NLK-NML/MeSH-CZ-2025-notes huggingface dataset:
laser doppler flowmetrie: způsob neinvazivního, kontinuálního měření mikrocirkulace. tato technika je založena na hodnotách dopplerova efektu nízkoenergetického laserového světla náhodně rozptýleného díky statickým povrchům a částicím z pohyblivých tkání
laserem evokované potenciály: somatosenzorické evokované potenciály vznikající působením laseru (tepla) na kůži. v klinické praxi se často používají pro posouzení funkce centrálního nociceptivního systému a při diagnostice nociceptivní bolesti
laserová chirurgie rohovky: chirurgické výkony na rohovce využívající laserů, zejména pro změny tvaru zakřivení rohovky, kterým se provádí korekce refrakčních vad
laserová litotripse: fragmentace - roztříštění kaménků, zejména močových nebo žlučových, pomocí laseru
laserová skenovací cytometrie: skenovací cytofluorimetrická technika založená na mikroskopu, která se používá pro měření florescence a topografickou analýzu jednotlivých buněk. za použití laseru se excitují fluorochromy v označených buněčných vzorcích. fluorescence se zjišťuje v několika samostatných vlnových délkách a informace o lokaci se zpracovává tak, aby bylo možné kvantitativně vyhodnotit apoptózu, ploidie, buněčné množení, expresi genu, transport proteinů a další buněčné procesy
laserová terapie: použití fototermálních účinků laseru pro koagulaci, rozřezávání, odpařování, resekci, pitvání nebo obnovení povrchu tkáně
laserová terapie s nízkou intenzitou světla: ošetření ozařováním světlem s nízkou intenzitou energie, takže účinky jsou reakcí na světlo a nikoli na působení tepla. používají se různé zdroje světla, zejména lasery s nízkou intenzitou
laserová záchytná mikrodisekce: techniky využívající laser k odříznutí a získání určité buňky nebo shluku buněk z tkáňového řezu během jeho prohlížení pod mikroskopem
latanoprost: analog prostaglandinu f používaný k léčbě oční hypertenze u pacientů s glaukomem
latence viru: schopnost patogenního viru zůstat v buňce spící (latentní infekce). předpokládá se, že následná aktivace a replikace viru je u eukaryot vyvolána extracelulární stimulací buněčných transkripčních faktorů. latence bakteriofágů je řízena expresí virem kódovaných represorů
latentní autoimunitní diabetes dospělých: autoimunitní diabetes dospělých s pomalu progredujícím poškozením pankreatických beta-buněk a přítomností cirkulujících autoprotilátek proti antigenům langerhansových ostrůvků
latentní fáze (psychologie): období od cca 5 - 7 roku do adolescence, kdy dochází k dočasnému zastavení psychosexuálního vývoje
latentní infekce: bezpříznakové období infekce spícím nebo neaktivním patogenem
latentní tuberkulóza: spící forma tuberkulózy, kdy osoba nevykazuje žádné zjevné příznaky a žádné známky původce (mycobacterium tuberculosis) ve sputu, přestože test kůže na tuberkulózní infekci je pozitivní
laterální míšní syndrom: infarkt dorzolaterální oblasti míchy v mozkovém kmeni. příčinou je okluze vertebrální artérie a/nebo a.cerebellaris posterior inferior. klinické příznaky se mění podle velikosti infarktu, může k nim patřit ztráta pocitu bolesti a teploty v ipsilaterální oblasti obličeje a kontralaterální části těla pod bradou, ipsilaterální hornerův syndrom, ipsilaterální ataxie, dysartrie, vertigo, nauzea, škytavka, dysfagie a ochrnutí hlasivek
latex: mléčný produkt vznikající v mléčnicích různých druhů rostlin, které obsahují kaučuk. složení: kaučuk 25-35%, voda 60-75%, bílkoviny 2%, pryskyřice 2%, cukr 1,5%, popel 1%. guma se vyrábí odstraněním vody z latexu. za alergii na latex jsou zodpovědné proteiny kaučukovníku. latexy se používají jako inertní vehikula pro přenášení protilátek nebo antigenů v latex-fixační testech
latex fixační testy: druh imunologického sérologického vyšetření k průkazu určitých protilátek v séru pacienta. tyto protilátky shlukují latexové částice pokryté příslušným antigenem. používá se zejm. k vyšetření revmatoidního faktoru jeho přítomnost se označuje jako latexpozitivní, nepřítomnost jako latexnegativní. revmatická onemocnění s pozitivitou revmatoidního faktoru se označují jako séropozitivní klasicky revmatoidní artritida, s negativitou jako séronegativní např. spondylartritidy vč. bechtěrevovy nemoci. (cit. velký lékařský slovník online, 2014 http://lekarske.slovniky.cz/ )
latyrismus: onemocnění způsobené nadměrnou konzumací některých typů hrachoru (lathyrus z čeledi fabaceae, např. l. sativus). otrava je způsobena neurotoxickou nebílkovinnou aminokyselinou interferující s glutamátergní neurotransmisí (boaa). l. má nervové příznaky, zejm. slabost až spastickou parézu dolních končetin (paraparéza) - neurolathyrismus. někdy se vyskytuje v některých oblastech asie či afriky, kde se tato rostlina nadměrně využívá jako zdroj potravy, obv. v souvislosti s hladem a nedostatkem kvalitnější potravy. někdy jsou nervové příznaky provázeny poškozením pojiva, tj. kloubů a kostí (osteolathyrismus) a cév (angiolathyrismus). (cit. velký lékařský slovník online, 2012 http://lekarske.slovniky.cz/ )
lauryl PEG-PPG-18-18 methicone: a hair conditioning agent
laviny: množství sněhu nebo ledu padajícího dolů z hory nebo svahu
lawrencium: lawrencium (chemická značka lr, protonové číslo 103) je patnáctým (posledním) členem z řady aktinoidů, jedenáctým transuranem, silně radioaktivní kovový prvek, připravovaný uměle (v přírodě se nevyskytuje) ozařováním jader kalifornia. byl objeven v roce 1961. dodnes je známo celkem 16 izotopů lawrencia s nukleonovými čísly 252-262 a 266. (upraveno podle wikipedie 2022 http://www.cs.wikipedia.org/)
lebeční fontanely: vazivová destička mezi lebečními kostmi novorozenců a malých dětí. umožňuje pohyblivost příslušných kostí a změnu tvaru hlavičky během porodu. na novorozenecké lebce jsou obvykle čtyři f. s postupným srůstáním lebečních kostí zanikají. (upraveno podle: velký lékařský slovník online, 2018 http://lekarske.slovniky.cz)
lebka: spojení několika kostí, které chrání mozek (mozková část, neurocranium) a tvoří kostru obličeje (obličejová část, splanchnocranium). mozková část má u člověka výraznou převahu nad obličejovou v souvislosti s mohutným rozvojem mozku. kosti jsou spojeny švy (sutura). l. tvoří pevnou ochranu pro mozek, ale nemůže se zvětšit a v případě některých onemocnění (např. nitrolební krvácení, otok mozku) dochází k útlaku mozku a jeho závažnému poškození (nitrolební hypertenze). spodní část lebky se označuje jako baze lební. (cit. velký lékařský slovník online, 2018 http://lekarske.slovniky.cz)
lecitincholesterolacyltransferasa: enzym vylučovaný z jater do plazmy u mnoha druhů savců. přenosem mastné kyseliny z polohy c-2 lecitinu katalyzuje esterifikaci hydroxylové skupiny lipoproteinového cholesterolu. při familiární deficienci lecitin:cholesterolacyltransferázy vede absence tohoto enzymu k nadbytku neesterifikovaného cholesterolu v plazmě
lecitiny: komplexní směs fosfolipidů, glykolipidů a triglyceridů s podstatným množstvím fosfatidylcholinů. fosfatidylethanolaminů a fosfatidylinositolů, které jsou někdy volně označovány jako 1,2-diacyl-3-fosfocholiny. lecitin je součástí buněčné membrány a je komerčně extrahován ze sójových bobů a vaječného žloutku. lecitin a je důležitým přírodním tenzidem (emulgátorem) pro potraviny a krmivo. v evropské unii je lecitin povolen jako přídatná látka do potravin (e 322). (upraveno podle wikipedie 2023 http://www.cs.wikipedia.org/)
ledový příkrov: silná vrstva ledu vytvořená na velkých oblastech země - řeky, jezera, rybníky nebo mořská voda. (doplněno podle wikipedie 2020 http://www.cs.wikipedia.org/): je důležité odlišovat pojmy iceberg a ledovec. ledovec spočívá na horninovém podloží. pokud na dolním konci nezaniká jen odtáváním, odlamují se z něj kusy až veliké bloky ledu - je-li to do moře, jde o icebergy - velké kusy plovoucího ledovcového ledu oddělený telením od šelfového ledovce či plovoucího jazyku ledovce. asi 7/8 icebergu je pod hladinou vody
ledvinná pánvička: trychtýřovitý prostor v hilu ledviny, ve kterém se sbírá moč přitékající z ledvinné dřeně. směrem do dřeně z l. p. vybíhají ledvinné kalichy, z opačného konce vystupuje močovod (ureter). l. p. je součástí močových cest. (cit. velký lékařský slovník online, 2018 http://lekarske.slovniky.cz)
ledvinné kalichy: výběžky ledvinné pánvičky směrem do dřeně ledviny, jejich počet je 8 až 10. do l. kalichů ústí ledvinné pyramidy, resp. sběrací kanálky. l. k. jsou prvním oddílem močových cest. (cit. velký lékařský slovník online, 2016 http://lekarske.slovniky.cz/ )
ledvinné látky: látky používané pro svoje účinky na regulaci složení a objemu tělesných tekutin ledvinami. nejčastěji se používají diuretika. zahrnuty jsou také léky užívané pro své antidiuretické a urikosurické účinky, léky s vlivem na vylučování jiných léků ledvinami (renální clearance) a látky pro diagnostiku funkce ledvin
ledvinovníkovité: rod rostlin škumpa z řádu sapindales (mýdelníkotvaré), podtřída rosidae, třída magnoliopsida (dvouděložné). jedná se o tropické a subtropické stromy, keře a liány, které mají v kůře a lýku pryskyřičné kanálky. silice mnoha druhů dráždí pokožku
ledvinové kameny: kameny v ledvinách, zpravidla vznikají ve sběrné části ledvin (ledvinné pánvičce). mají různou velikost a většinou obsahují šťavelan vápenatý
ledvinové kanálky: dlouhé vinuté kanálky nefronu. odvádějí primární moč z glomerulu a upravují ji na moč konečnou. každý ledvinový tubul se skládá z bowmanova pouzdra, proximálního tubulu, henleovy kličky, distálního tubulu a sběracího kanálku, který ústí do ledvinné pánvičky
ledvinový kámen typu staghorn: ledvinové kameny charakteristického tvaru parohů. tento tvar vzniká při vrůstání kamenů do mnohočetných ledvinných kalichů. mnoho těchto i dalších močových kamenů je tvořeno struvitem
ledviny: párový orgán uložený podél páteře na přechodu jejího hrudního úseku v úsek bederní. je součástí močového ústrojí, tvoří se v ní moč. hlavní funkcí je očišťování krve a exkrece zplodin metabolismu, ale např. i léků z těla. dále má významnou funkci při regulaci množství tekutin, solí, minerálů a osmolarity, uplatňuje se při řízení acidobazické rovnováhy, krevního tlaku (renin), krvetvorby (erytropoetin), aktivaci vitaminu d (1-alfa-hydroxyláza) aj. (upraveno podle: velký lékařský slovník online, 2018 http://lekarske.slovniky.cz)
legendární bytosti: neověřené zvíře nebo humanoid, někdy nadpřirozený, často považovaný za skutečný a popisovaný v mytologii, folklóru nebo legendách. některá legendární stvoření, jako například jednorožec, byla doložena v odborných antikvárních přírodopisných popisech
legionelóza: onemocnění způsobené bakteriemi z rodu legionella
legionářská nemoc: infekční onemocnění způsobené bakterií legionella pneumophila projevující se obvykle jako zápal plic. vyskytuje se v malých epidemiích např. z nedostatečně hygienicky zabezpečeného klimatizačního zařízení (podle epidemie v usa u skupiny legionářů (veteránů z vietnamu) ubytovaných při setkání po letech v hotelu se znečištěnou klimatizací). (cit. velký lékařský slovník online, 2014 http://lekarske.slovniky.cz)
legislation & jurisprudence: used for laws, statutes, ordinances, or government regulations, as well as for legal controversy and court decisions
leguminy: globulární zásobní bílkoviny podobné kaseinu ze semen luštěnin, jako je např. hrách
leguáni: velmi početná skupina ještěrů. areálem jejich rozšíření jsou především tropy a subtropy severní a jižní ameriky, dále se vyskytují na galapágách a ostrovech tonga, fidži a na madagaskaru. (upraveno podle wikipedie 2019 http://www.cs.wikipedia.org/)
lehká atletika: sporty prováděné na trati, na hřišti nebo v aréně, včetně běžeckých soutěží a dalších sportů, jako je skok o tyči, vrh koulí atd
lehké kovy: neželezné kovy s hustotou do 5 kg/ dm³. vytvářejí sloučeniny v oxidačních číslech +i až +iii, mají jednoduché spektrum a velkou elektromotorickou sílu
leiomyom: benigní nádor histogeneticky vycházející z buněk hladké svaloviny. obvykle se objevuje ve stěně dělohy, gastrointestinálního traktu a močového měchýře. maligní zvrat je výjimečný, riziko malignizace je srovnatelné se zdravou tkání. (cit. wikiskripta, 2015 http://www.wikiskripta.eu)
leiomyomatóza: stav mnohočetného výskytu leiomyomů po celém těle
leiomyosarkom: sarkom, který je tvořen velkými vřetenitými buňkami hladkého svalstva. nachází se zřídka v měkké tkáni, běžně se vyskytuje ve vnitřních orgánech. jedná se o nejběžnější sarkom měkkých tkání gastrointestinálního traktu a dělohy. průměrný věk pacientů je 60 let
leishmanióza: parazitární onemocnění způsobené prvokem leishmania, který je přenášen savým hmyzem (komárky). vyskytuje se v (sub)tropických oblastech. má formu kožní a viscerální (útrobní), tzv. kala azar - černá nemoc. tato forma se projevuje výrazným zvětšením jater, sleziny, mízních uzlin, krevními poruchami a šedavým zbarvením kůže. bez léčby vede k postupnému chátrání až k smrti. léčená viscerální l. má prognózu lepší, podávají se pentamidin a sloučeniny antimonu, důležitá je symptomatická terapie. kožní l. se projevuje jako ostře ohraničené, vředovité léze s následným vznikem vtažené jizvy (srov. alepský či orientální vřed, suchý vřed, vlhký vřed). rozsáhlejší kožní léze jsou u mukokutánní l. způsobené l. braziliensis. (cit. velký lékařský slovník online, 2013 http://lekarske.slovniky.cz/ )
leishmanióza kožní: místní onemocnění charakteristické rozvojem jednotlivých nebo mnohonásobných lézí napadených částí kůže vředovitého vzhledu. forma nemoci rozdělena dle místa výskytu - podle starého a nového světa. leishmanióza starého světa se dělí na tři odlišné typy podle epidemiologie a klinických příznaků a je způsobena prvoky rodu l. tropica and l. aethiopica, tak i l. major. leishmanióza nového světa, nazývaná též americká leishmanióza, se vyskytuje v jižní a střední americe a způsobuje ji druh l. mexicana nebo l. braziliensis v souhrnu s l. major
leishmanióza kožní difuzní: formu leishmaniózy kožní způsobuje leishmania aethiopica v etiopii a keni, l. pifanoi ve venezuele, l. braziliens v jižní americe a l. mexicana ve střední americe. pro tuto formu je charakteristická diseminace kožních lézí bez viscerálního postižení
leishmanióza mukokutánní: nemoc charakterizuje chronické a progresivní rozšíření lézí kožní leishmaniózy nového světa, která je způsobená druhem l. braziliensis, napadá sliznici nosu, nosohltanu a dutiny ústní krátce po objevení první kožní léze. časté symptomy jsou nosní obstrukce a krvácení z nosu
leishmanióza viscerální: chronické onemocnění způsobené leishmania donovani, šířené štípnutím některého dvoukřídlého hmyzu z rodů phlebotomus a lutzomyia. charakterizuje ho horečka, zimnice, zvracení, anémie, hepatosplenomegalie, leukopenie, hypergamaglobulinémie, vyhublost a zašednutí kůže. klasifikuje se do tří hlavních typů podle geografického rozšíření: indické, středozemní (nebo také dětské) a africké. r
lektin vázající mannosu: specifický člen rodiny kolektinů, který váže manózu. váže se na sacharidové skupiny na invazních patogenech a hraje klíčovou roli v lektinové dráze komplementu
lektinová dráha komplementu: lektinová cesta aktivace komplementu začíná navázáním sérového lektinu mbl (lektin vázající manózu) prostřednictvím jeho c-lektinové domény na sacharidové struktury na povrchu mikroorganismů. mbl následně váže serinové proteázy masp, které mají stejnou doménovou organizaci jako podjednotky c1r a c1s. navázáním dojde k aktivaci masp proteáz, které štěpí c4 a c2 na c3 konvertázu. dráha pokračuje shodně s klasickou cestou aktivace komplementu. (upraveno podle wikipedie 2021 http://www.cs.wikipedia.org/)
lektinové receptory NK-buněk - podrodina A: inhibiční podtřída receptorů podobných lektinům u nk-buněk, které interagují s antigeny hla i. třídy a zabraňují aktivaci nk buněk
len: rod rostlin čeledi linaceae. lny jsou jednoleté, dvouleté až vytrvalé byliny. kromě lnu setého, staré užitkové rostliny s velkým hospodářským významem (vlákno, semeno), se lny pěstují jako okrasné rostliny. (upraveno podle wikipedie 2020 http://www.cs.wikipedia.org/)
lenochodi: stromoví savci z řádu chudozubých (xenarthra), kteří se pohybují velmi pomalu. žijí v tropických pralesích jižní a střední ameriky
lentigo: malé, jasně ohraničené melanózy, které připomínají pihy, ale liší se histologií. patří sem stařecké lentigo ("jaterní skvrny") a lentigo simplex. může také vzniknout v souvislosti s mnohočetnými vrozenými vadami nebo vrozenými syndromy (např. peutzův-jeghersův syndrom)
lentigo maligna kůže: jedná se o buněčný podtyp maligního melanomu, ve který časem přechází (jde o prekancerózu)a má již některé rysy. projevuje se jako pigmentová léze paprskovitého vzhledu složená z vícejaderných melanocytů. vyskytuje se na kůži vystavené slunci, obvykle v obličeji a na krku
lentivirové infekce: virové nemoci vyvolané viry z rodu lentivirus. jedná se o multiorgánová onemocnění, která se projevují dlouhou inkubační dobou a trvalou infekcí
lentiviry koní: podrod virů rodu lentivirus. zahrnuje lentiviry, které u koní vyvolávají multiorgánové onemocnění s dlouhým inkubačním obdobím
lentiviry koček: podrod virů rodu lentivirus. zahrnuje lentiviry, které u koček vyvolávají multiorgánové onemocnění s dlouhým inkubačním obdobím
lentiviry ovcí a koz: podrod virů rodu lentivirus. zahrnuje lentiviry, které u ovcí a koz vyvolávají multiorgánové onemocnění s dlouhým inkubačním obdobím
lentiviry primátů: podrod virů rodu lentivirus. zahrnuje lentiviry, které vyvolávají imunitní nedostatečnost u primátů včetně člověka
lepra: chronická granulomatózní infekce vyvolaná mycobacterium leprae. granulomatózní léze se projevují na kůži, sliznici a periferních nervech. lepra má dvě základní formy - lepromatózní (nervová) a tuberkuloidní (kožní neboli uzlová)
lepra hraniční: forma lepry, u níž se vyskytují klinické projevy obou základních typů (lepromatózní a tuberkulózní). onemocnění se může přiklonit k jedné nebo druhé formě nemoci
lepra multibacilární: forma lepry klasifikována světovou zdravotnickou organizací za účelem léčby, na základě klinických příznaků a výsledků stěru kůže. pacienti s multibacilární leprou mají šest a více lézí s nebo bez pozitivních výsledků kožních stěrů na výskyt původce mycobacterium leprae. multibacilární lepra zahrnuje hraniční lepru a lepromatózní lepru
lepra paucibacilární: forma lepry klasifikována světovou zdravotnickou organizací za účelem léčby na základě klinických příznaků a výsledků stěru kůže. pacienti s paucibacilární leprou mají méně než šest kožních lézí s negativními výsledky kožních stěrů na výskyt mycobacterium leprae. paucibacilární lepra zahrnuje hraniční lepru a tuberkuloidní lepru
lepromatózní lepra: chronická přenosná infekce, která je hlavní nebo polární formou malomocenství. tato porucha je způsobena bakterií mycobacterium leprae a vytváří difúzní granulomatózní kožní léze ve formě uzlíků, makuly nebo papuly. leprominový kožní test je negativní. periferní nervy jsou zapojeny symetricky, v pokročilém stádiu se vyskytují neurální následky
leprosaria: rezidenční léčebná centra pro nemocné s leprou
leprostatika: látky, které potlačují mycobacterium leprae, zlepšují klinické projevy malomocenství a/ nebo snižují výskyt a závažnost leprózních reakcí
leptin: 16-kda peptidový hormon vylučovaný bílými tukovými buňkami. sérové koncentrace leptinu představují důležitý zpětnovazebný signál informující hypotalamické centrum sytosti o stavu energetických zásob organizmu. leptin se podílí na regulaci příjmu potravy, energetické bilanci a ukládání tuku
leptofos: organofosforový pesticid obsahující kromě fosforu brom, chlor a síru, může způsobovat vážná neurologická poškození. (cit. velký lékařský slovník online, 2020 http://lekarske.slovniky.cz/)
leptospiróza: skupina infekčních onemocnění vyvolaných bakteriemi leptospirami, které se na člověka přenášejí ze zvířat. zvířata leptospiry vylučují močí. přenos na člověka je např. kontaminací potravin močí hlodavců, možný je přenos kůží (oděrky, chůze v bahně či sliznicí, popř. pokousáním). inkubační doba je poměrně rozdílná, od několika málo dnů až po 3 týdny (obv. 1-2 týdny). průběh je dvoufázový - fáze leptospiremická septická s horečkami, cefaleou, myalgiemi atd. a následující fáze imunní s protilátkami, při níž obvykle bývá postižení cns (obraz aseptické meningitidy) a u těžkých forem i postižení zejm. ledvin a jater. v některých případech mohou být postiženy svaly, oko (iridocyklitida), myokard. dvě klasické nemoci jsou weilova nemoc a blaťácká horečka, čili ikterická resp. anikterická forma leptospirózy. jednotlivé leptospiry se klasicky spojují s některými onemocněními (např. stuttgartská nemoc), ale různá klinická forma onemocnění může být vyvolána různými sérotypy. v diagnóze je možné prokázat přímo původce nebo použít sérologických testů. léčí se antibiotiky - penicilinem, ampicilinem, doxycyklinem (podával se i profylakticky), cefalosporiny. (cit. velký lékařský slovník online, 2014 http://lekarske.slovniky.cz)
leptání mrazem: technika replikace, během níž jsou buňky zmrazeny na velmi nízkou teplotu a naštípnuty čepelí nože, aby se odhalily vnitřní povrchy buněk nebo buněčných membrán. naštípnuté buněčné povrchy se pak mrazem vysuší, což odhalí jejich jednotlivé složky. povrchy jsou nyní připravené ke stínování, aby se daly sledovat elektronovým mikroskopem. tato metoda se liší od lámání mrazem v tom, že se nepoužívají žádná kryoprotektiva a tím pádem je umožněna sublimace vody během procesu sušení mrazem, což naleptá povrchy
leptání zubů: příprava povrchu zubů a materiálů vázaných na zuby nebo zubních implantátů pomocí látek a metod, které zdrsňují povrch a tím usnadňují adhezi. mezi tyto látky patří kyselina fosforečná nebo jiné kyseliny a metody zahrnují lasery
leptání zubů kyselinou: příprava povrchu zubů (skloviny) a dentálních materiálů leptacími prostředky, obvykle kyselinou fosforečnou, pro zdrsnění povrchu, účelem je zvýšení adheze nebo osteointegrace
lesnictví: věda o pěstování lesa, jeho rozvoji a péči o něj
lesy: ekosystém, kterému dominují stromy a jiný dřevitý porost
let zvířat: použití křídel nebo křídlům podobných součástí těla k udržení se ve vzduchu a k pohybu vzduchem
letargie: obecný stav netečnosti, apatie nebo nezájmu v důsledku pociťované únavy, potíže s koncentrací a vykonáním jednoduchých úkolů. může souviset s depresí nebo drogovou závislostí
letecká záchranná služba: letadla s pevnými křídly nebo vrtulníky vybavené pro leteckou přepravu pacientů
letecké a kosmické lékařství: obor medicíny, který se zabývá účinky letu atmosférou nebo kosmickým prostorem na lidské tělo a prevencí nebo léčbou fyziologických nebo psychologických poruch, které v důsledku toho vznikají. (z nasa thesaurus)
letectví: navrhování, vývoj, výroba a řízení letadel těžších než vzduch
letilan: vinal fibers-ethenol vinyl alcolhol polymer fibers & fibers from ethenol polymer with acetal or other modifying groups; russian drug
letní spánek: přechodné zastavení nebo omezení fyziologických procesů v živých organismech během letního období. (upraveno podle wikipedie 2021 http://www.cs.wikipedia.org/)
letrozol: derivát triazolu a benzonitrilu, který je selektivním nesteroidním inhibitorem aromatázy, podobný anastrozolu, po podání letrozolu u ženy poklesne koncentrace estrogenů. používá se při léčbě metastázujícího nebo lokálně pokročilého karcinomu prsu u žen po menopauze
letáky: dílo vydané na papíru nebo jiném materiálu, většinou tištěné po jedné straně a určené ke čtení v rozloženém stavu, obvykle určené k vyvěšení, veřejnému šíření nebo prodeji, např. proklamace, letáky, novinové listy, kramářské písně atd
letální geny: geny, u kterých mutacemi navozená změna funkce vede ke smrti svého nositele před dosažením dospělosti. mohou to být esenciální geny nebo geny blokující esenciální geny
letální granulom střední čáry: stav, který se projevuje zánětem, vředy a perforací nosu a patra s progresivní destrukcí středních částí obličejových struktur. tento syndrom se může projevit u několika onemocnění, včetně nosního typu extranodálního lymfomu z nk/t-buněk nebo granulomatózy s polyangiitidou
leucin-tRNA-ligasa: enzym, který katalyzuje připojení leucinu k jeho specifické transferové rna. ec 6.1.1.4
leucindehydrogenasa: oktamerní enzym patřící do nadrodiny dehydrogenáz aminokyselin. leucindehydrogenáza katalyzuje reverzibilní oxidativní deaminaci l-leucinu na 4-methyl-2-oxopentanoát (2-ketoisokaproát) a amoniak s odpovídající redukcí kofaktoru nad+
leucinové zipy: jedná se o dimerizační doménu, pomocí které spolu interagují dva proteiny: každý z nich nese alfa-helix bohatý na leucin (většinou každá sedmá aminokyselina. pravidelným opakováním leucinu vzniká na povrchu helixu hydrofobní pás, kterým se na sebe vážou. v dimerní formě jsou pak schopné interagovat se specifickými úseky dna a např. tak ovlivňovat jejich transkripci (transkripční faktory). (upraveno podle wikipedie 2022 http://www.cs.wikipedia.org/)
leucintransaminasa: enzym obsahující pyridoxalfosfát, který katalyzuje reverzibilní transaminaci rozvětvených aminokyselin na 2-oxoglutarát
leucylaminopeptidasa: enzym ze třídy hydroláz, který obsahuje zinek. katalyzuje odstranění n-koncové aminokyseliny z většiny l-peptidů, zejména těch s n-koncovými leucinovými zbytky, ale ne těch s n-koncovými lysinovými nebo argininovými zbytky. k tomu dochází v cytosolu tkáňových buněk, s vysokou aktivitou ve dvanáctníku, játrech a ledvinách. aktivita tohoto enzymu se běžně stanovuje pomocí chromogenního substrátu leucin-arylamidu, jako je leucyl-beta-naftylamid
leukemická infiltrace: patologická změna u leukemie, při které leukemické buňky prostupují do různých orgánů. k této změně může dojít v jakémkoli stadiu nemoci. všechny typy leukémie vykazují nějaký stupeň infiltrace v závislosti na typu leukemie. míra infiltrace se liší. obvyklými místy infiltrace u myeloidní leukémie (ale i u granulocytárních a lymfatických typů leukemie) jsou játra a slezina. obvyklým místem je také ledvina a v rámci trávicího systému žaludek a ileum. u lymfatické leukémie je častá infiltrace do kůže. běžným místem je i centrální nervový systém
leukemie: zhoubné krevní onemocnění, při němž dochází v kostní dřeni k bujení a hromadění některých bílých krvinek (leukocytů), zejm. jejich nezralých vývojových fází, které jsou vyplavovány do krve a mohou se hromadit i v některých jiných orgánech. podle typu postižených buněk se l. dělí na lymfocytární postihující lymfocyty a myeloidní (myelóza) postihující granulocyty či monocyty. podle průběhu se dělí na akutní a chronické. příčiny l. nejsou vždy známé. u menšího počtu případů se uplatňuje záření nebo některé chemické látky, vzácně viry. větš. se předpokládá porucha regulace buněčného dělení a vyzrávání na úrovni kmenové buňky. nadprodukce nádorových buněk vede k potlačení tvorby normálních krevních buněk, jejichž nedostatek způsobuje anemii, snížení obranyschopnosti s četnými infekcemi (nedostatek funkčně zdatných leukocytů) a krvácivé projevy z nedostatku trombocytů. mohou být postiženy i některé vnitřní orgány. v některých případech je zvětšena slezina a mízní uzliny. kromě toho mívají nemocní různé nespecifické příznaky (únavnost, ztrátu pocitu zdraví aj.). v diagnóze se uplatňuje vyšetření krevního obrazu, kostní dřeně a další speciální vyšetření. některé formy postihují častěji děti, jiné spíše dospělé či starší osoby. v léčbě se používají zejm. cytostatika a některé speciální léky a postupy. některé (zejm. dětské) l. mají dnes mnohem lepší prognózu. v některých případech může vyléčení přinést jen transplantace kostní dřeně. často je nutné podávat antibiotika proti infekcím a transfuze k doplnění chybějících krvinek. (cit. velký lékařský slovník online, 2015 http://lekarske.slovniky.cz)
leukemie B-buněčná: maligní onemocnění b-lymfocytů v kostní dřeni a/nebo v krvi
leukemie L1210: experimentální lymfoidní leukemie u myší
leukemie L5178: experimentální lymfocytární leukemie myší
leukemie P388: experimentální lymfocytární leukemie původně indukovaná u dba/2 myší jejich natřením metylcholantrenem
leukemie T-buněčná: maligní onemocnění t-lymfocytů v kostní dřeni, brzlíku a/nebo v krvi
leukemie koček: neoplastické onemocnění koček často spojené s infekcí vyvolanou virem kočičí leukemie
leukemie myeloidní chronická atypická BCR-ABL-negativní: myelodysplasticko-myeloproliferativní onemocnění projevující se myelodysplasií a zároveň jsou vzorky kostní dřeně a periferní krve podobné chronické myeloidní leukemii. cytogeneticky ovšem chybí filadelfský chromozóm nebo bcr-abl fúzní gen (geny abl)
leukemoidní reakce: stav, při němž se v krvi nacházejí málo zralé formy bílých krvinek a který může připomínat nález při leukemii. vzniká v důsledku nadměrného vyplavování bílých krvinek z kostní dřeně v průběhu těžké infekce a po jejím vyléčení odeznívá. zvýšený je větš. počet neutrofilních leukocytů, dochází k vyplavování i mladších forem metamyelocytů až blastů. v podstatě jde o vystupňovaný posun doleva, který vzniká např. při těžkých bakteriálních infekcích či při karcinóze dřeně. na rozdíl od chronické myeloidní leukemie není v leukocytech sníženo skóre alkalické fosfatázy. (cit. velký lékařský slovník online, 2018 http://lekarske.slovniky.cz)
leukoaraióza: nespecifické změny bílé hmoty mozku, které se často nacházejí u starších lidí. změny zahrnují ztrátu axonů a ependymálních buněk, palor myelinu, gliózu a rozšíření perivaskulárních prostorů. leukoaraióza je rizikový faktor demence a cerebrovaskulárních poruch
leukocyty: bílá krvinka. rozeznává se několik druhů, které se liší jak funkcí, tak místem vzniku a délkou života (neutrofily, eozinofily, bazofily, lymfocyty, monocyty). (cit. velký lékařský slovník online, 2013 http://lekarske.slovniky.cz/ )
leukocyty mononukleární: označení pro skupinu bílých krvinek, které mají na rozdíl od polymorfonukleárů okrouhlé či oválné jádro. k m. se řadí lymfocyty a monocyty. (cit. velký lékařský slovník online, 2013 http://lekarske.slovniky.cz/ )
leukocytární elastasa: enzym, který katalyzuje hydrolýzu proteinů včetně elastinu. štěpí přednostně vazby na karboxylové straně ala a val, s větší specifitou pro ala. ec 3.4.21.37
leukocytóza: zvýšený počet leukocytů v krvi nad 10 miliard/l. může jít o granulocyty (granulocytóza), lymfocyty (lymfocytóza) či monocyty (monocytóza). v užším slova smyslu se l. myslí zejm. zvýšení počtu neutrofilních granulocytů (neutrofilie). vzniká při některých infekcích, zánětech, nádorech, leukemiích a dalších onemocněních. opak leukopenie. (cit. velký lékařský slovník online, 2016 http://lekarske.slovniky.cz)
leukoencefalopatie: jakékoli onemocnění postihující bílou hmotu cns
leukogenenol: heterocyklický enolický thymothyroidní hormon syntetizovaný brzlíkem a/nebo štítnou žlázou
leukokeratóza dědičná slizniční: autozomálně dominantní onemocnění, které se projevuje zesílením, bělavým zabarvením a prosáknutím ústní sliznice. podobně postižené mohou být i další sliznice v těle (vagina, rektum, nosní dutina). tato forma leukokeratózy může být způsobená mutací genu pro keratin 4. nejedná se o prekancerózu
leukopenie: snížený počet leukocytů v krvi pod 4000/µl. může jít o postižení některé ze skupin bílých krvinek, k celkové l. však obv. vede snížené množství neutrofilních granulocytů (agranulocytóza, neutropenie). příčinou může být útlum jejich tvorby (útlum kostní dřeně, mnohdy současně s ostatními myeloidními elementy), jinou příčinou je např. zvýšené ukládání ve slezině v rámci hypersplenismu, nadměrná utilizace či destrukce, vyčerpání tvorby (těžké infekce). může být důsledkem podání některých léků, záření aj. má za následek zvýšenou náchylnost k infekcím a k jejich těžkému průběhu. (cit. velký lékařský slovník online, 2018 http://lekarske.slovniky.cz)
leukoplakie: typ metaplazie, při níž se objevuje chorobné rohovatění (keratinizace) dlaždicového epitelu v neobvyklých místech, např. v dutině ústní nebo v některých částech zevního pohlavního ústrojí ženy. projevuje se jako bělavé ztluštění sliznice (srov. kraurosis). bývá počítána mezi prekancerózy. (cit. velký lékařský slovník online, 2016 http://lekarske.slovniky.cz)
leukoplakie vlasatá: leukoplakie v dutině ústní na hraně jazyka způsobená virem ebv a vyskytující se např. při aids. (cit. velký lékařský slovník online, 2014 http://lekarske.slovniky.cz)
leukopoéza: proces tvorby bílých krvinek (leukocytů) z pluripotentních hematopoetických kmenových buněk kostní dřeně. různé typy leukocytů jsou generovány dvěma důležitými způsoby: myelopoézou, kde leukocyty krve jsou odvozeny z myeloidních progenitorových buněk, a lymfopoézou, kde leukocyty lymfatického systému (lymfocyty) vznikají z lymfoidních kmenových buněk
leukorea: bělavý hlenový výtok z ženských pohlavních orgánů. (cit. velký lékařský slovník online, 2018 http://lekarske.slovniky.cz)
leukostáza: porucha mikrocirkulace vznikající v důsledku hromadění leukocytů, které jsou nadměrně zastoupeny v periferní krvi; zejm. při chronické myeloidní leukemii. (cit. velký lékařský slovník online, 2013 http://lekarske.slovniky.cz/ )
leukotrien B4: hlavní metabolit v neutrofilních polymorfonukleárních leukocytech. stimuluje funkci polymorfonukleárních buněk (degranulace, tvorba volných kylíkových radikálů, uvolňování kyseliny arachidonové a metabolismus). má prozánětlivý účinek
leukotrieny: látky vznikající z arachidonové kyseliny působením lipoxygenázy (srov. ikosanoidy). jsou uvolňovány např. bílými krvinkami jako účinné mediátory v zánětlivých a alergických reakcích. mají výrazný bronchokonstrikční účinek, působí chemotakticky, zvyšují cévní permeabilitu a přispívají k vzniku edému, podporují proliferaci hladké svaloviny (přispívají k její hypertrofii u astmatu), zvyšují tvorbu hlenu v průduškách atd. k nejvýznamnějším l. patří ltc4, ltd4, lte4. jejich inhibitorů (antileukotrienů) se využívá k léčbě asthma bronchiale (např. montelukast). (cit. velký lékařský slovník online, 2020 http://lekarske.slovniky.cz/)
leukovorin: folinová kyselina - acidum folinicum, 5-formyl-5,6,7,8-tetrahydrolistová kyselina, aktivní forma listové kyseliny přenášející jednouhlíkové zbytky s klíčovým významem pro dělení buněk, též růstový faktor mikroorganismů. užívá se jako antidotum methohrexátu. syn. leukovorin, citrovorumfaktor. (cit. velký lékařský slovník online, 2014 http://lekarske.slovniky.cz/ )
leupeptiny: skupina acylovaných oligopeptidů produkovaných aktinomycetami, které fungují jako inhibitory proteáz. je známo, že v různé míře inhibují trypsin, plazmin, kalikreiny, papain a katepsiny
leuprolid: silný, syntetický, dlouhodobě působící agonista hormonu uvolňujícího gonadotropiny, který reguluje syntézu a uvolňování hypofyzárních gonadotropinů (luteinizačního hormonu a folikuly stimulujícího hormonu)
levamisol: anthelmintikum ze skupiny derivátů imidazothiazolu. látka se primárně používá k odčervení lidí a zvířat (koně, psi, skot, ovce, prasata a akvarijní ryby). působí pouze proti hlísticím. experimentálně bylo rovněž ověřeno i působení na imunitní systém člověka. jednak byl prokázán inhibiční účinek na produkci bílých krvinek, na druhé straně se levamisol dá využít k léčbě revmatoidní artritidy. v kombinaci s jinými léky se používá také k terapii některých nádorových onemocnění. v čr je levamisol registrován pouze k odčervení prasat. (cit. wikipedie, 2021 http://www.wikipedie.cz)
levandule: rod rostlin z čeledi hluchavkovitých (lamiaceae), obsahuje 20-40 druhů. jsou to obvykle polokeře, někdy jen vytrvalé byliny, kvetoucí modrým, bílým nebo růžovým květem. rod je znám především pro svou nezaměnitelnou vůni. silice, zvaná levandulový olej, se užívá v lékařství, kosmetice a aromaterapii; má protizánětlivé, antiseptické a repelentní účinky. (upraveno podle wikipedie 2019 http://www.cs.wikipedia.org/)
levetiracetam: derivát pyrrolidinonu a acetamidu, který se používá především k léčbě záchvatů a některých pohybových poruch a jako nootropní látka
levobunolol: l-izomer bunololu, neselektivní betablokátor, používá se jako antiglaukomatikum
levodopa: látka, z níž v organismu vzniká dopamin, používá se jako antiparkinsonikum. působí především proti bradykinezi, rigiditě, méně ovlivňuje třes. po delší době podávání dochází k poklesu účinku s kolísáním stavu. l. se podává s inhibitorem periferní (extracerebrální) dopa-dekarboxylázy (enzymu katalyzujícího přeměnu dopa na dopamin). (cit. velký lékařský slovník online, 2017 http://lekarske.slovniky.cz)
levokardie: vrozené abnormality, při kterých je srdce v normální poloze (levokardie), ale některé z vnitřních orgánů hrudi nebo břicha jsou posunuty (situs inversus). také označovaný jako situs inversus s levokardií nebo izolovaná levokardie. tento stav je často spojený s těžkými srdečními vadami a abnormalitami sleziny jako (např. asplenie nebo polysplenie)
levostranná portální hypertenze: portální hypertenze slezinné žíly. příčinou je obstrukce slezinné žíly způsobená chorobami slinivky břišní, např. pseudocystou nebo nádory slinivky břišní
leštění zubů: vyhlazení a vyleštění povrchu zubní protézy nebo amalgámu
libeček: rod rostlin z čeledi apiaceae - miříkovité. užívá se v gastronomii jako koření, působí močopudně
libido: sexuální touha a pohlavní pud. někde se označuje jako "sexuální apetit" či "energie". libido má důležitou roli v psychologických teoriích sigmunda freuda a carla gustava junga. v psychoanalýze je libido označení pro projevy pohlavního pudu, základní pudové energie a sexuální touhy, která vyvěrá z podvědomí a je zaměřená na dosahování slasti. libido je hormonálně řízeno androgeny, které jsou tvořeny převážně v nadledvinách, ze 40 % však ve vaječníku. (cit. wikipedie, 2018 http://www.wikipedie.cz)
lichen nitidus: chronické zánětlivé onemocnění charakterizované plochými, lesklými mikropapulkami, které mají obvykle růžovou barvu a nejsou větší než špendlíková hlavička. v časných stadiích jsou léze lokalizované a nalézají se většinou na spodní oblasti břicha, na penisu a na vnitřní straně stehen. během progrese nemoci může dojít ke generalizaci výsevu
lichen planus: silně svědivé kožní onemocnění charakterizované polygonálními plochými lesklými papulkami různé velikosti, které se mohou seskupovat do větších ložisek. jejich barva se může postupně měnit od světle růžové až po tmavě hnědočervenou či nafialovělou. nejč. bývá na bércích, nohách, chodidlech, dlaních, předloktí, v okolí pohlavních orgánů, ale i na sliznici. projevy jsou někdy značně polymorfní. nemoc má tendenci ke zhojení, ale i recidivám. léčí se místně kortikoidy, celkově se mohou podávat léky tlumící svědění. (cit. velký lékařský slovník online, 2017 http://lekarske.slovniky.cz)
lichen planus orální: ústní léze doprovázející kožní lichen planus nebo často se vyskytující samostatně. obvykle onemocnění postihuje bukální sliznici, rty, dásně, spodní část úst a patro (v sestupném pořadí frekvence výskytu). typicky mají ústní léze podobu papul se světlými pruhy nebo tečkami v síťovitých obrazcích na povrchu (wickhamovy strie)
lichen sclerosus et atrophicus: chronické zánětlivé mukokutánní onemocnění, které obvykle postihuje anogenitální sliznice žen (vulvární lichen sclerosus) a mužů (penilní lichen sclerosus)
lichen sclerosus vulvy: onemocnění přechodné zóny (přechod mezi kůží a sliznicí) s atrofií a sklerózou. může být prekancerózou. (cit. velký lékařský slovník online, 2017 http://lekarske.slovniky.cz)
lichenoidní erupce: onemocnění, u kterých je histologicky poškozená spodní část epidermis a současně chronický zánětlivý infiltrát v papilární dermis, který narušuje rozhraní mezi epidermis a dermis. prototypem lichenoidních erupcí je lichen planus
lidoflazin: fluorfenylpiperazinový derivát xylidinu, koronární vazodilatační látka. (cit. velký lékařský slovník online, 2021 http://lekarske.slovniky.cz/)
lidokain: místní anestetikum ke svodné anestezii středně dlouhého účinku, antiarytmikum třídy ib (komorové arytmie). (cit. velký lékařský slovník online, 2017 http://lekarske.slovniky.cz)
lidská práva: práva jednotlivce na kulturní, sociální, ekonomické a vzdělávací možnosti poskytované společností, např. právo na práci, právo na vzdělání a právo na sociální zabezpečení
lidské adenoviry: druhy rodu mastadenovirus, které způsobují širokou škálu nemocí člověka. infekce jsou většinou asymptomatické, ale mohou být spojené s respiračním, očním nebo gastrointestinálním onemocněním. sérotypy (označené arabskými číslicemi) jsou rozdělené do skupin a-g
lidské chromozomy: struktury tvořené velmi dlouhými molekulami dna spolu s přidruženými histonovými a nehistonovými proteiny. normálně se v jádře lidské buňky nachází 46 chromozomů, včetně dvou pohlavních chromozomů. nesou dědičnou informaci jedince
lidské chromozomy X: chromozom x je jedním z dvojice pohlavních chromozomů (heterochromozomů, gonozomů) člověka. za normálních okolností dostává každý člověk jeden x chromozom od matky. druhý heterochromozom - a to buď chromozom x nebo chromozom y potom dostává od otce. (upraveno podle wikiskripta 2019 http://www.wikiskripta.eu/)
lidské chromozomy, 1-3: velké metacentrické lidské chromozomy skupiny a. do této skupiny patří chromozomy 1, 2 a 3
lidské chromozomy, 13-15: středně velké lidské akrocentrické chromozomy tvořící podle klasifikace skupinu d. patří sem párové chromozomy 13, 14 a 15
lidské chromozomy, 16-18: krátké lidské submetacentrické chromozomy tvořící podle klasifikace skupinu e. patří sem párové chromozomy 16, 17 a 18
lidské chromozomy, 19-20: krátké lidské metacentrické chromozomy tvořící podle klasifikace skupinu f. patří sem párové chromozomy 19 a 20
lidské chromozomy, 21-22 a Y: krátké lidské akrocentrické chromozomy tvořící podle klasifikace skupinu g. patří sem párové chromozomy 21 a 22 a chromozom y
lidské chromozomy, 4-5: velké submetacentrické chromozomy tvořící podle klasifikace skupinu b
lidské chromozomy, 6-12 a X: středně velké lidské submetacentrické chromozomy tvořící podle klasifikace skupinu c. patří sem párové chromozomy 6, 7, 8, 9, 10, 11 a 12 a chromozom x
lidské chromozomy, pár 1: specifický pár lidských chromozomů skupiny a podle klasifikace lidských chromozomů
lidské chromozomy, pár 10: specifický pár chromozomů skupiny c podle klasifikace lidských chromozomů
lidské chromozomy, pár 11: specifický pár chromozomů skupiny c podle klasifikace lidských chromozomů
lidské chromozomy, pár 12: specifický pár chromozomů skupiny c podle klasifikace lidských chromozomů
lidské chromozomy, pár 13: specifický pár chromozomů skupiny d podle klasifikace lidských chromozomů
lidské chromozomy, pár 14: specifický pár chromozomů skupiny d podle klasifikace lidských chromozomů
lidské chromozomy, pár 15: specifický pár chromozomů skupiny d podle klasifikace lidských chromozomů
lidské chromozomy, pár 16: specifický pár chromozomů skupiny e podle klasifikace lidských chromozomů
lidské chromozomy, pár 17: specifický pár chromozomů skupiny e podle klasifikace lidských chromozomů
lidské chromozomy, pár 18: specifický pár chromozomů skupiny e podle klasifikace lidských chromozomů
lidské chromozomy, pár 19: specifický pár chromozomů skupiny f podle klasifikace lidských chromozomů
lidské chromozomy, pár 2: specifický pár lidských chromozomů skupiny a podle klasifikace lidských chromozomů
lidské chromozomy, pár 20: specifický pár chromozomů skupiny f podle klasifikace lidských chromozomů
lidské chromozomy, pár 21: specifický pár chromozomů skupiny g podle klasifikace lidských chromozomů
lidské chromozomy, pár 22: specifický pár chromozomů skupiny g podle klasifikace lidských chromozomů
lidské chromozomy, pár 3: specifický pár lidských chromozomů skupiny a podle klasifikace lidských chromozomů
lidské chromozomy, pár 4: specifický pár chromozomů skupiny b podle klasifikace lidských chromozomů
lidské chromozomy, pár 5: specifický pár lidských chromozomů skupiny b
lidské chromozomy, pár 6: specifický pár lidských chromozomů skupiny c podle klasifikace lidských chromozomů
lidské chromozomy, pár 7: specifický pár lidských chromozomů skupiny c podle klasifikace lidských chromozomů
lidské chromozomy, pár 8: specifický pár chromozomů skupiny c podle klasifikace lidských chromozomů
lidské chromozomy, pár 9: specifický pár chromozomů skupiny c podle klasifikace lidských chromozomů
lidské embryonální kmenové buňky: lidské embryonální kmenové (hes) buňky jsou typem pluripotentní kmenové buňky odvozené z raných fází lidských embryí až do stádia blastocysty. díky své schopnosti diferencovat se do všech zárodečných vrstev jsou potenciálním zdrojem pro buněčnou terapii
lidské papilomaviry: velká skupina virů, které infikují lidské buňky. způsobují např. genitální bradavice, nádory děložního krčku, vaginy, vulvy, anu nebo orofaryngu. nejběžnější klinicky významné lidské papilomaviry jsou taxonomicky členy rodů alphapapillomavirus a gammapapillomavirus
lidské tělo: člověk jako neanatomická a nezoologická entita. důraz je kladen na filozofické nebo umělecké zacházení s lidskou bytostí a zahrnuje laické a společenské postoje k tělu v historii
lidský T-lymfotropní virus 1: kmen ptlv1 izolovaný ze zralých t4-buněk u pacientů s t-lymfoproliferativními malignitami. vyvolává akutní t-buněčné leukemie u dospělých, t-buněčné lymfomy a je spojený s mycosis fungoides, sézaryho syndromem a tropickou spastickou paraparézou
lidský T-lymfotropní virus 2: kmen virů ptlv-2, který může transformovat normální t-lymfocyty a může se replikovat v t-buněčných i b-buněčných liniích. je příbuzný viru htlv-1
lidský T-lymfotropní virus 3: kmen virů ptlv-3, který je geneticky podobný viru stlv-3
lidský bocavirus: člen čeledi parvoviridae, podčeledi parvovirinae, původně izolovaný z lidských nazofaryngeálních aspirátů pacientů s respiračním onemocněním
lidský choriogonadotropin, beta podjednotka: beta podjednotka lidského choriogonadotropinu. jeho struktura je podobná beta podjednotce luteinizačního hormonu (s výjimkou dalších 30 aminokyselin s připojenými sacharidovými zbytky na karboxy-konci). hcg-beta se používá jako diagnostický marker pro včasné zjištění těhotenství, spontánního potratu, mimoděložního těhotenství, mola hydatidosa, choriokarcinomu nebo downova syndromu
lidský chromozom Y: chromozom y je jedním z dvojice pohlavních chromozomů (heterochromozomů, gonozomů) člověka. v karyotypu je řazen k chromozomům skupiny g, ovšem jako jediný z této skupiny nenese satelity. v současnosti se předpokládá, že obsahuje 429 genů. chromozom y je typický pro mužské pohlaví, muži dostávají tento chromozom od svého otce. druhý heterochromozom - chromozom x - dostávají muži od matky. (upraveno podle wikiskripta 2019 http://www.wikiskripta.eu/)
lidský echovirus 6: druh viru rodu enterovirus, který způsobuje epidemie aseptické meningitidy u dětí a dospělých
lidský enterovirus C: druh viru rodu enterovirus, který infikuje člověka. patří mezi coxsackieviry, patří sem 11 sérotypů
lidský enterovirus D: druh viru rodu enterovirus, který infikuje člověka. patří sem dva sérotypy: lidský enterovirus 68 a lidský enterovirus 70
lidský herpesvirus 1: typový druh rodu simplexvirus způsobující většinu forem negenitálních infekcí herpes simplex u lidí. primární infekce se vyskytují hlavně u kojenců a malých dětí a virus pak celoživotně přetrvává v latentní podobě ve spinálních gangliích. během života dochází k periodické reaktivaci s převážně benigním průběhem
lidský herpesvirus 2: druh viru rodu simplexvirus, který je spojený s genitálními infekcemi (herpes genitalis). přenáší se pohlavním stykem a blízkým osobním kontaktem
lidský herpesvirus 6: viry rodu roseolovirus, podčeledi betaherpesvirinae, izolované z pacientů s aids a dalšími lymfoproliferativními nemocemi. infikují čerstvé i stabilizované buněčné linie hematopoetických buněk a buněk nervového původu a replikují se v nich. patrně také mění aktivitu nk-buněk. zvýšené protilátky proti nim mají pacienti s aids, sjögrenovým syndromem, sarkoidózou, syndromem chronické únavy a některými nádory. typ hhv-6a je nejčastější příčinou nemoci exanthema subitum a souvisí s encefalitidou. hhv-6 po integraci do hostitelského genomu nese označení cihvh-6. po integraci do dna zárodečné buňky nese označení icihhv-6
lidský herpesvirus 7: druh viru rodu roseolovirus, čeledi herpesviridae. byl izolován z aktivovaných cd4-pozitivních t-lymfocytů z periferní krve zdravého člověka
lidský herpesvirus 8: druh viru rodu rhadinovirus, podčeledi gammaherpesvirinae, izolovaný z pacientů s kaposiho sarkomem
lidský koronavirus 229E: druh viru rodu alphacoronavirus, který způsobuje běžné nachlazení a možná infekce nervového systému u lidí. nevytváří hemaglutininesterázu
lidský koronavirus NL63: druh viru rodu alphacoronavirus, který způsobuje infekce horních a dolních dýchacích cest. má receptor shodný s receptorem viru sars
lidský koronavirus OC43: druh viru rodu betacoronavirus, který způsobuje běžné nachlazení a možná infekce nervového systému u lidí. produkuje hemaglutininesterázu
lidský papilomavirus 11: typ lidského papilomaviru rodu alphapapillomavirus, který způsobuje recidivující respirační papilomatózu, genitální bradavice a jiné nádory
lidský papilomavirus 16: typ lidského papilomaviru rodu alphapapillomavirus, který je spojený zejména s maligními nádory děložního hrdla a sliznice dýchacích cest