofosfátu. ec 6.3.2.2
glutamátdehydrogenasa: enzym, který katalyzuje přeměnu l-glutamátu a vody na 2-oxoglutarát a nh3 v přítomnosti nad+. ec 1.4.1.2
glutamátdehydrogenasa (NADP+): enzym, který katalyzuje přeměnu l-glutamátu, h2o a nadp+ na 2-oxoglutarát, nh3 a nadph. (z enzyme nomenclature, 1992) ec 1.4.1.4
glutamátformimidoyltransferasa: enzym obsahující pyridoxalfosfát, který katalyzuje přenos formylové skupiny z l-glutamátu na n-formimidoyl-l-glutamát a tetrahydrofolát. tento enzym může také katalyzovat přenos formylové skupiny z 5-formyltetrahydrofolátu na l-glutamát. tento enzym byl dříve zařazen do kategorie ec 2.1.2.6
glutamátkarboxypeptidasa II: metalokarboxypeptidáza, která je převážně exprimována jako membránově vázaný enzym. katalyzuje hydrolýzu nesubstituovaného, c-koncového glutamylového zbytku, obvykle z pteroylpolyglutamových kyselin. dříve byla klasifikována jako ec 3.4.19.8
glutamátsynthasa: glutamátsyntáza je obecné označení pro enzym, který katalyzuje přeměnu alfa ketoglutarátu na glutamát za spotřeby amonného iontu (nh4+) z glutaminu a redukčních ekvivalentů z nadph, feredoxinu nebo nadh. v lidském těle se glutamátsyntáza nevyskytuje - mají ji mikroorganismy, rostliny a někteří nižší živočichové. ec 1.4.1.13. (cit. wikipedie, 2022 http://www.wikipedie.cz)
glutamátsynthasa (NADH): flavoproteinový enzym pro asimilaci amoniaku v bakteriích, mikroorganismech a rostlinách. za přítomnosti nad+ katalyzuje oxidaci 2 molekul l-glutamátu za vzniku l-glutaminu a 2-oxoglutarátu
glutamáty: deriváty glutamové kyseliny. patří sem široká škála kyselinových forem, solí, esterů a amidů, které obsahují strukturu kyseliny 2-aminopentandiové
glutaraldehyd: bezbarvá kapalina štiplavého zápachu používaná k dezinfekci předmětů a povrchů. glutaraldehyd se často používá v biochemii jako aminoreaktivní homobifunkční síťovadlo. používá se také při průmyslové úpravě vody a jako konzervant. je však toxický a způsobuje vážné podráždění očí, nosu, krku a plic, bolesti hlavy, ospalost a závratě. (upraveno podle wikipedie 2022 http://www.cs.wikipedia.org/)
glutaredoxiny: rodina thioltransferáz, která obsahuje dva zbytky cysteinu v aktivním místě, které tvoří buď disulfid (oxidovaná forma), nebo dithiol (redukovaná forma). při syntéze deoxyribonukleotidů závislé na glutathionu pomocí ribonukleotidové redukce fungují jako přenašeče elektronů a mohou hrát roli při deglutathionylaci thiolů bílkovin. oxidované formy glutaredoxinů jsou přímo redukovány pomocí glutathionu
glutaryl-CoA-dehydrogenasa: flavoproteinový enzym, který je zodpovědný za katabolismus lysinu, hydroxylysinu a tryptofanu. katalyzuje oxidaci glutaryl-coa na krotonoyl-coa za použití fad jako kofaktoru. glutarová acidurie typu i je vrozená metabolická porucha způsobená nedostatkem glutaryl-coa-dehydrogenázy
glutaráty: deriváty kyseliny glutarové (strukturní vzorec (coo-)2c3h6), včetně jejích solí a esterů
glutathion-S-transferasa fí: glutathiontransferáza, která katalyzuje konjugaci elektrofilních substrátů s glutathionem. bylo prokázáno, že tento enzym zajišťuje buněčnou ochranu proti poškození volnými radikály způsobenému redoxními reakcemi
glutathionperoxidasa: enzym katalyzující v přítomnosti peroxidu vodíku oxidaci 2 molů glutathionu za vzniku oxidovaného glutathionu a vody
glutathionperoxidasa (GPx1): jeden z nejhojnějších izoenzymů z rodiny glutathionperoxidáz. nachází se v cytosolu a mitochondriích a katalyzuje redukci peroxidu vodíku na vodu. omezuje tak akumulaci peroxidu vodíku a moduluje procesy, které peroxid vodíku využívají a také redukci jiných organických hydroperoxidů na jejich odpovídající alkoholy
glutathionreduktasa: v přítomnosti nadp+ katalyzuje oxidaci glutathionu na glutathiondisulfid. deficit enzymu je spojen s hemolytickou anémií. dříve uváděn jako ec 1.6.4.2
glutathionsynthasa: jeden z enzymů aktivních v gama-glutamylovém cyklu. katalyzuje syntézu glutathionu z gama-glutamylcysteinu a glycinu za přítomnosti atp za vzniku adp a ortofosfátu. ec 6.3.2.3
glutathiontransferasa: transferáza, která katalyzuje adici alifatických, aromatických nebo heterocyklických volných radikálů a také epoxidů a arenoxidů na glutathion. adice probíhá na síře. katalyzuje také redukci dusičnanu polyolu glutathionem na polyol a dusitan
gluteny: všeobecný název pro skupinu složitých glykoproteinů (prolaminů), které se vyskytují ve vetšině rostlin z rodu trávovitých (poaceae) jako například pšenice, ječmen, žito, oves a mnohé další obilniny
glyceraldehyd: aldotrióza s hydoxylovými skupinami v pozici 2- a 3-. účastní se tvorby produktů pokročilé glykace
glyceraldehyd-3-fosfát: aldotrióza, která je důležitým meziproduktem glykolýzy a biosyntézy tryptofanu
glyceraldehyd-3-fosfátdehydrogenasa (NADP+): nefosforylující aldehyddehydrogenáza závislá na nadp, která katalyzuje ireverzibilní oxidaci glyceraldehyd-3-fosfátu na 3-fosfoglycerát. nachází se v cytosolu celé řady organismů
glyceraldehyd-3-fosfátdehydrogenasa (NADP+)(fosforylační): fosforylující glyceraldehyd-3-fosfátdehydrogenáza, která se nachází v chloroplastech vyšších rostlin. tento enzym existuje jako heterotetramer a2b2 a přenáší vodík na nadp. hraje důležitou roli při katalýze redukčního kroku calvinova cyklu
glyceraldehyd-3-fosfátdehydrogenasa (fosforylační): nad-dependentní glyceraldehyd-3-fosfátdehydrogenáza, která se nachází v cytosolu eukaryot. katalyzuje dehydrogenaci a fosforylaci glyceraldehyd-3-fosfátu na 3-fosfo-d-glyceroylfosfát, což je důležitý krok v dráze glykolýzy
glyceraldehyd-3-fosfátdehydrogenasy: enzymy které katalyzují dehydrogenaci glyceraldehyd-3-fosfátu. existuje několik typů glyceraldehyd-3-fosfátdehydrogenázy, včetně fosforylujících a nefosforylujících variant, forem, které přenášejí vodík na nadp a těch, které přenášejí vodík na nad
glyceridy: estery glycerolu s kyselinami, zejm. mastnými; povrchově aktivní látky s aplikací jako tenzidy a emulgátory (potravinářství a farmacie), triacylglyceroly jsou hlavní součástí lipidů. (uprav. podle velký lékařský slovník online, 2020 http://lekarske.slovniky.cz/)
glycerofosfoinositolinositolfosfodiesterasa: hydroláza diesteru kyseliny fosforečné se specifitou pro štěpení glycerolu z 1-(sn-glycero-3-fosfo)-1d-myo-inositolu. má také specifitu pro hydrolýzu cyklické fosfátové vazby v inositol-1,2-cyklickém fosfátu
glycerol: látka sladké chuti, hygroskopická kapalina rozpustná ve vodě, vzniká zmýdelněním tuků a netuhnoucích olejů; ve formě esterů s mastnými kyselinami je základem tuků (včetně některých fosfolipidů). uvolnění mastných kyselin z tuků (nezbytné k jejich vstřebání z potravy či využití v metabolismu) uskutečňuje enzym lipáza, resp. fosfolipáza. ve farmacii se g. využívá pro svou schopnost vázat vodu jako projímadlo (čípky), jako součást některých léků (vehikulum), dř. též k perorální léčbě chronického zvýšení nitrolebního tlaku (edému mozku). pro schopnost vázat vodu se též hojně užívá v kosmetických přípravcích. (cit. velký lékařský slovník online, 2017 http://lekarske.slovniky.cz)
glycerol-3-fosfát-O-acyltransferasa: enzym, který přenáší acylové skupiny z acyl-coa na glycerol-3-fosfát za vzniku 1-acylglycerol-3-fosfátu. působí pouze na deriváty coa mastných kyselin s délkou řetězce nad c-10. ec 2.3.1.15
glycerol-3-fosfátdehydrogenasa (NAD+): enzym závislý na nad, který katalyzuje oxidaci sn-glycerol-3-fosfátu na glyceronfosfát
glycerolfosfáty: sůl nebo ester kyseliny glycerofosforečné
glycerolkinasa: enzym, který katalyzuje tvorbu glycerol-3-fosfátu z atp a glycerolu. jako akceptory mohou také působit dihydroxyaceton a l-glyceraldehyd; jako donory mohou působit utp a v případě kvasinkového enzymu itp a gtp. umožňuje vstup glycerolu získaného z tuků nebo glyceridů do glykolytické dráhy. ec 2.7.1.30
glycerotoxin: from the venom glands of the bloodworm glycera tridactyla, formerly known as glycera convoluta; mw 300,000; devoid of lipolytic & proteolytic activity
glycerylethery: sloučeniny, u kterých jedna nebo více hydroxylových skupin glycerolu tvoří éterickou vazbu s nasyceným nebo nenasyceným alifatickým alkoholem; jedna nebo dvě hydroxylové skupiny glycerolu mohou být esterifikovány. tyto látky se vyskytují v různých tkáních živočichů
glycerylfosforylcholin: složka fosfatidylcholinů nebo lecitinů, která má dvě hydroxylové skupiny glycerolu esterifikovány mastnými kyselinami
glycidyl azide polymer: an energetic material with high enthalpy of formation as well as higher density; created through the reaction of sodium azide in dimethylformamide with the polyepichlorohydrin, pech-triol
glycin-N-methyltransferasa: enzym, který katalyzuje methylaci glycinu pomocí s-adenosylmethioninu za vzniku sarkosinu se současnou produkcí s-adenosylhomocysteinu
glycin-tRNA-ligasa: enzym, který katalyzuje připojení aminokyseliny glycinu k její specifické transferové rna. ec 6.1.1.14
glycindehydrogenasa: oxidoreduktáza, která v přítomnosti nad katalyzuje oxidační deaminaci glycinu na glyoxylát a amoniak. u bakterií, kterým chybí transaminační dráhy, může enzym působit v opačném směru a syntetizovat glycin z glyoxylátu, amoniaku a nadh
glycindehydrogenasa (dekarboxylační): enzym závislý na pyridoxalfosfátu, který katalyzuje dekarboxylaci glycinu s přenosem aminomethylové skupiny na skupinu kyseliny lipoové v h-proteinu komplexu glycindekarboxylázy. defekty v p-proteinu jsou příčinou neketotické hyperglycinemie. je jednou ze čtyř podjednotek komplexu glycindekarboxylázy
glycinhydroxymethyltransferasa: pyridoxalfosfátový enzym, který katalyzuje reakci glycinu a 5,10-methylen-tetrahydrofolátu za vzniku serinu. katalyzuje také reakci glycinu s acetaldehydem za vzniku l-threoninu. ec 2.1.2.1
glycinin A(3)B(4): isolated from wild soybean, glycine soja; has been sequenced; genbank x79467
glycinové látky: látky používané pro své farmakologické účinky na glycinergní systémy. glycinergní látky zahrnují agonisty, antagonisty, inhibitory degradace nebo vychytávání, depletory, prekurzory a modulátory funkce receptorů
glycintransaminasa: enzym obsahující pyridoxalfosfát, který katalyzuje přenos aminoskupiny glycinu na 2-oxoglutarát za vzniku glyoxylátu a l-glutamátu
glycodendrimer 13.3: a mannose-binding lectin ligand with neuroprotective activity
glycolide E-caprolactone copolymer: a synthetic absorbable suture
glycomer 631: a terpolymer composed of glycolide, trimethylene carbonate and dioxanone
glycoprep: a reconstituted oral solution used for gastrointestinal lavage; contains peg-3350, kcl, nacl, nahco3, and anhydrous na2so4
glycyl-prolyl-arginyl-prolyl-lysyl-fractogel: used for the quantitative isolation of fibrinogen from anticoagulated plasma
glycylglycin: nejjednodušší ze všech peptidů. funguje jako akceptor gama-glutamylu
glycyrrhizae radix et rhizoma: detoxification effect; licorice root extract
glyfosát: účinná látka v herbicidních přípravcích, která inhibuje 3-fosfošikimát-1-karboxyvinyltransferázu
glykemická nálož: glykemická nálož má vyčíslit glykemický efekt porce potraviny. glykemická nálož je definována jako množství glykemického sacharidu v porci krát její gi/100, kde gi je glykemický index. součet glykemických náloží jednotlivých potravin a pokrmů je používán k odhadu glykemické nálože celkové stravy. (upraveno podle: informační centrum bezpečnosti potravin 2022 https://www.bezpecnostpotravin.cz/)
glykemický clamp: udržování stálé hladiny krevní glukózy perfúzí či infúzí glukózy nebo insulinu. používá se pro výzkum rychlosti metabolismu (např. u glukózy, tuku, metabolismus aminokyselin) za konstantní koncentrace glukózy
glykemický index: hodnota umožňující srovnání různých potravin s ohledem na jejich efekt na hodnoty glykemie po požití ekvivalentního množství sacharidů v nich obsažených. i při stejném obsahu sacharidů je vzestup a průběh glykemie rozdílný u různých potravin a ve srovnání se samotnou glukosou. tyto rozdíly souvisejí např. s obsahem vlákniny v potravině, která ovlivňuje rychlost vstřebávání. čím nižší je g. i., tím je vzestup glykemie hodnocený jako integrace všech hodnot v časovém průběhu ve srovnání s hodnotami po požití ekvivalentního množství glukosy méně výrazný. nízký g. i. mají např. luštěniny, vysoký je v bílém pečivu. (cit. velký lékařský slovník online, 2017 http://lekarske.slovniky.cz)
glykodelin: pp14, placentární protein 14 (glykodelin) je endometriální protein, produkovaný epitelem endometria (deciduum) v časné graviditě. je po chemické stránce analogický s beta-laktoglobuliny. role v graviditě není zcela jasná, uvažuje se o vlivu na fertilizaci a implantaci. syntéza je pravděpodobně závislá na relaxinu nebo jiném ovariálním faktoru. v krvi matky vykazují koncentrace pp14 obdobný průběh jako hcg. (cit. encyklopedie laboratorní medicíny pro klinickou praxi, 2016, ant. jabor http://www.enclabmed.cz/ )
glykogenfosforylasa: enzym, který katalyzuje rozklad glykogenu u živočichů uvolněním glukóza-1-fosfátu z koncové alfa-1,4-glykosidické vazby. tento enzym existuje ve dvou formách: aktivní fosforylovaná forma (fosforyláza a) a neaktivní nefosforylovaná forma (fosforyláza b). obě formy fosforylázy a i b existují jako homodimery. u savců se hlavní izozymy glykogenfosforylázy nacházejí ve svalové, jaterní a mozkové tkáni
glykogenolýza: degradace glykogenu. děje se tak postupně formou tzv. fosforolytického štěpení, kdy se pomocí enzymu glykogenfosforylázy (zkráceně fosforyláza) uvolňují jednotlivé monomerní jednotky glukózy ve formě glukóza-1-fosfátu. produkt glukóza-1-fosfát je za pomoci fosfoglukomutázy převeden na glukózu-6-fosfát a následně může být pozměněn na volnou glukózu (zajišťuje glukóza-6-fosfatáza). fosforylaci glykogenfosforylázy katalyzuje enzym fosforylázakináza, defosforylaci oproti tomu katalyzují proteinfosfatázy. glykogenolýzu aktivují kontraregulační hormony - glukagon, katecholaminy a glukokortikoidy (např. kortizol), inzulin ji oproti tomu inhibuje. (upraveno podle wikiskripta 2021 http://www.wikiskripta.eu/)
glykogensynthasa: enzym, který katalyzuje přenos d-glukózy z udp-glukózy na 1,4-alfa-d-glukosylové řetězce. ec 2.4.1.11
glykogensynthetasofosfatasa: enzym, který katalyzuje přeměnu fosforylované, neaktivní glykogensyntázy d na aktivní defosfoglykogensyntázu i. ec 3.1.3.42
glykogenóza: porucha metabolismu sacharidů, resp. glykogenu, spočívající v enzymatickém deficitu nebo snížené aktivitě některého z enzymů účastnících se syntézy a odbourávání glykogenu. při g. dochází k abnormální koncentraci a akumulaci glykogenu v organismu. kromě g. ixb vázané na x chromozom, jsou všechny typy autozomálně recesivně dědičné. (cit. velký lékařský slovník online, 2017 http://lekarske.slovniky.cz/)
glykogenóza typu I: glykogenóza spočívající v defektu enzymatické aktivity glukóza-6-fostatázy. glykogen se akumuluje ve vysokých koncentracích v játrech (hepatomegalie), ledvinách (zvětšení obou ledvin s postupným rozvojem segmentální fokální sklerózy) a v intestinálním traktu (fibróza). typická je laktátová acidóza (vyžadující kontinuální noční příjem potravy), hyperlipidemie (xantomy), hyperuretická acidemie (v dospělosti rozvoj dny) a sklon k hypoglykemii. děti mají typickou facies ("obličej loutky"), psychomotorický vývoj je normální. je zvýšená incidence hepatomu. (cit. velký lékařský slovník online, 2017 http://lekarske.slovniky.cz/)
glykogenóza typu II: autozomálně recesivně dědičná porucha ukládání glykogenu způsobená defektem kyselé alfa-glukozidázy. glykogen se ve velkém množství hromadí v lyzozomech kosterního svalstva, srdce, jater, míchy a mozku. byly popsané tři formy: infantilní, juvenilní a adultní. infantilní forma je fatální a projevuje se v prvních měsících života hypotonií a hypertrofickou kardiomyopatií. juvenilní forma se většinou projeví v druhém roce života proximální slabostí a respiračními symptomy. adultní forma se vyznačuje pomalou progresí proximální myopatie
glykogenóza typu III: glykogenóza s defektem amylo-1,6-glukosidázy (debranching enzyme); hlavním projevem je hepatomegalie v důsledku akumulace glykogenu. generalizovaná forma se projeví též postižením svalů a myokardu (v různém stupni), u některých dětí se rozvíjí svalová dystrofie. častý je sklon k pneumoniím. prognóza bývá dobrá. (cit. velký lékařský slovník online, 2017 http://lekarske.slovniky.cz/)
glykogenóza typu IIb: x-vázané dominantní multisystémové onemocnění, které vede ke kardiomyopatii, myopatii a mentální retardaci. je způsobené mutací genu pro protein lamp2 (lyzozomální membránový protein 2)
glykogenóza typu IV: glykogenóza s defektem amylo-1,4-1,6-transglukosidázy (branching enzyme), při níž dochází k akumulaci amylosy (glukosový polymer podobný amylopektinu, glykogen běžný u zvířat) v játrech a slezině. hepatosplenomegalie je prvním příznakem. dochází k rozvoji cirhózy a jaternímu selhání v předškolním věku. (cit. velký lékařský slovník online, 2017 http://lekarske.slovniky.cz/)
glykogenóza typu V: glykogenóza spočívající v deficitu svalové fosforylázy; v kosterních svalech dochází k nahromadění glykogenu. hlavním projevem jsou svalové křeče a výrazné myalgie po excesivním cvičení, zátěži. v dospělosti bývá často rekurentní myoglobinurie a rhabdomyolýza. spektrum obtíží je však variabilní. prognóza je dobrá. (cit. velký lékařský slovník online, 2017 http://lekarske.slovniky.cz/)
glykogenóza typu VI: glykogenóza spočívající ve snížené aktivitě jaterní fosforylázy; manifestuje se hepatomegalií, popř. občasnou elevací transamináz a lipidů. jinak jsou děti bez příznaků. prognóza je dobrá. (cit. velký lékařský slovník online, 2017 http://lekarske.slovniky.cz/)
glykogenóza typu VII: glykogenóza spočívající ve snížené aktivitě svalové fosfofruktokinázy; manifestuje se stejným klinickým obrazem jako glykogenóza v. svalové křeče a myalgie jsou v různém rozsahu po excesivním cvičení, hromadění glykogenu ve skeletálním svalstvu může být příčinou horečnatých symptomů. prognóza je dobrá. (cit. velký lékařský slovník online, 2017 http://lekarske.slovniky.cz)
glykogenóza typu VIII: glykogenóza bez známého enzymatického defektu. glykogen je akumulován především v cns, v játrech. v kojeneckém věku se záhy rozvíjí progresivní degenerativní postižení cns, které se projeví nystagmem, ataxií, hypotonií, později výraznou spasticitou. aktivita jaterní fosforylázy může být snížená. prognóza je nepříznivá. (cit. velký lékařský slovník online, 2017 http://lekarske.slovniky.cz/)
glykokalyx: ochranný plášť povrchu buňky tvořený oligosacharidy. složený je z glykoproteinů a jiných proteoglykanů. ty se nacházejí na necytosolové straně buněčné membrány. glykokalyx chrání povrch buňky před mechanickým a chemickým poškozením. látky propůjčují buňce slizovitý povrch, který pomáhá pohyblivým buňkám (např. bílým krvinkám) proklouzávat úzkými mezerami, zatímco zabraňuje lepení krvinek k sobě a ke stěnám. hlavní funkcí glykokalyxu (u bakterií) je jejich uchycování na různých materiálech v přirozeném prostředí. v umělém prostředí (pěstování na živných půdách) tuto schopnost ztrácejí, neboť ji již nepotřebují. každá buňka má své vlastní specifické složení glykokalyxu - určuje nám tedy identitu buněk. (upraveno podle wikipedie 2019 http://www.cs.wikipedia.org/)
glykokonjugáty: sacharidy kovalentně vázané na nesacharidovou skupinu (lipidy nebo proteiny). hlavními glykokonjugáty jsou glykoproteiny, glykopeptidy, peptidoglykany, glykolipidy a lipopolysacharidy
glykolaldehyddehydrogenasa: enzym, který katalyzuje oxidaci glykolaldehydu na glykolát za pomoci nad a nadp jako koenzymů
glykolipidy: jakákoli sloučenina obsahující jeden nebo více monosacharidových zbytků vázaných glykosidickou vazbou na hydrofobní skupinu, jako je např. acylglycerol (viz glyceridy), sfingoid, ceramid (ceramidy) nebo prenylfosfát
glykoly: dvojsytné alkoholy, větš. viskózní kapaliny sladké chuti. např. ethylenglykol (součást nemrznoucích směsí), diethylenglykol (rozpouštědlo) aj. po vypití mohou způsobit těžké až smrtící otravy. (cit. velký lékařský slovník online, 2022 http://lekarske.slovniky.cz)
glykoláty: deriváty kyseliny octové, které obsahují hydroxyskupinu připojenou k methylovému uhlíku
glykolýza: metabolická dráha přeměny glukózy na dvě molekuly pyruvátu za čistého výtěžku dvou molekul atp a dvou molekul nadh. probíhá v cytosolu buněk. skládá se z deseti kroků, každý z nich katalyzuje jiný enzym. glykolýza je univerzální katabolická dráha pro volnou glukózu nebo glukózu vzniklou štěpením komplexních sacharidů (např. glykogenu, škrobu). (upraveno podle wikipedie 2021 http://www.cs.wikipedia.org/)
glykomika: systematické studium struktury a funkce kompletní sady glykanů produkovaných v jediném organismu a identifikace všech genů, které kódují glykoproteiny
glykopeptidasa: amidohydroláza, která z glykoproteinů odstraňuje neporušené oligosacharidové řetězce připojené k asparaginu. pro svou aktivitu vyžaduje přítomnost více než dvou aminokyselinových zbytků v substrátu. tento enzym byl dříve uveden jako ec 3.2.2.18
glykopeptidy: proteiny, které obsahují sacharidové skupiny kovalentně připojené k polypeptidovému řetězci. proteinová část je převládající skupinou, přičemž sacharidy tvoří pouze malé procento z celkové hmotnosti. kvůli některým vlastnostem patří dnes glykopeptidy mezi rezervní antibiotika a jsou určeny pouze k terapii nemocí vyvolaných rezistentními mikroby, kde jiná, bezpečnější a lépe tolerovatelnější antibiotika selhala. první zástupce glykopeptidů, vankomycin, byl poprvé izolován v roce 1953
glykoproteinové hormony, alfa podjednotka: alfa řetězec hypofyzárních glykoproteinových hormonů (thyreotropin, folikuly stimulující hormon, luteinizační hormon) a placentárního choriogonadotropinu. v rámci druhu jsou alfa podjednotky těchto čtyř hormonů identické; odlišné funkční charakteristiky těchto glykoproteinových hormonů jsou určeny jejich jedinečnými beta podjednotkami. pro plnou biologickou aktivitu těchto hormonů jsou nutné obě podjednotky, které jsou nekovalentně vázané heterodimery
glykoproteiny: konjugované sloučeniny sacharidů a proteinů včetně mucinů, mukoidních a amyloidních glykoproteinů
glykopyrrolát: muskarinový antagonista používaný jako spazmolytikum u některých poruch trávicího traktu a ke snížení slinění v anestezii
glykosidhydrolasy: jakýkoli člen třídy enzymů, které katalyzují štěpení glykosidické vazby glykosidů a adici vody do výsledných molekul
glykosurie: přítomnost cukru v moči, nejč. glukosy, jako následek vyšší hladiny cukru v krvi (hyperglykemie) při diabetu. (cit. velký lékařský slovník online, 2017 http://lekarske.slovniky.cz/ )
glykosylace: navázání molekuly cukru (např. glukosy, galaktosy či různých oligosacharidů) na jinou molekulu, obv. bílkovinu. může pozměnit její vlastnosti (např. antigenní). mnohé bílkoviny existují v glykosylované podobě (srov. glykoprotein), přičemž tato g. je jejich přirozenou vlastností a je docílena speciálními enzymy. g. některých bílkovin vznikající neenzymaticky se naopak považuje za jeden z faktorů přispívajících např. k stárnutí tkání. pojmy glykosylace a glykace se obv. užívají jako synonyma, někdy se však jako glykosylace označuje děj katalyzovaný enzymem, na rozdíl od glykace jako spontánně (neenzymaticky) probíhající reakce. (cit. velký lékařský slovník online, 2017 http://lekarske.slovniky.cz)
glykosylfosfatidylinositol-diacylglycerol-lyasa: fosfolipáza typu c specifická pro glykosylfosfatidylinositoly. hraje roli při štěpení membránových glykosylfosfatydylinositolových (gpi) kotev
glykosylfosfatidylinositoly: sloučeniny obsahující sacharidové nebo glykosylové skupiny navázané na fosfatidylinositoly. ukotvují gpi-vázané proteiny nebo polysacharidy k buněčným membránám
glykosyltransferasy: skupina enzymů katalyzujících přenos glykosylových skupin. (cit. velký lékařský slovník online, 2017 http://lekarske.slovniky.cz)
glykované sérové proteiny: proteiny v séru, které prošly in vivo neenzymatickou modifikací redukujícími cukry prostřednictvím maillardovy reakce. jsou analyzovány za účelem měření kontroly hyperglykémie
glykovaný hemoglobin: produkty neenzymatických reakcí mezi glukózou a hemoglobinem (vyskytující se jako minoritní frakce hemoglobinu erytrocytů). obecně se jedná o glykovaný hemoglobin a. hemoglobin a1c (hb a1c) je hemoglobin a s glykací na terminálním valinu beta řetězce. glykovaný hemoglobin a se používá jako index průměrné hladiny krevního cukru po dobu života erytrocytů
glykovaný sérový albumin: sérový albumin, který prošel in vivo spontánní, neenzymatickou modifikací redukujícími cukry prostřednictvím maillardovay reakce. jsou analyzovány za účelem měření kontroly hyperglykémie
glymfatický systém: cévní detoxikační systém mozku, analogický k lymfatickému systému, který umožňuje transport rozpuštěných a odpadních látek z mozkomíšního moku (csf) a extracelulární tekutiny mozku (isf). csf se dostává ze subarachnoidálního prostoru do periarteriálních prostor mozku, do intersticia kanály astrocytů (např. akvaporin 4) a před drenáží cév probíhá látková výměna s isf mozku
glyoxal: aldehyd s dvěma aldehydovými skupinami se vzorcem ochcho. (upraveno podle wikipedie 2022 http://www.cs.wikipedia.org/)
glyoxyláty: deriváty kyseliny glyoxylové (strukturní vzorec c2h2o3), včetně jejích solí a esterů
glyoxyzomy: mikrotělíska, která se vyskytují v rostlinných buňkách a v některých eukaryotických mikroorganismech. obsahují enzymy glyoxylátového cyklu
gnathostomóza: infekce hlísticemi rodu gnathostoma, z nadčeledi thelazioidea. jedná se o zoonózu způsobenou larvami či pohlavně nezralými dospělými jedinci hlístic a k nákaze dochází konzumací nedovařeného nebo syrového masa nebo ryb
gnotobiologické modely: zvířata, která nejsou kontaminována cizími organismy ani s nimi nejsou spojena
golf: hra, jejímž cílem je trefit míček do každé z 9 nebo 18 po sobě jdoucích jamek na golfovém hřišti co nejmenším počtem úderů
gonadoblastom: nádor vycházející z pohlavních buněk. skládá se ze směsi pohlavních prvků, jako jsou velké primordiální zárodečné buňky, nezralé sertoliho buňky nebo folikulární buňky a gonadální stromální buňky. gonadoblastomy jsou nejčastěji spojeny s gonadální dysgenezí 46, xy
gonadotropiny: hormony, které stimulují funkce gonád, jako je gametogeneze a produkce pohlavních steroidních hormonů ve vaječnících a ve varlatech. hlavními gonadotropiny jsou glykoproteiny produkované primárně adenohypofýzou (hypofyzární gonadotropiny) a placentou (choriogonadotropin). u některých druhů vykazují určité luteotropní aktivity hypofyzární prolaktin a placentární laktogen
gonadotropiny hypofyzární: hormony vylučované adenohypofýzou (předním lalokem hypofýzy), které stimulují funkce gonád u mužů i žen. patří mezi ně folikuly stimulující hormon, který stimuluje zrání zárodečných buněk (oogeneze, spermatogeneze), a luteinizační hormon, který stimuluje produkci pohlavních steroidů (estrogeny, progesteron, androgeny)
gonadotropiny koňské: gonadotropiny vylučované hypofýzou nebo placentou koní. tento termín obecně označuje gonadotropiny nacházející se v séru březích klisen, což je bohatý zdroj koňského choriogonadotropinu, luteinizačního hormonu a folikuly stimulujícího hormonu. na rozdíl od lidských gonadotropinů je koňská beta podjednotka luteinizačního hormonu identická s koňským choriogonadotropinem beta. koňské gonadotropiny připravené ze séra březích klisen se používají v reprodukčních studiích
gonadotropní buňky: jedná se o buňky adenohypofýzy, které mohou produkovat jak fsh (folikuly stimulující hormon) tak i lh (luteinizační hormon)
gonadální dysgeneze: množství syndromů plynoucích z defektního gonadálního vývoje, jako např. proužkovité gonády a dysgenetická varlata nebo vaječníky. spectrum gonadálních a pohlavních abnormalit je výsledkem kombinace různých pohlavních chromozómů (chromozómy pohlavní) jako je tomu např. u karyotypu 45,x monozomie (turnerův syndrom); 46,xx (gonády - dysgeneze, 46,xx); 46,xy (gonády - dysgeneze, 46,xy); nebo při výskytu nadbytečného pohlavního chromozómu se pak vytváří mozaiková struktura (mozaicismus) při smíšené dysgenezi gonád (gonády - dysgeneze smíšená). fenotypy těchto abnormalit přecházejí od ženského přes nejednoznačný až po mužský fenotyp. heslo zahrnuje také pojem gonadální ageneze. r
gonadální dysgeneze karyotypu 46,XX: karyotyp 46,xx při gonadální dysgenezi může být ojediněle se vyskytující nebo dědičný. dědičný karyotyp xx je při čisté gonadální dysgenezi přenášen jako autosomálně recesivní rys s umístěním genů namapovaných ve 2. chromozómu. byli také zjištěny mutace pro fsh receptor (receptory, fsh). ojediněle se vyskytující karyotyp xx při gonadální dysgenezi je heterogenní a je také asociován s trizómií-13 (patauův syndrom) a trizómií-18 (edwardsův syndrom). pro tyto ženské fenotypy je charakteristický normální vzrůst, sexuální infantilismus, oboustranné proužkovité gonády, absence menstruace, zvýšená hladina luteinizačního hormonu a koncentrace fsh
gonadální dysgeneze karyotypu 46,XY: vady při určení pohlaví jedinců s karyotypem 46, xy jsou následkem abnormálního gonadálního vývoje při nedostatku testosteronu následně i antimülleriánského hormonu (amh) nebo jiných faktorů, které jsou důležité pro normální vývoj mužského pohlaví. to pak vede k rozvoji ženského fenotypu (ke zvrácení mužského pohlaví v ženské) s vlastnostmi jakými jsou normální až vysoký vzrůst, vznik oboustranných proužkovitých nebo dysgenetických gonád, které jsou náchylné pro rozvoj nádorové tkáně. karyotyp xy gonadální dysgeneze je spojován se strukturálními abnormalitami na pozici chromozómu y, mutací genu sry nebo mutací jiných autosomálních genů, které určují pohlavní determinaci
gonadální stromální nádory: nádory vycházející z buněk primitivních zárodečných pruhů (sex-cords) nebo gonadálních stromálních buněk zárodečných pohlavních žláz. tyto nádory jsou klasifikovány podle jejich předpokládané histogeneze a diferenciace. ze sex-cord vychází nádor ze sertoliho buněk a granulózobuněčný nádor. z gonadálního stroma vychází nádor z leydigových buněk a nádor z thekálních buněk. tyto nádory se mohou vyskytovat buď ve vaječníku nebo ve varlatech
gonany: jako steran se označuje organická uhlovodíková molekula, která slouží jako základ steroidních látek. skládá se ze tří cyklů o šesti uhlíkových atomech a jednoho cyklu o pěti uhlíkových atomech, které se označují písmeny a, b, c, d. molekula obsahuje šest stereocenter, a to na uhlíkových atomech, které náležejí dvěma cyklům zároveň (atomy 5, 10, 8, 9, 13, 14). steran je souhrnný pojem pro všechny stereoizomery o uvedeném základě bez ohledu na to, jak jsou uspořádány atomy připojené na stereocentra. základ přírodních látek (steroidů apod.) s konfigurací (8β,9α,10β,13β,14α) se nazývá gonan. (upraveno podle wikipedie 2022 http://www.cs.wikipedia.org/)
gonioskopie: metoda v očním lékařství k měření úhlu mezi rohovkou a duhovkou (iridokorneálního čili komorového úhlu), který bývá změněn u některých forem glaukomu. (cit. velký lékařský slovník, http://lekarske.slovniky.cz/ 2014)
gonorea: častá pohlavní nemoc, jejímž původcem je neisseria gonorrhoeae (gonokok), bakterie velmi citlivá na vnější prostředí. proto se přenos děje takřka výhradně pohlavním stykem. příznaky onemocnění se objevují zhruba do týdne. u muže vzniká přední nebo zadní gonokoková (gonoroická) uretritida s možným přestupem na okolní pohlavní orgány. projevuje se pálením a řezáním při močení a hnisavým výtokem z močové trubice. u žen bývá rovněž postižena uretra, časté je postižení hrdla (cervicitida) s výtokem a erozí na čípku. dále může být postižena bartholiniho žláza a jako komplikace přímého šíření může vzniknout adnexitida. objevuje se výtok z pochvy a zánět probíhá i v oblasti děložního hrdla. neléčená infekce se šíří i na vnitřní pohlavní orgány (prostatu a nadvarle u muže, na dělohu či vejcovody u ženy), následkem může být neplodnost. infekcí může být postižen i hltan či konečník při orálním či análním sexu. (cit. velký lékařský slovník online, 2013 http://lekarske.slovniky.cz/ )
gonády: pohlavní žlázy (ovarium nebo testis) produkující gamety (tj. pohlavní buňky - spermie nebo vajíčka)
goserelin: syntetický, dlouhodobě působící agonista hormonu uvolňujícího gonadotropiny. goserelin se používá k léčbě maligních nádorů prostaty, děložních fibromů a metastatického karcinomu prsu
gossypol: látka obsažená v rostlině bavlníku (gossypium), semena (olej) obsahují toxické polyfenolické žluté barvivo. gossypol byl zkoumán s ohledem na možnost použití v mužské antikoncepci, je rovněž účinný jako antimalarikum, zkoumají se jeho účinky proti rakovině (nespecifické bh3-mimetikum)
gp100 Melanoma Antigen: a melanosome-associated protein that plays a role in the maturation of the melanosome
grafické romány jako téma: díla o příbězích o délce knihy vyprávěných pomocí kombinace slov a sekvenčního umění, často podávaných ve stylu komiksu
grafit: alotropická forma uhlíku, šesterečný nekovový minerál, který se používá v tužkách, jako mazivo, v zápalkách a výbušninách. získává se těžbou a jeho prach může způsobit podráždění plic
grafové neuronové sítě: neuronové sítě určené ke zpracování dat, která mají strukturu grafů (např. v chemii, zpracování obrazu, zpracování přirozeného jazyka apod.)
grafy a diagramy: díla sestávající z informací prezentovaných v grafické podobě, například grafů nebo diagramů
gramnegativní aerobní bakterie: velká skupina aerobních bakterií, které se gramovým barvením zbarví do červenorůžova (negativně). jejich buněčné stěny totiž obsahují málo peptidoglykanu, a proto mají nízkou afinitu ke krystalové violeti a vysokou afinitu k bazickému safraninu
gramnegativní aerobní tyčinky a koky: skupina gramnegativních bakterií tyčinkovitého nebo kokoidního tvaru. během fixace dusíku mohou růst jak aerobně (za přístupu atmosférického vzduchu), tak mikroaerofilně (lépe rostou při nízkých koncentracích kyslíku). při dodávání zdroje vázaného dusíku rostou aerobně
gramnegativní anaerobní bakterie: velká skupina anaerobních bakterií, které se gramovým barvením neobarví a pro rozlišení se dodatečně barví do červena/růžova
gramnegativní anaerobní koky: skupina anaerobních, kokoidních bakterií, které se gramovým barvením neobarví a pro rozlišení se dodatečně barví do červena/růžova
gramnegativní anaerobní tyčinky rovné, zakřivené a spirálovité: skupina anaerobních, tyčinkovitých bakterií, které se gramovým barvením neobarví a pro rozlišení se dodatečně barví do červena/růžova
gramnegativní bakterie: gramnegativní bakterie mají buněčnou stěnu tvořenou převážně lipopolysacharidy a svrchu překrytou druhou membránou. následkem toho vycházejí tyto bakterie z gramova barvení zbarvené růžově na rozdíl od grampozitivních bakterií, které se jeví jako modrofialové. (upraveno podle wikipedie 2020 http://www.cs.wikipedia.org/)