התירא בלע - רשימות
קטגוריות: ש_ס / מא חולין / חולין - הרב רפאל בהגר_מ שמואלביץ / עניינים / הגעלת כלים

אור ליום ה' כ' מרחשון תשע"ה

א] דין התירא בלע בחמץ מצינו לגבי י"ב דברים, - א', לענין דינא דרב אשי, דדעת הראב"ד ודעימי' דחשיב כהתירא, ודעת הרמב"ן ודעימי' דחשיב כאיסורא. - ב', לענין נ"ט בר נ"ט, דדעת התוס' והרמב"ן ודעימייהו דחשיב כהתירא, ודעת הרשב"א ומהר"ם חלאוה דחשיב כהתירא. - ג', לענין גיעול לחבירו, דלדעת הרשב"א דמהני הגעלה במקום ליבון, מוכח מגמ' דחשיב כאיסורא. - ד', לענין דינא דהרמב"ן בפסחים, או דינא דהרא"ה בבדה"ב, מבו' דחשיב כהתירא. - ה', לענין דין חנ"נ מבו' במג"א סימן תמ"ז סקל"ח דתליא בהפלוגתא בדין נ"ט בר נ"ט, ואף שצירף להדעות דלא אמרינן חנ"נ בשאר איסורים, וכ"ה מבו' גם בד' הגר"א בסימן תנ"א. - ו', בדינא דהמרדכי דבהתירא בלע אין משערין בכולו, כתב הב"י דה"ז תלוי בהפלוגתא אם חמץ חשיב כהתירא או כאיסורא. - ז', עוד דנו בזה אם מותר לבטל חמץ קודם פסח ואין בזה משום אין מבטלין איסור לכתחילה, עי' בתשו' הר"ן. - ח', עי' פמ"ג סו"ס תנ"א דאם לקח כלי מגוי שבלוע בו חמץ ודעתו להשתמש בו בפסח, ל"מ לו טבילה קודם הגעלה, וי"ל דהוא תלוי אם חמץ חשיב כהתירא או כאיסורא. - ט', בד' הט"ז יל"פ, דכל הא דחמץ קודם פסח בטל, הוא רק משום דחשיב כהתירא, דאם הי' חשוב כאיסורא ל"ה בטל, ול"ד לחמץ בשעה שישית, דאיסור חמץ בשעה שישית בטל, אך אם חשבינן לי' כאיסורא, הרי בדין דלא יתבטל מכח איסור החמץ בתוך הפסח. - י', בנידון הראשונים אם חמץ קודם פסח בטל או דהיתר בהיתר לא בטל, יש שדנו דתלוי אם חשיב כהתירא או כאיסורא. - י"א, בד' הש"ך בסימן קל"ז סקי"ח דהא דמהני עירוי ג' ימים בכ"ח שבלע חמץ, הוא משום דהו"ל התירא בלע, עיי"ש. - י"ב, בפמ"ג בסימן תמ"ז מש"ז ט"ז כתב דככר חמץ שנתערב קודם הפסח, הו"ל כנולד האיסור בתערובת, וע"כ ה"ז בטל אף דהו"ל דבר חשוב, עיי"ש.

הפמ"ג בסימן תס"א כתב דדינא דהתירא בלע דסגי לי' בהגעלה, הוא רק במגעילו קודם זמן איסורו, וכבר תמה בגל' הגרע"א שם, דלפ"ד הרשב"א הרי במגעיל קודם זמן האיסור, גם לדעת רבא שרי, מדינא דכל יום נעשה גיעול לחבירו, וכל הא דבעינן לדינא דהתירא בלע דרב אשי, בע"כ דהוא לאחר זמן האיסור, עיי"ש.

ובאמת כן נראה מד' קמאי שפירשו דמש"א בסכיני דפסחא דסגי להו בהגעלה, דהוא משום דינא דהתירא בלע, והרי סתמא אמרינן דסגי להו בהגעלה, ולא אמרינן דצריך להגעילן קודם זמן האיסור, אך לדעת הסוברים דלעולם א"א להגעיל אחר זמן האיסור, משום דאף מו' שעות ולמעלה ה"ה אוסר בכ"ש, וה"ז חוזר ונבלע, וה"ז אסור אף אם הו"ל נטל"פ, ניחא.

ושוב הראוני בפסקי ה"ר יקותיאל משפיירא שנד' בסו"ס מהר"ם חלאוה לפסחים, שכתב דדינא דהתירא בלע הוא רק כשמגעיל קודם זמן האיסור, וכתב לישב בזה משה"ק הראשונים בהא דאמר רב אשי דסכינים טעונין ליבון, אף דאיהו גופי' ס"ל דבהתירא בלע ל"ב ליבון, וכתב הר"י משפיירא, דמש"א רב אשי דהן טעונין ליבון, היינו כשהוא מגעילן לאחר זמן האיסור, עיי"ש, וזה דבר חדש.