24. חציצה בתפילין
קטגוריות: כללי / שיעורי הרב מאיר קאופמן / שיעורי ליל שב_ק / תשפא תשפב

#### ליל כ"ד אד"ב פ"ב פ' שמיני – שיעור בית מדרש הגדול נווה יעקב

# בדין חציצה בתפילין

### שיטות הראשונים בדין חציצה בתפילין

א] דנו הראשונים לגבי מצות תפילין האם יש בזה דין חציצה ודעת הרא"ש [תפילין סי"ח ובשו"ת כלל ג' ד'] שבין בתפילין של יד ובין בתפילין של ראש יש דין חציצה ומקורו מהגמ' בערכין ג: שכהנים לא מניחים תפילין כיון שזה חציצה בין הבגדי כהונה לבשרם וכתוב ילבש על בשרו ומבואר שאין להניח תפילין של יד על בגדיהם וכן לגבי תפילין של ראש מבואר בגמ' שכהן גדול היה מניח התפילין בין ציץ למצנפת ומבואר שזה לא יכול להיות על המצנפת ועיין ב"י סימן כ"ז שהביא משו"ת הרא"ש שלומדים מהפסוק על ידך ובין עיניך שצריך שיהיה מונח ממש על גופו כמו שדורשים לגבי בגדי כהונה על בשרו שלא יהיה חציצה אמנם דעת הרשב"א הובא בר"ן במגילה כ"ד: ובריטב"א ור"ן סוכה ל"ז. שרק בתפילין של יד יש הלכה שיהיה על גופו דילפינן לך לאות ולא לאחרים לאות דהינו שזה מונח במקום שלא רואים דהינו מתחת בגדיו ומבואר בגמ' מנחות ל"ז: שאין הכונה שיש הלכה שלא יראו את זה אלא זה ילפותא שזה מונח על בשרו וממילא בהוה לא רואים את זה אבל בתפילין של ראש אין חיסרון של חציצה אמנם כתב הרשב"א שלא ראה לאחד מרבותיו להקל בזה וצריך להחמיר בזה ורק במי שלא יכול להניח תפילין אלא על החציצה יניחם בצורה זו [ועיין ב"י סכ"ז ס"ד שהאריך בהבאת השיטות בזה] ובשו"ע סימן כ"ז ס"ד מבואר שכיון שהוא ספק יניחם ללא ברכה ועיין משכנות יעקב שכתב שעיקר ההלכה כרא"ש שיש דין חציצה ורק לחומרא באין אפשרות אחרת עושים כרשב"א [והנה המ"ב הביא אחרונים שגם בשל יד יכול להניח על החציצה רק שיכסה אותם אמנם רוב האחרונים נקטו לא כך וכבר תמה הבית הלוי ועוד הרבה אחרונים דפשטות הגמ' שיש שם דין חציצה ולא מצד שרואים התפילין ואכמ"ל] [[1]](#footnote-1)

### הצדדים מהו השיעור חציצה בשאר דיני התורה

ב] והנה יש לדון מהו השיעור שחוצץ והנה לגבי חציצה בטבילה מבואר בגמ' עירובין ד: שמדאוריתא רק רובו המקפיד חוצץ או כולו אפילו שאינו מקפיד ומדרבנן גזרו ברובו שאינו מקפיד ובמיעוטו המקפיד וכן מבואר בגמ' בחולין ק"ו שזה ההלכה בנט"י ובקידוש ידים ורגליים שיסודם הוא דין טהרה על ידי מים ויש לדון מה הדין בשאר דיני התורה מדאוריתא ומדרבנן, ומצאנו דין חציצה בהרבה דינים כגון בלבישת בגדי כהונה ובין היד של הכהן לכלי שרת ובלולב בין היד ללולב ובכהן העומד על הרצפה שצריך שלא יהיה חציצה בינו לרצפה ואפשר לומר בזה שלשה צדדים ויתכן גם שיש חילוק בין הנידונים וכדלקמן א. שזה בדיוק כמו טבילה שמדאוריתא רובו המקפיד חוצץ או כולו שאינו מקפיד ומדרבנן גזרו על מיעוטו המקפיד ורובו שאינו מקפיד אמנם יתכן שלגבי שאר דיני התורה ובפרט לגבי מצות שלא גזרו ורק רובו המקפיד חוצץ ב. יתכן דכל חציצה מעכבת מדאוריתא אפילו מיעוטו שאינו מקפיד ג. יתכן לחלק שבמקפיד חוצץ אפילו מיעוטו אבל באינו מקפיד לא חוצץ, אמנם לכאורא צריך לגזור אטו מיעוט המקפיד כמבואר בגמ' בעירובין דף סוכה ו: אמנם יתכן שרק בטבילה גזרו אבל בשאר דברים לא גזרו ועיין סימן תרנ"א לגבי חציצה בנטילת לולב דהרמ"א הביא מהאגודה שמיעוט לא חוצץ וביאר הבכורי יעקב מצד שכמו בטבילה רק רובו המקפיד חוצץ מצד הדין דאוריתא אמנם האחרונים שם כולם חלקו שמיעוט גם חוצץ ועיין לקמן

### בדין חציצה בבגדי כהונה וביאור הפני אריה וסיעתו

ג] והנה מבואר בגמ' זבחים י"ט. שאפילו נימא אחת חוצצת בין בגדי כהונה לבשרו וכן כינה מתה ודאי חוצצת ורק חיה הגמ' מסתפקת האם יש סברא של הינו רביתיה ועיין מג"א כ"ז ד' שלמד מזה לגבי תפילין דהינו שנקט שודאי שיש בזה דין מיעוט המקפיד חוצץ ויתכן שבאמת הדין חציצה במיעוט בבגדי כהונה ובתפילין זה רק מדרבנן ולפ"ז באינו מקפיד אם זה רק מיעוט אין חציצה אפילו מדרבנן [וכן משמע בט"ז תרנ"א סק"ז וכן מבואר בהגהות רש"כ במחצית השקל יור"ד קצ"ח סקי"א וצ"ע]

אמנם הרמב"ם פסק שכל דיני חציצה המבוארים בסוגין פסלי עבודה ומבואר שזה חסרון דאוריתא וכן משמעות הגמ' שתפילין לא יכול להניחם מדאוריתא שהגמ' ערכין ג: דנה לדרוש שכמו שפטורים בשל יד כך פטורים בשר ראש והרי התפילין הם רק מיעוט הבגד ובכל אופן מבואר שזה חוצץ מדאוריתא שאם זה רק דרבנן לא שיך לעשות ילפותא לפטור בשל יד ובפשוטו מבואר שכאן גם מיעוט חוצץ מדאוריתא וצ"ב החילוק בין זה לטבילה

והנה יש לדון עוד האם מה שמצאנו שמיעוט חוצץ בבגדי כהונה זה רק במקפיד או אפילו באינו מקפיד ועיין קרן אורה שנסתפק בזה ונטה לומר שרק מקפיד חוצץ וכן נקט בכפות תמרים סוכה ל"ז. בד"ה כתבו וכן נקט החזו"א זבחים י"ב סק"ד [הובא בדרך חכמה פ"ו מכלי המקדש] והנה צ"ב עד כמה שכאן מדאוריתא חוצץ גם מיעוט המקפיד וכנ"ל למה לחלק בינו לאינו מקפיד עוד צ"ב למה שלא לגזור אינו מקפיד אטו מיעוט המקפיד אם זה אסור מדאוריתא וכנ"ל ואולי הם נקטו שזה רק דרבנן אבל עד כמה שמיעוט המקפיד חוצץ מדאוריתא ה"ה אינו מקפיד אמנם יתכן שכאן לא גזרו ועיין שבות יעקב סימן ס"ט שנקט ששיך כאן הדין אין שבות במקדש [והנה בהגהות רש"כ במחצית השקל יור"ד קצ"ח סקי"א הקשה עליו דהרי בגמ' מבואר שמיעוט חוצץ אמנם בשבות יעקב משמע שנקט שמיעוט זה מדאוריתא משא"כ אינו מקפיד כאן אם חוצץ זה רק מדרבנן ולא גזרו וכמבואר בדבריו וצ"ע קושית החש"ל שם]

אמנם עיין שו"ת פני אריה סימן ו' שכתב דבפשוטו נימא אחת זה אינו מקפיד ומבואר שגם אינו מקפיד חוצץ וכן הקשה שלגבי נטילת לולב הגמ' דנה שהאגד יחצוץ והגמ' עונה שכל לנאותו אינו חוצץ ויש אמוראים שפוסלים וצ"ב הרי זה אינו מקפיד וע"ש ובחלקת יואב יור"ד סל"ו ובגאון יעקב עירובין ק"ג [וכן הביא הקה"י טהרות נ"ח בשם ספר נחל אשכול וטיב חליצה וכן הוא במרומי שדה זבחים י"ט.] שכתבו לחדש שרק בטבילה יש הלכה שרק רובו המקפיד חוצץ ששם נאמרה הלכה אבל בשאר דיני התורה אפילו מיעוט שאינו מקפיד חוצץ וביאור הדברים דהנה יש לדון מה היה הדין ללא ההלכה האם רק כולו היה חוצץ או שאדרבא גם מיעוט שאינו מקפיד היה חוצץ ומצאנו שנחלקו בזה הראשונים דעיין תו"י עירובין ד: ובמאירי נדה ס"ו: שנקטו שמצד הפסוק שיש דין חציצה זה רק כולו ובאה ההלכה וחידשה שגם רובו המקפיד חוצץ אמנם עיין תוס"ר שם ובסוכה וכן משמעות הראשונים בסוכה ובעירובין שללא ההלכה גם מיעוט שאינו מקפיד היה חוצץ ובאה ההלכה שרק רובו המקפיד חוצץ והנה יתכן שלומדים משם לכל התורה כולה אמנם האחרונים הנ"ל כתבו שבמקום שלא נאמרה הלכה נשאר כמו הפשטות ולפ"ז אם נימא שמסברא אפילו מיעוטו שאינו מקפיד חוצץ א"כ יתכן שכאן שלא נאמרה הלכה נשאר שגם מיעוט שאינו מקפיד חוצץ ולפ"ז ודאי שגם בתפילין זה כמו בגדי כהונה שאפילו נימא אחת חוצצת והנה ודאי שיתכן שלומדים מטבילה לכל התורה כולה אמנם אין זה מוכרח ועד כמה שלגבי בגדי כהונה מבואר בגמ' שחוצץ יתכן שגם תפילין זה כך

והנה שיטת רש"י סוכה ו: דההלכה של רובו המקפיד נאמר על שער ולא על גופו ונקטו הראשונים כולם שלפ"ז ששם נשאר כמו ללא ההלכה שגם מיעוט שאינו מקפיד חוצץ וכתוס"ר לעיל והקשו מהרבה גמרות דמבואר שמיעוט שאינו מקפיד לא חוצץ ועיין שפת אמת שם שכתב שהדין אינו מקפיד שזה בטל לגופו זה מסברא ולכן זה גם בבשרו משא"כ הדין מיעוט המקפיד זה מהלכה ולכן זה רק בשער ולא בבשר שעל זה לא נאמרה הלכה ובפסקי הרי"ד ובשערי ציון סימן ל' כתבו דללא ההלכה ודאי שכל דבר חוצץ אמנם לאחר שנאמר הלכה שרק רובו המקפיד חוצץ יש כאן שני דינים א. שאינו מקפיד זה בטל לגוף כמבואר ברש"י בכמה דוכתי ויש עוד הלכה שמיעוט לא חוצץ ולכן את ההלכה של אינו מקפיד שזה סברא אפשר ללמוד לכל מקום ואת ההלכה של מיעוט שזה הלכה מדיני טבילה אין ללמוד לשאר דוכתי [ועיין שערי ציון שהאריך למה לא גזרו אינו מקפיד אטו מקפיד] ולפ"ז יש לבאר לגבי בגדי כהונה ושאר דוכתי שאפילו שמיעוט המקפיד חוצץ כיון שאין לנו הלכה על זה אמנם לגבי אינו מקפיד שזה מסברא או שגדר ההלכה זה סברא של בטל לגוף ממילא זה נוהג בכל התורה כולה אלא שעדין יש לדון שמדרבנן גזרו אינו מקפיד אטו מקפיד ולכן כל כל שהוא חוצץ אמנם יתכן שלגבי תפילין לא גזרו עיין לעיל מה שהבאינו מהשבות יעקב

### בדין חציצה בדבר לח בבגדי כהונה ביאור הברכי יוסף ובחילוק בין זה עמידה על הרצפה

ד] והנה מבואר בגמ' פסחים ס"ה: ונפסק בשו"ע סימן קצ"ח סי"ד שדבר לח לא חוצץ ונחלקו הראשונים בטעם הדבר דדעת התוס' חולין כ"ו: וזבחים ע"ח כיון שמים מחלחלים [והאריך בזה החזו"א יור"ד צ"ד ח' ונקט שזה העיקר לדינא] ודעת היראים מצד שזה אינו מקפיד והנה הגמ' בפסחים מביאה בריתא שבח הוא לבני אהרן שהלכו עד ארכובותיהם בדם והגמ' שואלת שזה חציצה בין רגליהם לקרקע העזרה והגמ' עונה שלח ואינו חוצץ ולדעת היראים הכונה בפשוטו שזה מדין אינו מקפיד והאריך בזה בקה"י טהרות סימן נ"ח ולפ"ז מבואר שגם לגבי דין עמידה על הרצפה יש דין של אינו מקפיד ומבואר שהדין אינו מקפיד הוא בכל התורה ולא רק בטבילה ולפ"ז בפשוטו גם הדין מיעוט המקפיד וכנ"ל וצ"ע מבגדי כהונה ובפרט דבפשוטו שם זה נחשב מקפיד והנה בפשוטו צ"ע דשם זה רובו ואולי אפילו כולו ועיין סד"ט קצ"ח סקנ"ב מה שהביא מהשבות יעקב וחלק עליו ובקה"י סימן נ"ח ובפשוטו צ"ל שכאן שרגליו נוגעות ברצפה כל השאלה רק על המקומות באמצע הרגל שמוגבה מהקרקע שזה רק מיעוט[[2]](#footnote-2)

והנה לפ"ז צ"ע מה ההבדל שלגבי בגדי כהונה מבואר שגם מיעוט חוצץ ופשטות הגמ' שאפילו אינו מקפיד ולגבי עמידה על הקרקע מבואר שמיעוט שאינו מקפיד אינו חוצץ וכן לפ"ז יש לעיין למה לדמות את תפילין והנה מצאנו בזה ישוב נפלא בברכי יוסף דהנה מבואר בגמ' ביומא שהכה"ג עלה מהמקוה ונסתפג ובפשוטו ההוה נקט אמנם הרמב"ם הביא את זה בכל דיני הטבילות ועיין משנ"ל פ"ב מעבודת יוה"כ שביאר מצד שהמים חוצצים והקשו עליו הרי מבואר בגמ' שדבר לח לא חוצץ ולכן הדם לא חצץ בין רגלי הכהן לרצפה א"כ למה שבבגדי כהונה זה כן יחצוץ ועיין ברכי יוסף סימן כ"ז וציינו רעק"א שם בגליון המשנ"ל שכתב דהנה מבואר בגמ' בזבחים שאויר חוצץ בבגדי כהונה והצד שזה לא יחצוץ מצד שזה דרך לבישה והנה דבר לח לא שיך לדון שזה חציצה ובהכרח שנתחדש כאן שבבגדי כהונה יש הלכה שהבגדי כהונה יגעו בבשרו דהינו שזה לא רק הלכה של חציצה אלא יש דין מיוחד של נגיעת בשר ולפ"ז כתב הברכי יוסף שדבר לח שלא חוצץ זה רק הלכה בדיני חציצה שזה לא חוצץ אבל כאן שיש דין נגיעת הבגדים בבשר הכהן בזה דבר לח זה לא עדיף מאויר שזה חסרון [וכל זה מבואר במשנ"ל בקוצר לשון ע"ש]

וע"ש בשיורי ברכה סימן ע"ד שכתב לפ"ז לבאר הא דמשמע בגמ' שאין את ההלכה של מין במינו אינו חוצץ בבגדי כהונה מצד שכל זה בדיני חציצה אבל עד כמה שיש דין נגיעת בשר בזה גם מין במינו זה לא נחשב שיש כאן נגיעת בשר ומקור לזה מבואר ברמב"ן דהגמ' בכורות ט. דנה ביצאו שני ראשים יחד האם הוי חציצה אחד לשני והקשו התוס' הרי מין במינו לא חוצץ וכתב הרמב"ן שהגמ' מסתפקת האם אויר רחם מקדש או נגיעה מקדשת וכתב שרק אם האויר מקדש שיך לדון שמין במינו אינו חוץ אבל אם צריך נגיעת רחם לא יעזור על זה הדין של מין במינו אינו חוצץ [והאריך בזה האבני נזר רס"ו] והנה עיין שו"ת פני אריה סימן ו' שנקט שיש את ההלכה של כל לנאותו אינו חוצץ בתפילין הובא בפ"ת יור"ד קצ"ח והברכי יוסף בספרו קשר גודל סימן ג' אות ל"א וכן הדובב מישרים ח"ב ל"ז כתבו שעד כמה שכאן יש דין נגיעת בשר ממילא בזה לא יעזור כל לנאותו שזה רק הלכה בדיני חציצה ולפ"ז ודאי שגם אין את ההלכה של אינו מקפיד כיון שכאן זה לא דיני חציצה והנה לגבי עמידה על הרצפה הרי מבואר בגמ' זבחים כ"ו שנתלה לא טוב רק מצד שזה לא דרך שירות אבל לא מצד חציצה חזינן שאין הלכה של נגיעה ברצפה ורק יש הלכה של חציצה ולכן שם דבר לח לא חוצץ או מצד אינו מקפיד או מצד שמחלחלי מיא ועיין אבני נזר רס"ו י"א

והנה יש לדון למה לדמות תפילין האם לבגדי כהונה או לעמידה על הרצפה והנה המג"א דימה דיני חציצה של תפילין לבגדי כהונה וכן נקט הברכי יוסף הנ"ל ולכן כתב שיש להיזהר שהשערות לא יהיו רטובות בהנחת תפילין מצד חציצה והסיבה לדמות דברא"ש מבואר שדורשים על ידך כמו שדורשים כל בשרו ומשמע שזה אותו דבר ועיין לעיל שגם לגבי הדין כל לנאותו שהפני אריה דימה ללולב שגם בתפילין זה יועיל אמנם החיד"א והדובב מישרים נקטו שכאן שנתחדש שצריך נגיעת בשר זה לא יועיל וכן עיין לעיל דהבאינו לגבי מין במינו דלא מועיל בבגדי כהונה שהברכי יוסף וכן בטטו"ד סימן רמ"ה ובדובב מישרים ח"ב ל"ז נקטו שלא יועיל כמו בבגדי כהונה

והנה עיין תהלה לדוד שכתב שלגבי בגדי כהונה צדקו דברי הברכי יוסף אבל בתפילין וודאי ששם אין דין נגיעה אלא העיקר שלא יהיה חציצה והראיה שהרי תפילין תמיד יש הפסק אויר בין ראשו לתפילין שהראש הרי עגול ולכן כאן ודאי שמין במינו לא יחוץ וכן יש כאן את ההיתר של כל שלנאותו וכן דבר לח לא חוצץ והנה יש להקשות שגם בבגדי כהונה הרי מבואר בגמ' נדה י"ג. שהמכנסיים היו רחבות והיה שם אויר וכן ודאי שהיה מרוח אויר בין הבגד לאדם שאל"כ לא יכלו להזיז הידים ובהכרח שאויר שזה הדרך שיש זה נחשב דרך לבישה וזה כאילו יש כאן נגיעה וכל נידון הגמ' במקום שיש הפסק אויר יותר מהדרך הרגיל ולפ"ז מה שמצד צורת ההנחה יש אויר אין זה סיבה שיחסר בהנחה של התפילין

והנה עיין עמודי אור סימן ל"ז שהקשה על מה שהברכי יוסף חילק בין הדין עמידה על הקרקע לבין הדין חציצה בבגדי כהונה שהרי מבואר בגמ' זבחים כ"ד הואיל ורצפה מקדשת אף כלי שרת מקדשים מה כלי שרת לא יהא דובר חוצץ בינו לכלי שרת אף רצפה לא יהיה דבר חוצץ בינו לבין הרצפה והנה רש"י ביאר הכונה שלומדים מדין חציצה בין ידו לכלי שרת אמנם תוס' שם ביארו שהכוונה שלומדים מהדין חציצה שבין הבגדי כהונה לעובד וא"כ הניחא לרש"י אפשר לחלק בין הדברים אבל לתוס' הרי זה אותה הלכה ואם מבואר בגמ' שדבר לח לא חוצץ בעמידה על הקרקע ודאי שגם בבגדי כהונה זה לא חוצץ [ובאגרות משה יור"ד פ"ז כתב שיש שני דינים בבגדי כהונה ולומדים רק מההלכה של חציצה וצ"ע למה צריך את שני ההלכות] והנה לתוס' שהדין דבר לח מצד שזה מחלחל יתכן שבאמת זה גם בבגדי כהונה אבל ליראים שזה מצד שזה לא מקפיד והרי בבגדי כהונה גם אינו מקפיד חוצץ יתכן שבאמת למד כרש"י שלא לומדים מבגד"כ לעמידה על הקרקע אמנם הנה מבואר בגמ' שלגבי עמידה על הקרקע אין חסרון של אויר רק מצד שזה לא דרך שרות ובבגדי כהונה מבואר שיש חסרון ובהכרח שזה לא אותה הלכה אמנם יתכן שהדין אויר בבגדי כהונה זה מצד שחסר בדרך לבישה ובאמת זה לא קשור לדין חציצה ולפ"ז אין מקום לכל דברי הברכי יוסף והדרא קושיא לדוכתא שדבר שאינו מקפיד לא חוצץ בדין עמידה על הרצפה וחוצץ בדין בגדי כהונה

### ביאור האבי עזרי בנ"ל והנפק"מ לבגדי כהונה

ה] ועיין אבי עזרי הלכות כלי המקדש שכתב שכל המושג רוב שייך בדבר שיש דין על כולו אבל דבר שההלכה לא נאמר על כולו אלא על כל חלק וחלק מצד עצמו בזה אין הלכה שכיון שיש חפץ אחד ובחפץ הזה התקים דין ברובו שזה כאילו בכולו והנה בבגדי כהונה אין זה הלכה בבגד שיהיה לבוש אלא יסוד הדין שהאדם יהיה לבוש בבגדים והנה אין הלכה על כל האדם אלא על המקומות שכתבה התורה שצריך לבישה וחידש הנ"ל שיסוד הדין שהבגדים הם המקדשים העובד לעבודה ואין כאן דין לבישה אחד על גופו אלא שיש כאן דין לבישה על כל חלק וחלק וממילא לא שייך בזה דין רובו ולפ"ז אפילו במיעוט יש דין חציצה מצד שזה כמו כולו שבזה אפילו אינו מקפיד חוצץ [אמנם יתכן שאת החיסרון המיוחד של כולו לא שיך כאן שזה מצד שאין לו שום קשר אם הנידון ודו"ק] ולפ"ז כל זה בדין לבישה בבגדי כהונה אבל דין עמידה על הרצפה שזה דין על הגברא בזה ודאי שיך לדון דין שאם ברובו אין חציצה שלא יהיה בזה חציצה

ולכאורא לפ"ז בתפילין שיסוד ההלכה זה שהחפצא של התפילין יהיה מונח בזה ודאי שיך דין רוב ואין זה דומה לבגדי כהונה וממילא כאן זה כמו עמידה על הקרקע וחציצה בטבילה שמדאוריתא רק רובו מקפיד חוצץ אמנם צ"ב המג"א שלמד מה חוצץ מבגדי כהונה שלפ"ז שם הרי גם אינו מקפיד חוצץ ואין ללמוד לכאן שרק מקפיד חוצץ ואולי רק דן ללמוד גדרי חציצה ביחס ללבישה אמנם עיין ביאור הגר"א תרנ"א שלמד מכאן שיש דין חציצה בשאר דיני התורה במיעוטו ובהכרח כאחרונים לעיל שכל הדין של רובו זה דין מיוחד בטבילה וככל הנ"ל

### המורם מהנ"ל

ו] העולה מהנ"ל דמבואר בגמ' שיש דין חציצה בבגדי כהונה גם במיעוטו והחזו"א והקרן אורה והכפות תמרים נקטו שזה רק במקפיד אמנם הבאינו חבל אחרונים שנקטו שמשמעות הגמ' שזה גם באינו מקפיד ויש לבאר בכמה אופנים א. מצד סברת האבי עזרי ולפ"ז זה סברא מיוחדת בבגדי כהונה אבל בשאר דיני התורה זה כמו טבילה שאינו מקפיד לא חוצץ וכן בתפילין ב. אמנם יתכן שזה מצד הדין המיוחד המבואר בגמ' שגם אויר זה חסרון דהינו שיש דין נגיעה ולפ"ז יתכן שגם בתפילין זה כן כמבואר בברכי יוסף והסכים עמו בשו"ת טוב טעם ודעת קמא רמ"ה וכן בדובב מישרים ח"ב ל"ז [ולפ"ז לרמב"ן יהיה פה ההלכה של מין במינו חוצץ וכן נקטו הנ"ל וכן יתכן שלא יהיה פה את ההלכה של כל שלנאותו אינו חוצץ] ג. אמנם הבאינו הרבה אחרונים וכן מבואר בגר"א שנקטו שזה דין כללי שמיעוט חוצץ מצד שכל ההלכה נאמרה רק בטבילה ולא בשאר דיני התורה ולפ"ז בפשוטו גם בתפילין מיעוט שאינו מקפיד חוצץ ועיין חת"ס יור"ד קצ"ב שפשיטא ליה שאפילו טבעת באיש שלא חוצצת לנט"י צריך להורידה בהנחת תפילין ולכאורא מצד שנקט דשם גם מיעוט שאינו מקפיד חוצץ אמנם לפ"ז יתכן שהדין מין במינו לא חוצץ יש כאן וכן ההלכה של כל שלנאותו אינו חוצץ

ובספר חוט שני כתב להוכיח שלא חוצץ מיעוט שאינו מקפיד מצד שא"כ היה חיוב עיון מדאוריתא כל פעם לראות שאין חציצה ודבריו צ"ע שגם אין רק רובו המקפיד מבואר בגמ' שיש דין עיון לעיכובא מסברא ובפשוטו הכונה מצד הדין דרבנן של מיעוט המקפיד וא"כ למה שכאן זה אחרת ובהכרח צ"ל שלא מצוי שם חציצה ולכן אין דין עיון אמנם יתכן שמיעוט שאינו מקפיד זה כן מצוה וצ"ע ולפ"ז באמת הכהנים היו חיבים לעין קודם לבישת בגדי כהונה שאין להם חציצה ולכאורא להלכה ודאי ראוי להחמיר בזה

והנה הדבר מצוי במי שיש לו קשקשים תלושים והנה אם זה הרבה שהדרך להורידם בזה בפשוטו הוא ודאי חוצץ אבל אם יש לו מעט בפשוטו זה אינו מקפיד אמנם לנ"ל יש מקום להקפיד בזה אמנם יש שדנו שזה כמו כינה חיה שהגמ' דנה שהינו רביתיה ואפילו דשם זה ספק אבל כאן שזה מגוף האדם זה לא חוצץ ועיין משכנות יעקב יור"ד ס"ז שזיעה שאינה מרובה לא חוצצת מצד שזה הינו רביתיה וצ"ע

וכן נפק"מ במי שהסתפר ורוצה להניח תפילין דלפעמים נשאר רק קצת שערות ויש לדון שזה אינו מקפיד אמנם לנ"ל גם בזה ראוי להחמיר ועיין תורה לשמה סי"ב שהחמיר בזה ובתהלה לדוד דן שמין במינו אינו חוצץ אמנם לכאורא צריך מין האדם ולא מין השער וכן מבואר במ"ב שדן ששערות יחצצו אפילו שהקיל במין במינו

ובעיקר הדין מין במינו בתפילין לביאור הברכי יוסף פה זה לא מועיל אמנם התוס' חלקו על הרמב"ן ונקטו שגם במקום שאויר חוצץ כאן זה לא חסרון וכן לביאור הפני אריה אין סיבה שזה יהיה חיסרון ועיין דובב מישרים ח"ב ל"ז

#### ליל כ"ד אד"ב פ"ב פ' שמיני – שיעור בית מדרש הגדול נווה יעקב

# בדין חציצה בתפילין

### שיטות הראשונים בדין חציצה בתפילין

א] דנו הראשונים לגבי מצות תפילין האם יש בזה דין חציצה ודעת הרא"ש [תפילין סי"ח ובשו"ת כלל ג' ד'] שבין בתפילין של יד ובין בתפילין של ראש יש דין חציצה ומקורו מהגמ' בערכין ג: שכהנים לא מניחים תפילין כיון שזה חציצה בין הבגדי כהונה לבשרם וכתוב ילבש על בשרו ומבואר שאין להניח תפילין של יד על בגדיהם וכן לגבי תפילין של ראש מבואר בגמ' שכה"ג היה מניח התפילין בין ציץ למצנפת ומבואר שזה לא יכול להיות על המצנפת ועיין ב"י סימן כ"ז שהביא משו"ת הרא"ש שלומדים מהפסוק על ידך ובין עיניך שצריך שיהיה מונח ממש על גופו כמו שדורשים לגבי בגדי כהונה אמנם דעת הרשב"א הובא בר"ן במגילה כ"ד: ובריטב"א ור"ן סוכה ל"ז. שרק בתפילין של יד יש הלכה שיהיה על גופו דילפינן לך לאות ולא לאחרים לאות דהינו שזה מונח במקום שלא רואים דהינו מתחת בגדיו ומבואר בגמ' מנחות ל"ז: שאין הכונה שיש הלכה שלא יראו את זה אלא זה ילפותא שזה מונח על בשרו וממילא בהוה לא רואים את זה אבל בתפילין של ראש אין חיסרון של חציצה אמנם כתב הרשב"א שלא ראה לאחד מרבותיו להקל בזה וצריך להחמיר בזה ורק במי שלא יכול להניח תפילין אלא על החציצה יניחם בצורה זו [ועיין ב"י סכ"ז ס"ד שהאריך בהבאת השיטות בזה] ובשו"ע סימן כ"ז ס"ד מבואר שכיון שהוא ספק יניחם ללא ברכה ועיין משכנות יעקב שכתב שעיקר ההלכה כרא"ש שיש דין חציצה ורק לחומרא באין אפשרות אחרת עושים כרשב"א [והנה המ"ב הביא אחרונים שגם בשל יד יכול להניח על החציצה רק שיכסה אותם אמנם רוב האחרונים נקטו לא כך וכבר תמה הבית הלוי ועוד הרבה אחרונים דפשטות הגמ' שיש שם דין חציצה ולא מצד שרואים התפילין ואכמ"ל]

והנה לגבי הרצועות כתב הרשב"א שלשיטתו שכל הדין חציצה ביד מצד ולא לאחרים לאות א"כ ביד שאין כזה הלכה באמת אין דין חציצה אמנם לכאורא לדעת הרא"ש שהדין חציצה הוא גם בשל ראש מצד הפסוק על ידך בפשוטו זה גם על הרצועות וכן מבואר בשו"ת הרשב"א שהמנהג להחמיר ויש להחמיר וכן כתב המ"ב לכתחילה אמנם הביא מהחיי אדם שאם אין לו אפשרות יכול להניח הרצועות על החציצה ולברך דהינו שנקטו שהדין חציצה נאמר רק על התפילין עצמם ולא על הרצועות והנה לגבי בגדי כהונה מבואר שיש דין חציצה אמנם מבואר בגמ' שהרצועות של הציץ היו הולכות על המצנפת וצ"ב למה שלגבי זה לא יהיה חציצה ובפשוטו מבואר שאין זה חלק מהדין בגדי כהונה אלא זה רק היכי תימצי שזה יחזיק על בשרו ולכן בזה אין חציצה [ובגמ' יומא ו. מבואר שלמ"ד שציץ אפילו אם הוא לא על מצחו הוא מרצה יש פסוק שנשבר הציץ אינו מרצה וצ"ע שאם הוא שבור אין כאן ציץ ולנ"ל יש לומר שהכונה שרק הרצועות חסרות וכה"ג זה נחשב שיש ציץ רק כיון שזה לא ראוי ללבישה זה לא מרצה ולזה בעינן ילפותא] ויש לדון שגם בתפילין זה רק הלכה בצורת הלבישה אבל אין זה חלק מהמצות הנחה ולכן בזה אין חציצה אמנם הדבר מחודש שהרי יש דין קשר של תפילין ברצועות ומשמע שזה חלק מהתפילין וצ"ב

### מהו השיעור חציצה בשאר דיני התורה

ב] והנה יש לדון מהו השיעור שחוצץ והנה לגבי חציצה בטבילה מבואר בגמ' שמדאוריתא רק רובו המקפיד חוצץ או כולו אפילו שאינו מקפיד ומדרבנן גזרו ברובו שאינו מקפיד ובמיעוטו המקפיד וכן מבואר בגמ' בחולין ק"ו שזה ההלכה בנט"י ובקידוש ידים ורגליים שיסודם הוא דין טהרה על ידי מים ויש לדון מה הדין בשאר דיני התורה מדאוריתא ומדרבנן ומצאנו דין חציצה בהרבה דינים כגון בלבישת בגדי כהונה ובין היד של הכהן לכלי שרת ובלולב בין היד ללולב ובכהן העומד על הרצפה שצריך שלא יהיה חציצה בינו לרצפה ואפשר לומר בזה שלשה צדדים ויתכן גם שיש חילוק בין הנידונים וכדלקמן א. שזה בדיוק כמו טבילה שמדאוריתא רובו המקפיד חוצץ או כולו שאינו מקפיד ומדרבנן גזרו על מיעוטו המקפיד ורובו שאינו מקפיד אמנם יתכן שלגבי שאר דיני התורה ובפרט לגבי מצות שלא גזרו ורק רובו המקפיד חוצץ ב. יתכן דשם כל חציצה מעכבת מדאוריתא אפילו מיעוטו שאינו מקפיד ג. יתכן לחלק שבמקפיד חוצץ אפילו מיעוטו אבל באינו מקפיד לא חוצץ אמנם לכאורא צריך לגזור אטו מיעוט המקפיד כמבואר בגמ' בעירובין דף סוכה ו: אמנם יתכן שרק בטבילה גזרו אבל בשאר דברים לא גזרו

והנה מבואר בגמ' זבחים י"ט. שאפילו נימא אחת חוצצת בין בגדי כהונה לבשרו וכן כינה מתה ודאי חוצצת ורק חיה הגמ' מסתפקת האם יש סברא של הינו רביתיה ועיין מג"א כ"ז ד' שהביא את זה לגבי תפילין דהינו שנקט שודאי שיש בזה דין מיעוט המקפיד חוצץ ויתכן שבאמת הדין חציצה במיעוט בבגדי כהונה ובתפילין זה רק מדרבנן ולפ"ז באינו מקפיד אם זה רק מיעוט אין חציצה אפילו מדרבנן [וכן משמע בט"ז תרנ"א סק"ז וכן מבואר בהגהות רש"כ במחצית השקל יור"ד קצ"ח סקי"א וצ"ע]

אמנם הרמב"ם פסק שכל דיני חציצה המבוארים בסוגין פסלי עבודה ומבואר שזה חסרון דאוריתא וכן משמעות הגמ' שתפילין לא יכול להניחם מדאוריתא שהגמ' ערכין ג: דנה לדרוש שכמו שפטורים בשל יד כך פטורים בשר ראש והרי התפילין הם רק מיעוט הבגד ובכל אופן מבואר שזה חוצץ מדאוריתא שאם זה רק דרבנן לא שיך לעשות ילפותא לפטור בשל יד ובפשוטו מבואר שכאן גם מיעוט חוצץ מדאוריתא וצ"ב החילוק בין זה לטבילה

והנה יש לדון עוד האם מה שמצאנו שמיעוט חוצץ בבגדי כהונה זה רק במקפיד או אפילו באינו מקפיד ועיין קרן אורה שנסתפק בזה ונטה לומר שרק מקפיד חוצץ וכן נקט בכפות תמרים סוכה ל"ז. בד"ה כתבו וכן נקט החזו"א זבחים י"ב סק"ד [הובא בדרך חכמה פ"ו מכלי המקדש] והנה צ"ב עד כמה שכאן מדאוריתא חוצץ גם מיעוט המקפיד וכנ"ל למה לחלק בינו לאינו מקפיד עוד צ"ב למה שלא לגזור אינו מקפיד אטו מיעוט המקפיד אם זה אסור מדאוריתא וכנ"ל ואולי הם נקטו שזה רק דרבנן אמנם יתכן שכאן לא גזרו ועיין שבות יעקב סימן ס"ט שנקט ששיך כאן הדין אין שבות במקדש [והנה בהגהות רש"כ במחצית השקל יור"ד קצ"ח סקי"א הקשה עליו דהרי בגמ' מבואר שמיעוט חוצץ אמנם בשבות יעקב משמע שנקט שמיעוט זה מדאוריתא משא"כ אינו מקפיד כאן אם חוצץ זה רק מדרבנן ולא גזרו וכמבואר בדבריו וצ"ע קושית החש"ל שם]

אמנם עיין שו"ת פני אריה סימן ו' שכתב דבפשוטו נימא אחת זה אינו מקפיד ומבואר שגם אינו מקפיד חוצץ ולפ"ז בפשוטו גם בתפילין זה כך אמנם צ"ב הטעם במה זה חלוק מטבילה ועיין אבי עזרי הלכות כלי המקדש שכתב שכל המושג רוב שייך בדבר שיש דין על כולו אבל דבר שההלכה לא נאמר על כולו אלא על כל חלק וחלק מצד עצמו בזה אין הלכה שכיון שיש חפץ אחד ובחפץ הזה התקים דין ברובו שזה כאילו בכולו והנה בבגדי כהונה אין זה הלכה בבגד שיהיה לבוש אלא יסוד הדין שהאדם יהיה לבוש בבגדים והנה אין הלכה על כל האדם אלא על המקומות שכתבה התורה שצריך לבישה וחידש הנ"ל שיסוד הדין שהבגדים הם המקדיש לעבודה ואין כאן דין לבישה אחד על גופו אלא שיש כאן דין לבישה על כל חלק וחלק וממילא לא שייך בזה דין רובו ולפ"ז אפילו במיעוט יש דין חציצה מצד שזה כמו כולו שבזה אפילו אינו מקפיד חוצץ [אמנם יתכן שאת החיסרון המיוחד של כולו לא שיך כאן שזה מצד שאין לו שום קשר אם הנידון ודו"ק] ולכאורא לפ"ז בתפילין שיסוד ההלכה זה שהחפצא של התפילין יהיה מונח בזה ודאי שיך דין רוב ואין זה דומה לבגדי כהונה וממילא כאן זה כמו בחציצה שמדאוריתא רק רובוה מקפיד חוצץ אמנם צ"ב המג"א שלמד מה חוצץ מבגדי כהונה שלפ"ז שם הרי גם אינו מקפיד חוצץ ואין ללמוד לכאן שרק מקפיד חוצץ ואולי רק דן ללמוד גדרי חציצה ביחס ללבישה אמנם עיין ביאור הגר"א תרנ"א שלמד מכאן שיש דין חציצה בשאר דיני התורה במיעוטו

אמנם עיין פני אריה שם שהקשה שלגבי נטילת לולב הגמ' דנה שהאגד יחצוץ והגמ' עונה שכל לנאותו אינו חוצץ ויש אמוראים שפוסלים וצ"ב הרי זה אינו מקפיד וע"ש ובחלקת יואב יור"ד סל"ו ובגאון יעקב עירובין ק"ג [וכן הביא הקה"י טהרות נ"ח בשם ספר נחל אשכול וטיב חליצה וכן הוא במרומי שדה זבחים י"ט.] שכתבו לחדש שרק בטבילה יש הלכה שרק רובו המקפיד חוצץ ששם נאמרה הלכה אבל בשאר דיני התורה אפילו מיעוט שאינו מקפיד חוצץ וביאור הדברים דהנה יש לדון מה היה הדין ללא ההלכה האם רק כולו היה חוצץ או שאדרבא גם מיעוט שאינו מקפיד היה חוצץ ומצאנו שנחלקו בזה הראשונים דעיין תו"י עירובין ד: ובמאירי נדה ס"ו שנקטו שמצד הפסוק שיש דין חציצה זה רק כולו ובאה ההלכה וחידשה שגם רובו המקפיד חוצץ אמנם עיין תוס"ר שם ובסוכה וכן משמעות הראשונים בסוכה ובעירובין שללא ההלכה גם מיעוט שאינו מקפיד היה חוצץ ובאה ההלכה שרק רובו המקפיד חוצץ והנה יתכן שלומדים משם לכל התורה כולה אמנם האחרונים הנ"ל כתבו שבמקום שלא נאמרה הלכה נשאר כמו הפשטות ולפ"ז אם נימא שמסברא אפילו מיעוטו שאינו מקפיד חוצץ א"כ יתכן שכאן שלא נאמרה הלכה נשאר שגם מיעוט שאינו מקפיד חוצץ ולפ"ז ודאי שגם בתפילין זה כמו בגדי כהונה שאפילו נימא אחת חוצצת והנה ודאי שיתכן שלומדים מטבילה לכל התורה כולה אמנם אין זה מוכרח ועד כמה שלגבי בגדי כהונה מבואר בגמ' שחוצץ יתכן שגם תפילין זה כך [והנה עיין רמ"א סימן תרנ"א שהביא מהאגודה לגבי נטילת לולב שצריך שלא יהיה דבר חוצץ בין ידו ללולב שהטבעות ותפילין כיון שזה רק מיעוט זה לא חוצץ ועיין ביכורי יעקב דביאר דמעיקר הדין רק רובו המקפיד חוצץ ולכאורא הכונה שלגבי קיום מצוה לא גזרו על מיעוט המקפיד אמנם הב"ח והט"ז חלקו שגם מיעוט חוצץ ועיין ביאור הגר"א שהוכיח מבגדי כהונה שגם כל שהוא חוצץ והנה אם שם זה דאוריתא משמשע שנקט שגם כאן חוצץ מדאוריתא ובהכרח כסברא הנ"ל דאם כאבי עזרי לעיל אין זה ענין ללולב ודו"ק]

והנה שיטת רש"י דההלכה של רובו המקפיד נאמר על שער ולא על גופו ונקטו הראשונים כולם שלפ"ז ששם נשאר כמו ללא ההלכה שגם מיעוט שאינו מקפיד חוצץ והקשו מהרבה גמרות ועיין שערי ציון סימן ל' ובשפת אמת שכתבו לישב דיש הבדל שההלכה של אינו מקפיד שיסוד הסברא כי זה בטל לגוף שזה סברא בזה לומדים לכל מקום שזה לא חוצץ אבל ההלכה של מיעוט שלא חוצץ שזה חידוש שטבילה על רוב עוזר על הכל את זה אין ללמוד משער לכל הגוף ולפ"ז יתכן שגם לגבי תפילין את ההלכה של אינו מקפיד לומדים שגם כאן זה לא חוצץ אבל את ההלכה שמיעוט לא חוצץ את זה אין ללמוד משם ולפ"ז בבגדי כהונה ותפילין מיעוט המקפיד יחצוץ מדאוריתא ואינו מקפיד לא יחוץ אלא שעדין יש לדון שמדרבנן גזרו אינו מקפיד אטו מקפיד ולכן כל כל שהוא חוצץ אמנם יתכן שלגבי תפילין לא גזרו עיין לעיל מה שהבאינו מהשבות יעקב

והנה מבואר בגמ' שדבר לח לא חוצץ ונחלקו הראשונים בטעם הדבר דדעת התוס' כיון שמים מחלחלים ודעת היראים מצד שזה אינו מקפיד והנה הגמ' בפסחים מביאה בריתא שבח הוא לבני אהרן שהלכו עד ארכובותיה בדם והגמ' שואלת שזה חציצה בין רגליהם לקרקע העזרה והגמ' עונה שלח ואינו חוצץ ולדעת היראים הכונה בפשוטו שזה מדין אינו מקפיד והאריך בזה בקה"י שם ולפ"ז מבואר שגם לגבי דין עמידה על הרצפה יש דין של אינו מקפיד אמנם צ"ע כמו שהקשה שם שהרי זה כולו שהרי כל רגלו עומד על הרצפה וכה"ג זה ודאי צריך לחצוץ וכמו שכתב הסד"ט קצ"ח סקנ"ב

ועיין הגהות רש"כ שכתב שבשני דברים גושים ודאי דבר לח לא חוצץ מצד שהוא לא מפסיק ביניהם וזה נחשב שהוא עומד על הרצפה אלא שצ"ב שהגמ' הרי שאלה שיהיה חציצה ובהכרח צ"ל שהגמ' שם שואלת מצד חסרון חדש שכיון שיש משהו בינו לקרקע זה מחסר בדין עמידה על הקרקע והגמ' עונה שאין חסרון במקום שאינו מקפיד ולפ"ז יתכן שבאמת אם היה כאן את הדין חציצה הרגיל וודאי שזה היה חוצץ ורק ביחס לדין חציצה המחודש שיש כאן הגמ' עונה שבאינו מקפיד זה לא חיסרון וכן הוא בהגהות יד שאול יור"ד קצ"ח סי"ד ע"ש

העולה מהנ"ל דמבואר במג"א דמיעוט חוצץ בתפילין כמו בגדי כהונה והקרן אורה נקט שזה רק במקפיד וכן הוא בחזו"א זבחים י"ב סק"ד הובא בשקל הקודש פ"י מכלי המקדש ה"ו אמנם הבאינו חבל אחרונים שנקטו שגם אינו מקפיד חוצץ בתפילין ועיין חת"ס יור"ד קצ"ב שפשיטא ליה שאפילו טבעת באיש שלא חוצצת לנט"י צריך להורידה בהנחת תפילין ולכאורא מצד שנקט דשם גם מיעוט שאינו מקפיד חוצץ ובספר חוט שני כתב להוכיח שלא חוצץ מיעוט שאינו מקפיד מצד שא"כ היה חיוב עיון מדאוריתא כל פעם לראות שאין חציצה ודבריו צ"ע שגם אין רק רובו המקפיד מבואר בגמ' שיש דין עיון לעיכובא מסברא ובפשוטו הכונה מצד הדין דרבנן של מיעוט המקפיד וא"כ למה שכאן זה אחרת ובהכרח צ"ל שלא מצוי שם חציצה ולכן אין דין עיון ולפ"ז באמת הכהנים היו חיבים לעין קודם לבישת בגדי כהונה שאין להם חציצה וקשה להקל בזה

והנה הדבר מצוי במי שיש לו קשקשים תלושים והנה אם זה הרבה שהדרך להורידם בזה בפשוטו הוא ודאי חוצץ אבל אם יש לו מעט בפשוטו זה אינו מקפיד אמנם לנ"ל יש מקום להקפיד בזה אמנם יש שדנו שזה כמו כינה חיה שהגמ' דנה שהינו רביתיה ואפילו דשם זה ספק אבל כאן שזה מגוף האדם זה לא חוצץ וצ"ע

וכן נפק"מ במי שהסתפר ורוצה להניח תפילין דלפעמים נשאר רק קצת שערות ויש לדון שזה אינו מקפיד אמנם לנ"ל גם בזה ראוי להחמיר ועיין תורה לשמה סי"ב שהחמיר בזה

### האם דבר לח הוי חציצה בתפילין

ג] והנה עיין של"ה שכתב שירחוץ מקום התפילין קודם הנחתם שלא יהיה חציצה ועיין ברכי יוסף סכ"ז הובא בשערי תשובה שכתב שצריך לנגבם שזה לא יהיה חציצה ומקורו דמבואר במשנה שכה"ג ביוה"ג היה טובל ומסתפג ובפשוטו מה שכתוב הסתפג ההוה נקט אמנם הרמב"ם העתיק דבר זה ומשמע שיש הלכה שיסתפג ועיין משנ"ל פ"ב ה"ב מעבודת יוה"כ שכתב שזה מצד שהמים חוצצים וכתב הברכי יוסף שגם כאן יש להקפיד שלא יהיה רטיבות של מים מצד חציצה והנה על פי רוב גם אם נשאר קצת מים זה אינו מקפיד אבל לנ"ל שכאן גם אינו מקפיד חוצץ א"כ יש להיזהר בזה והנה עיין ברכי יוסף שהביא להקשות דהרי מבואר בגמ' שהכהנים עמדו על הדם וזה לא חוצץ כיון שזה דבר לח א"כ גם כאן מים זה דבר לח ואין זה סיבה לחוץ ועיין קה"י שליראים שהדין חציצה זה בגלל אינו מקפיד א"כ יתכן ששם זה נחשב מיעוט אבל בבגדי הכהן יתכן שרובו רטוב אמנם בפשוטו דנים רק על רגלי הכהן והרי זה רוב ואפילו כולו ובהכרח צ"ל כנ"ל שכיון שעומד על הרצפה כל הדין חציצה מצד שהוא מקפיד אבל באינו מקפיד זה לא שייך משא"כ לגבי חציצה רגילה זה לא שייך ולפ"ז כאן שיש מים על גופו אם הבגד לא מהודק ממש אין סיבה שזה לא יהיה חציצה וכן לתוס' שזה מצד שהמים מחלחלים יתכן לדון שכל שיש הפסק אויר זה לא מחלחל אמנם יתכן שזה סברא שדבר שיחול לחלחל זה לא חוצץ דהוא כמו אויר

ועיין ברכי יוסף שכתב לחדש דהנה הגמ' דנה האם אויר חוצץ בבגדי כהונה כיון שכתוב ילבש על בשרו או שדרך לבישה הוא והנה אויר זה הרבה יותר מדבר לח ובכל אופן הגמ' דנה שזה יחצוץ וכתב הנ"ל שבבגדי כהונה אין הלכה שחציצה פוסלת אלא יש דין שיגע בבשרו ולפ"ז כתב שדבר לח זה סברא שכיון שמחלחל מים אין זה בגדר חציצה אבל במקום שיש דין נגיעה בזה גם דבר לח חוצץ דחסר בנגיעה בגופו וע"ש שכתב שכיון דחזינן בשו"ת הרא"ש שלמד את הדין חציצה בתפילין מבגדי כהונה ממילא גם בתפילין אין ההלכה סתם שחציצה פוסלת אלא יש הלכה שיהיה נגיעה ולכן כתב שדבר לח לגבי תפילין זה יחצוץ וכמבואר במשנה למלך

והנה עיין מ"ב סכ"ז סקי"ד שהביא מספר רביד הזהב דמה דלפעמים הרצועה חוצצת בין ידו למקום התפילין אין בזה חסרון כיון שמין במינו אינו חוצץ וכתב המ"ב שלעיל בסק"י הביא מהלבושי שרד שיש שנהגו לקשור אם גיד את הרצועה לתפילין וראוי לבטל את זה כיון שזה עובר מתחת לתפילין והוי חציצה ומבואר שאפילו שזה מין במינו בכל אופן ס"ל שזה חוצץ ועיין ברכי יוסף בשיורי ברכה סע"ד שכתב לדון לנ"ל שכאן לא יעזור מין במינו אינו חוצץ שהדין מין במינו זה לא הלכה שזה בטל לגוף אלא שזה כמו אויר אבל בבגדי כהונה שנתחדש שגם אויר חוצץ ממילא לא יעזור מין במינו והוכיח כן מהגמ' בזבחים שדנה על ידו מהו שתחוץ האם כיון שזה גופו זה לא חוצץ ומשמע שמצד מין במינו זה לא סיבה שלא יחוץ ובהכרח כנ"ל שבמקום שאויר חוצץ לא עוזר מין במינו [וכן הוכיח תורה לשמה סי"ב] וכן כתב בשו"ת טטו"ד קמא סו"ס רמ"ה והנה יסוד לסברא זו מבואר ברמב"ן דהגמ' מסתפקת לגבי לידת בכור בהמה אם יצאו שני ראשים יחד האם זה חוצץ והקשו התוס' הרי מין במינו אינו חוצץ ותירץ הרמב"ן שהגמ' מסתפקת האם אויר רחם מקדש או נגיעה מקדש וחידש הרמב"ן שמין במינו אינו חוצץ זה רק לא חציצה אבל זה לא נחשב שהיה כאן נגיעה ולכן הגמ' דנה שזה חוצץ אמנם דעת תוס' שהקשו דבפשוטו נקטו שמין במינו שלא חוצץ זה בטל לגוף וזה כמו נגיעה ולפ"ז כאן באמת זה לא יחצוץ

והנה יש לדון האם לגבי טבילה יש את ההלכה של מין במינו אינו חוצץ והנה מבואר ששערה קשורה זה חציצה וצ"ב למה לא נימא מין במינו אינו חוצץ וכן קרצה שפתותיה ועיין אבני נזר שדן לחדש שבטבילה יש דין נגיעת מים ולא מספיק שלא יהיה חציצה ומין במינו זה רק נחשב כמו אויר אבל כאן גם אויר חוצץ והנה לפ"ז מוכרח בגמ' שדבר לח לא חוצץ וחשיב נגיעה ודלא כברכי יוסף אמנם בפשוטו בטבילה אין דין נגיעת מים וכן משמע בראשונים שדנו שטבילה בשלג שלא יעזור מצד שחסר בחיבור של מ' סאה דיש אוירים ביניהם ולא דנו שיש הפסק אויר בין הטובל לשלג ויש סיבות אחרות שלא עוזר שם מין במינו אלא שיש לעין בטעם והאם זה לא סברא לגבי תפילין

והנה עיין פני אריה סימן ח' הובא בחיד"א קשר גודל סימן ג' אות ל"א שכתב לגבי מי שמניחים אבקה על השערות לנוי שזה לא חוצץ לגבי תפילין כיון שכל לנאותו אינו חוצץ והשיג עליו החיד"א שבתפילין שזה כמו בגדי כהונה שגם אויר חוצץ יתכן שבזה לא יעזור כל לנאותו שזה רק סברא שזה לא חוצץ אבל למעשה אין כאן נגיעת תפילין בבשרו דהינו שכאן חידש עוד שגם דבר שבטל לגוף ולכן הוא לא חוצץ אבל לגבי בגדי כהונה זה לא יעזור ולפ"ז יתכן שלא שיך כאן דין אינו מקפיד שזה מצד שזה בטל לגוף וכאן אין את הסברא הנ"ל והנה לגבי צבע שאדם צובע את שערותיו יש לדון את סברת הרשב"א שאשה שצבעה את שערותיה זה לא חוצץ אפילו בכולו שזה נהיה ממש חלק מגופה

והנה עיין תהלה לדוד שכתב שלגבי בגדי כהונה צדקו דברי הברכי יוסף אבל בתפילין וודאי ששם אין דין נגיעה אלא העיקר שלא יהיה חציצה והראיה שהרי תפילין תמיד יש הפסק אויר בין ראשו לתפילין שהראש הרי עגול ולכן כאן ודאי שמין במינו לא יחוץ וכן יש כאן את ההיתר של כל שלנאותו וכן דבר לח לא חוצץ והנה יש להקשות שגם בבגדי כהונה הרי מבואר בגמ' נדה י"ג. שהמכנסיים היו רחבות והיה שם אויר וכן ודאי שהיה מרוח אויר בין הבגד לאדם שאל"כ לא יכלו להזיז הידים ובהכרח שאויר שזה הדרך שיש זה נחשב דרך לבישה וזה כאילו יש כאן נגיעה וכל נידון הגמ' במקום שיש הפסק אויר יותר מהדרך הרגיל ולפ"ז מה שמצד צורת ההנחה יש אויר אין זה סיבה שיחסר בהנחה של התפילין

ובעיקר יסוד הברכי יוסף שבבגדי כהונה יש דין נגיעה ולא העיקר שלא יהיה חציצה לכאורא אין זה מוכרח כלל דיתכן שכונת הגמ' שכל שיש אויר יותר מהרגילות זה חסרון חדש שזה לא דרך לבישה ולא שיש כאן דין נגיעה חדש אבל במקום שאין אויר רק יש חציצה אין חסרון זה כלל והנה הגמ' דנה האם ידו תחוץ וצ"ב הרי ודאי זה מחסר בדין נגיעה ומה מעלה שזה גופו והאריך בזה בדובב מישרים ח"ב סימן ל"ז

1. והנה לגבי הרצועות כתב הרשב"א שלשיטתו שכל הדין חציצה ביד מצד ולא לאחרים לאות א"כ ביד שאין כזה הלכה באמת אין דין חציצה אמנם לכאורא לדעת הרא"ש שהדין חציצה הוא גם בשל ראש מצד הפסוק על ידך בפשוטו זה גם על הרצועות וכן מבואר בשו"ת הרשב"א שהמנהג להחמיר ויש להחמיר וכן כתב המ"ב לכתחילה אמנם הביא מהחיי אדם שאם אין לו אפשרות יכול להניח הרצועות על החציצה ולברך דהינו שנקטו שהדין חציצה נאמר רק על התפילין עצמם ולא על הרצועות והנה לגבי בגדי כהונה מבואר שיש דין חציצה אמנם מבואר בגמ' שהרצועות של הציץ היו הולכות על המצנפת וצ"ב למה שלגבי זה לא יהיה חציצה ובפשוטו מבואר שאין זה חלק מהדין בגדי כהונה אלא זה רק היכי תימצי שזה יחזיק על בשרו ולכן בזה אין חציצה [ובגמ' יומא ו. מבואר שלמ"ד שציץ אפילו אם הוא לא על מצחו הוא מרצה יש פסוק שנשבר הציץ אינו מרצה וצ"ע שאם הוא שבור אין כאן ציץ ולנ"ל יש לומר שהכונה שרק הרצועות חסרות וכה"ג זה נחשב שיש ציץ רק כיון שזה לא ראוי ללבישה זה לא מרצה ולזה בעינן ילפותא] ויש לדון שגם בתפילין זה רק הלכה בצורת הלבישה אבל אין זה חלק מהמצות הנחה ולכן בזה אין חציצה אמנם הדבר מחודש שהרי יש דין קשר של תפילין ברצועות ומשמע שזה חלק מהתפילין וצ"ב [↑](#footnote-ref-1)
2. אמנם עיין הגהות חש"ל במחצה"ש יור"ד קצ"ח סי"ד שכתב שבשני דברים גושים ודאי דבר לח לא חוצץ מצד שהוא לא מפסיק ביניהם וזה נחשב שהוא עומד על הרצפה אלא שצ"ב שהגמ' הרי שאלה שיהיה חציצה ובהכרח צ"ל שהגמ' שם שואלת מצד חסרון חדש שכיון שיש משהו בינו לקרקע זה מחסר בדין עמידה על הקרקע והגמ' עונה שאין חסרון במקום שאינו מקפיד ולפ"ז יתכן שבאמת אם היה כאן את הדין חציצה הרגיל וודאי שזה היה חוצץ ורק ביחס לדין חציצה המחודש שיש כאן הגמ' עונה שבאינו מקפיד זה לא חיסרון וכן הוא בהגהות יד שאול יור"ד קצ"ח סי"ד ע"ש אמנם פשטות הדברים שזה אותו דין אינו מקפיד [↑](#footnote-ref-2)