אכסדרא
קטגוריות: ש_ס / מ מנחות / מזוזה - הרב משה חדש / חבורות

# אכסדרא

א. מנחות דף ל"ג ע"ב אמר רב חסדא אכסדרא פטורה מהמזוזה לפי שאין לה פצימין, הא יש לה פצימין חייב לחזוק תקרה הוא דעבידי [ולא לשם פתח - רש"י] ה"ק אף שאין לה פצימין פטורה שאין עשוין אלא לחיזוק תקרה וכו', מיתיבי בית שער אכסדרא ומרפסת חייבין במזוזה, ומתרצינן דהתם באכסדרא דבי רב ופרש"י שיש לה ד' מחיצות אלא שאין מגיעות לסכך ולמסקנת הגמ' בזה פשיטא הוא אלא ר"ח מיירי באכסדרא רומייתא שעשויה חלונות.

ובפשוטו הא דבנעשו לחזוקי תקרה פטורה הטעם כדפרש"י שלא נעשו לשום פתח ולא חשיב פתח או דלא חשיבי מזוזות. וכ"ה בלשון הרמב"ם פ"ו ה"ג שכתב להדיא דטעמא **משום דאין לה מזוזות**. וא"כ צ"ב אמאי אכסדרא רומייתא חייבת דסו"ס לא נעשו לפתח אלא לחזוקי תקרה. ושמעתי ליישב דהא כתב רש"י דיש לה מחיצות אלא דאין מגיעות לתקרה ובזה ליכא למימר דלחזוקי תקרה עבידי שהרי המחיצות אינם מחזיקות התקרה, [ומצאתי כן בישועות מלכו דהכא ודאי לא לחזוקי תקרה עבידי שהרי אין המחיצות אין מגיעות לתקרה] וממילא המחיצות עצמם חשיבי מזוזות כמבואר בגמ' ורש"י להלן ל"ד דראשי כתלים של רוחב הפתח חשיבי פצימין [ולדעת הרא"ש שם יתבאר להלן]. אמנם ק"ק דמרש"י משמע דטעמא משום דהכא איכא ד' מחיצות וצ"ב. ובביהמ"ד אמרו דכל מה דאמרינן דלחזוקי תקרה עבידי הוא משום דהאכסדרא פתוחה ולא ניחא ליה שתהא סתומה כפתח וע:כ דלחזוקי תקרה עבידא אבל כשיש לו ד' מחיצות הוי ככל פתח. ולהלן יתבאר בנוס"א קצת.

ב. והנה למבואר הכא כל הפטור משום דלחזוקי תקרה עבידא אבל אי לאו הכי אכסדרא חייבת במזוזה, ומבואר מזה דחשיבא דירה ולכך בעינן לטעמא דלחזוקי תקרה עבידא, אולם בברייתא ביומא י"א איתא דב"ש אכסדרא ומרפסת פטורה ודרשינן לה התם מקרא דמזוזות ביתך דומיא דבית יצאו אלו שאין עשוין לדירה. ומבואר דמצד עצמה לאו דירה היא וא"כ אמאי צריך לטעמא דלחזוקי תקרה. ובפשוטו צ"ל דהכא מיירי באכסדרא שעשויה לדירה ולזה אמרו דמ"מ כיון שלחזוקי תקרה עבידא פטורה. אולם לא נתבאר מהו עשויה לדירה דאי באית לה ד' מחיצות הרי מבואר בגמ' דבזה באמת חייבת ולא אמרינן לחזוקי תקרה עבידא. ולאידך גיסא נמי קשה דאמאי בעינן התם לטעמא דאינה עשויה לדירה תיפו"ל דלחזוקי תקרה עבידי. ועי' כס"מ פ"ו ה"ז שעמד בזה והביא מרש"י ביומא דפי' דאכסדרא היינו פרוזדור שלפני הבתים, וכנראה כוונתו שבזה המזוזות אינם רק לחזוקי תקרה אלא להבית שבלא הפצימין חסר בצורת הבית.

ג. והנה הרי"ף [דף ו ע"ב בדפי הרי"ף] כתב דברייתא דב"ש וכו' חייבים במזוזה מיירי בפתוחים לבית, ופשטות דבריו דקאי גם על אכסדרא ועל זה אמר דמיירי בפתוחה לבית. וכ"מ ברמב"ם פ"ו ה"ז להדיא דרק בפתוחה לבית חייבת. וכ"כ הב"ח סי' רפ"ו בדעת הרי"ף.

ולפי"ז משמע דאכסדרא מצד עצמה אינה דירה, והא דחייבת בפתוחה לבית יל"פ דבפתוחה לבית חשיבא היא עצמה דירה דמשמשת לבית כדין חצר להרא"ש. אמנם מדברי הרמב"ם משמע דחייבת רק משום דהוי פתח לבית כיון שנכנסין דרכה לבית [וכדכתב רבנו מנוח לענין חצר].

ומעתה לפשטות הרי"ף דברייתא דחייבת מיירי בפתוחה לבית קאי גם על אכסדרא ועל זה אמרו בגמ' דמיירי באכסדרא רומייתא לאפוקי בעשויה לחזוקי תקרה, א"כ נמצא דבעינן תרתי דפתוחה לבית וגם דאין עשוים לחזוקי תקרה, וע"כ דר"ח דפטר משום דלחזוקי תקרה עבידי מיירי בפתוחה לבית, ולפי"ז מתבאר בפשיטות דשפיר הוצרך לטעמא דחזוקי תקרה דמצד עצמה באמת חייבת אלא דמ"מ פטורה משום דלית לה מזוזות. [ואף אי נימא דאינה דירה מצד עצמה אלא היא ב"ש לדירה בעינן שיחשב פתח לבית ובעשויה לחזוק תקרה לא חשיב מזוזה].

והא דקתני בברייתא דפטורה ממזוזה משום דאין עשויה לדירה, להרי"ף מיירי באין פתוחה לבית, והתם אי"צ לטעמא דחזוקי תקרה אלא אף כשהמחיצות עשויות לפתח פטורה משום דאינה בית דירה.

ד. אמנם הריטב"א ביומא הביא דברי הרי"ף ליישב הסתירה בדין ב"ש, אבל בדין אכסדרא כתב דהרי"ף יפרש דהא דחייבת מיירי באכסדרא דבי רב והא דפטורה מיירי כדינא דר"ח [ומש"כ שם שעשויה חלונות לכאורה זה ט"ס שהרי בזה חייבת אלא מיירי בלית לה מחיצה רביעית וכ"כ השפ"א בסוכה בשם הריטב"א, אמנם מש"כ הריטב"א דברייתא דפטרה מיירי בגוונא דר"ח צ"ע דא"כ מאי מקשינן לר"ח הא ברייתא היא ועי' חזו"א סי' קס"ט שעמד בזה]. ומבואר דס"ל לריטב"א דחילוק הרי"ף לא נאמר על אכסדרא וכ"מ בשטמ"ק. ומשמע דס"ל לדעת הרי"ף דאכסדרא חייבת אף בפתוחה לגינה. וע' בב"ח שם שכתב כן לדעת הטור שסתם ולא חילק בין פתוח לגינה לפתוח לבית אלא בב"ש משמע דבאכסדרא אף בפתוחה לגינה חייבת, [אלא שכתב דברי"ף ל"מ הכי וכנ"ל]. ונמצא לדברי הריטב"א והטור אכסדרא חשיבא דירה מצד עצמה ולא רק משום דפתוחה לבית.

ולדברי הטור דאף בפתוחה לגינה חייבת דחשיבא כדירה אתיין דברי ר"ח אף באכסדרא הפתוחה לגינה דכיון דחשיבא דירה להכי בעינן לטעמא דלחזוקי תקרה עבידא, אבל קשה מהברייתא דמפרשינן דפטורה משום דאינה עשויה לדירה.

אכן מצינו לדעת בעה"מ בסוכה דף ח' דמפרש דכוונת הברייתא דב"ש אכסדרא וכו' פטורה היינו ב"ש של אכסדרא, ולדבריו האכסדרא עצמה חייבת אלא דהב"ש שלה פטור משום דאינו עשוי לדירה וא"כ הא דממעטינן משום דאין עשוי לדירה לא קאי על אכסדרא, ועי' היטיב במלחמות לרמב"ן שהבין כן לדעת בעה"מ, [ואמנם הקשה עליו דלשון הברייתא יצאו אלו שאין עשוים לדירה שנאמר בלשון רבים משמע דקאי גם על אכסדרא [וע"ע להלן] אבל עכ"פ לבעה"מ כן הוא פי' הברייתא]. ומעתה לבעה"מ ע"כ דהאכסדרא גופא לא נתמעטה, וא"ש דברי הטור דאכסדרא שפיר חשיבא בית דירה ואף דפתוחה לגינה ורק משום דהפצימין נעשו לחזוקי תקרה וליכא מזוזות משו"ה פטורה כדברי ר"ח. [אמנם בראב"ד שם הקשה על בעה"מ אמאי לא פי' הברייתא דפטרה גם על אכסדרא ובסתם אכסדרא דאינה רומייתא].

ה. אולם העומד לנגדנו דברי התוס' בסוכה דף ח' ע"ב דיעוין שם שהביאו דברי הרי"ף לחלק בב"ש בין פתוחה לבית לפתוחה לגינה. והקשו שלדבריו היה לגמ' לתרץ כן על ר"ח דהכא מיירי בפתוחה לגינה והא דקתני דחייבת מיירי בפתוחה לבית[[1]](#footnote-1). הרי מבואר דנקטו דיל"פ דר"ח מיירי בפתוחה לגינה, וע"כ כוונתם דבפתוחה לגינה לא חשיבא דירה ופטורה משא"כ בפתוחה לבית חייבת, דאין לפרש כהטור [לפי' הב"ח] דגם פתוחה לגינה חשיבא דירה מצד עצמה דא"כ מאי נפ"מ בין פתוחה לגינה לפתוחה לבית[[2]](#footnote-2). וא"כ קשה בתרתי דבפתוחה לגינה תיפו"ל דפטורה משום דאין נחשבת דירה ואמאי בעינן לטעמא דר"ח דלחזוקי תקרה, וכן קשה להיפוך דבפתוחה לבית אמאי חייבת דאע"ג דמצד עצמה חייבת מ"מ כיון דלחזוקי תקרה עבידא הרי לית לה מזוזות ואמאי תהא חייבת. וכ"ה החזו"א סי' קס"ט א'.

ואולי י"ל דבאמת ס"ל כהטור דאכסדרא חייבת מצד עצמה אלא דבפתוחה לבית מלבד דחייבת משום הדיורין שלה עצמה חייבת גם משום דהיא פתח לבית כהרמב"ם ובזה לא איכפ"ל דהמזוזות לחזוקי תקרה עבידי. אך ד"ז טעמא בעי.

ו. והנה ביומא י"א אמרינן דאבולי דמחוזא [שערי העיר] פטורים ממזוזה משום דלחזוק לאקרה דכובי עבידי, כלומר דהמזוזות לא עשו לפתח אלא להעמיד הבנין שעשוי ככיפה, והיינו לחזוקי תקרה. ומקשינן ואאקרא דכובי גופא תבעי מזוזה דהא אית בה בית דירה לשומר, ופרש"י לחייב משום שדרך השער נכנסין לו. וצ"ב דהא כבר תי' דא"א לחייב מזוזה משום דהמזוזות לחזוק תקרה עבידי. ועי' תורי"ד שכתב שלעיר היה אפשר ליכנס ממקו"א דהיתה העיר פרוזה ומשמע דכל הפטור בנעשו לחזוקי תקרה הוא משום שלא משמש לכניסה כלל. ולכך מקשה הגמ' דמ"מ אאקרא דכובי לחייב משום הכניסה לבית עצמו. אולם צ"ע דהרי בסוגיין מבואר דאף במקום דיש לו כניסה מ"מ אי לחזוקי תקרה נעשה פטור.

ועי' חזו"א סי' קס"ט ג' שכתב לדעת רש"י דצ"ל דכיון שעומד לכניסה לבית לא אמרינן דלחזוקי תקרה עבידי, והיינו דכל שמשמש לכניסה לבית אף אם עיקרו נעשה לחזוקי תקרה מ"מ ניחא ליה במזוזה שתסגור הפתח, והיינו לשיטתו שם ובסי' קע"ב ב' דאין צריך שיהא נעשה לשם פתח אלא שיהא עשוי למחיצה ולסגור המקום, [וכנראה דהא דחשיב פתח הוא משום שמהצדדים יש מחיצה ובזה ניכר שהמקום הפרוץ הוא לכניסה], והא דאמרינן דכשהמזוזות נעשו לחזוקי תקרה פטור היינו רק באכסדרא שעשויה לאויר דהתם באמת אין צריך לו לסתום הפתח ואדרבא ניחא ליה שיהא הכל פתוח, וסתמא דמילתא אין נעשה לשם מזוזות, ורק דלא תקשה דהרי חזינן שיש לה מזוזות ובזה אמרו דלחזוקי תקרה נעשו ולא לסגור הרשות. משא"כ כשמשמש לכניסה לבית הרי צריך לסגור הרשות ולכן אע"פ שנעשה לחזוקי תקרה מ"מ מהני ליה גם למחיצה ושפיר הוי פתח.

ומעתה לפי"ז שפיר אמרינן בסוגיין דאכסדרא רומייתא חייבת והקשינו דאי כוונת גמ' דהכא לא נעשו הפצימין לחזוקי תקרה עיקר התי' חסר מן הספר. ואמנם הבאנו לבאר דכיון שיש לו ד' מחיצות הרי הוא כבית דלא נעשו לחזוקי תקרה, ומ"מ עדיין הדברים סתומים קצת. אמנם להנ"ל א"ש דכוונת הגמ' דלא בעינן שלא יהא לחזוקי תקרה אלא באכסדרא שעיקרה לאויר אבל באכסדרא רומייתא שיש לה ד' מחיצות ואינה רק לאויר לא איכפ"ל אף אם נעשו לחזוקי תקרה דמ"מ כיון שצריכין לפצימין גם לסגור את רוח רביעית ממילא חשיב מזוזות. ועי' בלבוש שכתב דבלחזוקי תקרה פטורה משום דליכא מזוזות ואח"כ הביא דין אכסדרא רומייתא ופי' דכבית דירה היא, ולא ביאר דלא נעשה לחזוקי תקרה, ולמבואר יל"פ כוונתו דכיון שהיא בית דירה ע"כ משמש גם לכניסה ופתח וחשיב מזוזות.

ולפי"ז אפשר דגם באכסדרא הפתוחה לבית דחיובה משום שהיא כפתח לבית כיון שמשמשת לכניסה לבית הרי המזוזות נצרכות לפתח לבית, וביותר אי נימא דבפתוחה לבית חשיבא כחלק מהבית ובזה המזוזות נצרכות לבית ולא נעשו רק לחזוקי תקרה, ורק אי אתינן לחייב רק מצד האכסדרא גופא אמרינן דאין האכסדרא צריכה מזוזות דאדרבא עדיף לה להיות פתוחה לאויר. וכ"מ בחזו"א שם דלרש"י ה"ה באכסדרא הפתוחה לבית לא אמרינן לחזוקי תקרה עבידי.

ועדיין יקשה דבפתוחה לגינה תיפו"ל דלא הוי דירה. אכן להאמור י"ל דמש"כ התוס' לחלק בין פתוחה לבית לפתוחה לגינה אין כוונתם שבפתוחה לגינה אינה דירה מצד עצמה כמשנ"ת לדעת הרי"ף, דבאמת ס"ל כהטור דאכסדרא חשיבא דירה מצד עצמה ולכן אף בפתוחה לגינה חשיבא דירה אלא דכיון דאין חייבת אלא מחמת שהיא עצמה חשובה כבית, בכה"ג אמרינן דלחזוקי תקרה עבידא דניחא ליה שתהא פתוחה לאויר משא"כ בפתוחה לבית שעשויה גם לשם ב"ש ניחא ליה בפצימין שיהא לפתח לבית, ועדיין צ"ע.

ז. אמנם לפשטות דברי הרי"ף דהגמ' קיימא על פתוחה לבית ובפתוחה לגינה בלא"ה פטורה משום דאינה כבית דירה [וכמבואר ברמב"ם], מבואר דפטורא דחזוקי תקרה נאמר גם אי מחייבינן לה משום כניסה לבית. ולפי"ז צ"ע הגמ' ביומא דמקשינן דלחייב משום ב"ש לבית.

ועי' בחזו"א סי' קס"ט ג' שעמד בזה ותי' עפ"י מש"כ בתו"י די"מ דקושית הגמ' דאקרא דכובי גופא ליחייב משום דהיא כבית בעצמה. ועי' במאירי ביומא שם דנראה דס"ל דכל שהיא חייבת מחמת עצמה דהויא דירה אי"צ שתהא עשויה לשם פתח ומזוזה ורק אי מחייבינן לה משום ב"ש לבית בעינן שיהא לשם ב"ש ולא לחזוקי תקרה. ועי' בס' ברכת כהן עה"ת שהאריך בזה דחיובא דב"ש הוא חיוב נפרד [כעי"ז כ' בחי' רא"ל וכן במשנת אליהו סוכה] ובזה בעינן שיהא לו שם ב"ש, אבל פתח הבית דעלמא דחיובו משום הבית עצמו אי"צ שיהא נעשה לשם פתח.

ומעתה י"ל להיפך ממש"כ בדעת התוס', דאי חיובא דאכסדרא הוא מחמת עצמו לא איכפ"ל דנעשה לחזוקי תקרה ולא לשם פתח ורק אי חיובה משום ב"ש יש לפטור מה"ט דלא נעשה לשם פתח. ואם כנים הדברים נמצא דע"כ ר"ח מיירי רק בפתוחה לבית אבל בפתוחה לגינה אף אם היתה חייבת מחמת עצמה לא מהני טעמא דחזוקי תקרה דא"צ שיעשה לשם פתח, וע"כ בעינן לטעמא דברייתא שלא חשיבא מיוחדת לדירה. אבל בפתוחה לבית לדעת הרי"ף חיובה משום ב"ש לבית וכמבואר ברמב"ם ובזה הוא דאיכא פטור משום דלחזוקי תקרה עבידא.

ח. והנה הרמב"ן במלחמות בסוכה שם הקשה על בעה"מ דס"ל דאכסדרא חייבת מצד עצמה ורק הב"ש שלה חייב, שהרי ר"ח אמר דפטורה משום דלחזוק תקרה עבידי **וודאי מהאי קרא יליף לה** והיינו מקרא דממעט שאינו עשוי לדירה וע"כ ש"מ דקאי גם על אכסדרא. ולכאורה תימה דאדרבא מסוגיין משמע דלא נלמד מקרא דא"כ תיפו"ל שאינה עשויה לדירה ואמאי צריך לטעמא דלחזוקי תקרה עבידי. וכבר עמדו בזה הצ"ק והשפ"א בסוכה והחזו"א סי' קס"ט ועוד אחרונים.

וכן משמע בראב"ד בהשגות שם שהקשה על בעה"מ אמאי לא פי' הברייתא כפשוטה דב"ש אכסדרא וכו' פטורים דודאי הכי הוא ור"ל דכל דברי בעה"מ דאכסדרא עצמה חייבת ע"כ היינו באכסדרא דבי רב או ברומייתא אבל סתם אכסדרא פטורה ונוקי לברייתא בסתם אכסדרא, ומבואר דס"ל דסתם אכסדרא יש לפטור משום הך ברייתא והיינו דאין עשויה לדירה, ולפי"ז הדק"ל אמאי הוצרך ר"ח לטעמא דלחזוקי תקרה עבידא תיפו"ל דאין עשויה לדירה.

וע"ע בריטב"א ביומא דפי' לדעת הרי"ף סתירת הברייתות דברייתא דפטרה מיירי בגוונא דר"ח, וגם לדבריו קשה כנ"ל דא"כ למה לי טעמא דלית ליה פצימין תיפו"ל משום דאינה עשויה לדירה וכן לברייתא יקשה דתיפו"ל דהפצימין לחזוקי תקרה ולא חשיבי מזוזות. [וראיתי לפרש דנפ"מ בפתח בשאר רוחות, ועי'].

ומשמע לדעת הרמב"ן והראב"ד והריטב"א דבעינן לתרי טעמי גם דלחזוקי תקרה עבידי וגם דאינה עשויה לדירה וצ"ב. [אמנם בדברי הראב"ד משמע דמודה דלפי' בעה"מ הברייתא לא מיירי באכסדרא ואפי"ה פטרינן לאכסדרא מדר"ח, ודו"ק].

ועי' ביד הקטנה פ"ב במנ"ע ס"ק י"ד שיסד כן עפ"י הרא"ש בסי' י"ד דכתלים חשיבי מזוזות וא"כ אף דלחזוקי תקרה עביד חשיב מזוזה ורק משום דאינה מיוחדת לדירה יש לפטור מטעם דלחזוקי תקרה. וצ"ב. ויש לבאר דבריו עפ"י מש"כ עפ"י התו"י ביומא והמאירי דבפתח הבית לא איכפ"ל שלא נעשה לשם פתח ורק בבית שער בעינן שנעשה לשם פתח דלא מקרי שער אלא כשנעשה לשם שער ולא כשנעשה לחזוק תקרה, ולהכי בפתוחה לגינה אי חשיבא דירה וחייבת מחמת עצמה לא איכפ"ל שנעשית לחזוק תקרה ורק משום דלא חשיבא דירה מהני טעמא דלחזוק תקרה עבידא דלא חשיבי מזוזות. אך עדיין לא נתיישב בדבריו אמאי לא סגי בטעם דלא נעשה לדירה.

ט. ולכן נראה [ויסוה"ד נמצא בשפ"א בסוכה וביתר ביאור בשלו"י סי' ע"ט] דהרמב"ן והראב"ד ס"ל דיסוד הפטור בעשוי לחזוקי תקרה אינו משום דלא חשיבי מזוזות אלא דלא חשיבא דירה, והיינו דיסוד הפטור באכסדרא דלא חשיבא דירה משום דאין לה מחיצה ברוח רביעית ואינה אלא לאויר ובזה אמרו דטעמא משום דאין לה פצימין והרי היא פרוצה במלואה וקמ"ל הגמ' דאף שיש לה פצימין כיון שנעשו לחזוקי תקרה ולא לסתום הרוח דאדרבא עדיף ליה שיהא פרוץ שיהא לאויר ולכך לא חשיב מחיצה, [וזה כמש"כ החזו"א דהכא אי"צ שיעשה לשם מזוזה ופתח אלא שיעשה לשם מחיצה וסתימה, אלא שהחזו"א פי' כן לדרכו כפשטות הגמ' דהכא החסרון הוא במזוזות ואפי"ה נקט דאי"צ שיעשה לשם מזוזת הפתח אלא סגי במה שנעשה לשם מחיצה וכיון שמהצדדים הוא סתום ממילא הפרוץ חשיב פתח, משא"כ בנעשה לחזוקי תקרה, ובזה דחה לדברי המשכנ"י שלמד מכאן כהריטב"א דבעינן שיהא ניכר שנעשה לשם מזוזה, ולדרכנו לדעת הרמב"ן יתבאר בפשיטות דאין הנידון כאן ליחשב מזוזות דבזה אי"צ כלל שיעשה לשם מזוזות אלא הנידון ליחשב מחיצה], ומעתה א"ש דברי הרמב"ן דר"ח היינו כהברייתא ביומא דפטרה אכסדרא משום דאינה מיוחדת לדירה ומקרא דהתם יליף לה, והיינו דהא דלא חשיב דירה הוא משום דלית לה פצימין וליכא מחיצה רביעית ואף באיכא פצימין לא חשיבי פצימין כיון דלחזוק תקרה נעשו. [ובשפ"א שם נראה דהטעם דלא חשיב שיש לו מחיצה רביעית הוא מה"ט גופא דלא הוי פתח, וצ"ע].

ולפי"ז א"ש גם דברי התוס' דנקטו דר"ח מיירי בפתוחה לגינה ופשטות דבריהם דר"ל דלא חשיבא דירה וקשה דא"כ אמאי הוצרך ר"ח לטעם דלא חשיבי פצימין, אמנם להאמור א"ש דהא גופא הטעם דלא חשיב דירה משום דלית להפצימין ולא הוי מחיצה בורח רביעית, וכן ביאר בשפ"א שם לדעת התוס', ויש להתפלא דאחר זה הקשה גם על הרמב"ן ולא תי' והרי להנ"ל מיושב גם דברי הרמב"ן וצ"ע.

ולדרך זו יתבאר טפי דברי הגמ' דמתרצינן דברייתא דמחייבא אכסדרא במזוזה מיירי באכסדרא דבי רב דאית לה ד' מחיצות ופירשנו דמשו"ה נעשו המזוזות לשם פתח ולא לחזוקי תקרה, ולפי"ז דברי הגמ' באו סתומים קצת. אמנם לביאור הנ"ל דהחסרון בדיורין א"ש דבאכסדרא רומייתא דאיכא ד' מחיצות שפיר הוי דירה ולא אכסדרא, ולהכי חייבת.

י. שוב נתעוררתי דבדברי הרמב"ן יל"פ עפ"י היד הקטנה בפשיטות, ונימא דס"ל כמשנ"ת לדעת הרי"ף דהכא מיירי בפתוחה לבית דבפתוחה לגינה דפטורה משום דאינה דירה אי"צ לטעמא דחזוקי תקרה, אבל בפתוחה לבית דיש לחייבה משום ב"ש לבית כמבואר ברמב"ם, בזה אמרו דפטורה משום דלחזוקי תקרה נעשית, והא דאמר הרמב"ן דבעינן נמי לטעמא דלא נעשית לשם דירה היינו דגם בפתוחה לבית אי היתה חשובה דירה לא איכפ"ל דנעשו המזוזות לחזוקי תקרה דלא בעינן שיעשה לשם פתח וכנ"ל עפ"י התו"י והמאירי ביומא, אבל מאחר דאינה דירה מצד עצמה דמיעוטא דקרא נאמר גם בפתוחה לבית, אלא דמ"מ חייבת משום ב"ש לבית ובזה בעינן שהמזוזות נעשו לשם פתח ולא לחזוקי תקרה. אמנם דברי התוס' דפי' לדברי ר"ח בפתוחה לגינה ולא בפתוחה לבית לא נתיישבו בזה, ובעינן לביאורים הנ"ל. וי"ל עוד דהתוס' ס"ל דבפתוחה לבית אין חיובה משום ב"ש אלא היא עצמה חשיבא דירה וכדעתם בחיוב חצר כדנתבאר במקו"א ולכן ס"ל דבזה לא איכפ"ל דלחזוקי תקרה נעשית דדמי לבית עצמו דמבואר לפי' התו"י ביומא דאף שלחזוקי תקרה חייב במזוזה .

י"א. והנה הרמב"ם בפ"ו ה"ג כתב דאכסדרא והא המקום שיש לו ג' כתלים ותקרה אע"פ שיש לו ב' פצימין ברוח רביעית פטורה מן המזוזה מפני שהפצימין להעמיד התקרה נעשו ולא משום מזוזות, וכן תקרה וכו' אע"פ שהיא כתבנית בית פטורה לפי שאין לה מזוזות שאלו העמודים להעמיד התקרה הן עשויין, ומבואר דטעמא דר"ח משום דאין לה מזוזות ולא משום דאינה דירה, וכפשטות הגמ' כנ"ל. ובהל' ז' כתב ב"ש אכסדרא וכו' פטורין מן המזוזה לפי שאין עשויין לדירה ואם היו בתים החייבין במזוזה פתוחין למקומות אלו חייבין גם הם במזוזה. ומבואר דפטורא דאכסדרא הוא משום דאינה עשויה לדירה ודלא כנ"ל.

ונראה דלעיל מיירי בפתוחה לבית וקמ"ל שגם בזה אינה חייבת אלא א"כ המזוזות נעשו לשם מזוזות. וכן נראה בכס"מ שם ה"ז דהקשה אמאי בעינן לטעמא דאינה עשויה לדירה תיפו"ל דאין לה מזוזות ותי' כנ"ל בשם רש"י דמיירי בפרוזדור שלפני הבתים ואח"כ הביא לדברי הרי"ף דברייתא דמחייבא מיירי בפתוחה לבית וברייתא דפטרה מיירי בפתוחה לגינה. וכתב דכן הוא דעת רבינו הרמב"ם. עי"ש היטיב וכוונתו נראה דלהרמב"ם אין התי' כרש"י אלא כהרי"ף דהא דפטר ר"ח מיירי בגוונא דהברייתא דמחייבא דמיירי בפתוחה לבית וכנ"ל. ושו"ר בגידוה"ק סי' רפ"ו ח' שפי' כן וכתב שזו כוונת הכס"מ אלא שלשונו מגומגם עי"ש.

ומ"מ גם לפי"ז צ"ע אמאי סתם הרמב"ם דבפתוחה לבית חייב ולא פי' דמיירי באכסדרא רומייתא. שו"ר בשו"ת מהרלב"ח סי' ק"א [צוין בגידוה"ק] שהאריך בזה וכתב דא"א לפרש דבה"ז מיירי בלית לה ד' מחיצות ואפי"ה בפתוחה לבית חייב [ומשום דהוי שער לבית] דא"כ בפתוחה לגינה אמאי הוצרך לטעמא דאינה עשויה לדירה תיפו"ל מטעם דלעיל דאין לה מזוזות וע"כ פי' כנ"ל דבה"ג מיירי בפתוחה לבית, ובה"ז מיירי באיכא ד' מחיצות דהיינו אכסדרא רומייתא ופי' אכסדרא אינו שוה בכל מקום וכן מצינו בש"ס כמה אופנים. עי"ש שהאריך.

אלא שקצ"ע דהו"ל לרמב"ם לכתוב קודם לכן דהפתוחה לבית חייבת ואח"כ להביא הדין שאם הוא לחזוק תקרה פטורה. ושוב ראיתי בראשון לציון בסוכה שם שפי' כנ"ל ולמדתי מדבריו דלעיל דמיירי הרמב"ם בדיני הבית החייב במזוזה דמתנאי הבית שיהא לו מזוזות וע"ז כתב דאכסדרא לא חשיבי מזוזות ואח"כ מיירי בדיני הבית עצמו מהו בית ולזה כתב דבאכסדרא יש לחלק בין פתוחה לבית לפתוחה לגינה. ולפי"ז א"ש שלא כתב דאינו חייב אלא כשלא נעשו המזוזות לחזוקי תקרה, שכבר כתב כן לעיל בדיני המזוזות, ודו"ק.

וראיתי בס' משנת אליהו סוכה סי' י"ב דפי' כוונת הרמב"ם להיפך דבה"ג פטר רק בפתוחה לגינה אבל בפתוחה לבית חייבת אף בנעשה לחזוקי תקרה. וזה כדרך התוס' דבתרי גווני יש לחייב או באכסדרא רומייתא דאית לה מחיצות וחשיב פצימין או בפתוחה לבית ובזה לא איכפ"ל דלחזוקי תקרה עבידי. אולם לדעת התוס' נתבאר עפ"י הנ"ל הא דלית לה פצימין אין החסרון במזוזות אלא בדירה ולכן בפתוחה לבית לא איכפ"ל בזה אבל ברמב"ם הרי מפורש דהחסרון משום דאין לה מזוזות, [ואמנם כתב שם אע"פ דהיא כתבנית בית דמשמע קצת דקמ"ל דאעפ"כ לא חשיבא בית אבל הרי כתב שפטורה לפי שאין לה מזוזות]. אמנם לפי' א' בדעת התוס' דבפתוחה לבית כיון דחשיבא כניסה לבית ע"כ ניחא ליה במזוזות לסתום הפתח ושיהא לשם כניסה, ורק באכסדרא הפתוחה לגינה שמשמשת רק לאויר לא איכפת ליה בסתימה ואדרבא ניחא ליה יותר שתהא פתוחה אי לאו דלחזוקי תקרה בזה הוא דלא חשיבא מזוזות וא"ש גם להרמב"ם. ומ"מ פשטות הרמב"ם בהל' ז' ל"מ הכי אלא בפתוחה לגינה בכל גווני פטורה וע"כ כהכס"מ.

והנה הובא לעיל דהטור ושו"ע סתמו דאכסדרא פטורה משום דלחזוק תקרה עשויה ובאכסדרא רומייתא חייבת. ולא חילקו בין פתוחה לגינה לפתוחה לבית, והב"ח נקט בדעת הטור דאף בפתוחה לגינה חייבת. וכצ"ל לדעת השו"ע, אמנם צ"ע דהשו"ע שהולך בדרך הרמב"ם אמאי לא חילק דבפתוחה לגינה לעולם פטורה. ואי נימא בדעת הרמב"ם כמש"כ במשנ"א א"ש, אבל כבר כתבנו דל"מ כי ברמב"ם וכדכתבו הפוסקים, וצ"ע.

י"ב. בגמ' להלן ל"ד מבואר דראשי כתלים מהני לחייב במזוזה וכדאמרינן עדי פצימין, ולפרש"י שם מיירי בכותלי שבקרן זוית והיינו כותלי רוחב כיון שסותם רוח רביעית והיינו כהחזו"א דכל שנעשה לשם סתימה לרשות חשיב פצימין, [ולכאורה זה דלא כהריטב"א דבעינן מזוזות שנעשו לשם פתח]. אמנם הרא"ש פי' דמיירי בראש כותל אורך עי"ש היטיב. ונתקשו האחרונים דהא הכא מבואר דבעינן פצימין ולא אמרינן דכותלי אורך האכסדרא חשיבי פצימין. ולרש"י לא קשה דהכא ליכא כותל לרוחב הרשות. ועי' פרישה דהתם מיירי דאיכא דלתות וכבר תמה בחזו"א איך מהני דלתות במקום פצימין.

אמנם עי' שלו"י שביאר כוונת הפרישה ע"ד הנ"ל דלעולם ראשי כתלים שפיר חשיבי מזוזות אף שלא נעשו לשם מזוזות הפתח, והא דאכסדרא דעשויה לחזוקי תקרה פטורה, התם אין הטעם משום חסרון מזוזות אלא דכיון שרוח רביעית פרוצה לא הויא דירה וזהו שאמרו דלית לה פצימין. אלא דקשה דה"נ נימא בההיא דפתחא אקרנא דכיון שרוח רביעית פרוצה אינה דירה ולזה אמר הפרישה דהתם איכא דלתות והרי הם כמחיצה ברוח רביעית, וא"כ שפיר הויא דירה וחייבת. ולפי"ז א"ש הברייתא ביומא דפטרינן משום דאינה מיוחדת לדירה ולמבואר לעיל בדעת התוס' היינו נמי טעמיה דר"ח.

ולפי"ז כתב שם דגם הטור שפסק כהרא"ש ע"כ מפרש כן, ולפי"ז כתב דבפתוחה לבית חייבת אף אם נעשית לחזוקי תקרה דהא חייבת מחמת הבית, ואי משום חסרון במזוזות הרי למבואר אי"צ פצימין כלל ואף ראשי כתלים חשובים מזוזות. אמנם זה דלא כהב"ח דפי' דהטור לא חילק באכסדרא בין פתוחה לבית לפתוחה לגינה. וראיתי עוד לדייק דלשון הטור דאכסדרא רומייתא חייבת משום שיש לה מחיצה ברוח רביעית ומשמע דכל הנידון משום הבית [אמנם למשנ"ת לעיל דבבית גמור לא איכפ"ל דנעשו המזוזות לחזוק תקרה כיון דמהני גם לכניסה לפי"ז אין ראי' ודו"ק]

1. וכוונתם נראה דלולי דברי הרי"ף איכל"מ דסתמא דברייתא מיירי אף בפתוחה לגינה ואפי"ה חייבת אבל להרי"ף נימא דמיירי רק בפתוחה לבית כההיא דב"ש, [אמנם יתכן דלקושטא דמילתא מודו דר"ח מיירי בפתוחה לבית אלא דמקשו מנלן הא נימא דר"ח מיירי רק בפתוחה לגינה ול"ק מהברייתא דמחייבא. [↑](#footnote-ref-1)
2. ובס' שלום יהודה נטה מדברי הב"ח ומפרש דמש"כ הטור דאם פתוחים לבית חייבים מיירי גם על אכסדרא המבוארת קודם לכן ונמצא שדעת הטור כמש"כ בדעת התוס' דבאכסדרא הפתוחה לבית חייבת אף אם לחזוקי תקרה עבידא ובאכסדרא רומייתא דאינה לחזוקי תקרה חייבת אף בפתוחה לגינה. עי"ש אמנם מלבד דזה דלא כהב"ח גם מהשו"ע לא משמע הכי דכתבם בב' סעיפים נפרדים עי"ש וקצרתי. [↑](#footnote-ref-2)