האם כל חיוב בור הוא שלא סילק בורו
קטגוריות: ש_ס / לא בבא קמא / ב_ק - הרב יהודה אלבוים / בור / מ_מ

בס''ד

**האם החיוב בבור הוא על מה שהבור הזיק, או כל מה שלא סילק את בורו**

בכל נזקי ממונו חייב על מה שממונו הזיק, אך בבור הרי הבור לא הזיק אלא הוזקו בו, ולכן י''ל דאין חיובו על מה שהבור מזיק, אלא דבבור גדר החיוב הוא, שיש זכות של הרבים שיסלק את הבור מרה''ר, דיש זכות לבני רה''ר שיהיה הרה''ר בלי בורות שיכולים להנזק בהם, וכיון שלא סילקו, חייבה התורה על כל נזק שקרה מחמת מה שפגע בזכויות הרבים, משא''כ בשאר נזקי ממונו אין זכות לבני רה''ר שיסלק את המזיק, אלא רק שישמור על המזיק, וחייב מחמת שפגע בזכויותם שלא שמר.

בנוסח אחר י''ל דעדיין יכול לקיים את זכות הרבים ע''י שישלם ונמצא שלא הוזקו בזה שיש בורות ברה''ר, אך לכא' די לומר שחיובו אינו על מה שממונו הזיק, אלא חייבה התורה על כל נזק שקרה מחמת שלא קיים את זכויות הניזק, וכך י''ל בכל נזקין, כדחזינן שחייב אף בשוא''ת מדינא דגרמי, וכי שייך לומר שמיוחס אליו הנזק בשוא''ת, וע''כ כנ''ל דאם יש זכות לאידך עליו, ואילו היה מקיים את זכותו לא היה ניזוק חייבתו תורה

א. ויתבאר על פי זה מדוע לרי''ו בדף נ''ב א' אינו חייב לשמור על בורו שלא יזיק כשאינו יכול לכסותו, דאין תביעה שישמור מכיון שאין הבור מזיק, וכל התביעה רק שיסלק דבר המזיק מרה''ר.

ב. ויתבאר לפי''ז דברי התוס' בדף כ''ח ב' דבבור אין טענת תורך ברשותו מאי בעי, משא''כ בשור, דבדין בור כתוב דאין לו זכות שיהיה לו בור אפי' ברשותו אם הוא תקלה ברה''ר, משא''כ בדין שור רק כתוב שחייב אם הוא הזיק, וכיון שיש לו זכות שיהיה לו את הבור שחייב עליו מדין שור, והניזק בא לרשות המזיק, יכול לומר לו עד כמה שיש לי זכות שיהיה לי בור, והשאלה מי ישמור המזיק או הניזק, מכיון שהניזק בא לרשות המזיק עליו לשמור שלא ינזק - אלא דאם לא שייך בבור תביעה שלא יזיק אלא רק לסלק את הבור, לא יובן מדוע אם חייב על הבור מדין שור יש תביעה עליו שלא יזיק.

מקומות שמצינו בהם חיוב שמירה בבור

א. בדברי רב ושמואל בדף נ''ב א' שנח' על ר' יוחנן וכתבו התוס' דס''ל דחייב לשמור עד שיספיק לכסותו, ואף לר' יוחנן דא''צ לשמור י''ל דהוא על דרך מש''כ התוס' בריש הכונס דנפרצה בלילה פטור, ופירשו דפטור משום ששמר, והשמירה פוטרת, אך הקונה שור ברה''ר בלילה חייב לשומרו,

ב. בפותקין ביבותיהן מבואר דחייב אף כשרשאי לעשות בור, ומפורש בגמ' דרשאי מדיני ב''ק מדהוצרכו לשור יוכיח - דאם מדיני ב''ק אין לו זכות, אלא שהתירו לו לעבור על הזכות של חבירו מתקנת יהושע, מדוע צריך ילפותא משור לחייב - ולדעת הלבוש חייב לשמור, ומבואר דיש חיוב שמירה אע''פ שאין תביעת סילוק.

ג. לשון הרשב''א בדף כ''ח ב' ודף נ''א א' שצריך לשמור על בורו שלא יזיק, ולכן צריך לכסותו עי'''ש.

ד. כתב הנמוק''י בסוגיית כריית בור באונס שכתב וז''ל במתכוין להשליכה בשעת נתינתו כי היכי דלא לתזק בה ואף על גב דמחמת אונס נפילה קעביד כיון דבכוונה קא עביד חייב דאפילו תימא כל לאצולי נפשיה ברשות קא עביד לא עדיף מכל מאן דעביד ברשות דכי הזיק חייב עכ''ל, ולעיל מבואר בנמוק''י דאיירי כשהזיק אחר נפילה, וכל דלא היה לו פנאי לסלק קרוי שעת נפילה, וכ''ה בתוי''ט בשם הנמוק''י עי''ש.

ה. עוד מצינו בסוגיית קדרים בדף ל' א' דהיה לו להזהיר, ומבואר להדיא בראשונים כן גם אם הוא נידון כבור ולא כאדם - ובדף כ''ט א' לא מצינו שחייב כשהיה לו להזהיר כשממונו הוא בור, אלא רק הו''ל לסלוקי, ואולי משום דקי''ל דלא היה לו להזהיר אלא רק לעמוד דטרוד -.

ו. לכא' החזו''א בסי' ב' סקי''ד בא לאפוקי מדרך זו והוכיח מהא דבשור פקח פטור, וע''כ משום שאינו חייב על ההזק משום שרק דבר שהוא בגדר רוח מצויה שיפול נידון הבור כמשתמש ברו''מ ומזיק משא''כ שור פקח, אך אם חיובו על מה שיש כאן בור, א''כ גם בשור פקח יש סיבה לחייבו.