כלים פכ_ד מי_ג
קטגוריות: ש_ס / נא כלים / כלים עניינים - הרב רפאל בהגר_מ שמואלביץ / כלים ב_ב

**כלים פכ"ד מי"ג**

א] **לוילון טמא טמא מת,** הרע"ב כתב דטעם טומאתו הוא משום שהשמש מתעטף בשוליו לפעמים ומתחמם בו, וזה כגיר' רש"י ותוס' בביצה די"ד: והר"ש והרא"ש לעיל פ"כ מ"ו, ועי' לעיל שם אות ג' - ז' מש"נ באורך בענין זה.

ב] **ושל צורות טהור מכלום,** הרמב"ם והר"ש פירשו שהוא ביד רוקמי רקמה ובו מיני צורות כדי לראות בו לעשות כמותן בבגד אחר, ובטעם טהרתו כתב הרמב"ם בפכ"ז מכלים הי"ב דהוא לפי שאינו ממשמשי אדם, וכ"נ בד' הרמב"ם בפיהמ"ש בשלהי פירקין, וכ"ה מבו' גם בד' הר"ש בכת"י לעיל מ"א, שדימה הא דתריס העשוי לדיצה אינו מקב"ט משום דאינו ממשמשי אדם, להא דבגד שחישב עליו לצורה טהור.

ובמשנ"א כתב דמה"ט הוא דאין ספרים מקבלין טומאה, כדמשמע בב"ב ד"כ. דס"ת אינו מקב"ט, ועי' במקד"ד סו"ס נ"ד מה שדן לדחות בזה, עוד כתב, דצריך לחלק בין בגד של צורות דלא חשיב כמשמשי אדם, למראה שמראה את רוב הפנים דתנן לעיל פי"ד מ"ו דטמאה, אף דבפשוטו תשמיש זה להראות את צורת הפנים, דמי לדבר המשמש להתלמד בו.

ג] והנה הר"ש כתב לפרש כן גם במש"א בזבחים דצ"ד. דבגד שחישב עליו לצורה אינו מקב"ט, וכ"נ גם בד' הרמב"ם פכ"ב מכלים ה"ח שפירש כן, וכמש"כ במל"מ פ"ב מכלים ה"א, אך בפירש"י בזבחים שם פירש דהיינו בגד שחישב עליו לציירו במעשה רוקם דכל כמה דלא ציירי' או מבטל למחשבתו לאו כלי הוא, ובסד"ט כתב דלדעתו יל"פ כן גם למשנתינו דשל צורות היינו שחישב עליו לציירו במעשה רוקם, וע"כ הוא טהור, ועיי"ש מש"כ עוד בזה.

ד] ובאלי' רבה כתב לפרש, דהן סדינין שעושין בהן צורות ונותנין אותן על כתלי הבית לנוי, וכ"כ בתו"ח, ופירש דטעם טהרתן הוא משום שהן בטלין לכותל, ול"ד לוילון דטמא משום שהשמש מתעטף בו, דכיון שהן מחוברין מלמטה למעלה אין השמש מתעטף בהן, ועי' עוד בתפא"י ובשיעורי הגרי"מ מש"כ בזה.