41 ריאה - חליף, רשימות
קטגוריות: ש_ס / מא חולין / חולין - הרב רפאל בהגר_מ שמואלביץ / עניינים / טריפות

אור ליום ועש"ק שמות כ"ב טבת תש"ע

א] בטעם הטרפות דחליף בריאה, ויש ב' אונות בימין וג' בשמאל, פירש בעה"מ דהוא משום דבימין חסרה אונא אחת, אך משום יתרת בשמאל ל"ה טריפה, דקי"ל דיתרה בדרא דאוני כשרה.

אך בס' יבין שמועה כתב לדון בזה, דהוא משום שנתחלפו האונות שמימין עם האונות שמשמאל, וזה ע"ד פירש"י בדמ"ג. בדין חליף ב' קרומי הושט.

ומבו' בדבריו נפ"מ רבתא בזה, היכא דחליף, ואיכא עינוניתא דורדא בימין, לדעת הרמב"ם ודעימי' דעינוניתא דורדא משלמת למנין האונות, דלפ"ד הבעה"מ ל"ה טריפה בכה"ג, ולדבריו הויא טריפה בכה"ג.

ועיי"ש שהביא ד' הרמב"ם המפורשים בפ"ח ה"ג דכל טרפות דחליף הוא רק בדלית לה עינוניתא דורדא בימין, ובד' הרמב"ם שם מפורש דהוא משום דכל הטרפות דחליף הוא משום שהיא חסירה את האונא השלישית בימין, עיי"ש.

ועי' בל' רש"י בדמ"ג. דחליף היינו חסרה ממקום שהיא ראויה להיות שם, עכ"ל, ומשמע מדבריו, דכ"ה דבחליף בוושט אמרינן שנתחלפו העורות, ה"נ בחליף דאוני, אמרינן דאותה האונא היתירה שבשמאל, היא האונא שהיתה ראוי' להיות בימין ונתחלפה לשמאל, ושלא כד' היבין שמועה, דג' האונות נתחלפו עם ב' האונות, אלא רק האונא השלישית נתחלפה מימין לשמאל, וזהו שכתב רש"י דהא דחשיבא כחסירה, הגם שהיא נמצאת בצד השני, הוא משום שהיא חסירה ממקום שהיא ראוי' להיות שם.

העתק מרשימות, רש"י דהא דעינוניתא אינה משלמת הוא משום דהו"ל חליף.

הגה' שערי דורא, בדין חליף, דקשיא דפשיטא שהרי חסרו האונות, וכתב ב' תירוצים, חדא דס"ד דסגי שיש ביחד ה' אונות, ועוד דאיירי בחילוף צורות, וזה כד' הרמ"א, ועי' תבו"ש סקל"ה.

פר"ח נקט דדנא דס"ב הוא משום שנוי הצורה, ותמה ע"ז מכ"ד דאין מקפידין על שנוי הצורה.

אך לכאו' מדבעי' שישתנה צורת שניהם, בע"כ דהוא מדינא דחליף, ועי' אבנ"ז סימן ל"א וסימן ל"ב סקט"ו.

ואמנם משה"ק ע"ז דמ"ט לא מני לה, י"ל כמש"נ, דמכח דחליף חשיב דחסר כל האונות.

ולפ"ז אין מזה מקור לדינא דהתורת חיים, דאיהו ס"ל דהוי טריפה מחודשת דחליף, ומשום חילוף הצדדים ולא משום האונות עצמן, וע"כ ס"ל דאם יש בשמאל ד' ובימין א', שלא נתחלפו הצדדים, מהני הד' שבצד שמאל להשלים למנין האונות, אך לרמ"א הוא משום חילוף האונות, דאונא שלא במקומה כמאן דליתא דמי, וכל שהחליפו צורתן, אמרינן דנתחלפו האונות, וכל אונא אינה במקומה, ולפ"ז כ"ש דד' בשמאל וא' בימין ל"מ, וז"פ.

ולפ"ז ניחא שחלק הש"ך על דינא דהתו"ח, ול"ק משה"ק האבנ"ז סימן ל' סקי"ט דלד' הרמ"א מוכרח דינא דהתו"ח, ולמש"נ ניחא.

אך אכתי צ"ע בדינא דד' בשמאל וג' בימין, דמדמינן לה לג' בשמאל וב' בימין, ומנ"ל דהתם הפסול משום שכל הג' אונות דימין עברו לשמאל, הרי י"ל דהתם הפסול רק משום האונא השלישית שעברה לשמאל, וי"ל דכן מ' לישנא דרבא דחליף, ומ' דנתחלפו כולם.

פמ"ג בפתיחה לסימן ל"ה הק', דאם חליף גם בד' וג', מ"ט לא חשיב לה כטריפה לעצמה הרי אי"ז חסר, ולמש"נ עפי"ד יבין שמועה ניחא, דאחר דחשבינן שנתחלפו האונות, תו הויא חסרת האונות

ובעיקר הדין, הנה בד' רש"י מבו' דעיקר הדין הוא שיהי' ה' אונות, ורק דאונא שלא במקומה כמאן דליתא דמי, ולפ"ז י"ל דאף דביני וביני חשיב כדרי דאוני, מ"מ הוי זה חליף, וע"כ הויא טריפה.

ולפ"ז מיושב באופן נוסף קו' הש"ך על הרמ"א דמ"ט ורדא אינה משלמת.

וביותר, דכ"ה דאם התחלפו ב' מאונות הימין הויא טריפה, והיינו משום ששינו מקומם, והגם ששניהם הוו בדרא דאוני הימנית, ה"ה אם אונא שינתה מקומה לביני ביני דהויא טריפה, דאונא שלא במקומה לא מהניא.

ומה"ט פסל הרמ"א באונא אחר האומא, כיון שהחליפה מקומה וכמאן דליתא דמי.

ובאמת תמוה מה שדנו האחרונים להכשיר בזה, דמי עדיף מב' אונות שנתחלפו הגדולה עם הקטנה דטריפה, וכ"ש בכה"ג, שו"ר בפמ"ג שפירש כן בד' הש"ך דזהו טעמא דהרמ"א, עיי"ש.

ועי' עוד בחדרי דעה שכתב דלפמש"כ הרמ"א דאונא בשפולי אינה משלמת, כ"ש דאונא ביני וביני אינה משלמת, אך עי' בבית מאיר שדקדק מל' רמ"א סעיף ט' להיפך, וצ"ע.

בית מאיר ל"ה ד', דד' בשמאל, הוא כחסר שנים, כיון שאין דרכה להיות יתירה בשמאל יותר מימין, וע"כ הב' היתירים הוו כנטולים, וטריפה, עכ"ד, אך יל"פ כמש"נ, דהוי כחליף והכל חסר, וכד' יבין שמועה.

אבנ"ז ל"א ו', הק' מ"ט פסלינן באונות העליונות בחילוף אחד, הרי בע"כ נשתנו מטבעם.

בית מאיר ל"ה ט' דקדק מד' רש"י, דחילוף אונא ואומא כשר, דרק אם הוא על האומא הוי טריפה, עיי"ש

ב"ח דורדא בשמאל משלמת לימין, ומבו' דכל החיסרון הוא רק משום חליף, וכל דאי"ז חליף מהני אף אונא שלא במקומה, וזה דלא כמש"נ בדעת הרמ"א ע"פ יסוד ד' רש"י, אלא הוא כדעת התו"ח, דהוי טריפה מחודשת דחליף.

בנוב"י סימן ה' הק' ע"ד רש"י שם, דמ"ט בחליף דאונות כתב דהוא משום חסירה, ובחליף דוושט כתב דהוא משום נטולה, עיי"ש, ובאבהא"ז פ"ח ה"ז כתב לישב, דהא דניטל הוא כנקוב, היינו רק בשניטל כולו, אך אם ניטל מקצתו לא חשיב כניקב, ועי' כן בשו"ת בית אפרים יו"ד סימן כ', שהשיג על הלבו"ש בזה, וע"כ ליכא למיתי עלה אלא משום חסירה.

יש"ש סימן ל"ד, ולפי מ"ש שיש קצת סברא להטריף חלוף אונא באומא, נראה נמי דאם חסר אחת מן האונות, ויש בסוף שיפולי האומא כמין אוזן אחת שאין להשלים בו האונות, כמ"ש מהר"י קאר"ו (ב"י סימן ל"ה), אלא אמרינן חילוף הוא, ואין לך חילוף גדול מזו, האומה היא באמצע האונות, ואע"פ שיש לאומא דין אונא, היינו לענין סירכא, אבל לענין מניין האונות אינה בכלל, אלא נקראת ריאה, ועוד כל מה שהוא בשיפולי הוא כמין יתרת, ונחשבת כיתרת דאומא, דקיימא בדרא דאומא, וא"כ נחסרו, וטרפה אף משום חסר, ומשום הכי נראה היכא דליכא חסרון באונות, ויש באומא בצידה ובדרא דאומא בשיפולי כמו אוזן כשרה, כמו יתרת בדרא דאוני, וכ"כ הרשב"א (בסימן ת"כ) בתשובה ועיקר