מראי_מקומות_שיט_ו-ז
קטגוריות: שו_ע / אורח חיים / הלכות שבת - הרב יהושע ננקינסקי

**סימן שיט ו-ז**

להשלמת עניני דש יש ללמוד שיט סעיף ו,ז [בשעתו לא נלמדו]. מקור האי דינא בגמ' בביצה כפי שצוין בב"י.

בעז"ה ביום א' ר"ח כסלו יתקיים מבחן על טוש"ע ומ"ב ס שכ-ט-יח [כולל סי"ח]

**ומ"ב** ס' תקה בעניני מפרק [לא מה שקשור למוקצה] וכן טוש"ע ומ"ב שיט ו-ז

יש עוד ענין פירוק שנא' בגמ' שבת עג:

"אמר רב פפא האי מאן דשדא פיסא לדיקלא ואתר תמרי חייב משום מפרק".

רב אשי אמר אין דרך פריקה בכך, ועיין רש"י שאין דרך ע"י זריקה [אבל לא נחלק על עצם הדבר שנחשב מלאכה].

ולדעת רש"י המפרק זה **"פירוק התמרים מן המכבדות"** ותוס' חולק ע"ז עייש"ה.

ויל"ע אשכול בננות האם מותר להפרידם, וכן עגבניות שרי.

ובאשכול ענבים מסתברא דשרי שזה מוגדר דרך אכילה, וזו צורת אכילתם שמגישים לשולחן אשכול ולכן מוגדר דרך אכילה, משא"כ בהנ"ל.

**ס"ו**

★"ואין מוללין מלילות" עיין רמב"ם פכ"א-יד וז"ל "המולל מלילות מולל בשינוי כדי שלא יראה כדש" דהיינו שנאסר רק מדרבנן.

וכן הוא ברש"י ביצה [יב: ד"ה מוללין מלילות] "דדש כלאחר יד הוא ואפי' בשבת לאו דאוריתא אלא מדרבנן וכו'" [הובא בשעה"צ סקי"א והביא חולקים וס"ל דנאסר מדאוריתא מצד דש] ויש לעיין בסברת הרמב"ם למה הוה רק דרבנן.

**א.** וי"ל דזה סוג מלאכה שעושין **רק בכלי ואף אחד לא עושה ביד** ולכן חשיב שינוי שעושה ביד, ול"ד לשאר מלאכות כגון קוצר **שרובם** קוצרים בכלי ויש שקוצר ביד ולכן גם אם יקצור ביד חייב. משא"כ הכא כלל לא עושים כן, והוה שינוי [וזה חידוש דבעצם יש כאן את אותה תוצאה רק עובד יורת קשה].

**ב.** עיין גר"ז שיט-ט וז"ל "מפני שאף המולל כדרכו אינו אלא מפרק כלאחר יד כיון שאינו נוטל האוכל ומפרקו בידו ממש אלא שמולל השיבולת והדגן נופל ואין דרך לעשות כן אלא בכלי המיוחד לדישה אלא שאעפ"כ אסור מדברי סופרים וכו'", ונראה דר"ל לא שינוי מצד צורת הפעולה וכנ"ל, אלא דע"י המלילה נפרד מאליו דהיינו ההפרדה נעשית בצורה אחרת לא כצורת דישה.

**ג.** עיין ברש"י [ביצה יג: ד"ה וכן לשבת] "אחת אחת לא הוי מפרק תולדה דדש דכלאחר יד הוא אבל משקבצן בידו הויא תולדת דישה וחיב" מבואר **חידוש גדול** דאותה מלאכה היות והדרך לעשות כמות גדולה והוא עושה כמות קטנה [לא דהוי חצי שיעור] זה גופא מחשבו שינוי ועיין פנ"י דלכן רש"י לעיל יב: חושבו שינוי ואיה"נ אם ימלול בידו כמות גדולה יתחייב.

★והנה נחלקו הראשונים יש דהיתרו מלילה בשבת בתרי שינוי. א. דהיינו שינוי של מעט. ב. ושינוי של ראשי אצבעותיו.

ואפי' אם נסבור שמלילות זה איסור דאוריתא י"ל דמצינו כה"ג שמותר שינוי גם מדרבנן בשינוי גדול כעין טחינת פלפלי שהותר בשני שינויים.

ויש דס"ל דכל דברי הגמ' נאמרו א. רק ביו"ט לא בשבת [תוס']. ב. חלקו בין חבילי פיאה שהותר בשינוי לתבואה שנאסר.

ג. חלקו בין מולל להפרדת הקליפה שנאסר, למלול לריכוך שהותר [עיין ב"י].

השו"ע פסק כדעה א' ולכן שרי הרמ"א החמיר כנ"ל.

★דברי הרמ"א שאוסר גבי אגוזים מתוך קליפתם הירוקה.

דהיינו אין זה הקליפה המצויה אצלנו, אצלנו יש שקד מקולף שדבוק עליו קליפה דקה, ויש שקדים לא מקולפים, אבל בשעת גידולים באילן יש עוד קליפה קליפה ירוקה מע"ג הקליפה הקשה המצויה], ואיסור מפרק נאסר רק בקליפה העליונה הנ"ל וצ"ב מ"ט דהרי בקילוף תבואה אין דישה אלא בהפרדתה מהשיבולין, כמו שנתבאר בתוס' [ביצה יג: ד"ה ואם קילף] וז"ל "דהתם מיירי לתלוש מן השבולים שהוא מפרק וזהו תולדה דדש שהוא אב מלאכה והכא מיירי בשכבר נחלשו מע"ש מן השבטים אבל עוד הן **בקליפתן החיצונה ולכן שרי"**. וא"כ מ"ש קילוף דשרי [מצד דש] וקליפה הנ"ל דאסורה.

ועיין פמ"ג [א"א ח] גבי קליפה הדקה הדבוקה וז"ל "ולא אמרינן דהוה מפרק **דבטל הקליפה דקה המחוברת מאוד לגבי אוכל** וצ"ע.

והיינו מפרק זה הוצאת האוכל מדבר **אחר** שעוטפו אם זה אותו דבר לא חשיב מפרק אלא כחיתוך וחילוק דבר.

ואולי הקליפה הקשה ג"כ נהפכת לחלק מהפרי משא"כ הקליפה הירוקה וצ"ע.

ויש דביארו דקילוף חשיב פעולת אכילה וכל מלאכת דש זה בדבר **שגומר** את הפרי [כעין גמר מלאכתו במעשר]ולכן קילוף הקליפה הירוקה נאסרה, משא"כ קליפה התחתונה שדרך להגיש כך לשולחן הכול מוגדר כאכילה וצ"ע.

ולפ"ז יש שדנו שבזמננו שבד"כ מקלפים, בוטנים במפעל א"כ אולי כל קילוף בוטנים יחשב כדש וי"ל.

★עיין פמ"ג הנ"ל "שומין יש להם קליפה חיצונה וקליפה בכל גרעין וגרעין י"ל דקליפה החיצונה הוה מפרק וצ"ע בכל זה".

יל"ע האם מותר לפרק שיני שום מראש השום.

★עיין ט"ז סק"ח "אבל כשנתפרקו הדגן מן השבלים מע"ש מותר לקלפו וכו'.

עיין בלבו"ש שביאר דמותר בלי שינוי כלל דאין כאן מלאכת מפרק מפני שכבר נתפרק.

ועיין ביאה"ל ד"ה "בשינוי" שמבארו באו"א דבעי שינוי.

ועיין פמ"ג שביאר באופ"א.

**ס"ז**

★הותר בנפיחה ביד אחת, יל"ע האם זה רק לאלתר, והחידוש שהותר כאן פסולת מתוך אוכל, אבל לפי תנאי ברירה ולכן יצטרכו לאלתר.

או שע"י השינוי [נראה דחשיב שינוי גדול שמתיר גם מדרבנן] הותר אפי' לאח"ז.