כל כתבי 1בגדר חיוב ג_
קטגוריות: ש_ס / יב שבת / שבת - הרב יצחק טחן / 16 כל כתבי

**בגדר חיוב ג' סעודות**

יעוין בגמ' שבת קי''ז ע''ב ת''ר כמה סעודות חייב אדם לאכול בשבת שלש ר' חידקא אמר ארבע אמר ר' יוחנן ושניהם מקרא אחד דרשו ויאמר משה אכלוהו היום כי שבת היום לה' היום לא תמצואו בשדה רבי חידקא סבר הני תלתי היום לבר מאורתא ורבנן סברי בהדי דאורתא. יש לעיין בגדר חיובא דג' סעודות ובשםטת הוי מדין עונג שבת רק דיש לעיין לפי''ז הא דמבואר בשו''ע רצ''א סעיף ג' דאם נמשכה סעודת הבקר עד שהגיע זמן מנחה מפסיק הסעודה ומברך ברהמ''ז ויטול ידיו ויברך המוציא ואי נימא דהוי שיעור במצות עונג א''כ עיקר הענין שיאכל ג' םעמים בג' זמנים חלוקים ואמאי מחיוב להפסיק וליטול עוד פעם ומבואר דאיכא חפצא בהא דאיכא ג' סעודות חלוקות דלכ חד איכא יחס בפני עצמו וצ''ב יסוד הדבר ויעוין באבודרהם [בענין שלש סעודות ופירושה] מובא באליהו רבה רצא. וז''ל, ---------- ומבואר דעצם הדבר שצורת איכלתו היא בג' סעודות נפרדות איכא סדר וצורה בקיום מצות עונג שבת.

אלא דיש לעיין מהא דמבואר בשו''ע רצא א' ברמ''א דמי שלא אכל בליל שבת יאכל ביום ג' סעודות ולכאורה אי הוי סדר וצורה בקיום מצות עונג שבת א''כ כל כמה דבאותו יום סגי בהפרש בין שתי סעודת אמאי מחויב בג' סעודות. ומבואר דביסוד הדבר רבנן מודו לר' חדקא דאיכא משמעות של ג' סעודות באותו יום רק דס''ל דזה יכול להתקיים בצירוף סעודת ליל שבת. ומבואר לפי''ז דחלוק סעודת ליל שב משאר הסעודות ורק דפלוגתת ר' חדשק רובנן אי שייך לצרף א בעודת ליל שבת לקיום חיובא דג' סעודות וצ''ב.

ונראה בהקדם הא דמבואר בגמ' דף קי''ט ע''ב אמר ר' אלעזר לעולם יסדר אדם שולחנו בע''ש אע''פ שאינו צריך אלא לכזית ומבואר בגמ' שתי הלכות האחד דאיכא דין סידור שולחן שנית דסגי בכזית. ויעוין בשו''ע רצא דשיעור סעודה שלישית בכיצה [יעוין במג''א דהוי שיעור סעודת קבע דהוי יותר מכביצה] ובאליהו רבה תמה מהאדמבואר דבסעודת ליל שבת סגי בכזית ומבואר דשאני קיום חיובא דבעודת ליל שבת מסעודת היום ובליל שבת סגי בכזית וא''כ גם בסעודה שלישית יהא סגי בכזית דחיובא דסעודה שלשית אלים יותא מסעודת ליל שבת ויעוין בב''ח סימן ש' וז''ל, ------

ומבואר דחיוב סעודה דבליל שבת החיוב סעודה הוי כמו בחיובא דמלוה מלכה דהוי כאדם המקבל והמלוה את המלך. ולכן בעינן שעמימיד סעודה גמרוה וירבה בבשר כמו שמבואר בטור רס''ב [ויעוין בסימן רפ''ט בחיוב סעודת היו שם לא נטק ירבה בבשר אלא רק שיסד שולחנו ומבואר דהוי דין מיחוד בסעודת ליל שבת. ויעוין במעגלי צדק פסח אות לב דמיישב לפי''ז את קושית האליהו רבה דהא דמבואר דזגי בכזית הוי ביחס להאי דינא דחיוס סעודה מכח דין כבוד השבת ובזה למרותשנשפו קצה לעיו כמו שמבואר בב''ח ומפשטותדבריונראה דגם בזית נםו קצה ולכן ליכא בזה חיוב סעודה מדין עונג שבת מ''מ איכא בזה חיובא מכח האי דינא דכבוד שבת ובזה סגי בכזית דהוי רק היכי תימצי למשוי להאי מעמד כסעודה ומקום אכילה אבל לא דבעי שהגברא יאכל.

ולפי''ז יתיישב היטב הא דדיקנו לעיל דשאני חיוב סעודה דליל שבת מחיובא דג' סעודות דחיובא דג' סעדות הוי מדין עונג שבת דבעינן חלוקה של ג' סעודת רק דפליג רבנן ור' חדקא אי בסעודת ליל שבת איכא קיום להך חיובא דג' סעודות דאי לא מהני לג' סעודת מוכרח דהקיום דג' סעודת יהא ביום.

ונראה עוד להוכיח דחיובא דסעודת ליל שבת הוי דין בפני עצמו דהנה יעוין בבאור הלכה סימן ר''נ א' בד''ה ישכים בבקר דמוכיח דחיוב הכנה לסעודת שבת הוי מה''ת ותמה בה דברי עיקר עונג שבת מדברי קבלה כמוש מבואר ברמב''ם ואיך יהיה הכנה לזה מדאוריתא בע''ש בבקר ומיישב וז''ל,-------------- ומבואר דבחיוב סעודה דליל שבת ההכנה היא חלק מקיום חובת הסעודה וזה מה דמביא בהאו''ה מרש''י בביצה דסעודת שבת בעי כנה ומבואר דהוי דין בפני עצמו דהסעוה שבה נעמד הכניסה לשבת בעי הכנה והזמנה ובדבריו נראה דגלא הוי דין כבוד דכם כבוד הוי דברי קבלה אלא הוי דין בסועשדה שבה נעד הכניסה לשבת.

אלא דבעיקר גדר בחילוק בין חיוב ג' סעודות לחיובא דסעודת ליל שבת יעוין באשר שלמה סימן כ''ט דמחדש דמדין עונג סגי בסעודה אחת בכל יום רק דבשבת איכא קיום בפני עצמו דג' סעודות שלא שור כלל עונד יעוין באליהורבה שם דלאחר שמביא את האבודרהם מביא כמה וכמה טעמים על םי הקבלה חמשועו של שרש בעודת בליל שבת ומבואר דאיכא קיום במנים של של סעודות. ולפי''ז מבאר האשר לשלמה הא דמבואר בפתחי תשובה רצא א' בשם כמה אחרונים דמי דלא אכל בליל שבת ומחוב לאכול ג' סעדות ביום