סי_ קכה
קטגוריות: שו_ע / אורח חיים / אורח חיים - דור המלקטים

**ט**

או"ח סימן קכ"ה

1. תענית.
2. .
3. תענית.
   1. **שלא לגזור תענית**
   2. .
4. נוסח קדושה למתפלל בבית הכנסת שמתפללים בו בנוסח שונה מנוסחו
   1. עי' ערך ' ', לשיטות ומר"מ.
5. העובר ברחוב ושומע קדושה מבית הכנסת האם חייב לענות עמהם.
   1. אליבא דהלכתא חט"ו עמ' ה' ).
   2. הגרש"ז אויערבאך זצוק"ל שאינו מחויב לענות עמהם. וכ"כ בס' אשי ישראל (פרק כ"ד ס"ק ס"ב) בשם מרן זצוק"ל שאינו חייב לענות והוכיח כן מס' נ"ה סעי' כ' דכתב השו"ע דאפי' מי שאינו עמהם "יכול" לענות ומשמע שרק רשאי.
   3. וכן שמעתי ממרן הגרי"ש אלישיב שליט"א דהעובר ברחוב ושומע קדושה מבית הכנסת שאינו חייב לענות עמהם וכ"כ בשם מרן שליט"א בס' תפלה כהלכתה (פרק י"ג ס"ק קי"ט). וכן ראיתי הרבה פעמים למרן שליט"א כשהיה עולה ויורד מביהמ"ד תפארת בחורים והיו שומעים קדיש וקדושה מהשטיבלעך של מאה שערים ולא היה עונה עמהם.
   4. וכן שמעתי מהגאון רבי נסים קרליץ שליט"א דהעובר ליד בית הכנסת ושומע קדושה יכול לענות עמהם אבל אינו חייב לענות עמהם.
   5. ומהגאון רבי שריה דבליצקי שליט"א שמעתי דאין מחויב לענות על קדושה כשאינו נמצא בתוך בית הכנסת אולם אם נמצאים שם בעלי בתים שחושבים שחיבים לענות שיענה עמהם כדי שלא יראה ביניהם כמזלזל בקדושה.
   6. **חיוב לענות אמן על קדיש של מנין אחר**.
      1. חזו"א (מעשה איש ח"ה עמ' י"א) – "כששומע קדיש או קדושה ממניין אחר, או ההולך ברחוב ושומע מהביהכנ"ס, אמר, שאמנם אינו מחוייב לשמוע, אבל אם שומע - חייב לענות".
      2. הגריש"א זצ"ל (אשרי האיש או"ח ח"א פרק י' אות י"ב, רבבות אפרים ח"א סי' פ"ט אות א') – "שהדין הוא בנמצא בביהכ"נ ולא עונה נראה ח"ו ככופר אבל לא שעובר ברחוב שצדיך לענות לקדיש ולקדושה ומסתבר דרוצים להכנס לחיוב דבר שבקדושה כן נ"ל".

הגריש"א זצ"ל (אשרי האיש או"ח ח"א פרק י' אות י"ג) – " ".

* + 1. הגרח"ק שליט"א (דולה ומשקה סוף עמ' נ"ה, הע' קנ"ה) – "שאלה: המגיע 'מוקדם לביהכנ"ס' להתפלל, ויש מנין קודם, שיש בו 'הרבה קדישים בסוף התפילה' ואם יענה כל הזמן אמן, עי"ז יהיה קשה לו להתרכז בתפילתו, מה יעשה. האם יכול להמנע מלענות אמן, כדי להתרכז בתפילתו, או שמחוייב לענות. תשובה: אם שומע חייב לענות, אבל יכול לצאת לחדר שני או לא להקשיב כלל ואז אין חייב. [הנה בעצם הדין שגם מי שלא נמצא במנין זה (שאומרים בו הקדישין), אלא שייך הוא למנין אחר, שמ"מ הוא 'חייב' לענות על הקדישין, דין זה מקורו הוא מתשובת מרן החזו"א למרן שליט"א, וכמו שהביא מרן שליט"א בספר אישי ישראל (תשו' קצ"ה ותשו' ר"י) שאמר לו החזו"א שהאוחז באמצע חזרת הש"ץ ושומע קדושה וברכו ממנין אחר 'חייב' לענות, וגם כשעובר ברחוב ושומע מבית כנסת קדושה וברכו חייב לענות. והובא כן ממרן שליט"א במעשה איש (ח"ה עמ' י"א) בשם החזו"א. ולכן גם כאן בנמצא במנין אחר ועוסק בתפילתו פוסק מרן שליט"א שאם שומע חייב לענות, אבל יכול לא להקשיב ולא להתחייב. אבל בספר נזר החיים ...]".
    2. הגרח"ק שליט"א (אשי ישראל תשובה קצ"ה) – "במ"ב סי' קכד ס"ק ג משמע דמותר באמצע חזרת הש"ץ לענות לקדושה, או ברכו ממנין אחר (דדוקא בצריך לצאת מהש"ץ יד"ח לעצמו לא יענה) ויל"ע אם חייב לענות למנין אחר או רק הרשות בידו. תשובה: שמעתי בשם החזו"א שחייב".
    3. הגרח"ק שליט"א (אשי ישראל תשובה ר"י) – "כת"ר כתב לי בשם מרן החזו"א דאם מתפלל במנין אחד ושומע קדושה ממנין אחר שחייב לענות, ויל"ע אם גם באופן שעובר ברחוב וכדומה ושומע קדושה מבהכ"נ האם חייב לענות. וכן יש להעיר מסי' נה סע' כ דכתב בשו"ע ד'יכול' לענות ומשמע שאינו חייב. תשובה: מסתמא ה"ה כשעובר, ואם יכול ממילא חייב".
    4. הגרח"ק שליט"א (נזר החיים עמ' קע"ה, אות ל"ז) – "העובר ברחוב ושומע קדיש או קדושה האם מחוייב לענות, וה"ה המתפלל במנין אחד ושומע קדיש או קדושה ממנין אחר. תשובת מרן שליט"א: החזו"א אמר שחייב, אך חמי (שליט"א) [זצ"ל] דייק דבשו"ע (סימן נ"ה ס"כ) כתוב דמותר משמע דאינו חייב, אך אין ראייתו מוכרחת".
    5. שלמת חיים (סי' קצ"ט, א"נ או"ח סי' קצ"ו) – "נסתפקתי, אם המברך נמצא בחדר אחר, האם גם אז השומע צריך לענות אמן, ולפעמים יש בזה ביטול תורה וכדומה, דאולי הקפידא היא דוקא באותו חדר דאז נמצא דהלה מזלזל ח"ו. תשובה: פשוט, אם הוא שומע הברכה כתקנה חייב לענות אמן, ואין בזה משום ביטול תורה דהרי מפסיק לכבודו של מקום ב"ה".
    6. קנה בושם (ח"ג סי' ד') – "ושומע קדיש או ברכו מחדר אחר ...".
    7. שבט הקהתי (ח"ד סי' ל"ג) – "ברחבת הכותל המערבי ...".
    8. העובר ברחוב ושומע קדושה מבית הכנסת: האם חייב לענות עמהם.
       1. אליבא דהלכתא חט"ו עמ' ה').

1. נ
   1. שו"ת אגרות משה אורח חיים חלק ג סימן ד ד"ה ובאחד) – "ובאחד שעומד באמצע התפלה שצריך לשתוק כשאומר הש"צ קדושה צריך לשמוע כשאומר הש"צ בעצמו דתרי קלי לא משתמעי ובפרט כשכל הצבור אומרים ביחד, ולכן יש להנהיג שהש"צ יאמר הקדושה בקול רם אחר שיאמרו הצבור בעצמו כדי שישמעו אלו שעומדים באמצע התפלה, ולשמוע מאחד מהצבור שעומד אצלו ושומע מה שאומר לא יצא אם לא שיודיענו קודם התפלה שיכוין להוציאו כי לרמוז לו בתפלה אסור, אבל מהש"צ יוצא אף שבזמננו אין הש"צ מוציאו מ"מ כיון שנתקן להוציא הוי סתם דעתו לעשות כהתקנה שהוא ממילא כנתכוין להוציא אם יש לאחד צורך לצאת אף שהוא אינו יודע מזה".
   2. בה"ל ( ).