70 קדימה ג_ - בדין שלם
קטגוריות: ש_ס / א ברכות / ברכות - הרב רפאל בהגר_מ שמואלביץ / עניינים / כיצד מברכין

אור ליום ב' ט' כסליו תשע"ב

**א**

א] ברכות דל"ט:, אבל פרוסה של חטין ושלמה מן השעורין, דברי הכל מברך על הפרוסה של חטין ופוטר את השלמה של שעורין.

והתוס' שם כתבו, ז"ל, דחיטי עדיפי משום דאקדמיה קרא, אבל פתיתין ושלמין ממין אחד אפילו יהיו הפתיתין מפת נקי' והשלמין מפת קיבר מברך על השלמין כדאיתא בתוספתא שלמין דגלוסקאות ושלמין דבעה"ב מברך על השלמין דגלוסקאות, פרוסה דגלוסקאות ושלמין דבעה"ב מברך על השלמין דבעה"ב, עכ"ל.

ומבו' בד' התוס', דאף דהמוקדם בפסוק עדיף משלם, וע"כ בפרוסה של חטין ושלמה מן השעורין, מברך על הפרוסה של חטין, מ"מ כשיש לפניו שלם וחביב, שלם עדיף.[[1]](#footnote-2)

ב] והנה בפשוטו כ"ז ניחא להתוס' לטעמייהו דס"ל דקי"ל כר' יהודה דז' המינים קודמין לחביב, וע"כ י"ל דאף דז' המינים קודמין לשלם, מ"מ שלם קודם לחביב, אך לדעת הרמב"ם ודעימי' דקי"ל כרבנן דחביב עדיף מז' המינים, הרי דכיון דז' המינים קודמין לשלם, כ"ש דחביב קודם לשלם.

ולדעת הרמב"ם צ"ל, דהתוספתא דס"ל דשלם קודם לחביב, הוא משום דהך ברייתא אתיא כר' יהודה, וכדתניא התם, דפת שעורין ופת כוסמין מברך על של שעורין, והלא כוסמין יפין מן השעורין אלא שהשעורין ממין ז' וכוסמין אינן ממין ז', ואמרו ע"ז בירושלמי בפירקין, ר' יעקב בר אחא בשם ר' זעירא, דר"י היא דר"י אמר אם יש ביניהן ממין ז' עליו הוא מברך, וע"כ לדידי' הגם דז' המינים עדיפי משלם מ"מ חביב גרע משלם, אך לפ"מ דקי"ל כרבנן דחביב עדיף מז' המינים, ודאי דכ"ה דז' המינים עדיפי משלם, כמו שפסק כן הרמב"ם, ה"נ חביב עדיף משלם.

ובזה ניחא ד' הרא"ה בסוגיין והריטב"א בהל' ברכות פ"ב ה"ג שכתבו, דחביב ושלם חביב עדיף, ופירשו דזהו הטעם דפרוסה של חטין קודמת לשלימה של שעורים, ופירשו נמי דזהו טעם הפלוגתא בהביאו לו פתיתין ושלימין, משום דפתיתין חביבין דמקרבא הנאתייהו, וצ"ע דזה נסתר מהא דתניא בתוספתא דפרוסה דגלוסקאות ושלמין דבעה"ב מברך על השלמין דבעה"ב, והרי דשלם עדיף מחביב, ולפי הנ"ל ניחא, דהתוספתא דשלם עדיף מחביב, אתיא כר' יהודה דז' המינים עדיפי מחביב, אך לפ"מ דקי"ל כרבנן דחביב עדיף מז' המינים, הרי דאם ז' המינים עדיפי משלם, כ"ש דחביב עדיף משלם, וכמש"נ.

ג] אמנם הנה בד' הרשב"א לקמן דמ"א. מבו' להיפך, עיי"ש שכתב, ז"ל, ואלא מיהו לענין הלכה מסתברא ודאי דהלכה כר' יהודה וכו', ועוד דתניא בתוספתא פרוסה של חטים ושלמה של שעורים מברך על פרוסה של חטים, פת שעורין ופת כוסמין מברך על של שעורים והלא כוסמין יפין מן השעורים אלא שהשעורים ממין ז' ואין הכוסמין ממין ז', וגרסינן עלה בירושלמי וכו' ההיא דר' יהודה היא וכו', ומשמע דכולה מוקי לה כר"י ואפי' פרוסה של חטים ושלמה של שעורים משום דמוקדם בפסוק, וההיא הא איפסיקא לעיל בהלכתא וכו' דאמרינן עלה אבל פרוסה של חטים ושלמה של שעורים ד"ה מברך על פרוסה של חטים, עכ"ל.

ומבו' בד' הרשב"א, דאדרבה כל הא דאמרינן בסוגיין דהמוקדם בפסוק קודם לשלם, הוא רק לדעת ר"י דמין ז' עדיף בחביב, אך לדעת רבנן דחביב עדיף ממין ז', אין מין ז' קודם לשלם, וגם חביב אינו עדיף משלם, שהרי חטין הוי חביב טפי משעורים, ואפ"ה אין פרוסה של חטין קודמת לשעורין.

ובביאור פלוגתת הרמב"ם עם הרשב"א נראה, דהנה יש להסתפק בהא דפליגי רבנן על ר' יהודה וס"ל דחביב עדיף על מין ז', אם הוא משום דפליגי עלי' וס"ל דמין ז' לא חשיב כ"כ, וע"כ חביב עדיף מיני', או דהוא משום דפליגי עלי' וס"ל דחביב חשיב טפי, וע"כ הוא עדיף ממין ז'.[[2]](#footnote-3)

ונ' דבזה הוא דפליגי הרמב"ם ודעימי' עם הרשב"א, דהרשב"א ס"ל דטעמא דרבנן הוא משום דס"ל דמין ז' לא חשיב כ"כ, ואשר ע"כ ס"ל דלדעתם שלם עדיף אף מז' המינים, שהרי לר' יהודה שלם עדיף מחביב וכדתניא בתוספתא, ולרבנן דחביב עדיף מז' המינים הרי דכיון דשלם עדיף מחביב, כ"ש שהוא עדיף מז' המינים, אך הרמב"ם ודעימי' ס"ל דטעמא דרבנן הוא משום דס"ל דחביב חשיב טפי, ואשר ע"כ ס"ל דהך דינא דז' המינים קודמין לשלם, לא תלי בפלוגתא דר' יהודה ורבנן, שהרי לא פליגי רבנן על ר' יהודה בחשיבות ז' מינים, ואדרבה לדעתם, כיון דז' המינים עדיפי משלם, הרי דלדעת רבנן דחביב עדיף מז' המינים, כ"ש דחביב עדיף משלם, וז"ב.

?אמנם באמת אינו ברור בד' הרמב"ם אם קי"ל דפרוסת חטים קודמת או דשלימה דשעורים קודמת, וע"כ א"א להביא ראי' מדבריו דפליג ע"ד הרשב"א?

ד] ואמנם אכתי צ"ע בד' תר"י בסוגיין שכתב ג"כ דחביב עדיף משלם, וזה שלא כד' התוספתא והירושלמי, וכבר תמה ע"ז הב"י בסימן קס"ח, ובד' תר"י אין לישב כמש"נ לדעת הרא"ה והריטב"א, שהרי דעת תר"י דקי"ל כר' יהודה דמין ז' עדיף.

ובע"כ צ"ל לדעתו, דכיון דמפרש כן לדינא דגמ' דפרוסה של חטין ושלמה של שעורים מברך על הפרוסה של חטין, בע"כ דס"ל לתלמודין דהתוספתא משבשתא היא.

אך אכתי צ"ע בזה, דמנ"ל לפרושי דהא דפרוסה של חטין קודמת לשלמה של שעורין הוא משום דחטין הוי חביב טפי, הרי יל"פ דהוא משום דכל המוקדם בפסוק מוקדם לברכה, והרי לדעת תר"י גופי', מעלת המוקדם בפסוק עדיפא ממעלת חביב, וביותר שהרי כ"ה מוכרח בתוספתא, דתניא דפרוסה של חטין קודמת לשלמה של שעורים, ומאידך תניא דשלמה של בעה"ב קודמת לפרוסה של גלוסקאות, והרי דאף דשלם עדיף מחביב, מ"מ פרוסה של חטין קודמת לשלמה של שעורים ובע"כ דהוא משום שהיא מוקדמת בקרא.

ושמא י"ל בזה, דהוא משום דהגמ' מדמי לה לפלוגתא דתנאי בבצל שלם קטן וחצי בצל גדול, ופירש תר"י דעדיפותא דחצי בצל גדול הוא משום שהוא מוטעם טפי, ומדמדמינן לה לפרוסה של חטין ושלמה של שעורים, ש"מ דגם עדיפותא דפרוסה של חטין הוא משום שהיא מוטעמת טפי, וכמו שפירש תר"י, וז"ב.

ואמנם דהא גופא צ"ב, דכיון דמוקדם בפסוק עדיף מחביב, א"כ מ"ט לא דנו בגמ' להקדים פרוסה של חטין לשלמה של שעורין אלא משום דחטין הוו חביב, ולא משום דחטין הוו מוקדם בפסוק, וצ"ע בזה.

?יל"ע היטב בד' הרא"ה שלא הוזכר דהוא משום חביב, אלא אדרבה נראה דהוא משום חשוב ולא משום חביב, וגם בד' הריטב"א לא הוזכר לזה, וגם בד' תר"י לא הוזכר לזה, וצ"ע.?

**ב**

ה] והנה בשו"ע סימן קס"ח ס"א כתב, היו לפניו חתיכות של פת ופת שלם הכל ממין אחד מברך על השלם, אפי' הוא פת קיבר וקטן והחתיכות פת נקי' וגדולה, אבל אם השלם שעורים והחתיכות מחטים, אפי' היא קטנה, מניח הפרוסה תחת השלימה ובוצע משתיהן יחד, ולפי הנ"ל כ"ז הוא לדעת תוס' והרא"ש ודעימי' דקי"ל כר' יהודה אך לדעת הרמב"ם ודעימי' דקי"ל כרבנן אין שלם קודם לחביב, וצ"ע דהשו"ע בסימן רי"א הביא ב' הדעות, וא"כ מ"ט סתם כאן שלא כדעת הרמב"ם, וכבר עמדו בזה הפמ"ג בסימן רי"א אש"א סק"ד והתהל"ד בסימן קס"ח.[[3]](#footnote-4)

והנה אמנם בשו"ע שם ס"ד כתב, דפת שעורין ופת כוסמין מברך על של שעורים כיון שהוא ממין ז' אע"פ שהכוסמין יפים, וכבר כתב המג"א שם דלדעת הרמב"ם מברך על של כוסמין, דחביב עדיף מז' המינים, והרי דהשו"ע בסימן קס"ח אזיל שלא כדעת הרמב"ם,[[4]](#footnote-5) וא"כ שפיר י"ל דגם מש"כ בס"א דשלם עדיף מחביב, הוא שלא כדעת הרמב"ם.

אך צ"ע בד' המג"א, שעמד על דינא דהשו"ע בס"ד שהוא שלא כדעת הרמב"ם, ולא עמד כן על דינא דהשו"ע בס"א, ומשמע דס"ל דהך דינא דשלם עדיף מחביב אתיא גם לדעת הרמב"ם, וכבר עמד ע"ז בתהל"ד שם, וצ"ע בזה.

ו] ונראה לדון בזה, דהנה בספר הפרדס להר"א ב"ר חיים כתב, ז"ל, ומסתברא לי לפע"ד, שאם היו לפניו מין של פירות העץ או של פירות האדמה, שיש לו להקדים את הפרי היפה שבמינו, כדי שיברך על המעולה והיפה שבהן, דכיון שמברך ברכת הנהנין צריך שיברך אותה בעריבות ועל המובחר שבהן, ויש להביא ראי' ע"ז מדגרסינן בפ' חלק וכו' מהיכא בעית למישרא המוציא ווכו' מהיכא דגמר בישולא, כלומר ממקום שנתבשל הככר יותר מהרה והוא מוטעם יותר, כדי שיברך על הערב עליו, ואי אפי' בככר אחד צריך שיברך על המובחר שבו, כ"ש בשאר מינין מחולקין שחייב לברך על היפה שבהן, וה"ה יראה לי בכל שאר דברים שבעולם שהן ראויין לאכילה שחייב לברך על היפה שבמינו, כן נראה לי, עכ"ל.

והנה ממה שנסתפק בזה הפרדס והוצרך ללמדו מדינא דמהיכא דגמר בישולא, ולא למדו מדינא דחביב עדיף, ואף שדעתו לעיל מינה דקי"ל כר' יהודה דז' המינים עדיפי, הרי מודה ר' יהודה דהיכא דאין בהן ממין ז' דחביב עדיף, (ואין נראה לפרש דע"ז גופא הוא שדן הפרדס אם מודה ר' יהודה לזה, דבדבריו נראה שלא נסתפק אלא במין א'), נראה דס"ל דעיקר דיני הקדימה לא נאמרו אלא בב' מינים ולא במין א'.

והטעם בזה נראה, לפ"מ שהביא הפרדס לעיל מינה ד' הרשב"א, דטעם הקדימה בברכותיהן שוות, הוא משום שאינו בדין שיפטור שאינו חשוב את החשוב, עיי"ש, ולפ"ז י"ל, דכ"ז הוא בב' מינים דעיקר הברכה חלה על מין א' ושאר המינים נפטרין מכח מין זה, אך במין א' י"ל דחיילא הברכה על כל המין, ול"ש הך דינא כלל, ומתפרש בזה מה שצידד באלי' רבה סו"ס ר"ו לדון דדינא דהרשב"א דאינו בדין שיפטור שאינו חשוב את החשוב דרך גרירה אלא דרך כוונה, הוא רק בב' מינים ולא במין א', והובא במ"ב שם סקכ"ו, וזהו שנסתפק הפרדס אם יש לו להקדים את הפרי היפה שבמינו, וזהו שלמד מדינא דמהיכא דגמיר בישולא, דאף כשמברך על דבר א' וחיילא הברכה על כולו, מ"מ יש לו לברך על המעולה והיפה שבהן.

ז] ולפ"ז י"ל, דע"כ הוא דפרוסה של גלוסקין ושלמה של בעה"ב שלמה של בעה"ב קודמת, הגם דפרוסה של חטין ושלמה של שעורין פרוסה של חטין קודמת, ואף לדעת הרמב"ם דחביב עדיף מז' המינים, והיינו משום דשאני פרוסה של חטין ושלמה של שעורין דב' מינים הם, ואינו בדין שיהא שאינו חשוב פוטר את החשוב, וע"כ יש לו להקדים את הפרוסה של חטין, משום שהיא מין ז' או משום שהיא חביבה טפי, ומשא"כ בפרוסה של גלוסקין ושלמה של בעה"ב דמין א' הוא, די"ל דאף דשל גלוסקין יפה, אי"ז חושבם כב' מינים, ול"ש כלל הך דינא, ואך דאתינן עלה משום דיש לו לברך על המעולה והיפה, ומשום כבוד הברכה, ובזה אמרינן דשלמה עדיפא, שיש בזה כבוד הברכה טפי.[[5]](#footnote-6)

ויש להוסיף טעם בזה, דהגם דלגבי כבוד הברכה שלם עדיף מחביב ומז' המינים, מ"מ בב' מינים דאתינן עלה משום שאינו בדין שיפטור שאינו חשוב את החשוב, הרי דבזה עדיפי חביב וז' המינים דחשיבי כדבר חשוב, אך שלם לא חשיב כדבר חשוב, ולא מצינו לדינא דשלם אלא לגבי כבוד הברכה שיברך על דבר שלם, אך לא מצינו דחשבינן לי' כדבר חשוב.

וכן נראה להדיא בלישנא דגמ', דמר סבר חשוב עדיף ומר סבר שלם עדיף, והרי דשלם אינו חשוב, כיון שאינו דבר המשובח, ואך שדנו שמא מעלת שלם עדיפא על מעלת חשוב, וגם בדינא דאינו בדין וכו', יש להקדים שלם לחשוב, וע"ז מייתינן מההיא דתרומה דחשוב עדיף משלם, אך כ"ז הוא בב' מינים, אך במין א' דכל דין הקדימה הוא משום כבוד הברכה, בזה ודאי דשלם עדיף שיש בזה כבוד הברכה טפי.

ח] ועיקר הך מילתא, דדינא דשלם הוא משום כבוד הברכה, יש לפרש דמה"ט הוא דאמר ר' יוחנן לעיל בסוגיין דשלמה מצוה מן המובחר, ואילו דין קדימה בב' מינים אינו מצוה מן המובחר בעלמא, אלא דין גמור הוא, וכמש"כ בתר"י בסוגיין, ועי' בפמ"ג קס"ח מש"ז א' שכתב עפ"ד תר"י דהעובר על דין קדימה מקרי עבריינא ועובר על דין תורה, ואפשר בר נידוי ומכת מרדות, משא"כ מצוה ממובחר, ויל"פ דכונתו הוא מה"ט, דדין קדימה בב' מינים שהוא משום דאינו בדין שיפטור שאינו חשוב את החשוב, הוי דין גמור, ואילו דין קדימה במין א', שהוא משום כבוד הברכה, אינו אלא מצוה מן המובחר,[[6]](#footnote-7) ובאמת דגם אם דינא דקדימה אינו משום דאינו בדין שיפטור שאינו חשוב את החשוב, ג"כ י"ל דבמין א' ל"ש דין זה, כיון דבמין א' חיילא הברכה על כולו, ול"ש בזה דין קדימה כלל, ואין בזה אלא מצוה מן המובחר משום כבוד הברכה.

ומצינו כן גם במה שפירשו הראשונים בדעת ר"ח בר אשי, דפת צנומה בקערה מברכין עלי' המוציא, דכיון שמתחלה צנמה לאוכלה עכשיו, יכול לברך על הפירורין אח"כ, לפי שיכול לברך אחר בציעה כמו קודם בציעה, כיון שסו"ס לצורך אכילה זו נעשית, והתוס' כתבו דמכח זה הויא כמו שלמה, והרי דאף דהברכה חלה כשכבר אינה שלמה, מ"מ כיון שבצעה לצורך אכילה מתקיים בזה מעלת שלמה, וכמדומה דזה מתבאר רק משום דמעלת שלמה הוא משום כבוד הברכה, ובזה י"ל דכל שהביאה שלמה ובצעה לצורך האכילה, איכא בזה לכבוד הברכה.[[7]](#footnote-8)

וכן נ' גם מדינא דמניח פרוסה בתוך השלמה ובוצע, ודעת רבים מקמאי דקאי על הביאו לפניו פתיתין ושלמים, ופירשו דבוצע מן הפרוסה לבדה, והרי דאף דלא חיילא עיקר הברכה על השלמה כלל, מ"מ כיון שהוא מניחה יחד ונראה כמברך גם על השלמה, מתקיים בזה דינא דשלמה, ואף להסוברים דבוצע משניהם, מ"מ לא מצינו שצריך לאכול משניהם בב"א, והיינו משום דלגבי דינא דשלמה, סגי במה שבוצע ממנה, שנראה כמברך על השלמה, והיינו משום דעיקר דינא דשלמה הוא משום כבוד הברכה, ואף בכה"ג איכא לכבוד הברכה, ומה"ט לא מצינו להך דינא דמניח וכו', רק בשלמה ופרוסה, ולא בשאר המעלות, ודו"ק.[[8]](#footnote-9)

וכן נראה גם מדינא דהשו"ע בסימן קס"ח ס"ג, דב' גלוסקאות הדבוקים יחד שנאפו ונחתך מן האחת והשנייה נשארה שלמה, טוב להפריד החתיכה מהשלמה כדי שתהא נראית שלמה, ממה שיניחנה דבוק בה אע"פ שנראית יותר גדולה, והנה לכאו' אף קודם שהפריד החתיכה מהשלמה, חשיבא השלמה עצמה כשלמה, ואך דכיון שדבוק לה חתיכה, אינה נראית כשלמה וכל' השו"ע, וע"כ יש לו להפרידה, ונראה דדין זה הוא דין מסוים בדין שלמה, דעיקרו הוא משום כבוד הברכה, וע"כ אף אם באמת שלמה היא, מ"מ כל שאינה נראית שלמה, לאו שפיר דמי.

ועד"ז נראה גם בדינא דהרמ"א שם, דלא יבצע ממנה במקום שהיתה דבוקה בחברתה ששם נראית כפרוסה, אלא יבצע ממקום השלם שבה, והוא ממהרי"ל, ונראה דג"ז הוא דין מסוים בדין שלמה, דעיקרו הוא משום כבוד הברכה, וע"כ יש להקפיד שלא יראה שחותך במקום שנראית כפרוסה.

ועפי"ז מסתבר דדינא דהרשב"א דאם בירך על שאינו חשוב לא פטר את החשוב אלא בשנתכוין לפטרו, הוא רק בשבא לפטור את ז' המינים או את החביב, אך בשבא לפטור את השלם ה"ה נפטר אף בלא שנתכוין לפטרו, דלא מצינו כלל דאמרינן בשלם דאינו בדין שיפטור שאינו שלם את השלם, כיון דהשלם אינו חשוב טפי, אך ילה"ע ע"ז, דממה שדנו בגמ' אם חשוב עדיף או שלם עדיף, נראה דגם בשלם שייך הך דינא, ואך דחשוב עדיף, וצ"ע בזה.

ט] ולפ"ז נמצא, דאף אי נימא דמודה הרמב"ם להא דשלם עדיף מחביב, כ"ז הוא במין א', אך בב' מינים ודאי דחביב עדיף, שהרי אף ז' המינים עדיפי משלם, וכ"ש דחביב עדיף.

ולפ"ז י"ל דגם לדעת אידך קמאי דס"ל דקי"ל כר"י דז' המינים עדיפי מחביב, אשר לדעתם שפיר י"ל דשלם עדיף מחביב, מ"מ אין לנו מקור לדין זה, דכל הא דמצינו דשלם עדיף מחביב הוא רק במין א', דהוא כבוד הברכה טפי לברך על השלם, אך בב' מינים דאתינן עלה משום דאינו בדין שיהא שאינו חשוב פוטר את החשוב, י"ל דחביב עדיף משלם, משום דחשוב עדיף.

אמנם המג"א בסימן רי"א סק"א כתב דשלם וחביב שלם עדיף, ומקורו הוא מדינא דפת נקי' שלמה ופת קבר פרוסה,[[9]](#footnote-10) והרי דס"ל דאין לחלק בזה בין מין א' לב' מינים, ולפ"ז הדר צ"ע דמ"ט לא כתב המג"א בסימן קס"ח ס"א על הך דינא דלדעת הרמב"ם דחביב עדיף מז' המינים, ודאי דחביב עדיף משלם, שהרי אף מוקדם בפסוק עדיף משלם וכ"ש דחביב עדיף.

וכד' המג"א מבו' בד' התוס' בסוגיין, וזה ממש"כ בסוד"ה כתנאי דא"א לפרש דחטין עדיפי משום שפת של חטין חשוב מפת של שעורים, דהא פירשתי דבמין אחד פת נקי' ופת קיבר השלם עדיף, והרי דס"ל דאין לחלק בזה בין מין א' לבין ב' מינים, וכ"ה דבמין א' השלם עדיף על הפת הנקי', ה"נ הוא בב' מינים.

**ג**

י] כתב בשעה"צ סימן רי"א סק"ה, והנה כ"ז הוא דוקא בדבר שברכותיהן שוין וכו', אבל בדבר שאין ברכותיהן שוין צריך עיון בכל אלו הדינים, דלכאורה אפשר לומר כיון דמעיקר הדין קי"ל כדעה ב' שבס"א דחביב עדיף אפילו ממין ז', ממילא כ"ש דשלם עדיף מינה [דהא שלם עדיף אפי' מחביב], או אולי יש לומר בהיפך, דהא דקי"ל ששלם עדיף מחביב, היינו בשברכותיהן שוין ובא לפוטרו בברכתו, אבל בשאין ברכותיהן שוין כיון דקי"ל בזה דאפילו ממין ז' חביב עדיף א"כ כ"ש דעדיף משלם דגרוע ממעלת מין ז' וצ"ע, וראיתי בדה"ח בסוף אות כ"ז שפסק דשלם עדיף אפילו מחביב ומין ז', ור"ל בשאין ברכותיהן שוין ואפה"ע ופה"א קאי עיי"ש, ולא אדע ראיתו לזה, [ומש"כ שם במוקף אף שהמג"א כתב וכו', זהו לדעת הרא"ש דפסק כר' יהודה, לא אדע אי' פסק כר' יהודה באין ברכותיהן שוין, ואי ר"ל בברכותיהן שוין, למה סיים אבל למאי דקי"ל כרבנן וכו', הא בשו"ע נזכר דעה הראשונה בסתמא,[[10]](#footnote-11) ואולי מש"כ הרא"ש צ"ל הראשונים (דיש ראשונים דס"ל דהלכה כר' יהודה אפילו באין ברכותיהן שוין), ור"ל דלדידהו יהיה שייך דברי המגן אברהם אפילו באין ברכותיהן שוין, אבל לדידן דפסקינן בשו"ע דבאין ברכותיהן שוין חביב עדיף וכו', ומ"מ עדיין צ"ע], עכ"ל.

ולכאו' שורש הספק בזה הוא, שהרי הא דבאין ברכותיהן שוות חביב עדיף ממין ז', פירש הרשב"א דהוא משום שאינו פוטרו בברכתו, והיינו דהא דמין ז' עדיף מחביב, הוא בשהוא פוטרו בברכתו ובזה אמרינן דאינו בדין שיהא אינו חשוב פוטר את החשוב, ומין ז' חשוב טפי, אך באין ברכותיהן שוות ל"ב להקדים את המין החשוב, אלא יש לנו לדון איזו ברכה חשובה טפי, ובזה אמרינן דברכה על החביב היא חשובה טפי, ועפי"ז יש להסתפק בדינא דשלם, דהגם דמחד גיסא הוא מעלה בחפצא וכדין מין ז', וי"ל דבאין ברכותיהן שוות ל"ב להקדים את המין החשוב, אך מאידך הרי כבר נת' דעיקר מעלת השלם הוא משום כבוד הברכה, ונמצא דברכה על השלם היא ברכה מעולה טפי, וע"כ י"ל דגם באין ברכותיהן שוות יש להקדים את ברכת השלם, דברכתו מעולה טפי.

ומצאתי בס' יד הקטנה ברכות פ"ה סי"א שכתב דבאין ברכותיהן שוות חביב עדיף משלם, ושם סקכ"ג פירש הטעם, ז"ל, דכיון דאלימא חביב באינן שוות יותר ממין ז' כ"ש דעדיפא משלם, ושאני לעיל וכו' דשם מיירי בברכותיהן שוות וחביב נדחה מפני מין ז', לכך נדחה גם מפני שלם, ואפשר דגם בשלם שייך זאת הסברא שכתבתי בס"ק דלעיל והוא דלא שייך לברך על הפרוסה ועל השלם כלל לא, משא"כ באינן שוות דעכ"פ יברך על השלם לכך לענין קדימה חביב עדיף, עכ"ל.

יא] ואמנם לכאו' לדינא יש לצדד בזה, דאחר שהשעה"צ הניח לדין זה בצ"ע, והיד הקטנה נקט דחביב עדיף, א"כ כיון דלדעת הרמב"ם דחביב עדיף ממין ז' אף בשברכותיהן שוות, ודאי דחביב ומין ז' קודמין לשלם אף בשאין ברכותיהן שוות, שהרי לדעת הרמב"ם ליכא נפ"מ בין ברכותיהן שוות לאין ברכותיהן שוות, וכיון דכשברכותיהן שוות קי"ל דמין ז' קודם לשלם, ולדעת הרמב"ם כ"ש דחביב קודם לשלם, וכמש"נ לעיל, ה"נ הוא באין ברכותיהן שוות, יש לנו לנהוג כן, ולהקדים חביב ומין ז' לשלם, ואף שהשעה"צ סק"ח כתב דהעיקר לדינא הוא שלא כדעת הרמב"ם, מ"מ כיון שכתב שם ובביאוה"ל ס"א דכדעת הרמב"ם ס"ל לעוד הרבה ראשונים, ובביאוה"ל שם כתב דיש לצרף לדעתם, עיי"ש, ע"כ גם יש לצרף לדעתם ולהקדים החביב ומין ז' לשלם, אחר שהשעה"צ נשאר בזה בספק.

1. והך מילתא דדין הקדימה דפת נקי' על פת קיבר הוא מדין חביב, כ"ה מבו' להדיא בד' התוס' סוד"ה אבל, וכ"ה בל' הב"י סימן קס"ח, אך במג"א שם סק"ז דן לומר דנקי עדיף אפי' אינו חביב, ומבו' בדבריו שם דלפ"ז מעלת נקי עדיפא ממעלת חביב, וע"כ אף אם הוא חביב לו טפי פת קיבר, יש לו לברך על פת נקי', והיינו דמעלת נקי היא מעלה בעצם הפת שהיא פת חשובה טפי, ויש מקום לומר דמעלה זו אינה אלא בפת ולא בשאר מילי, וצ"ע. [↑](#footnote-ref-2)
2. ובדברי דוד לקמן דמ"א. כתב בדעת התוס', דמש"א לעיל דל"ט. דברכה המבוררת עדיפא מחביב, הוא רק לדעת ר' יהודה דס"ל דמין ז' עדיף מחביב, וס"ל דאין מעלה כ"כ בחביב, אך לדעת רבנן דחביב עדיף ממין ז', אף ה"ה עדיף מברכה המבוררת, עיי"ש בדבריו, וכ"ה מבו' בפשוטו בד' התוס' שם וביותר בתוס' ר"י שיריליאון שם, דלדעת ר' יהודה בפה"ע קודם לבפה"א אף כשפרי האדמה חביב, ולדעת רבנן אינו קודם, עייש"ה, ומבו' בדבריו כדרך הב', דעיקר פלוגתא דר"י וחכמים הוא במעלת החביב, דלר"י חביב לא חשיב כ"כ, ולרבנן חביב חשיב טפי. [↑](#footnote-ref-3)
3. וצ"ע בד' הגר"ז בסדר ברכת הנהנין פ"י ס"ו שכתב בדין ב' מיני פירות דשלם עדיף מחביב ושם ס"ח כתב דז' המינים עדיפי משלם, וצ"ע שהרי שם סעיף ה' ח' ט' נקט דלא הוכרע הדין בפלוגתת תוס' והרא"ש עם הרמב"ם אם ז' המינים עדיף או חביב עדיף, ואיזה שירצה יקדים, ולדעת הרמב"ם דחביב עדיף, הרי א"א לומר דשלם עדיף מחביב וז' המינים עדיפי משלם, וצ"ע בזה. [↑](#footnote-ref-4)
4. ומש"כ הבית מאיר שם, דאף דדברים אלו הם ירושלמי, צ"ל דלהרמב"ם דחביב עדיף איירי הכא בשאין הכוסמין חביבין לו באותה שעה, עכ"ד, צע"ג שהרי להדיא אמרו בירושלמי דהך דינא אתיא כר' יהודה, וא"כ לדעת הרמב"ם דקי"ל כרבנן, ליתא להך דינא. [↑](#footnote-ref-5)
5. ולפ"ז נמצא, דהא דבפת נקי' ופת קבר ממין א' מקדים את הפת הנקי', אי"ז חד דינא עם דין קדימה דחביב בב' מינים, אלא הוא משום כבוד הברכה, דכבוד הברכה הוא לברך על החביב.

   ועפי"ז י"ל במש"כ התוס' בשם השר מקוצי שציוה לסלק את הפת לבן של נכרי מן השלחן עד לאחר ברכת המוציא, והנה לגבי דין קדימה בב' מינים לא מצינו דמהני לסלק מין א' מן השלחן ולהקדים את השני, ואמנם כתב הב"י דאם א' מן המינים אינו לפניו א"צ להמתין עליו, אך לכאו' אינו רשאי לסלקו לכתחילה מן השלחן, ונ' לפי הנ"ל דהוא משום דשאני דין קדימה במין א', דהוא רק מצוה מן המובחר משום כבוד הברכה, ובזה אמרינן דכל שאי"ז על השלחן, אין בזה חיסרון בכבוד הברכה, וצ"ע בזה.

   אמנם באמת לפ"מ שפירשו הפוסקים בד' השר מקוצי בטעם הא שציוה לסלקו מן השלחן, עי' בדבריהם, מעיקרא לק"מ, עיי"ש ודו"ק. [↑](#footnote-ref-6)
6. אך בל' תר"י מ' טפי דכונתו לחלק בין ב' מינים שהאחד גרוע מחבירו, לבין מין א' שאין הא' גרוע מחבירו, אלא שזה שלם וזה פרוסה.

   ובעיקר הדברים, מצינו בד' הגר"ז בסדר ברכת הנהנין פ"י ס"ו שכתב דקדימת חביב היא מצוה מן המובחר, וכנראה פירש ד' תר"י דרק בשל שעורים שהוא גרוע משל חטין, הוי זה דין גמור, אך קדימת חביב כשאין המין השני גרוע, אינה אלא מצוה מן המובחר, וצ"ע. [↑](#footnote-ref-7)
7. אך יש מקום לדון בזה, דגם לגבי מעלת שלמה סגי במה שהביאוה לפניו שלמה מתחילה, וע"ד מש"כ הרא"ש בדין ברי', דכל שהובא לפניו שלם אף שהשליך ממנו הגרעינים קודם האכילה, חשיב כברי', וי"ל דעד"ז הוא לגבי שלם. [↑](#footnote-ref-8)
8. ומה"ט הי' נראה, דלדעת הסוברים דהא דמניח פרוסה בתוך השלמה קאי על פרוסה של חטים ושלמה של שעורים, הרי דאף לדעת הרמב"ם ודעימי' דבוצע משניהם, מ"מ ודאי יש לו לאכול תחילה מן הפרוסה של חטים, שהרי אם יאכל תחילה מן השלמה של שעורים, לא יתקיים בזה דין הקדימה דחטים, דרק לגבי דין קדימה דשלם מהני מה שבוצע ממנו אף שאינו אוכלו תחילה, אך לגבי דין קדימה דחטים לכאו' כל שאינו אוכל ממנו לאו כלום הוא, אך הפוסקים לא הזהירו בזה, וצ"ע. [↑](#footnote-ref-9)
9. ונקט המג"א בפשיטות, דדינא דשלם עדיף אי"ז דין מסוים בפת, אלא הוא בכל הדברים, ולול"ד הי' מקום לדון, דהוי זה דין מסוים בפת משום כבוד הברכה, וכאשר מצינו שנתייחדה ברכת הפת דאיכא דין בציעה, ומבו' בד' הרא"ה והריטב"א דפתיתין גדולים וקטנים אין מעלה לגדולים על הקטנים, אלא בשהקטנים אינם בני בציעה, וכ"ה מבו' גם בד' הרשב"א והרא"ש דפת הצנומה בקערה דל"ש בה בציעה מיגרע גריעא, ובשאר דברים לא מצינו דאיכא דין בציעה, וע"כ י"ל דגם דין שלם, הוא רק בפת, ועי' שעה"צ רי"א סק"ג דבפת החמירו יותר בדין בציעה דשלם. - וכנראה דמקור ד' המג"א שלא לחלק בזה, הוא מהא דס"ד לדמויי להפלוגתא בבצל שלם קטן וחצי בצל גדול, וצ"ע בזה. [↑](#footnote-ref-10)
10. אמנם הנה בהמשך ד' הדה"ח שם נראה להדיא דאזיל התם כדעת הסוברים דגם בברכותיהן שוות חביב עדיף, וזהו שכתב שם דכ"ז הוא כשהשני אינו מין ז' כלל, אך כשהשני הוא ג"כ מין ז' וזה קודם בפסוק ה"ה קודם לו, והביא כן מפמ"ג, וכונתו למש"כ הפמ"ג באש"א סק"ה בדעת הרמב"ם דמוקדם בפסוק עדיף על חביב, ולפ"ז קיימי דבריו שכתב מתחילה דחביב עדיף, גם על ברכותיהן שוות, והכי משמע ממה שלא כתב לחלק דהיכא דברכותיהן שוות שאני דמין ז' עדיף, וגם לא הזכיר כלל לגוונא דברכותיהן שוות, ובע"כ דאזיל דשוה דין ברכותיהן שוות לדין אין ברכותיהן שוות, ודבריו בתחילה קיימי בין על בפה"ע ובפה"א ובין על ברכותיהן שוות, וע"ז כתב דשלם עדיף מחביב וממין ז', ופירש דאף דהמג"א כתב דמין ז' עדיף משלם, כ"ז הוא לדעת הרא"ש דקי"ל דמין ז' עדיף מחביב, אך לדעת הרמב"ם דחביב עדיף ממין ז', הרי דכיון דשלם עדיף מחביב, כ"ש דהוא עדיף ממין ז', וזה כמש"נ לעיל סק"ג מד' הרשב"א לקמן דמ"א..

    אך הדברים צ"ע, שהרי קי"ל דפרוסה של חטים ושלמה של שעורים פרוסה של חטים קודמת, וכן פסק הרמב"ם, ורק יר"ש מניח פרוסה בתוך השלמה ובוצע, והיינו או משום דשל חטים הוא מוקדם בפסוק או משום דהוא חביב, והרי דאף דקי"ל דחביב עדיף מז' מינים, מ"מ אין שלם קודם לחביב וז' מינים, ומ"ט כתב הדה"ח להלכה דשלם עדיף מחביב ומין ז', וצ"ע בזה. [↑](#footnote-ref-11)