=א - ביסוד התיקון דלחי וקורה ברוח רביעית
קטגוריות: ש_ס / יג עירובין / עירובין - הרב רפאל בהגר_מ שמואלביץ / עניינים / מחיצות מהדו_ב

**סימן א**

**ביסוד התיקון דלחי וקורה ברוח רביעית**

**א**

א] **עירובין ב' א',** מבוי שהוא גבוה למעלה מכ' אמה ימעט, ובפירש"י שם, ז"ל, וקורה זו להתיר לטלטל בתוכה באה, דמדאורייתא וכו', ורבנן גזור עלי' משום דאתי לאחלופי ברה"ר, ושריוה בתקנתא דלחי או קורה דליהוי הכירא דלא ליתי למישרי רה"ר גמורה, עכ"ל.

**והגרע"א** בגהש"ס תמה במש"כ רש"י דהא דשריוה בתקנתא דלחי או קורה דליהוי הכירא, דהרי קי"ל דלחי העומד מאליו הוי לחי דלחי משום מחיצה.[[1]](#footnote-2)

**והפורת** יוסף כתב לישב, דכיון דאף למ"ד דלחי משום מחיצה בעינן היכר קצת, וכמש"כ התוס' לקמן ה' ב' ד"ה ארבע, וכ"כ עוד מרבוותא, ע"כ שפיר פירש"י דהא דמהני הלחי הוא משום דאיכא הכירא, - ועיי"ש שכתב דשמא קו' הגרע"א דאף דגם בלחי בעינן לההיכר, מ"מ לא הי' לרש"י להניח העיקר דהא דמהני לחי הוא משום מחיצה.

**ב**

ב] **והנה** כתב הרמב"ם בפי"ז משבת ה"ב, ז"ל, היאך מתירין מבוי הסתום, עושה לו ברוח רביעית לחי אחד או עושה עליו קורה ודיו וכו', שדין תורה בשלש מחיצות בלבד מותר לטלטל, ומדברי סופרים היא הרוח הרביעית, ולפיכך די לה בלחי או קורה, עכ"ל.

**ובחי'** הגר"ח בפט"ז משבת הק', דהך טעמא דבג' מחיצות מותר לטלטל מדין תורה, לא צריכינן רק לענין קורה דל"ה מחיצה, ואין כאן רק ג' מחיצות בלבד, וע"כ צריכינן לטעמא דבג' מחיצות מותר לטלטל מד"ת, אבל בלחי תיפו"ל דלחי הוי מחיצה גמורה ויש כאן ד' מחיצות והוי רה"י גמור מדאורייתא, וכמו שפסק הרמב"ם בפי"ז שם דמבוי שהכשירו בלחי הזורק לתוכו חייב, משום דלחי הוי מחיצה גמורה ונעשה בן ד' מחיצות, ולמה כלל הרמב"ם גם לחי בהך טעמא דבג' מחיצות מותר לטלטל מדין תורה, עיי"ש.

**ובגליונות** חזו"א שם כתב לישב, ז"ל, משום שאין לחי מתיר אלא אם סמכו עליו מבעו"י, ומחיצה הנעשית בשבת שמה מחיצה, וכיון דבעינן מחיצה ברוח רביעית כשנעשה בשבת, למה סגי בלחי מע"ש, ולזה יהיב טעמא שא"צ מחיצה ברוח רביעית אלא מדרבנן, עכ"ל, וצ"ב.

ג] **וביאור** הדברים הוא לפי המבו' בסוגיית הגמ' לקמן י"א ב', דהא דל"מ לחי או קורה ברוח שלישית, הוא משום דבעינן ג' מחיצות גמורות, והיינו או משום דג' מחיצות דאורייתא, או דאף אם מדאורייתא סגי בב' מחיצות, מ"מ אסרו חכמים לטלטל עד דאיכא ג' מחיצות, ולא התירו לחי או קורה אלא ברביעית בלבד, וכ"ה מבו' בד' התוס' לקמן י"ב ב' ד"ה איתיבי', עיי"ש, וכ"ה מבו' גם בד' הרמב"ן במלחמות לקמן כ"ב א' ובד' הראשונים לקמן צ"ד א.

**ונתחדש** בזה, דאף דלחי משום מחיצה והוי מחיצה דאורייתא, מ"מ מדרבנן לא סגי בלחי במקום דבעינן מחיצה, וע"כ הוא דל"מ לחי ברוח שלישית, ונת' עוד במק"א?.

ד] **ולפ"ז** מבוארים היטב ד' הרמב"ם, דכיון דד' מחיצות דאורייתא, הרי דהגם דמדאורייתא סגי בלחי ברוח רביעית, מ"מ מדרבנן הי' לנו להצריך מחיצה גמורה ול"מ לחי, דלחי ל"מ מדרבנן במקום דבעינן מחיצה, וכל הא דמהני לחי ברוח רביעית הוא רק משום דד"ת בג' מחיצות מותר לטלטל, וכל הא דבעינן תיקון ברוח רביעית הוא מדרבנן, וע"כ לא הצריכו בזה חכמים מחיצה גמורה.[[2]](#footnote-3)

**ועד"ז** מתפרש מש"כ החזו"א, דמהא דחזינן דל"מ לחי אלא כשסמכו עליו, בע"כ דמדרבנן ל"מ לחי כמחיצה גמורה, דאם הי' מועיל כמחיצה גמורה, ל"ה בעינן שיסמכו עליו מאתמול, דומיא דמחיצה גמורה דבפשוטו היא מועלת אף שלא סמכו עלי' מאתמול, וכל הא דמהני לחי ברוח רביעית, הוא מכח דסמכו עליו מאתמול ואיכא הכירא, - וכיון דאין הלחי מועיל כמחיצה גמורה, אלא מכח הא דאיכא הכירא, הרי דכל הא דה"ז מועיל ברוח רביעית הוא רק משום דמדאורייתא בג' מחיצות מותר לטלטל.

**ג**

ה] **ולפ"ז** שמעתי לפרש לדברי רש"י, דזהו מש"כ דהא דשריוה רבנן בלחי הוא כ"ה דליהוי הכירא, דאף דלחי משום מחיצה, הרי מדרבנן אין לחי מועיל במקום דבעינן מחיצה, וכל הא דמהני לחי ברוח רביעית הוא משום דברוח רביעית הקילו דל"ב מחיצה גמורה, וסגי בתורת המחיצה דלחי, דעי"ז כבר לא אתי לאיחלופי ברה"ר, וזהו שכתב רש"י דשריוה בתקנתא דלחי או קורה דליהוי הכירא דלא ליתי למישרי רה"ר גמורה.

**ויש** להוסיף, דעד"ז מתפרש גם עיקר הא דל"מ לחי אלא בדאיכא הכירא, ול"ד למחיצה גמורה דל"ב בה היכר, וכמש"כ הרשב"א לקמן י"א א' והרא"ש בסימן י"ג במחיצה דצוה"פ, וכ"כ הרשב"א לקמן ג' א' במחיצה דפי תקרה, דאף דלחי משום מחיצה, הרי מדרבנן אינו מועיל במקום דבעינן מחיצה, וכל מה שהקילו דמהני לחי ברוח רביעית, הוא משום דעי"ז כבר לא אתי לאיחלופי ברה"ר, וע"כ הוא דבעינן שיהא בו היכר קצת, - ומשא"כ במחיצה גמורה, דמהניא דעי"ז מוקף המקום בהיקף מעליא אף מרוח רביעית, א"צ היכר כלל, וכבר כתב כן האבנ"ז באו"ח סימן רע"א סקי"ב וסימן רצ"א סק"א, וכ"ה מבו' בד' החזו"א בגליונות שהבאנו לעיל, וכמש"נ לעיל סק"ד.[[3]](#footnote-4)

1. ולכאו' י"ל בזה, דהרי עיקר מה שהצריכו תיקון ברוח רביעית הוא משום דמיחלף ברה"ר גמורה, והא דמהני בזה לחי, הוא משום דע"י דאיכא מחיצת לחי הוי היכר דלא ליתי למישרי רה"ר גמורה, ושפיר פירש"י דהא דמהני הוא משום דהוי הכירא, וכ"ה מבו' בד' המרומי שדה לקמן ה' א', עיי"ש.

   אך מד' הגרע"א שעמד בזה נראה שפירש, דאף דמה שהצריכו לחי הוא משום דמיחלף ברה"ר גמורה, מ"מ הא דמהני הלחי, אינו משום דעי"ז איכא היכר, אלא הוא משום דכל דאיכא מחיצה ברוח רביעית ל"ד כלל לרה"ר, וזהו דקשיא לי' ע"ד רש"י שכתב דהלחי מהני משום דהוי היכר. [↑](#footnote-ref-2)
2. והנה אמנם לדעת הרמב"ם גופי' דד' מחיצות דאורייתא, לכאו' אין מקור להך מילתא דל"מ לחי מדרבנן במקום דבעינן מחיצה, דהא דל"מ לחי ברוח שלישית, הוא משום דגם מדאורייתא ל"מ אלא ברוח רביעית, - אך לכאו' יש ללמוד לזה מהא דל"מ לחי ברוח רביעית אלא כשסמכו עליו מאתמול, אף דבמחיצה גמורה ל"ב שיסמכו עלי' מאתמול, ובע"כ דל"מ לחי מדרבנן במקום דבעינן מחיצה, וכל הא דמהני לחי במחיצה רביעית הוא בדין תיקון מבוי, וע"כ ל"מ אלא כשסמכו עליו מאתמול, וזה בכלל דברי החזו"א בגליונות. [↑](#footnote-ref-3)
3. ואמנם זה מתישב לפשטות ד' רש"י לקמן ה' ב' דאף פסי חצר ל"מ בדליכא היכר קצת, והיינו משום דגם פסי חצר ל"מ כמחיצה גמורה, וכדחזינן דאינם מועילין ברוח שלישית, אך לדעת התוס' לקמן שם דבפסי חצר ל"ב הכירא, אף דאינם מחיצה גמורה, צל"פ בזה בע"א קצת, ואכמ"ל.? [↑](#footnote-ref-4)