NLK-NML/MeSH-CZ-2025-notes huggingface dataset:
arteria radialis: tepna vřetenní. vzniká větvením a. brachialis, probíhá po zevní straně předloktí, obtáčí proc. styloideus radii, prochází pod šlachami a dostává se do oblasti prvního interoseálního svalu; proráží 1. intermetakarpálním prostorem do dlaně, kde se podílí na tvorbě arcus palmaris superficialis a sama tvoří většinu arcus palmaris profundus. v oblasti zápěstí (laterálně od šlach) se na ní hmatá puls. (cit. velký lékařský slovník online, 2019 http://lekarske.slovniky.cz)
arteria renalis: ledvinná tepna. silná párová tepna vystupující z břišní aorty a procházející retroperitoneálním prostorem k ledvinám, do nichž vstupuje v jejich hilu; před vstupem již obv. bývá rozdělena na 2-3 větve probíhající před pánvičkou či za pánvičkou. zásobuje ledviny, nadledviny a močovody. (upraveno podle: velký lékařský slovník online, 2019 http://lekarske.slovniky.cz)
arteria subclavia: podklíčková tepna. vpravo vystupuje z truncus brachiocephalicus, vlevo přímo z oblouku aorty. prochází mezi předním a prostředním m. scalenus přes první žebro, přechází v a. axillaris. k významným větvím patří a. vertebralis, truncus thyrocervicalis, truncus costocervicalis a a. thoracica interna. zásobuje krk, hrudní stěnu, míchu, mozek, mozkové pleny a horní končetiny. (upraveno podle: velký lékařský slovník online, 2019 http://lekarske.slovniky.cz)
arteria ulnaris: tepna loketní. vzniká větvením a. brachialis, probíhá po vnitřní straně předloktí a v oblasti dlaně tvoří arcus palmaris superficialis, podílí se i na tvorbě arcus palmaris profundus. (cit. velký lékařský slovník online, 2019 http://lekarske.slovniky.cz)
arteria uterina: tepna děložní. je viscerální větví a. iliaca interna, probíhá nejprve po spodině a pak vzhůru podél děložní hrany v lig. latum uteri (křižuje ureter, přičemž v tomto místě je žilní pleteň a bayerova mízní uzlina) a její průběh je u rodivších žen silně zvlněný (což má souvislost s velkým zvětšením dělohy v těhotenství). její větve rovněž zásobují horní část pochvy (a. vaginalis) a část vejcovodu a vaječníku (má anastomózy s a. ovarica). (upraveno podle: velký lékařský slovník online, 2019 http://lekarske.slovniky.cz)
arteria vertebralis: obratlová tepna. odstupuje z a. subclavia a probíhá vzhůru otvory v postranních výběžcích krčních obratlů (skrz foramen processus transversus, dř. transversarium). v lebeční dutině se pravá a levá a. v. spojují v jednu bazilární tepnu (a. basilaris). (cit. velký lékařský slovník online, 2019 http://lekarske.slovniky.cz)
arteriae bronchiales: levé bronchiální tepny odstupují z hrudní aorty, pravé z první mezižeberní tepny nebo z horní levé bronchiální tepny. vyživují průdušky a spodní část trachey
arteriae carotides: největší krční tepna, vychází z aorty (levá přímo, pravá společně s podklíčkovou tepnou jako truncus brachiocephalicus) a zásobuje krví velkou část mozku a hlavy. nejprve probíhá jako společný kmen (a. c. communis), posléze se dělí na karotidu zevní (a. c. externa) a vnitřní (a. c. interna). zevní karotida zásobuje především oblast krku a hlavy vně lebky (srov. a. thyroidea superior, a. pharyngea ascendens, a. lingualis, a. facialis, a. occipitalis, a. temporalis superficialis, a. maxillaris). vnitřní karotida vstupuje do lebeční dutiny, zásobuje velkou část mozku (srov. a. cerebri) a oko (a. ophthalmica). puls karotidy lze na krku hmatat po stranách hrtanu, zjišťuje se zejm. u lidí v hlubším bezvědomí a v kritických stavech, kdy puls na zápěstí bývá nehmatný. (cit. velký lékařský slovník online, 2017 http://lekarske.slovniky.cz)
arteriae epigastricae: arteria epigastrica inferior a a. epigastrica lateralis jsou větvemi arteria iliaca externa, a. epigastrica superficialis odstupuje z a. femoralis, a. epigastrica superior je konečná větev a. thoracica interna. tyto tepny zásobují břišní svaly, bránici, kyčelní oblast a třísla. a. epigastrica inferior se používá jako štěp pro bypass koronární arterie a revaskularizaci myokardu
arteriae meningeae: tři tepny zásobující tvrdou plenu mozkovou, jsou větvemi a. ophthalmica, a. maxillaris a a. pharyngea ascendens. (cit. velký lékařský slovník online, 2019 http://lekarske.slovniky.cz)
arteriae mesentericae: tepny odstupující z břišní aorty, které zásobují většinu střev
arteriae temporales: tepny odstupující z a. carotis externa nebo z a. maxillaris, které zásobují spánkovou oblast
arteriae thoracicae: tepny, které odstupují z podklíčkové nebo z axilární tepny. zásobují přední a podpažní část hrudní stěny, struktury mediastina, bránici, prsní svaly a mléčné žlázy
arteriae tibiales: tepny v oblasti bérce, holenní tepny. větvením a. poplitea vzniká přední (a. t. anterior) a zadní (a. t. posterior) tepna. přední probíhá po membrana interossea mezi začátky extenzorů a přechází v a. dorsalis pedis. jejími větvemi jsou a. recurrens tibialis anterior a posterior, a. malleolaris anterior lateralis a medialis. zadní tepna probíhá v septu mezi povrchovou a hlubokou skupinou flexorů a kolem vnitřního kotníku (kde je na ní možné hmatat puls) vstupuje mezi svaly chodidla, kde se dělí na vnitřní a zevní a. plantaris. v horní části bérce z ní odstupuje a. peronaea [tibia]. (cit. velký lékařský slovník online, 2019 http://lekarske.slovniky.cz)
arteriae umbilicales: pupečníková tepna. viscerální větev a. iliaca interna. ve fetálním období probíhá pupečníkem do placenty. po narození větší část obliteruje (zbývá po ní lig. umbilicale laterale vyzdvihující na peritoneu řasu plica umbilicalis medialis). průchodná zůstává iniciální část, z níž vzniká a. vesicalis superior. u lidí se nacházejí zpravidla dvě pupečníkové tepny, někdy je jen jedna. (upraveno podle: velký lékařský slovník online, 2019 http://lekarske.slovniky.cz)
arterioarteriální píštěl: abnormální propojení mezi dvěma tepnami, které může být způsobené poraněním nebo vzniknout jako vrozená vada
arterioloskleróza: postižení arteriol s degenerativními změnami v jejich stěně s ukládáním fibrinoidních hmot. vzniká např. při hypertenzi, vystupňována je v ledvinách při maligní hypertenzi. (cit. velký lékařský slovník online, 2017 http://lekarske.slovniky.cz)
arterioly: arteriola - malá tepna, tepénka. je pokračováním větší tepny a sama se dále větví na kapiláry. rozšířením nebo zúžením svého průměru může výrazně ovlivňovat krevní průtok danou oblastí a podílet se na regulaci krevního tlaku (zvyšuje nebo snižuje odpor, který musí srdce při vypuzování krve překonávat). (cit. velký lékařský slovník online, 2015 http://lekarske.slovniky.cz/ )
arteriosclerosis obliterans: běžná okluzní nemoc tepen způsobená aterosklerózou. je charakterizovaná lézemi tepen v oblasti tunica intima včetně aorty a tepen, které z ní vycházejí ke končetinám. mezi rizikové faktory patří kouření, hyperlipidemie a hypertenze
arterioskleróza: ztluštění a ztráta elasticity stěn tepen jakékoliv velikosti. podle typu léze a arterie se rozlišuje mnoho forem, např. ateroskleróza s tukovými lézemi v tunica intima středních a velkých svalových tepen
arteriovenózní anastomóza: céva, která přímo propojuje tepnu a žílu, a tak funguje jako spojka propojující vlásečnice. nezaměnit s chirurgickou anastomózou nebo s arteriovenózní píštělí
arteriovenózní malformace: abnormální formace krevních cév, které vedou tepennou krev přímo do žil bez průchodu krve kapilárním systémem. tyto cévy jsou většinou zkroucené, dilatované, se silnými cévními stěnami. obvyklým typem je vrozená arteriovenózní píštěl. v postižených oblastech může nedostatečný přísun živin a kyslíku z kapilární krve vést k poškození tkání
arteriovenózní píštěl: abnormální přímé propojení mezi tepnou a žílou bez průchodu krve vlásečnicemi. av píštěl zpravidla vede k vytvoření rozšířených vakovitých spojení (arteriovenózních aneurysmat). umístění a velikost zkratu určuje míru ovlivnění kardiovaskulárních funkcí jako např. krevního tlaku a srdeční frekvence
arteriovenózní zkrat: chirurgický zkrat umožňující přímý průchod krve z tepny do žíly
arteritida centrálního nervového systému při AIDS: zánět artérií v cns, který se vyskytuje u pacientů s aids nebo u oportunních infekcí doprovázejících aids
arteriální okluzní nemoci: patologické procesy, které způsobují částečnou nebo úplnou obstrukci tepen. charakteristickým rysem je značně omezený nebo chybějící průtok krve postiženou tepnou. toto onemocnění se také označuje jako arteriální insuficience
arteriální tlak: tepenný tlak, tlak v tepenném řečišti. krevní tlak v arteriích. obvykle se měří pomocí tonometru na horní části paže, což představuje arteriální tlak v pažní tepně (arteria brachialis)
artesunát: ve vodě rozpustný polosyntetický derivát seskviterpenického laktonu artemisininu s antimalarickými, antischistosomózovými, antivirovými a potenciálními protinádorovými účinky
arteterapie: použití umění (výtvarného umění, malování, modelování aj.) jako podpůrné terapie při léčení neurologických a psychických poruch nebo poruch chování
artikain: artikain patří mezi amido-estery (thiofeny), obsahuje thiofenový kruh se zabudovanou molekulou síry (to způsobuje rychlý nástup účinku). je prvním (1976) lokálním anestetikem vytvořeným speciálně pro zubní lékařství. artikain s adrenalinem poskytuje trvání znecitlivění pulpy a měkkých tkání středně dlouhého účinku
artralgie: bolesti kloubů. kromě vlastních kloubních nemocí mohou provázet řadu chorob, např. chřipku. (cit. velký lékařský slovník online, 2015 http://lekarske.slovniky.cz)
artritida: zánět kloubu. klasicky se projevuje otokem, zčervenáním, bolestí, omezením pohybu, přičemž ne vždy jsou všechny příznaky přítomny. může být postižen jeden kloub (monoartritida), několik (oligoartritida) či více kloubů (polyartritida). příčin a. je velké množství; kromě skupiny revmatických chorob jsou časté a. reaktivní (navazující po určité latenci zejm. na infekční onemocnění trávicího či močového ústrojí, srov. spondylartritida), dále může být a. infekční, gonokoková, tuberkulózní, a. při lymeské borrelióze aj. a. podmíněná interními či neurologickými chorobami (akromegalická, myxedémová), paraneoplastická a. se častěji označuje jako artropatie. (cit. velký lékařský slovník online, 2017 http://lekarske.slovniky.cz)
artritida experimentální: artritida, která je indukována na pokusných zvířatech. pro vytvoření modelů experimentální artritidy se používají imunologické metody a infekční látky. tyto metody zahrnují injekční aplikaci stimulátorů imunitní odpovědi, jako jsou imunologická adjuvancia nebo kolagen
artrocentéza: punkce kloubu. provádí se k odběru kloubní tekutiny (srov. hydrartros) pro její vyšetření či pro snížení napětí kloubního pouzdra (např. po úrazu), ev. k vpravení léku do kloubu. (cit. velký lékařský slovník online, 2015 http://lekarske.slovniky.cz/ )
artrodéza: chirurgické znehybnění kloubu. odstraněním kloubních chrupavek dojde k srůstu kostí. provádí se u některých těžce poškozených kloubů a jejich silných bolestí. (cit. velký lékařský slovník online, 2019 http://lekarske.slovniky.cz/)
artrografie: rentgenografie kloubu, obvykle po injekční aplikaci pozitivní nebo negativní kontrastní látky
artrogrypóza: termín používaný pro mnohočetné kongenitální svalové kontraktury. tento příznak doprovází řadu neurologických onemocnění např. primární myopatie, virové myozitidy, infantilní spinální svalové atrofie aj.(cit. velký lékařský slovník online, 2017 http://lekarske.slovniky.cz)
artropatie rotátorové manžety: rychle destruktivní onemocnění ramenního kloubu a kostí, které se vyskytuje hlavně u starších osob a převážně u žen. projevuje se bolestí ramene, nestabilitou kloubu a přítomností krystalických fosforečnanů vápenatých v synoviální tekutině. onemocnění je spojeno s poraněním rotátorové manžety
artroplastika: operace k obnovení funkce kloubu, nejč. formou kloubní endoprotézy. (cit. velký lékařský slovník online, 2019 http://lekarske.slovniky.cz/)
artroplastika ramenního kloubu: náhrazení/výměna ramenního kloubu. náhradu ramenního kloubu lze provést buď jako hemiartroplastiku (kterou v podstatě vždy rozumíme náhradu hlavice, tj. implantaci humerální komponenty), nebo jako totální náhradu ramenního kloubu, což znamená provedení náhrady obou součástí kloubu, tzn. hlavice i jamky (glenoidu), neboli aplikaci humerální i glenoidální komponenty. (dopl. podle vladimír frič. náhrada ramenního kloubu. sanquis 2006, č. 46. dostupné z: https://www.sanquis.cz/index2.phplinkid=art228)
artroplastiky kloubů: operace k obnovení funkce kloubu, nejč. formou kloubní endoprotézy. (cit. velký lékařský slovník online, 2021 http://lekarske.slovniky.cz/)
artroskopie: endoskopické vyšetření, terapie a operace kloubu
artróza kolenních kloubů: nezánětlivé degenerativní onemocnění kolenního kloubu, u kterého lze rozlišit tři hlavní typy: stav, který neumožňuje normální synchronní pohyb, stav, který umožňuje abnormální dráhy pohybu a stav, který způsobuje hromadění napětí v kloubu, v důsledku čehož dochází ke změnám v kloubní chrupavce
artróza kyčelních kloubů: artróza kyčelního kloubu. jedna z nejčastějších artróz, která může vést k ankylóze. predisponujícími faktory jsou vývojové poruchy kyčle, traumata, přetěžování kloubu, obezita, některé metabolické vady aj. projevuje se bolestivostí, postupně s omezením hybnosti. bolest je horší po zátěži, odpočinkem se zmírňuje. druhotně vzniká i reaktivní postižení okolních tkání. na rtg je patrna deformace kloubních plošek, zužování kloubní štěrbiny. nejúčinnější léčbou, zejm. v pozdějších stadiích, je náhrada kloubu totální endoprotézou (tep). význam má i rehabilitace. (cit. velký lékařský slovník online, 2015 http://lekarske.slovniky.cz/ )
artróza páteře: degenerativní onemocnění kloubů páteře. dochází při něm k progresivnímu zhoršení páteřní kloubní chrupavky, obvykle s tvrdnutím subchondrální kosti a nárůstem kostní ostruhy (osteofyt)
arylalkylamin-N-acetyltransferasa: acetyltransferáza se specifitou vůči aminoskupině aromatických alkylaminů (arylalkylaminů), jako je serotonin. tento enzym se také označuje jako serotoninacetyláza, přestože k acetylaci serotoninu může docházet také působením acetyltransferáz se širokou specifitou, jako je arylamin-n-acetyltransferáza
arylamin-N-acetyltransferasa: enzym, který katalyzuje přenos acetylových skupin z acetyl-coa na arylaminy. může také katalyzovat přenos acetylových skupin mezi arylaminy bez koenzymu a a má širokou specifitu pro aromatické aminy, včetně serotoninu. arylamin-n-acetyltransferáza by však neměla být zaměňována s enzymem arylalkylamin-n-acetyltransferázou, která se také označuje jako serotoninacetyltransferáza
aryldialkylfosfatasa: enzym, který katalyzuje hydrolýzu aryl-dialkylfosfátu za vzniku dialkylfosfátu a arylalkoholu. může hydrolyzovat široké spektrum organofosfátových substrátů a řadu esterů aromatických karboxylových kyselin. může také zprostředkovávat enzymatickou ochranu lipoproteinů s nízkou hustotou před oxidativní modifikací a následnou sérií dějů vedoucích k tvorbě ateromu. enzym byl dříve považován za identický s arylesterázou (ec 3.1.1.2)
arylformamidasa: enzym, který katalyzuje přeměnu n-formyl-l-kynureninu a vody na formiát a l-kynurenin. působí také na další aromatické formylaminy. ec 3.5.1.9
arylsulfatasa B: arylsulfatáza, která katalyzuje hydrolýzu 4-sulfátových skupin n-acetyl-d-galaktosamin-4-sulfátových jednotek chondroitinsulfátu a dermatansulfátu. nedostatek tohoto enzymu je zodpovědný za dědičné lysozomální onemocnění, maroteauxův-lamyho syndrom (mukopolysacharidózu vi). ec 3.1.6.12
arylsulfatasy: enzymy, které katalyzují hydrolýzu fenolsulfátu za vzniku fenolu a sulfátu. byla izolována arylsulfatáza a, b a c. . deficit arylsulfatáz je jednou z příčin metachromatické leukodystrofie. ec 3.1.6.1
arylsulfotransferasa: sulfotransferáza, která katalyzuje sulfataci fenolu v přítomnosti 3'-fosfoadenylsulfátu jako donoru sulfátu za vzniku arylsulfátu a adenosin 3',5'-bisfosfátu. jako akceptory může působit řada aromatických sloučenin; avšak substráty nejsou organické hydroxylaminy. sulfátová konjugace tímto enzymem je hlavní cestou biotransformace fenolických a katecholových léčiv a neurotransmiterů. ec 2.8.2.1
arytenoidní chrupavka: párová chrupavka hrtanu nasedající na zadní část chrupavky prstencové (cartilago cricoidea). má tvar trojbokého hranolu s vrcholem kraniálně. upínají se na četné vazy a svaly hrtanu vč. ligamentum vocale. (cit. velký lékařský slovník online 2012, http://lekarske.slovniky.cz/)
arytmogenní dysplazie pravé komory: stav s náhradou svaloviny, zejm. pravé komory, vazivem a tukovou tkání, s dilatací a arytmiemi, řadí se někdy ke kardiomyopatiím. kromě arytmií, které mohou někdy způsobit i náhlou smrt, bývají příznaky srdečního selhání; mohou být i asymptomatické formy. etiologie je různá, existují vlivy genetické i vnější, léčba je symptomatická, zaměřená zejm. proti arytmiím, vč. defibrilátorů apod. (cit. velký lékařský slovník online, 2013 http://lekarske.slovniky.cz/ )
ascites: zvýšené množství volné tekutiny v dutině břišní (norma je do 150 ml). (cit. wikiskripta 2016 http://www.wikiskripta.eu/)
ascitická tekutina: serózní tekutina ascitu, akumulovaná v peritoneální dutině
asertivita: silně neústupné, sebejisté a náročné chování
asfyxie: patologický stav vyvolaný nedostatkem kyslíku projevující se hrozbou smrti udušením. dušení je způsobené nedostatkem vzduchu, např. ucpáním dýchacích cest (laryngospasmus, strangulace, topení aj.) (cit. velký lékařský slovník online, 2015 http://lekarske.slovniky.cz/ )
asfyxie novorozenců: respirační selhání u novorozenců
asialoglykoproteinový receptor: lektin typu c, který je buněčným povrchovým receptorem pro asialoglykoproteiny. nachází se především v játrech, kde zprostředkovává endocytózu glykoproteinů v séru
asijská schistosomóza: schistosomóza způsobená druhem schistosoma japonicum. toto onemocnění se vyskytuje endemicky ve východní asii a ovlivňuje střeva, játra a slezinu
asijští Američané, domorodí Havajci a obyvatelé tichomořských ostrovů: členové komunit asijských američanů, domorodých havajců a obyvatel tichomořských ostrovů
asistenti fyzioterapie: osoby, které pod dohledem oprávněných fyzioterapeutů poskytují pacientům léčbu pomocí různých fyzikálních technik
asistenti lékařů: zdravotníci, kteří vykonávají lékařskou praxi jako členové týmu s dohlížejícími lékaři. poskytují širokou škálu lékařských a chirurgických služeb různým populacím ve venkovském a městském prostředí. povinnosti mohou zahrnovat fyzikální vyšetření, diagnostiku a léčbu onemocnění, interpretaci testů, asistenci při operaci a předepisování léků. (týká se usa praxe)
asistenti pediatrů: osoby vysokoškolsky vzdělané k poskytování lékařské péče kojencům a dětem pod dohledem lékaře
asistovaná cirkulace: umělé čerpadlo, které napomáhá přirozené činnosti srdce
asistovaná reprodukce: klinické a laboratorní techniky používané ke zvýšení plodnosti u lidí a zvířat
askaridóza: onemocnění škrkavkou, červem dlouhým cca 20 cm, který žije v tenkém střevě. způsobuje různé trávicí poruchy, krátce po infekci může vyvolat i horečku s dýchacími obtížemi. (cit. velký lékařský slovník online, 2015 http://lekarske.slovniky.cz)
askarióza: infekce hlísticemi rodu ascaris. helmintóza, nematodóza. způsobuje zejm. trávicí obtíže (bolesti, průjmy, nechutenství, zvracení aj.), krátce po infekci může vyvolat i horečku s dýchacími obtížemi. onemocnění je více rozšířené v oblastech se špatnou hygienou a v oblastech, kde jsou lidské výkaly používány pro hnojení
askorbátoxidasa: enzym, který přeměňuje kyselinu askorbovou na kyselinu dehydroaskorbovou. ec 1.10.3.3
askorbátperoxidasa: peroxidázy, které využívají kyselinu askorbovou jako donor elektronů k redukci peroxidu vodíku na vodu. výsledkem reakce je produkce kyseliny monodehydroaskorbové a kyseliny dehydroaskorbové
asociace (psychologie): asociace představ (vybavení jedné představy či myšlenky působením jiné, která je s ní nějakým způsobem spojena, včetně spojení podvědomého). běžný jev v duševní činnosti, na němž jsou založeny i některé psychologické testy. bizarní a pro okolí nepochopitelné asociace lze pozorovat u schizofrenie. (cit. velký lékařský slovník online, 2015 http://lekarske.slovniky.cz)
asociace pro duševní zdraví: dobrovolné organizace, které podporují vzdělávací programy a výzkum v oblasti psychiatrie s cílem podpořit duševní zdraví. první sdružení ve spojených státech bylo založeno v roce 1909 jako národní výbor pro duševní hygienu, v roce 1976 se z něj stala asociace pro duševní zdraví a později v roce 1980 národní asociace pro duševní zdraví. státní a místní asociace duševního zdraví v této zemi jsou zřízeny národní organizací a jsou s ní spojeny
asociační učení: zásada, že položky prožité společně jsou propojeny, takže obnovení jedné vyvolává druhou
asociované struktury Cajalových tělísek: malé jaderné struktury, které se vyskytují v těsné blízkosti cajalových tělísek. obsahují proteinový komplex smn a mohou hrát roli při vzniku (úpravě) malých jaderných ribonukleoproteinů
asociální osobnost: porucha osobnosti vyznačující se nedostatkem citu, chladem a lhostejností vůči společenským normám, které vyúsťují v často bezohledné asociální chování. s touto poruchou je spojená malá ovlivnitelnost trestem, nízká schopnost poučit se ze zkušenosti, sklon k agresi, nízká tolerance k zátěži, chybění lítosti, impulzivita aj. v etiopatogenezi se uplatňují genetické i psychosociální faktory. poruchy chování jsou patrné již od dětství, zejm. od puberty. tato porucha se výrazně častěji vyskytuje u trestaných osob, s věkem má tendenci se mírnit. léčba je považována za svízelnou, uplatňují se psychoterapeutické metody, důležitá je prevence u problémových jedinců již v období dospívání. (cit. velký lékařský slovník online, 2014 http://lekarske.slovniky.cz)
asparagin: neesenciální aminokyselina, která se podílí na metabolickém řízení buněčných funkcí v nervové a mozkové tkáni. je biosyntetizován asparagin syntetázou z kyseliny aspartové a amoniaku
asparaginasa: enzym hydroláza, který přeměňuje l-asparagin a vodu na l-aspartát a nh3. cytostatikum; enzym katalyzující rozklad asparaginu na asparagovou kyselinu a amoniak (patří mezi deamidázy). nedostatek aminokyseliny omezuje růst nádorových buněk. indikací jsou zejm. lymfoproliferativní choroby (akutní lymfoblastová leukemie). ec 3.5.1.1. (uprav. podle: velký lékařský slovník online, 2023 http://lekarske.slovniky.cz/)
asparaginsynthetasa: enzym, který katalyzuje tvorbu asparaginu z amoniaku a kyseliny asparagové za přítomnosti atp. ec 6.3.1.1
aspartam: aspartam je dipeptid, který je složen ze dvou aminokyselin (l-asparagové a l-fenylalaninu), které se běžně vyskytují v bílkovinách v přírodě (přesněji je methylesterem tohoto dipeptidu). používá se jako náhražka cukru v potravinách, především v tzv. nízkoenergetických nápojích, je asi 200krát sladší než sacharóza. (upraveno podle wikipedie 2020 http://www.cs.wikipedia.org/)
aspartasa: enzym, který v rostlinách a některých mikroorganismech katalyzuje přeměnu kyseliny asparagové na amoniak a kyselinu fumarovou. ec 4.3.1.1
aspartokinasa-homoserindehydrogenasa: bifunkční protein s aspartokinázovou a homoserindehydrogenázovou aktivitou. vyskytuje se především u bakterií a rostlin
aspartylglukosaminurie: progresivní lyzozomální nemoc z ukládání s recesivní dědičností. je způsobená deficitem aspartylglukosaminidázy. dochází k akumulaci n-acetylglukosaminylasparaginu v lyzozomech
aspartylglukosylaminasa: enzym, který katalyzuje přeměnu n(4)-(beta-n-acetyl-d-glukosaminyl)-l-asparaginu a vody na n-acetyl-beta-d-glukosamylamin a l-aspartát. působí pouze na asparaginooligosacharidy obsahující jednu aminokyselinu, tj. asparagin má volné alfa-aminoskupiny a alfa-karboxylové skupiny
aspartát-semialdehyddehydrogenasa: enzym, který katalyzuje přeměnu l-aspartát-4-semialdehydu, ortofosfátu a nadp+ za vzniku l-4-aspartylfosfátu a nadph. ec 1.2.1.11
aspartát-tRNA-ligasa: enzym, který katalyzuje připojení kyseliny asparagové k její specifické transferové rna. ec 6.1.1.19
aspartátaminotransferasa cytoplazmatická: aspartátaminotransferáza, která se nachází v cytoplazmě
aspartátaminotransferasa mitochondriální: aspartátaminotransferáza vyskytující se v mitochondriích
aspartátaminotransferasy: enzymy třídy transferáz, které katalyzují přeměnu l-aspartátu a 2-ketoglutarátu na oxaloacetát a l-glutamát. ec 2.6.1.1
aspartátkarbamoyltransferasa: enzym, který katalyzuje přeměnu karbamoylfosfátu a l-aspartátu za vzniku ortofosfátu a n-karbamoyl-l-aspartátu. (z enzyme nomenclature, 1992) ec 2.1.3.2
aspartátkinasa: enzym, který katalyzuje tvorbu beta-aspartylfosfátu z kyseliny asparagové a atp. jako alosterický regulátor tohoto enzymu slouží threonin, který řídí biosyntetickou cestu od kyseliny asparagové k threoninu. ec 2.7.2.4
aspartátové endopeptidasy: podtřída endopeptidáz, jejichž aktivita závisí na zbytku kyseliny asparagové
aspartátové proteasy: podtřída proteáz, jejichž aktivita závisí na zbytku kyseliny aspartové
aspergilóza: onemocnění vyvolané houbou rodu aspergillus
aspergilóza alergická bronchopulmonální: onemocnění způsobené alergickou reakcí na houbu z rodu aspergillus. vyskytuje se u astmatiků, projevuje se stěhovavými plicními infiltráty a zvýšeným množstvím eozinofilů v periferní krvi. léčí se steroidy, antibiotika namířená proti původci jsou neúčinná. (cit. velký lékařský slovník online, 2015 http://lekarske.slovniky.cz)
aspermie: úplná nepřítomnost ejakulátu. tato porucha by se měla odlišovat od azoospermie (nepřítomnosti spermií v ejakulátu)
aspirace (psychologie): silná touha něco dokázat. obvykle se týká vyšších hodnot nebo ideálů
aspirace do dýchacích cest: vdechnutí tekutiny nebo pevné části, např. obsahu z žaludku nebo jiných cizích těles, do dýchacího ústrojí. způsobí-li to poškození plic, označuje se tato porucha jako aspirační pneumonie
aspirace žaludečního obsahu: vdechnutí žaludečního obsahu
aspirační pneumonie: typ zánětu plic, který je důsledkem vdechnutí jídla, kapaliny nebo žaludečního obsahu do horních dýchacích cest
aspirinové astma: astmatická reakce (např. bronchokonstrikce) na konvenční nesteroidní antiflogistika včetně aspirinu
astat: radioaktivní halogen s chemickou značkou at a atomovým číslem 85. má 33 známých izotopů, všechny jsou radioaktivní a nestabilní. jejich nukleonová čísla se pohybují v rozmezí 191 až 223. astat může být použit při léčení hypertyreózy, protože vyzařuje alfa částice
astemizol: látka užívaná k léčbě některých alergických stavů (selektivní antihistaminikum h1). má potlačeny sedativní účinky. může vyvolat poruchy srdečního rytmu (prodlužuje interval qt), riziko některých nežádoucích účinků zvyšují interakce s jinými léky. (cit. velký lékařský slovník online, 2023 http://lekarske.slovniky.cz/) kvůli těmto vzácným, ale potenciálně smrtelným vedlejším účinkům je od roku 1999 stažena z trhu
astenie: tělesná slabost, nedostatek nebo ztráta síly a energie
astenopie: všeobecné příznaky rychlé zrakové unavitelnosti vznikající v důsledku nedostatečné korekce refrakční vady, začínající presbyopie apod. (cit. velký lékařský slovník online, 2013 http://lekarske.slovniky.cz/ )
astenozoospermie: snížená pohyblivost spermií. (cit. velký lékařský slovník online, 2018 http://lekarske.slovniky.cz)
astigmatismus: refrakční vada oka, při níž vlivem nestejného zakřivení lomivých struktur oka (obv. rohovky, méně často čočky) dochází k poruše vidění. světelné paprsky nedopadají na sítnici rovnoměrně, a proto nejsou pozorované předměty vnímány stejně ostře. při zobrazení bodu ležícího mimo osu prochází úzký svazek paprsků čočkou šikmo, vlnoplocha za čočkou není kulová (má různé poloměry křivosti), vznikají dva ostré obrazy bodu ve tvaru dvou navzájem kolmých úseček, v jiných rovinách je obrazem bodu neostrá ploška. vadu je možné upravit brýlemi s cylindrickými čočkami. (cit. velký lékařský slovník online, 2013 http://lekarske.slovniky.cz/ )
astma z námahy: astmatické záchvaty vznikající po tělesné námaze. záchvat je obvykle krátký a spontánně odezní. závažnost obstrukce dýchacích cest je velmi ovlivněná okolním prostředím (vdechování studeného vzduchu významně zhoršuje obstrukci, naopak teplý vlhký vzduch ji zmírňuje a odstraňuje)
astrocytom: druh nádoru cns vycházející z podpůrné nervové tkáně neuroglie. bývá v různých částech mozku a dle toho působí obtíže (bolesti hlavy, epileptické záchvaty aj.). existuje v nezhoubné i zhoubné variantě. léčí se operací a ozařováním. (cit. velký lékařský slovník online, 2016 http://lekarske.slovniky.cz)
astrocyty: velké gliové buňky (makroglie), které podpírají a vyživují neurony, mají schopnost regenerace (tvoří gliovou jizvu), jsou největší z neurogliových buněk. vysílají dlouhé výběžky opatřené nožkami (vaskulární pedikly), které obalují všechny cévy centrálního nervového systému. pedikly vytvářejí souvislou vrstvu pod měkkou plenou mozkovou (pia mater). existují astrocyty dvou typů: plazmatické a vláknité (fibrilární). plazmatické astrocyty najdeme v šedé hmotě mozku a míchy. jejich výběžky jsou kratší a širší než u fibrilárních astrocytů. fibrilární astrocyty se nacházejí hlavně v bílé hmotě mozku a míchy a jejich výběžky jsou dlouhé a štíhlé. (upraveno podle wikipedie 2019 http://www.cs.wikipedia.org/) nebo astrocyty patří mezi makroglie a jsou největšími gliálními buňkami. výběžky astrocytů jsou připojeny ke krevním cévám a k pia mater pomocí rozšířených gliálních nožek. okolo cév v cns tvoří výběžky astrocytů membrana limitans gliae perivascularis, která je součástí hematoencefalické bariéry (bariéra mezi krví a tkání cns). na povrchu cns tvoří výběžky astrocytů membrana limitans gliae superficialis. další funkcí astrocytů je výživa neuronů. astrocyty tedy oddělují nervovou tkáň od okolí a zprostředkovávají látkovou výměnu s krví či mozkomíšním mokem. zároveň mají astrocyty ve vztahu k synapsím izolační funkci, neboť zabraňují šíření vzruchu mimo synapse. pokud dojde k odumření některých neuronů, je odumřelé ložisko nahrazeno astrocyty, které vytvoří tzv. gliovou jizvu. rozlišujeme dva druhy astrocytů, plazmatické a fibrilární. (upraveno podle wikiskripta 2019 http://www.wikiskripta.eu/)
astronomické jevy: seskupení hmoty ve vesmíru, jako jsou hvězdy, planety a komety; jejich vlastnosti a procesy, kterými procházejí
asymetrické buněčné dělení: nerovnoměrné dělení buněk, které vede k dceřiným buňkám různých velikostí
asynchronie mezi pacientem a ventilátorem: časový nesoulad mezi inspiračním úsilím pacienta a spouštěním inspirační podpory mechanického ventilátoru
ataxie: ataxie je dyskoordinace nebo nešikovnost pohybů, která není důsledkem svalové slabosti. jedná se o poruchu plánu, odměřování a monitorace trajektorie pohybů. může postihovat oční pohyby, řeč, končetiny, trup, stoj a chůzi a je způsobena lézí vestibulárního aparátu, mozečku nebo proprioceptivních drah. (cit. wikiskripta 2016 http://www.wikiskripta.eu/)
ataxie chůze: porucha schopnosti koordinace pohybů nutných pro normální chůzi, která může být způsobena poškozením motorické funkce nebo senzorické zpětné vazby. může být příznakem nemocí mozku (včetně onemocnění mozečku a bazálních ganglií), nemocí míchy nebo periferního nervového systému
ataxin-3: deubikvitinační enzym z rodiny ataxinů. podílí se na homeostáze proteinů, genetické transkripci, regulaci cytoskeletu a vývoji svalů. expanze trinukleotidových repetic cag v kódující oblasti genu ataxin-3 je spojena se spinocerebelární ataxií typu 3 (machado-josephovou nemocí)
atazanavir sulfát: azapeptid a inhibitor hiv-proteázy, který se používá při léčbě hiv infekcí a aids v kombinaci s jinými látkami proti hiv
atelektáza: nepřítomnost vzduchu v celých plicích nebo jejich části např. u nedovyvinutých plic novorozence nebo při plicním kolapsu dospělých. plicní atelektáza může být způsobená vzduchovou obstrukcí, plicní kompresí, fibrózním zmnožením tkáně (kolapsová plicní indurace) nebo z jiné příčiny
atenolol: kardioselektivní beta-1 adrenergní blokátor, který má vlastnosti a účinnost podobnou propranololu, ale bez negativního inotropního účinku
ateroembolie: blokáda krevní cévy ateromatózními depozity bohatými na cholesterol. obvykle vznikají v místě větvení velké tepny do menších větví. označuje se též jako ateroembolie, může být spontánní nebo iatrogenní. pacienti se spontánní ateroembolií mají často bolestivá, cyanotická bříška prstů
aterosklerotický plát: nepravidelná ztluštěnina vnitřní vrstvy artérie, tzv. intimy. jde o nahromadění tukové hmoty, bílých krvinek a dalších látek ve stěně tepny. (cit. wikipedie, 2022 https://cs.wikipedia.org)
ateroskleróza: onemocnění tepen, při němž se v jejich stěnách ukládají tukové látky (viz aterom) a druhotně vápník, čímž je tepna poškozována, ztrácí pružnost a dochází k jejímu postupnému zužování (až obliteraci) s následnou ischemií příslušné části organismu, popř. k její ruptuře či vzniku aneurysmatu. nejnápadnější bývají tyto změny na koronárních tepnách srdce (ichs), tepnách dolních končetin (ichdk), mozku, ledvin atd. onemocnění vzniká působením řady klinicky patrných rizikových faktorů, k nimž patří zejm. vysoká hladina krevních tuků (zvýšený ldl cholesterol a naopak nízký hdl cholesterol), hypertenze, kouření, obezita, diabetes, zvýšená hladina homocysteinu v krvi (není všeobecně uznáváno), stres, nedostatek pohybu. v patogenezi (v časné fázi) se výrazně uplatňuje endotelová dysfunkce. roli mají zánětové děje, růstové faktory a jiné cytokiny. pro vývoj komplikací je důležitá stabilita aterosklerotického plátu, jehož ruptura může vést k vzniku nasedající trombózy a provalení ateromových hmot. léčba a. je dosud zaměřena především proti komplikacím či naopak rizikovým faktorům, zejm. ovlivnění lipidového metabolismu. u žen se výskyt a. zvyšuje po menopauze. k odstranění již existujících zúžení se užívá např. angioplastika či stent. (cit. velký lékařský slovník online, 2017 http://lekarske.slovniky.cz)
atetóza: nervová porucha hybnosti spočívající v neschopnosti udržet svaly v jedné pozici. projevuje se mimovolními, pomalými nepřetržitými pohyby ("červovitými"), postihujícími často prsty, ruce, jazyk, popř. i další části těla. vzniká při poškození mozku (oblastí důležitých pro kontrolu hybnosti, bazálních ganglií, např. nedostatkem kyslíku během porodu. (cit. velký lékařský slovník online, 2013 http://lekarske.slovniky.cz/ )
atlantoaxiální kloub: kloubní spojení mezi prvním a druhým krčním obratlem
atlantookcipitální kloub: skloubení mezi atlasem a kostí týlní. (cit. velký lékařský slovník online, 2018 http://lekarske.slovniky.cz)
atlasy jako téma: díla, která se zabývají sbírkami ilustrativních vyobrazení, schémat a map
atmosféra: plynný obal obklopující planetu nebo podobné těleso
atmosférické expoziční komory: experimentální zařízení používaná při inhalačních studiích, při nichž je člověk nebo zvíře částečně nebo úplně ponořen do chemicky řízené atmosféry
atmosférický tlak: síla působící v daném místě atmosféry kolmo na libovolně orientovanou jednotkovou plochu a vyvolaná tíhou vzduchového sloupce sahajícího od hladiny, ve které se tlak zjišťuje, až k horní hranici atmosféry. tlak vzduchu se v meteorologii vyjadřuje v pascalech (pa). (upraveno podle: česká meteorologická společnost [online]: elektronický meteorologický slovník (ems) [cit 10.03.2022]. dostupné z: http://slovnik.cmes.cz)
atopická dermatitida: chronické zánětlivé, geneticky podmíněné onemocnění kůže, které se vyznačuje zvýšenou tvorbou imunoglogulinu e, zvýšenou náchylností k alergické rýmě a astmatu. vrozený je i snížený práh pro svědění. mezi klinické projevy patří lichenifikace (zhrubění kůže), exkoriace (oděrky) a tvorba krust, hlavně v loketních a podkolenních jamkách. vyskytuje se kojenecká a dětská forma a forma dospělých
atovachon: hydroxynaftochinon, který má antimikrobiální aktivitu a je používán v antimalarických protokolech
atraktylosid: diterpenoidní glykosid kauranového typu, který se nachází v některých rostlinách, např. u atractylis gummifera (též carlina gummifera - pupava klejnatá), xanthium (řepeň), callilepis a v kávě. atraktylosidy jsou specifickými inhibitory adp/atp transportu přes mitochondriální membrány, mají toxický účinek
atrasentan: zástupce lékové skupiny sentanů, selektivní antagonista endotelinových receptorů a. má terapeutický potenciál jako antineoplastická látka a pro léčbu diabetických nefropatií
atrice zubů: fyziologický proces ztráty zubních tkání postihující především okluzní plošky a incizální hrany způsobený vzájemným třením zubů při žvýkání. (cit. wikiskripta, 2017 http://www.wikiskripta.eu)
atrioventrikulární blokáda: porucha srdečního rytmu, jejímž podkladem je porušené vedení vzruchu v oblasti av junkce, tedy atrioventrikulárního uzlu a hisova svazku. tyto části převodního systému srdečního zajišťují převod vzruchu ze srdečních předsíní na komory. při těžším stupni blokády tak dochází k narušení koordinace stahu předsíní a komor. (cit. wikipedie 2016 http://www.cs.wikipedia.org/)
atrioventrikulární nodální reentry tachykardie: tachykardie vzniklá v oblasti av uzlu, předpokladem je existence dvou paralelních drah v uzlu, z nichž jedna vede vzruchy pomaleji (rychlá a pomalá dráha). samotným mechanizmem je reentry - tedy krouživý vzruch, který "obíhá" těmito drahami a odtud s vysokou frekvencí aktivuje předsíně i komory. nejčastější forma avnrt má pomalé vedení směrem ze síně na komoru a rychlé vedení zpět na síň. existuje i forma s opačným směrem kroužení nebo atypické formy v přítomnosti více než dvou paralelních drah. (cit. wikipedie 2016 http://www.cs.wikipedia.org/)
atriální natriuretický faktor: peptid vznikající v srdeční síni, zvyšuje vylučování sodíku - natria močí. tvoří se při roztažení síně větším objemem tekutin v cévách. má rovněž vazodilatační účinky. (cit. velký lékařský slovník online, 2012 http://lekarske.slovniky.cz/ )
atrofická maxila: úbytek kostní hmoty horní čelisti, ke kterému dochází buď po extrakci zubů, nebo při bezzubé čelisti. terapie zahrnuje transplantaci kostí nebo alveolární plastiku a implantaci zubů
atrofická rýma: rhinitis chronica atrofica - chronický, atrofický zánět nosní sliznice. dochází k atrofii sliznice s úbytkem serózních a hlenovitých žlázek a dlaždicové metaplazii řasinkového epitelu. sliznice vysýchá, místy na ní ulpívají hlenohnisavé krusty. často bývá postižen i nosohltan. pocit sucha v dutině nosní je doprovázen parestezií, pálením a často též poruchou čichu až anosmií. léčba spočívá v uvolnění krust, zvlhčení sliznice mukolytiky, inhalacemi, speciálními mastmi, ale zejména v odstranění primární příčiny. (cit. velký lékařský slovník online, 2013 http://lekarske.slovniky.cz/ )
atrofická vaginitida: zánět vaginy v důsledku ztenčení vaginální stěny a snížené lubrikace, spojené se snížením hladiny estrogenu v menopauze
atrofie: zmenšení velikosti buňky, tkáně, orgánu nebo více orgánů spojené s různými patologickými stavy, jako např. abnormálními buněčnými změnami, ischemií, podvýživou nebo hormonálními změnami
atrofie optického nervu: úbytek nervové tkáně optického nervu z nejrůznějších příčin. atrofie postihující papilu zrakového nervu na očním pozadí (discus nervi optici). primární a. se rozvíjí po přímém působení tlaku na n. ii. (např. tumory hypofýzy), toxickým poškozením (methylalkohol, pb, as) nebo neuroinfekcí (např. neurosyfilis). oční papila je bílá, ostře ohraničená. sekundární a. se vyvíjí po déle trvajícím edému oční papily. papila je bílá a neostře ohraničená. a. n. o. po retrobulbární neuritidě - nejč. se vyskytuje při sclerosis multiplex. papila je bledá, dochází též k zúžení zorného pole (hemianopsie) s centrálním skotomem. (cit. velký lékařský slovník online, 2013 http://lekarske.slovniky.cz/ )
atrofie parodontu: degradace nebo úbytek tkáně v oblasti parodontu, která zahrnuje dásně, alveolární kost (alveorální výběžek), zubní cement (tkáň) nebo periodontální vaz
atropin: alkaloid, původně izolovaný z rulíku zlomocného (atropa belladonna), ale nachází se v jiných rostlinách, hlavně lilkovitých (solanaceae). hyoscyamin je 3(s)-endo izomerem atropinu
atrézie jícnu: vrozená anomálie jícnu projevující se neúplným vyvinutím jícnu. tento stav se běžně vyskytuje při tracheoezofageálním píštělu. mezi příznaky patří nadměrná salivace, dávení, cyanóza a dyspnoe
atrézie střev: vrozená neprůchodnost střeva, v 50% případech je postiženo ileum, zbylé případy se potom týkají jejuna a dvanáctníku. atrezie střev je nejčastější příčinou střevní obstrukce u novorozenců
atrézie žlučových cest: vrozené zúžení nebo nevyvinutí žlučových cest. etiologie nejasná. postupně dochází k zánětlivé obliteraci, cholestatické biliární obstrukci a chronickému selhání jater. klinicky se projevuje hepatomegalií, žloutenkou během prvního měsíce života. moč je tmavá, stolice acholická. diagnostikujeme pomocí anamnézy, klinického vyšetření, biochemickým vyšetření krve, ultrazvukem, ercp, jaterní biopsií a scintigrafií. terapie: chirurgická - portoenteroanastomóza. až 1/4 pacientů přežívá dlouhodobě bez nutnosti transplantace. (cit. medicabáze.cz, 2017 http://www.medicabaze.cz)
atypické dlaždicové buňky děložního čípku: morfologické abnormality epitelu děložního čípku, obvykle nalezené ve stěru, které nesplňují klasifikační kritéria pro cervikální intraepiteliální neoplazii nebo dlaždicobuněčný karcinom děložního čípku. může to být příznak infekce určitými typy lidských papilomavirů (hpv) nebo benigního nenádorového růstu (jako např. cysta, polyp) nebo nízké hladiny hormonů u žen v menopauze. může být nutné další vyšetření, jako např. hpv test
atypické formy baktérií: mikroorganismy, které prošly většími změnami morfologie, fyziologie nebo kultivačních charakteristik než obvykle
atypické mykobakteriální infekce: infekce netuberkulózními mykobakteriemi (atypickými mykobakteriemi): m. kansasii, m. marinum, m. scrofulaceum, m. flavescens, m. gordonae, m. obuense, m. gilvum, m. duvali, m. szulgai, m. intracellulare (viz mycobacterium avium komplex), m. xenopi (littorale), m. ulcerans, m. buruli, m. terrae, m. fortuitum (minetti, giae), m. chelonae
atypický hemolyticko-uremický syndrom: dědičný hemolytický uremický syndrom spojený s mutacemi genů pro proteiny regulující komplement (faktor h nebo proteiny cfhr1 a cfhr3). onemocnění často vede k chronickému selhání ledvin bez prodromálních příznaků enterokolitidy a průjmu, které charakterizují typický hemolyticko-uremický syndrom
audioanalgézie: metoda tlumení bolesti, při které se používá sluchová stimulace včetně hudby, bílého šumu a zvuků prostředí
audiologie: audiologie se zabývá studiem normálního i poškozeného sluchu a je představitelem vědních oborů, které leží na rozhraní mezi vědami biologickými a technickými. (cit. wikiskripta 2022 http://www.wikiskripta.eu/)
audiometrie: testování ostrosti sluchu za účelem stanovení hranic nejnižších hladin zvukové intenzity, za kterých může ještě jednotlivec slyšet sérii tónů. frekvence v rozmezí 125 a 8000 hz se používají k testování hranic vzduchové vodivosti, zatímco frekvence v rozmezí 250 a 4000 hz testují hranice kostní vodivosti
audiometrie evokovanou odpovědí: forma elektrofyziologické audiometrie, při níž je do obvodu zapojen analogový počítač, který zprůměruje buď právě probíhající anebo spontánní aktivitu mozkových vln. může se pak projevit typická struktura reakce na zvukový podnět. audiometrie evokovanou odpovědí je rovněž známa jako audiometrie elektrickou odpovědí
audiometrie slovní: měření schopnosti slyšet hovor za různých intenzitních podmínek a za vlivu hluku, používá se přitom zvukové pole i sluchátka a kostní oscilátory
audiometrie čistými tóny: měření sluchu založené na použití čistých tónů o různých frekvencích a intenzitách coby zvukových podnětů
audiovizuální média: používá se u článků, které obsahují videosoubory nebo klipy, nebo u článků, které jsou výhradně videem
audiovizuální záznam: ukládání nebo uchování video signálů, které se mají přehrát později prostřednictvím vysílače nebo přijímače
audit řízení: zhodnocení managementu (instituce), jehož cílem je vyhodnotit efektivitu a identifikovat oblasti, které vyžadují zlepšení řízení v instituci, aby byla zajištěna účinnost při plnění organizačních cílů
aurikuloterapie: léčba bolesti, drogových závislostí nebo jiných onemocnění stimulací jednotlivých bodů ušního boltce. terapie je založena na starověké čínské akupunktuře ucha, ale někdy používá také magnety a jiné způsoby stimulace bodů
aurothiomalát sodný: variabilní směs mono- a dvojsodných solí zlata a kyseliny thiojablečné využívaná především pro její protizánětlivé působení při léčbě revmatoidní artritidy. je nejúčinnější u aktivní progresivní revmatoidní artritidy a má malou nebo žádnou hodnotu v případech rozsáhlých deformit nebo při léčbě jiných forem artritidy
aurothiosulfát sodný: sodná sůl thiosulfátu zlata. používá se podobně jako organické sloučeniny zlata
autakoidy: látky endogenního původu, vyznačují se krátkodobým působením blízko místa své tvorby. na rozdíl od hormonů jsou nezávislé na krevní cirkulaci, proto název lokální hormony. mají podobný účinek (a mechanismus účinku) jako některé léky. účastní se fyziologických i patologických procesů. mezi autokoidy patří histamin a serotonin, produkty syntetizované z kyseliny arachidonové a peptidy. (cit. podle j. martínková, farmakologie pro studenty zdravotnických oborů, grada 2007)
autentizace buněčné linie: techniky používané k charakterizaci a potvrzení identity buněčné linie. charakterizace zahrnuje autentizaci k ověření, že odpovídá původnímu popisu buněk a zajišťuje, že nejsou křížově kontaminovány jinou buněčnou linií. to se provádí, aby se zabránilo nesprávnému přiřazení dat nesprávné buněčné linii
autistická porucha: autismus je psychiatrické onemocnění způsobené abnormálním vývojem centrální nervové soustavy. projevuje se neschopností vytvářet sociální vazby, komunikovat a dotvářet komunikaci mimikou, omezenými, stereotypními zájmy a neadekvátní reakcí na senzorické stimuly. diagnóza autismu bývá nejčastěji stanovena ve věku 3 let. projevy onemocnění se velmi liší v závislosti na dosaženém stupni vývoje a věku jedince
autoantigeny: antigen schopný v organismu, jehož je součástí, vyvolat tvorbu protilátek (autoprotilátky) a následnou imunitní reakci s možným poškozením příslušných tkání a orgánů, které jsou jeho nositeli. autoantigen může vzniknout např. působením infekce (viry), poškozením tkání, nádorovým zvratem, oslabením supresorové regulační funkce imunitního systému, popř. vystavením některých tkání (např. spermií, oční čočky) vlastnímu imunitnímu systému, před nímž jsou za normálních okolností izolovány. (cit. velký lékařský slovník online, 2021 http://lekarske.slovniky.cz/)
autobiografie jako téma: díla o vyprávěních, kde autor osobně popisuje vlastní život
autoenkodér: typ neuronové sítě a strojového učení bez učitele. učí se efektivní kódování dat pro účely redukce dimenzionality. skládá se z enkodéru, který komprimuje vstupní data do latentního prostoru, a dekodéru, který se snaží rekonstruovat původní vstup z této komprimované reprezentace. laicky: nejprve se dívá na celý obraz (vstupní data), pak ho zjednodušeně nakreslí (komprese), a nakonec se pokusí z té zjednodušené kresby vytvořit co nejpodobnější kopii původního obrazu. tím se učí, co je na obraze nejdůležitější. (cit. podle mistr.ai ai news české i zahraniční postřehy a články o umělé inteligenci [online]. [cit. 27.2.2025]. dostupné z: https://mistr.ai/docs/ai-slovnik/a/autoenkoder-autoencoder/)
autofagie: autofagie je proces vedoucí k degradaci nitrobuněčného materiálu, který má obrovský význam v udržování homeostázy organismu. účastní se řady fyziologických i patologických dějů, může pomáhat buňkám přežívat ve stresovém prostředí, nebo naopak přispívat k programované buněčné smrti druhého typu či ovlivňovat ostatní typy buněčné smrti
autofagie zprostředkovaná chaperony: druh autofagie s vysokou selektivitou degradovaných proteinů, které jsou pro degradaci označeny proteiny ze skupiny chaperonů (srov. proteiny tepelného šoku). všechny takto degradované proteiny obsahují specifický pentapeptid kferq (lys-phe-glu-arg-gln), který je rozpoznán chaperonem hsp70, po vazbě dalších molekul (kochaperonů) je celý komplex dopraven do lyzozomu. (cit. velký lékařský slovník online, 2020 http://lekarske.slovniky.cz/)
autofagozomy: velké kulaté struktury s dvojitou membránou, které při autofagocytóze pohlcují intracelulární částice určené k degradaci (např. organely, patogeny). jejich vnější membrána pak fúzuje s lyzozomem (vznikne autolyzozom) a vnitřní membrána a její obsah jsou rozloženy lyzozomálními hydrolázami
autogenní trénink: metoda psychoterapie sloužící k dosažení pocitu uvolnění, v němž je člověk přístupný léčebným pokynům a v němž se učí ovládat své psychické i vegetativní funkce. pacient může a. t. provádět sám i několikrát během dne. je vhodný k léčbě neuróz, psychosomatických onemocnění, k odstranění řady záporných návyků, ale i preventivně. (cit. velký lékařský slovník online, 2015 http://lekarske.slovniky.cz)