לה - אתו רבים ומבטלי מחיצתא במחיצות דארץ ישראל
קטגוריות: ש_ס / יג עירובין / עירובין - הרב רפאל בהגר_מ שמואלביץ / עניינים / מחיצות מהדו_ב

**סימן לה**

**בדין אתו רבים ומבטלי מחיצתא במחיצות דארץ ישראל**

**א**

א] **עירובין כ"ב א',** א"ר יצחק בר יוסף א"ר יוחנן א"י אין חייבין עלי' משום רה"ר וכו', מ"ט אילימא משום דמקיף לה סולמא דצור מהך גיסא ומחתנא דגדר מהך גיסא, בבל נמי מקיף לה פרת מהך גיסא ודיגלת מהאי גיסא, דכולא עלמא נמי מקיף אוקיינוס, דילמא מעלות ומורדות קאמרת וכו'.

**והתוס'** שם כתבו, ז"ל, ותימה דלרבנן כל א"י ישראל תעשה רה"י ע"י סולמא דצור ומחתנא דגדר, ובבל נמי דמקיף לה דיגלת ולא אתרו"מ וכו', וי"ל דמחיצה שאינה עשוי' בידי אדם לא חשיבא מחיצה כולי האי ואפי' רבנן מודו דאתרו"מ, עכ"ל.[[1]](#footnote-2)

ב] **והנה** המג"א בסימן שס"ג סק"ל פירש לד' התוס', דהא דאמרינן בזה אתרו"מ, היינו דבקיעת הרבים בספינות מבטלת למחיצות, עיי"ש, וכ"ה מבו' גם בדבריו שם סק"מ, ועמש"נ בזה בסימן ל"ו.

**אך** החמד משה שם סק"ד נחלק ע"ז, דמש"כ התוס' דאמרינן בזה אתרו"מ, אי"ז מכח הא דהרבים עוברים במקום המחיצה, אלא הוא מכח הא דהרבים בוקעין בתוך א"י ובבל, ומקום שרבים בוקעין בו, ל"מ בו מחיצה שאינה עשוי' בידי אדם, עכ"ד, וכ"כ בתשו' שאילת יעב"ץ ח"א סימן ז', ובתשו' חת"ס או"ח סימן פ"ט.

ג] **ובתשו'** בית שלמה או"ח סימן נ"א תמה טובא ע"ז, ממש"כ התוס' לעיל בסוגיין דלדעת ר' יהודה דב' מחיצות דאורייתא ל"ש דינא דאתרו"מ היכא דאין הרבים בוקעין בב' מחיצות אלו, ומבו' להדיא מדבריהם דלא אמרינן אתרו"מ אלא כשהרבים בוקעין במקום המחיצות, וכ"ה מבו' גם מהא דמהני נעילת דלתות בירושלים, אף שהיו בתוכה רבים, ובע"כ דמש"כ התוס' הכא דאמרינן אתרו"מ, הוא משום דהרבים בוקעין במקום המחיצות, וכמש"כ המג"א, עכ"ד, ועי' גם בגאו"י בסוגיין שתמה כן ע"ד התוס', עיי"ש.

ד] **והחזו"א** בסימן ק"ז סק"א כתב לישב, דאין מכוון התוס' לדינא דאתרו"מ דסוגיין, אלא דבהיקף גדול כ"כ שאין דרך בנ"א לעשות דוגמתו, אתו רבים דבתוך המחיצות ומבטלי מחיצות, עיי"ש.

**אמנם** צ"ע בזה, דממה שהעמידו התוס' לקו' זו לדעת רבנן, מבו' דלדעת ר' יהודה אמרינן בזה אתרו"מ, וכ"ה מבו' גם בד' התוד"ה אילימא, ובד' הרשב"א שם, והרי דשפיר שייך בזה דינא דאתרו"מ דסוגיין, וכבר עמד ע"ז הבית שלמה שם, עיי"ש, והדק"ל דכיון דליכא בקיעת רבים במקום המחיצות, מה שייך בזה דינא דאתרו"מ.[[2]](#footnote-3)

ה] **ובאמת** דבד' הריטב"א בסוגיין מבו' דפליג ע"ד התוס', וס"ל דמה שאמרו מעיקרא דא"י אין חייבין עלי' משום רה"ר, אתיא אף כדעת ר' יהודה דאתרו"מ, עיי"ש,[[3]](#footnote-4) ונראה בטעמו דהוא משום דהכא ליכא בקיעת רבים במקום המחיצות, ובכה"ג לא אמרינן אתרו"מ, וכנ"ל, - וצ"ב ביסוד פלוגתת התוס' והריטב"א בזה.

**ב**

ו] **ונראה** לדון בזה, ובהקדם, דהנה בטעם הא דכל דמהני נעילת דלתות ברה"ר, פירש"י לקמן ק"א א' דהוא משום דאינה כדגלי מדבר שהוא דרך פתוח כל שעה, ועד"ז כתב הרשב"א בעבוה"ק שער ב' פ"ד וריש שער ג' דהוא משום דאין המקום מסור לרבים כל שעה.

**והנה** נתחדש בזה, דאף דגם כשדלתות המדינה ננעלות בלילה, אכתי המקום מסור לרבים שבתוך המדינה, לא סגי בזה לאשוויי רה"ר, וכיון דאין המקום מסור לרבים שמחוץ למדינה, ל"ה רה"ר, ובדעת הרשב"א נתבאר בסימן כ"ח ענף ג' דהוא משום דבעינן שיהא הרה"ר מפולש משער לשער, וע"כ כל שדלתותיו ננעלות בלילה, ואינו משמש בלילה כדרך הרבים משער לשער, ל"ה רה"ר.

ז] **ואמנם** הנה הדבר פשוט, דאף להס"ד דאין חייבין על ארץ ישראל משום רה"ר, כ"ז הוא משום דיש לה מחיצות גמורות, אך אם ל"ה בא"י מחיצות גמורות, אלא היו לה דלתות הננעלות בלילה, ל"ה אמרינן דאינה רה"ר מכח הא דאינה מסורה לרבים בכל שעה, שהרי היא מסורה לרבים שבתוך א"י, ול"ב כלל שתהא מסורה לרבים שמחוץ לא"י.[[4]](#footnote-5)

**ויש** ללמוד מזה, דמדינה אחת כירושלים וכיו"ב, כל הא דיש עלי' תורת רה"ר, הוא רק מכח הא דהיא מסורה לרבים שמחוצה לה, אך ארץ ישראל יש עלי' תורת רה"ר מכח הא דהיא מסורה לרבים שבתוכה, ול"ב כלל שתהא מסורה לרבים שחוצה לה.[[5]](#footnote-6)

ח] **ולפ"ז** נראה, דכל מש"כ התוס' דלא אמרינן אתרו"מ אלא כשהרבים בוקעין במקום המחיצות, הוא דוקא במחיצות דירושלים וכיו"ב, אך במחיצות דא"י שפיר אמרינן אתרו"מ אף כשאין הרבים בוקעין במקום המחיצות.

**והטעם** בזה הוא, דיסוד דינא דאתרו"מ הוא דאין המחיצה מועלת כל דאינה מעכבת את הרבים ואינה עומדת כנגד הרבים, ואך דהדבר חלוק, דבמדינה אחת דתורת רה"ר שעלי' הוא מכח שהיא משמשת להרבים שחוצה לה, הרי דכל דאיכא מחיצות כנגד רבים אלו דאין הרבים בוקעין במחיצות אלו, לא איכפת לן דאיכא רבים בתוכה, שהרי לא סגי ברבים אלו לאשוויי רה"ר, אלא בעינן להרבים שחוצה לה, וכנגד רבים אלו איכא מחיצות, ומשא"כ בארץ ישראל דתורת רה"ר שעלי' הוא משום שהיא משמשת להרבים שבתוכה, הרי דכל דאין מחיצותי' מעכבות את הרבים שבתוכה, אמרינן בזה אתרו"מ.[[6]](#footnote-7)

**ונמצא** לפ"ז, דיסוד הפלוגתא אם אתרו"מ הוא דלדעת רבנן מהנו המחיצות אף אם אינם מונעות בפועל את רגל הרבים, ולדעת ר' יהודה ל"מ המחיצות אלא כשהם מונעות בפועל את רגל הרבים, וע"כ לדידי' כל דאינם מונעות בפועל את רגל הרבים, או משום דהרבים בוקעין בהן, או משום דיש רבים בתוך ההיקף ואין המחיצות עומדות כלל כנגד רבים אלו, אינם מועילות.

**ג**

ט] **ויש** להוסיף בזה, דהנה הרשב"א בעבוה"ק ריש שער ג' כתב דפלטיא הויא רה"ר אף כשדלתות המדינה ננעלות בלילה, ובתשו' חכם צבי סו"ס ל"ז נקט בדעתו, דהויא הפלטיא רה"ר אף בשעה שהדלתות נעולות, וכתב לפ"ז דפלטיא הויא רה"ר אף כשיש למדינה מחיצות גמורות, עיי"ש.

**ואמנם** קשיא ע"ז מהא דס"ד בסוגיין דא"י אין חייבין עלי' משום רה"ר, ומשמעות הדברים דאף על הפלטיות שבתוכה אין חייבין משום רה"ר, והרי דשפיר מהני מחיצות גמורות אף לפלטיא.[[7]](#footnote-8)

י] **ולפמש"נ** נראה פשוט בזה, דכל מש"כ הרשב"א דל"מ מחיצות המדינה לפלטיא, הוא רק לפ"מ דקי"ל כר' יהודה דאתרו"מ, ול"מ המחיצה כשאינה מונעת את רגל הרבים, וע"כ הוא דבפלטיא דתורת רה"ר שעלי' הוא מכח הרבים שבתוך המדינה, ול"ב בה כלל להרבים שחוץ למדינה, ל"מ לה מחיצות המדינה שאינם מונעות את רבים אלו, - אך לדעת רבנן דלא אתרו"מ, ומהני מחיצות אף כשאינם מונעות בפועל את רגל הרבים, שפיר מהני מחיצות המדינה לפלטיא, וזהו שאמרו דאין חייבין על א"י משום רה"ר, דאתיא כרבנן דלא אתרו"מ, וכמש"כ הרשב"א.

**ונמצא** לפ"ז, דמש"כ הרשב"א דבפלטיא ל"מ נעילת דלתות, הוא מיסוד אחד עם מש"כ הרשב"א בסוגיין דלדעת ר' יהודה דאתרו"מ ודאי דל"מ מחיצות דא"י, אשר הוא משום דאין המחיצות מונעות כלל את רגל הרבים שבתוך ההיקף, וכמש"נ.

יא] **ואמנם** יש להעיר בזה, דבדינא דהרשב"א דל"מ נעילת דלתות בפלטיא, מבו' בדבריו דרק הפלטיא הויא רה"ר, אך שאר המדינה אכתי הויא רה"י, והכא במחיצות דא"י, הרי מכח הא דאמרינן אתרו"מ, ל"מ מחיצות א"י ובבל לאשוויי רה"י אף להמקומות שאין עליהן תורת רה"ר, שהרי יש כרמלית בא"י ובבבל, ול"מ המחיצות לאשוויי לה לרה"י.[[8]](#footnote-9)

**אמנם** י"ל בזה, דכל הא דמהני מחיצות המדינה לאשוויי להמקום שבתוכה רה"י, אף דאין המחיצות מועילות לפלטיא שבתוכה, הוא רק משום דאין הפלטיא מפסקת בין המחיצות לבין מקום זה, דכל מקום במדינה יש לו ג' מחיצות שאין הפלטיא מפסקת ביניהם לבין מקום זה, אך כל דיש במדינה ב' פלטיות מכאן ומכאן, י"ל דאף המקום שביניהם ל"ה רה"י, דאין לו ג' מחיצות, דב' המחיצות שמב' צידי הפלטיות אינם מועילות לו, דהפלטיא מפסקת ביניהם לבין מקום זה,[[9]](#footnote-10) וע"כ הוא דל"מ מחיצות דא"י ודבבל לאשוויי להמקום שבתוכן לרה"י, כיון דרה"ר מפסקת ביניהם לבין מקום זה, וצ"ע עוד בזה.

**ד**

יב] **ואמנם** בעיקר הך מילתא שנתבאר דכל דאיכא רבים בתוך ההיקף ואין המחיצות מונעות רגל רבים אלו, אמרינן אתרו"מ, נראה דד"ז תליא ביסוד דינא דאתרו"מ.

**דהנה** הרמב"ן במלחמות בסוגיין כתב בתו"ד, ז"ל, שאין הרבים מבטלין אלא המחיצה הפרוצה שלא נאמר בה לבוד מפני בקיעתן בפרצה, כגון דיומדין שאנו צריכין לומר בהן רואין המחיצות כאילו מאריכות וסותמות זו לזו, ובקיעה דרבים מפסקת בהן, עכ"ל, ומבו' בדבריו דיסוד דינא דאתרו"מ הוא דא"א לראות את המקום הפרוץ כסתום כיון דהרבים בוקעין שם.[[10]](#footnote-11)

**וכ"ה** גם משמעות ד' הריטב"א, ז"ל, ואע"פ שיש במזרח ובמערב פתחים, לא חשיבא סתימה דאתרו"מ וכו', שמפילין מחיצות שבמזרח ומערב כיון שבוקעין בהם תדיר דרך הפתחים וכאילו אין שם פתח ולא שום גיפופי והיו פרוצין במלואם, ולא יועילו צורת פתחים ולא גיפופי, עכ"ל, ומשמע דיסוד דינא דאתרו"מ הוא דבכה"ג דהרבים בוקעין במקום הפרוץ, לא חשבינן להעומ"ר ולהצוה"פ כסתימה על המקום הפרוץ, והו"ל כפרוץ במלואו.

**ובזה** מתפרש מש"כ הריטב"א לעיל בסוגיין בטעם הא דמהני נעילת דלתות, ז"ל, וכל שדלתותיה ננעלות בלילה נדון כסתימה גמורה ומחיצה שלימה וכאילו יש כאן ד' מחיצות, עכ"ל, ונראה דזה מתפרש לפי דבריו דיסוד דינא דאתרו"מ הוא דכל דהרבים בוקעין במקום הפרוץ לא חזינן למקום זה כסתום ע"י המחיצה שבצדדים וע"י הצוה"פ, וע"כ כל דאיכא שם דלת ננעלת דהיא סתימה גמורה ומחיצה שלימה, ה"ז מועיל אף דהרבים בוקעין שם, דכל דאיכא מחיצה במקום זה, אין בקיעת הרבים מבטלתה, ול"מ בקיעת הרבים אלא דמכח זה אמרינן דליכא כלל מחיצה במקום זה.[[11]](#footnote-12)

יג] **ולפ"ז** נראה לדעתם, דל"ש כל עיקר דינא דאתרו"מ אלא כשהרבים בוקעין במקום המחיצות עצמן, דבכה"ג אמרינן דאין רואים את המקום הפרוץ כסתום, כיון שהרבים בוקעין שם, אך כל שאינם בוקעין במקום המחיצות עצמן, אף אם איכא רבים בתוך ההיקף, ל"ש בזה כלל דינא דאתרו"מ, דכיון דאינם בוקעין במקום הפרוץ, שפיר אנו רואים את המקום הפרוץ כסתום, ולא איכפת לן כלל דאיכא רבים בתוך המחיצות.

**ונראה** דמה"ט הוא דפשיטא לי' להריטב"א דל"ש דינא דאתרו"מ במחיצות דא"י, דאף דאיכא התם רבים בתוך ההיקף, ואין המחיצות מונעות כלל את רגל הרבים, מ"מ כיון דאין הרבים בוקעין במקום הפרוץ, ל"ש בזה דינא דאתרו"מ.

יד] **ובדעת** התוס' דס"ל דבמחיצות דא"י אמרינן אתרו"מ, אף דאין הרבים בוקעין במקום המחיצות, נראה דפליגי ע"ד הרמב"ן והריטב"א וס"ל דיסוד דינא דאתרו"מ הוא דאין המחיצה מועלת כשאינה מונעת את רגל הרבים, - וכל הא דלא אמרינן אתרו"מ אלא כשהרבים בוקעין במקום המחיצות, הוא משום דכל דאינם בוקעין במקום המחיצות והמחיצות מונעות את הרבים שמחוץ להיקף, סגי בהכי לאשוויי רה"י, וע"כ הוא דס"ל דבמחיצות דא"י ובבל, אף אם אין הרבים בוקעין במקום המחיצות, מ"מ כיון דאיכא רבים בתוך ההיקף, ואין המחיצות מונעות כלל את רגל הרבים, ל"מ המחיצות.

**ה**

טו] **ובעיקר** הפלוגתא בזה, בפשוטו הי' נראה דנפ"מ בזה הוא בגונא דאיכא מחיצה גבוהה י' טפחים והרבים בוקעין מע"ג המחיצה, דלדעת הרמב"ן והריטב"א ליכא בזה לדינא דאתרו"מ, כיון דמחיצה זו הויא סתימה גמורה, ואין הרבים בוקעין בפרצות, אך לדעת התוס' שפיר איכא בזה לדינא דאתרו"מ. [[12]](#footnote-13)

טז] **אמנם** הנה נראה דיש ללמוד מד' התוס' דמודו דבכה"ג לא אמרינן אתרו"מ, וזה ממש"כ התוס' בד"ה ת"ש, ז"ל, וכגון שהבור רחוק מן הכותל ג"ט מכל צד והולכין דרך כאן וכאן וקמ"ל דאפ"ה לא בטלי מחיצה, דאי בור הולך מכותל לכותל פשיטא דהוי רה"י, עכ"ל, ובתוס' הרא"ש שם כתב, ז"ל, כיון דבור הויא כמחיצה שלישית פשיטא דהוא רה"י, דהא איכא ג' מחיצות מעלייתא, ולא מצינו בקיעת רבים לבטל ג' מחיצות שלימות, עכ"ל.

**והחזו"א** בסימן ק"ז סק"ב הק' על דבריהם, ז"ל, לכאו' נראה דמיירי דכותלי הבור מדרון המתלקט י' מתוך ד', וכמו שסיימו שרה"ר מהלכת בתוכו, ואינו מובן דא"כ מאי פשיטותא דבבור הולך מכותל לכותל הוי רה"י, אדרבה היינו דקא קשיא לי' ליתי רבים ולבטלי מחיצתא, עכ"ל, והיינו דאף דהבור הוי מחיצה גמורה, מ"מ כיון דהרבים בוקעין בו, הו"ל כתל המתלקט י' מתוך ד' דכל דהרבים בוקעין בו אמרינן דאתרו"מ.

**ונראה** דצ"ל בזה, לפמש"כ בתוס' הרא"ש שם, דהרבים עוברין "דרך פי הבור", ומבו' דלא איירי בגוונא דהבור הי' מתלקט י' מתוך ד' והרבים עוברין בתוכו וכמש"כ החזו"א, והרי כיון דהי' זה בור מים המשמש למילוי מים, סתמא דמילתא אין עוברין בתוכו, אלא איירי כשהרבים עוברין ע"ג פי הבור.

**ולפ"ז** נראה דמה"ט הוא דאין בקיעת הרבים זו מבטלת למחיצות הבור, דכל הא דבתל המתלקט אמרינן אתרו"מ, הוא רק משום דהרבים עוברין בתוך המחיצה, ואין המחיצה מונעת כלל את הרבים,[[13]](#footnote-14) אך בבור דאין הרבים עוברין בתוך גובה המחיצה, הרי דאף דהרבים עוברין מע"ג המחיצה, אי"ז מבטל את המחיצה.

**ולמדנו** לפ"ז מד' התוס', דאף דס"ל דכל דאין המחיצה מונעת את רגל הרבים, אמרינן אתרו"מ, אף אם אין הרבים בוקעין במקום הפרוץ, מ"מ כל דאיכא מחיצה י' טפחים והרבים בוקעין מע"ג המחיצה, לא אמרינן בזה אתרו"מ, כיון דהמחיצה מונעת את בקיעת הרבים במקומה, אלא שהן בוקעין מעל גבה,[[14]](#footnote-15) וצ"ע עוד בזה.

1. באחיעזר ח"ד סימן ח' נסתפק בתו"ד שמא מש"כ התוס' דל"מ מחיצה שאינה עשוי' בידי אדם, אי"ז אלא מדרבנן, עיי"ש, וצ"ע שהרי התוס' כתבו לפרש בזה טעם הא דא"י ובבל ל"ה רה"י, והרי חייבין על א"י ועל בבל משום רה"ר, ובע"כ דמדאורייתא ל"מ מחיצה שאינה עשוי' בידי אדם. [↑](#footnote-ref-2)
2. ושמא י"ל בזה, דלעולם עיקר דינא דאתרו"מ הוא אף כשאין הרבים בוקעין במקום המחיצות עצמן, ומה שנקטו התוס' לעיל בסוגיין דכל שאין הרבים בוקעין במקום המחיצות עצמן לא אמרינן אתרו"מ, הוא משום דכל דאיכא מחיצות דלא בקעי בהו רבים, ל"ד לדגלי מדבר, וממילא דל"ה המקום שבתוך המחיצות רה"ר, וכיון דל"ה רה"ר, תו לא אמרינן בזה אתרו"מ, וכמש"כ התוס' לעיל ו' ב' דלא אמרינן אתרו"מ במקום שאינו רה"ר, ואשר ע"כ במחיצות דא"י ודבבל דהוי שפיר כדגלי מדבר, שהרי אף המדבר הי' מוקף במחיצות דהאוקיינוס, המקיפין את כל העולם, ואך שבאנו לדון דיהא בכח המחיצות לאשוויי רה"י, הרי דע"ז מהני שפיר גם בקיעת רבים שלא במקום המחיצות.

   ובזה מתישב מש"כ המהרש"א ע"ד התוס', דלר"ה בר חיננא דמקום יותר מבית סאתים שלא הוקף לדירה ל"ה רה"י, ניחא הא דא"י ובבל ל"ה רה"י, ובתשו' בית אפרים או"ח סימן כ"ו ד"ה והנה מדברי המג"א תמה ע"ז, דאף לר"ה בר חיננא דקרפף שלא הוקף לדירה ל"ה רה"י, מ"מ מהני המחיצות שלא יהא המקום רה"ר, - ולפמש"נ ניחא, דהא דמודה ר"ה בר חיננא דקרפף יותר מבית סאתים שלא הוקף לדירה ל"ה רה"ר, הוא משום דהוא מוקף מחיצות ול"ד לדגלי מדבר, אך הכא דשפיר דמי המקום לדגלי מדבר, ובאנו לדון משום כח המחיצות לאשוויי רה"י, הרי דלדעת ר"ה בר חיננא ניחא, דלדידי' ל"מ מחיצות שלא הוקפו לדירה לאשוויי רה"י ביותר מבית סאתים.

   אך מד' התוס' לעיל דפשיטא להו דאין מקום כלל שתועיל בקיעת הרבים לבטל המחיצות אלא כשהן בוקעין במקום המחיצות, וכתבו מכח זה דבע"כ דהא דפריך דר' יהודה אדר' יהודה הוא משום דס"ד דאית לי' לר' יהודה דג' מחיצות דאורייתא, נראה טפי דכל עיקר דינא דאתרו"מ הוא כשהרבים בוקעין במקום המחיצות, וצ"ע. [↑](#footnote-ref-3)
3. וזה ממשה"ק דמ"ט לא פריך מהא דאמר ר' יוחנן דיש רה"ר בירושלים "וירושלים מא"י היא" ומקפי לי' האי סולמא ומחתנא, ומבו' להדיא דעיקר דינא דר' יוחנן דא"י אין חייבין עלי' משום רה"ר, מתישב עם הא דס"ל כר' יהודה דאתרו"מ, ולא קשיא לי' אלא דירושלים מא"י היא ומקפי לי' האי סולמא ומחתנא, דלד' התוס' אין להקשות כלל מכח הא דירושלים מא"י היא, שהרי כיון דהך דינא דירושלים אתיא כר' יהודה דאתרו"מ, הרי דלדידי' ליכא להך דינא דא"י אין חייבין עלי' משום רה"ר, ולדידהו אין להקשות אלא דהתם ס"ל לר' יוחנן כר' יהודה, והכא ס"ל כרבנן, וזה אינו שייך להא דירושלים מא"י היא, - ובזה מתפרש גם מה שלא תירץ הריטב"א כמש"כ התוס' והרשב"א דהתם אליבא דר' יהודה והכא אליבא דרבנן. [↑](#footnote-ref-4)
4. והרי בהא דפריך דכל העולם מקיף לי' אוקיינוס, הרי פשוט דכ"ז הוא משום דיש לו היקף מחיצות, אך אלמלי הא דהי' לו היקף מחיצות, ורק הי' לו דלתות הננעלות בלילה, ודאי ל"ה אמרינן דאינו רה"ר משום דאינו מסור לרבים, וה"נ הוא בארץ ישראל. [↑](#footnote-ref-5)
5. וגם אי נימא דהא דמהני נעילת דלתות לירושלים הוא משום דבעינן שתהא הרה"ר מפולשת משער לשער, הרי דכ"ז הוא במדינה אחת, דבעינן שתהא מפולשת עד חוץ למדינה, וכמש"כ הרמב"ן לקמן נ"ט א', אך בא"י ל"ב שתהא מפולשת עד חוצה לה, - והיינו משום דבמדינה אחת אין עלי' תורת רה"ר, אלא מכח הא דהיא משמשת כדרך להרבים שחוצה לה, אך בא"י יש עלי' תורת רה"ר מכח הא דהיא משמשת כדרך להרבים שבתוכה. [↑](#footnote-ref-6)
6. ויש להעיר לפ"ז במש"כ האחיעזר בח"ד סימן ח' דלדעת התוס' ל"מ מחיצות הנהר בפריז, כיון דאינם עשויות בידי אדם, עיי"ש, ולפמש"נ הרי דכל מש"כ התוס' דל"מ מחיצות שאינם עשויות בידי אדם כשיש רבים בתוך ההיקף, הוא רק בכגון א"י ובבל, אך במדינה אחת שפיר מהני לה מחיצות אלו, כ"ה דאם הי' לה דלתות ננעלות בלילה ל"ה חייבין עלי' משום רה"ר מכח הא דאינה מסורה לרבים שחוצה לה כל שעה. [↑](#footnote-ref-7)
7. ויש להוסיף, דאף אי נימא דמה שאמרו דאין חייבין עלי' משום רה"ר קאי רק על הסרטיות שבתוכה, אכתי לא א"ש, דלכאו' הדין נותן דכ"ה דל"מ מחיצות המדינה לפלטיות שבתוכה, כיון דיש רבים בתוך ההיקף, ה"נ לא יועילו מחיצות א"י אף לסרטיות שבתוכה, דודאי דסגי להו בהרבים שבתוך א"י, ול"ב שיהיו משמשין להרבים שחוץ לא"י, וכנ"ל. [↑](#footnote-ref-8)
8. והנה אמנם לדעת הרשב"א גופי' לא תיקשי, די"ל דבאמת לס"ד דלרבנן ל"ה חייבין על א"י משום רה"ר, הרי דאף לר"י דחייבין עלי' משום רה"ר משום דאתרו"מ, ל"ה המחיצות בטילות אלא כלפי המקומות דהוו רה"ר, אך שאר א"י הי' עלי' תורת רה"י, - אך תיקשי כן בד' התוס' שכתבו דהא דלפי האמת ל"ה א"י רה"י, הוא משום דבמחיצה שאינה עשוי' בידי אדם מודו רבנן דאתרו"מ, ותיקשי דכיון דכל הא דל"מ מחיצות א"י הוא משום דאתרו"מ, מ"ט ל"מ המחיצות להמקומות שאין עליהן תורת רה"ר.

   ואמנם י"ל בזה, דהתוס' פליגי ע"ד הרשב"א, וס"ל דכל דיש רה"ר בתוך המחיצות דאין המחיצות מועילות לו, אף אין המחיצות מועילות כלל, דלאשוויי רה"י בעינן שיהא המקום מובדל מרה"ר, וכל דיש רה"ר בתוך המחיצות, ל"מ המחיצות כלל, והא דמהני נעילת דלתות המדינה, אף שיש בתוכה פלטיא, הוא משום דגם בפלטיא בעינן שתהא מסורה לרבים שמחוץ למדינה, ושפיר מהני נעילת הדלתות אף לפלטיא, ואשר ע"כ כיון דל"מ מחיצות דא"י ודבבל להרה"ר שבתוכן, תו אינם מועילות כלל, וצ"ע. [↑](#footnote-ref-9)
9. ויש לסייע לזה, מהא דעיר שאין דלתותי' ננעלות בלילה ל"ה רה"י, ולא אמרינן דמ"מ יועילו מחיצותי' לענין המקומות שבתוכה דאין תורת רה"ר עליהן, שהרי לא אמרינן אתרו"מ אלא כלפי מקום שהוא רה"ר, וכמש"נ בסימן ל"א, ובע"כ דכיון דרה"ר מפסקת בין מחיצות העיר לבין מקומות אלו, ל"מ המחיצות למקומות אלו. [↑](#footnote-ref-10)
10. ומה"ט כתבו הגאו"י והקר"א בסוגיין בדעת הרמב"ן דבמחיצה דעומ"ר לא אמרינן אתרו"מ, והיינו משום דלא אמרינן אתרו"מ אלא במחיצות דדיומדין וכיו"ב דבעינן לראות את המקום הפרוץ כסתום, וכל שהרבים בוקעין שם א"א לראותו כסתום, אך במחיצה דעומ"ר סגי בהעומד במקומו, וא"צ לראות את המקום הפרוץ כסתום, וע"כ ל"ש בזה דינא דאתרו"מ.

    ויש להוסיף, דאף אי נימא בדעת הרמב"ן דגם במחיצה דעומ"ר אמרינן אתרו"מ, וכאשר כ"ה להדיא בד' הריטב"א בסוגיין, היינו משום דגם במחיצה דעומ"ר בעינן לראות דכל הרוח גדורה מכח העומד, וכל דהרבים בוקעין בה א"א לראותה כגדורה. [↑](#footnote-ref-11)
11. ולפ"ז ודאי דבמחיצה גמורה דהרבים בוקעין על גבי' ל"ש דינא דאתרו"מ, והא דבתל המתלקט אמרינן אתרו"מ, נראה דהוא משום דהא דתל המתלקט הוי רה"י הוא מדינא דגוד אסיק, וכל דהרבים בוקעין שם אין אנו רואים את המחיצה עולה למקום זה, וזה מקור נאמן למש"נ במק"א בדעת הרמב"ן דכל הא דתל המתלקט הוי רה"י הוא מדינא דגוד אסיק, ואכמ"ל. [↑](#footnote-ref-12)
12. עוד הי' נראה נפ"מ בפלוגתא זו, בדין דלת מסתובבת שהרבים בוקעין בה, דלדעת הרמב"ן והריטב"א ל"ש בזה דינא דאתרו"מ כיון דדלת זו הויא מחיצה גמורה וליכא פרצות כלל, אך לדעת התוס' שפיר שייך בזה דינא דאתרו"מ.

    אך באמת נראה דגם לדעת התוס' לא שייך בזה דינא דאתרו"מ, דכ"ה דמהני דלתות ננעלות בלילה, אף דביד הרבים לפתוח את הדלתות וליכנס שם, ואף לדעת ב"ש מהני דלת דכשהוא נכנס ויוצא נועל, אף דבפועל אין הדלת מעכבת את בקיעת הרבים, שהרי הוא פותח את הדלת ונכנס, והיינו משום דבעוד הדלת סגורה אין ביד הרבים ליכנס לשם, אלא שבידם לפתוח את הדלת וליכנס, וזה ל"ה בקיעה המבטלת למחיצות, וה"נ בדלת מסתובבת דאין ביד הרבים ליכנס לשם אלא ע"י שמסובבין אותה, אי"ז בקיעה המבטלת למחיצות. [↑](#footnote-ref-13)
13. והיינו דכיון דהמחיצה דתל המתלקט הויא כצירוף מחיצות, וכמש"כ בחי' הגר"ח בפ"ד מסוכה, נמצא דכל דהרבים עולין ע"ג התל, חשיב דהן בוקעין בתוך המחיצה י', וע"כ איכא בזה לדינא דאתרו"מ, ואכתי צ"ע. [↑](#footnote-ref-14)
14. ומצינו כן בד' החמד משה בסימן שס"ג סק"ד, עיי"ש שכתב בתו"ד, ז"ל, דאם יעברו כל עולם על מחיצה י' ואפי' לא נעשית בידי אדם לא תבטל, עכ"ל, והרי דפשיטא לי' דכל דאין הרבים בוקעין בתוך המחיצה אלא בוקעין על גבה, ל"ש כלל דינא דאתרו"מ, - אך בד' הקר"א לקמן נ"ט א' משמע דס"ל, דלמ"ד דאתרו"מ הוא אף בגונא דהרבים בוקעין ע"ג המחיצה ע"י סולם, עיי"ש, וצ"ע. [↑](#footnote-ref-15)