ביצת טהורה וטמאה
קטגוריות: ש_ס / מא חולין / חולין - הרב וורצל / אלו טריפות / יוצא מן האיסור

חולין סד. ביצת טהורה וטמאה

**א. ביצת טמאה וביצת השרץ-**

חלבון וחלמון מעורבים בידוע שהיא ביצת השרץ למאי הלכתא, שאם ריקמה לוקה עליה משום שרץ השורץ על הארץ.

הק' התוס' והרמב"ן ל"ל ריקמה הא גם בלא ריקום אסורה ולוקה עליה משום יוצא מן האיסור אסור?

הרמב"ן תי' דאי משום יוצא אין בו מלקות רק איסורא בעלמא ואין בו מלקות, וביצת השרץ שלא ריקמה אין בו מלקות רק איסורא וכ"נ ברש"י ד"ה דרבנן, וכן נתבאר במקו"א שיטת הר"מ פ"ג מאכ"א דיוצא אין בו מלקות ואם לא ריקמה אין בו מלקות וא"ש קו' התוס'.

וכה"ג הק' התוס' גבי ביצת עוף טמא דילפינן סד: מבת היענה לאיסורא תיפו"ל משום יוצא מן האיסור?

וגם ע"ז תי' הרמב"ן דאי משום יוצא אין מלקות ואיצטריך קרא דבת היענה ללקות עליו.

אבל שיטת הר"מ נתבאר שם דבביצת עוף טמא אין מלקות אף לבתר דדרשינן מבת היענה, ומשה"ק התוס' דא"כ תיפו"ל משום יוצא מן הטמא הרי לדידיה לק"מ שהרי ס"ל דכל המקור לאיסור יוצא מן הטמא הוא מהאי קרא דבת היענה, ואכ"מ.

התוס' תי' בג' אופנים [הקו' דל"ל קרא דבת היענה]:

א. הביאו מבה"ג דאי"צ קרא לאסור טמאה ועיקר הילפותא באה להתיר ביצת טהורה שלא תאסר משום יוצא מאבמה"ח וכן הביא הרמב"ן משמו.

ב. עוד כתבו דביצה טהורה אף שיוצא מאבמה"ח שריא ילפינן מקרא דולא לכלביך גבי שילוח הקן, וס"ד להתיר גם יוצא מן הטמא להכי איצטריך קרא לאסור.

ועפי"ז כתבו ליישב גם קו' הראשונה דבביצת שרץ לא גלי לן קרא לאיסור רק גבי ביצת עוף טמא או ביצת טריפה, דילפינן עוף מעוף, אבל בשרץ נימא אדרבה נילף מטומאה דשרץ ודרשינן קכו: שאינה מטמאה אלא ע"י ריקום.

ודבריהם תמוהים דמה שאין בה טומאה הוא משום שלא שייך איסור יוצא כלפי טומאה, וא"א לטמאות בעודו ביצה רק אם חשיב שרץ וכל שלא ריקם אכתי לא חשיב שרץ, אבל לענין איסור מה"ת לא יהיה בו איסור של יוצא?

ועיין משנת ר"א בכורות ו: מש"כ דס"ל דיסוד דין יוצא אינו איסור בעלמא כשיטת הר"מ פ"ג מאכ"א, אלא ששם אבוה עליה וכדחזינן דעתם דאף למלקות כן.

וממילא י"ל דכשם שאם היה יוצא מהשרץ אבר היה מטמא ה"נ ביצה שלו שהיא יוצאת ממנו מקבלת את דין האב וכל שפירשה מטמאת, ושפיר הוכיחו התוס' שאין בה דין יוצא, ואכתי אינו מבורר.

ג. עוד כתבו שיש להתיר ביצה טהורה משום שבא משכבת זרע ומתחילתה א"ר לאכילה והוי כמו דמבואר בגמ' תמורה לא. להתיר אפרוח הנולד מביצת טריפה משום דלכי גבלא קמסרחא ולכך אין בו איסור יוצא, ה"נ ס"ד להתיר כל ביצה ורק בטמאה וטריפה אסר הכתוב אבל ביצת שרץ שריא.

אלא שדחו תי' זה שאין להתיר מה"ט שהרי כולהו מתחילתן מעורות בגידין, ועיין במנח"ב בקונטרס נחל"ב א-ד מש"כ לבאר שכל דחייתם הוא בביצת טהורה ולא בביצת טמאה.

תי' נוסף הבאנו במקו"א ד' החוו"ד פא-ב שאין דין יוצא בביצה וולד שהוא דבר חדש היוצא מגופה ורק בחלב ומ"ר שהוא דבר המתמצה מגופה ואינו בריה חדשה בזה יש לאסור משום יוצא מן הטמא.

ועיי"ש דמה"ט אין לאסור וולד משום יוצא מן הטמא והוצרכה הגמ' בכורות ו. לילפותא דאך את זה לא תאכלו בטהור הנולד מטמא ואי"ז משום יוצא רק משום שהוא מין טמא, אבל דבריו צ"ע מולד טריפה שנאסר משום יוצא, אף שהוא בריה חדשה שבגופה, ויל"ע.

**ב. ביצת עוף טמא שלא ריקמה-**

למאי הלכתא שאך ריקמה לוקה עליה משום שרץ השורץ על הארץ, וכתב רש"י דה"מ בביצת שרץ אבל בביצת עוף טמא הרי הוא לוקה עליה משום שרץ העוף, וכ"ה בר"מ ג-ח ושו"ע פו-ח דביצת עוף טמא לוקה משום שרץ העוף.

ברשב"א בתוה"ב ב-ד (נו:) כתב דלפי דעתו אין בו מלקות כלל דלא חשיב שרץ העוף כל שלא התחיל לעוף, ושרץ הארץ לא מיקרי שאינו גדו"ק ורק בביצת שרץ לוקה משום שהוא עצמו שרץ הארץ [עיי"ש מה שהוכיח משרצים הגדלים בפירות דלא חשיבי שרץ העוף כיון שלא פרחו עדיין, ומש"כ במ"מ שם לדחות].

ודעת רש"י והר"מ צ"ב שהרי הוא נולד מעוף וא"כ הוא מין עוף ואינו מין שרץ ואיך ייאסר משום שרץ [והרשב"א לא העיר מזה רק דמצ"ע אינו בכלל שרץ העוף]?

ובאר בחי' הגרי"ז מנחות כט. עפי"ד הר"מ גבי אכל פוטיתא שהוא בריה שיש בה כל ענייני השריצה וגם יש לה כנפים וגם שורצת על הארץ ובמים, ומה"ט לוקה עליה בכל הלאוי דשרצים.

והק' הגר"ח שהרי בכל מאכ"א האיסור תלוי במין וא"א שיהיה לו שני מינים יחד, וא"כ צריך לדון מאיזה מין הוא וילקה מלאו של מין זה לחוד?

ובאר דס"ל להר"מ דאיסור שרצים אינו ככל בהמות וחיות ועופות שאיסורם תלוי במין כדקי"ל בטהור הנולד מן הטמא אסור וכן להיפך, רק הוא תלוי בתואר השרץ לבד, וכל שיש לו תואר וצורת שרץ יש בו מלקות מלאו זה ואין אנו דנים מאיזה מין להחשיבו כלל[[1]](#footnote-2) [מיהו במקו"א נתבאר גם לענין שאר חיות אם האיסור והיתר תלי במין או בסימנין].

ועפי"ז באר שיטת הר"מ בנידו"ד דאף שהוא מין עוף מ"מ כל שתוארו כשרץ שהוא שורץ לוקה עליו משום שרץ.

ובזה באר הגרי"ז מה דמבואר מנחות כט. דג' דברים נתקשה משה והראה לו ד' באצבעו וחד מינייהו שרצים, דכיון שהאיסור הוא בתואר השרץ הרי צריך להראות איזה תואר נאסר ואם אין בו תואר זה לא נאסרה משא"כ בכל בהמות וחיות ועופות שאיסורן הוא במין הרי גם אם יש לו תואר של טהור נאסר כמבואר בכורות ה: בטמאה שילדה טהור [ומבואר בחי' הגר"ח פ"ג מאכ"א שאין איסורו משום יוצא לחוד אלא שיש בו כל שם המין טמא], והוסיף דמה"ט פסק הרי"ף זה להלכה שיש ללמוד מזה שכל איסורו משום תואר השרץ.

עוד מבואר בגמ' דביצת עוף טהור שריקמה אסורה מדרבנן ואסמכוהו אקרא דשרץ הארץ דכל שלא פתחו האפרוחים עיניהם אסורים, אבל מדאורייתא אין איסור.

אבל בתוה"ב שם הביא דעת סה"ת-לד שאף שאין בה איסורי שרצים מ"מ יש בה איסור נבילה שהרי לא שחטו ולא שייך בו שחיטה, והרשב"א תמה ע"ז טובא מכמה פנים, ומסיק דכל שלא יצא לאויר העולם לא חשיב עוף ואין בו משום נבילה.

ובפר"ח פו-כא כתב דכל ד' סה"ת אינו אלא באפרוח אחר שנגמר אבל אם התחיל להתרקם ועדיין לא נגמר אין בו משום נבילה רק איסור דרבנן ואסמכתא, והביא כן מרש"י צח. דביצת אפרוח אסורה משום נבילה.

**ג. בדין היתר ביצת טהורה-**

בטעם ההיתר של ביצת טהורה נתקשו הראשונים למה לא יהיה בו איסור של יוצא מן החי, והבאנו לעיל ד' בה"ג בזה.

אבל ברמב"ן סד. ובהל' בכורות ובר"ן בסוגיין הביאו טעם נוסף בזה, דאם היתה הביצה נידונית כיוצא מן החי גם האפרוח לא היה בו שחיטה שהוא יוצא מביצה האסורה.

והרמב"ן ור"ן דחו דהא אף באפרוח מביצת טריפה אין בו איסור כמבואר תמורה לא. משום דלכי גבלא קמסרח ה"נ הכא כיון שכל איסורו משום יוצא מן החי למה יהיה בו איסור ולא נימא ביה לכי גבלא.

ובעיקר דעת הי"א תמה בחת"ס יו"ד-ע כיון שכל איסורו משום יוצא מן החי למה לא תועיל בו שחיטה כמו כל בהמה?

וכמה אופנים בזה:

א. בגנזי הגר"ח-סה באר דכיון שהביצה פרשה מהאם הרי נאסרה במוחלט ואין בה היתר שחיטה, דכללא הוא באבר שפירש דתו לא מהני ליה שחיטה כדילפינן סח. גבי אבר היוצא מבשר בשדה טריפה.

וכנראה כוונתו דאף לו יצוייר בו שחיטת עצמו כמו הכא שהאפרוח הנולד כבר שייך בו שחיטת עצמו ל"מ.

אלא שכ"ז לכאו' רק לשיטת רש"י עה: גבי אבר היוצא אבל לא לתוס' דשחיטת עצמו שפיר מהני ה"נ הכא תהני שחיטת הולד.

ויל"פ בנו"א דכיון שהביצה נאסרה ול"ש בה היתר שחיטה שאין בה דין שחיטה ממילא האפרוח הוא כיוצא מאיסור שאין לו היתר בשחיטה ונאסר עולמית [וכשנ"ת במקו"א שמצאנו כמה חומרות בדין אבמה"ח שאין לו היתר שחיטה יותר מאבמה"ח שיש לו היתר שחיטה ומשמע שהם שני דינים חלוקים].

שו"ר שכ"נ באמר"מ ד-טו ועפי"ז דן די"ל דכל ולד יש בו איסור אבמה"ח ומ"מ מהני ביה שחיטה ולא דמי לאפרוח מביצה דהתם בביצה לא היה מועיל שחיטה ומה"ט גם בולד ל"מ אבל הכא כיון שבבהמה מועלת שחיטה הרי גם בולד מהני, עיי"ש מה דמסיק שאין בולד איסור אבמה"ח מטעמים אחרים.

ב. עוד יל"פ וכ"נ באמר"מ ד-יד דבאיסור יוצא ל"ש שחיטה וזה עפי"ד הר"מ פ"ג מאכ"א דאין בו מלקות והוא כעין איסור חדש כש"כ בחי' הגר"ח שם, ואין בו שם אבמה"ח רק שם יוצא ול"ש בו שחיטה.

וכעי"ז הבאנו במקו"א מהגרי"ז גבי משקין היוצאין מן הטבל דלא שייך בהו הפרשת תרו"מ שאין בהם עיקר שם טבל[[2]](#footnote-3).

מיהו יל"ע ביסוד זה מגמ' חולין סז: גבי דרני דבהמה, דפשטות הגמ' כפי שיטת רש"י והראב"ד פ"ב מאכ"א דעיקר איסורם מתורת אבמה"ח. והנה בכו"פ סוס"י פא ושו"ת בית אפרים יו"ד-כה נקטו שמותר למוכרם לעכו"ם, והטעם הביא בהע' על המנח"ח-קסג מס' עדות ביהוסף שאין בו אבמה"ח ממש רק יוצא מאבמה"ח ואין איסור יוצא לב"נ [כש"כ כמה אחרונים בסוגיא בכורות ו: ודלא כחת"ס יו"ד-יט, ואכ"מ].

ומשמע שם להדיא בגמ' ורש"י דמהני ביה שחיטה אלא שאין שחיטת הבהמה מתייחסת אליו כיון שיש בו חיות לעצמו הרי מבואר לפי"ז שיש שחיטה לאיסור יוצא.

וע"ע מש"כ לענין מ"ר של בהמה טהורה דדעת היראים-סט ורוקח-תסד מבואר להדיא שניתר בשחיטת הבהמה, ואכ"מ.

ג. ויל"פ באופ"א בזה, וכנראה זה כוונת האמר"מ ד-יג דיסוד היתר שחיטה על אבמה"ח אינו מתיר אלא על האבמה"ח מכח החיות שלו אבל א"י להתיר אבמה"ח שקיבל ממקום אחר, וטעם הדברים עפמש"כ במקו"א דאין בכח השחיטה להתיר אבמה"ח אלא דע"י השחיטה חשיב חיותו כמת ואין בו סיבת אבמה"ח כלל [ונתבאר באורך בסוגיא דמפרכסת], וא"כ היכא שאין איסורו מכח חיות שלו רק מכח יוצא מאבמה"ח אחר מ"ש בו שחיטה.

ד. בקה"י חולין כה-ב כתב ליישב ד' הי"מ דס"ל ביצה אין בה משום אבמה"ח רק משום במה"ח דביצה לאו אבר הוא שאין בה גו"ע [וכש"כ מהריט"א גבי חלב דס"ד בכורות ו: לאוסרו משום אבמה"ח דהיינו משום במה"ח] וכיון דקי"ל כר"י דאיסורו משום טריפה אין בו היתר של שחיטה כלל ואף אם חזרה ונתרפאה אין בה היתר, ולכך ל"מ שחיטת הולד ג"כ.

ולא הבנתי א"כ לשיטת רש"י חולין קב: דבהמה בחייה לבשר עומדת וחייל בה איסור בשר צ"ע איך מהני בה שחיטה, וע"כ שחיטה מתרת גם איסור במה"ח.

**ד. בקו' הרמב"ן דלכי גביל מסרח-**

והבאנו שברמב"ן הק' על הי"מ למה לא יהיה בו היתר משום לכי גבלא מסרחא כמו גבי אפרוח של טריפה, ובאבי"ע פ"ג מאכ"א רצה ליישב עפי"ד הגר"ח פ"ג מאכ"א דכל ההיתר של לכי גבלא מסרחא שייך רק טריפה שאיסור האפרוח הוא משום יוצא מן האיסור, אבל בטמאה שאיסורו משום מין טמא הרי יש בו עצמו סיבת האיסור ול"ש בו היתר כלל.

ועוד מבואר שם בחי' הגר"ח דכל היכא שהנידון הוא לתת בו שם מין טמא אינו ענין לדין זוז"ג דאף אם זוז"ג מותר מ"מ הוא עצמו יש בו שם מין טמא, רק הוא נידון אחר של חוששין לזרע האב ויישב בזה קו' התוס' חולין נח., עיי"ש.

ועפי"ז כתב באבי"ע דכיון דמבואר חולין סט. גבי ב"פ הבא על בהמה אחרת שהוא שייך לחוששין לזרע האב הרי מבואר דדין חסרון שחיטה שייך לדין חוששין לזרע האב, והוא שם של מין ולא משום יוצא מן האיסור.

וא"כ ה"נ הכא באפרוח שאיסורו משום יוצא מן החי וחסרון שחיטה הרי אינו ענין ליוצא מן האיסור רק שחסר בו שחיטה, וא"כ תו ל"ש בו ההיתר דלכי גביל מסרח דסו"ס הוא מין שחסר בו שחיטה.

אבל אינו נראה כלל שאם הוא חסרון שחיטה עצמי שלו הרי שוב תיקשי קו' החת"ס דתהני ליה שחיטת עצמו וע"כ יש כאן נידון של איסור יוצא מן החי מתורת איסור ולא משום חסרון שחיטה [וכמו אבר היוצא חולין סט. שם דתלי בדין זוז"ג שהוא נידון כאיסור לענין זה, ואכ"מ] וא"כ שוב יש בו ההיתר דלכי גביל מסרח, וע"ע באבי"ע שם משה"ק על שיטת הי"מ עוד.

1. ובתשובות והנהגות סוף ח"ד בליקוטים מהגר"ח הביא עוד שמועה בזה, דהנה הראב"ד הק' על הר"מ דמעולם לא שמענו על נמלה או שרץ העוף השורצים במים, וצ"ע שיטת הר"מ ואטו במציאות פליגי.

   ואמר הגרי"ז שהר"מ מודה שלא גדלה במים אלא דמ"מ אף שאינו ממין הגדל במים מ"מ אם יש לו סימני וצורף העוף שגדל במים יש בו האיסור שעיקר האיסור תלוי בצורה ובסימנים ולא במין, והוא כעין הנ"ל.

   וכתב שם הגר"מ שטרנבוך דלפי"ז אם ישנו את השרץ ע"י תהליך מדעי ולא יהיה לו צורת סימני שרץ יתכן שיותר. [↑](#footnote-ref-2)
2. אלא דלפי דרך זו נתקשה באמר"מ היאך מהני שחיטה בכל וולד בהמה והרי הוא גם יוצא מן האיסור, ותינח לפי אופן הראשון הרי לא אסר הרמב"ן אלא בביצה שאין בו היתר שחיטה.

   וצ"ל דולד אין בו איסור יוצא דלידה שלו מתרת את אבמה"ח שקיבל מאמו, עיי"ש מ שהאריך בזה בנפל אם יהיה בו איסור אבמה"ח של האם ונתבאר במקו"א. [↑](#footnote-ref-3)