ה - בדין ספינה
קטגוריות: ש_ס / יג עירובין / עירובין - הרב רפאל בהגר_מ שמואלביץ / עניינים / תחומין מהדו_ב

**סימן ה**

**בדין ספינה**

**א**

א] **עירובין מ"ב ב',** ושמואל אמר הלכתא כר"ג בספינה וכו', מ"ט אמר רבה הואיל ושבת באויר מחיצות מבעו"י, ר' זירא אמר הואיל וספינה נוטלתו מתחילת ד' ומנחתו בסוף ד', מאי בינייהו איכא בינייהו שנפחתו דופני ספינה, א"נ בקופץ מספינה לספינה.

**ובחי'** הריטב"א שם כתב, ז"ל, לישנא דקופץ משמע שקפץ מדעת, ושמעינן מינה דכל שנכנס בדיר וסהר ומקום שמוקף מחיצות אין הפרש בין שנכנס לדעת או שלא לדעת לענין שיהא כולה כד' אמות וכדפרישית במתניתין, עכ"ל.

**והמאירי** כתב דלדעת הסוברים דיוצא לדעת לדיר וסהר אינו מהלך את כולה, צ"ל דאיירי הכא כשהקפיצוהו באונס, או שעשה להציל עצמו שאין לך אונס גדול מזה, וכ"כ הר"ן בריש פירקין דלדעתם איירי הכא בקופץ בע"כ.[[1]](#footnote-2)

**ונתחדש** בדבריהם, דלדעת הסוברים דהיוצא לדיר וסהר לדעת אינו מהלך את כולה, דהתירא דדיר וסהר הוא רק ביוצא שלא לדעת, ה"נ התירא דספינה המהלכת הוא רק ביוצא שלא לדעת.[[2]](#footnote-3)

ב] **אמנם** הנה הראב"ד בכתוב שם בסוגיין כתב, ז"ל, א"נ לקופץ מספינה לספינה ואפי' לדעת, דבמהלכת מיהא מותר להלך את כולה, דהא דיר וסהר לרבי יהושע ור"ע אפי' מאונס אין לו אלא ד' אמות, ובספינה מודו במהלכת, הלכך אפילו לדעת נמי במהלכת מותר להלך את כולה, עכ"ל.

**וכ"כ** הרמב"ן במלחמות שם בשמו, ז"ל, דברים צריכין הם בקופץ מספינה לספינה לדעת, שאילו עמדה אסורה וכו' דנתנוהו נכרים בדיר ובסהר תנן הא לדעת לא עשאום כד' אמות, ואילו במהלכת מותר, דהא דיר וסהר לר"ע אפי' אונס אין לו אלא ד' אמות ובספינה מודו במהלכת הואיל וספינה נוטלתו וכו', הלכך אפי' לדעת מהלך את כולה, וזו תשובת הראב"ד ז"ל, עכ"ל.

**והיינו** דאף דדינא דדיר וסהר דמהלך את כולה משום דחשיבא כד' אמות הוא רק ביוצא שלא לדעת, אך דינא דספינה מהלכת דמהלך את כולה מכח הא דספינה נוטלתו וכו', הוא אף ביוצא לדעת.

**וצ"ע** בד' הריטב"א ודעימי' דפשיטא להו דאם דינא דדיר וסהר הוא רק ביוצא שלא לדעת, ה"נ דינא דספינה מהלכת הוא רק ביוצא שלא לדעת, ולכאו' הרי ב' דינים הם דלא שייכי זל"ז, ואף דהא דדיר וסהר חשיבא כד' אמות להלך את כולה, הוא רק ביוצא שלא לדעת, מהיכ"ת נימא דגם הא דשרינן בספינה מהלכת להלך את כולה מכח הא דספינה נוטלתו וכו', הוא רק ביוצא שלא לדעת.

**ב**

ג] **ונראה** די"ל בזה ע"ד הפשט, ובהקדם, דהנה לדעת ר' זירא דפלוגתא דר"ג ור"ע היא בספינה מהלכת, לא נתפרש בגמ' טעמא דר"ע אסר אף דספינה נוטלתו וכו', והריטב"א כתב דטעמא דר"ע הוא משום דספינה מינח נייחא ומיא הוא דממטי לה.

**ולכאו'** מכוון הדברים הוא, דכיון דספינה מינח נייחא ומיא ממטי לה, ע"כ אנו דנים שהוא קונה ד' אמות בספינה עצמה, ואין הספינה מוציאתו כלל מד' אמות שלו.[[3]](#footnote-4)

ד] **והנה** בפשוטו נמצא לפ"ז, דר"ג ור"ע פליגי בתרי פלוגתי דלא שייכי זל"ז, דפליגי בנתנוהו בדיר וסהר אם חשיבי כד' אמות ומהלך את כולם אף שלא שבת באוירם, ופליגי ביוצא מתחומו בספינה מהלכת אם מותר להלך בכולה מכח הא דספינה נוטלתו וכו', או דכיון דספינה מינח נייחא וכו' אינו מהלך את כולה.

**אך** יש להעיר דאי"ז במשמעות משנתינו, דמייתינן על פלוגתייהו בדיר וסהר, להמעשה שבאו בספינה וכו', ומשמע להדיא דחד פלוגתא היא.

**ג**

ה] **ונראה** לפרש בזה, דהנה בפירש"י לעיל בע"א דהא דבשבת בקעה והקיפוה נכרים מחיצה בשבת אינו מהלך את כולה הוא משום דלא שבת באויר מחיצות מבעו"י, ואפי' לר"ג דבהוציאוהו נכרים ונתנוהו בדיר וסהר הוו כד' אמות אף שלא שבת באויר מחיצות, היינו משום דכשהוציאוהו נכרים אין לו אלא ד' אמות, ובכה"ג הקילו חכמים אצלו להיות לו היקף מחיצות כד' אמות.

**ומבו'** לפ"ז, דמדינא מודה ר"ג דהיקף מחיצות שלא שבת באוירו לא חשיב כד' אמות, ואך שהקילו חכמים בכך לחשבם כד' אמות למי שאין לו אלא ד' אמות.

ו] **ולפ"ז** נראה דה"נ הוא בדינא דספינה מהלכת, דמודה ר"ג לר"ע דכיון דספינה מינח נייחא וכו', הרי דמדינא אין לנו להתירו להלך את כולה, ואך דכיון דיצא חוץ לתחומו ואין לו אלא ד' אמות, הקילו חכמים להתירו לילך בכל הספינה מכח הא דהיא מהלכת.

ז] **ולפ"ז** נמצא, דהא דפליגי ר"ג ור"ע בנתנוהו בדיר וסהר אם מהלך את כולה, והא דפליגי ביוצא בספינה מהלכת אם מהלך את כולה, הוא מיסוד אחד, דר"ע ס"ל דכיון דמדינא אינו מהלך את כל הדיר וסהר משום שלא שבת באויר מחיצותיהן, ומדינא אינו מהלך את כל הספינה משום דספינה מינח נייחא, הרי דאף שהוציאוהו נכרים ואין לו אלא ד' אמות, לא הקילו לו חכמים בכך, ור"ג ס"ל דאף דמדינא ל"ה מהלך את כל הדיר וסהר ואת כל הספינה, מ"מ כיון שהוציאוהו נכרים ואין לו אלא ד' אמות הקילו חכמים שיהלך את כולן.

**ד**

ח] **ובזה** מתפרש מה שנקטו הריטב"א ודעימי' בפשיטות, דאם דינא דדיר וסהר הוא רק ביוצא שלא לדעת, ה"נ דינא דספינה מהלכת הוא רק ביוצא שלא לדעת, דכיון דחזינן דר"ע אסר גם בספינה מהלכת, ומשמעות מתניתין דהא דפליג ר"ג שרי בספינה מהלכת, הוא מיסוד אחד עם הא דשרי בדיר וסהר, והיינו דאף דמדינא אינו מהלך את כולן, מ"מ הקילו חכמים בכך כיון שאין לו אלא ד' אמות, הרי דכ"ה דהא דשרי בדיר וסהר הוא רק ביוצא שלא לדעת, דכל שיצא לדעת לא הקילו חכמים לחשוב הדיר וסהר כד' אמות, ה"נ הא דשרי בספינה מהלכת הוא רק ביוצא שלא לדעת, דכל שיצא לדעת לא הקילו חכמים להתיר מכח ה"ט דספינה נוטלתו וכו'.

ט] **ובאמת** דגם בד' הראב"ד והרמב"ן מבו' דמודו ליסוד הדברים, דלהדיא בדבריהם דכל מש"כ דהתירא דספינה מהלכת הוא אף בקופץ מספינה לספינה לדעת, הוא רק לפ"מ דקי"ל כרבה דבמהלכת כו"ע לא פליגי דשרי, ואף ר"ע דאסר בדיר וסהר שרי בספינה מהלכת.

**ודבריהם** מתפרשים לפמש"נ, דלעולם לדעת ר' זירא דפליגי ר"ג ור"ע בספינה מהלכת, הרי דכ"ה דהא דשרי ר"ג בדיר וסהר הוא רק ביוצא שלא לדעת, ה"נ הא דשרי בספינה מהלכת הוא רק ביוצא שלא לדעת, אך כיון דקי"ל כרבה דבמהלכת כו"ע לא פליגי דשרי, הרי בע"כ דמדינא הוא דמותר להלך בכולה, שהרי בדיר וסהר ס"ל לר"ע דאף שהוציאוהו נכרים ואין לו אלא ד' אמות, לא הקילו עליו לחשבם כד' אמות, ובע"כ דהא דבספינה מהלכת שרי, הוא משום דהתם מדינא מותר להלך את כולה, וע"כ הדין נותן דאף כשיצא לשם לדעת מהלך את כולה.

**וי"ל** עוד, דאף אי נימא דהא דשרי ר"ע בספינה מהלכת אי"ז מדינא, אלא הוא משום דבזה מודה לר"ג שהקילו חכמים למי שהוציאוהו נכרים ואין לו אלא ד' אמות, הרי מ"מ כיון דחזינן דיותר ראוי להתיר בספינה מהלכת מבדיר וסהר, וע"כ ס"ל לר"ע דהתירו חכמים בספינה מהלכת אף דלדידי' לא התירו חכמים בדיר וסהר, הרי דאין ללמוד מהא דבדיר וסהר לא התירו ביוצא לדעת, דה"נ בספינה מהלכת לא התירו ביוצא לדעת.[[4]](#footnote-5)

**ה**

י] **והנה** לפמש"ני"ל דהריטב"א והר"ן שכתבו דאם היוצא לדעת אינו מהלך את כל הדיר וסהר, ה"נ הא דבקופץ מספינה לספינה מהלך את כולה הוא רק בקופץ לאונסו, לא פליגי ע"ד הראב"ד והרמב"ן שכתבו דהתירא דספינה מהלכת הוא אף בקופץ מספינה לספינה לדעת.

**והיינו** משום דדברי הריטב"א והר"ן הם לדעת ר' זירא דס"ל דפליגי ר"ע ור"ע בדין ספינה מהלכת,[[5]](#footnote-6) דלדידי' הא דשרי ר"ג בספינה מהלכת הוא מיסוד א' עם הא דשרי בדיר וסהר, וע"כ הוא רק ביוצא שלא לדעת, אך לפ"מ דקי"ל כרבה דבמהלכת כו"ע לא פליגי דשרי, שפיר שרינן אף בקופץ לדעת, וכמש"כ הראב"ד והרמב"ן.

יא] **אך** בד' המאירי מבו' דלדינא קי"ל דהתירא דמהלכת הוא רק כשקפץ מספינה לספינה שלא לדעת,[[6]](#footnote-7) וכ"נ מד' הבעה"מ.[[7]](#footnote-8)

**וצ"ל** בדעתם, דאף דבמהלכת כו"ע לא פליגי דשרי, מ"מ אין ההיתר בזה מדינא, אלא היינו דבזה מודה ר"ע שהקילו חכמים להלך את כולה, וכיון דהוא קולא שהקילו חכמים, לא התירו אלא ביוצא שלא לדעת, - ומקור דבריהם לזה, הוא משום דלדעת ר' זירא התירא דמהלכת הוא רק ביוצא שלא לדעת, וכנ"ל, ואינו במשמעות הגמ' דפליגי רבה ור' זירא בהך מילתא.

יב] **והנה** התוס' לקמן בסוגיין כתבו בשם הרשב"ם דכל שלא שבת באויר מחיצות הספינה מבעו"י, אין לו אלא ד' אמות, והגר"א בסימן ת"ה ס"ו תמה ע"ז, דהרי בספינה מהלכת כו"ע לא פליגי דשרי, אף בקופץ מספינה לספינה דלא שבת באויר מחיצות מבעו"י.[[8]](#footnote-9)

**ולמש"נ** נראה די"ל בזה, דהנה הב"י בסימן ת"ה כתב בדעת הרשב"ם, דהא דס"ל דכל שלא שבת באויר מחיצות הספינה אינו מהלך את כולה, אף דקי"ל כר"ג, הוא משום דהוי כיוצא לדעת, - ולפ"ז י"ל דמה"ט אף ליכא בזה להתירא דספינה מהלכת, וכמש"נ בדעת הבעה"מ והמאירי דאף לפ"מ דקי"ל דבמהלכת כו"ע לא פליגי דשרי, הוא רק ביוצא שלא לדעת.[[9]](#footnote-10)

**ו**

יג] **וע"ד** מש"נ נראה גם בביאור מש"כ התוס' בסוגיין, דהא דפריך דר' זירא מ"ט לא אמר כרבה ורבה מ"ט לא אמר כר' זירא, ולא אמרינן דמההוא טעמא דלית להו לר' יהושע ור"ע, לית להו לדידהו, הוא משום דלר' יהושע ור"ע ניחא, דאית להו בכל מקום שהוא חוץ לתחום דאין לו אלא ד' אמות, ולא מפלגי בין דיר וסהר וספינה, אבל רבה ורבי זירא דמפלגי בין דיר וסהר וספינה, בעי שפיר מר אמאי לא אמר כמר שמטעם זה יש לחלק ביניהם, עכ"ד.

**והדברים** צ"ב רב, דמה טעם יש בהא דס"ל לר' יהודה ור"ע דבכל מקום שהוא חוץ לתחום אין לו אלא ד' אמות, דמכח זה ליכא להתירא דספינה מהלכת, דהוא משום דספינה נוטלתו וכו'.[[10]](#footnote-11)

**עוד** צ"ע, דהתוס' לעיל בסוגיין בד"ה אבל כתבו דטעמא דר' יהושע ור"ע בספינה דאינו מהלך את כולה, אף דשבת באויר מחיצות מבעו"י, הוא משום דמחיצות להבריח מים עשויות, וזה דלא כמש"כ התוס' הכא דהוא משום דס"ל דלעולם אין לו אלא ד' אמות.

יד] **ולמש"נ** נראה, דהנה בתוס' הגרע"א בריש פירקין כתב, דלמש"כ התוס' לעיל דטעמא דר' יהושע ור"ע דאסרו בספינה אף דשבת באויר מחיצות, הוא משום דמחיצות להבריח מים עשויות, נמצא דפליגי בתרתי, דבדיר וסהר פליגי היכא דלא שבת באויר מחיצות, ובספינה פליגי אף בשבת אם נקרא מוקף מחיצות.

**אך** יש להעיר, ע"ד שנת' להעיר לעיל סק"ד, דאי"ז דאי"ז במשמעות משנתינו, דמייתינן על פלוגתייהו בדיר וסהר, להמעשה שבאו בספינה וכו', ומשמע להדיא דחד פלוגתא היא.[[11]](#footnote-12)

טו] **ונראה** לישב ע"ד מש"נ לעיל, די"ל דאף ר"ג וראב"ע מודו דמדינא ל"מ מחיצות הספינה משום דהן עשויות להבריח מים, והא דס"ל בספינה דמהלך את כולה, הוא משום דכל שיצא חוץ לתחומו ואין לו אלא ד' אמות, הקילו חכמים להתירו לילך בכל הספינה אף שמחיצותי' עשויות להבריח מים.[[12]](#footnote-13)

**ולפ"ז** נמצא, דהא דפליגי ר"ג ור"ע בנתנוהו בדיר וסהר אם מהלך את כולה, והא דפליגי ביוצא בספינה מהלכת אם מהלך את כולה, הוא מיסוד אחד, דר"ע ס"ל דכיון דמדינא אינו מהלך את כל הדיר וסהר משום שלא שבת באויר מחיצותיהן, ומדינא אינו מהלך את כל הספינה משום דמחיצותי' עשויות להבריח מים, הרי דאף שהוציאוהו נכרים ואין לו אלא ד' אמות, לא הקילו לו חכמים בכך, ור"ג ס"ל דאף דמדינא ל"ה מהלך את כל הדיר וסהר ואת כל הספינה, מ"מ כיון שהוציאוהו נכרים ואין לו אלא ד' אמות הקילו חכמים שיהלך את כולן.

טז] **ואשר** זהו מש"כ התוס', דהא דלית להו לר' יהושע ור"ע להתירא דשבת באויר מחיצות והא דלית להו להתירא דספינה מהלכת הוא משום דס"ל דבכל מקום שהוא חוץ לתחום אין לו אלא ד' אמות, והיינו דאינהו ס"ל דכל שיוצא חוץ לתחום אין לו אלא ד' אמות הראויים לו מדינא, ולא הקילו חכמים בכך, וע"כ אינו מהלך את כל הספינה אף ששבת באויר מחיצותי', משום דמחיצותי' עשויות להבריח מים, וע"כ נמי אינו מהלך את כולה אף שהיא מהלכת והיא נוטלתו וכו', דג"ז אינו היתר מעיקר הדין.

**והא** דפריך דרבה מ"ט לא אמר כר' זירא ור' זירא מ"ט לא אמר כרבה, היינו משום דלדעת שמואל דהלכה כר"ג בספינה, דהקילו חכמים להלך את כולה כיון שאין לו אלא ד' אמות, הרי י"ל דהוא מכח הא דשבת באויר מחיצות אף דמחיצות להבריח מים עשויות, וי"ל דהוא מכח הא דהיא מהלכת, ומ"ט לא אמרו זה כטעמו של זה.

**ז**

יז] **ובעיקר** מש"נ להעיר דבפשוטו נמצא דפליגי ר"ג ור"ע בתרתי, דבדיר וסהר פליגי היכא דלא שבת באויר מחיצות, ובספינה פליגי אף בשבת אם נקרא מוקף מחיצות, ואי"ז במשמעות מתניתין, לכאו' י"ל עוד בזה בע"א.

**דהנה** נתבאר בסימן ו' לדון בדעת הרמב"ן, דלעולם ספינה חשיבא מקום דיורין גמור אף כשאין לה מחיצות, דומיא דעיר, ומה שאמרו בסוגיין דבנפחתו דופני ספינה אינו מהלך את כולה, הוא רק למ"ד דהלכה כר"ע בדיר וסהר, וכל הא דשרינן בספינה הוא משום דשבת באויר מחיצות, וכל שנפחתו דופני ספינה לא חשיב כשבת באויר מחיצות, עיי"ש.

**ולפ"ז** י"ל כן גם בהא דפליגי ר"ג ור"ע בדין ספינה דמחיצותי' עשויות להבריח מים, דלר"ע דס"ל דנתנוהו בדיר וסהר אינו מהלך את כולה, ואך שבאנו לדון דשאני ספינה משום דשבת באויר מחיצות, הרי דכיון דמחיצותי' עשויות להבריח מים אלא חשיב כשבת באויר מחיצות, אך לדעת ר"ג דאף אם הוליכוהו לעיר שאינה מוקפת מחיצות מהלך את כולה, ה"נ בספינה, אף דמחיצותי' עשויות להבריח מים ואינם מועילות לה, מ"מ כיון דהיא מקום דיורין, חשיבא כד' אמות, ומהלך את כולה.[[13]](#footnote-14)

יח] **והנה** המהרש"ל בסוגיין עמד, דמ"ט פירש ר' זירא לה"ט דספינה נוטלתו וכו', רק בהא דאמר שמואל דהלכה כר"ג בספינה, ולא פירש כן בטעמא דר"ג גופי' דשרי בספינה, אף דס"ל לר' זירא דמחיצות העשויות להבריח מים אינם מועילות, עיי"ש.

**ולמש"נ** בדעת הרמב"ן ניחא, דלדעת ר"ג גופי' דאף אם נתנוהו בעיר שאינה מוקפת מחיצות מהלך את כולה, ה"נ בספינה מהלך את כולה, אף דמחיצותי' עשויות להבריח מים ואינם מועילות לה, - וכל הא דס"ל לר' זירא דל"מ מחיצות העשויות להבריח מים, הוא רק לדעת שמואל דאין הלכה כר"ג בדיר וסהר, ובאנו לדון דשאני ספינה משום דשבת באויר מחיצות, ובזה הוא דס"ל דמחיצות העשויות להבריח מים ל"מ, ולי"ב לדינא דשבת באויר מחיצות.

1. וכ"ה מבו' גם בד' הריא"ז ה"א דין ד' דהקופץ מדעתו לספינה אחרת אינו מהלך את כולה, ומכח זה העמיד להא דקופץ מספינה לספינה דאיירי כשקפץ קודם שיצא מתחומו, דנמצא דנכנס לספינה השני' בהיתר, וע"כ הוא מהלך את כולה. [↑](#footnote-ref-2)
2. וצ"ע דלדעת הר"ן גופי' בשבת י"ט א' דהיוצא בספינה חשיב כיוצא לדעת, א"כ תיקשי דגם בקופץ מספינה לספינה לאונסו מ"ט הוא מהלך את כולה, הרי יציאתו מתחומו היתה לדעת, - ולכאו' בעכצ"ל דהר"ן הכא ס"ל דהיוצא בספינה שהוא יוצא בהיתר, לא חשיב כיוצא לדעת, וצ"ע.

   ושמא י"ל בזה בע"א, וזה למש"נ בסימן ג' סקכ"ז לדון דמש"כ הר"ן בשבת שם דכל ששבת באויר מחיצות מהלך את כולה אף דהוא יוצא לדעת, הוא רק משום דיציאתו היא ברשות, אך כל שנכנס לספינה באיסור דהא דאינו מהלך את כולה הוא משום שלא יהא חוטא נשכר, היינו אף כששבת באויר מחיצות, - ולפ"ז י"ל דבספינה מהלכת דמדינא הוא מהלך את כולה, לא אסרינן אלא היכא שיצא שלא ברשות, ומשא"כ כשיצא ברשות, דאף שיצא לדעת, מ"מ הוא מהלך את כולה, אך זה דלא כמש"נ להלן בטעם הא דפשיטא להו להראשונים דבקופץ מספינה לספינה לדעת ליכא להתירא דספינה מהלכת, וצ"ע בזה. [↑](#footnote-ref-3)
3. ובזה מתפרש טעם הסוברים דכל שעמדה הספינה פעם אחת אסור להלך את כולה אף כשהיא מהלכת, והיינו משום דכל שעמדה פעם אחת, נקבע מקומו בספינה עצמה, ואסור לצאת מד' אמותיו שבספינה, וצ"ע. [↑](#footnote-ref-4)
4. ונמצא לפ"ז לפ"ד הראב"ד והרמב"ן, דאף דבגמ' אמרינן בקופץ מספינה לספינה דלר' זירא שרי ולרבה אסור, מ"מ לפ"מ דמסקינן דלרבה במהלכת כו"ע לא פליגי דשרי, נמצא דנפ"מ בינייהו להיפך, והוא בגונא דקפץ מספינה לספינה לדעת, דלרבה מהלך את כולה, כיון דלדידי' התירא דספינה מהלכת הוא לכו"ע, ולר' זירא אינו מהלך את כולה, כיון דלדידי' התירא דספינה מהלכת הוא רק לר"ג, וע"כ הוי כהתירא דדיר וסהר דהוא רק ביוצא שלא לדעת. [↑](#footnote-ref-5)
5. דדבריהם קיימי על מה שאמרו דאיכא בינייהו קופץ מספינה לספינה דלרבה אסור ולר' זירא שרי, וע"ז כתבו דאף לר' זירא אין להתיר בקופץ לדעת. [↑](#footnote-ref-6)
6. ואך דלא נתברר לי בדבריו אם קי"ל להך מילתא דבמהלכת כו"ע לא פליגי דשרי, שהרי כתב דיש אוסרים להלך את כולה בספינה מהלכת כשלא שבת באויר מחיצות, וגם מש"כ מעיקרא להתיר בזה, הוא משום דקי"ל כב' הטעמים לקולא, ולא כתב להתיר בזה משום דלדעת רבה תרוייהו שרו, וצ"ע. [↑](#footnote-ref-7)
7. וזה ממשה"ק ע"ד הרי"ף דליכא נפ"מ בהא דשרינן בקופץ מספינה לספינה, משום דקי"ל כר"ג דאף בנתנוהו בדיר וסהר מהלך את כולה, ואי נימא דהתירא דספינה מהלכת הוא אף ביוצא לדעת, הרי דשפיר נפ"מ בזה בקופץ מספינה לספינה לדעת, וכמש"כ הראב"ד והרמב"ן, והרי הבעה"מ גופי' ס"ל לקמן מ"ג ב' דהתירא דדיר וסהר הוא רק ביוצא שלא לדעת. [↑](#footnote-ref-8)
8. והמהרש"ל בסוגיין בתו"ד הוכיח מזה, דכל שעמדה הספינה פעם אחת אף שחזרה להלך אסור להלך את כולה. [↑](#footnote-ref-9)
9. ובד' הגר"א מבו' שהרגיש בזה, והעמיד קושייתו עפי"ד הרמב"ן במלחמות דהתירא דספינה מהלכת הוא אף ביוצא לדעת. [↑](#footnote-ref-10)
10. ואם באמת הא דפליגי ר' יהושע ור"ע על התירא דספינה מהלכת הוא מטעם אחר, א"כ מאי פריך דרבה מ"ט לא אמר כר' זירא, הרי י"ל דהוא מאותו טעם דלית להו לר' יהושע ור"ע להתירא דמהלכת, - וגם תיקשי דמאי פריך דר' זירא מ"ט לא אמר כרבה, הרי י"ל דס"ל דכר' יהושע ור"ע בכל מקום שהוא חוץ לתחום אין לו אלא ד' אמות, ומ"מ בספינה מהלכת שרי להלך את כולה משום דספינה נוטלתו וכו'. [↑](#footnote-ref-11)
11. אמנם הנה למש"כ המהרש"ל בסוגיין דכל הא דל"מ מחיצות העשויות להבריח מים, הוא רק כלפי דינא דשבת באויר מחיצות, אך לדעת ר"ג גופי' דשרי אף כשלא שבת באויר מחיצות, שפיר מהני אף מחיצות העשויות להבריח מים, וכן נקט המהרש"א, נמצא דהא דפליגי בספינה הוא לטעמייהו דפליגי בדיר וסהר, דר"ג דשרי אף דלא שבת באויר מחיצות, ה"נ שרי בספינה אף דמחיצותי' עשויות להבריח מים, אך ר"ע דאסר משום דלא שבת באויר מחיצות, הרי דאף בספינה דשבת באויר מחיצותי', מ"מ כיון דהן עשויות להבריח מים ל"מ.

    אך הנה תיקשי לפ"ז בדעת שמואל, דהלכה כר"ג בספינה משום דשבת באויר מחיצות, דלפי הנ"ל נמצא דהוא דלא כחד, דאף ר"ג דשרי בספינה, הוא משום דס"ל דל"ב שבת באויר מחיצות, אך לפ"מ דקי"ל דבעינן שבת באויר מחיצות, לא מצינו מאן דס"ל דמהני מחיצות הספינה העשויות להבריח מים, - ואמנם י"ל דהוא מכח הא דתניא דחנניא וכו' דהכריע אבי אבא הלכה כר"ג בספינה והלכה כר"ע בדיר וסהר, אך בגמ' לא נזכר דשמואל פסק הלכה כהך ברייתא.

    ושמא י"ל בזה, דמחיצות להבריח מים לי"ב להמעליותא הגמורה דשבת באויר מחיצות, אך מ"מ עדיף מלא שבת באויר מחיצות, ור"ג ס"ל דל"ב כלל שבת באויר מחיצות, ור'"ע ס"ל דבעינן שבת באויר מחיצות מעליא, ושמואל מכריע דאם לא שבת כלל באויר מחיצות ל"מ, ואם שבת באויר מחיצות אף דאי"ז שביתה מעליא מהני. [↑](#footnote-ref-12)
12. ואמנם לכאו' עיקר הדברים נסתרים מד' התוד"ה כי פליגי, עיי"ש דמבו' לכאו' בדבריהם דהפלוגתא הכא היא בעיקר דין מחיצות העשויות להבריח מים, ודלא כמש"נ דלכו"ע מדינא ל"מ, ופליגי אם הקילו בכך ליוצא חוץ לתחום.

    אך י"ל בביאור דברי התוס', דאם אף בעלמא ל"מ מחיצות העשויות להבריח מים, ודאי דל"ה מקילים בזה ליוצא חוץ לתחום, ומ"ד דמהני הכא מחיצות העשויות להבריח מים, בע"כ דס"ל דבעלמא מהני מחיצות אלו, ואף דלענין יוצא חוץ לתחום מדינא לא סגי בהן, וע"ד מש"כ התוס' לקמן צ' ב' ד"ה דהא איכא, הקילו חכמים בכך ליוצא חוץ לתחום, וצ"ע. [↑](#footnote-ref-13)
13. אך יש להעיר בזה ע"ד מש"נ להעיר לעיל סקי"ד בהערה, דתיקשי לפ"ז בדעת שמואל דהלכה כר"ג בספינה משום דשבת באויר מחיצות, דלפי הנ"ל נמצא דהוא דלא כחד, דאף ר"ג דשרי בספינה, הוא משום דס"ל דאף אם נתנוהו בעיר שאינה מוקפת מחיצות מהלך את כולה, אך לפ"מ דקי"ל כר"ע בדיר וסהר, ובאנו למימר דשאני ספינה משום דשבת באויר מחיצות, לא מצינו מאן דס"ל דמהני מחיצות העשויות להבריח מים, ושמא י"ל כמש"נ שם לדון דהוא מכח הא דתניא דחנניא וכו' דהכריע אבי אבא הלכה כר"ג בספינה והלכה כר"ע בדיר וסהר, וצ"ע בזה. [↑](#footnote-ref-14)