מיעוט קמא דקנה
קטגוריות: ש_ס / מא חולין / חולין - הרב וורצל / ענייני שחיטה / הגרמה ושחיטת קנה

חולין יט. מיעוט קמא דקנה

**א. גדר שחיטת חצי קנה-**

מבואר כח. דחצי קנה פגום אינו מטריף ואם אח"כ שוחט עוד משהו הוי שחיטה.

יל"פ דין זה בשני אופנים, עי' אמר"מ ג-טז:

א. י"ל שאין בתחילת הקנה דין שחיטה כלל שאינו מוציא את החיות כלל, וכל הדין שחיטה הוא בעשיית הרוב לחוד, וגדר מעשה השחיטה בקנה הוא מעשה הוצאת החיות וזה בעשיית הרוב ולא בכלל שחיטת רובו.

ב. יותר מסתבר לפרש דלעולם כשיוצא החיות הרי הוא יוצא מכח כל הרוב, וכולו בכלל שחיטה, אלא דכיון שבשעה ששוחט תחילת הקנה אכתי אינו מוציא את החיות, לא נתחדשו בו פסולי שחיטה [וכעין דמספק"ל לר"ת אף במיעו"ק דושט כיון דלאו מידי דמנבלה הוא כ"ש הכא דאף אינו נטרף עי"ז], וה"נ לא נתחדש בו דין כח גברא ויכול להוציא את החיות בכל צורה שהיא[[1]](#footnote-2).

[ועיי"ש מש"כ לדון אם ה"נ גבי ושט אמרינן כן לפי צדדים אלו, ואכ"מ].

ובמקו"א נתבאר לדון בד' האו"ז דאמרינן ישנה לשחיטה מתוע"ס בתחילת הקנה ג"כ משמע שהוא חלק מהשחיטה.

בגמ' לעיל יט. מבואר דעת רבנן דהגרים שליש ואח"כ שחט שני שליש פסול ולא דמי לח"ק פגום כיון דלאו מקום שחיטה הוא [ובגמ' שם תרי לישני אם ריב"י פליג בזה ומכשיר או שלא הכשיר אלא במיעו"ב דקנה].

ומבואר בזה כהצד השני דלעולם עיקר השחיטה הוא בכל הכמות של רוב הקנה ולא בעשיית הרוב לחוד אלא דפסולי שחיטה לא נאמרו אלא בדבר המוציא את החיות, ומה"ט בהגרמה דלאו מקום שחיטה הוא כלל הרי אינו חלק מן השחיטה וא"י להצטרף להכשר וגרע מח"ק פגום שיסוד החסרון שלו הוא מטעם כח גברא ודין זה לא נאמר בח"ק[[2]](#footnote-3).

דעת ריב"י דמכשיר בהגרים שליש [לחד לישנא] ובפשוטו נראה דאף הוא מודה אלא דס"ל דאף הגרמה היא ככל הפסולים לענין זה ולא נאמר בחצי קנה, אבל לא פליג בעיקרא דמילתא בגדר שחיטת קנה.

**ב. דעת ר"ה בזה-**

אבל יתכן דלאו דכו"ע הוא, עיין בגמ' יט. פלוגתת ר"ה ור"י, ודעת ר"ה דהגרים שחט והגרים כשר משום דכי נפקא חיותא בשחיטה נפקא, והגרים שחט הגרים פסול.

ובביאור טעמו דהגרים שחט הגרים מהני יל"פ משום דס"ל שכל השחיטה היא בעשיית הרוב ולא בשחיטת הרוב, וכ"נ אמר"מ-ב.

אבל יתכן גם לפרש דבאופ"א שגם הקנה חלק מהשחיטה אלא שלא נאמרו בו דיני שחיטה ויכול להצטרף גם בלא כח גברא או בהגרמה.

אבל א"כ אינו מובן מ"ט שחט הגרים שחט לא מהני הרי יש כאן רובא בשחיטה, וע"כ שהכל תלוי במקום מיפק חיותא.

[ובאמת יתכן טעמו של ר"ה דס"ד להכשיר בין שחט הגרים שחט ובין איפכא, דלעולם שחיטת קנה הוא ברוב ולא בעשיית הרוב לחוד, ומ"מ הגרים שחט הגרים כשר משום שלא נאמרו פסולי שחיטה עד חצי הקנה ויכול להצטרף חלק ההגרמה.

אבל למסקנא אמרינן הטעם משום שכל שחיטת הקנה הוא בעשיית הרוב לכך א"א להכשיר שחט הגרים שחט, ודו"ק בזה].

**ג. פסולים במיעו"ק דקנה-**

נחלקו הפוסקים היאך הדין בשאר פסולים במיעו"ק דקנה, דעת הש"ך כד-יג שאינם פוסלים כמו ח"ק פגום דהא אף בהגרים שליש קי"ל להלכה דכשר [אלא שהמנהג להטריף בזה שלא מן הדין כש"כ הרמ"א ועיין בהגר"א שהוא חומרא וחשש בעלמא ולא מן הדין], וכדבריו מבואר להדיא ברמב"ן ל: בשם הראב"ד דלא פסלו מיעו"ב בקנה גזירה אטו מיעו"ק שהרי גם במיעו"ק אינו פוסל.

אבל בב"י-כג בשם שחיטות אשכנזיות נקטו שיש פסול דרס וחלדה בח"ק פגום, וכ"נ ביש"ש הו"ד בש"ך שם, ועיי"ש שדימה זה למיעו"ב לשיטת רש"י שאף שאינו נצרך לשחיטה מ"מ יכול לפסול כל השחיטה.

והנה לענין קוץ קי"ל דח"ק פגום כשר, וכה"ג לענין עכו"ם נתבאר במקו"א דעת האו"ז-שסז לפסול שחיטת עכו"ם במיעו"ק דקנה, ואכ"מ, אבל נתבאר במקומו דמשמעות הסוגיות קכא: ו-יט: דאין פסול עכו"ם במיעו"ק דקנה.

ובפשוטו צריך לחלק לדעת היש"ש דשאני קוץ ועכו"ם שאינו חלות פסול רק משום דהוי כנעשה מאליו משא"כ בשאר פסולי שחיטה שהוא חל בכלל השחיטה [או בנו"א דקוץ ועכו"ם אין שם שחיטה עליהם כלל ואינו מצטרף להשחיטה לפסול], וכמו שמצאנו גם במיעו"ב לרש"י דעכו"ם אינו פוסל כמבואר בתוספתא ונתבאר במקו"א, והרי כתב היש"ש דמיעו"ק דקנה הוי כמיעו"ב דרש"י, וע"ע מש"כ בסוגיא דהגרמה בענין זה לדון היאך הדין באמצע השחיטה ומש"כ שם דבר מחודש בזה.

וכנראה פלוגתתם אינו ענין לסוגיין כלל שהרי בסוגיין משמע שמצ"ע יש להכשיר משום ח"ק פגום אלא דפליגי רבנן משום דהגרמה לאו מקום שחיטה הוא הוא סוג פסול שנאמר גם בתחילת הקנה וא"א לצרפו להשחיטה וממילא אף פוסל כל השחיטה, וא"כ בשאר פסולים לא פליגי כלל [ועי' בכו"פ כד-ז כתב דתלי בריב"י ורבנן אי פסלינן מיעו"ב, עיי"ש, אבל גם הוא מודה שאינו ענין למחלוקתם במיעו"ק].

ולפי"ז דעת הש"ך מבואר בפשוטו דבשאר פסולים שהם במקום שחיטה הרי שפיר הוו חלק מהשחיטה אלא שיש לדון בהם מטעם פסול בשחיטה ולא נאמרו פסולים בח"ק והוי כדין ח"ק פגום.

ודעת היש"ש מבואר מדבריו דאדרבה לכו"ע פסול ואף לריב"י, שכל נידון הסוגיא הוא כלפי הגרמה דס"ל לריב"י שאינו פסול בשחיטה רק הגדרת מקום השחיטה וא"י לתת שם פסול בכלל השחיטה ואדרבה הוא מצטרף להוצאת החיות של השחיטה, אלא דמ"מ לר"י בעינן שחיטת רוב בשחיטה ואינו מצטרף כ"כ כח"ק פגום כיון שאין ההגרמה מוציאה חיות כלל, ולר"ה דלקמן אף מצטרף להשלים את שחיטה כמו ח"ק פגום כיון שההגרמה מוציאה חיות, לפי לדעת רו"ר בביאור הסוגיא שם כש"כ במקו"א.

[ומש"כ רש"י (ד"ה מידי) שצריך לשחוט אח"כ שני שליש דוקא עיין ברמב"ן דוודאי לר"ה סגי לגמור הרוב בשחיטה ותו לא, וד' רש"י אזלי כדעת ר"י לקמן דבעינן רובא בשחיטה].

ודעת רבנן דהגרמה אינו כדין ח"ק פגום, וזהו דקאמרי הכא לאו מקום שחיטה הוא וא"י להצטרף לשחיטה.

אלא דחידשו רבנן עוד דאף אם שחט אח"כ שני שליש פסול, ויל"פ בתרתי:

א. י"ל דס"ל דכיון שפרשת הגרמה נתחדשה גם בתחילת הקנה תו הוי ככל פסולים שיכולים לפסול את השחיטה [וכדחזינן לחד מ"ד דאף מיעו"ב פוסל].

[ולא דמי לדעת ר"י אליבא דריב"י דלאו מקום שחיטה הוא ואינו מצטרף אבל מ"מ אינו פוסל דמה שאינו מצטרף הוא משום שאינו מוציא חיות בהגרמה].

ב. ויותר נראה בזה דבאמת לכו"ע אין הגרמה ככל פסולים לפסול במיעו"ק, וכל מה שאמרו רבנן הוא שא"י להצטרף הגרמה במיעו"ק לשחיטה, ולא דמי לח"ק פגום דהכא לאו מקום שחיטה הוא כלל אינו מצטרף לשחיטה.

ואף שאח"כ שחט שני שליש מ"מ ס"ל שא"א להכשיר ע"י שחיטת מיעוט האחרון שהסימן כבר מנח בדיקולא הוא, וכלשון הגמ' כי נפק חיותא בעינן רובא בשחיטה, ויסוד זה מבואר ג"כ בד' רעק"א יו"ד-כז לענין פסולים במיעו"ק דהוי נבילה אף אם נקו"ה טריפה דאחר ששחט רובו כבר א"א להמשיך לשחוט דהוי כמנח בדיקולא ונמצא דנפיק חיותיה בפסול.

[וכל מה דבעלמא מספק"ל דלמא אין פסול מיעו"ק אף בושט היינו שיוכל עי"ז גם להצטרף לשחיטה ויוכל לגמור כבר ברוב אבל לא מכח שליש האחרון דלעולם א"י להצטרף לשחיטה דכמנח בדיקולא הוא.

ואמנם ר"י דלקמן ס"ל בדעת ריב"י שאין חסרון מנח בדיקולא בשליש אחרון ואף מצטרף להכשר אבל הבאנו בסוגיא דהגרמה מש"כ החזו"א הטעם משום דס"ל שהגרמה אינה מוציאה את החיות ורבנן דהכא פליגי ע"ז].

ויסוד לסברתו דהא חזינן דאף במיעו"ב ס"ל לרש"י לפסול כל השחיטה ומ"מ כתבו התוס' ל: והרא"ש בשם ריב"ם דהלכה כדעת הסוברים בסוגיין שהגרמה א"י לפסול וה"נ לענין מיעו"ק לשיטת היש"ש הגרמה גרעה שא"י לפסול כל השחיטה ככל הפסולים, וכל נידון הגמ' הוא אם יכול להצטרף לשחיטה.

ויסוד הסברא דלענין מיעו"ב שצריך לפסול את כל השחיטה הרי וודאי הגרמה שאינו במקום שחיטה לאו פסול חיובי הוא, אבל במיעו"ק לענין להצטרף לשחיטה וודאי כל כמה שאינו מקום שחיטה גרע.

**ג. שהיה במיעו"ק דקנה-**

כ"ז לענין דרסה חלדה וכה"ג אבל בפשוטו כו"ע מודו בשהיה שאינו פוסל בח"ק, וכמבואר בברייתא כח. להדיא, וביאור הדבר מבואר בתבו"ש כג-ט,כד-יב [הו"ד בפמ"ג שם] דס"ל כהך צד באחרונים דשהיה אינו פסול לפסול כל השחיטה רק הפסקה בשחיטה לחוד ובקנה כשר.

וביש"ש ב-יב צידד כן דבשהיה כשר משום דכיון ששהה אזל ליה מעשה קמא והוי כח"ק פגום, ורק בדרסה ושאר פסולים פסול.

וביד יהודה כג-יב תמה ע"ד היש"ש בזה דא"כ אם גם דרס וגם שהה ג"כ יוכשר כיון דאזל ליה מעשה קמא.

ועיין בריב"ש-קפז דן בדעת הר"מ דכל הפסולים אינם פוסלים במיעו"ק דקנה, אבל בפר"ת כד-יג ותפארת למשה שם ובפי' הרד"ע (הו"ד ספר הליקוטים שחיטה ג-י) כתבו דלשיטת הר"מ פוסל דרסה וחלדה במיעו"ק דקנה, ומ"מ גבי שהיה סתם להכשיר וצריך לחלק כנ"ל.

[ועיין בביה"ל ג-כו דקדק לשון רש"י ל: כדעת הנך שיטות דחלדה פוסל אף בקנה ומ"מ בשהיה אינו פוסל כש"כ רש"י לב., ואין דיוקו מוכרח, גם צ"ע דלפי"ד נמצא דשהיה לשיטת רש"י אינה פסול רק הפסקה בשחיטה וצ"ע שהרי פסל רש"י לב. שהיה במיעוט בתרא וע"כ הוא פסול בשחיטה, ומ"מ הכשיר שהיה במיעו"ק דקנה].

אבל ביש"ש נוטה לפסול גם בשהיה, וכדבריו מבואר בשו"ת הרימ"ג-מא [הו"ד בהג' רעק"א על הש"ך שם] וכן הביא בתבו"ש שם מד' רה"ג.

וביאור דבריהם דאף שהיה הוא פסול הפוסל כל השחיטה.

בש"ך תמה ע"ז מהברייתא כח. דמבואר להדיא שאין שהיה פוסלת במיעו"ק דקנה, ועיי"ש בתבו"ש מש"כ לתלות זה בפלוגתא דאמוראי, וע"ע בכו"פ כד-ז מש"כ ליישב בזה.

וי"ל בשני אופנים:

א. בחי' רמ"ש ל: באר עפי"ד האו"ז גבי עכו"ם דפוסל במיעו"ק דקנה, ונתקשה האו"ז מברייתא קכא: דמבואר להדיא לא כן, וכתב דתלי בפלוגתא דשחיטה מתוע"ס, ולמאי דקי"ל ישנה מתוע"ס ה"נ פוסל עכו"ם אף במיעו"ק דקנה וברייתא קכא: כמ"ד אינה אלא לבסוף, וה"נ י"ל לענין שהיה דתלי בהך פלוגתא.

ביאור דבריו כנראה דפלוגתא דישנה לשחיטה מתוע"ס הוא נידון מיוחד איזה חלק בשחיטה יש לו השם שחיטה לענין פסולים ודינים, ולענין זה גם ח"ק בכלל.

וכנראה ביאור הדברים עפמש"כ לעיל דאף חצי קנה הוא בכלל השחיטה ולא רק עשיית הרוב לחוד, וכדחזינן לרבנן שהגרמה א"י להצטרף כחצי קנה פגום כיון דלאו מקום שחיטה הוא, וממילא אף שאין פסולי השחיטה נוהגים בו מ"מ יכול לתת שם פסול לכל השחיטה, וכגון לענין שחוטי חוץ וכה"ג יש מקום לומר שיש בו פרשה דשחיטה מתוע"ס [ועוד נתבאר במקו"א ד' הרש"ש כט: וחוו"ד ב-ב דדעתם דבח"ק לא אמרינן ישנה מתוע"ס ובהג' יד אברהם ה-יג חלק ע"ז דאף בח"ק אמרינן כן ודקדק כן מלשון רש"י ב"ק עב.].

וה"נ נקט רמ"ש כל הפסולים יכולים לפסול את השחיטה למ"ד ישנה לשחיטה מתוע"ס, ויישב בזה ד' הרימ"ג.

אבל באמת אינו מובן, דהא בתחילת שחיטה ממש כגון תחילת בושט לכו"ע פוסלים כל הפסולים אף למ"ד אינה אלא לבסוף וכש"כ בסוגיא כט: דפסולים השייכים למעשה השחיטה אינם תלויים בהאי פלוגתא, ורק דינים נפרדים או פסול עכו"ם שלדעת האו"ז הוא חלות פסול בזה הוא תלוי בהאי פלוגתא אם ישנה מתוע"ס, אבל לענין שהיה אין כאן מחלוקת?

וכנראה דעת רמ"ש דמלבד מה ששני הפסולים פוסלים במעשה השחיטה, עוד נכללו גם שאר פסולים בדין שחיטה מתוע"ס ודין הפסול חיובי שהם פוסלים את כל השחיטה תלי בהא, והדברים צ"ב.

ובאמת כצ"ל גם לענין עכו"ם, שהרי וודאי מודה האו"ז שגם למ"ד אינה אלא לבסוף יש פסול עכו"ם בתחילת שחיטת הושט, וע"כ שמלבד מה שיש בו חלות פסול מיוחד דתלי בפלוגתא דמתוע"ס יש בו גם הפסול הפשוט דלאו שחיטה הוא לכו"ע, וה"נ בשאר פסולי שחיטה, והדברים צ"ב רב.

ב. עוד ראיתי בספר שחיטת חולין כח. ליישב ע"ד חידוד דיסוד דינו של היש"ש נתבאר דתלי במה דשהיה הוי פסול בכל השחיטה.

אבל בתוספתא ב-ב מבואר שאם שהה במיעו"ק דושט הוי רק טריפה, ובפשוטו ס"ל לתוספתא דנקו"ה טריפה ולא נבילה כדעת ר"ת ל:, וס"ל דשהיה אינה פוסלת כל השחיטה רק מפסקת שני חלקיה, ולשיטתה כ"ש דשהיה במיעו"ק דקנה וודאי לא יפסול כל השחיטה ולכך בברייתא כח. נקטה דאינו פוסל.

אבל בסוגיא ל: נתבאר דעת ר"ת דאף דנקו"ה טריפה מ"מ אם שהה במיעו"ק דושט הויא נבילה שגם שהיה היא פסול ופוסלת כל השחיטה, וה"נ י"ל דמיעו"ק דקנה פוסל ודלא כהתוספתא, וזהו דעת הרימ"ג.

מיהו כ"ז אינו שהרי באמת נתבאר במקו"א שכבר הק' האחרונים לשיטות הסוברים דנקו"ה נבילה היאך יפרשו התוספתא דשהה בושט טריפה, וע"כ צ"ל כש"כ ביה"ל ב-כ דהתם איירי בעוף שכשר בסימן אחד ומה"ט אינו אלא טריפה שהרי יכול לשחוט הסימן השני.

וה"נ למש"כ בדעת ר"ת דאף דנקו"ה טריפה מ"מ אם שהה הויא נבילה ג"כ צ"ע כמו"כ מהתוספתא, וצ"ל גם בדעתו ליישב כן, דתוספתא איירי בעוף ושוחט אח"כ בסימן השני וי"ל דאין פסול שהיה אלא באותו סימן אבל כלפי סימן השני אין בו שום פסול [בעוף[[3]](#footnote-4)], לכך מבואר בתוספתא שאינו אלא טריפה.

ולפי"ז אין לנו מקור מד' התוספתא לומר דשהיה אינו פסול חיובי בכל השחיטה ואין לנו מקור ליישב ד' האו"ז מהא דמבואר בתוספתא דשהה במיעו"ק דקנה כשרה, וכבר עמד בכ"ז בשחיטת חולין שם.

ועוד יתבאר בכ"ז בסוגיא ל: ביישוב שיטת ר"ת עם ד' התוספתא.

**ד. מיעו"ק דקנה אחר שחיטת ושט-**

ראיתי בחי' מנח"ש שאם שחט מיעו"ק דקנה אחר שחיטת הושט פסול לכו"ע כיון שהוא חלק מהשחיטה, ואינו נראה כ"כ מסברא.

ואולי הוא תלוי בספק האמר"מ ומש"כ לעיל ביסוד הטעם דמיעו"ק דקנה אינו פוסל אם משום שאין בשחיטתו שם שחיטה כלל, או דלעולם חלק מהשחיטה הוא אלא דכיון דאינו מוציא חיות כלל אין בו פסולי שחיטה [וכעין דמספק"ל לר"ת אף במיעו"ק דושט כיון דלאו מידי דמנבלה הוא כ"ש הכא דאף אינו נטרף עי"ז].

ובסוגיא ל: גבי מיעו"ב נתבאר בהערה עוד קצת בזה.

גדר מיעו"ק דושט נתבאר במקו"א.

1. דעת ר"ת ל: דמספק"ל אם מיעו"ק דושט פוסל ומשום דלא גמירי פסולי שחיטה אלא במידי דמנבלה ולא במידי דמטרפה, ומ"מ כתב רעק"א יו"ד-כז דחצי ושט פגום הוי נבילה ולא טריפה דסו"ס הוא בכלל השחיטה לענין כח גברא ואינו דומה לקנה שתחילת הקנה אינו בכלל שחיטה כלל שאינו מוציא החיות כלל.

   משמע מד' רעק"א דמה דח"ק פגום כשר הוא משום שאינו בכלל השחיטה כלל וכל השחיטה היא בעשיית הרוב [ונקט דבושט אינו כן וכולו בכלל השחיטה], אבל אם תחילת הקנה בכלל השחיטה א"א להכשיר בפגום דאף אם לא נאמרו בו פסולי שחיטה דמ"מ כח גברא מיהא בעינן, וזה דלא כש"כ, ויל"ד. [↑](#footnote-ref-2)
2. ואמנם יתכן לפרש כוונתם באופ"א דהגרמה אינה מוציאה החיות כלל [וכדעת הפר"ח יו"ד כ-יג] אלא דא"כ תיקשי למה ל"מ שחיטת שני שליש אחרונים הרי שליש הראשון לא הוציא את החיות כלל, ובאמת כ"ה דעת ר"י לקמן דשחט הגרים שחט מהני מה"ט שלא יצאה החיות ע"י הגרמה, ויל"ע. [↑](#footnote-ref-3)
3. וצ"ע, ואינו נראה. [↑](#footnote-ref-4)