מוקצה ב 
קטגוריות: כללי / שיעורי הרב צבי ובר / אורח חיים / סימן שח עד שי - מוקצה

##### הלכות

##### **מוקצה**

##### או"ח סימן שח סעיף א

#####

##### שיעור ב

# **שיעורי הלכה**

### שיעורים על סדר השו"ע

### מפי מו"ר הגאון

### רבי **רפאל צבי ובר** שליט"א

## אי בעינן יחוד מקום

כתב הרמ"א (סימן שי סעיף ז) אסור לטלטל כיס של מעות אע"פ שהוציא המעות ממנו מבעוד יום, אא"כ עשה בו מעשה שפתחו מלמטה וסלקו מן היחוד, וכן נוהגין, מיהו לצורך גופו ומקומו מותר. ובמשנ"ב (ס"ק כז) תמה מדוע התיר השו"ע לטלטלו לצורך גופו ומקומו, הרי כיון שמקפיד שלא להשתמש בזה שימוש אחר יש לדונו כמוקצה מחמת חסרון כיס שאסור לטלטלו אף לצורך גו"מ. וסיים שם המשנ"ב בשם האליה רבה (ס"ק ח) דאם אינו מקפיד להניח בו דברים אחרים אינו בכלל מוקצה מחמת חסרון כיס, אלא ככלי שמל"א דשרי לטלטלו לצורך גו"מ.

ובשעה"צ (ס"ק יט) הביא בשם הבית מאיר (סימן שי סעיף ז ד"ה סעיף) שהקל דמוקצה מחמת חסרון כיס הוא דווקא בכלי שהדרך לייחד לו מקום, אך כיס המיוחד למעות שאין מקפידים לייחד לו מקום דינו כשאר כלי שמלאכתו לאיסור. ומבואר בדברי הבית מאיר שייחוד מקום הוא תנאי במוקצה מחמת חסרון כיס דרק דבר שמייחד לו מקום נחשב למוקצה מחמת חסרון כיס, אמנם נראה שהמשנ"ב לא היקל כן להלכה, ורק הביאו בשעה"צ, וכן משמע מסתימת הפוסקים.

ונפק"מ בזה בדבר שדרכו להקפיד עליו אך אינו מייחד לו מקום, וכגון מצלמה או תעודת זהות וכדו', ונראה שיש להחמיר בזה, וכ"כ בספר מנחת שבת על קצש"ע (סימן צ ס"ק כב).

## טלטול שעון קיר

והנה כתב החזו"א (סימן מג ס"ק יז) דכל כלי שאין מטלטלין אותו, אלא משתמשין בו במקומו וקובעין לו מקום לשימושו לא חשיב כלי לטלטול. והוסיף שם, דמטעם זה אסור לטלטל את המורה שעות שעל הכותל משום דקובע לו מקום לשימושו, והוי כמוקצה מחמת חסרון כיס דאסור לטלטלו אפילו לצורך גופו ומקומו. ומשמע דדעתו כדעת הבית מאיר דכל שקובע לו מקום חשיב כמוקצה מחמת חסרון כיס.

ובאמת במשנ"ב בסוף הסימן (ס"ק קסח) הביא בשם השערי תשובה דאף שמותר לטלטל את השעונים הקטנים הנקראים טאשיי"ן-אוה"ר [שעון כיס], מכל מקום אסור לטלטל את השעונים הגדולים הנקראים וואנ"ד-אוה"ר [שעון קיר], ומשמע מדבריו כסברת החזו"א שמכיון שקובעים לו מקום קבוע ואין מזיזים ממקומו הוי מוקצה. אמנם מקור המשנ"ב הוא מהשערי תשובה (ס"ק מט) והוא הביא דין זה בשם השבות יעקב שהשעון שנקרא שלא"ג-אוה"ר ודאי אסור בטלטול, ושם בשבו"י (ח"ג סימן כו) מבואר דכוונתו לשעון אורלגין שמשום שעושה רעש יש לאוסרו דהוי ככלי שמלאכתו לאיסור, עוד כתב טעם לאסור שמכיון שמקפידים עליו שלא לעשות בו שימוש אחר, הוי מוקצה מחמת חסרון כיס, ומשמע שמשום הטעם שמשתמשים בו במקומו אינו סיבה לאיסור.

## דין בסיס לשלהבת

איתא בשבת (מו, ב) דשלהבת של נר אסורה באיסור מוקצה, ואסור לטלטלה אף לצורך גופו ומקומו, וכך נפסק בשו"ע סימן רעט (סעיף א). ובחזו"א (סימן מא ס"ק טז) ביאר דהטעם ששלהבת אסורה משום שהדרך שהיא לא זזה ממקומה, ודבר שאין הדרך להזיזו ממקומו אף שנהנה ממנו בשבת חשיב מוקצה, ומשום כך אסור לטלטל את הנר והשמן, דהוו בסיס לשלהבת.

אמנם האגרות משה (ח"ג סימן נ) ביאר דהטעם ששלהבת חשיבא מוקצה ואסור לטלטלה אף לצורך גופו ומקומו הוא משום שאינה כלי כלל, כיון שא"א לעשות בו שימוש בשבת, ודמי לעצים ואבנים דמשום שאינם כלי אסור לטלטלם אף לצורך גופו ומקומו.

## נר שפועל ע"י חשמל

והנה כתב בחוט שני (פמ"ב אות ג) דלפי דברי החזו"א יש לאסור שימוש אף במנורה חשמלית משום דדמי לשלהבת, וכן לגבי מכשירי חימום י"ל דכיון שיש לו גוף שמתלהט ע"י החשמל הרי הוא כדין שלהבת, ואסור לטלטלו אף לצורך גופו ומקומו, ומסתבר דה"ה לנורות לד שדינם כשלהבת ואסור לטלטלם אף לצורך גופם או מקומם.

## שאר כלים חשמליים

ובחוט שני שם הסתפק דאף כל כלי חשמלי יש לדונו כבסיס לשלהבת, ואפילו שאין בהם גוף שמתלהט, משום שזרם החשמל שזורם במכשיר נחשב כשלהבת, והוסיף עוד סברא לדמות לשלהבת, דכיון שכח החשמל מגיע ע"י חיבור של חוט החשמל שמגביל את הטלטול של המכשיר, הרי דדמי לשלהבת, דמשום שאין דרך לטלטלו, אסור לטלטלו אף לצורך גופו ומקומו. וכתב שם שכלי חשמלי שיש לו בטריה אף שיש שם זרם חשמלי מותר לטלטלו כיון שהשעון עם הבטריה נחשב ככלי אחד. והנה לטעם שאיסורו משום שהחיבור לחשמל מגביל את הטלטול שלו מובן שבמכשיר עם בטריה יש להקל, אך לפי הסברא שזרם החשמל חשיב כשלהבת, צ"ב מדוע אין איסור.

אמנם דעת הגריש"א (הובא בשבות יצחק פי"ד אות א) שרק במכשיר חשמלי שיש לו גוף מתלהט יש לחוש שדומה לשלהבת, ודעתו דמשום שאין אנו יודעים מדוע אסרו חז"ל שלהבת יש לאסור היכא שיש גוף שמתלהט, אך מכשירים חשמליים שאין בהם גוף שמתלהט כמו מאורר וכדו' אינו נידון כבסיס לשלהבת.

ונראה דגם לדבריו אם יש נורה קטנה של אור שמסמנת אם המכשיר פועל, אינו נחשב משום כך בסיס לשלהבת, כיון שאין הנורה עיקרה של כלי.

[אמנם עדיין יש לאסור לטלטל מחמה לצל אף מכשיר חשמלי שאין בו גוף שמתלהט, כגון ואף ששימושו בשבת אינו ע"י איסור שהרי הוא דלוק מערב שבת, אפ"ה אסור ליהנות ממנו כיון שאופן השימוש בו הוא ע"י הדלקתו והיא מלאכה מדאורייתא, ודמי לקדירה שהונחה על האש מערב שבת, שאף שבשבת היא מונחת בהיתר על האש, דינה ככלי שמלאכתו לאיסור. וכן מצינו בתוספות בשבת (קכב, ב ד"ה רחת) שנר חשיב ככלי שמלאכתו לאיסור, וחלקו על הרשב"א שם שכתב שאינו נחשב ככלי שמלאכתו לאיסור.

אך דעת האגרות משה (שם) שאף לגבי שמיכה חשמלית שיש לה גוף שמתלהט חשיב ככלי שמלאכתו לאיסור ואינו נידון כבסיס לשלהבת כיון שהוא כלי. אמנם בנר הפועל מכח החשמל הסכים האגרות משה (ח"ה סימן כב אות לו) שיש להחמיר כיון דדמי לשלהבת של אש, וכנראה החמיר רק בפתיל לוהט הניכר אך כשהוא מכוסה אינו דומה ממש לשלהבת.

## כלי שמלאכתו לאיסור שאין בו שימושי היתר

נחלקו הראשונים לגבי טלטול קרנא דאומנא [היינו הכלי שמקיזין בו דם] דדעת הבעל המאור (שבת קנד, ב) שאסור להשתמש בו אפילו לצורך גופו ומקומו דכיון שאין הדרך להזיזו כלל הוי כמוקצה גמור ואסור לטלטלו אף לצורך גו"מ, ומבואר מדבריו דכלי שמלאכתו לאיסור שאין בו שימושי היתר אסור, אך הרשב"א (שם) חולק וסובר דקרנא דאומנא הוי ככל כלי שמלאכתו לאיסור דשרי לטלטלו לצורך גו"מ.

וכן מבואר בדברי התוס' בשבת (מז, א ד"ה הנח) שכתבו דמותר לטלטל פתילה לצורך גופו ומקומו כיון דהוי כלי, והרעק"א (במשניות ס"פ כירה) תמה על דברי התוס' דמדוע מותר לטלטלה לצורך גופה, הרי כיון שהשימוש בה אסור בשבת הרי היא אינה כלי כלל. ובאמת כוונת התוס' דאף שאין בפתילה שימושי היתר הרי היא כלי ולא גרע מכלי שמל"א שמותר לטלטלו לצורך גו"מ, אך הרעק"א נקט דכלשמל"א שאין בו שימושי היתר בשבת לא חשיב ככלי כלל.

אמנם דברי הרעק"א סותרים את מש"כ בגיליון השו"ע (סימן שו סעיף ו) שמותר לשלוח דורון לחבירו פמוטות דחשיב כלי שמלאכתו לאיסור וטלטול זה הוא לצורך גופו. ומבואר דחשיב כלי שמלאכתו לאיסור דשרי לצורך גופו, אף שלפמוטות אין שימוש היתר כלל בשבת.

ונראה לחלק דדוקא פמוטות שהם כלי אפילו שאינם ראויים לשימוש היתר שרי לטלטלם בשבת, משא"כ פתילה שמתכלה לגמרי והשימוש בה חד פעמי, לא חשיבא כלי כלל, ולכן אסור לטלטלה אף לצורך גופה ומקומה.

אמנם החזו"א (סימן מד ס"ק יג) כתב דבזמנינו יש לאסור לטלטל פמוטות כיון שאין בהם שימושי היתר לצורך גופן, ומשמע שדעתו כדעת הבעה"מ דכלי שמל"א שאין בו שימושי היתר אסור לגמרי.

ויש בזה כמה דוגמאות למעשה, כמו פלאפון ונגן וכדומה, שיהיה אסור לטלטלם לדעת החזו"א, אף אם אינו מקפיד עליהם, משום דאין בהם שימושי היתר כלל.

## מחלוקת האחרונים בטלטול נר ואי תלי במח' הנ"ל

ויש שתלו שמחלוקת זו היא מחלוקת האחרונים בדין טלטול נר שהביא המשנ"ב (שח ס"ק לד), דדעת המגן אברהם דנר אף שהודלק מערב שבת, כל שראוי להדלקה מקרי כל שמל"א ומותר לטלטלו לצורך גו"מ, אך לדעת המור וקציעה אפילו נר שלם אסור לטלטל לצורך גופו ומקומו, משום דאינו כלי כלל דלא חזי לאכילה ולתשמיש, ועיין בשעה"צ (סימן רעט ס"ק ד) שסתם כדעת המגן אברהם שמותר לטלטל נר לצורך גו"מ. ולכאורה נחלקו בפלוגתת הראשונים הנ"ל דכיון שלנר זה אין כלל שימושי היתר הו"ל כשמל"א שאין בו שימושי היתר.

אמנם יש לדחות שגם המור וקציעה סובר דכלי שמלאכתו לאיסור שאין בו שימושי היתר שרי בטלטול כיון דסו"ס הוא כלי, ורק בנר שהשימוש בו הוא חד פעמי ושימוש זה אסור בשבת הרי אינו נחשב ככלי כלל.

## טלטול גפרורים

אכן לגבי גפרורים יש לדון דאף לדעת המג"א יש לאסור דשמא רק לגבי נר משום שאפשר לכבותו ולחזור ולהדליקו חשיב כלי, אך גפרורים שהשימוש בהם הוא חד פעמי אף להמג"א יש לאסור בטלטול לצורך גופו ומקומו [וכעין מה שחילקנו לעיל בדעת הרעק"א] ובתהיל"ד (סימן שכב ס"ק ד) כתב שדינם של גפרורים הם ככלי שמלאכתו לאיסור ומותר לחצוץ בהם את שיניו דהוי טלטול לצורך גו"מ.

**הדינים העולים**

1. *דעת המג"א שמוקצה מחמת חסרון כיס אסור אף שאינו מייחד לו מקום, אך דעת הבית מאיר שרק אם מייחד לו מקום הוי מוקצה מחמת חסרון כיס, ופשטות הפוסקים להחמיר בזה, ולכן אסור לטלטל ת"ז וכדו' אף שאינו מייחד לו מקום.*
2. *שלהבת אסורה בטלטול אף לצורך גו"מ, ולדעת החזו"א הוא משום שאין הדרך לטלטלו כלל, אך לדעת האגרות משה הוא משום שאינו כלי כלל.*
3. *כתב החוט שני דלדעת החזו"א ה"ה כל מכשירי חשמל אסורים בטלטול אף לצורך גו"מ, דאין הדרך לטלטלם, ולדעת הגריש"א רק מכשירים שיש להם גוף לוהט יש להחמיר, ואפילו שלא ניכר הגוף המתלהט, והאגרות משה מתיר בכל כלי, ורק בנר חשמלי מחמיר*
4. *דדמי לשלהבת.*
5. *לדעת החזו"א אסור לטלטל שעון קיר משום שאין הדרך להזיזו ממקומו, וכ"מ במשנ"ב, אך מהשבו"י שהובא בשער"י משמע שאם אינו משמיע קול יש להתיר.*
6. *נחלקו הראשונים בכלי שמלאכתו לאיסור שאין בו שימושי היתר אם מותר לטלטלו לצורך גופו ומקומו. וסתימת המ"ב להקל בזה, אך מהחזו"א משמע שהחמיר בזה.*
7. *לדעת המג"א וכ"כ בשעה"צ מותר לטלטל נר שעוה לצורך גו"מ ולמור וקציעה אסור דאינו כלי.*
8. *אף לדעת המג"א שמותר לטלטל נר שעוה, יש להסתפק אם מותר לטלטל גפרורים שהשימוש בהם חד פעמי לצורך גופו ומקומו.*