תחומין פרק ה_1
קטגוריות: ש_ס / יג עירובין / עירובין - הרב יהושע  ננקנסקי

**ריש פירקין ודף נה**

★במתניתין בית יוצא

עי' רש"י הכא, וע"ע ברש"י לקמן [ס.] דקתני "הנותן את עירובו בעיבורה של עיר לא עשה ולא כלום", וביאר ברש"י שנתן העירוב באחד מן הבתים העומדים בתוך שבעים אמה וכו'. מבואר א"כ דהבית היוצא מן העיר לא נחשב כחלק מן העיר אלא נידון כעיבור העיר.

וע"ע בביאה"ל [שצח ה ד"ה וכן].

וע"ע בחזו"א [קי ד"ה שצח].

★פגום עי' פירש"י.

וע"ע פירוש הר"ח [הובא בתוס'].

וע"ע במאירי דפירש בית שאינו שלם.

עי' חזו"א [קי כח ד"ה נראה בעיר] **דבית על עמודים** אינו חשוב בית וא"כ אינו יוצר צירוף עיר, דעיר זה צירוף של בתים, והכא כיון דאין דיירים על הקרקע אלא ע"ג עמודים לא חשיב בית.

והקשה הגרח"ק [הערות בשונה הלכות לסי' שצח] מדין "שובך" שמצטרף לעיר כמבואר לקמן [נה:] ולפירוש ר"ח היינו פגום דמתניתין.

★גשרים

עי' פירוש ריו"נ, וע"ע ברש"ש.

★עושין אותה כמין טבלא מרובעת.

לרש"י קאי על התחום, וכן הוא בברטנורא.

והרמב"ם גרס עושין אותה וקאי על ריבוע עיר עגולה.

והקשה התוי"ט לפירוש רש"י מה קמ"ל מתניתין הא קתני לה לעיל [מט:] מחלוקת רבנן ור"ח בן אנטיגנוס.

ומה דפשוט לתוי"ט דרבנן ור"ח ב"א נחלקו גם גבי תחומין, עי' בתפא"י [פ"ד מ"ג] מביא דנחלקו רק בקונה שביתתו בדרך, אבל קנה בעיר לכו"ע מרבעין דומיא דערי לויים.

★רש"י ד"ה "ועושין" עי' הגהות הב"ח, וע"ע בב"י [ד"ה והרב].

★עיר עגולה עושין לה זויות, וברש"י שמרבעים את העיר, ומקור הדין לעיל [נא.].

והא דמרבעין **לריבוע העולם**, עי' לקמן [נו.] "תנו רבנן בא לרבעה מרבעה בריבוע עולם וכו'".

ובלשון ריו"נ משמע דאינו דין אלא עצה טובה ולכתחילה ובדיעבד יכול לרבע לא לריבוע עולם.

ובנוב"י [תנינא נא] הובא בשע"ת סמך ע"כ.

וע"ע בחזו"א [קי קג] דפליג.

וגם החזו"א [קי כג ד"ה הנותן] מודה דבד"א של שביתה יכול לרבע לכל צד, לאו דוקא לריבוע עולם, וצ"ע מ"ש, וי"ל.

★עי' ר"ח [נו:] דעיר עגולה מרבעים ואח"כ נותן את התחום ואח"כ את הפאות, ויל"ע לענין מה רבענו את העיר בתחילה, דאף אם לא נרבע ונתן תחום ונרבע את התחום נגיע לאותה תוצאה, וי"ל.

★משני רוחות

עי' גאו"י.

וע"ע במאירי דה"ה ד' בתים וד' קרנות העיר.

★בראשונים הקשו אמאי לא אמרינן בלבד שלא יהא בין ראשיה יותר מארבעת אלפים אמה כדאמרינן לקמן גבי קשת.

1. תוס' [בתירוץ א] דפיגום אמרינן אפי' יותר מארבעת אלפים אמה, וע"ע ברא"ש שביאר יותר.
2. תוס' [בתירוץ ב'] והרשב"א בשם הראב"ד דאיה"נ גם כאן בעינן שלא יהיו ארבעת אלפים אמה.
3. הרשב"א כעין תירוץ א' [דכאן לא אכפ"ל ביותר מארבעת אלפים ובנוסח אחר מתוס'.

וע"ע בטושו"ע ובביאה"ל.

★רואין אותה כאילו מלאה בתים.

יל"ע בלשון זה לגבי ריבוע העיר לא קאמר כאילו מלאה בתים אלא "עגולה עושים לה זויות", והכא קאמר כאילו מלאה בתים.

ואם נימא דריבוע אינו כעיר ממש [ונפק"מ לכמה נושאים כגון להניח עירוב בעיבור העיר וליצור הבלעה בעיבור העיר ועוד] שפיר קאמר גבי סגירת הקשת כאילו מלאה בתים וכל החלל נידון כעיר ממש.

והחזו"א נקט שריבוע עיר כעיר, וא"כ יל"ע כנ"ל.

★עיר העשויה כמין גא"ם כיצד מרבעה.

1. הרשב"א בשם יש מי שאומר דמותח חוט בין שתי הקצוות וכך מרבע. ובריטב"א פליג.
2. עושין כמין מ"ם מרובע, רשב"א וריטב"א.
3. עי' חת"ס [צד] ובביאה"ל [שצח-ח ד"ה מאתים שמונים] דחהו.

★כשיש יותר מארבעת אלפים אמה עי' ברש"י "שמודדים לכל אחד מפתח ביתו", וע"ע ברשב"א ובריטב"א.

★בביאור מחלוקת רבה בר רב הונא ורבא.

עי' תוס' ד"ה פחות.

והרשב"א ביאר באו"א.

★עי' או"ש [פכ"ח-ח] וע"ע בחזו"א [קי-י].

★עי' בריטב"א דעיר העשויה כמין גאם נמי בעינן שלא יהא באלכסון בין ראשי הגא"ם יותר מארבעת אלפים אמה.

וכן הוא במשנ"ב [יג] ובשעה"צ [ה].

★האחרונים דנו בעיר עגולה כטבעת ובאמצעה יש חלל גדול יותר מארבעת אלפים אמה, האם גם פה יהיה את החסרון הנ"ל או דהא היות וכל העיר מוקפת מכל צדדיה עדיפא מקשת.

עי' שו"ת עמודי אור [יד-ה].

וע"ע שו"ת בית יצחק [או"ח מה סוף יג].

וע"ע בחזו"א [קי-ז].