ד - כתם בבשרה פחות מכגריס
קטגוריות: ש_ס / נ נדה / נדה - הרב רפאל בהגר_מ שמואלביץ / עניינים מהדו_ב / שיעורים כתמים

**סימן ד**

**בדין כתם בבשרה פחות מכגריס**

**א**

א] **נדה נ"ח א',** בעי ר' ירמי' וכו' טיפין טיפין מהו וכו', והתוס' שם סוד"ה כשורה הק' מהא דתניא לקמן נ"ט א' דטיפין טיפין אין מצטרפין.

**והגר"א** בסימן ק"צ סקט"ז כתב דזהו מקורו של הרמב"ם בפ"ט מאיסו"ב ה"ו דכתם הנמצא על בשרה אין לו שיעור, וע"כ אף דטיפין טיפין אין מצטרפין לכגריס, מ"מ שפיר מיבע"ל בטיפין טיפין על בשרה, משום דבבשרה א"צ שיעור, ולא מיבע"ל אלא משום דאינם כדרך דם הבא מגופה, וכמש"כ הרמב"ם שם ה"ט.

ב] **והנה** בטעם הא דכתם שעל בשרה א"צ שיעור, נתבאר בסימן ב' ענף ה' פלוגתת רבוותא בזה, אם הוא משום דכל שנמצא על גופה ומגופה קא חזיא חזקה מגופה אתא, וע"כ אין תולין במאכולת, או דהוא משום דלא שכיח מאכולת בבשרה, ונתבאר דעת כמה מרבוותא דבעינן לב' הטעמים, דכיון דבבשרה לא שכיח מאכולת, ע"כ אי"ז תלי' מעליא, ולא תלינן בה כתם שעל בשרה, ועיי"ש במש"נ בדין כתם פחות מכגריס שנמצא על בשרה ועל חלוקה.

**והחוו"ד** בסימן ק"צ סקכ"ב נקט דליכא גריעותא כלל בהתלי' דמאכולת כשנמצא על בשרה, והא דמטמאינן אף בפחות מכגריס, הוא משום דכל שנמצא בבשרה חזקה מגופה אתיא.

ג] **ואמנם** צ"ע בטעמא דמילתא, שהרי כבר נתבאר בסימן ב' ענף ג' דאף לדעת הסוברים דאין תולין כתם שנמצא על בשרה, היינו רק היכא דליכא תלי' מעליא, אך כל דאיכא תלי' מעליא תולין בזה אף כתם שנמצא על בשרה, ועיי"ש במש"נ מהו דחשיב כתלי' מעליא, וא"כ אי נימא דליכא גריעותא בהתלי' דמאכולת כשנמצא על בשרה, והו"ל תלי' מעליא, מ"ט אין תולין בזה, ומ"ש משאר תליות דתולין בהן אף כתם שנמצא על בשרה.

**ב**

ד] **ונראה** די"ל בזה, ובהקדם, דהנה בפירש"י לקמן בפירקין כתב דהא דתולין במאכולת עד כגריס, הוא משום דטפי מהכי אין דם מאכולת גדול כ"כ, וכ"כ רבים מקמאי.

**אמנם** הנה הרמב"ם בפיהמ"ש הנדמ"ח בפירקין כתב דהא דמטהרינן בכתם פחות מכגריס ועוד, הוא משום דתולין שנהרג בע"ח כגון הפשפש והכינה ודומיהן, וצ"ב דכיון דהיא תולה אף בפשפש שהוא גדול מכגריס מ"ט אינה תולה אלא עד כגריס.

**וביותר** צ"ע במש"כ הרמב"ם שם לדעת ר"ח בן אטניגנוס שאם הרגה ה"ה תולה בו אותו הדם ואפי' הי' גדול מאד, ובתנאי שאפשר שיהא בדם אותו הבע"ח שהרגה כדי להכתים כשעור הזה הנמצא, - ומבו' דסתמא דמילתא אפשר שיהא בדם מאכולת יותר מכגריס, וא"כ מ"ט כשלא הרגה אינה תולה אלא בכגריס.

ה] **ונראה** ללמוד מד' הרמב"ם, דפליג ע"ד ש"ר, וס"ל דהא דאין תולין כתם יותר מכגריס, אי"ז משום דאין דם מאכולת גדול כ"כ, אלא משום דלא הקילו חכמים לתלות במאכולת אלא בכתם פחות מכגריס דאין דרך אשה לראות כן, וע"כ תולין שהוא מדם פשפש או כנה, אך כל שיש בו יותר מכגריס דדרך אשה לראות כן, לא הקילו לתלותו במאכולת,[[1]](#footnote-1) והלחו"ש בסימן ק"צ סקי"ב כתב כן מדעתו, (והפרד"ר בפתיחה עמ' קל"ח פירש דפליגי בזה רבנן ור"ח בן אנטיגנוס לעיל נ"ב ב', ואכמ"ל).

**ויש** להוסיף, שהרי תניא לקמן בפירקין דאמר רשב"ג לדברי חברי אין סוף, שאין לך אשה שאינה טהורה לבעלה, שאין לך כל סדין וסדין שאין בו כמה טיפי דם, אבל נראין דברי ר"ח בן אנטיגנוס וכו' שהי' אומר עד כמה היא תולה עד כגריס, - וי"ל דהיינו דבאמת מדינא הי' לנו לתלות במאכולת אף בכתם יותר מכגריס, דומיא דשאר תליות המועילות אף בכתם יותר מכגריס, אלא דא"כ אין לך אשה שאינה טהורה לבעלה, ובטלה גזירת כתמים, וזהו שאמר ר"ח בן אנטיגנוס דאינה תולה אלא עד כגריס, דאי"ז כדרך ראי'.

ו] **ולפ"ז** נראה דזהו טעמא דהרמב"ם דכתם הנמצא על בשרה אין לו שיעור, ואין תולין אותו במאכולת, ול"ד לשאר תליות שתולין בהן אף כתם שנמצא על בשרה, דכיון דכל הא דתלינן במאכולת, הוא רק משום דעד כגריס אי"ז דרך ראי' ויש לתלות טפי שאינו מגופה, הרי דכ"ז הוא בכתם שנמצא על בגדה, אך בכתם שנמצא בבשרה דאמרינן דמגופה אשתכח וכו' ויש לתלותו טפי שהוא מגופה, אין תולין אותו במאכולת, - ול"ד לשאר תליות שתולין בהן אף כתם שעל בשרה, היכא דליכא ריעותא בהתלי' והויא תלי' מעליא, דבשאר תליות הרי תולין אף כתם יותר מכגריס, שהוא דרך ראי', וה"נ תולין בהן כתם שעל בשרה, אך במאכולת דאין תולין בה אלא כתם פחות מכגריס שאינו נראה מגופה, ע"כ אין תולין בה כתם שבבשרה דיש לתלות טפי שהוא מגופה.[[2]](#footnote-2)

**ג**

ז] **ויש** להוסיף, דהנה לעיל בפירקין מייתינן להא דתניא דעל בשרה ספק וכו' טמא ועל חלוקה ספק וכו' טהור, ופרכינן עלה דאי מחגור ולמטה וכו', - והאחרונים הק' דלדעת הרמב"ם דכתם שבבשרה א"צ שיעור, מ"ט לא מפרשינן להברייתא בכתם פחות מכגריס, דכשנמצא על בשרה טמא ולא תלינן לי' במאכולת, וכשנמצא על חלוקה טהור ותלינן לי' במאכולת.

**ומכבר** ראיתי לישב בזה, למש"כ התוס' לעיל בפירקין ד"ה ובמגעות דהא דתניא דבמגעות והסיטות הלך אחר הרוב דאם רוב ימי' טמאים טמאה, קאי אהא דתניא דבחלוקה ספק וכו' טהור, ובזה הוא דקאמר דכל דרוב ימי' טמאים טמאה אע"ג שעברה בשוק של טבחים, ולא אמרינן דאי מגופה אתא על בשרה איבע"ל לאשתכוחי, וע"כ ל"ה מצי לפרש להברייתא בכתם פחות מכגריס, דהא דכתם פחות מכגריס טהור ודאי דהוא אף באשה שרוב ימי' טמאים, דאל"כ נמצא דאשה זו אין בידה ליטהר, שהרי אין לך כל מטה ומטה שאין בה כמה טיפי מאכולת.[[3]](#footnote-3)

ח] **ולמש"נ** יש מקום לומר עוד בזה, דהא דלא מפרשינן להברייתא הכי, הוא משום דגם בחלוקה אין תולין כתם יותר מכגריס דהוא כדרך ראי' בדם מאכולת, וא"כ אם איירי הברייתא בתלי' דמאכולת, ל"ה מצי למיתני דבחלוקה ספק וכו' טהור, שהרי לאו כללא הוא דבחלוקה טהור בכה"ג, שהרי בכתם יותר מכגריס שהוא כדרך ראי' טמא אף בחלוקה, אף דגם בכה"ג איכא להתלי' דמאכולת, והו"ל בכלל ספק טמא ספק טהור.

1. ועמש"נ בסימן ז' לפרש לפ"ז כמה מילי לדעת הרמב"ם. [↑](#footnote-ref-1)
2. והיינו דכתם שבבשרה אף בפחות מכגריס, דמי לכתם שבחלוקה יותר מכגריס, דכיון דיש לתלות טפי שהוא מגופה אין תולין אותו במאכולת, וכ"ה דבבשרה מטמאינן בכתם שאינו כדרך דם שבא מגופה, ובחלוקה לא מטמאינן, (כמשמעות ד' הרמב"ם בפ"ט מאיסו"ב ה"ט), והיינו משום דבבשרה יש לתלות טפי שהוא מגופה, ה"נ הוא בכתם פחות מכגריס שבבשרה דדמי לכתם יותר מכגריס שבבגדה, ואין תולין אותו במאכולת. [↑](#footnote-ref-2)
3. ואף דכל הא דמטמאינן כשרוב ימי' טמאים, הוא רק לטהרות, וכמש"כ התוס' הרא"ש, וזהו שאמרו "ובמגעות והסיטות" הלך אחר הרוב, מ"מ גם בזה רחוק לומר דאשה שרוב ימי' טמאים אין בידה לטהר עצמה לטהרות. [↑](#footnote-ref-3)