NLK-NML/MeSH-CZ-2025-notes huggingface dataset:
bradykinin: vazodilatačně působící peptid (o 9 aminokyselinách) tvořený působením kallikreinu z kininogenu. je degradován enzymem totožným s ace. inhibitory ace mohou zvyšovat senzitivitu k jedům vos a včel, které obsahují spolu s dalšími peptidy (melitin, apamin aj.) také bradykinin. (vls ). /// bradykinin je velmi důležitá sloučenina, která má komplexní vliv na řadu pochodů v organizmu. velmi důležité je uvolnění svaloviny krevních cév se vznikem vazodilatace a poklesem krevního tlaku. bradykinin je v metabolizmu rozkládán více enzymy včetně ace. (stefajir) /// bradykinin je hlavním konečným produktem kininové kaskády. je to látka s řadou fyziologických účinků, která se uplatňuje zejména při zánětu, edémech, a bolesti. bradykinin je nonapeptid s mohutnou biologickou aktivitou, který způsobuje vazodilataci, zvyšuje cévní permeabilitu, způsobí hypotenzi, stimuluje nociceptory, podílí se na bolestivém vnímání, navozuje kontrakci hladké svaloviny v řadě lokalit, aktivuje fosfolipázu a2 a buněčný metabolismus kyseliny arachidonové. na vzniku bradykininu se podílejí čtyři proteinové složky, které jsou syntetizovány v játrech. wikiskripta
brainwashing: široká skupina intenzivních a často donucovacích taktik, jejichž cílem je dosáhnout hlubokých změn v postojích, přesvědčeních a emocích. cílem těchto taktik jsou obvykle váleční zajatci a členové náboženských kultů
branchio-oto-renální syndrom: autozomálně dominantní onemocnění, které se projevuje různými kombinacemi preaurikulárních píštělí, branchiálních píštělí nebo cyst, stenózy slzovodu, hluchoty, strukturálních poruch vnějšího, středního nebo vnitřního ucha a dysplazie ledvin. k přidruženým defektům patří astenický habitus, dlouhý úzký obličej, zúžené patro, hluboký skus a myopie. hluchota může být způsobená defektem hlemýždě (mondiniho typu) a fixací třmínku
branchiom: nádor odvozený od žaberních oblouků, které vznikají na přechodnou dobu během embryonálního vývoje. b. cysty jsou někdy patrné na krku, v blízkosti slinných žláz nebo hrtanu. (cit. velký lékařský slovník online, 2015 http://lekarske.slovniky.cz)
branchiální krajina: oblast vznikající v období vývoje somitů, tvořená žaberními strukturami. zahrnuje párové oblouky, každý má mezenchymální jádro lemované ektodermem a endodermem. u nižších vodních obratlovců z nich vznikají žábry. u vyšších obratlovců se z nich tvoří výchlipky a vznikají struktury hlavy a krku. k dalším strukturám branchiální oblasti patří branchiální štěrbiny nebo rýhy
brefeldin A: brefeldin a (bfa) je makrocyklický lakton syntetizovaný mnoha houbovitými organizmy. původně byl izolován a charakterizován jako antibiotikum, antivirotikum a jako fungicid. záhy však bylo objeveno, že umí blokovat sekreci bílkovin. bfa zabraňuje exportu bílkovin z buněk, především působením na golgiho aparát a způsobuje přerozdělení bílkovin z golgiho aparátu do endoplazmatického retikula. (uprav. podle: aminokyselina jako přepínač citlivosti. ústav experimentální botaniky čsav http://www.ueb.cas.cz)
brentuximab vedotin: imunokonjugát složený z konjugátu chimerické monoklonální protilátky cac-10 (namířené proti antigenu cd30) a monomethyl auristatinu e. používá se k léčbě lymfomu
bretyliové sloučeniny: benzylamoniové sloučeniny se vzorcem br-fenyl-cn+r3, kam patří bretyliumtosylát
bretyliumtosylát: blokátor uvolňování adrenergních transmiterů, který může mít ještě další účinky. dříve se používal jako antihypertenzivum, v současné době se navrhuje jako antiarytmikum
brevenal (polyether): a polyether natural product from florida's red tide dinoflagellate karenia brevisa; an inhibitor of brevetoxin action responsible for massive fish kills and serious cases of human intoxication; proposed as a potential antidote; do not confuse with brevenal, a thiobutabarbital
brevilysin H6 protein, Gloydius halys brevicaudus: from the venom of gloydius halys brevicaudus; amino acid
brexucabtagene autoleucel: an anti-cd19 chimeric antigen receptor (car) t-cell therapy for patients with relapsed or refractory mantle-cell lymphoma
brinasa: fibrinolytický a trombolytický enzym z aspergillus oryzae. ec 3.4.99.-
brom: prvek ze skupiny halogenů, má chemickou značku br, atomové číslo 35 a atomovou hmotnost 79,904. je to těkavá červenohnědá kapalina, která uvolňuje dusivé páry, leptá pokožku a při požití může způsobit těžkou gastroenteritidu
bromazepam: lék ze třídy benzodiazepinů, užívá se jako anxiolytikum, ve vyšších dávkách má také sedativní, hypnotické a myorelaxační účinky
bromdeoxycytidin: 5-brom-2'-deoxycytidin. v přítomnosti dna-polymerázy může být začleněn do dna, nahrazuje deoxycytidintrifosfát (dctp)
bromelainy: enzymy štěpící bílkoviny a srážející mléko nalezené ve šťávě a vřetenu plodenství ananasu. enzymy z těchto dvou zdrojů se rozlišují jako ovocný bromelain a kmenový bromelain. tento enzym byl dříve uváděn jako ec 3.4.22.4
bromeliovité: čeleď jednoděložných rostlin řádu lipnicotvaré (poales). starší taxonomické systémy ji často řadily do samostatného řádu bromeliales. (upraveno podle wikipedie 2019 http://www.cs.wikipedia.org/)
bromfeniramin: antagonista/blokátor histaminového receptoru h1 (antihistaminikum ze třídy propylaminů), který se používá při léčbě alergií, rýmy a kopřivky
bromhexin: mukolytická látka používaná při léčbě respiračních poruch spojených s viskózním nebo nadměrným hlenem
bromidy: soli kyseliny bromovodíkové (hbr). brom zde má oxidační číslo -1. nejznámějšími zástupci jsou bromid sodný (nabr) a bromid draselný (kbr), široce používané jako (dnes již obsoletní - nepoužívané) antikonvulzivum a sedativum koncem 19. a začátkem 20. století. (upraveno podle wikipedie 2020 http://www.cs.wikipedia.org/)
bromisovalum: bromovaná močovina používaná jako sedativum a mírné hypnotikum s potenciálními toxickými účinky
bromičnany: soli kyseliny bromičné (hbro3). bromičnany se používají jako oxidační činidla
bromkyan: bílá krystalická anorganická látka se vzorcem brcn. tato látka se používá v molekulární biologii při analýze peptidů jako činidlo štěpící peptidové vazby a jako vazebné činidlo fosforamidátových nebo pyrofosfátových internukleotidových vazeb v duplexech dna. (upraveno podle wikipedie 2022 http://www.cs.wikipedia.org/)
bromodeoxyuridin: nukleosid, který v dna nahrazuje thymidin a působí tak jako antimetabolit. vyvolává zlomy chromozomů a byl navržen jako antivirová a protinádorová látka. pro léčbu primárních nádorů mozku mu byl udělen status léku na vzácná onemocnění
bromouracil: c4h3n2o2br, mutagenní uracilový derivát, syntetický analog thyminu, antimetabolit s mechanismem založeným na vestavění do molekuly dna. (cit. velký lékařský slovník online, 2019 http://lekarske.slovniky.cz/)
bromované uhlovodíky: uhlovodíkové sloučeniny, kde jsou jeden nebo více atomů vodíku nahrazené bromem
bronchiektazie: chorobné a trvalé rozšíření průdušek. někdy je vrozené, častěji vzniká jako následek některých (zejména opakovaných) zánětů. (cit. velký lékařský slovník online, 2012 http://lekarske.slovniky.cz/ )
bronchiolitida virová: zánět drobných průdušek (bronchiolů) virového původu. obvykle se vyskytuje u malých dětí. postižení průdušinek zhoršuje výměnu vzduchu v plicních sklípcích a vede ke značné dušnosti a nedostatku kyslíku (hypoxii). jde o těžký stav vyžadující intenzivní nemocniční léčbu. (cit. velký lékařský slovník online, 2014 http://lekarske.slovniky.cz)
bronchioly: průdušinky (bronchioly) jsou posledním článkem dýchacích cest v plicích. vznikají rozvětvením průdušek (bronchů) a slouží k vedení vzduchu do plicních sklípků (alveolů). na rozdíl od průdušek nemají chrupavčitou výztuž. průdušinky se postupně rozvětvují a ztenčují. koncovou část dýchacích cest tvoří terminální bronchioly, které jsou přes respirační bronchioly napojeny na plicní váčky. (upraveno podle wikipedie 2018 http://www.cs.wikipedia.org/)
bronchitida: zánět průdušek. akutní b. vzniká obv. v důsledku virové, popř. bakteriální infekce. bývá dráždivý kašel s pozdější expektorací. mohou být lehčí celkové příznaky a známky postižení horních cest dýchacích. chronická b. se projevuje opakovaným kašlem a vykašláváním. je považována za jednu z forem chopn, vede k výraznější hypoxemii a cyanóze. často postihuje kuřáky, vliv mají i další nepříznivé faktory vnějšího prostředí a snížená odolnost. chronická b. může vést k poškození funkce plic a srdce. (cit. velký lékařský slovník online, 2017 http://lekarske.slovniky.cz)
bronchiální astma: chronické zánětlivé onemocnění dýchacích cest s výraznou hyperreaktivitou průdušek vedoucí k opakovaným epizodám pískotů a záchvatům exspirační dušnosti vznikající na podkladě variabilního a reverzibilního zúžení bronchů (bronchospasmu). k němu vede edém, spasmus, nadprodukce hlenu a později zejm. remodelace. podkladem je chronický "eozinofilní" zánět průdušek, který zvyšuje reaktivitu dýchacích cest na četné zevní podněty (infekce, emoce, fyzickou námahu, chladný vzduch aj.) a působí jejich remodelaci. (cit. velký lékařský slovník online, 2017 http://lekarske.slovniky.cz/)
bronchiální hyperreaktivita: zvýšená tendence průdušek reagovat na podráždění (např. chladným vzduchem, kouřem či prachem) zúžením a kašlem. je příznačná pro průduškové astma, ale může provázet i jiné stavy. vyšetřuje se bronchokonstrikčním testem. (cit. alergie, imunita, astma, ekzém, 2017 http://www.alergieimunita.cz/)
bronchiální píštěl: abnormální kanálkovité propojení mezi bronchem a jinou částí těla
bronchodilatancia: léky rozšiřující průdušky (bronchy), řadí se k antiastmatikům. užívají se např. u průduškového astmatu či chronické obstrukční plicní nemoci (chopn). patří k nim methylxanthiny (theofylin, syntofyllin), anticholinergika a β2 betamimetika (např. fenoterol). mají různý způsob podání (perorální, intravenózní, dnes nejčastěji inhalační). (cit. velký lékařský slovník online, 2019 http://lekarske.slovniky.cz/)
bronchogenní cysta: obvykle kulovitá cysta, která vzniká během zárodečného vývoje předního střeva nebo průdušnice. vetšinou se nachází v mezihrudí nebo v plicích a bývá bez příznaků, pokud není zasažena infekcí
bronchogenní karcinom: maligní nádor vznikající z epitelu průdušek. jedná se o velkou skupinu epiteliálních plicních malignit, které lze rozdělit do dvou klinických skupin: malobuněčný (sclc) a nemalobuněčný bronchogenní karcinom (nsclc)
bronchografie: rentgenové vyšetření průdušek pomocí kontrastní látky podané do průdušek. (cit. velký lékařský slovník, http://lekarske.slovniky.cz/ 2014)
bronchokonstrikce: bronchokonstrikce znamená zúžení průdušek (bronchů), což způsobí dušnost. k bronchokonstrikci dochází typicky při setkání s alergenem a na jejím podkladě vzniká choroba známá jako astma. bronchokonstrikce je léčena léky ze skupiny bronchodilatancií. (cit. podle stefajir.cz - web mudr. jiří štefánek)
bronchokonstrikční látky: prostředky způsobující zúžení průsvitu průdušek nebo průdušinek
bronchomalacie: vrozený nebo získaný stav projevující se nevyvinutými nebo degenerovanými prstenci chrupavek v průduškách. výsledkem jsou měkké bronchiální stěny znesnadňující jejich průchodnost, což se projevuje obtížemi při dýchání
bronchopneumonie: lalůčkový zápal (zánět) plic, šířící se z malých průdušek a postihující nepravidelně jejich okolí. k původcům patří streptokoky, stafylok, hemofilus, enterobacteriaceae, p. aeruginosa, anaerobní bakterie. okolní plicní sklípky (alveoly) se zalévají zánětlivým exsudátem a stávají se nevzdušnými. nemoc se projevuje celkovými příznaky (horečkou, únavou, schváceností), kašlem s vykašláváním. lze ji prokázat rentgenologicky a větší ložiska i auskultací plic. projevy bývají méně bouřlivé než u pneumonie, ale záleží na celkovém stavu pacienta. léčí se antibiotiky. (cit. velký lékařský slovník online, 2017 http://lekarske.slovniky.cz)
bronchoprovokační testy: funkční test spočívající v inhalaci látek podezřelých z vyvolání alergických stavů v průduškách. pozitivita testu pro určitou látku se projeví změnami parametrů např. spirometrických. (cit. velký lékařský slovník online, 2014 http://lekarske.slovniky.cz/ )
bronchopulmonální dysplazie: bronchopulmonální dysplazie (bpd) je chronické fibroproliferativní onemocnění plic, které se může vyvinout u nedonošených novorozenců, kteří se léčili pro časnou pneumopatii mechanickou ventilací a vysokými dávkami kyslíku. projevuje se chronickou plicní isuficiencí s typickým rentgenovým obrazem. (cit.fendrychová, j. dlouhodobá péče o dítě s bronchopulmonální dysplázií. pediatrie pro praxi. 2001, 2(5), 240-242)
bronchopulmonální sekvestrace: bronchopulmonální sekvestrace patří mezi patologické intratorakální struktury plodu. je to echodenzní masa plicní tkáně, oddělená od normálního plicního cévního zásobení a od komunikace s průduškovým stromem. sekvestr je zásoben krví ze systémového řečiště, přívodní céva nejčastěji vychází z hrudní nebo břišní aorty. patologické intratorakální struktury plodu utlačují vyvíjející se plíce a struktury mediastina a mohou vést k plicní hypoplazii a/nebo hydropsu plodu. (cit. bombová, j., ľubušký, m. bronchopulmonální sekvestrace. česká gynekologie. 2016, 81(4), 289-294)
bronchoskopie: endoskopické vyšetření, terapie nebo operace průdušek
bronchoskopy: endoskopy pro vizualizaci vnitřku průdušek
bronchospasmus: zúžení průdušek (bronchů). vzniká u astmatu a některých alergií (anafylaktický šok). k léčbě b. se užívají bronchodilatancia. (cit. velký lékařský slovník online, 2017 http://lekarske.slovniky.cz)
bronchospirometrie: spirometrická technika, při níž se objem vzduchu vdechnutého pravou a levou plící zaznamenává odděleně
bronchy: průduška (bronchus) je trubicovitý orgán, který je součástí dýchací soustavy. slouží k vedení vzduchu z plic a do plic. dvě hlavní průdušky - pravý a levý primární bronchus - vznikají zdvojením (bifurkací) průdušnice (trachea). postupně se dělí do tzv. bronchiálního stromu - sítě menších průdušek. pravý primární bronchus se dělí na tři, levý na dva lobární bronchy (označované také jako sekundární nebo ii. řádu). lobární bronchy se pak větví vpravo na deset, vlevo na osm terciárních bronchů. ty se pak dále větví do menších bronchů, až se mění v průdušinky (bronchioly), jak se označují větve s průměrem menším než 1 mm. (upraveno podle wikipedie 2018 http://www.cs.wikipedia.org/)
brouci: nejpočetnější řád hmyzu, je popsáno okolo 400 000 druhů ve více než 160 čeledích. nejvýraznější znak brouků je to, že první pár křídel mají přeměněný v tvrdé krovky. druhý pár křídel je blanitý, někdy zakrnělý. ústní ústrojí je většinou kousací. (upraveno podle biolib.cz 2019 https://www.biolib.cz/)
brucelová vakcína: bakteriální vakcína pro prevenci brucelózy u lidí a zvířat. vakcína brucella abortus se používá k imunizaci skotu, ovcí a koz
brucelóza: chronické bakteriální onemocnění, které postihuje zvířata (dobytek) a může se přenést na člověka (antropozoonóza). původcem jsou bakterie rodu brucella. k přenosu na člověka dochází přímým kontaktem s exkrety (např. oděrkami) či kontaminací potravin, zejm. mléka. onemocnění lidí je způsobeno profesionální nákazou. interhumánní přenos je řídký. inkubace od 5 dnů až do měsíce, obv. kolem 2 týdnů. zánět má granulomatózní charakter s nekrózou. k příznakům patří vysoká horečka, mnohdy undulujícího charakteru, postižení kloubů, bolesti hlavy, svalů atp. komplikace bývají u těžkého průběhu (postižení srdce, varlat, cns, jater aj). v diagnostice se používá kultivace a sérologie. léčí se obv. kombinací antibiotik, např. doxycyklin s gentamicinem nebo streptomycinem, cotrimoxazol s gentamicinem. (cit. velký lékařský slovník online, 2012 http://lekarske.slovniky.cz/ )
brucelóza skotu: brucelóza (původce brucella abortus) způsobující opakované potraty u dobytka placenty hospodářských zvířat obsahují erythritol, významný růstový faktor brucel. je možný přenos na člověka, zejm. u osob pracujících se zvířaty - profesionální nákaza. inkubační doba je od několika dnů až po měsíc, choroba má chronický průběh s kolísavou horečkou, myalgiemi, v některých případech je průběh těžký s možnými orgánovými komplikacemi. mohou vznikat i kožní exantémy. léčí se antibiotiky či cotrimoxazolem. (cit. velký lékařský slovník online, 2012 http://lekarske.slovniky.cz/ )
bruslení: použití bruslí, kolečkových bruslí nebo skateboardů v závodech nebo jiných soutěžích nebo pro rekreaci
brusnice s jedlými plody: některé druhy rodu vaccinium (brusnice), které mají jedlé plody (bobule)
brutnák: bylina z čeledi brutnákovitých (boraginaceae). r
bruxismus: porucha projevující se skřípáním a zatínáním zubů
bruxismus ve spánku: bruxismus - nevědomé a nefyziologické skřípání a svírání zubů ve spánku. totéž může nastat i při vědomí jako tzv. bruxománie. v obou případech jde o parafunkce okluzní. během bruxismu i bruxománie dochází k páčení zubů a následnému poškození parodontu z přetížení - např. hypertrofii žvýkacího svalstva nebo ztrátě tvrdých zubních tkání s tvorbou abrazních fazet (tzv. bruxofazet) v místě kontaktů protilehlých zubů. (cit. velký lékařský slovník online, 2013 http://lekarske.slovniky.cz/ )
bránice: tenká svalová přepážka mezi hrudní a břišní dutinou. klene se kopulovitě do hrudníku. jsou v ní otvory, jimiž prochází jícen, aorta, dolní dutá žíla a některé nervy. diafragma je důležitý dýchací sval - její stažení (pokles) se významně podílí na inspiriu (nádechu). (cit. velký lékařský slovník online, 2012 http://lekarske.slovniky.cz/ )
brániční hernie: přesah břišních struktur do hrudníku v důsledku vrozených nebo traumatických vad bránice. druh vnitřní kýly. nejč. je hiátová hernie, vzácnější je kýla bochdalkova a hernia parasternalis (morgagniho a larreyova kýla). (cit. velký lékařský slovník online, 2015 http://lekarske.slovniky.cz/)
brýle: pár očních čoček v rámečku nebo držáku, který je podepřen nosem a ušima. účelem je pomoc nebo zlepšení vidění. nezahrnuje brýle ani sluneční brýle bez předpisu, pro které je k dispozici deskriptor ochranné prostředky očí
buddhismus: učení připisované gautamovi buddhovi (ca. 483 př. n.l), které tvrdí, že utrpení je neodmyslitelnou součástí života a že člověk může uniknout do nirvány mentálním a morálním sebeočištěním
budesonid: glukokortikoid používaný při léčbě astmatu, různých kožních onemocnění a alergické rýmy
budování kapacit: organizační rozvoj včetně zdokonalování řídících struktur, procesů a postupů v rámci organizací a mezi různými organizacemi a odvětvími za účelem splnění současných i budoucích potřeb
bufexamak: derivát aryloctové kyseliny, látka ze skupiny nesteroidních antiflogistik a analgetik. aplikuje se místně, orálně nebo rektálně. (upraveno podle: velký lékařský slovník online, 2022 http://lekarske.slovniky.cz)
buformin: perorální antidiabetikum, které inhibuje glukoneogenezi, zvyšuje glykolýzu a snižuje oxidaci glukózy
buk (rod): buk (fagus) je rod rostlin z čeledi bukovité. je to opadavý strom s jednoduchými střídavými listy a nenápadnými květy. plodem jsou nažky uzavřené v ostnité číšce. rod zahrnuje 10 druhů a je rozšířen v mírném pásu severní polokoule. má význam jako zdroj kvalitního dřeva a jako okrasná dřevina. (upraveno podle wikipedie 2019 http://www.cs.wikipedia.org/)
bukotvaré: řád vyšších dvouděložných dřevin. zahrnuje celkem 7 čeledí, 31 rodů a přes 1000 druhů. patří sem např. bříza, buk, voskovník a ořešáky
bukrylát: kyanoakrylátové tkáňové lepidlo, které se používá také k uzavření krevních cév zásobujících neoplastickou nebo jinou nemocnou tkáň
bulbospinální atrofie vázaná na chromozom X: recesivní forma spinální svalové atrofie vázaná na chromozom x. je způsobena mutací genu kódujícího receptory androgenů
bulbouretrální žlázy: párová mužská žláza ústící do močové trubice. při pohlavním styku vylučuje zásaditou tekutinu, která neutralizuje zbytky kyselé moči (ochrana spermií) a podílí se z menší části též na lubrikaci. vývojově odpovídá bartholiniho žláze u ženy. syn.: cowperova žláza. (cit. velký lékařský slovník online, 2017 http://lekarske.slovniky.cz/ )
bulbus cordis: an embryological heart tube structure located between the truncus arteriosus and the primordial heart ventricle forming a common outflow track
bulbus olfactorius: výběžek čichové oblasti mozku (čichového laloku) ležící na lamina cribrosa čichové kosti, skrz niž procházejí do b. o. fila olfactoria. (cit. velký lékařský slovník online, 2019 http://lekarske.slovniky.cz)
bulimia: záchvatovité přejídání, ke kterému dochází např. u poruchy bulimia nervosa (mentální bulimie). příčinou je nezvladatelná chuť k jídlu nebo neukojitelný hlad ("býčí hlad")
bulimia nervosa: onemocnění s opakovanými atakami přejídání se silným puzením k jídlu a provázené současně neadekvátní snahou zabránit ztloustnutí zvracením, užíváním projímadel apod. podle způsobu kompenzace nadměrného příjmu potravy se rozlišuje typ preferující zvracení, laxativa, klyzmata a nebo preferující nadměrné cvičení a půsty. (cit. velký lékařský slovník online, 2014 http://lekarske.slovniky.cz)
bulózní pemfigoid: chronické a poměrně benigní subepidermální puchýřnaté onemocnění bez nálezu akantolýzy. obvykle se vyskytuje u starších osob
bunion: abnormální otok vnitřní strany první metatarzální hlavy, který má vliv na první metatarzofalangeální kloub
bunionette deformity: abnormální otok vnějšího strany hlavičky pátého metatarzu, který ovlivňuje pátý metatarzofalangeální kloub
bunolol: neselektivní antagonista beta-adrenergních receptorů používaný při léčbě glaukomu
buněčná a tkáňová terapie: terapie, které zahrnují transplantaci buněk nebo tkání vyvinuté za účelem obnovení funkce nemocných nebo dysfunkčních buněk nebo tkání
buněčná adheze: přilnavost buněk k povrchům nebo k jiným buňkám
buněčná cytotoxicita závislá na protilátkách: druh imunitní reakce, při níž dochází k likvidaci buněk, na jejichž povrchu je navázána protilátka. lýzu vykonávají k buňky, které svým receptorem rozeznávají fc fragment imunoglobulinu, a dále také eozinofily, neutrofily a monocyty. reakce není závislá na komplementu. (upraveno podle: velký lékařský slovník online, 2021 http://lekarske.slovniky.cz)
buněčná diferenciace: fyziologicky se jedná o progresivní omezení vývojového potenciálu buňky a narůstající schopnost specializace buněk, která vede k vytvoření specializovaných (diferenciovaných) buněk, tkání a orgánů
buněčná imunita: projevy imunitní odpovědi, které jsou zprostředkované antigenem aktivovanými t-lymfocyty pomocí lymfokinů nebo mechanismy přímé cytotoxicity. to se děje bez účasti cirkulujících protilátek nebo tam, kde tyto protilátky nemají významnou roli
buněčná inkluze: obecný termín pro jakékoli ohraničené tělísko z cizí nebo metabolicky neaktivní hmoty, které se vyskytuje v cytoplazmě nebo v jádře buňky. buněčné inkluze jsou pozorovatelné v buňkách (zejména nervových, epiteliálních a endoteliálních) infikovaných určitými viry
buněčná kompetice: buněčný proces, který se spouští interakcí buňka-buňka a selektivně odstraňuje mutantní buňky. buněčná kompetice působí na krátkou vzdálenost
buněčná membrána: selektivně permeabilní membrána obsahující lipidy a proteiny, která obklopuje cytoplazmu prokaryotických a eukaryotických buněk
buněčná sebeobnova: schopnost určitých typů buněk, jako jsou progenitorové nebo nádorové buňky, procházet četnými cykly buněčného dělení při zachování nediferencovaného nebo částečně diferencovaného stavu
buněčná smrt: ukončení schopnosti buňky provádět vitální funkce jako jsou např. metabolismus, růst, reprodukce, nějaká forma reakce a přizpůsobivost. r
buněčná stěna: pevná struktura, která vzniká na povrchu buněk bakterií, archaeí, hub, rostlin a řas. plní ochrannou funkci a funkci vnější kostry buňky. (upraveno podle wikipedie 2019 http://www.cs.wikipedia.org/)
buněčné dýchání: metabolický proces všech živých buněk (živočišných i rostlinných), při němž je kyslík využíván jako zdroj buněčné energie
buněčné dělení: štěpení buňky. dochází k němu v procesu cytokineze a jedná se o přehrádečné dělení cytoplazmy i jádra
buněčné inkluze virové: odlišně barvitelné oblasti cytoplazmy nebo jádra buněk napadených viry. patří sem buď vlastní virové inkluze nebo bílkoviny buňky poškozené virem. mohou být intranukleární (např. v keratinocytech při herpetických infekcích) nebo intracytoplasmatické (např. v gangliových buňkách u vztekliny - tzv. negriho tělíska). (upraveno podle wikiskripta 2019 http://www.wikiskripta.eu/)
buněčné inženýrství: metody a techniky používané k modifikaci nebo selekci buněk a k vývoji podmínek pro růst buněk pro biosyntetickou produkci molekul, pro vytváření tkáňových struktur a orgánů in vitro nebo pro jiné cíle bionženýrského výzkumu
buněčné jadérko: neohraničená jaderná struktura viditelná v interfázi. je uložené buď volně v jádře nebo nasedá na jeho vnitřní membránu. spíše než o samostatnou organelu jde o funkční oblast jádra, která je tvořena sekvencemi satelitů akrocentickcých chromosomů. tyto oblasti obsahují geny pro rrna, z čehož plyne hlavní funkce jadérka a tou je syntéza rrna. vzniklé rrna se podílí na vzniku zralého ribosomu v cytoplasmě. (upraveno podle wikiskripta 2019 http://www.wikiskripta.eu/)
buněčné jádro: organela eukaryotických buněk, v níž je uložena většina genetického materiálu (dna) buňky. jedná se o váček obalený dvěma buněčnými membránami, který má v průměru 5-10 mikrometrů. uvnitř se nachází chromatin, tedy dna a různé přidružené bílkoviny, ale i další struktury (např. jadérko), kde probíhají různé enzymatické procesy související s dna a rna. jádro se vyskytuje v buňkách všech eukaryot (s několika drobnými výjimkami - např. lidská červená krvinka), tedy u všech rostlin, živočichů, hub nebo např. u prvoků. někdy jich je dokonce v buňce více než jedno. (upraveno podle wikipedie 2019 http://www.cs.wikipedia.org/)
buněčné klony: skupina geneticky identických buněk, které všechny vznikly z jedné společné mateřské buňky (mitózou u eukaryot nebo příčným dělením u prokaryot). buňky klonů s rekombinantní dna nesou identickou inzerční sekvenci
buněčné kultury: metody udržování či pěstování buněk in vitro
buněčné linie: buněčná linie představuje kulturu buněk, které mají prakticky neomezenou životnost a schopnost neomezeného buněčného dělení. tento typ kultury vzniká z buněčných kmenů procesem transformace nebo mohou být izolovány přímo z živé tkáně (například nádorové buňky, u kterých dochází k selhání mechanismů regulujících buněčný cyklus). (upraveno podle wikiskripta 2019 http://www.wikiskripta.eu/)
buněčné linie keratinocytů HaCaT: buněčná linie spontánně transformovaných lidských epitelových buněk získaná z dlouhodobé primární kultury keratinocytů z kůže dospělého člověka. tato linie si zachovává epidermální diferenciační kapacitu, a proto se používá jako model pro studium keratinizace
buněčné mikroprostředí: bezprostřední okolí buněk, na něž buňky působí a s nímž interagují zpracováváním různých chemických a fyzikálních signálů
buněčné sféroidy: sférické, heterogenní agregáty proliferujících, klidových a nekrotických buněk v kultuře. mají zachovanou třírozměrnou stavbu a tkáňově specifické funkce. schopnost tvořit sféroidy je charakteristická pro kultivované nádorové buňky získané z pevných nádorů. také buňky z normálních tkání mohou tvořit sféroidy. sféroidy představují in vitro model pro studium biologie normálních i maligních buněk
buněčné výběžky: specializované struktury buňky, které přesahují buněčnou membránu a vyčnívají z povrchu buňky
buněčný cyklus: buněčný cyklus je posloupnost vzájemně koordinovaných procesů, které vedou od jednoho buněčného rozdělení k následujícímu buněčnému dělení na buňky dceřiné. během buněčného cyklu dochází ke zdvojení genetického materiálu a ostatních funkčních kapacit buňky. toto období má dvě stadia: interfázi (buňka se nedělí) a m fázi (mitotická fáze, dělení jádra a buňky). (upraveno podle wikiskripta 2021 http://www.wikiskripta.eu/)
buněčný inhibitor apoptózy 2: regulátor apoptózy, který funguje jako e3-ubikvitinligáza. na svém n-konci obsahuje tři bakulovirové repetice iap, doménu card a na c-konci doménu ring-prstu. je vysoce exprimován ve fetálních plicích a ledvinách a v dospělých lymfatických tkáních, např. ve slezině, brzlíku a lymfocytech periferní krve. podílí se na signalizaci zánětu, vnitřní imunitní reakci, růstu a proliferaci buněk a metastazování nádorových buněk
buněčný převod mechanických signálů: proces, kterým buňky převádějí mechanické podněty na chemickou odpověď. může nastat jak v buňkách specializovaných pro přijímání mechanických stimulů (např. mechanoreceptory), tak v parenchymálních buňkách, které nemají primárně mechanosenzorickou funkci
buněčný rodokmen: vývojová historie specifických diferencovaných buněčných typů, jak je vysledována zpět k původním stem cells v embryu. typů buněk
buněčný tracking: neinvazivní zobrazování buněk, které jsou nedestruktivně značené, např. nanoemulzemi nebo reportérovými geny. buňky mohou být detekované molekulárním zobrazováním při sledování jejich umístění, životaschopnosti, růstu buněčné linie, reakce na léky, pohybu a dalšího chování in vivo
bupivakain: lokální anestetikum s dlouhodobým účinkem (plné rozvinutí analgezie do 25 min, trvání až 2 h), užívá se zejm. ke svodné a spinální anestezii. jedno z nejoblíbenějších anestetik současnosti. (cit. velký lékařský slovník online, 2020 http://lekarske.slovniky.cz/)
bupranolol: antagonista beta-2-adrenergních receptorů, který se používá při terapii srdeční arytmie, anginy pectoris, hypertenze, glaukomu a jako antitrombotikum
burimamid: antagonista histaminu, který blokuje receptory h2 i h3. používá se k léčbě vředů
bursa Fabricii: fabriciova burza (fb, bursa fabricii) nebo kloakální burza (bursa cloacalis), představuje u ptáků primární (centrální) lymfatický orgán, který je odpovědný za vývoj b lymfocytů a jimi zprostředkovávanou humorální imunitu. analogický orgán u savců není znám; u savců se b-lymfocyty diferencují prenatálně i postnatálně v kostní dřeni a ve fetálních játrech. (upraveno podle wikipedie 2018 http://www.cs.wikipedia.org/)
bursa synovialis: tíhový váček vystlaný synoviální membránou a vyplněný tekutinou, která snižuje tření v místech velkého zatížení (např. mezi kostí a šlachou)
burzitida: zánět kloubního váčku, burzy. vzniká např. po úrazu nebo v rámci jiného kloubního postižení a projevuje se zejm. bolestivostí. (cit. velký lékařský slovník online, 2017 http://lekarske.slovniky.cz)
buserelin: silný syntetický analog hormonu uvolňujícího gonadotropiny se substitucí d-serinu v poloze 6, delecí glycinu v poloze 10 a dalšími modifikacemi
buspiron: látka s anxiolytickými účinky (odstraňující úzkost) a agonista serotoninového receptoru patřící do skupiny azaspirodekanedionových derivátů. jeho struktura nesouvisí se strukturami benzodiazepinů, ale má účinnost srovnatelnou s diazepamem
busulfan: alkylační činidlo se selektivním imunosupresivním účinkem na kostní dřeň. používá se při paliativní terapii chronické myeloidní leukemie, kdy působí ústup symptomů, ale nikoli trvalou remisi. na základě poznatků u lidí byl busulfan klasifikován mezinárodní agenturou pro výzkum rakoviny (iarc) jako lidský karcinogen
butanoly: izomerické formy a deriváty alkoholu butanolu - c4h9oh. tvoří čtyři izomery: n-butanol, sec-butanol, terc-butanol a isobutanol
butoxamin: antagonista beta-2-adrenergních receptorů. používá se hlavně ve výzkumu beta-2-adrenergních receptorů prováděném na zvířatech a tkáňových kulturách
butyl methacrylate-vinylpyrrolidone copolymer: biodegradable suture material; ambipor (a combination of n-vinylpyrrolidone and butyl methacrylate) is an antibacterial agent for the prevention of postoperative infections
butyl-Toyopearl 650: butyl derivative of toyopearl hw-65c; hydrophobic adsorbant for water-soluble enzyme proteins
butylaminy: izomerní aminy odvozené od butanu, kde jeden ze čtyř uhlíků je nahrazen aminoskupinou. patří sem isobutylamin, n-butylamin, sek-butylamin a terc-butylamin
butylene glycol adipic acid polyester: plasticizer for polyvinyl chloride homopolymers used in contact with foods; rn given refers to cpd with unknown mf
butylenglykoly: organické sloučeniny se dvěma alkoholovými funkčními skupinami a se vzorcem ch3chch2ch2oh
butylhydroxyanisol: směs 2- a 3-terc-butyl-4-methoxyfenolů, která se používá jako antioxidant v potravinách, kosmetice a léčivech. je považován za endokrinní disruptor. látka se vyrábí z vedlejších produktů vznikajících při zpracování ropy. mezinárodní agentura pro výzkum rakoviny (iarc) ho zařadila mezi podezřelé karcinogeny do skupiny 2b. (upraveno podle wikipedie 2023 http://www.cs.wikipedia.org/)
butylhydroxytoluen: di-tert-butylfenol s antioxidačními vlastnostmi. syntetická sloučenina používaná jako antioxidant, konzervační činidlo, stabilizátor nebo dochucovadlo. má podobné vlastnosti jako e320 (bha), často se s touto látkou používá v kombinaci. bht se vyrábí z vedlejších produktů vznikajících při zpracování ropy. může způsobit alergickou reakci, v zásadě je však považován za bezpečný. stopové množství látky zůstává v lidských tukových tkáních. (fér potravina [online]. [cit. 25.1.2023]. dostupné z: https://www.ferpotravina.cz/seznam-ecek/e321)
butylskopolamin: antimuskarinový kvartérní amoniový derivát skopolaminu, který má spazmolytický účinek na hladkou svalovinu gastrointestinálního, urogenitálního a biliárního traktu. používá se k léčbě křečí v těchto částech těla a k usnadnění radiologické vizualizace gastrointestinálního traktu
butyrofenony: deriváty 4-fenylbutylaminu, látky s neuroleptickou aktivitou (haloperidol), antipsychotikum 1. generace, středně silně působící antiemetika. (uprav. podle: velký lékařský slovník online, 2025 http://lekarske.slovniky.cz/)
butyryl-CoA-dehydrogenasa: flavoproteinová oxidoreduktáza, která je specifická pro mastné kyseliny s krátkým řetězcem. tvoří komplex s flavoproteiny přenášejícími elektrony a přenáší redukční ekvivalenty na ubichinon
butyrylcholinesterasa: typ cholinesterázy (ec 3.1.1.8)
butyrylthiocholin: analogon butyrylcholinu obsahující síru, který je hydrolyzovaný butyrylcholinesterázou na butyrát a thiocholin. používá se jako reagens při stanovení butyrylcholinesterázové aktivity
butyráty: deriváty kyseliny máselné. tento deskriptor zahrnuje širokou škálu forem kyseliny, soli, estery a amidy, které obsahují karboxypropanovou strukturu
buvoli: skupina sudokopytníků čeledi bovidae se dvěma žijícími rody: bubalus (anoa) a syncerus (buvol). liší se od bizonů, kam patří b. bison a b. bonasus
buňky: základní, strukturní a funkční jednotka nebo podjednotka živého organismu. buňky se skládají z cytoplazmy obsahující různé organely ohraničené buněčnou membránou
buňky - růstové procesy: buněčné procesy, které musí proběhnout při buněčném zvětšování (buňky - zvětšování) a při buněčné proliferaci (buňky - proliferace)
buňky 3T3: jedná se o buněčné linie, vzniklé tak, že v průběhu buněčného dělení docházelo k přenosu(t )kultivovaného vzorku každé 3 dny až do nárůstu na množství 300 000 buněk na misce (tzv. 3t3 protokol). (j cell biol 17:299-313, 1963). základy pro tyto buněčné linie byly převzaty původně z různých myších kmenů. obvykle fibroblasty z myších embryí, ale mohly to být i jiné typy a zdroje. buněčné linie 3t3 jsou cenné při studiu transformace onkogenních virů v hostitelských systémech metodou in vitro, protože prokazují vysokou míru citlivosti na kontaktní inhibici. r
buňky 3T3-L1: kontinuální buněčná linie, která je "podmnožinou" buněk swiss 3t3, ale vytvořená klonální izolací. myší fibroblasty absolvují jakousi tukovou konverzi než dojdou do stavu konfluence, či kontaktní inhibice. r
buňky A549: nesmrtelná buněčná linie odvozená v roce 1972 z bazálních epiteliálních buněk lidského bronchioloalveolárního karcinomu plic pacienta mužského pohlaví. buněčná linie je pozitivní na keratin, může syntetizovat lecitin a plazmatická membrána buněk obsahuje vysoký podíl nenasycených mastných kyselin. používá se jako model funkce plicních sklípků a virových infekcí, jako hostitelská kultura pro transfekci a pro preklinické hodnocení léčiv
buňky BALB 3T3: buněčné linie vyvinuté z rozčleněných kmenů balb/c myších embryí. buňky jsou extrémě citlivé na kontaktní inhibici a značně ovlivnitelné pro transformaci virem sv40 (virus sv40 - simian virus 40) i virem myšího sarkomu (viry myšího sarkomu). r
buňky HT-29: buňky lidského adenokarcinomu tračníku, které vykazují diferenciační znaky charakteristické pro zralé střevní buňky (jako jsou např. pohárkové buňky)
buňky Hep G2: linie lidských jaterních nádorových buněk využívaná ke studiu mnohofunkčnosti specifického jaterního metabolismu
buňky K aktivované lymfokiny: cytolytické lymfocyty (lymfocyty schopné cytolýzy) s jedinečnou kapacitou na zničení odolných mladých nádorových buněk. jedná se o interleukinem-2 aktivované nk buňky, které nemají omezení hlavního histokompatibilního komplexu nebo nemají potřebu stimulovat antigeny. lak buňky se využívají při převzaté imunoterapii u pacientů s rakovinou. (velký lékařský slovník on-line: lak buňky - zkr. lymfokiny aktivovaní zabíječi angl. killers, aktivované nk buňky. laboratorně připravené buňky by bylo možné využít léčebně). r
buňky K indukované cytokiny: mononukleární leukocyty rozšířené v buněčné kultuře a aktivované cytokiny jako je např. interleukin-2 za účelem vytvoření většího množství vysoce cytotoxických buněk. r
buňky K562: erytroleukemická buněčná linie odvozená z krve pacienta s chronickou myeloidní leukemií v blastické krizi
buňky MDA-MB-231: buněčná linie lidského zhoubného nádoru prsu, která byla odvozena v roce 1973 z maligního pleurálního výpotku pacientky s nádorem prsu ve stádiu iii a byla charakterizována jako vzor rakoviny prsu
buňky MDCK: epiteliální buněčná linie odvozená z ledviny normální dospělé feny
buňky NIH 3T3: kontinuální buněčná linie s vysokou mírou kontaktní inhibice stanovená z buněčné kultury myších embryí nih swiss. buňky jsou vhodné pro dna transfekci a pro studium transformace. (from atcc [internet]. virginia: american type culture collection; c2002 [cited 2002 sept 26]. available from http://www.atcc.org/)r
buňky NK: lymfocyty získané z kostní dřeně, které mají cytotoxické vlastnosti, přirozeně namířené proti transformovaným buňkám a buňkám infikovaným virem. nk buňky nejsou na rozdíl od t buněk a b buněk antigenově specifické (projevuje se nespecifickou imunitou). cytotoxicita těchto buněk je zajištěna pomocí receptorů na povrchu buněk, které společně signalizují stavy inhibice a stimulace buněk. jedná se o podskupina t-lymphocytů, která bývá označována jako "přirození zabíječi" (nkt buňky) (angl. natural killers) a sdílí s těmito buňkami některé vlastnosti
buňky PC-3: epiteliální buněčná linie odvozená z lidských kostních metastáz adenokarcinomu prostaty stupně iv
buňky PC12: buněčná linie odvozená z feochromocytomu krysí dřeně nadledvin (angl. pheochromocytoma - zkráceně pc) (nadledviny - dřeň). po ošetření nervovým růstovým faktorem se buňky pc12 přestanou množit, podstoupí konečnou diferenciaci a tím se vytvoří linie buněk, která slouží jako užitečný modelový systém pro diferenciaci nervových buněk. r
buňky Reedové-Sternberga: velké buňky, obvykle vícejaderné, jejichž přítomnost v histologickém nálezu svědčí pro klasickou hodgkinovu nemoc. maligní buňka charakteristická pro hodgkinovu nemoc (lymfom). velká buňka, mnohdy dvoj- či vícejaderná, s velkými jadérky. původ této buňky byl dlouho neobjasněn, v současnosti se předpokládá původ z b lymfocytů. (cit. velký lékařský slovník online, 2012 http://lekarske.slovniky.cz/ )
buňky Swiss 3T3: buněčná linie založená v roce 1962 z neagregovaných buněk albínských myších embryí swiss. tato fibroblastová buněčná linie je velmi populární v oblasti výzkumu. r
buňky Th17: podskupina pomocných t buněk (t-lymfocytů), které syntetizují a vylučují il-17, il-17 f a il-22. u autoimunitních onemocnění se tyto cytokiny podílejí na hostitelově ochraně, ale také na zánětu orgánové tkáně. r
buňky kostní dřeně: jedná se o buňky obsažené v kostní dřeni včetně buněk tukových (viz tukové buňky), buněk stromatu (buňky stromatu), megakaryocytů a také bezprostřední předchůdci většiny krvinek
buňky místa: pyramidové neurony v hipokampu, které hrají roli při kognitivní reprezentaci určitého místa v prostoru
buňky podobné buňkám enterochromafinním: neuroendokrinní buňky žláz žaludeční sliznice. produkují histamin a peptidy jako např. chromograniny. "ecl" (zkr. pro enterochromaffin-like cells) buňky reagují na gastrin (tkáňový hormon) uvolněním histaminu, který se chová jako parakrinní stimulátor při uvolnění kyseliny chlorovodíkové z žaludečních parietálních buněk
buňky pojivové tkáně: skupina buněk zahrnující fibroblasty, buňky chrupavky, tukové buňky, buňky hladké svaloviny a kostní buňky
buňky produkující protilátky: buňky lymfatického charakteru, které mohou reagovat s antigenem, aby vytvořily specifický buněčný produkt - protilátky. mohou být definovány různé buněčné subpopulace, často b-lymfocyty a to na základě různých tříd imunoglobulinů, které tyto buňky syntetizují
buňky předních rohů míšních: motorické neurony v předních (ventrálních) rozích míšních, které vedou až ke kosterní svalovině
buňky stromatu: buňky podpůrné pojivové tkáně jakéhokoli orgánu, které se podílí na vytvoření jeho struktury (tvoří jakousi kostru orgánu, nepodílí se na funkčnosti orgánu), se nacházejí v řídké vazivové tkáni. nejčastěji je výskyt těchto buněk spojován s děložní sliznicí a vaječníky, ale stejně tak i se systémem krvetvorby a kdekoli jinde
buňky vylučující gastrin: endokrinní buňky vylučující gastrin, což je peptid, který vyvolává sekreci žaludeční kyseliny. nachází se hlavně v pylorických žlázách vrátníku (antrum pyloricum), kam postoupí obsah žaludku k dalšímu zpracování, ale mohou se vyskytnout i v duodenu, v nervové tkáni i dalších tkáních
buňky vylučující glukagon: druh pankreatické buňky reprezentující 5-20 % buněčných ostrůvků pankreatu. alfa buňky vylučují glukagon
buňky vylučující pankreatický polypeptid: skupina buněčných ostrůvků pankreatu vylučujících pankreatický polypeptid - hormon, který reguluje chuť k jídlu a příjem potravy
buňky vylučující somatostatin: endokrinní buňky nacházející se v celém gastrointestinálním traktu a v ostrůvcích pankreatu. d buňky vylučují somatostatin, který funguje jak endokrinním, tak parakrinním způsobem. somatostatin působí na různé tkáně včetně hypofýzy, např. na gastrointestinální trakt, slinivku břišní, na ledviny tím, že zastaví uvolňování hormonů jako jsou růstový hormon, gastrin, inzulín a renin
buňky zadních rohů míšních: neurony v zadních míšních rozích páteře, jejichž buněčná těla a procesy v nich probíhající jsou omezeny výlučně na centrální nervovou soustavu. mají sběrnou funkci nebo jsou přímým zakončením vláken míšních rohů. vysílají své axony přímo k buňkám předních rohů míšních nebo do bílé hmoty vzestupných a sestupných podélných nervových vláken
bydlení pro seniory: uspořádání bydlení pro staré nebo starší osoby tak, aby mohly žít nezávisle. bydlení může mít podobu skupinových domů nebo malých bytů. je vhodný pro ekonomicky soběstačné, ale koncept zahrnuje i bydlení pro seniory s určitými fyzickými omezeními. tento koncept by měl být odlišen od deskriptoru domovy pro seniory, který je omezen na dlouhodobá geriatrická zařízení poskytující zdravotnické a ošetřovatelské služby se zdravotním dohledem
bydlení zvířat: fyzické prostředí, kde jsou chována zvířata
bylinné čaje: nápoje připravené jako nálev z částí rostlin
bypass pravého srdce: kavopulmonální - týkající se (dolní) duté žíly a plicní tepny. k. anastomóza se zakládá chirurgicky při některých vrozených srdečních vadách. (cit. velký lékařský slovník online, 2020 http://lekarske.slovniky.cz/) odklonění proudu krve od vstupu do pravé síně přímo do plicních tepen, vyhnutí se pravé síni a pravé komoře (dorland, 28. ed.). tento trvalý postup se často provádí za účelem obejití kongenitálně deformované pravé síně nebo pravé komory
bysinóza: stav bronchokonstrikce vyvolané alergickou reakcí na prach vznikající při zpracování bavlny, lnu nebo konopí. příznaky zahrnují dráždivý kašel, sípání, chrapot, dušnost a tísnivý pocit na prsou
bystander efekt: důsledek pozitivní nebo negativní odpovědi (např. na léky) jedné buňky přenesený pomocí mezerových spojů (gap junctions) nebo mezibuněčným prostředím na další buňky
bércové vředy: kožní defekt nebo vřed v drenážní oblasti varikózní žíly, zpravidla na dolní končetině
bérec: dolní část dolní končetiny mezi kolenem a kotníkem. kostru bérce tvoří kost holenní (tibia) a lýtková (fibula). lat. crus. (uprav. podle velký lékařský slovník online 2012, http://lekarske.slovniky.cz/)
béžová tuková tkáň: tuková tkáň, která připomíná hnědou tukovou tkáň. vzniká v bílé tukové tkáni z buněk, které neexprimují myogenní regulační faktor 5
béžové tukové buňky: typ tukových buněk, které podobně jako buňky hnědého tuku vykazují termogenní aktivitu, jsou však rozptýlené mezi buňkami tuku bílého. za vhodných podmínek vznikají nové béžové adipocyty v bílém tuku ze zde přítomných prekurzorů - mluví se o tzv. hnědnutí tukových buněk. (upraveno podle wikipedie 2019 http://www.cs.wikipedia.org/)
bílkoviny korýšů: proteiny nacházející se v jedlých korýších
bílkoviny řas: proteiny nalézající se v různých druzích řas
bílá hmota: část cns, která má na řezu bílou barvu danou velkým množstvím myelinu. tvoří ji vlákna neuronů - axony, které vedou nervové vzruchy od nervových buněk. tato vlákna jsou sdružena do svazků označovaných jako dráhy (trakty). v mozku je b. h. převážně uvnitř (obklopena hmotou šedou - mozkovou kůrou), zatímco v míše je na povrchu a šedá hmota je uvnitř. (cit. velký lékařský slovník online, 2019 http://lekarske.slovniky.cz)
bílá tuková tkáň: tkáň tvořená velkým množstvím tukových buněk (adipocytů) obsahujících zejm. neutrální tuky (triacylglyceroly). vyskytuje se jako podkožní tuk, tvoří ochranu některých orgánů (např. ledvin, v orbitě), má význam mechanický, termoregulační (zejm. v izolačním smyslu) atd., a jako tuk viscerální. je rovněž významným orgánem metabolickým a zásobním, produkuje i různé hormony a cytokiny (např. estrogeny, leptin, tnf), význam má i její citlivost na metabolické hormony, zejm. na inzulin. (upraveno podle: velký lékařský slovník online, 2018 http://lekarske.slovniky.cz)
bílé tukové buňky: univakuolární tukové buňky tvoří bílé tukové vazivo, které představuje běžný typ tukového vaziva většiny savců. (upraveno podle wikipedie 2019 http://www.cs.wikipedia.org/)
býložravci: býložravci jsou živočichové, kteří se živí výhradně rostlinami nebo jejich částmi
bývalí kuřáci: osoby, které nekouří, ale dříve kouřívaly
běh: činnost, při které je tělo poháněno rychlým pohybem nohou. běh se provádí mírným až rychlým tempem a měl by být odlišen od joggingu, který se provádí mnohem pomalejším tempem
bělicí látky: chemikálie, které se používají k oxidaci pigmentů a tedy k bělení
bělicí přípravky na kůži: látky používané k dosažení světlejší pleti nebo k léčbě hyperpigmentace
běloch: člověk pocházející ze skupin původních obyvatel evropy, západní asie, indie, blízkého východu a severní afriky na základě společných biologických, nebo somatických (vzhledových) vlastností. (upraveno podle wikipedie 2022 http://www.cs.wikipedia.org/)
běloši: osoby pocházející z jakékoli bílé rasové skupiny evropy, středního východu nebo severní afriky
běluha: ozubený kytovec z čeledi narvalovitých (monodontidae), typický svou bílou barvou. přezdívá se jí "mořský kanár", protože se dorozumívá mnoha zvuky. má též bohatou mimiku. běluhy se vyskytují ve studených mořích arktidy a na jih pronikají až do řeky sv. vavřince či do sibiřských řek. v minulosti se vyskytovaly i v baltském moři. (upraveno podle wikipedie 2019 http://www.cs.wikipedia.org/)
běžná variabilní imunodeficience: vrozená primární protilátková imunodeficience s autozomálně recesivní dědičností (pravděpodobně lokus 6p21.3) s dosud neznámým molekulárním defektem. porucha tvorby protilátek je způsobena funkční poruchou b lymfocytů na úrovni komunikace s t buňkami. výrazný pokles igg je téměř vždy doprovázen poklesem iga a igm. poměr mezi cd4/cd8 je snížen, stejně tak i proliferace t buněk po stimulaci. klinický obraz je podobný jako při agamaglobulinemii, navíc je zvýšený výskyt malignit (git, lymforetikulární systém). (cit. velký lékařský slovník online, 2017 http://lekarske.slovniky.cz/)
břečťan: rod popínavých stálezelených rostlin a dřevin z čeledi araliaceae - aralkovité. zástupci obsahují např. glykosid hederin (helixin)
břišní absces: absces lokalizovaný v břišní dutině, t.j. dutině mezi bránicí nahoře a pánví dole
břišní dutina: břišní prostor vymezený v hrudní části bránicí a prostorem těsně nad pánevním otvorem. břišní dutina zahrnuje část peritoneální s břišními orgány i extraperitoneální oblast včetně retroperitoneálního prostoru
břišní stěna: vnější hranice břicha v rozsahu od chrupavky hrudního koše až po pánev. i když je z větší části tvořena svalovinou, je složena nejméně ze sedmi vrstev: kůže a podkoží, fascie, břišní svaly, fascie transversalis, extraperitoneální tuk a parietální peritoneum