ה (א) - בביאור ד_ הרא_ש בהפלוגתא אם מהני דין פסל להכשיר מקום שלמעלה מכ_
קטגוריות: ש_ס / יח סוכה / סוכה פ_ק - הרב רפאל בהגר_מ שמואלביץ / שיעורים

יום ועש"ק שלח ט"ו סיון תשע"ד

**א**

א] סוכה ד"ד., היתה גבוהה מכ' אמה ובנה בה איצטבא כנגד דופן האמצעי על פני כולה ויש בה הכשר סוכה כשרה, ובפירש"י שם כתב, ז"ל, והאי הכשר סוכה אפי' מן האיצטבא והלאה וכו', ואמרינן לקמן פסל היוצא מן הסוכה נידון כסוכה, ומפרשינן לי' אם יש הכשר סוכה ביחד ועוד יש בסוכה משם והלאה פסל וכו' ויוצא מהכשר סוכה שאין לו הכשר דפנות, נידון כסוכה, הלכך כל הסוכה כמות שהיא גדולה כשרה, עכ"ל.

והרא"ש בסימן ג' כתב ע"ד רש"י, ז"ל, והקשה ה"ר ישעיה דהא דאמרינן לקמן פסל היוצא מן הסוכה נידון כסוכה היינו היכא דאית ליה הכשר דפנות אלא דלא מוכחא מילתא כולי האי, מש"ה נידון כסוכה, אבל הכא דמן האיצטבא והלאה גבוהה יותר מכ' אמה מהיכי תיתי לה הכשר, אילו סוכה המסוככת חצי' בסכך כשר וחצי' בסכך פסול אע"פ שיש שיעור הכשר בסכך הכשר, היושב תחת סכך פסול מי יצא יד"ח, ה"נ הכא דכל למעלה מכ' סכך פסול וכשפודין של ברזל דמי, ופירש הוא וכו', ועוד ל"ד לפסל, דהתם הדופן הקצר נמשך כנגד האורך, כדאמר ב' כהלכתן ושלישית אפילו טפח, אבל הכא היכא אשכחן שיהא נמשך ונימא חפירה כמאן דמליא דמי, עכ"ל.

ב] והנה מש"כ הרי"ד דהתם אית לה הכשר דפנות אלא דלא מוכחא מילתא כולי האי, ומשא"כ הכא, הוא מתפרש למש"כ בפסקי הרי"ד לקמן די"ט., ז"ל, מהו דתימא "הואיל ושלים לי' סככא אפלגא דדופן", האי לחודי' קאי, קמ"ל, עכ"ל, ובפסקי הריא"ז שם, ז"ל, פסל היוצא מן הסוכה נידון כסוכה, כיצד, קנים של סכך היוצאין לפני הסוכה "ונראין חלוקין מן הסכך", אם הי' דופן א' מושך עמהן ה"ה כסוכה, עכ"ל, - ומבו' בדבריהם דהא דבעינן התם לדין פסל, הוא משום דהקנים היוצאים אינם מעיקר הסיכוך, אלא הן יוצאין מן הסיכוך ונראין חלוקין ממנו, וע"כ בלא דין פסל ל"ה חזינן לקנים אלו כחלק מן הסיכוך, ולא הי' להן הכשר, ולזה בעינן לדין פסל דמכח זה אמרינן דאף קנים אלו חזינן להו כחלק מן הסוכה, ויש להן הכשר.

ואשר זהו מש"כ הרי"ד דעיקר דין פסל דהתם, הוא משום דלא מוכחא מילתא כולי האי, והיינו דלא מוכחא מילתא דקנים אלו הוו מכלל הסיכוך, וע"ז מהני דין פסל לחשבם מכלל הסיכוך, וזהו שהק' הרי"ד ע"ד רש"י, דלא מצינו דמהני דין פסל אלא דומיא דהתם דגם מקום זה יש לו הכשר דפנות, ולא בעינן לדין פסל אלא כ"ה דלא נימא דסכך זה אינו מכלל כל הסיכוך, אך הכא דהמקום שחוץ לאיצטבא אין לו הכשר מצ"ע כלל, ל"מ בזה דין פסל.

ג] והנה נמצא לפ"ז, דעיקר קו' הרי"ד ע"ד רש"י היא דאין בכח דין פסל להכשיר מקום דמצ"ע אין לו הכשר כלל, וצ"ב לפ"ז במה שהוסיף הרא"ש להק' ע"ד רש"י, דל"ד לפסל וכו' דהיכא אשכחן שיהא נמשך ונימא חפירה כמאן דמליא דמי, והרי לכאו' זהו ג"כ משה"ק הרי"ד ע"ד רש"י, דל"מ דין פסל להכשיר מקום שאין לו הכשר מצ"ע, ומהו שהוסיף הרא"ש להק' ע"ד רש"י.

**ב**

ד] והרא"ש כתב ע"ז, ז"ל, ונ"ל לקיים פירש"י, דהא דאמרינן לקמן גבי פסל היוצא מן הסוכה נידון כסוכה ומשכה חד דופן בהדי', מדקרי ליה פסל היוצא מן הסוכה על כרחין שאר ב' הדפנות לא שייכי להאי יוצא, דאי שייכי לי' הרי יש ב' מחיצות שלימות ואחת קצרה כדין הכשר סוכה ובכלל הסוכה הוא, אלא כדפרשינן לקמן דאחר שעשה מחיצה השלישית ארוכה באורך סוכתו אע"פ שהי' לו די בז' טפחים, גלי בדעתי' מה שאינו בין ב' המחיצות אינו בכלל סוכתו, ואין לפסל היוצא אלא מחיצה אחת, אפ"ה נידון כסוכה, ועוד הא אמרינן לקמן לחד פירוש אם רובה צממ"ח ומיעוטה חממ"צ מותר לאכול בה אף באותו מיעוט, אע"פ שאינה מסוכך כהילכתה, ומה שהקשה מסוכה שחצי' סכך פסול לא דמי דסכך למעלה מכ' לא מיקרי סכך פסול כדפירש ר"ת כיון דמין כשר הוא ואינו נפסל אלא מחמת גובהה, הלכך כיון דמקצתו כשירה אידך נידון כפסל היוצא מן הסוכה, עכ"ל.

וצ"ב במה שהביא הרא"ש מהא דמהני דין פסל בסוכה שרובה צממ"ח ומיעוטה חממ"צ, ולכאו' הרי בע"כ דהתם דין אחר הוא, שהרי איירי אף בגונא דהחלק שצממ"ח בפנ"ע אין לו הכשר דפנות, שהוא רחוק מן הדופן האמצעי, וכמבו' בד' הפוסקים בסימן תרל"א, ואיירי נמי כשאין בו בפנ"ע ז' על ז', כמבו' בד' הר"ן לקמן די"ט., ואף דבכה"ג ל"מ דין פסל, וכמבו' כן בד' רש"י בסוגיין דל"מ דין פסל אלא כשיש להמקום הכשר בפנ"ע הכשר דפנות ויש בו זע"ז, (ומבו' בדבריו דגם דינא דפסל דקנים היוצאין מן הסוכה, הוא רק משום דיש הכשר סוכה ביחד), וכ"ה מבו' בד' התוס' והרא"ש לקמן די"ז. ודי"ט: ובד' הרא"ש לקמן דט"ז. בדין חוטט בגדיש, ובע"כ דהא דעיקר הא דמכשרינן התם, הוא משום שדנים על כל הסוכה יחד והו"ל צממ"ח, וכמש"כ בפסקי הרי"ד שם, או משום דסגי במה שרוב הסוכה צממ"ח ושאר הסוכה טפלה למקום זה, וכמש"כ בפסקי ריא"ז בפירקין, וכ"כ הגר"ז והמ"ב בסימן תרל"א, וא"כ מה מייתי מינה הרא"ש, ועמש"נ בסימן ה' (ב) סק"ג להקשות עוד בזה, ומש"נ שם סק"ח לישב.

**ג**

ה] ונראה בזה, ובהקדם, דהנה מצינו דבר חידוש בד' ראבי"ה בסימן תר"א, ז"ל, פסל הוא על ב' דרכים, דבר הפסול וגם פסל הכשר מלשון פסולת גורן ויקב, ואם עיקר הסוכה כשרה זה כשר כמוהו אע"פ שאין לה ג' דפנות, ואם הסוכה פסולה היוצא ממנו כמוהו, והכי מוכח לקמן בפרקין, עכ"ל,[[1]](#footnote-2) ובסימן תר"כ כתב, ז"ל, וכל פסל היוצא מן הסוכה נידון כסוכה. וכגון דחד דופן ממשיכא ואזלה בהדי' כדאמרינן לקמן בפירקין, ושמעינן מהכא דהיכא דסכך פסול יוצא, נידון אחר הסוכה, שאם הפנימי פסול כגון הכא שהפנימי נסר, נידון כמוהו, ואם פסל כשר כגון פסולת גורן יוצא מן הסוכה, נידון כסוכה וכשר, עכ"ל.

ומבו' בד' הראבי"ה, דמש"א לקמן דאם הניח נסר על פתח הסוכה ה"ה פוסל מכח דינא דפסל היוצא מן הסוכה נידון כסוכה, אי"ז מכח דינא דפסל דעלמא, דדינא דפסל דעלמא הוא דפסל כשר היוצא מסוכה כשרה נידון כסוכה וכשר, ודינא דפסל דהתם הוא דפסל פסול היוצא מסוכה פסולה נידון כמו הסכך הפסול שבפנים, ואמנם דביסוד הדין הו"ל חד דינא, דפסל היוצא נידון כמותו, ומכח זה הוא דאמרינן דפסל כשר היוצא מסוכה כשרה נידון כמותה, ופסל פסול היוצא מסוכה פסולה נידון כמו הסכך הפסול שבפנים.

ו] והנה בפשוטו נראה דמה שהוצרך הראבי"ה לזה, הוא משום דדינא דפסל היוצא דנידון כסוכה הוא רק בסכך כשר, אך בסכך פסול הרי ל"מ בו דינא דפסל, וע"כ הוצרך לפרש דמש"א התם דהנסר פוסל מכח דינא דפסל, הוא משום דכ"ה דאיכא דינא דפסל בסכך כשר היוצא מסוכה כשרה, ה"נ איכא דינא דפסל בסכך פסול היוצא מסוכה פסולה.

ואמנם הדברים צ"ב, דהרי בפשוטו הא דלא מכשרינן בסכך פסול היוצא מסוכה כשרה מכח דינא דפסל, הוא משום דל"מ דינא דפסל להכשיר לסכך פסול, ולפ"ז הרי דאי"ז טעם אלא דלא יוכשר מקום הסכך הפסול מכח דינא דפסל, אך בההיא דלקמן שבאנו לפסול מכח דינא דפסל, שפיר שייך דינא דפסל אף בסכך פסול, ומ"ט הוצרך הראבי"ה לפרש דהוא דין בפנ"ע.

ז] ונראה ללמוד מזה, דהא דבסכך פסול היוצא מן הסוכה ליכא לדינא דפסל, אי"ז רק משום דל"מ דינא דפסל להכשיר לסכך פסול, אלא הוא משום דהסכך פסול לחודי' קאי, ולא חזינן לי' כלל כפסל היוצא מן הסוכה,[[2]](#footnote-3) ובסימן ה (ב) ענף ה' נת' דאם הוה חזינן לי' כלל כפסל דהסוכה, הי' מועיל דין פסל להכשירו, עיי"ש, - ואשר זהו דקשיא לי' לראבי"ה, דא"כ מ"ט פסלינן בנסר שיוצא מקצתו מן הסוכה, הרי סכך פסול היוצא מן הסוכה, אינו חשוב כלל כפסל דהסוכה, - וע"ז הוא שכתב דסכך פסול היוצא מסוכה פסולה ה"ה נידון כמו הסכך הפסול שבפנים, אך בד' רש"י לקמן די"ד: מבו' דהא דפסלינן התם, הוא מכח דינא דפסל כשר היוצא מן הסוכה נידון כסוכה, ונת' בזה בענף ה'.

ובזה מבוארים עיקר ד' ראבי"ה, דאף דסכך פסול היוצא מסוכה כשרה אינו נידון כמותה, מ"מ כל שהוא יוצא מסוכה פסולה, ה"ה נידון כמו הסכך הפסול שבפנים, והיינו משום דהא דסכך פסול היוצא מסוכה כשרה אינו נידון כמותה, הוא משום דהסכך הפסול לחודי' קאי ולא חזינן לי' כלל כפסל דהסוכה, וע"כ כ"ז הוא כשהוא יוצא מסוכה כשרה, אך כל שהוא יוצא מסוכה פסולה, שפיר חזינן לי' כפסל דידה, וע"כ הוא נידון כמו הסכך הפסול שבפנים.

**ד**

ח] ולפ"ז נראה בביאור ד' הרא"ש, דתרתי קשיא לי' ע"ד רש"י, דמתחילה הביא קו' הרי"ד, דלא מצינו לדינא דפסל אלא במקום דיש לו הכשר דפנות, דשפיר חזינן לי' כפסל דהסוכה, אך מקום דאין לו הכשר, אין רואין אותו כלל כפסל דהסוכה, ומהיכי תיתי לי' הכשר, ודימה להא דבסוכה המסוככת חצי' בסכך כשר וחצי' בסכך פסול, לא מכשרינן להסכך הפסול מדין פסל, והיינו משום דלא חזינן להסכך הפסול כלל כפסל דהסוכה, אך אילו היינו חושבים את הסכ"פ כפסל דהסוכה, הוה מכשרינן לי' מדינא דפסל, ונת' הטעם בזה בסימן ה' (ב) ענף ה'.

ועוד קשיא לי' להרא"ש ע"ד רש"י, דאף אי נימא דסכך למעלה מכ' חשיב כפסל דהסוכה, מ"מ לא מצינו דמועיל בכה"ג דין פסל, דעד כאן לא מצינו דמהני דין פסל להכשיר, אלא בגונא דהתם, דמדינא דשלישית אפי' טפח נמשך הדופן הקצר כנגד האורך, ונמצא דיש להפסל דפנות מעליין, אך הכא מהיכ"ת דיועיל דין פסל להכשיר את המקום הגבוה מכ', ודנימא דרואין את האיצטבא כנמשכת והחפירה כמאן דמליא דמיא.

ט] ונראה דע"ז כתב הרא"ש, דאף בגונא דהתם הרי מן הדין ליכא הכשר דפנות על הפסל, ואפ"ה מכשרינן בזה מדינא דפסל, והרי דאף מקום שאין לו הכשר, חזינן לי' כפסל דהסוכה, ואף דאחר דיש בזה לדינא דפסל, איכא הכשר דפנות אף להפסל, וכמש"נ בסימן ה' (ב), מ"מ אם מקום דאין לו הכשר לא חזינן לי' כלל כפסל דהסוכה, הרי דכל דבלא דינא דפסל לית לי' הכשר דפנות, ל"ה חזינן לי' כפסל דהסוכה, ול"ה מכשרינן לי', וה"נ הכא חזינן להמקום שחוץ לאיצטבא כפסל דהסוכה, אף שמקום זה מצ"ע אין לו הכשר, דהוא גבוה למעלה מכ'.

וע"ז הביא הרא"ש גם מהא דמכשרינן בסוכה שרובה צממ"ח ומיעוטה חממ"צ מדינא דפסל, והרי דאף דהמקום שחממ"צ אינו מסוכך כהלכתו ומצ"ע אין לו הכשר, מ"מ חזינן לי' כפסל דהסוכה.

וזהו שפירש הרא"ש בסו"ד, דהא דחזינן למקום זה כפסל דהסוכה, ול"ד לסוכה שחצי' סכך פסול, דלא חזינן להמקום דהסכך פסול כפסל דהסוכה, הוא משום דסכך למעלה מכ' לא חשיב כסכך פסול.

י] ובזה נראה לפרש עיקר מה שהביא הרא"ש מהא דמכשרינן ברובה צממ"ח ומיעוטה חממ"צ, אשר צ"ע שהרי התם מכשרינן אף כשהחלק שצממ"ח בפנ"ע אין לו הכשר דפנות ואין בו שיעור זע"ז, ובע"כ דדין אחר הוא.

ולפמש"נ נראה, דלעולם עיקר ההכשר התם הוא מדין פסל, והיינו משום דכיון דהמקום שחממ"צ אינו מסוכך כהלכתו, הרי דמן הדין ל"ה חזינן לי' כחלק מן הסוכה, וע"ז הוא דמהני דינא דפסל היוצא מן הסוכה דנידון כסוכה, דמה"ט חזינן להמקום שחממ"צ מכלל הסוכה, - ואמנם דאחר דחזינן לי' כחלק מן הסוכה, אף ה"ה מצטרף להכשר, דכיון דהסוכה בכללותה הויא צממ"ח ה"ה כשרה, ול"ד לשאר גווני דפסל דאף אחר דהוי כחלק מן הסוכה, מ"מ אין לו הכשר מצ"ע, אלא מכח שהוא טפל לעיקר הסוכה, וע"כ בעינן שיהא על עיקר הסוכה הכשר בפנ"ע, וע"כ לא מכשרינן אלא בשיש לו הכשר דפנות ושיעור זע"ז, ומשא"כ בסוכה זו דרובה צממ"ח ומיעוטה חממ"צ, הרי דאחר דמכח דינא דפסל חזינן להמקום שחממ"צ מכלל הסוכה, אף ה"ה מצטרף להכשר סוכה, וכנ"ל.

ומה שהוכיח הרא"ש מזה כד' רש"י, הוא כלפי הנידון אם מקום שאין לו הכשר סוכה מצ"ע, חזינן לי' כלל כפסל דהסוכה, וע"ז הוא דמייתי הרא"ש מהא דמכשרינן להמקום דחממ"צ, דאף דמהני בזה דינא דפסל דאף ה"ה מצטרף להכשר סוכה, מ"מ אי הוה אמרינן דמקום שאין לו הכשר, לא חזינן לי' כפסל דהסוכה, הרי דאף מקום זה דחממ"צ, ל"ה חזינן לי' כפסל דהסוכה, שהרי בפנ"ע אין לו הכשר כלל, ול"מ בזה מידי הא דאם יהא בזה לדינא דפסל יהא מכלל עיקר הסוכה, ומהא דמכשרינן בזה, חזינן דאף מקום שאין לו הכשר מצ"ע, חזינן לי' כפסל דהסוכה, וה"נ בפסל היוצא שהוא גבוה יותר מכ', חזינן לי' כפסל דהסוכה, אף דמצ"ע אין לו הכשר.

**ה**

יא] נת' בענף ג' מש"כ ראבי"ה, בהא דפסלינן בנסר שיוצא מקצתו מן הסוכה, אף דסכך פסול היוצא מסוכה כשרה אינו חשוב כלל כפסל דהסוכה, דהוא משום דסכך פסול היוצא מסוכה פסולה ה"ה נידון כמו הסכך הפסול שבפנים.

אמנם הנה בד' רש"י לקמן די"ד: מבו' שלא כד' הראבי"ה, ז"ל, ואע"ג דלא עיילי' כולי' לתוך חלל דפנות הצדדים, פסול, דההוא טפח דאבראי מיחשב נמי כי סוכה, דאלו סכך כשר הוה, מותר לישן שם ויוצא ידי סוכה, דאמרינן לקמן פסל היוצא מן הסוכה כה"ג נידון כסוכה, עכ"ל, ומבו' להדיא דהא דפסלינן התם הוא מכח דינא דפסל כשר היוצא מן הסוכה נידון כסוכה.

יב] ואמנם נראה, די"ל דמודה רש"י ליסוד ד' הראבי"ה, דסכך פסול היוצא מן הסוכה לא חזינן לי' כלל כפסל דהסוכה, ואך דס"ל דהתם דהפסול הוא משום גזירת תקרה, הרי דעיקר הגזירה היא בגוונא דמן הדין הי' על מקום זה הכשר סוכה, וע"כ כיון דפסל כשר היוצא מן הסוכה נידון כסוכה, ומן הדין הי' הכשר סוכה אף על הנסר היוצא לחוץ, ע"כ יש בזה לגזירת תקרה, ודו"ק.

יג] והנה לפ"ז לא מצינו לדעת רש"י דאיכא כלל לדינא דפסל היוצא מן הסוכה, בסכך פסול, ואף כשהוא יוצא מסוכה פסולה, - ועפי"ז הי' מקום לפרש למש"א התם דאיירי בשהכניס ג"ט בפנים, והראשונים שם נחלקו בזה אם בעינן בדוקא שיהיו ג"ט בפנים, עיי"ש, ולפמש"נ בדעת רש"י הי' מקום לומר, דאין לפסול בזה כלל אלא כשהכניס ג"ט בפנים, והיינו משום דאף דמהני דינא דפסל לחשוב הנסר כפסול, דכיון דבלא פסולו הי' מקום זה מכלל הסוכה, יש בזה לגזירת תקרה, מ"מ אחר דהו"ל כפסול, תו ליכא בזה לדינא דפסל היוצא, וע"כ כל שאין בסוכה עצמה ג"ט, חשיב כסכך פסול פחות מג"ט שהוא מצטרף בסוכה קטנה, וע"כ הוי כל הפסול בזה בגונא שיש בתוך הסוכה ג"ט, דיש בזה שיעור לפסול, ואך שבאנו לדון דאין נסר זה פסול כלל, כיון שאין בתוך הסוכה ד"ט, וע"ז הוא דאמרינן דכיון דמן הדין הי' הכשר סוכה גם על חלק הנסר היוצא לחוץ, יש בזה לגזירת תקרה, והו"ל סכך פסול, וממילא דכל שיש ממנו בתוך הסוכה ג"ט, אינו מצטרף, ודו"ק היטב.

ונמצא עוד לפ"ז, דלא משכח"ל להך דינא אלא בסוכה קטנה, אך בסוכה גדולה שנתן בצד הפתח סכך פסול ג"ט בפנים וטפח א' בחוץ, ל"מ בזה דינא דפסל, וישנים תחת הסכך הפסול שבפנים, דלא חשיב כסכך פסול ד', כיון דליכא לדינא דפסל היוצא בסכך פסול.

יד] אמנם הנה הדברים מחודשים טובא, ובד' הפוסקים מבו' דפשיטא להו דבסוכה גדולה כה"ג אין ישנים תחת הסכך הפסול, - והאמנם עי' בהשלמה ומאירי לקמן שם שדנו דשמא איירי רק בסוכה קטנה, אך מבו' בדבריהם דהוא משום דהתם תניא דהסוכה פסולה, ובסוכה גדולה, אף דמדינא דפסל היוצא חשבינן לי' כסכך פסול ד', מ"מ אינו פוסל לעיקר הסוכה, עייש"ה בדבריהם, ולא מצאנו בדבריהם דבסוכה גדולה כה"ג לא אמרינן כלל לדינא דפסל, וישנים תחת הסכך הפסול שבתוך הסוכה, וזה דלא כמו שראיתי שנשתבשו בזה.

1. ועיקר הך מילתא דלישנא דפסל, הוא פסולת גורן ויקב, כ"ה גם בפירש"י בסוגיין, וצ"ע שהרי דעת ר' אושעיא לקמן די"ט. דדינא דפסל היוצא, הוא בסכ"פ פחות מג', והתם הרי אינו פסולת גורן ויקב, וא"כ היאך זה נכלל בלישנא דפסל היוצא מן הסוכה, - ומצאתי בד' הרמב"ן במלחמות בשלהי מכילתין, ז"ל, ולשון פסול שייך בב' אלו, כדאמרי' לעיל בפסל היוצא מן הסוכה ופליגי עלה בגמ' מר מוקים לה בפסל גמור ומר מוקים לה בפסולת גורן ויקב, עכ"ל, והרי דאה"נ למאן דמוקי לה בסכך פסול, מתפרש לישנא דפסל, על סכך פסול. [↑](#footnote-ref-2)
2. והנה אמנם מצינו דינא דפסל אף בסכ"פ, והוא בסכ"פ פחות מג' או פחות מד' דאמרינן לקמן די"ט. דישנים תחתיו מדינא דפסל, ובחי' הגר"ח בהל' סוכה נקט דהוא חד דינא עם דינא דפסל כשר היוצא מן הסוכה, עיי"ש, אך נראה דהוא משום דסכ"פ פחות מג' או פחות מד' הו"ל מכלל הסוכה, שהרי פחות מג' אף מצטרף לסוכה, ואף פחות מד' דאינו משלים לשיעור סוכה, מ"מ הו"ל מכלל הסוכה, וכחזינן דאינו מפסיק, וע"כ יש בזה לדינא דפסל. [↑](#footnote-ref-3)