ד - בדין רואין אלו את אלו בב_ בתים
קטגוריות: ש_ס / א ברכות / ברכות - הרב רפאל בהגר_מ שמואלביץ / עניינים / צירוף לציבור בב_ מקומות, וע_י רואין אלו את אלו, והמסתעף

אור ליום ב' י"ב ניסן תש"פ

סימן ד

בדין רואין אלו את אלו בב' בתים

**א**

א] ברכות נ' א', ב' חבורות שהיו אוכלות בבית אחד, בזמן שמקצתן רואין אלו את אלו הרי אלו מצטרפין לזמון, ואם לאו אלו מזמנין לעצמן ואלו מזמנין לעצמן.

ובירושלמי שם אמרו ר' יונה וכו' לשני בתים נצרכא, ומבו' דהא דב' חבורות מצטרפין כשהן רואין זא"ז, הוא אף כשהם בב' בתים, - וכ"כ הבה"ג בהל' ברכות, ז"ל, וב' חבורות דיתבן בחדא דוכתא או בתרין בתי, אי חזו מקצתן הדדי מצטרפין לחדא, עכ"ל, ומבו' בדבריו דאף כשהן בב' בתים מהני הא דהן רואין זא"ז שיצטרפו לזימון, - וכ"כ התוס' בברכות נ' ב' ד"ה שמש וההשלמה ותר"י והרשב"א והמאירי שם והרא"ש שם בסימן ל' והמרדכי שם בסימן ק"פ, והרא"ש והמרדכי כתבו כן בשם ר"ח, וכ"כ הראבי"ה בסימן קל"ד, והרשב"א בתשו' ח"א סו"ס צ"ו שהבאנו בסימן ג' סק"א, וכ"כ עוד מקמאי, וכ"כ הטוש"ע בסימן קצ"ה ס"א.

ב] אך הנה הרמב"ם בפ"ה מברכות הי"ב כתב, ז"ל ב' חבורות שהיו אוכלין בבית אחד, בזמן שמקצתן רואין אלו את אלו מצטרפין לזימון אחד וכו', עכ"ל, ובס' המכתם בברכות נ' ב' כתב בדעתו דלא קי"ל כד' הירושלמי, אלא כפשט דגמ' דילין דאין מצטרפין אלא כשהם בבית אחד, וכ"נ בד' רבינו מנוח בברכות שם שפירש כן בדעתו, וכן צידד המשכנות יעקב בסימן ע"ה בדעתו, וכתב כן גם בדעת הרי"ף.

וכ"כ האו"ז בהל' קר"ש סו"ס ה' בשם תשו' הגאונים, דמהא דתנן דב' חבורות שהיו אוכלות בבית אחד בזמן שמקצתן רואין אלו את אלו מצטרפין, משמע אבל בב' בתים אע"ג דרואין זא"ז אין מצטרפין.

וכן צידד הרמב"ן בפסחים פ"ה ב' בתחילת דבריו דאין אותו הירושלמי הולך על דרך גמרתינו, ולעולם אין צירוף בב' בתים.[[1]](#footnote-2)

**ב**

ג] וגם לדעת רוב רבוותא דכל שרואין זא"ז מצטרפין אף בב' בתים, נחלקו הראשונים אם היינו אף בב' בתים חלוקין, דהנה תר"י בברכות שם כתב דאם רה"ר מפסקת ביניהם נראה שאינם מצטרפות בשום ענין, וכ"כ הארחות חיים בהל' ברהמ"ז אות ל"ד, וכ"כ השו"ע בסימן קצ"ה ס"א, ומבו' דכל שאין רה"ר מפסקת ביניהם מצטרפין אף שהן ב' בתים חלוקין, וכ"נ מסתימת ד' התוס' וש"ר בברכות שם.

ד] אך הנה בהל' ברכות להריטב"א פ"ז הט"ו כתב, ז"ל, ב' חבורות שהיו אוכלות בבית אחד או בב' בתים "שיש פתח ביניהם לעבור מזל"ז" וכו', יוצאין כולן בזימון אחד וכו', ולעולם צריך שיהיו מקצת אלו רואין למקצת אלו וכו', עכ"ל, ומבו' דאין ב' בתים מצטרפין אלא כשיש פתח ביניהם לעבור מזל"ז ואינם חלוקין זמ"ז לגמרי, אך כל שאין פתח ביניהם אינם מצטרפין,[[2]](#footnote-3) וכנראה פירש כן למה שאמרו בירושלמי בברכות שם באילין בית נשיא, דאם הי' דרכן לעבור אלו על אלו מזמנין, ואם לאו אין מזמנין.

ומצינו כן עוד בד' הסמ"ג עשין כ"ז, ז"ל, תנן ב' חבורות וכו', וריב"א הורה מכאן לברך ברכת חתנים "בבתים שפתוחים לבית שכילת החתן שם" אם אוכלים שם אם שמש מצרפן אע"פ שאין מברכים ברכת חתנים אלא בבית חתנים, עכ"ל, והביאו ההגמי"י בפ"ב מברכות ה"י, ועד"ז כתב הסמ"ק בסימן ק"ט וכן דאם שמש מצרפן ורואין זא"ז "אפי' בב' חדרים" הכל נחשב מקום חופה, עכ"ל, ומבו' דאינם מצטרפין אלא בבתים שפתוחין לבית שכילת החתן שם, או בב' חדרים, אך בבתים חלוקין אין מצטרפין, וכ"כ הב"ח באהע"ז סימן ס"ב סי"א, דלדעת הסמ"ג אין מצטרפין אלא כשהן פתוחין זל"ז, והשו"ע שם כתב דהשמש מצרף אף כשאינם פתוחין למקום שהחתן אוכל, והיינו משום דקי"ל באו"ח סימן קצ"ה דמהני צירוף אף בב' בתים חלוקין.

וכן משמע גם בפי' הר"י מלוניל במכילתין, ז"ל, ב' חבורות שהיו אוכלות וכו' אחד בחדר ואחד בבית החיצון, עכ"ל, ומשמע דאינם מצטרפין אלא כשהם בב' חדרים בבית אחד, אך כל שהם בב' בתים חלוקין אינם מצטרפין.

ה] ועד"ז נראה ממש"כ בתשו' הרשב"א שם דבית אחד היינו בירה אחת, וכמו שאמרו דקרו לבירה בית, וכתב דמבית לבית האמור בפסחים היינו מבירה לבירה אחרת, ומפינה לפינה היינו ממקום אחר למקום אחר שבבירה דהיינו מאיגרא לארעא,[[3]](#footnote-4) ונראה להדיא דכל דהוו ב' בתים חלוקין לגמרי אין מצטרפין, וכל הא דמצטרפין הוא בב' בתים שבבירה, דחשיבי כבית אחד, כ"ה דלענין שינוי מקום הוו כבית אחד.[[4]](#footnote-5)

ו] ועפי"ז יש מקום לומר לדעת הרשב"א, דהא דט' בקטנה וא' בגדולה אין מצטרפין, הוא אף כשרואין אלו את אלו, ודלא כמש"כ הראבי"ה בסימן קל"ד, דדוקא ב' בתים שבבירה שהם תחת גג אחד חשיבי כבית אחת, אך ב' חצירות, אף שהן פתוחות זל"ז, לא חשבינן להו כחצר אחת, ול"מ הא דרואין אלו את אלו.

1. וכ"נ בד' המהר"ם חלאוה בפסחים ק"א א', שכתב בדין קידוש במקום סעודה, ז"ל, ומסתברא דוקא כשאינו רואה משם מקום סעודתו, אבל אם רואה מקומו משם "והוא בחד ביתא מפינה לפינה" שאינו חולק רשות יצא, דומיא דב' חבורות דבזמן שרואין אלו את אלו מצטרפין, עכ"ל, והרי דכל הא דב' חבורות שרואין אלו את אלו מצטרפין, היינו רק כשהוא בבית אחד מפינה לפינה, אך י"ל בדעתו כמש"כ בתשו' הרשב"א ח"א סו"ס צ"ו (שהבאנו להלן סק"ג), דאף ב' בתים שבבירה אחת הוי בכלל מפינה לפינה, ומהני בזה הא דרואין זא"ז.

   אך הריצ"ג בהל' קידוש והעתים בסימן קמ"ז הביאו תשו' רב שר שלום דמותר לקדש בבית ולצאת לחצר לסעוד אם רואה את מקומו הראשון, ולמד לזה מהא דב' חבורות דבזמן שמקצתן רואין אלו את אלו הרי אלו מצטרפין לזימון, דכיון שרואין זא"ז נעשין כמקום אחד וכמסיבה אחת ומצטרפין, וה"נ כאן כיון שכשיושב בחצר רואה את מקומו הראשון נעשה כמקום אחד, וכן הביא הטור בסימן רע"ג, וכ"כ עוד רבים מקמאי, והבאנו לדבריהם בסימן ה' סקט"ו, ואמנם י"ל דהיינו רק בבית וחצר, דדיורי בית בחצר ואינם מקומות חלוקין לגמרי, וכאשר כ"ה מבו' בד' הרמב"ן בפסחים פ"ה ב' ובד' הרשב"א בתשו' ח"א סימן ס"ג, אך בס' השלחן הל' סעודה שער ז' כתב דהוא אף מבית לבית, (וזה לטעמי' שם דדינא דב' חבורות וכו' הוא אף בב' בתים), - וכן מצינו גם בד' הראב"ד בהשגות בפ"ד מברכות ה"ג בדין שינוי מקום, דכל שיצא לפתח ביתו ורואה את מקומו הראשון ל"ה שינוי מקום, וגם בדבריו י"ל דהיינו רק בפתח ביתו. [↑](#footnote-ref-2)
2. ואמנם יש לדחוק דל"ב דוקא שיהיו מחוברין הבתים יחד ויהא פתח ביניהם, ואף כשאינם מחוברין זל"ז, כיון דיש פתח לעבור מזל"ז ה"ה מצטרפין, ולא נתמעט מזה אלא כשא"א לעבור מזל"ז אלא דרך רה"ר, וכמש"כ תר"י. [↑](#footnote-ref-3)
3. ולכאו' הוא כפי' התוס' בפסחים ק"א א' בד"ה אבל ממקום למקום והרא"ש שם סימן ה', - והנה אמנם התוס' שם כתבו לפרש כן רק לפי גירסתם דגרסינן התם ממקום למקום בחד ביתא, ונקטו דאי"ז מתישב לפי הגירסא דמפינה לפינה, אך בד' הרשב"א מבו' דיש לפרש כן גם לפ"מ דגריס מפינה לפינה בחד ביתא, דהיינו מאיגרא לארעא, וכ"נ בחי' תלמיד הרשב"א בפסחים שם, עיי"ש, וכ"כ המ"מ בפכ"ט משבת ה"ח בדעת הרמב"ם שם, - ויותר נראה דמכוון הרשב"א דבכלל מפינה לפינה נכלל גם מאיגרא לארעא ומבית לבית שבאותה בירה, ולא חשיב כמבית לבית אלא ב' בתים חלוקין, וכ"ה מבו' להדיא בדבריו בח"ד סו"ס רע"ח, עיי"ש. [↑](#footnote-ref-4)
4. וכנראה זהו מה שהביא בתשו' הרשב"א שם למה שאמרו בירושלמי דאילין בית נשיא מה את עביד לון כבית אחד או כב' בתים, נימר אם היה דרכן לעבור אלו על אלו מזמנין ואם לאו אין מזמנין, דמזה נלמד כדבריו דאף דב' בתים חלוקין אין מצטרפין, מ"מ ב' בתים שבבירה אחת חשיבי כבית אחד, וזהו דמיבע"ל באילין בית נשיא אי חשיבי כבית אחד, או כב' בתים חלוקין, ואמרינן דכל שדרכן לעבור אלו על אלו חשיבי כבית אחד.

   אך לפ"מ שפירשו ש"ר בד' הירושלמי דאף בב' בתים חלוקין מצטרפין, קשיא טובא דמהו דמיבע"ל בהני בית נשיא אם הם כבית אחד או כב' בתים, ותמה בזה הרמב"ן בפסחים פ"ה ב', והגר"א בסימן קצ"ה ס"א הוכיח מזה דבבית אחד מצטרפין אף אם לא נכנסו משעה ראשונה ע"ד כן, אך הוא שלא כדעת ההשלמה והרשב"א בברכות שם שכתבו דאף בבית אחד בעינן שיכנסו משעה ראשונה ע"ד כן, ועמש"כ המשכנות יעקב בסימן ע"ה לפרש בזה בע"א, ואכמ"ל. [↑](#footnote-ref-5)