מלאכות המותרות ביו_ט- רשימות
קטגוריות: ש_ס / יט ביצה / ביצה - הרב רפאל בהגר_מ שמואלביץ / עניינים / מלאכות יו_ט

יום ועש"ק משפטים כ"ה שבט תשס"ח

א] בתוס' הרשב"א בפסחים דמ"ו: דן לומר, דלדעת ר' יהודה דאף מכשירי אוכ"נ מותרין, ובהו חילקה תורה בין היכא דאפשר לעשותן מאתמול להיכא דא"א לעשותן מאתמול, בע"כ דבאוכ"נ עצמו אין חילוק ושרי בכל גווני, ורק מדרבנן הוא דאסור לקצור משום עובדין דחול, אך לדעת רבנן דמכשירי אוכ"נ אסורין, שפיר י"ל דגם אוכ"נ גופי' לא שרי אלא בדא"א לעשותו מערב יו"ט, עיי"ש.

בד' התוס' שבת דקמ"א. מתבאר לכאו', דקצירת פירות הנפסדין מותרת ביו"ט אף מדרבנן, שהרי הקשו דאי מוריקא אין נפגם טעמו ואפ"ה שרי לטוחנו משום דאין כל הקדירות צריכות מוריקא, א"כ יהא מותר אף לקוצרו ולחותכו מן המחובר, והוכיחו מזה דיש בו הפגת טעם להכי שרי, והשתא א"ש דלקצור אסור, עכ"ד, ואי נימא דאף קצירת פירות הנפסדין אסורה, א"כ הרי שפיר י"ל דהותר לטחון מוריקא אף שאינו נפגם, ומ"מ אסור לקוצרו דומיא דשאר פירות הנפסדין שאסור לקוצרן, ובע"כ מד' התוס' דמותר לקצור פירות הנפסדין, וע"כ זהו שכתבו דאי נימא דטעמא דמאן דשרי לטחון מוריקא הוא משום הא דאין כל הקדירות צריכות מוריקא, ואף דאינו מפיג טעמו כלל, א"כ מה"ט יהא מותר אף לקוצרו, ומשמע להו דודאי אסור לקוצרו, מדלא פליגי אלא על טחינתו ולא על קצירתו, וז"ב בדעתם.

אמנם זה דבר חדש שלא שמענוהו בד' ש"ר, וגם צ"ב דא"כ נמצא דבהני פירות לא יהא לגזירת פירות הנושרין, וזה לא שמענו, דסתימת הדברים דכל פירות הנושרין ביו"ט אסורין, משום גזירת פירות הנושרין או משום מוקצה, וצ"ע בזה.

מאמר מרדכי כתב בסי' תק"ז סק"י שיש לאסור בזה"ז לאפות ביו"ט, משום שהאידנא אין דרך לאכול פת חמה, ונמצא דאפשר לאפות מערב יו"ט, עיי"ש.

שו"ע הרב אורח חיים קונטרס אחרון סימן תק"י, ואין להקשות לפי מ"ש לעיל דלרמ"א היכא דאפשר לו לברור מערב יו"ט אסור לברור ביו"ט, א"כ ביו"ט עצמו אם אפשר בלא חילול יו"ט, דהיינו שימתין עד זמן אכילה אם אוכלם חיים ויברור אוכל מתוך הפסולת בענין שאפילו בשבת מותר, למה נתיר לו לברור לבו ביום לחלל יו"ט במה שאפשר זולתו. לא קשה מידי, דודאי מלאכת אוכל נפש הותרה לגמרי ביו"ט כמו שכתב הר"ן בפ"ב ע"ש, ואין אומרים יו"ט דחוי אצל מלאכת אוכל נפש, שהרי האכילה אינה כל כך מצוה גדולה שתדחה עשה ולא תעשה דיו"ט, אלא על כרחך יו"ט הותרה לגמרי לצורך אכילה וא"כ לא מהדרינן כלל אהתירא, כדאמרינן בפרק קמא דיומא לענין טומאה שהותרה בציבור. אלא דאם אפשר לעשותה מערב יו"ט אסור מדברי סופרים, כדי שלא יניח כל המלאכות ליו"ט שהוא יום בטל ונמצא כל היום עוסק במלאכתו ובטל משמחת יו"ט, וכמו שכתב הרמב"ם בריש פרק קמא. וקצת ראי' לסברא זו, מדאמרינן בגמרא דלמאן דשרי מכשירין מותר לכבות הנר מפני דבר אחר, ולא חלקו בין יש הרבה שמן בנר לאין שם אלא מעט דאפשר לו להמתין עד שיכבה הנר. ואע"פ שיש לדחות, מכל מקום הדבר ברור כמ"ש, עכ"ל.