בריה
קטגוריות: ש_ס / מא חולין / חולין - הרב וורצל / העור והרוטב / כביצה

חולין קיט: בדין בריה לשיעור כביצה בטו"א

**א. אי מהני בריה בפחות מכביצה-**אמרינן קיט. דאף אם אין שומר לפחות מכפול מ"מ בריה שאני שיש לו חשיבות, ועיין במאירי דה"נ גם לענין אין יד בפחות מכזית אמרינן בריה שאני, אבל בחזו"א עוקצין א-ג,יד, נסתפק בזה.

[ואולי יש לתלות במחלוקת הרמב"ן ורש"י, דלשיטת רש"י עיקר שיעור כזית ביד ופול בשומר הוא משום חשיבות וכשם דלענין שומר מהני בריה ה"נ לענין יד.

אבל לשיטת הרמב"ן חלוק שיעור של יד שהוא משום דבעי שיעור של טומאה שהוא כזית, אבל שומר שיעורו בפול דומיא דזרעים גדולים ויש מקום לחלק ביניהם דלא יהני שומר לענין יד, ואינו מוכרח].

ובגמ' לקמן בע"ב מוכיח מחיטין בקליפתן דשני שומרין מצטרפין, וכתב רש"י דהו"מ לדחויי דבריה שאני אלא דתירוצא דחיקא הוא.

ותמהו ע"ז ברש"ש ובחזו"א עוקצין א-ד מנ"ל לרש"י זה דיהני דין בריה לענין שני שומרין מצטרפים ואין בו שום סברא, ועחזו"א שהביא משטמ"ק שדיבור זה אינו מד' רש"י.

וע"ע בתו"ר שכתב בזה"ל:"דהכא לא משני בריה שאני דלא מהני בריה לצרף", והוא כד' האחרונים.

אבל בפשוטו אין כוונת רש"י דע"י בריה יהני לצרף את השומרים, אלא דע"י בריה אי"צ כביצה ואי"צ לצרף שתי שומרים רק סגי בחיטה אחת אף שאין בה כביצה, ולשון הברייתא בקליפתן לאו דוקא אלא חיטה אחת נמי, וכ"נ בחת"ס בכוונת רש"י דע"י בריה לא יצטרכו צירוף כלל.

ומ"מ מבואר לפי"ז חידוש בד' רש"י דלא רק לענין שומר ויד פחות מכזית מהני בריה אלא אף לענין עיקר דין כביצה של טו"א מהני סברת בריה שאי"צ כביצה.

והנה רש"י כתב דתי' דחיקא הוא, ועי' בחת"ס דאין כוונת רש"י דעיקר האוקימתא דבריה דחיקא שהרי בע"א איתא תי' זה, רק דחידוש הוא לומר שגם בעיקר דין כביצה תהני סברת בריה, ורק לענין שומר ויד פחות משיעור אמרינן כן, מיהו ל"מ כוונת רש"י כן דא"כ למה הוצרך לומר דשינויא דחיקא הוא הו"ל למימר דבאמת אה"נ לא מהני, ופשטות ד' רש"י משמע דפשיטא ליה דמהני בריה בכביצה אלא דעיקר האוקימתא היא דחוקה ורק לעיל בע"א נדחקו כן.

ובמגיה למל"מ פ"ד טו"א נקט כן להלכה דמהני סברת בריה אף בפחות מכביצה [ועיין בהג' עמק המלך בספר הליקוטים על הר"מ פ"ד טו"א שהוכיח מסוגיין דל"מ בריה אבל ברש"י מבואר לא כן].

וע"ע במאירי שבת צא., קמה. בשם גדולי הדורות שלפנינו כתב דמהני דין בריה לטומאה.

וכן מבואר בשיטת הר"מ להלכה, ער"מ שפסק דשומר שחלקו אינו מצטרף ומ"מ הביא הברייתא דחיטין בקליפתן, וכתב בליקוטי הלכות עין משפט-ש דפסק כד' רש"י די"ל בריה שאני.

**ב. היאך ילפינן שומר-**

אבל תמה על כ"ז בלב אריה דא"כ היאך ילפינן דין שומר לצרף לכביצה מחיטין בקליפתן והרי י"ל דבריה שאני?

ובפשוטו צ"ל דאי לאו דשומר מצטרף לא היה מועיל להחשב בריה, וכש"כ רבינו יונה לענין גרעין של פרי שאינו מצטרף לבריה כיון דא"ר לאכילה ואין בו המחייב של ברכה ה"נ הכא אם אין השומר מצטרף לטו"א לא יהני לדין בריה, וכל מש"כ רש"י דמהני בריה הוא רק אחר דקי"ל דשומר מצטרף א"כ שפיר אף בפחות מכביצה מועיל מתורת בריה.

ובמקו"א הבאנו קו' רעק"א מגמ' קב: דמהני צירוף גו"ע לצפור טמאה להחשב בריה ומ"ש מגרעין לענין ברכה ונתבאר שם שתי אופנים לחלק:

א. דבריה לענין ברכות תלוי בחשיבות האכילה ולא החשיבות החפצא משא"כ בדין מאכ"א תלוי בחשיבות החפצא של האיסור והרי העצמות מכלל שם צפור ורק שא"ר לאכילה לכך לא חייל בהו האיסור, ולפי"ז שפיר הכא דמי לדין בריה של ברכות שהוא תלוי בחשיבות האוכל ולא בחשיבות החפצא דאיסורא, ובפרט לפמש"כ במקו"א דדין כביצה הוא חשיבות באוכל ולא בטומאה.

[ב. דשאני דין ברכות שאינו חל בכלל הדבר כמו צפור טמאה שהתורה נתנה בו דין בכלל הצפור לכך מצטרפי גו"ע שהוא צורת הבריה, וא"כ ה"נ לא חייל בכללות הפרי רק בכל פרט ופרט ממנו מטמא טו"א, ולא יצטרף השומר].

**ג. בריה בכביצה להוציא טומאה-**

והנה במאירי שבת צא. הביא ד' התו"כ דלקבלת טומאה אי"צ כביצה וסגי בכ"ש משא"כ להוציא טומאה בעי כביצה דוקא, והוכיח מזה המאירי כשיטת הסוברים דלהכניס טומאה אי"צ כביצה וסגי בכ"ש.

אבל דחה המאירי די"ל דמיירי בבריה ולכך מהני להכניס טומאה אף בפחות מכביצה, ומבואר דמ"מ להוציא טומאה לא מהני בריה רק כביצה ממש.

ויתבאר לפמש"כ במקו"א דעיקר דין כביצה להכניס טומאה יסודו הוא בחשיבות האוכל ולא בדין הטומאה, אבל להוציא טומאה נתבאר במקו"א דתלי בכביצה טומאה דוקא וי"ל דלענין זה לא שייך בריה כלל, וזה מתבאר יותר למהלך הראשון שאין כאן דין בריה של ברכות כלל.

[עוד מבואר שם כעי"ז במאירי לפרש התו"כ דאיירי בכלי מלא זרעי חרדל ומ"מ להוציא לא מהני, וג"ז יתבאר עפ"י חילוק הנ"ל וכש"כ במקו"א].

ולפי כ"ז מתיישב לנו קו' הלב אריה באופן נוסף, דשפיר ילפינן דשומר מצטרף מהא דמהני גם להוציא טומאה וחשיב כביצה ע"י השומר, ובזה א"א לבא מטעם בריה, וכל דין בריה מועיל רק להכניס טומאה.

מיהו בתוס' קיח. מבואר להדיא דבעי ילפותא בשומר גם להכניס טומאה, ודלא כהנ"ל, אבל יתכן דפליגי על רש"י בעיקר סברת בריה.

אבל באמת ע"כ א"א לומר כן בשיטת רש"י, שהרי לשיטתו אף בכ"ש מקבל טומאה מדאורייתא וע"כ כל הילפותא דשומר מצטרף הוא רק לענין להוציא טומאה ולא לענין להכניס, וע"כ לפי"ז כל מש"כ רש"י דבריה שאני הוא כלפי להוציא טומאה דבעי כביצה, ומבואר דאף להוציא טומאה מהני סברת בריה, ודלא כהמאירי דל"מ בריה אלא להכניס טומאה.

ולפי"ז הדר צ"ע לשיטת רש"י קו' הלב אריה ל"ל קרא לשומר לצרף להוציא טומאה תיפו"ל משום בריה דמהני אף להוציא טומאה, וע"כ כמהלך הראשון דאי לאו דמצטרף לא מהני סברת בריה, ולא סגי במהלך השני בשיטת רש"י.