NLK-NML/MeSH-CZ-2025-notes huggingface dataset:
kationické antimikrobiální peptidy: malé kationtové peptidy, které jsou u většiny druhů důležitou složkou časné vrozené a indukované obrany proti invazním mikrobům. u zvířat se nacházejí na slizničních plochách, uvnitř fagocytárních granulí a na povrchu těla. také se nalézají v hmyzu a rostlinách. mimo jiné tato skupina zahrnuje defensiny, protegriny, tachyplesiny a thioniny. vytěsňují dvojmocné kationty z fosfátových skupin membránových lipidů, což vede k narušení membrány
kationtoměniče: vysokomolekulární nerozpustné polymery obsahující funkční aniontové skupiny, jež jsou schopné provádět výměnné reakce s kationty
kationty: kladně nabité ionty. v lidském organismu zejm. sodík, draslík, vápník, hořčík. opak anionty. (cit. velký lékařský slovník online, 2013 http://lekarske.slovniky.cz/ )
kationty dvojmocné: pozitivně nabité atomy, radikály nebo skupiny atomů s valencí 2+, které se během elektrolýzy pohybují ke katodě nebo zápornému pólu
kationty jednomocné: pozitivně nabité atomy, radikály nebo skupiny atomů s valencí 1+, které se během elektrolýzy pohybují ke katodě nebo zápornému pólu
katodová trubice: vakuová trubice vybavená katodou emitující elektron a fluorescenčním stínítkem, které vyzařuje viditelné světlo, když je excitováno katodovým paprskem. katodové trubice se používají jako zobrazovací zařízení pro televize, terminály počítačů, pomůcky pro komunikaci postižených, osciloskopy a další zařízení pro zobrazování dat. katodová trubice je obvykle skleněná, více či méně vakuovaná či zředěným plynem plněná baňka či trubice, osazená minimálně dvěma elektrodami (anodou a studenou či žhavenou katodou), mezi nimiž po připojení k elektrickému napětí prochází v prostředí trubice elektrický proud. konstrukce katodových trubic se velmi liší podle účelu, k nimž jsou konstruovány. (upraveno podle wikipedie 2019 http://www.cs.wikipedia.org/)
katétrové infekce: infekce vyvolané použitím katétrů. případnou infekci mohou ovlivnit správná aseptická technika, umístění katétru, složení materiálu a virulence organismu
kaudální anestezie: forma epidurální anestezie, při které se anestetikum podává do prostoru sakrálního kanálu
kaustika: 1. kaustika - tkáň ničící látky sloužící k odstranění přebytečné nebo nežádoucí tkáně. kyselá leptadla způsobují koagulační nekrózu, alkalická pak nekrózu kolikvační. ve stomatologii používána dříve k ošetření gingiválních hyperplazií, pulpálních polypů či drobnějších krvácení. od látek typu kyseliny trichloroctové, chromité, agno3 či arseniku se přešlo k mírnějším prostředkům jako hydroxid vápenatý či ošetření elektrochirurgickými metodami. 2. "etching agents", roztoky kyselin (citronová, fosforečná) sloužící k naleptání sklovinného povrchu při použití bondingu a kompozitu u estetických výplní. (cit. velký lékařský slovník online, 2022 http://lekarske.slovniky.cz/)
kauterizace: použití žíravé látky, horkého nástroje, elektrického proudu (elektrokauterizace) nebo jiného prostředku k zastavení krvácení při odstraňování tkáně, zejména při chirurgických operacích
kauzalgie: tupá či intenzivní stálá bolest, obv. spojená s pocením a poruchou prokrvení v dané oblasti. vzniká při poškození perif. nervu, jak přímém (trauma), tak nepřímém (porucha krevního zásobení). srov. sudeckův syndrom, neuralgie. (cit. velký lékařský slovník online, 2013 http://lekarske.slovniky.cz/ )
kauzalita: kauzalita - příčinnost, přiřazení příčiny k projevu (následku či účinku). k. je v centru vědeckého bádání (zejm. experimentálního), v medicíně je obsahem zejm. fyziologie, patologické fyziologie, (pato)biochemie aj. primární příčiny nemocí zkoumá genetika a molekulární biologie. předpokladem poznání k. bývá prokázání souvislosti (vztah dávky a účinku, časový vztah mezi expozicí a vznikem nemoci, časová, geografická, profesionální či familiární kumulace, aj.), kterým se zabývá mj. epidemiologie za použití statistiky (zjištění síly a specifičnosti statistické asociace aj). (cit. velký lékařský slovník online, 2015 http://lekarske.slovniky.cz/ )
kaučukovník (rod): rod rostlin čeledi euphorbiaceae, řádu malpighiales (malpígiotvaré), třídy rosopsida. zdrojem přírodního kaučuku je hlavně latex kaučukovníku brazilského (hevea brasiliensis)
kava: sušený oddenek a kořeny pepřovníku opojného (piper methysticum), známý svým uklidňujícím a sedativním účinkem. obsahuje alkaloidy, laktony, kawain, methysticin, sliz, škrob a yangonin. kava je také název nápoje z této drogy, používané tradičně v oceánii. nadměrná konzumace poškozuje zdraví
kaveoly: endocytární/exocytární struktury buněčné membrány, bohaté na glykosfingolipidy, cholesterol a membránové proteiny ukotvené pomocí lipidů. účastní se endocytózy (potocytózy), transcytózy a signální transdukce. kaveoly nabývají různých tvarů od otevřených jamek k uzavřeným váčkům. plášť kaveol je tvořen proteiny kaveoliny
kavernózní hemangiom: cévní anomálie, kterou tvoří soubor zauzlených cév a pojivové tkáně. tato nádoru podobná hmota s velkým vaskulárním prostorem se naplní krví a obvykle se objevuje v podobě jahodové léze v podkoží obličeje, končetin i jiných oblastí těla, včetně centrálního nervového systému
kavernózní hemangiom centrálního nervového systému: cévní anomálie složená z více velkých tenkostěnných zašmodrchaných žil, které se mohou vyskytnout v jakékoli části centrálního nervového systému, ale nezasahují do nervové tkáně. běžný je rodinný výskyt a onemocnění je spojováno s řadou genů mapovaných na 7q, 7p a 3q. klinické příznaky zahrnují záchvaty, bolest hlavy, cévní mozkovou příhodu a progresivní neurologický deficit
kavita zubní dřeně: dutina uvnitř zubu ohraničená dentinem a obsahující zubní dřeň. v korunkové části se nachází dřeňová dutina, v kořenové části zubu je kořenový kanálek
kaz zubního kořene: zubní kaz, vyskytující se na kořeni zubu, v zubním cementu (tkáni) nebo na zubním krčku
kazuistiky jako téma: klinické případové studie, po kterých mohou následovat hodnotící studie, které nakonec vedou k diagnóze
kašel: prudký a zpravidla hlasitý výdechový manévr. vykašlávání (expektorace) je obranná reflexní akce, která směřuje k uvolnění dýchacích cest od hlenu, sputa (sliny, chrchle) a jakýchkoliv jiných cizorodých těles, které blokují či dráždí dýchací cesty. (cit. wikipedie 2016 http://www.cs.wikipedia.org/)
kefír: kvašený mléčný nápoj původem z kavkazu a také z opatství v tibetu. nejčastěji se připravuje z kozího, kravského nebo ovčího mléka a kefírového zrna. v kefírových zrnech se nachází mnoho různých bakterií a kvasinek, které tvoří složité a vysoce proměnlivé společenství mikroorganismů, mnoho z nich jsou probiotika. (upraveno podle wikipedie 2020 http://www.cs.wikipedia.org/)
keloid: zbytnělá tuhá jizva nepravidelného tvaru. vzniká u některých zvláště disponovaných jedinců po poraněních (popálení) či operacích. na rozdíl od hypertrofické jizvy roste i přes okraje původní rány. představuje podle umístění kosmetickou vadu. (cit. velký lékařský slovník online, 2016 http://lekarske.slovniky.cz)
keloidní akné: kožní onemocnění vyskytující se u mužů (druh folikulární pyodermie) charakterizované chronickými výsevy zánětlivých pupínků vázaných na vlasové folikuly s pozdějším vznikem keloidu. vzniká na šíji (proto též folliculitis sclerotisans nuchae). (cit. velký lékařský slovník online, 2017 http://lekarske.slovniky.cz)
kelp: velké řasy patřící mezi chaluhy (phaeophyceae) řádu laminariales (čepelatky). tvoří hlavní složku příbřežních a sublitorálních zón skalnatých vod mírného pásma a polární oblasti. obvykle se jedná o zástupce rodů laminaria nebo macrocystis, ale toto označení se může použít i pro druhy rodů fucus a nereocystis
keporkak: kosticový kytovec. dosahuje obvykle délky 14-15 metrů a hmotnosti přes 25 tun. má extrémně dlouhé bíle zbarvené prsní ploutve. živí se krilem a malými rybami. je rozšířen na většině míst světového oceánu kromě některých vnitřních moří a centrálního severního ledového oceánu. je znám svým zpěvem. (upraveno podle wikipedie 2019 http://www.cs.wikipedia.org/)
keratinocyty: epidermální buňky syntetizující keratin. během vývoje od bazální vrstvy epidermis se charakteristicky mění a vytvářejí 5 rozlišitelných vrstev
keratitida: zánět rohovky. postiženy mohou být povrchové vrstvy s patrnými defekty v epitelu (např. keratitis dendritica) nebo je postiženo i stroma (např. keratitis parenchymatosa). příč. mohou být viry (herpes, adenoviry), poranění, cizí tělíska, poleptání, bakterie či plísně. k. se projevuje bolestí, slzením, blefarospasmem, nerovnostmi povrchu. postižení hlubokých vrstev může vést ke zkalení, přítomny jsou infiltráty, může dojít k vaskularizaci. následně může dojít k poruchám zraku. těžké formy vedou k vzniku vředu, indukci iritidy, hypopyon. léčí se klidem, vyloučením dráždících faktorů (čoček), mydriatiky či cykloplegiky, kauzálními postupy (antibiotické masti, antivirotika). lokální kortikoidy jsou vyhrazeny jen některým formám. nesprávně indikované kortikoidy mohou vést k rychlé progresi zánětu. někdy jsou zároveň postiženy spojivky (keratokonjunktivitida). (cit. velký lékařský slovník online, 2013 http://lekarske.slovniky.cz/ )
keratitida dendritická: keratitis dendritica - lat. povrchový zánět rohovky (keratitida) vznikající při infekci virem herpes simplex (herpes corneae). defekty rohovkového epitelu vytvářejí větvičkové struktury (srov. keratitis punctata superficialis). typická pro virové postižení rohovky je její hypestezie až anestezie. (cit. velký lékařský slovník online, 2013 http://lekarske.slovniky.cz/ )
keratitida herpetická: povrchová epiteliální infekce rohovky, jejímž původcem je herpesvirus hominis. projevuje se přítomností malých váčků, které se mohou rozpadat, sloučit se a vytvořit dendritické vředy (keratitida dendritická)
keratoakantom: kožní vyvýšený nádorek rychle rostoucí a dosahující někdy velikosti až několika centimetrů. může připomínat spinaliom. po období rychlého růstu do několika měsíců sám ustupuje se zanecháním jizvičky. odstraňuje se při pochybnostech o jeho původu či z kosmetických důvodů. (cit. velký lékařský slovník online, 2017 http://lekarske.slovniky.cz)
keratokonjunktivitida: zánět rohovky a spojivek, viz keratitida, konjunktivitida. (cit. velký lékařský slovník online, 2013 http://lekarske.slovniky.cz/ )
keratokonus: onemocnění rohovky oka, při němž se rohovka kuželovitě vyklenuje a ztenčuje. dochází k odlišné refrakci oka (obv. myopie, astigmatismus). může dojít k trhlinkám v descemetově membráně, výrazné ztenčení může vést k edému stromatu (akutní k.). léčí se kontaktními čočkami či keratoplastikou. vzácně je vrozený, větš. vzniká v mládí, někdy při některých jiných onemocněních. dvě blízce příbuzné nezánětlivé ektázie rohovky jsou pelucidní marginální degenerace a keratoglobus. (cit. velký lékařský slovník online, 2013 http://lekarske.slovniky.cz/ )
keratolytika: přípravky, které změkčují, oddělují a odlupují zrohovatělý epitel nebo zrohovatělou vrstvu kůže. používají se k odkrytí mycelia infikujících hub nebo k léčbě otlaků, bradavic a některých dalších kožních onemocnění
keratoplastika perforující: částečná nebo úplná náhrada všech vrstev centrální části rohovky
keratóza: jakýkoli druh rohovatění kůže, např. bradavice nebo mozol
kernikterus: jádrový ikterus, žluté zbarvení mozkových jader (zejm. bazálních ganglií) způsobené žlučovým barvivem (bilirubinem). vzniká u těžké novorozenecké žloutenky (viz fetální erytroblastóza). způsobuje závažná poškození mozku. (cit. velký lékařský slovník online, 2013 http://lekarske.slovniky.cz/ )
ketanserin: selektivní antagonista serotoninových receptorů slabě blokující adrenergní receptory. lék je účinný při snižování krevního tlaku při esenciální hypertenzi. inhibuje také agregaci krevních destiček. je dobře snášen a je zvláště účinný u starších pacientů
ketogenní dieta: dietní režimy charakterizované zvýšeným příjmem tuků a nízkým příjmem sacharidů. příjem proteinů je dostačující, ale nedostatek sacharidů vede k tomu, že hlavním energetickým substrátem pro lidské tělo není glukóza, ale ketolátky vznikající při metabolismu tuků za podmínky dostatečného vyčerpání glykogenu. při ketogenní dietě tělo získává 80-90% kalorické potřeby z tuků a zbytek z metabolismu bílkovin
ketokyseliny: karboxylové kyseliny, které obsahují ketonovou skupinu
ketolátky: 1. obecně látky obsahující ketoskupinu (-co-) 2. v biochemii acetoctová kyselina, β-hydroxymáselná (3-hydroxymáselná) kyselina a aceton, látky charakteristické pro metabolický stav s nedostatkem glukosy, kdy první dvě slouží jako významný zdroj energie pro řadu tkání. vznikají při odbourávání mastných kyselin z acetacetyl-coa, který kondenzuje s acetyl-coa za vzniku 3-hydroxymethylglutaryl-coa, z něj pak vzniká acetoctová kyselina. její spontánní dekarboxylací vzniká aceton (který je z organismu vydýchán), větší část je za účasti β-hydroxybutyrátdehydrogenázy v rovnováze s β-hydroxymáselnou kyselinou (což je důvod jejího řazení ke k., přestože nemá ketoskupinu). vznikají v nadměrném množství při vystupňovaném odbourávání tuků, typicky při hladovění (ketóza), a zejm. při dekompenzovaném diabetu, kdy organismus již není schopen kompenzovat rostoucí koncentraci obou kyselin (ketoacidóza). k. lze prokazovat orientačně i v moči. (cit. velký lékařský slovník online, 2019 http://lekarske.slovniky.cz/)
ketoprofen: antirevmatikum, analgetikum, antipyretikum typu ibuprofen. užívá se k léčbě revmatoidní artritidy a osteoartritidy
ketosteroidy: steroidové deriváty obsahující ve své molekule jednu nebo více ketonových skupin (-c=o)
ketosy: polyhydroxyketony obsahující ketonovou skupinu (c=o) a několik hydroxylových skupin (-oh). řadí se mezi sacharidy. nejznámější zástupce ketóz je fruktóza. (upraveno podle wikipedie 2022 http://www.cs.wikipedia.org/)
ketotifen: cykloheptathiofenový blokátor histaminových receptorů h1 a aktivátor mediátorů zánětu. je užíván k léčbě astmatu, rýmy, kožních alergií a anafylaxe. působí proti některým mechanismům vzniku alergie, ne však proti akutnímu záchvatu
ketóza: název někdy používaný pro hromadění ketolátek, popř. až ketoacidózu. (cit. velký lékařský slovník online, 2013 http://lekarske.slovniky.cz/ )
khelin: dimethoxymethylfuranochromon, účinná látka extraktu blízkovýchodní rostliny ammi visnaga. vasodilatační látka, která má také bronchodilatační účinek. užívá se při angině pectoris a astmatu, ve spojení s ultrafialovým a světlem se zkouší pro léčbu vitiliga
kinantropometrie: součástí je sledování somatických parametrů, resp. somatických indexů, indexů proporcionality, hmotnostně-výškových indexů, tělesného složení, konstituce, biologického věku, stavu a funkce podpůrně-pohybového systému ve vztahu k pohybové aktivitě, životnímu stylu, vývojovým a kineziologickým trendům
kinasa 1 receptorů spřažených s G-proteiny: serin-threoninová proteinkináza, která se nachází ve fotoreceptorech. zprostředkovává fosforylaci rhodopsinu závislou na světle a hraje důležitou roli ve fototransdukci
kinasa 2 receptorů spřažených s G-proteiny: všudypřítomně exprimovaný podtyp kinázy receptorů spřažených s g-proteiny, která je specifická pro beta-adrenergní receptory obsazené agonisty. může hrát zásadní roli při regulaci kontraktilní odpovědi myokardu
kinasa 3 glykogensynthasy: kináza glykogensyntázy, která byla původně popsána jako klíčový enzym zapojený do metabolismu glykogenu. reguluje celou řadu funkcí, jako je dělení buněk, funkce mikrotubulů a apoptóza
kinasa 3 receptorů spřažených s G-proteiny: všudypřítomně exprimovaný podtyp kinázy receptorů spřažených s g-proteiny, který je specifický pro beta-adrenergní receptory obsazené agonisty a pro řadu dalších receptorů spřažených s g-proteiny. ačkoli je vysoce homologní s kinázou 2 receptorů spřažených s g-proteiny, nepředpokládá se, že by hrála zásadní roli v regulaci kontraktilní odpovědi myokardu
kinasa 4 receptorů spřažených s G-proteiny: podtyp kinázy receptorů spřažených s g- proteiny, který je primárně exprimován ve varlatech a v mozku. tento podtyp se vyskytuje ve více variantách v důsledku alternativního sestřihu své mrna
kinasa 5 receptorů spřažených s G-proteiny: podtyp kinázy receptorů spřažených s g- proteiny, která je primárně exprimována v myokardu a může hrát roli v regulaci srdečních funkcí
kinasa I-kappa B: serin-threoninová kináza, která katalyzuje fosforylaci proteinů i-kappa b. tento enzym také aktivuje transkripční faktor nf-kappa b. skládá se z katalytických podjednotek alfa a beta, které patří mezi proteinkinázy, a z regulační podjednotky gama
kinasa NEK1: kináza příbuzná nima, která se podílí na regulaci buněčného cyklu, řízení sestavování cilií a duplikaci centrozomu. aktivuje se ve fázi g2 buněčného cyklu v reakci na poškození dna
kinasa Syk: nereceptorová tyrosinkináza obsahující doménu sh2, která reguluje downstream signální transdukci různých receptorů, včetně receptorů b-lymfocytů. působí jak v přirozené, tak adaptivní imunitě a také zprostředkovává signalizaci v buněčné adhezi, osteogenezi, aktivaci destiček a vývoji cév
kinasa TYK2: podtyp janusovy kinázy, který se podílí na signalizaci široké škály cytokinových receptorů. kináza tyk2 je považována za zakládajícího člena rodiny janusových kináz a původně byla objevena jako signální partner pro receptor interferonu alfa-beta. od té doby bylo prokázáno, že kináza signalizuje prostřednictvím několika interleukinových receptorů
kinasa aktivující cyklin dependentní kinasy: vysoce konzervovaná cyklin-dependentní kináza, která aktivuje další cyklin-dependentní kinázy a hraje klíčovou roli v regulaci buněčného cyklu
kinasa eIF-2: na camp nezávislá serin/threoninová proteinkináza aktivovaná dsrna, která je indukována interferonem. v přítomnosti dsrna a atp dochází k autofosforylaci této kinázy na několika serinových a threoninových zbytcích. fosforylovaný enzym katalyzuje fosforylaci alfa-podjednotky eukaryotického iniciačního faktoru 2, což vede k inhibici syntézy proteinů
kinasa elongačního faktoru 2: monomerní podtyp kalcium-kalmodulin-dependentní proteinkinázy, která specificky fosforyluje peptidový elongační faktor 2. tento enzym postrádá fosforylovatelnou aktivační doménu, která by mohla reagovat na kalcium-kalmodulin-dependentní proteinkináza kinázu, je však regulován fosforylací proteinkinázou a a prostřednictvím intramolekulární autofosforylace
kinasa glykogensynthasy 3beta: enzym typu kinázy glykogensyntázy-3, který se účastní energetického metabolismu, embryonálního vývoje a neurogeneze. podílí se také na biosyntéze proteinů a jako součást signální dráhy wnt a dalších signálních drah reguluje růst a proliferaci buněk. některé polymorfismy v genu gsk3b jsou spojeny s parkinsonovou chorobou, alzheimerovou chorobou a bipolární poruchou
kinasa indukující NF-kappaB: serin-threoninová kináza, která katalyzuje aktivaci kanonických a nekanonických drah nf-kappab
kinasa lehkého řetězce myosinu: enzym, který v přítomnosti atp fosforyluje lehké řetězce myosinu za vzniku fosfátu lehkého řetězce myosinu a adp. vyžaduje vápník a kalmodulin. lehký řetězec o velikosti 20 kda je fosforylován rychleji než jakýkoli jiný akceptor, ale jako akceptory mohou fungovat i lehké řetězce jiných myosinů a samotný myosin. tento enzym hraje ústřední roli v regulaci kontrakce hladkého svalstva
kinasa proteinkinasy závislé na vápníku a kalmodulinu: regulační proteinkináza závislá na kalcium-kalmodulinu, která specificky fosforyluje kalcium-kalmodulin-dependentní proteinkinázu typu 1, kalcium-kalmodulin-dependentní proteinkinázu typu 2, kalcium-kalmodulin-dependentní proteinkinázu typu 4 a proteinkinázu b. jedná se o monomerní enzym, který je kódován nejméně dvěma různými geny
kinasy AMP aktivovaných proteinkinas: serin-threoninové kinázy, které fosforylují 63-kda podjednotku amp aktivovaných proteinkináz. to má za následek reaktivaci amp aktivovaných proteinkináz a downstream signalizaci zaměřenou na snížený metabolismus
kinasy Aurora: rodina vysoce konzervovaných serin-threoninových kináz, které se podílejí na regulaci mitózy. podílejí se na mnoha aspektech buněčného dělení, včetně duplikace centrozomů, tvorby aparátu dělícího vřeténka, párování chromozomů, připojení k vřeténku, aktivace kontrolních bodů a cytokineze
kinasy CDC2-CDC28: rodina kináz závislých na buněčném cyklu, které jsou svou strukturou příbuzné proteinkináze cdc28, s cerevisiae a proteinkináze cdc2 vyskytující se u savců
kinasy Dyrk: proteinové kinázy, které mohou fosforylovat zbytek aromatické aminokyseliny tyrosinu, stejně jako zbytky alifatických aminokyselin serinu a treoninu
kinasy NEK: vysoce konzervovaná rodina serin-threoninových kináz, které regulují buněčný cyklus, mitózu a reakci na poškození dna. podílejí se také na sestavování a funkci struktur založených na mikrotubulech, jako jsou cilie a centrioly
kinasy beta-adrenergních receptorů: kinázy receptorů spřažených s g-proteiny, které zprostředkovávají na agonistech závislou fosforylaci a desenzibilizaci beta-adrenergních receptorů
kinasy glykogensynthasy: třída serin-threoninových kináz, která byla původně nalezena jako jeden ze tří typů kináz, které fosforylují glykogensyntázu. aktivitu glykogensyntázy regulují kinázy glykogensyntázy spolu s kinázami závislými na ca(2+)-kalmodulinu a kinázami závislými na cyklickém amp
kinasy podobné doublecortinu: rodina serin-threoninových kináz obsahujících doublecortinovou doménu, která byla původně identifikována v nervových buňkách
kinasy receptorů spřažených s G-proteiny: rodina serin-threoninových kináz, které jsou specifické pro receptory spřažené s g-proteiny. jsou to regulační proteiny, které hrají roli v desenzibilizaci receptorů spřažených s g-proteiny
kinasy ribozomálního proteinu S6: rodina serin/threoninových kináz, které působí jako mezibuněčné signalizační meziprodukty. ribozomální kinázy s6 jsou aktivovány fosforylací v reakci na různé hormony a mezibuněčné signalizační peptidy a proteiny. fosforylace ribozomálního proteinu s6 enzymy této třídy vede ke zvýšené expresi 5' top mrna. ačkoli jsou členové této třídy kináz specifičtí pro ribozomální protein s6, mohou působit na řadu substrátů v buňce. aktivaci kináz ribozomálního proteinu s6 inhibuje imunosupresivum sirolimus
kinasy ribozomálního proteinu S6, 70-kDa: rodina kináz ribozomálního proteinu s6, které jsou považovány za hlavní fyziologické kinázy pro ribozomální protein s6. na rozdíl od ribozomálních s6 kináz o velikosti 90kda jsou proteiny této rodiny citlivé na inhibiční účinky rapamycinu a obsahují jedinou kinázovou doménu. označují se jako proteiny 70kda, avšak alternativním sestřiháváním mrna pro proteiny této třídy vznikají také varianty o velikosti 85kda
kinasy ribozomálního proteinu S6, 90-kDa: rodina kináz ribozomálního proteinu s6, které se strukturně liší od kináz ribozomálního proteinu s6 o velikosti 70 kda svou nápadnou molekulární velikostí a tím, že obsahují dvě funkční kinázové domény. ačkoli jsou považovány za kinázy ribozomálního proteinu s6, kinázy této rodiny jsou aktivovány prostřednictvím map kinázového signálního systému a bylo prokázáno, že působí na rozmanitou škálu substrátů, které se podílejí na buněčné regulaci, jako je ribozomální protein s6 a protein vázající camp responzivní element
kindling: progresivní zesilování odpovědi neuronu na opakovanou stimulaci. jev je studován zejm. v souvislostí s patogenezí epilepsie, význam má zřejmě také u afektivních poruch (deprese, mánie). mechanismus souvisí s posttetanickou potenciací. (uprav. podle velký lékařský slovník online, 2021 http://lekarske.slovniky.cz/)
kinematografická angiografie: kinematografické záběry průchodu kontrastní látky cévami
kineradiografie: kinematografická analýza po sobě jdoucích snímků na fluoroskopické obrazovce
kinesiofobie: úzkostná porucha s trvalým a iracionálním strachem z pohybu po úrazu. souvisí s vnímanou invaliditou v důsledku zranění a katastrofizací (zveličováním) ve strachu z (předpokládané) bolesti a možnosti opětovného zranění
kinestezie: cit pro pohyb a vnímání pohybu částí těla (prstů, loktů, kolen, končetin) podrážděním receptorů ve svalech, šlachách, okostnici a kloubních pouzdrech
kinetika: studium průběhu reakcí v chemických nebo fyzikálních systémech v závislosti na čase
kinetin: furanyladenin nacházející se v rostlinách a houbách (říše fungi). je to rostlinný růstový faktor
kinetochory: kinetochor je velký proteinový komplex nacházející se zpravidla v oblasti centromery chromozomů během mitózy nebo meiózy. umožňuje napojení chromozomů na mikrotubuly dělícího vřeténka a je také z velké části zodpovědný za pohyb chromozomů k pólům vřeténka během anafáze. (upraveno podle wikipedie 2019 http://www.cs.wikipedia.org/)
kinetokardiografie: grafické znázornění pohybu hrudi způsobeného srdeční činností
kinetoplastová DNA: dna kinetoplastů, což jsou specializované mitochondrie trypanozom a příbuzných parazitických prvoků řádu kinetoplastida. kinetoplastová dna sestává z komplexní sítě četných, navzájem propojených prstenců, které můžeme rozlišit do dvou tříd: do první patří velký počet malých duplexních kruhů dna o délce přibližně 2000 párů bází, nazývaných minikroužky. do druhé skupiny patří asi dva tucty mnohem delších kružnic (o délce přibližně 37 kb), označovaných jako maxikroužky
kinetózy: stav vyvolaný drážděním centra rovnováhy ve vnitřním uchu, projevuje se nevolností, zvracením, bledostí apod. často jí trpí děti v dopravních prostředcích, patří sem mořská nemoc aj. (cit. velký lékařský slovník online, 2016 http://lekarske.slovniky.cz)
kineze: neřízený pohyb organizmu vyvolaný specifickými podněty, při kterém může dojít k náhodným změnám směru. zahrnuje ortokinezi, zrychlení pohybu a klinokinezi, klikatý pohyb. oba typy kineze souvisí s intenzitou stimulace
kinezika: kinezika patří do neverbální komunikace a zabývá se pohyby těla v sociální interakci a jejich koordinací. sleduje koordinovanost a sladěnost pohybů. z pohybových vzorců lze vysledovat např. zdravotní stav osoby
kineziny: skupina cytoplazmatických proteinů, které přenášejí různé váčky a jiné částice po buňce. jako "kolejnice" jim slouží systém mikrotubulů, dutých vláken tvořících součást cytoskeletu. dále se také účastní segregace chromozomů v anafázi. (upraveno podle wikipedie 2022 http://www.cs.wikipedia.org/)
kinázy asociované s Rho: skupina intracelulárně signalizujících serin-threoninových kináz, které se vážou na rho proteiny vázající gtp. původně bylo zjištěno, že zprostředkovávají účinky rhoa proteinu vázajícího gtp na tvorbu stresových vláken a fokálních adhezí. rho-asociované kinázy mají specifitu pro různé substráty včetně fosfatázy lehkého řetězce myosinu a lim-kináz
kinázy asociované s receptory interleukinu-1: rodina intracelulárních signálních kináz, které byly identifikovány na základě své schopnosti vysílat signál z aktivovaných receptorů pro interleukin-1. signalizace z těchto kináz zahrnuje jejich interakci se signálními adaptorovými proteiny, jako je myeloidní diferenciační faktor 88 a faktor 6 asociovaný s receptorem tnf
kinázy zárodečného centra: serin-threoninkinasy charakterizované n-terminální doménou ste20
kladení vajíček: proces kladení nebo uvolňování plně vyvinutých vajíček z těla samičky. termín se zpravidla používá u určitých druhů hmyzu nebo ryb s orgánem nazvaným kladélko, v němž jsou uloženy vajíčka před jejich vypuzením z těla
kladribin: cytostatikum, purinové analogon (antimetabolit). používá se v hematoonkologii, zejm. v léčbě trichocelulární leukemie. (cit. velký lékařský slovník online, 2018 http://lekarske.slovniky.cz/ )
klasická dráha komplementu: tato cesta aktivace začíná na povrchu buněk (např. bakteriálních), na který jsou navázány protilátky nebo pentraxiny (c-reaktivní protein, sérový amyloid p). na protilátku se váže glykoprotein c1 (podjednotkou c1q), jenž díky této vazbě změní svoji konformaci, a tak nabude proteolytické aktivity. následně c1 (aktivovaná podjednotka c1s) štěpí proteiny c4 a c2. fragmenty c4b a c2a se navážou na povrch mikroorganismu a vytvoří tzv. klasickou c3-konvertázu (komplex c4bc2a), tj. enzym štěpící protein c3 na fragmenty c3a a c3b. fragmenty c3a působí chemotakticky na fagocyty a fragmenty c3b se zachycují na povrchu cizího antigenu, kde slouží jako opsoniny a jako vazebné místo pro c3-konvertázu. tak se vytváří další enzym, tzv. klasická c5-konvertáza (c4bc3bc2a), jež štěpí protein c5 na c5a a c5b. vznikem c5b začíná terminální, tj. lytická fáze komplementové kaskády. (upraveno podle wikipedie 2021 http://www.cs.wikipedia.org/)
klasická spojka podle Blalocka a Taussigové: anastomóza blalocka-taussigové - uměle vytvořená přímá cévní aortopulmonální anastomóza, kdy se některá podklíčková arterie přišije na některou větev plicní arterie. modifikovaná a. se skládá z goretexového konduitu anastomozujícího (side-to-side) z a. subclavia na ipsilaterální větev plicní arterie. tyto spojky se používají k paliativnímu řešení některých vrozených srdečních vad (např. atrezie plicnice, fallotovy tetralogie a jiných kombinovaných vad s obstrukcí výtokového traktu). (cit. velký lékařský slovník online, 2020 http://lekarske.slovniky.cz/)
klasické lisencefalie a subkortikální pruhovité heterotopie: poruchy zahrnující spektrum malformací mozku představujících formu difúzní neuronální migrační poruchy. výsledkem je kognitivní porucha, záchvaty a hypotonie nebo spasticita. mutace dvou genů, lis1 (gen pro nekatalytickou podjednotku acetylhydrolázy ib destičkového aktivačního faktoru) a dcx nebo xlis (geny pro doublecortin), byly identifikovány jako nejčastější příčiny poruch v tomto spektru. další varianty klasické lisencefalie (typu i) byly spojeny s geny reln (gen pro relin) a arx
klasické podmiňování: učení, které probíhá, když je podmíněný podnět spárovaný s nepodmíněným stimulem. jde o naučenou podvědomou reakci na určitý podnět
klasický mor prasat: akutní, vysoce nakažlivé onemocnění, které postihuje prasata všech věkových kategorií. je vyvolané virem klasického moru prasat. onemocnění má náhlý nástup s vysokou morbiditou a mortalitou
klasifikace: systematické uspořádání entit v jakémkoli oboru do skupin tříd založených na společných charakteristikách jako jsou vlastnosti, morfologie, téma atd
klasifikace: užij pro taxonomii nebo jiné systematické nebo hierarchické klasifikační systémy
klasifikační algoritmy: druh strojového učení s učitelem. tyto algoritmy na základě trénovacích dat předpovídají, do jaké kategorie pozorovaná data patří
klasifikační systém DRG: jeden z nejznámějších pacientských case-mixových systémů používaných ve zdravotnictví. jde o systém klasifikace klinických případů do přibližně 500 skupin majících podobné nároky na využití zdrojů. systém byl vyvinut pro americký systém zdravotní péče medicare, jako budoucí platební systém. skupiny se přiřazují pomocí "grouperu" (seskupovacího programu) na základě diagnóz mezinárodní klasifikace nemocí, procedur, věku, pohlaví a přítomnosti komplikací nebo přidružených onemocnění. systém drg se používá od roku 1983 k určení, kolik se v systému medicare platí nemocnicím, protože pacienti v každé kategorii jsou po klinické stránce podobní a očekává se, že budou využívat stejný objem prostředků nemocnice. (cit. wikipedie, 2017 http://www.wikipedie.cz)
klathrinové vezikuly: váčky vytvořené invaginací povlečených jamek, které se následně odškrtí od cytoplazmatické membrány. vnější povrch těchto váčků je potažený klathrinovou sítí. brzy po vzniku dojde k odstranění klathrinového obalu a tím ke vzniku endozomů
klaustrofobie: přetrvávající a iracionální strach z uzavřených prostorů. lidé s klaustrofobií se bojí, že v takovém prostoru budou zavřeni a to u nich vyvolává psychický distres a úzkost
klaustrum: tenká vrstva šedé hmoty mozkové v hemisféře velkého mozku. na řezu mozkem je patrná mezi kůrou insuly a zevní částí nucleus lentiformis. (upraveno podle: velký lékařský slovník online, 2019 http://lekarske.slovniky.cz)
kleidokraniální dysplazie: autozomálně dominantně dědičný syndrom kleidokraniální dysplazie. patří sem jednostranná nebo oboustranná částečná nebo plná aplazie klíční kosti, anomálie v osifikaci lebky vč. čelistí, anomálie vývoje zubů, aplazie symfýzy a arachnodaktylie aj. postižení jedinci jsou obv. nízkého vzrůstu (cit. velký lékařský slovník online, 2013 http://lekarske.slovniky.cz/ )
klenbuterol: substituovaný fenylaminoethanol, jehož velmi nízké dávky mají beta-2-adrenomimetické účinky. používá se jako bronchodilatans při léčbě astmatu
klid na lůžku: pobyt jednotlivce na lůžku z terapeutických nebo experimentálních důvodů
klimakterium: období života, v němž postupně vyhasíná aktivita ženských pohlavních orgánů a v němž dochází k výrazným hormonálním změnám, které jsou provázeny poklesem tvorby pohlavních hormonů. ve vaječnících postupně přestávají vyzrávat vajíčka, menstruační krvácení se stává nepravidelným, až zcela ustane (menopauza). žena přestává být plodnou. změny jsou doprovázeny dalšími příznaky, zejm. vegetativními (návaly, pocení, bušení srdce, trávicí obtíže aj.) a psychickými (deprese, podrážděnost atd.). zároveň se v tomto období častěji projevují či začínají některé choroby, např. některé formy revmatismu (revmatoidní artritida), osteoporóza aj. po k. též stoupá výskyt srdečních a cévních chorob, které jsou v produktivním věku u žen podstatně méně časté než u mužů (souvisí to s určitou ochranou organismu ženskými pohlavními hormony). k. nastává zhruba mezi 45. až 55. rokem, ale existují značné odchylky. k předčasnému k. dochází též po chirurgickém odstranění obou vaječníků. v některých případech se chybějící hormony (estrogeny) podávají v lékových formách (hrt, ert). (cit. velký lékařský slovník online, 2017 http://lekarske.slovniky.cz)
klimatické procesy: charakteristické jevy vyskytující se v atmosféře během interakcí a transformace různých atmosférických složek a skupenství
klimatické změny: jakákoli významná změna klimatických údajů (např. teplota, srážky nebo vítr), která trvá během delšího období (desítky let a déle). může vzniknout následkem přírodních faktorů a procesů (např. změn intenzity slunečního svitu, změn proudění oceánů) nebo lidskou činností
klimatoterapie: léčebný pobyt ve vhodném klimatickém prostředí. vhodná k léčbě některých chronických chorob, např. alergických či dýchacích. (cit. velký lékařský slovník online, 2019 http://lekarske.slovniky.cz/)
klinická chemie: specializace v oboru analytické chemie aplikovaná na testy fyziologicky důležitých látek nalezených v krvi, moči, tkáních a dalších biologických tekutinách za účelem pomoci lékaři při stanovení diagnózy nebo následující po terapii
klinická etika: identifikace, analýza a řešení morálních problémů, které vznikají při péči o pacienty
klinická logopedie: studium poruch řeči nebo jazyka a jejich diagnostika a náprava
klinická psychologie: obor psychologie zabývající se psychologickými metodami rozpoznávání a léčení poruch chování
klinická relevance: kritéria k určení, zda nález (např. klinické vyšetření, laboratorní testy, zobrazovací výsledky) vyžaduje lékařskou intervenci pro smysluplné zlepšení výsledku pacienta, často s cílem vyhnout se nadbytečné diagnostice a/nebo nadbytečné léčbě
klinická rozvaha: proces, při kterém lékaři shromažďují příznaky a zpracovávají informace, aby porozuměli pacientově zdravotní situaci nebo problému a poté naplánovali a provedli příslušné lékařské zásahy
klinická studie: práce, která podává zprávy o výsledcích výzkumné studie s cílem vyhodnotit intervence nebo expozice na základě biomedicínských a zdravotních výsledků. ke dvěma hlavním typům klinických studií patří intervenční studie (klinické zkoušky) a pozorovací studie. zatímco většina klinických studií se týká člověka, tento publikační typ může být použit pro klinické veterinární články, které splňují požadavky klinických studií u člověka
klinické alarmy: součásti lékařských přístrojů používaných pro fyziologické hodnocení pacientů, které signalizují dosažení prahové hodnoty
klinické chemické testy: laboratorní testy, v nichž lze prokázat přítomnost fyziologicky důležitých látek v krvi, moči, tkáni a tělesných tekutinách. používají se ke stanovení diagnózy či léčbě nemoci
klinické enzymatické testy: testování aktivity určitého enzymu nebo hladiny určitého enzymu, který se používá k posouzení zdravotního rizika či rizika onemocnění, k časnému zjištění nemoci či dispozice k nemoci, k diagnóze a změně ve statutu choroby
klinické kompetence: schopnost přijatelně plnit ty povinnosti, které se přímo týkají péče o pacienty
klinické laboratorní techniky: techniky používané k výkonu klinických vyšetřovacích postupů v diagnostice a léčbě nemoci
klinické lékařství: studium a výkon medicíny přímým vyšetřením pacienta
klinické praxe: pregraduální vzdělávací programy pro studenty druhého, třetího a čtvrtého ročníku zdravotnických věd, ve kterých studenti získají klinický výcvik a zkušenosti ve fakultních nemocnicích nebo přidružených zdravotnických střediscích
klinické rozhodování: proces vytváření diagnózy na základě anamnézy a fyzických nebo psychických vyšetření a/nebo výběru vhodného zákroku
klinické zhoršení: kritická progrese nemoci, často hodnocená řadou klinických parametrů, která aktivuje tým intenzivní péče
klinické zkoušky: práce, která uvádí výsledky klinické studie, v níž jsou účastníci podrobeni jedné nebo více intervencím, aby vědci mohli vyhodnotit tyto zásahy na biomedicínských nebo zdravotních výsledcích. přiřazení je určeno protokolem studie. účastníci mohou podstupovat diagnostické, terapeutické nebo jiné typy intervencí. zatímco většina klinických studií se týká člověka, tento publikační typ může být také použit pro klinické veterinární články, které splňují požadavky pro klinickou zkoušku u člověka
klinické zkoušky kontrolované: testuje se účinnost určitého preventivního nebo terapeutického faktoru (lék, vakcína, léčebný postup) na jednotlivcích (většinou pacientech, dobrovolnících). provádějí se v souborech pacientů s určitým onemocněním. mají za cíl prokázat příznivý účinek nového léku či léčebného postupu. v první fázi klinické kontrolované studie je stanovena tzv. referenční populace - představuje základní soubor (osoby postižené sledovanou nemocí), dále je určen experimentální soubor - vybrán ze základního metodou náhodného výběru, osoby z experimentálního souboru jsou náhodně rozděleny do 2 stejně velkých souborů - pokusného a kontrolního, pokusnému souboru je aplikován nový lék a kontrolnímu souboru lék dosud běžně užívaný nebo placebo. při randomizaci se využívá matematických technik, jako je použití tabulek s náhodnými čísly, k přiřazení pacientů k testování nebo kontrole léčby. zkouška je označována jako randomizovaná kontrolované studie. (cit. wikiskripta, 2017 http://www.wikiskripta.eu)
klinické zkoušky veterinární: veterinární klinická studie, jejíž účastníci (zvířata) jsou určeni k jednomu nebo více zásahům, na jejichž základě jsou vyhodnocovány biomedicínské nebo zdravotní výsledky. zvířecí účastníci mohou být podrobeni diagnostickým, terapeutickým nebo jiným typům intervencí
klinické zkoušky veterinární jako téma: deskriptor vztahující se k pracem o klinických studiích, v nichž jsou zvířecí účastníci určeni k jednomu nebo více zásahům, na jejichž základě jsou vyhodnocovány biomedicínské nebo zdravotní výsledky. přiřazení je určeno studijním protokolem. zvířecí účastníci mohou dostávat diagnostické, terapeutické nebo jiné typy intervencí
klinické zkoušky, fáze I: práce, která je zprávou o předem plánované, obvykle kontrolované, klinické studii bezpečnosti a účinnosti diagnostických, terapeutických nebo profylaktických léků, prostředků nebo technik založených na malém množství zdravých osob a prováděných po dobu přibližně jednoho roku
klinické zkoušky, fáze II: práce, která je zprávou o předem plánované, obvykle kontrolované klinické studii bezpečnosti a účinnosti diagnostických, terapeutických nebo profylaktických léků, prostředků nebo technik založených na několika stovkách dobrovolníků, včetně omezeného počtu pacientů, po dobu dvou let
klinické zkoušky, fáze III: práce, která je zprávou o předem plánované, obvykle kontrolované klinické studii bezpečnosti a účinnosti diagnostických, terapeutických nebo profylaktických léků, přístrojů nebo technik následující po studiích fáze ii. dostatečně velká skupina pacientů je studována a lékařsky pečlivě monitorována pro nepříznivou reakci na dlouhodobou expozici po dobu přibližně tří let
klinické zkoušky, fáze IV: práce, která je zprávou o plánované postmarketingové studii diagnostických, terapeutických nebo profylaktických léků, prostředků nebo technik, které byly schváleny pro obecný prodej po klinických studiích fáze i, ii a iii. tyto studie prováděné ve spojených státech nebo v zahraničí často získávají další údaje o bezpečnosti a účinnosti produktu
kliniky pro terapii bolesti: zařízení poskytující diagnostické, terapeutické a paliativní služby pro pacienty s těžkou chronickou bolestí. mohou to být samostatně stojící kliniky nebo nemocnice, které slouží ambulantně nebo hospitalizovaným pacientům. přístup je obvykle multidisciplinární
kliniky reprodukční medicíny: zdravotní kliniky nabízející služby péče o plodnost
klitoris: zevní ženský pohlavní orgán, který vývojově odpovídá penisu muže, je menší, není však spojen s vyústěním močové trubice. je tvořen kavernózními tělesy, která jsou připojena k stydké kosti rameny (crura clitoridis). malé pysky se v blízkosti k. rozdělují na dvě řasy - přední se spojují na k. a vytvářejí tak praepucium, zadní pod k. a tvoří jeho frenulum. je velmi citlivý na dráždění a má význačnou úlohu při vzniku sexuálního vzrušení a orgasmu. (upraveno podle: velký lékařský slovník online, 2018 http://lekarske.slovniky.cz)
kloaka: orgán některých obratlovců - rozšířená část konečníku, do něhož je vyústěna trávicí, vylučovací a často i rozmnožovací soustava. tento orgán vzniká embryonálně u všech obratlovců, ale v dospělosti ho mají jen někteří - zejména obojživelníci, plazi, žraloci, dvojdyšní a ptáci. kloaku mají také ptakořitní savci, krátkou kloaku najdeme i u vačnatců a výjimečně ji mají i někteří vyšší savci (např. zlatokrti, bodlíni nebo bobři). (upraveno podle wikipedie 2019 http://www.cs.wikipedia.org/)
klofarabin: derivát adeninarabinonukleosidu, který působí jako antineoplastický antimetabolit. používá se při léčbě akutní lymfatické leukemie u dětských pacientů, u kterých došlo k relapsu
klofenapát: perorální hypolipidemikum používané především u psů a krys
klofibrát: derivát kyseliny fibronové, lék snižující hladinu tuků v krvi (vldl a triglyceridů) užívaný u některých hyperlipoproteinemií (hypolipidemikum ze skupiny fibrátů). (uprav. podle: velký lékařský slovník online, 2020 http://lekarske.slovniky.cz/)
klomifen: slabý syntetický antiestrogen. používá se zejm. k léčbě anovulační sterility a při asistované reprodukci, rovněž ke klomifenovému testu. u mužů se používá k léčbě mužské sterility. k. blokuje zpětnovazebné působení estrogenů na hypothalamus, což vede k reaktivnímu vzestupu gnrh (gonadotropiny uvolňující hormon), následně gonadotropinů a estrogenů. (uprav. podle velký lékařský slovník online, 2020 http://lekarske.slovniky.cz/) klomifen je směs estrogenních (cis-formy) a antiestrogenních isomerů (trans-forma)
klonorchióza: infekce žlučových cest parazitem druhu motolice žlučová (clonorchis sinensis, též opisthorchis sinensis). onemocnění může vést k zánětu žlučových cest, šíření žlučového epitelu, progresivní portální fibróze a také k nádorům žlučovodu. rozšíření do jater může vést ke změnám metabolismu tuků a cirhóze
klonování DNA: vložení rekombinantních molekul dna z prokaryotických a/ nebo eukaryotických zdrojů do replikačního vehikula, jako je plazmidový nebo virový vektor, a zavedení výsledných hybridních molekul do recipientních buněk bez změny životaschopnosti těchto buněk
klonování organismů: tvorba jednoho nebo více geneticky identických organismů odvozených vegetativní reprodukcí z jedné buňky. zdrojový jaderný materiál může být odvozen z embryí, plodů nebo odebrán z dospělé somatické buňky
klonální anergie: funkční inaktivace t- nebo b-lymfocytů, ztráta jejich schopnosti reagovat na antigen. může probíhat různými mechanismy u dvou druhů lymfocytů a tak přispívat k autotoleranci
klonální delece: odstranění (uhynutí) nezralých autoreaktivních lymfocytů během jejich zrání. u t-lymfocytů probíhá tento proces v thymu a zajišťuje, že zralé t-lymfocyty jsou autotolerantní. klonální delece může nastat také u b-lymfocytů
klonální evoluce: proces akumulace genetických a epigenetických změn v jednotlivých buňkách v čase a účinek těchto změn na buněčnou proliferaci
klonální hematopoéza: expanze krvinek vzniklých z mutantních hematopoetických kmenových buněk, zpravidla v souvislosti se stárnutím organismu. u klonální hematopoézy se běžně vyskytují mutace epigenetických regulačních genů. mohou být rizikovým faktorem vzniku hematologických malignit a dalších kardiovaskulárních onemocnění. stav, kdy frekvence variantních alel je rovna a větší než 2,0 % (s absencí těžké cytopenie), se označuje jako klonální hematopoéza neurčitého významu (chip)
klonální selekce zprostředkovaná antigeny: aktivace lymfocytů pomocí specifického antigenu a tím se spouští klonální expanze lymfocytů již schopných připojení imunitní reakce na antigen
klopamid: léčivo patřící mezi thiazidová diuretika. (cit. velký lékařský slovník online, 2022 http://lekarske.slovniky.cz)
klorgylin: antidepresivum a inhibitor monoaminoxidázy příbuzný pargylinu
klostridiové infekce: infekce vyvolané bakteriemi rodu clostridium a blízce příbuznými druhy clostridioides
kloub prstu nohy: kloub prstů nohy mezi jednotlivými prstovými články. (upraveno podle: velký lékařský slovník online, 2018 http://lekarske.slovniky.cz)
kloub prstu ruky: kloub prstů ruky mezi jednotlivými prstovými články. (upraveno podle: velký lékařský slovník online, 2018 http://lekarske.slovniky.cz)
kloubní artrometrie: měření ohebnosti kloubu (rozsahu kloubních pohybů), obvykle pomocí přístroje na měření úhlu (artrometru). artrometrie se používá k měření laxicity (volnosti) a stability vazů. často se používá k hodnocení výsledku operace rekonstrukce předního zkříženého vazu
kloubní chrupavka: ochranná vrstva pevné, pružné chrupavky na povrchu kloubních konců kostí. poskytuje hladkou plochu pro pohyb kloubu a chrání konce dlouhých kostí před opotřebováním
kloubní deformity získané: deformity získané po narození jako následek úrazu nebo nemoci. kloubní deformity jsou často spojovány s revmatoidní artritidou a leprou
kloubní jamka lopatky: jamka v zevním úhlu lopatkové kosti, která se pojí s hlavicí kosti pažní (humerus, hlavice humeru)
kloubní ligamenta: fibrózní provazce pojivové tkáně, které spojují kosti a zajišťují stabilitu mnoha typů kloubů. kloubní vazy jsou pevné a pružné a v daném kloubu umožňují pohyb pouze v určitých směrech
kloubní myšky: jde o volné, většinou chrupavčité tělísko, pohybující se v kloubu, které se může vmezeřovat mezi kloubní plochy a způsobovat bloky pohybů. příčinou mohou být stavy po úrazech kloubu, uvolněná tělíska při osteochondritis dissecans, či při artrotických změnách
kloubní náhrada typu kov-kov: typy protetických kloubů, u kterých jsou obě třecí plochy kloubové spojky kovové
kloubní pouzdro: vazivové kloubní pouzdro uzavírá kloub, je zesíleno vazy, z vnitřní strany ho vystýlá synoviální vrstva produkující synoviální tekutinu (kloubní maz - synovie), která zmírňuje tření, vyživuje kloubní chrupavky a zajišťuje pevné přilnutí kloubních ploch k sobě. (upraveno podle wikipedie 2018 http://www.cs.wikipedia.org/)
klouby: spojení dvou nebo několika kostí plochami povlečenými chrupavkou. kloub je obv. tvořen kloubní hlavicí a kloubní jamkou uzavřenými do kloubního pouzdra (capsula) tvořeného vazivem a zpevněného kloubními vazy (ligamenty). někdy je mezi kloubní plochy kostí vložena ještě vazivová destička upravující funkci kloubu (např. meniskus v koleně). k. umožňuje pohyblivé spojení kostí, i když u některých k. je rozsah pohybů malý či málo nápadný (např. mezi žeberními chrupavkami a hrudní kostí). rozsah a typ pohybu je dán uspořádáním k. a bývá omezen při kloubních onemocněních (srov. ankylóza). (cit. velký lékařský slovník online, 2017 http://lekarske.slovniky.cz)
klouby nohy (od hlezna dolů): klouby nohy od kotníku distálně k prstům nohy. patří sem hlezenní kloub, tarzální klouby, metatarzofalangeální klouby a klouby prstů nohy
klouby ruky: kloubní spojení od zápěstí distálně k prstům ruky. patří sem zápěstní kloub, karpální klouby, metakarpofalangeální klouby a klouby prstů ruky
kloxacilin: polosyntetické antibiotikum, které je chlorovaným derivátem oxacilinu