NLK-NML/MeSH-CZ-2025-notes huggingface dataset:
chorda dorsalis: struna hřbetní, základní osový orgán strunatců (chordata). vyvíjí se ve 3. týdnu vývoje z osové dorzální části chordomezodermového výběžku jako souvislý pruh vřetenovitých, těsně na sebe naléhajících buněk. okolo ch. se kondenzuje mezenchym sklerotomů v základy obratlů. v tělech obratlů ch. postupně zaniká, v základech meziobratlových plotének se diferencuje v nuclei pulposi. (cit. velký lékařský slovník online, 2019 http://lekarske.slovniky.cz)
chorda tympani: nerv vystupující z n. facialis v jeho průběhu kostí skalní. vstupuje do bubínkové dutiny ("viditelný" nerv), vystupuje ve fissura petrotympanica mezi větev dolní čelisti a m. pterygoideus medialis, spojuje se s n. lingualis. obsahuje parasympatická (přepojená v ggl. submandibulare) a senzorická vlákna (chuť) z chuťových pohárků předních dvou třetin jazyka. (cit. velký lékařský slovník online, 2018 http://lekarske.slovniky.cz)
chordae tendineae: šlašinky mezi papilárními svaly (m. papillaris) a okraji atrioventrikulárních chlopní. (cit. velký lékařský slovník online, 2019 http://lekarske.slovniky.cz)
chordom: nádor vznikající ze zbytků embryonální tkáně chorda dorsalis (notochord). vyskytuje se na bazi lební (nejč. na clivu), ev. jinde, popř. v oblasti pánve (sakrokokcygeální oblast). mívá lokálně destruktivní charakter. histologicky obsahuje značné množství hlenovité hmoty a buňky s glykogenem. nemetastazuje, v oblasti lebky může být závažný jeho lokální růst. léčí se chirurgicky, popř. radioterapií. (cit. velký lékařský slovník online, 2016 http://lekarske.slovniky.cz)
chordotomie: chrirugický zákrok na míše. většinou chirurgické protětí míšní dráhy jako výkon k utišení bolesti (přetětí anterolaterálního tractus spinothalamicus)
chorea: nervová porucha spočívající v mimovolních rychlých pohybech postihujících různé části těla: obličej, ruce, ramena aj.příznaky vyplývají z poškození center v mozku odpovědných za koordinaci pohybů (bazální ganglia). chorea maior (huntingtonova nemoc) - dědičné onemocnění spojené s demencí, které se projevuje obvykle až ve středním věku. závažná choroba, která se zřetelem na převažující dominantní dědičnost může postihovat polovinu potomků. chorea minor (sydenhamova) - "tanec svatého víta". jeden z možných projevů akutního revmatismu (viz revmatická horečka u dětí). dítě grimasuje, dělá neúčelné pohyby, je narušeno jeho písmo apod. prognóza z hlediska neurologického je však dobrá, řec. choreia tanec. (cit. velký lékařský slovník online, 2013 http://lekarske.slovniky.cz/ )
chorea gravidarum: vzácná pohybová porucha, která se objevuje během těhotenství. projevuje se mimovolními trhavými pohyby (chorea) a neschopností udržet stabilní polohu těla (atetóza). s tímto onemocněním je často spojená revmatická horečka a kolagenové poruchy. chorea se může lišit od mírné až po těžkou a vyskytuje se u přibližně 1 z 2.000 až 3.000 těhotenství
choreoakantocytóza: dědičná autozomální porucha, která se vyznačuje neurodegenerací, orofaciální a bukální dyskinezí, choreou, akantocyty (atypické erytrocyty s ostrými výběžky membrány). tato porucha je způsobena mutacemi choreinu, který je důležitý při přenosu bílkovin a je kódována vps13a na chromozomu 9q21
chorioadenom: děložní nádor mající původ v přetrvávajícím gestačním trofoblastu, nejpravděpodobněji tento stav nastává po molárním těhotenství (mola hydatidosa). chorioadenom (invazivní mola hydatidosa) se vyvíjí v asi 15% případech po evakuaci mola hydatidosa completa a méně často po jiných typech těhotenství. může dojít k perforaci myometria a narušení děložních cév, což způsobuje krvácení
chorioalantoická membrána: vysoce vaskularizovaná extraembryonální membrána, která vzniká splynutím amnia s choriem. vyskytuje se hlavně u ptáků a plazů. slouží jako studijní model nádorové a buněčné biologie (např. při studiu angiogeneze a transplantace tkání)
chorioamnionitida: zánět plodových obalů (choria, amnia); zánětem je postižena rovněž plodová voda. k zánětu dochází vzestupem infekce z pochvy, původci jsou obv. anaerobní bakterie, riziko mohou zvyšovat některá vyšetření a delší trvání stavu po odtoku plodové vody. objevují se celkové známky infekce a zánětu, objevují se výrazné kontrakce, tachykardie plodu. nebezpečím je přestup infekce na placentu (placentitida), na plod a vznik septického stavu až šoku u matky. (cit. velký lékařský slovník online, 2018 http://lekarske.slovniky.cz)
choriogonadotropin: gonadotropní glykoproteinový hormon produkovaný primárně placentou. svou strukturou a funkcí se choriový gonadotropin (podobně jako hypofyzární luteinizační hormon) podílí na udržování žlutého tělíska během těhotenství. cg se skládá ze dvou nekovalentně spojených podjednotek, alfa a beta. v rámci druhu je alfa podjednotka prakticky identická s alfa podjednotkami tří hypofyzárních glykoproteinových hormonů (tsh, lh a fsh), ale beta podjednotka je jedinečná a uděluje hormonu jeho biologickou specifičnost (lidský choriogonadotropin, beta podjednotka)
choriokarcinom: zhoubný nádor trofoblastu (gestační trofoblastová nemoc), který vzniká v děloze v příčinné souvislosti s těhotenstvím (porod, potrat). bez léčby šlo o jeden z nejzhoubnějších a nejrychleji rostoucích lidských nádorů s invazivním růstem a tvorbou hemoragických metastáz v plicích a mozku. projevuje se zejm. krvácením, zvětšením dělohy, cystami ve vaječnících. tkáň nádoru produkuje hormon hcg, jehož vysoké hladiny se detegují v séru (b-podjednotka). léčí se převážně chemoterapií (např. methotrexátem) bez nutnosti odstranění dělohy (je možné i opakované těhotenství); indikace hysterektomie se zmenšily. prognóza je v současnosti mnohem lepší, stavy bez metastáz jsou v podstatě vždy vyléčeny. (cit. velký lékařský slovník online, 2016 http://lekarske.slovniky.cz)
chorion: vnější plodový obal, podle vzhledu též tradičně nazývaný "blána klkatá". je tvořen trofoblastem a vazivovou vrstvou. vnější povrch je rozčleněn v klky (ch. frondosum), které zůstávají zachovány v rozsahu budoucí placenty tam, kde je největší přísun živin z porušených mateřských cév, zatímco na zbytku povrchu se klky postupně vyhladí (ch. laeve). ch. zajišťuje výživu zárodku svou specializovanou částí - placentou, která je se zárodkem spojena zárodečným stvolem, který do 3. měsíce postupně diferencuje v pupečník. ch. produkuje některé hormony, např. hcg. (upraveno podle: velký lékařský slovník online, 2018 http://lekarske.slovniky.cz)
chorioretinitida: zánět cévnatky a sítnice oka. sítnice je edematózní a matná. zánětlivé buňky a exsudát mohou proniknout sítnicí a zakalit sklivec
choriové klky: prstovité výběžky, které vysílá placenta v rozsahu nejhlubšího proniknutí do děložní sliznice. jejich struktura se postupně vyvíjí - od primárních klků, které tvoří 13.-14. den vývoje pouze masy cytotrofoblastu potažené syncytiotrofoblastem, přes sekundární, které (v průběhu 3. týdne) mají centrum tvořené mezenchymem s jednou vrstvou cytotrofoblastu a syncytiotrofoblastem na povrchu, k terciárním (od konce 3. týdne), v nichž se postupně rozvíjejí krevní cévy a od konce 3. měsíce ubývá cytotrofoblastu, až na jednotlivé - langhansovy - buňky. ch. k. jsou spolu s choriovou ploténkou, z níž vybíhají, součástí plodového oddílu placenty. (cit. velký lékařský slovník online, 2018 http://lekarske.slovniky.cz)
chorismátmutasa: izomeráza, která katalyzuje přeměnu kyseliny chorismové na kyselinu prefenovou. ec 5.4.99.5
choristom: normální tkáň zbloudilá na nepříslušné místo (např. tkáň pankreatu ve stěně žaludku). (cit. velký lékařský slovník online, 2015 http://lekarske.slovniky.cz/)
chorobopisy: zaznamenávání informací souvisejících s nemocí nebo nemocemi pacienta
chorobopisy - počítačové systémy: počítačové systémy pro zadávání, ukládání, zobrazování, vyhledávání a tisk informací obsažených v lékařském záznamu pacienta
choroidea: dř. chorioidea. součást oka, vrstva mezi sítnicí (retinou) a bělimou (sklérou). obsahuje krevní cévy vyživující struktury oka a pigment, který absorbuje nadbytek světla a brání tak jeho rozptylu. cévy ch. jsou patrné oftalmoskopem. je tvořena čtyřmi vrstvami (lamina suprachoroidea, lamina vasculosa, lamina choroidocapillaris, lamina basalis). (cit. velký lékařský slovník online, 2014 http://lekarske.slovniky.cz/ )
choroideremie: forma atrofie cévnatky, druh tapetoretinální degenerace postihující obě oči. gonozomálně recesivně dědičná, začíná obv. v dětství. dochází k progresivnímu zhoršování zraku následkem rozsáhlé atrofie cév v cévnatce s jejich sklerotizací. objevují se pigmentace v zevních vrstvách sítnice. (cit. velký lékařský slovník online, 2013 http://lekarske.slovniky.cz/ )
choroiditida: zánět cévnatky, zadní uveitida. probíhá buď ve spojení s přední uveitidou (iridocyklitidou), nebo samostatně. současné postižení sítnice (chorioretinitida) vede k zhoršení zraku. příčinou ch. bývají celkové choroby (např. tuberkulóza, lues, toxoplasmóza vč. vrozené, sepse, aids, autoimunitní procesy), ne vždy je však příčina stanovena. na očním pozadí se v časném stadiu projevuje jako neostře ohraničený žlutobělavý infiltrát, později jako ostře ohraničená pigmentovaná ložiska. někdy mohou být i drobná krvácení a zákaly ve sklivci. postižení oblasti makuly může během několika dnů výrazně poškodit zrak. (upraveno podle: velký lékařský slovník online, 2018 http://lekarske.slovniky.cz)
choroidální efuze: akumulace tekutiny mezi choroideou a sklérou
chov: produkce potomstva selektivním pářením nebo genetickou hybridizací zvířat nebo rostlin
chov zvířat: věda o chovu, krmení a péči o domácí zvířata; týká se i ubytování a výživy
chování: pozorovatelná reakce člověka či zvířete na nějakou situaci
chování a mechanismy chování: pozorovatelná reakce na určité situace a za ní skryté podvědomé procesy
chování dětí: pozorovatelná reakce nebo činnost dětí ve věku 24 měsíců až 12 let. pro novorozence nebo děti mladší 24 měsíců se používá výraz chování kojenců
chování kojenců: jakákoli pozorovatelná reakce nebo činnost novorozence nebo batolat do 24 měsíců věku
chování mladistvých: pozorovatelné chování nebo činy dospívajících
chování nemocného: skupina nespecifických změn v chování v důsledku nepsychiatrického onemocnění. řadí se sem ztráta chuti k jídlu nebo libida, ztráta zájmu o aktivity běžného dne, nezájem o sociální kontakt
chování při pití: chování spojené s přijímáním vody a dalších tekutin. zahrnuje pravidelné zvyklosti pitného režimu (časové intervaly - začátek, trvání), frekvence a nasycenost
chování při používání nástrojů: upravování, přenášení a manipulace předmětem zvířaty předtím, než byl tento předmět použit k docílení změn v prostředí nebo u sebe
chování při shánění drogy: aktivity vyvíjené za účelem obstarání legálních nebo nelegálních drog
chování při vyhledávání hostitele: chování parazitických nebo symbiotických organismů při vyhledávání zvířat nebo rostlin, které jsou zdrojem výživy a bydlení
chování při vyhledávání informací: procesy, kterými jsou informace vyhledány, sbírány, použity ve vlastním/osobním, akademickém nebo pracovním prostředí. také použité zdroje informací
chování při vyhledávání pomoci: forma sociálního chování, při kterém jedinec žádá o pomoc ostatní
chování sebezraňující: chování, při kterém jedinec sám sebe zraňuje nebo poškozuje bez myšlenky na sebevraždu nebo bez pohnutek vycházejících ze sexuální úchylky
chování snižující riziko: redukce vysoce rizikových možností a přijetí alternativ s nižším rizikem
chování spotřebitelů: chování spojené s pořizováním zboží, využíváním služeb nebo zkušeností
chování zvířat: pozorovatelné reakce zvířete na jakoukoliv situaci. autotomie je obranné chování některých živočichů spočívající v odvrhnutí určité okrajové části těla. (dopl. podle wikipedie 2022 http://www.cs.wikipedia.org/)
chování zvířat při vyměšování: chování spojené s vylučováním a vyměšováním
chrom: chrom (též chróm; chemická značka cr, latinsky chromium) je světle šedý, lesklý, velmi tvrdý a zároveň křehký kov. má atomové číslo 24 a relativní atomovou hmotnost 51,9961. trojmocný chrom je pokládán v malém množství za nezbytnou součást každodenní potravy. naopak šestimocný chrom působí negativně a mezinárodní agentura pro výzkum rakoviny ho klasifikovala jako lidský karcinogen. (upraveno podle wikipedie 2022 http://www.cs.wikipedia.org/)
chromafinní buňky: chromafinní buňky jsou změněné postgangliové neurony, které ztratily axony, ale jinak zůstávají trvale připojené k výběžkům sympatických pregangliových neuronů a tím pádem k celé centrální nervové soustavě. pregangliové sympatické neurony na svých synapsích s chromafinními buňkami uvolňují acetylcholin a enkefaliny. chromafinní buňky v reakci vylučují katecholaminy přímo do krve. je-li histologický preparát barvený chromovými barvivy, zrna uvnitř chromafinních buněk zhnědnou. toto dalo jméno buňkám dřeně nadledvin a chromafinních paraganglií sympatického nervového systému, jsou označovány jako buňky chromafinní, nebo též feochromocyty. (upraveno podle wikipedie 2018 http://www.cs.wikipedia.org/)
chromafinní granula: organely chromafinních buněk, které se nacházejí ve dřeni nadledvin a v různých dalších orgánech těla. tyto organely jsou místem syntézy, skladování, metabolismu a sekrece adrenalinu a noradrenalinu
chromafinní paraganglia: malé shluky chromafinních buněk, které se nachází v těle mimo dřeň nadledvin, nejčastěji v blízkosti sympatických ganglií a v orgánech jako jsou ledviny, játra, srdce a gonády
chromafinní systém: buňky těla, které jsou dobře obarvitelné solemi chromu. vyskytují se v nervech sympatiku, v nadledvinách a v různých jiných orgánech
chromany: soli odvozené od kyseliny chromové, vzniklé nahrazení obou kyselých vodíků. vzorec chromového aniontu je cro(2-)4. chrom se nachází v oxidačním čísle 6. chromany jsou středně silnými oxidačními činidly. (upraveno podle wikipedie 2022 http://www.cs.wikipedia.org/)
chromany (dihydrobenzopyrany): benzopyrany saturované na 2. a 3. pozici
chromatidy: jedno ze dvou vláken zdvojeného chromozomu, které je na něm patrno během určitých fází dělení buňky (mitózy, popř. meiózy). nejprve jsou obě ch. spojeny v jednom místě (tzv. centroméra), později se od sebe oddělují a putují do dceřiných buněk. během meiózy může dojít mezi ch. dvou analogických chromozomů k výměně odpovídajících částí (viz crossing-over). (cit. velký lékařský slovník online, 2019 http://lekarske.slovniky.cz)
chromatin: chromatin neboli jaderná hmota je komplex dna a proteinů, které dohromady tvoří nukleohistonové (chromozomové) vlákno. v jádře, kde neprobíhá jaderné dělení, se nachází chromatin ve dvou podobách - heterochromatin a euchromatin. (upraveno podle wikiskripta 2019 http://www.wikiskripta.eu/)
chromatofory: velké pigmentové buňky ryb, obojživelníků a plazů a mnoha dalších bezobratlých, které aktivně rozptylují i shromažďují svá pigmentová granula. pod pojem jsou zahrnuty melanofory, erytrofory, xantofory, leukofory a iridiofory. (u řas odpovídají chromatofory chloroplastům. u fototrofních bakterií odpovídají tyto buňky membránovým organelám (bakteriální chromatofory)). chromatofory - pigmentové buňky v sítnici, kůži, duhovce (cit. velký lékařský slovník online 2012, http://lekarske.slovniky.cz/)
chromatografie: souhrnné označení fyzikálně chemických metod pro selektivní rozdělování složek směsi (např. čištění látek, analytické či preparativní účely) založené na rozdílné afinitě jednotlivých složek pro mobilní fázi (kapalinu, plyn) a fázi stacionární (povrch tuhého nosiče, popř. gelu). dělená směs v mobilní fázi je při svém pohybu v kontaktu s povrchem stacionární fáze, na kterém se jednotlivé složky selektivně zachycují, čímž se různě brzdí jejich pohyb vzhledem k mobilní fázi. při vymývání (eluci) jsou tyto složky v mobilní fázi rozděleny úměrně tomu, jak se na stacionární fázi zachycovaly. při adsorpční ch. je stacionární fází adsorbent, složky směsi se na něm zachycují podle velikosti a charakteru mezimolekulárních sil, polarity atd.; při gelové ch. se využívá různé velikosti a tvaru molekul vzhledem k velikosti a tvaru pórů gelu naplněných rozpouštědlem. u tzv. afinitní ch. je určující specifická interakce (antigen-protilátka, enzym-substrát, hormon-receptor); kterákoli z těchto složek může být imobilizována kovalentní vazbou k tuhému podkladu (nebo jako složka gelu) a izolovat svého partnera ze směsi mobilní fáze. (cit. velký lékařský slovník online, 2018 http://lekarske.slovniky.cz)
chromatografie kapalinová: chromatografické techniky, kde je mobilní fáze v kapalném skupenství
chromatografie s reverzní fází: chromatografická technika, ve které je stacionární fáze tvořena nepolární substancí a mobilní fáze je polární, v kontrastu k normální fázové chromatografii, ve které je stacionární fáze polární substance s nepolární mobilní fází
chromoblastomykóza: druh mykózy vyskytující se v tropických oblastech. vzniká obv. po poranění, má chronický průběh s ulceracemi, granulacemi, papilomatózními výrůstky apod. často jsou postiženy nohy. diseminace je vzácná. etiologicky se uplatňují různé houby vyznačující se černou pigmentací. léčí se antimykotiky, popř. je nutné chirurgické ošetření. (cit. velký lékařský slovník online, 2015 http://lekarske.slovniky.cz)
chromofobní adenom: benigní nádor předního laloku hypofýzy, jehož buňky nereagují s kyselými nebo bazickými barvivy
chromogenní sloučeniny: bezbarvé, endogenní nebo exogenní pigmentové prekurzory, které mohou být transformovány biologickými mechanismy na barevné sloučeniny. používají se v biochemických testech a v diagnostice jako indikátory, zejména ve formě enzymových substrátů. synonymum: chromogeny (nezaměňovat s bakteriemi syntetizujícími pigment, které se také nazývají chromogeny)
chromograniny: skupina kyselých proteinů, které jsou hlavními složkami sekrečních granul v endokrinních a neuroendokrinních buňkách. hrají důležitou roli při agregaci, balení, třídění a zpracování sekrečních proteinů před sekrecí. jsou štěpeny za uvolnění biologicky aktivních peptidů. existují různé druhy granul, obvykle klasifikované podle jejich zdrojů
chromosorb 102: cross-linked polystyrene resin, efficient medium for trapping pesticides from air
chromothripsis: rozsáhlé přestavby a rozpad chromozomů, které probíhají u nádorových buněk. řada zlomů se nalézá v rámci jednoho chromozomu nebo jeho raménka
chromozom X: samičí pohlavní chromozom, který se podílí na genetickém určení pohlaví. je přítomný v polovině samčích gamet a ve všech samičích gametách lidí a dalších druhů se stejným typem pohlavní determinace
chromozom Y: samčí pohlavní chromozom, který se podílí na genetickém určení pohlaví. je přítomný v polovině samčích gamet a chybí v samičích gametách lidí a dalších druhů se stejným typem pohlavní determinace
chromozomy: struktura přítomná v prokaryotické buňce nebo v jádře eukaryotické buňky. obsahuje dna, která nese dědičnou informaci nezbytnou pro tuto buňku
chromozomy hmyzu: struktury v jádře hmyzích buněk, které obsahují dna
chromozomy hub: struktury v jádře fungálních buněk tvořené z dna nebo obsahující dna, které nesou genetickou informaci nezbytnou pro tuto buňku
chromozomy rostlin: komplexní nukleoproteinové struktury, které obsahují genomovou dna a jsou součástí buněčného jádra rostlin
chromozomální aberace: narušení chromozomů (př. zlomy, translokace, inserce, inverze, delece, duplikace aj.) zjistitelné při cytogenetickém vyšetření, prokazují se u vrozených chorob či nádorů. (cit. velký lékařský slovník online, 2012 http://lekarske.slovniky.cz/ )
chromozomální fragilita: náchylnost chromozomů ke zlomům, která vede k chromozomální translokaci, inverzi, sekvenční deleci nebo jiným aberacím souvisejícím s jejich lomivostí
chromozomální inverze: inverze je strukturní chromozomová aberace, která vzniká jako následek dvou zlomů na jednom chromozomu, otočením fragmentu o 180° a jeho opětovným připojením v invertované pozici. podle vztahu tohoto invertovaného úseku a centromery chromozomu rozlišujeme inverze pericentrické (invertovaný úsek obsahuje centromeru) a inverze paracentrické (invertovaný úsek centromeru neobsahuje). (cit pediatrie pro praxi. 2012, roč. 13, č. 6, s. 398-400)
chromozomální nestabilita: zvýšená tendence ke vzniku chromozomálních aberací, kdy jsou dysfunkční procesy replikace, opravy nebo segregace chromozomů
chromozomální poruchy: klinické stavy způsobené abnormálním složením chromozomů, kdy přebývá nebo chybí chromozomální materiál (buď celý chromozom nebo jeho část)
chronaxie: minimální trvání impulsu elektrického proudu, kterým proud o intenzitě dvojnásobné, než je reobáze, vyvolá v nervech či svalech odpověď. udává se v milisekundách a je mírou dráždivosti nervu. reobaze - nejmenší intenzita elektrického proudu nutná k vyvolání odpovědi při stimulaci nervu či svalu. (cit. velký lékařský slovník online, 2021 http://lekarske.slovniky.cz/)
chronicko-progresivní roztroušená skleróza: forma roztroušené sklerózy (rs) charakterizovaná postupujícím zhoršováním neurologických funkcí na rozdíl od obvyklejší relabující-remitující formy. jestliže v průběhu nemoci nedochází k remisím, jedná se o primárně progresivní formu rs. jestliže během progrese nemoci dojde k akutním atakám zhoršení, jedná se o relabující progresivní formu rs. výraz sekundárně progresivní rs se používá pro označení následného stadia, které vzniká z relabující-remitující formy rs
chronická bolest: bolest, která trvá déle než několik měsíců. může souviset s poraněním nebo nemocí a může přetrvávat i po zahojení původního zranění. lokalizace, příznaky a časový průběh chronické bolesti jsou méně určité než při akutní bolesti
chronická bronchitida: chronická bronchitida je definovaná jako chronický produktivní kašel trvající alespoň tři měsíce ve dvou po sobě jdoucích letech a zároveň jsou vyloučeny jiné možné příčiny kašle - plicní (bronchiektázie) i mimoplicní (srdeční selhání). onemocnění je dále charakterizováno obstrukční ventilační poruchou. chronickou bronchitidu lze považovat za složku chronické obstrukční plicní nemoci (druhou složkou je plicní emfyzém). (cit. wikiskripta, 2017 http://www.wikiskripta.eu)
chronická fáze myeloidní leukemie: počáteční fáze chronické myeloidní leukemie. jde o poměrně indolentní období, které trvá od 4 do 7 let. u některých pacientů je průběh asymptomatický, u některých se projevuje chudokrevností, splenomegalií a zvýšeným obratem buněk. v této fázi se v krvi a kostní dřeni vyskytuje 5% nebo méně nezralých bílých krvinek (blastů)
chronická granulomatózní nemoc: onemocnění s vrozeným defektem některého z enzymů kyslíkového metabolismu fagocytů (např. nadph oxidázy). je narušena tvorba kyslíkových radikálů, které po fagocytóze zprostředkovávají likvidaci pohlceného mikroorganismu (porucha mikrobicidie). bakterie produkující vlastní katalázu (rozkládající jimi tvořený peroxid vodíku) nejsou po fagocytóze usmrceny. onemocnění je přenášeno x chromozomem a projevuje se různě těžkými recidivujícími infekcemi (stafylokokovými, enterobakterovými, plísňovými). granulomy vznikají jako reakce na intracelulárně přežívající mikroorganismy. léčí se antibiotiky, je možná profylaxe. (cit. velký lékařský slovník online, 2017 http://lekarske.slovniky.cz/)
chronická hepatitida: zánět jater s probíhajícím hepatocelulárním poškozením po dobu 6 měsíců nebo déle. projevuje se nekrózou hepatocytů a infiltrací zánětlivých buněk (leukocytů). chronická hepatitida může být způsobena viry, léky, autoimunitními chorobami a dalšími neznámými faktory
chronická hepatitida B: zánět jater u člověka vyvolaný virem hepatitis b trvající déle než 6 měsíců. přenáší se zejm. krví (transfuze, poranění zdravotníků), pohlavním stykem, možný je rovněž přenos z matky na plod
chronická hepatitida C: zánět jater u člověka způsobený virem hepatitidy c a trvající 6 měsíců a déle. chronická hepatitida c může vést k cirhóze jater
chronická hepatitida D: zánět jater u člověka způsobený virem hepatitidy delta ve spojení s virem hepatitidy b a trvající minimálně 6 měsíců
chronická indukovatelná urtikarie: chronická kopřivka s identifikovaným spouštěcím faktorem, např. vibrační nebo akvagenní kopřivka
chronická kritická ischemie končetin: ischemická choroba dolních končetin (ichdk) je onemocnění tepen, při kterém dochází k nedostatečnému prokrvování dolních končetin. typicky se projevuje pocitem studených nohou a bolestí lýtek při chůzi. ichdk patří do skupiny onemocnění, jejichž hlavní příčinou je ateroskleróza
chronická lymfatická leukemie: lymforpolyferativní onemocnění spíše vyššího věku, častější u mužů, s patologickým zmnožením lymfocytů, zejm. typu b. probíhá zpočátku méně nápadně, kromě lymfocytózy bývá lymfadenomegalie, spleno- a hepstomegalie, v pokročilejších stadiích se přidává ještě anemie a trombocytopenie. bývá snížená imunita (častější výskyt např.herpes zoster), atypické alergické reakce. v krvi a v kostní dřeni jsou zmnoženy zralé lymfocyty, které jsou však funkčně méněcenné. léčí se až pokročilejší stavy (chemoterapie, možná je rovněž radioterapie). prognóza je různá a průběh variabilní, délka přežívání kolísá a může dosahovat až mnoha let (10 a více). zvláštními formami jsou prolymfocytární leukemie, trichocelulární leukemie. z t-lymfocytů vychází sézaryho syndrom. mohou být i hraniční stavy s lymfomy. (cit. velký lékařský slovník online, 2015 http://lekarske.slovniky.cz)
chronická myeloidní leukemie: klonální onemocnění vznikající nejč. ve středním věku, vzácně u dětí, charakterizované proliferací patologického klonu vznikajícího z pluripotentní kmenové buňky. ve většině případů bývá přítomen filadelfský chromozom (translokace bcr/abl). nemoc probíhá zpočátku nenápadně a relativně benigně. je výrazná leukocytóza se všemi vývojovými elementy granulocytů. klinicky bývá nápadná značná splenomegalie, hubnutí, pocení, mírná hepatomegalie, příznaky anemie, trombocytopenie. v leukocytech je snížena či chybí alkalická fosfáza, laboratorně je též hyperurikemie. obv. po několika letech dochází k blastickému zvratu s přechodem do fáze maligní, připomínající akutní leukemii se špatnou odpovídavostí na léčbu (někdy může dojít i ke zvratu lymfoblastového typu, což svědčí o postižení pluripotentní buňky). remisi lze navodit zejm. interferonem alfa, z cytostatik se podávají hydroxyurea, busulfan, jedinou možností vyléčení je transplantace kostní dřeně. (cit. velký lékařský slovník online, 2015 http://lekarske.slovniky.cz)
chronická myelomonocytární leukemie: myelodysplasticko-myeloproliferativní onemocnění projevující se monocytózou, zvýšenými monocyty v kostní dřeni, různým stupněm dysplazie, ale současně absencí nezralých granulocytů v krvi
chronická nemoc: ch. onemocnění probíhají méně prudce než akutní, jejich příznaky jsou však přítomny víceméně trvale - někdy mohou být sotva patrné (remise), jindy se naopak prudce zhoršují (exacerbace). jejich trvalé působení může poškozovat organismus a jeho orgány. (cit. velký lékařský slovník online, 2016 http://lekarske.slovniky.cz/) ü epidemiologických studií chronické nemoci často zahrnují nemoci srdce, cévní mozkové příhody, rakovinu a diabetes mellitus 2. typu
chronická neutrofilní leukemie: vzácné myeloproliferativní onemocnění charakterizované trvalou leukocytózou zralých neutrofilů. není přítomná monocytóza, bazofilie, filadelfský chromozom ani fúzní gen bcr-abl
chronická obstrukční plicní nemoc: časté a závažné onemocnění charakterizované obstrukcí dýchacích cest při chronické bronchitidě či emfyzému. na rozdíl od astmatu je obstrukce jen zčásti reverzibilní či je ireverzibilní a progreduje. na ireverzibilitě obstrukce se podílejí trvalé patologicko-anatomické změny. k hlavním příznakům patří chronický kašel, expektorace, posléze zejména vývoj dušnosti s poklesem tolerance fyzické námahy, únava, někdy hemoptýza, exacerbace bronchitidy. (cit. velký lékařský slovník online, 2014 http://lekarske.slovniky.cz/ )
chronická pankreatitida: chronická p. vznikne někdy po akutní, jindy se rozvíjí samostatně. dochází k postupnému a progresivnímu úbytku parenchymu slinivky, která je fibrotizována, někdy s kalcifikacemi či pseudocystami, což vede k exokrinní pankreatické insuficienci, někdy až k endokrinní insuficienci s obrazem diabetu. v anamnéze pacientů je poměrně častý abúzus alkoholu. chronická p. má různé projevy, nejčastějším projevem je bolest (vázána často na příjem potravy). dále mohou být patrné poruchy trávení (steatorea a další příznaky malabsorpce), někdy akutní ataky. ze zobrazovacích metod se k diagnostice používá ultrasonografie, ct, ev. mri, ercp se zobrazením pankreatických duktů. je možné funkční vyšetření pankreatu. léčba je dietní, důležitá je naprostá abstinence. dále je třeba léčit bolest a poruchy trávení (substituce enzymů), někdy je vhodný chirurgický zákrok. (cit. velký lékařský slovník online, 2017 http://lekarske.slovniky.cz)
chronická parodontitida: chronický zánět a ztráta parodontu, která je spojena s přítomností dentálního plaku nebo dentálního kamene. chronická parodontitida se vyskytuje většinou u dospělých a byla nazývána parodontitda dospělých, ale toto onemocnění se může objevit i u mladých lidí
chronická progresivní externí oftalmoplegie: mitochondriální myopatie charakterizovaná pomalou progresivní paralýzou svalů m. levator palpebrae, m. orbicularis oculi a vnějších svalů oka. ve svalové biopsii se nacházejí potrhaná červená vlákna a známky atrofie. může vzniknout jako familiární či náhodná porucha, se začátkem v první nebo druhé dekádě života a s postupným zhoršováním až k úplné ztrátě oční motility
chronická renální insuficience: chronická r. i. je výsledkem postupného zhoršování funkce ledvin při řadě onemocnění (glomerulonefritidy, chronická pyelonefritida, nefropatie vč. diabetické, polycystické ledviny aj.). bývá hypertenze, anemie, renální osteodystrofie a poruchy fosfokalciového metabolismu, poruchy hemostázy, neuropatie, poruchy vnitřního prostředí, metabolická acidóza, narušení metabolismu, trávicího ústrojí aj. podle stupně poruchy a kompenzace může být chronická r. i. provázena polyurií či v terminální fázi oligurií až anurií s rizikem hypervolemie a hyperkalemie. těžkým stavem s četnými orgánovými komplikacemi je uremie (uremický syndrom). pro stanovení renálních funkcí se používá vyšetření glomerulární filtrace či stanovení sérové koncentrace kreatininu a urey. terapie je zaměřena na příčiny i komplikace: diuretika, antihypertenziva, rekombinantní erytropoetin, dieta s omezením bílkovin či soli, fosfátů, kalcium, kalcitriol, korekce poruch vnitřního prostředí atd. v pokročilejších stadiích je nutná hemodialýza, peritoneální dialýza či transplantace. (cit. velký lékařský slovník online, 2018 http://lekarske.slovniky.cz)
chronická traumatická encefalopatie: degenerativní onemocnění mozku, které souvisí s jeho opakovaným poraněním. k progresivním příznakům patří ztráta paměti, agrese nebo deprese
chronická urtikarie: kožní onemocnění charakterizované výsevy silně svědivých pupenů (pomfů), jejichž vzhled připomíná kožní reakci po kontaktu pokožky s kopřivou. doba trvání výsevů je u chronické urtikarie delší než 6 týdnů. urtikarie bývá často provázena angioedémem. podle etiologie můžeme rozlišit spontánní a indukovatelnou chronickou kopřivku
chronická zánětlivá demyelinizační polyneuropatie: pomalu postupující autoimunitní demyelinizační onemocnění periferních nervů a nervových kořenů. mezi klinické projevy patří slabost a ztráta citu v končetinách a zvětšení periferních nervů. průběh nemoci může být relaps-remitentní nebo vykazuje postupné zhoršování. v mozkomíšním moku je zpravidla zvýšená hladina bílkovin a hlavové nervy většinou nejsou poškozené. guillainův-barréův syndrom se od tohoto onemocnění liší poměrně rychlou progresí nemoci
chronické onemocnění ledvin s neznámou etiologií: chronická onemocnění ledvin nesouvisející s tradičními rizikovými faktory, jako např. diabetes mellitus 2. typu a hypertenze, ale spíše s infekčními chorobami, expozicí toxinům z prostředí nebo jiným neznámým faktorům. nejvíce se vyskytují v zemědělských komunitách rozvojových zemí
chronické poranění mozku: trvalé poškození nebo dysfunkce mozku jako následek úrazu (např. difuzního axonálního poranění, intrakraniální hemoragie, edému mozku aj). ke klinickým příznakům může patřit demence, fokální neurologický deficit, perzistentní vegetativní stav, akinetický mutismus nebo kóma
chronické poškození jater způsobené chemickými látkami: onemocnění jater trvající šest a více měsíců, způsobené nežádoucím účinkem léku nebo chemikálie. nepříznivý účinek může být způsoben léky, metabolity léčiv, chemikáliemi z okolního prostředí, nebo idiosyndkratickou odpovědí
chronické poškození mozku: stav, který se vyznačuje dlouhodobou dysfunkcí nebo poškozením mozku, obvykle trvající tři měsíce nebo déle. k vyvolávacím faktorům patří infekce mozku, některé neurodegenerativní poruchy, kraniocerebrální traumata, mozková hypoxie, encefalitida, některé syndromy neurotoxicity, metabolické nemoci mozku a další vyvolávací stavy
chronické selhání ledvin: stadium chronických renálních chorob, kde je funkce ledvin snížena natolik, že nejsou schopné udržet správné složení vnitřního prostředí, bez léčebné intervence se rozvíjí soubor klinických příznaků, tzv. uremický syndrom. až do pokročilého stádia nemusí vyvíjet žádné zřetelné symptomy. do nefrologické péče patří pacienti s poklesem glomerulární filtrace pod 0,5 ml/s (3.-4. stadium). s poklesem glomerulární filtrace stoupá i hladina sérového kreatitinu (nad 200 μmol/l). včasná nefrologická péče zabezpečí přípravu k dialyzační terapii, je-li to nutné. k predialyzační přípravě patří: očkování proti hepatitidě b, včasná terapie komplikací, zavedení shuntu a event. zařazení na transplantační waiting-list. (upraveno podle wikiskripta 2018 http://www.wikiskripta.eu/)
chronický kašel: kašel trvající déle než 8 týdnů u dospělých, který potenciálně ovlivňuje kvalitu života související se zdravím. chronický kašel je většinou spojen s eozinofilním zánětem dýchacích cest (např. astma (variantní astma) a neastmatická bronchitida, poruchy horních cest dýchacích, gerd a syndrom přecitlivělosti na kašel)
chronický námahový kompartment syndrom: kompartment syndrom, který je většinou způsobený intenzivním nebo častým cvičením. je charakterizovaný bolestí svalových skupin a zvýšeným intersticiálním tlakem uvnitř svalového kompartmentu. nejčastěji vzniká u sportovců v předním nebo v hlubokém zadním kompartmentu bérce a podobá se entrapment syndromu podkolenní tepny
chronický subdurální hematom: nahromadění krve v subdurálním prostoru s opožděným nástupem neurologických symptomů. k příznakům může patřit ztráta vědomí, silná bolest hlavy a zhoršující se psychický stav
chronobiologické jevy: biologické systémy v závislosti na čase. patří sem stárnutí, biologické rytmy a cyklické jevy. pro popis těchto jevů se používají statistické počítačové programy. v matematické terminologii se jedná o různé biologické funkce v průběhu času
chronobiologické poruchy: narušení rytmického cyklu tělesných funkcí nebo činností
chronofarmakokinetika: absorpce, metabolismus a eliminace léků v souvislosti s denní dobou, kdy byly podány, a mechanismy zodpovědné za variace v čase
chronologické přehledy: práce sestávající ze seznamů chronologicky seřazených událostí
chronoterapie: přizpůsobení terapeutických přístupů, jako je farmakologický (deskriptor "léková chronoterapie"), chirurgický, radiologický nebo tělesný, na známé střídání biologické periodicity, např. denní rytmus. léčba je zaměřena na podporu normálních rytmů nebo na úpravu načasování terapie tak, aby bylo dosaženo maximální účinnosti a minimálního nepříznivého účinku
chronotyp: přirozený sklon nebo preference denní doby, ve které má jedinec nebo organismus největší aktivitu, zejména pokud jde o spánkový vzorec a cirkadiánní preference spánku a bdění
chrupavka: necévní forma pojivové tkáně složená z chondrocytů vestavěných do matrice, která zahrnuje chondroitinsulfáty a různé typy fibrilárních kolagenů. tři hlavní typy jsou hyalinní chrupavka, vazivová chrupavka a elastická chrupavka
chrysotilový azbest: typ azbestu, který se v přírodě vyskytuje jako dihydrát křemičitanu hořečnatého. nachází se ve dvou formách: antigorit (lupenitá varianta) a chryzotil (vláknitá varianta). chryzotil tvoří asi 95 % celkové produkce azbestu
chrániče sluchu: osobní zařízení pro ochranu uší před hlukem nebo vysokou intenzitou hluku, vody nebo chladu. mezi ně patří chrániče uší a ucpávky uší
chrániče úst: zařízení nebo části vybavení umístěné v ústech nebo kolem úst nebo připojené k nástrojům na ochranu vnějších nebo vnitřních tkání úst a zubů
chráněné bydlení: bydlení pro skupiny pacientů, děti nebo jiné osoby, které potřebují nebo si přejí emocionální nebo fyzickou podporu. obvykle se zřizují jako plánované, samostatné domácnosti v bytových domech, které poskytují péči a dohled pro malé skupiny obyvatel, kteří, i když nejsou příbuzní, žijí společně jako rodina
chrápání: drsné, hlasité dýchání během spánku, které je způsobené vibracemi uvuly a měkkého patra
chuangxiong extract: from ligusticum sp.; used in the postoperative treatment for functional recovery of muscle grafts
chudoba: situace, ve které je životní úroveň jednotlivce, rodiny nebo skupiny pod úrovní komunity. často souvisí s konkrétní úrovní příjmu
chudoba dětí: situace dětí (ve věku 0-17 včetně) žijících v domácnostech s příjmem nižším než je federální limit chudoby ministerstva zdravotnictví a sociálních služeb usa, což často vede k nedostatku jídla, hygieny, přístřeší, zdravotní péče a vzdělání potřebných k přežití a prosperitě
chudobince: soukromě dotované nebo veřejně financované instituce, které přijímají a podporují staré nebo nemocné chudé. kdysi fungovaly jako centra zdravotní péče před zřízením oficiálních nemocnic
chudozubí: řád savců žijících v jižní a střední americe, zahrnujících 29 druhů ve 4 čeledích. i když se jednotliví zástupci příliš nepodobají, mají několik společných znaků: přidané kloubní spojení mezi hrudní a bederní páteří (xenarthrální, proto xenarthra) zpevňuje páteř a pomáhá mravenečníkům a pásovcům při hrabání do termitišť; redukovaná sklovina (nebo rovnou celý chrup); malý mozek; pomalý metabolismus; vynikající čich; stálá tělní teplota 20-35 °c. (upraveno podle wikipedie 2019 http://www.cs.wikipedia.org/)
chudé oblasti: velkoměstské, městské, venkovské nebo příměstské oblasti, které se vyznačují vážnou ekonomickou deprivací a doprovodným fyzickým a sociálním úpadkem
chungkookjang: study showed that chungkookjang (ckj), fermented unsalted soybeans, had better antidiabetic actions than cooked unfermented soybeans (csb) by increasing isoflavones aglycones and small peptides
chuť: jeden z klasických smyslů. chuťové buňky jsou umístěny v dutině ústní (jazyk, hltan, patro), z nichž jsou podněty vedeny vii., ix. a x. hlavovým nervem přes jádro v prodloužené míše a thalamu do temenního laloku mozku. na jazyku jsou chuťové pohárky umístěny v oblasti jazykových papil, přičemž určité oblasti jazyka zprostředkovávají určitý typ chuti (kyselou, sladkou, hořkou, slanou). ch. je úzce spojena s čichem. (cit. velký lékařský slovník online, 2015 http://lekarske.slovniky.cz)
chuť k jídlu: přirozená opakující se touha po jídle. změny mohou být způsobeny látkami tlumícími chuť k jídlu nebo chuťovými stimulancii
chuťová percepce: proces rozeznání a interpretace chuťových podnětů v mozku. rozlišujeme pět základních chutí - slanou, sladkou, hořkou, kyselou a umami
chuťová stimulancia: přípravky, které se používají ke stimulaci chuti k jídlu. tyto léky se často používají k léčbě anorexie spojené s rakovinou a aids
chuťové esence: látky přidávané do potravin a léčiv pro zlepšení chuti
chuťové pohárky: malé smyslové orgány složené z chuťových receptorů, bazálních buněk a buněk podpůrných. chuťové pohárky jsou u lidí uloženy v epitelu jazyka, patra a hltanu. jsou inervovány prostřednictvím chorda tympani (větev nervus facialis) a nervus glossopharyngeus
chuťový práh: minimální koncentrace chuťově aktivní látky, na kterou chuťové pohárky reagují a zaznamenají ji
chuťový receptor typu 2: receptory spřažené s g-proteinem, které vnímají hořkou chuť
chvění: mimovolní kontrakce nebo záškuby svalů. jedná se o fyziologickou metodu produkce tepla u člověka a jiných savců
chybná diagnóza: nesprávná diagnóza stanovená po klinickém vyšetření nebo po technických diagnostických procedurách
chybné párování bází: přítomnost nekomplementární báze ve dvouvláknové dna způsobená spontánní deaminací cytosinu nebo adeninu, nesprávným párováním během homologní rekombinace nebo chybami během replikace dna. mnohonásobné, sekvenční chybné párování bází vede ke vzniku heteroduplexní dna (heteroduplexy nukleové kyseliny)
chyby nastavení radioterapie: chyby učiněné při přípravě na radioterapii, včetně chyb při polohování pacientů, nastavení svazků záření, nebo výpočtu dávek záření
chylomikrony: chylomikrony jsou největší lipoproteinové částice s nejnižší hustotou. přenášejí potravní cholesterol a triglyceridy z tenkého střeva do tkání. jejich hustota (0,93 - 1,006 g/ml) je stejná jako hustota lipoproteinů s velmi nízkou hustotou
chylotorax: nahromadění chylu v pohrudniční dutině při poškození hrudního mízovodu (např. úrazem, poruše jeho odtoku např. při útlaku nádorem aj.). (cit. velký lékařský slovník online, 2018 http://lekarske.slovniky.cz)
chylus: lymfa, která je mléčně zbarvená vlivem přítomnosti tuků. označuje se tak zejm. lymfa přitékající ze střev (střevní lymfa) a lymfa v hrudním mízovodu (ductus thoracicus), do kterého se střevní lymfa vlévá. mléčné zbarvení chylu je dáno přítomností chylomikronů, zvýrazní se (nebo se objeví) po jídle, a následně dojde i v krvi (kam se chylus vlévá) k zakalení krevní plasmy (postprandiální lipemie). (cit. velký lékařský slovník online, 2013 http://lekarske.slovniky.cz/ )
chylózní ascites: přítomnost mléčně zbarvené lymfy (chylus) v peritoneální dutině, s infekcí nebo bez infekce
chymasy: rodina neutrálních serinových proteáz s aktivitou podobnou chymotrypsinu. chymázy se nacházejí především v sekrečních granulech mastocytů a uvolňují se během jejich degranulace
chymocell: a wound cleansing agent consisting of bead cellulose with covalently bound proteolytic enzyme, chymotrypsin
chymopapain: cysteinová endopeptidáza izolovaná z latexu papáji. preferenční štěpení na zbytcích kyseliny glutamové a asparagové. ec 3.4.22.6
chymosin: hlavní enzym štěpící mléko, který je produkován vlastním žaludkem (slezem) kojeného telete. vylučuje se jako neaktivní prekurzor zvaný prorennin a v kyselém prostředí žaludku se mění na aktivní enzym. ec 3.4.23.4
chymotrypsin: serinová endopeptidáza vylučovaná slinivkou břišní jako její zymogen, chymotrypsinogen, a přenášená pankreatickou šťávou do dvanáctníku, kde je aktivována trypsinem. selektivně štěpí peptidové vazby na karboxylové straně aromatických aminokyselin
chytré materiály: materiály se schopností měnit svoje vlastnosti podle změn prostředí a zaujímat tak předem určený tvar a/nebo měnit funkčnost
chytré polymery: polymerní materiály, které reagují na podněty změnou svých vlastností
chřestotvaré: pojetí řádu se v průběhu vývoje systematiky značně měnilo. jsou to převážně vytrvalé byliny, často s cibulemi, hlízami či oddenky, ale mohou být i stromkovitého charakteru. značně jsou mezi nimi zastoupeny sukulenty, jako agáve, aloe aj., zato vodních rostlin je zde málo. (upraveno podle wikipedie 2019 http://www.cs.wikipedia.org/)
chřipka lidská: akutní virová infekce u lidí postihující dýchací cesty. vyznačuje se zánětem nosní sliznice, hltanu a spojivek, dále pak bolestmi hlavy a svalů
chůze: činnost, při které tělo postupuje pomalým až mírným tempem koordinovaným pohybem nohou. zahrnuje rekreační chůzi, chůzi pro zdraví a kondici a soutěžní (závodní) chůzi
cichlidy: běžné jméno pro různé ryby z rodu cichlidae, podobné okounu. rod cichlidae patří do podřádu labroidei (vrubozobci), řádu perciformes (ostnoploutví)
ciguatera: otrava rybami, které zkonzumovaly toxické produkty z různých řas (spojených s korály v tropických oblastech). toxiny (ciguatoxiny působící na sodíkové kanály, maitotoxin) se hromadí v těle ryb. k příznakům patří průjmy, zvracení, bolesti břicha, neurologické projevy (parestezie, myalgie, slabost, ataxie aj.), může být slinění, dušnost; méně často vznikají závažné příznaky oběhové. prognóza je větš. dobrá, nemoc trvá bez léčby až několik týdnů. v léčbě se používají osmotická diuretika (mannitol) a symptomatická terapie. (cit. velký lékařský slovník online, 2019 http://lekarske.slovniky.cz/)
ciguatoxiny: polycyklické ethery produkované bičíkovci obrněnkami (např. rodu gambierdiscus). ciguatoxiny působí na další mořské živočichy, jsou pohlcovány a kumulovány rybami. požití takových ryb může u lidí vyvolat otravu ciguatera
ciklopirox: cyklohexanový a pyridinonový derivát, který se používá k léčbě plísňových infekcí kůže a nehtů a k léčbě vaginálních kvasinkových infekcí
cilie: pohyblivé buněčné výběžky na epitelových buňkách, např. v dýchacím ústrojí či ve vejcovodu (tzv. řasinkový epitel). mají význam pro posouvání obsahu (hlenu, vajíčka) těmito orgány. v jejich stavbě a funkci jsou důležité mikrotubuly a centrioly (srov. bičík). v dýchacích cestách mají spolu s kvalitou hlenu (a některými dalšími faktory) význam pro obranyschopnost. jejich pohyb je výrazně tlumen kouřením (hromadění hlenu a zhoršování zánětů dýchacích cest u kuřáků) a morfinem (rovněž zhoršení plodnosti u žen). (cit. velký lékařský slovník online, 2017 http://lekarske.slovniky.cz)
ciliopatie: genetické nemoci způsobené defekty genů pro primární cilium, bazální tělísko nebo centrozom. k primárním příznakům může patřit obezita, skeletální dysplazie, polydaktylie a malformace, které postihují především játra, oči nebo ledviny
cilium fotoreceptoru: část mezi vnitřním a zevním segmentem tyčinky nebo čípku sítnice. probíhá tudy transport proteinů vytvořených ve vnitřním segmentu do segmentu zevního
ciliární arterie: tři skupiny tepének, které se nacházejí v oku a zásobují duhovku, pupilu, skléru, spojivku a svaly duhovky
cim 1 protein, soybean: a soybean protein with 40% homology to rye i (lol p1) antigen
cimetidin: kongener histaminu, který kompetitivně inhibuje vazbu histaminu k receptorům h2. cimetidin má řadu farmakologických účinků. inhibuje sekreci žaludeční kyseliny a také produkci pepsinu a gastrinu
cinanserin: antagonista serotoninu s omezenými antihistaminovými, anticholinergními a imunosupresivními účinky
cinarizin: derivát piperazinu, který svou aktivitou blokuje histaminový h1-receptor a vápníkový kanál s vazodilatačními a antiemetickými vlastnostmi, ale indukuje parkinsonské poruchy
cinchokain: nejúčinnější a nejtoxičtější dlouhodobě působící lokální anestetikum amidového typu užívané pouze pro povrchovou anestézii. cinchokain je určen k lokálnímu znecitlivění před drobnými dermatologickými či chirurgickými zákroky, dále k útlumu bolesti i svědění u lokalizovaných dermatóz
cingulární gyrus: jeden ze závitů na mediální straně mozkových hemisfér, část limbického systému. otáčí se kolem rostrální části mozku a corpus callosum
cinnamomi cortex: activates the peroxisome proliferator-activated receptor alpha in renal cells
cinnamáty: deriváty kyseliny skořicové (strukturní vzorec: fenyl-hc=ch-coo-), včetně jejích solí a esterů
cinoxacin: chemoterapeutikum ze skupiny monofluorovaných chinolonů. syntetické antimikrobiální látky příbuzné s kyselinou oxolinovou a kyselinou nalidixovou používané při infekcích močového ústrojí
circulus arteriosus Willisi: tepenný okruh na spodině mozku. je vytvořen pěti tepnami, které mezi sebou anastomózují: aa. cerebri posteriores, aa. communicantes posteriores, a. cerebri media, a. cerebri anterior, a. communicans anterior. (upraveno podle wikiskripta 2019 http://www.wikiskripta.eu/)
cirkadiánní hodiny: biologický mechanismus, který řídí cirkadiánní rytmus. cirkadiánní hodiny existují v té nejjednodušší formě u sinic a ve složitější podobě u hub, rostlin a u zvířat. u lidí patří do tohoto systému fotoreaktivní retinální gangliové buňky a suprachiazmatické jádro, které působí jako centrální oscilátor
cirkadiánní rytmus: biologický rytmus s periodou o délce 20-28 hodin. různé systémy těla sledují cirkadiánní rytmy, které jsou synchronizovány s hlavními hodinami v mozku. tyto hlavní hodiny jsou přímo ovlivněny podněty prostředí, zejména světlem, a proto jsou cirkadiánní rytmy svázány s cyklem dne a noci. (upraveno podle wikipedie 2021 http://www.cs.wikipedia.org/)
cirkulující mikroRNA: mikrorna, které se vyskytují v bezbuněčných tělesných tekutinách, jako je sérum, plazma, sliny nebo moč
cirkulující nádorová DNA: dna uvolněná z nádorových buněk, která cirkuluje v plazmě, séru nebo v jiných tělesných tekutinách
cirkumcize u mužů: odstranění předkožky penisu nebo její části
cirkumcize u žen: obecný pojem zahrnující tři typy excize vnějších ženských genitálií - sunna, klitoridektomie a infibulace. je spojena s vážnými zdravotními riziky a na mnoha místech byla prohlášena za nezákonnou, ale v mnoha zemích, zejména v africe, je i nadále široce používána