מסירה ב - דברים הנקנין במסירה
קטגוריות: ש_ס / לב בבא מציעא / ב_מ עניינים - הרב רפאל בהגר_מ שמואלביץ / קנינים

אור ליום ועש"ק ויגש ג' טבת תשע"א

א] ל' רש"י ב"ק די"א:, במסירה תנן בפ"ק דקדושין דכיון דמסר לו באפסר קנאה אע"פ שלא משכה מרשות מוכר, עכ"ל, ומבו' בדבריו דהא דתניא במשיכה, היינו במשיכה ולא במסירה, והרי דמודה דמשיכה עדיפא, ואך דס"ל דלישנא דמתניתין דנקנה במסירה, מ' דאינה נקנית במשיכה.

אך צ"ע ע"ז ממש"כ רש"י שם דנ"ב., ז"ל, אי במסירה, קני להו שהיה רה"ר או חצר שאינה של שניהן שאין משיכה קונה שם וכו', עכ"ל, ומבו' בד' רש"י, דבהמה דקה נקנית במשיכה, שהרי פירש"י שם דאיירי בבהמה דקה, עיי"ש, והתורי"ד שם תמה ע"ד רש"י, דבהמה דקה אינה נקנית במסירה, ולכאו' הי' נ' דרש"י לטעמי' אזיל, דס"ל דהא דתנן בהמה גסה נקנית במסירה היינו במסירה ולא במשיכה, ולפ"ז הא דתניא דזו וזו במשיכה, לא אתי למעוטי מסירה, אלא אתי למימר דנקנין אף במשיכה, אך לעולם ה"ה נקנין אף במסירה, וכ"ה מבו' בד' הטור סימן קצ"ז דבהמה דקה נקנית במסירה, ועיי"ש בדרכ"מ שכ"ה לדעת רש"י ור"ת.

אך זה סותר לד' רש"י בדי"א: שמבו' לפי דבריו, דהא דתניא זו וזו במשיכה, אתי למעוטי מסירה, ולפ"ז נמצא דליכא תנא דס"ל דבהמה דקה נקנית במסירה, וצ"ע רב בזה.

בעיקר ד' רש"י בקידושין שמעתי לפרש מהרר"ג, דהנה מש"כ רש"י דאין דרכה בכך להוליכה לפניו, צ"ב דאטו אין דרך להנהיג בהמה גסה, ואשר ע"כ יל"פ ד' רש"י ככתבם, שאין דרכה להוליכה לפניו, והיינו דאין דרכה להכישה במקל שתלך לפניו, וזה כל' רש"י ב"ק דנ"ג., שהכישה במקל ורצתה לפניו שכן דרך בהמה דקה, עכ"ל, והרי דבהמה גסה אין דרכה בכך.

ולפ"ז מודה רש"י דמשיכה גמורה מהניא בבהמה, אף בבהמת הפקר דליכא למיתי עלה משום מסירה, והא דתנן דנקנית במסירה, הוא משום דבנכסי חבירו יש בכלל משיכה מסירה, והאופן דמשיכה בלא מסירה, הוא בהכישה במקל, וזה ל"מ בבהמה גסה, כיון שאין דרכה בכך, ומתישבים בזה כל קו' התוס' ע"ד רש"י, עכ"ד

אך לכאו' בדעת ר"ת אי"ז מתישב, שהוא נקט דמסירה אינה אלא מיד ליד או עכ"פ בפניו, עי' בל' ר"ת שהובא בתוס' תלמיד ר"ת ב"ק די"א:, ולפ"ז נמצא דאין בכלל משיכה מסירה, וא"כ הרי דהא דתנן דבהמה גסה נקנית במסירה ולדעתו היינו דנקנית במסירה ולא במשיכה, היינו אף במשיכה גמורה, שהרי אף במשיכה גמורה איכא גוונא דאין בכללה מסירה, וא"כ אי"ז בכלל מתניתין דנקנית במסירה, ותיקשי כל קו' התוס'.

אך הנה מצאתי בל' ר"ת שהובא בשיטת הקדמונים ב"ק די"א:, ז"ל, דתנן בהמה גסה נקנית במסירה, פי' במסירה ולא במשיכה דקורא לה והיא באה או שהכישה במקל לא קני אלא במסירה, עכ"ל, ונ' להדיא בדבריו, דכל הא דאינה נקנית במשיכה, הוא רק במשיכה דקורא לה והיא באה או שהכישה במקל, אך במשיכה גמורה היא נקנית, וכנראה הא דתנן נקנית במסירה, הוא להשמיענו דאינה נקנית בכל משיכה, אלא במשיכה שהוא אוחזה, (הגם דאם אי"ז מיד ליד או אי"ז בפניו, אין בכלל זה מסירה), ומתישבים היטב כל קו' התוס', וז"ב.

בס' ההשלמה בסוגיין הוכיח מסוגיא דפ"ק דב"מ, וגם מפירש"י ב"ק דנ"ב. דמסירה קונה בבהמה, אך משמעות דבריו דהיינו רק בבהמה גסה, עיי"ש, ולכאו' בד' רש"י גופי' מבו' דגם בהמה דקה נקנית במסירה.

מד' התוס' מבו' דהא דליכא מסירה בשאר מטלטלין הוא על דרכו של הרא"ש, שהרי התוס' בב"מ ד"ט. כתבו דבמטלטלין אין המסירה מצטרפת, משום דלי"ב לקנין מסירה, ואם הא דל"מ בהו המסירה הוא רק משום שדרכו במשיכה, לכאו' אי"ז טעם, שהרי בלא"ה בנכסי הגר ל"מ מסירה, ואפ"ה ה"ז מצטרף לרכיבה, וא"כ שפיר מצי להצטרף גם במטלטלין, ובע"כ מד' התוס' דבמטלטלין ליכא כלל חשיבות למעשה המסירה, וכיסוד ד' הרא"ש.

בדעת הטור דאף בהמה דקה נקנית במסירה, נ' דה"ז מיוסד על דעת הרא"ש, דהא דרק בע"ח וספינה נקנין במסירה, הוא משום דבמטלטלין אין המסירה תחילת משיכה, ולפ"ז לא מצינו לגבי קנין מסירה דיש חילוק בין דברים קלים לכבדים, וע"כ מן הדין שתועיל מסירה אף בבהמה דקה, אך לפשטות ד' הרא"ש דקי"ל דל"מ מסירה בבע"ח, י"ל דהגם דהא דל"מ מסירה במטלטלין אי"ז מטעם זה, מ"מ ג"ז אמת, דבדברים שאפשר במשיכה ל"מ מסירה.

ז"ל רבינו יונה לעיל דע"ו:, ויש לסייע ד"ז מהא דאמרינן לקמן בפירקין מדד והניח ע"ג סימטא קנה, פי' אם מדד המוכר והניח ע"ג סימטא, דכיון שהניח שם לצורך הלוקח הוי אותו מקום שהניח שם כחצרו של לוקח וקונה לו, ואע"ג דלא קי"ל הכי שאין הכלי יוצא מחזקת בעליו בכך, מ"מ יש ללמוד ממנה לענין מי שהניח כליו בסימטא שהוא כמונח בחצרו, הלכך אין מסירה קונה שם, שלא מצינו שתקנה מסירה ברשות מוכר, עכ"ל.

ולפי דבריו נ', דכל הא דל"מ מסירה בסימטא הוא רק בשהניחו המוכר שם לצרכו, אך כל שהניחו לצורך הלוקח, הרי חזינן דחשיב כרשות הלוקח, דמה"ט ס"ל לרב אסי דקני, ואף דלא קי"ל כרב אסי, משום שאין הכלי יוצא בחזקת בעליו מכך, מ"מ שפיר מהניא המסירה.