מראי_מקומות_שיח_7
קטגוריות: שו_ע / אורח חיים / הלכות שבת - הרב יהושע ננקינסקי

**סימן שיח**

**סעיף ו, ז, ח**

השבוע בעז"ה נלמד ס' ו-ז-ח.

להשלמת הבנת ס' ו' רצוי ללמוד את הגמ' בשבת מח [ריש העמוד] רבה ורב זירא איקלעו לבי ריש גלותא, ובר"ן על הרי"ף [נלמד לעיל בסימן רנח].

**סעיף ו**

בפשטות מיירי בדיני בישול, דאם חם בשיעור יס"ד אין חשש בישול, וסיפא שמדובר בפחות מיס"ד ואז שייך בו חשש בישול, ולכן אסור להניח ע"ג קדירה חמה, ואם זה דבר יבש מבושל שרי בכל ענין [מג"א כג].

המ"ב מסביר שברישא מיירי שנותנו תוך הטמנה, והקשה הרי **בשבת** נאסר להטמין [גם בדבר שאינו מוסיף הבל], וז"ל "הכא כיון דעיקר הטמנה היה מבעוד יום לצורך הקדרה, דזה מותר ולכן אם נתגלה הקדרה דמותר לכסותה מותר לכסות **דרך אגב** גם הכלי שיש בו הדבר החם".

ובשעה"צ [עה] כן מוכח בר"ן וכו'. [בסוגיא דהוא עבדא דאנח כוזא דמיא, שבת מח]

ועיין בחזו"א [לז-יג] דהקשה מה שייך אגב הרי אין הפעולה אסורה משום טרחה ששייך לומר אגב זה גזירה שמא ימצא קדירתו צוננת וירתיחנה וא"כ מ"ש אגב.

והחזו"א מסביר את רב זירא שהתיר להטמין מדין **הטמנת צונן** שלא נאסרה, וע"ז חידש לו רבה שהיות **ומוסיף חום** לא מוגדר הטמנת צונן אלא הטמנה שנאסרה בשבת.

ולמ"ב הנידון בגמ' שרב זירא שהתיר סבר מצד האגב הנ"ל וע"ז רבה חידש היות ומתווסף חום זה דבר חשוב ולא נידון אגב אלא נידון כהטמנה, [היות וניכר פעולת הטמנתו], וכמבואר בסימן רנח.

ועיין לעיל במ"ב ס רנג ס"ק פח שאסר להטמין בשבת תוך דבר המוטמן ומ"ש מהכא שהתיר אגב וי"ל

**א.** דשם מיירי בדבר קר שמתחמם בשבת ולכן נאסר וכלעיל ס' רנ"ח.

**ב.** דכל חידוש המ"ב אגב זה **שמתעסק עם הקדירה** ובאה להטמינה כגון נתגלתה בזה שרי להוסיף עוד דבר חם מדין אגב, אבל לעיל ב-רנג מיירי שבא להטמין את הדבר החדש ומתעסק רק בהטמנתו ובזה גם למ"ב נאסר.

★בצק הוא מוקצה עיין מ"ב הכא ס"ק נב. וכן הוא בסימן רנד ס"ק מ'.

**סעיף ז-ח**

למ"ב זה אותו נידון בשני הסעיפים האם מותר נתינה לכתחילה מע"ג קדירה דאינו מקום בישול ולכך שרי, או דנידון כנתינה ע"ג אש קטומה דאסור, ושהשו"ע הכריע בס"ח **וראשון נראה עיקר** ה"ה לס"ז [עפ"י א"ר וגר"א].

ועיין במג"א [ס"ק כו] שחידש דהכרעת השו"ע רק בס"ח, אבל ס"ז דמיירי בדבר לח בזה יש עוד חשש דאם נתיר לתת מע"ג קדירה לא חם יבוא לתת חם קר [ונאסר מצד בישול] לכן בס"ז לא הכריע.

★במג"א [כה] שמסביר את האוסרים לתת ע"ג קדירה שנידון כנתינה ע"ג כירה, וז"ל "אסור להניחו ע"ג כירה **דגזרינן שמא יחתה**".

וצ"ע דלעיל נתבאר דהאיסור נתינה מצד **מחזי כמבשל** עיין מ"ב [רנג-נב] וז"ל "כיון שמעמידה במקום שדרך לבשל שם תמיד **נראה כמבשל לכתחלה** בשבת" ובשעה"צ שם ציין לר"ן ורשב"א. וכן הוא במ"ב הכא.

[ובפרט דבפשטות אחר הקטימה אין חשש שמא יחתה דיש לו היכר ועיין עוד שעה"צ רנג-לז].