12 תלוש ולבסוף חיברו
קטגוריות: ש_ס / נו מקוואות / מקוואות - הרב רפאל בהגר_מ שמואלביץ / עניינים מהדו_ב

מוצש"ק במדבר אור לכ"ח אייר תשע"ו

א] בד' הרמ"ה בב"ב ס"ו מבו' דמדינא אף בחולב"ק הו"ל כתלוש, וחומרא דרבנן היא, וצע"ג ממשנתינו, דמ"ט ממלאין בה וכו', ועמד ע"ז בחלקת יואב יו"ד סימן ל"א ד"ה וראיתי להרמ"ה.

ונראה די"ל בזה, דהנה הרמ"ה שם סוף אות מ"ג כתב דשמעינן מהכא דכל מידי דהוי כקרקע אינו מקב"ט, - ונראה מדבריו, דהא דאי"ז מקב"ט, אי"ז משום דלא חשיב ככלי, אלא דאף דהוי ככלי כיון שהי' עליו שם כלי בתלוש, מ"מ כיון דהוי קרקע, ה"ז מפקיעו מתורת קבלת טומאה.

ולפ"ז נראה, דכ"ז הוא לענין טומאה, אך לענין מילוי וכו', מה לי דהוי כקרקע, הרי מ"מ יש עליו תורת כלי, ורק אם חקק השוקת בסלע, הוא דאין עלי' תורת כלי, דהוי כחריץ שבקרקע, והיינו דכל הא דאמרינן דמדינא הוי כקרקע, הוא רק לגבי דינים התלויים בשם קרקע ומטלטלין, וכמש"כ הרמ"ה שם בסוף אות מ"ד, לגבי לימכר בכסף שטר וחזקה, ולגבי אגב ושבועה ואונאה, ולגבי טומאה, אך לגבי מילוי, אף דתורת קרקע ע"ז, מ"מ כיון דהו"ל כלי, שפיר ממלאין בה וכו'.

ולפ"ז שפיר י"ל, דבדינא דמשנתינו הוא רק בחולב"ק, אך בקולב"ח דל"ה עליו תורת כלי, הרי דכיון דמדינא הוא כקרקע, לא חייל ע"ז תורת כלי, ודו"ק.