ריחא בבישול
קטגוריות: ש_ס / מא חולין / חולין - הרב וורצל / תערובות ובב_ח / ריחא

קח-ב ריחא בהפסק קדירה

**א. ריחא בבישול-**

בשו"ע קח-ב כל דין ריחא רק בצלי אבל בא לבשלם בקדירה מותר אפי' לכתחילה אפי' בתנור קטן וסתום, וברמ"א כתב דדוקא בפתוח קצת אבל בסתום מכל הצדדים כדרך שמטמינים לשבת אסור וי"א בכה"ג אף בדיעבד ובהפמ"ר יש להקל [ובביאוה"ל תמז-א הביא מהמג"א שלא החמיר הרמ"א אלא במטמין הרבה שעות כדרך שמטמין לשבת, ועי' במג"א דלענין פסח יש להחמיר אפי' בהפמ"ר ובמ"ב תמז-יג כתב שרוב אחרונים הקילו בזה].

מקורו ברשב"א בתוה"ב ובקצר (י.) כתב הטעם שאין ריח המתבשלים גדול כ"כ, ובארוך (טו.) כתב בנו"א דכיון דכ"א בקדירה בפנ"ע ליכא ריחא כולי האי.

ועי' בב"י ובש"ך סקט"ז ופר"ח סקט"ו שהעיקר תלוי בהפסק קדירה.

אבל במג"א תמז-ד וכו"פ קח-ח וגר"ז תמז-י כתבו שהעיקר משום דבישול אין בו ריחא, והוסיף במג"א דכלח מה שהחמיר הרמ"א במטמין לשבת היינו משום שכל ההיתר בבישול מטעם שאין ריח המתבשל גדול כ"כ ובמטמין הרבה שעות חזינן שריחו גדול אבל לטעם הפסק קדירה שרי אף בזה.

אמנם בחוו"ד ויד יהודה החמירו במטמין לשבת אף דס"ל לעיקר הטעם דהפסק קדירה.

[ולדינא בפמ"ג שפ"ד קח-יח, חוו"ד בסוף הסימן דין ה',יד יהודה סקכ"ג וערוה"ש סקי"ב נקטו עיקר הטעם משום הפסק קדירה].

**ב. וכמה נפק"מ בזה:**

א. כתב בב"י נפק"מ בצלי קדר.

ב. קדירה מלאה עד פיה כתב הפר"ת קח-ב דלא חשיב הפסק קדירה.

ג. איסור צלי והיתר מבושל, כתב כנפי יונה דלטעם הפסק קדירה שרי אבל ריח צלי איכא.

ד. תנור הפתוח מן הצד ולא מלמעלה, כתב בכנפי יונה [דרכ"ת סק"ע] שאין בו היתר הפסק קדירה שהכל עולה למעלה וחוזר למטה ולא התירו אלא בפתוח למעלה, אמנם בשו"ע סתם להתיר אף בקטן סתום אף דבב"י ס"ל עיקר הטעם משום הפסק קדירה.