שיעור ו
קטגוריות: כללי / שיעורי הרב צבי ובר / אורח חיים / סימן שיח - בישול

# שיעורי הלכה

### שיעורים על סדר השו"ע

### מפי מו"ר הגאון

### רבי **רפאל צבי ובר** שליט"א

##### הלכות שבת

##### **בישול**

##### סימן שיח סעיף ג

##### שיעור ו

* בישול בחמה ותולדת חמה.
* בישול במיקרוגל דאורייתא או דרבנן.
* בישול ע"י זרם חשמלי.
* דין דוד שמש. ואם שרי לסגור ברז מים חמים הפתוח.
* נתבשל בחמה או במיקרוגל אם יש איסור בישול אח"כ באש.

**בישול בחמה והחילוק בין תולדת חמה לתולדת אש**

א] [סעיף ג] **כשם שאסור לבשל באור כך אסור לבשל בתולדת האור, כגון ליתן ביצה בצד קדירה או לשברה על סודר שהוחם באור כדי שתצלה. ואפילו בתולדת חמה, כגון בסודר שהוחם בחמה אסור, גזירה אטו תולדת האור, וכן אסור להטמינה בחול או באבק דרכים שהוחמו מכוח חמה. אבל בחמה עצמה, כגון ליתן ביצה בחמה או ליתן מים בחמה כדי שיחמו מותר.** ובטעם החילוק בין חמה לאש, פי' רש"י בשבת (לט. ד"ה דשרי) דאין דרך בישול בחמה, ובתולדות גזרו כיון דמיחלף בתולדות האש שאסור מדאורייתא. אמנם בפסחים (מא.) מבואר דבישול בחמה אינו בישול דתולדת אש בעינן, וחמה לאו תולדות אש היא, ומשמע שם דאף אם היה דרכו בכך לא היה איסור. וכן ביאר בקרית ספר (פ"ט מהלכות שבת הי"ב) דכל מלאכות ילפינן דומיא דמשכן, ובמשכן בישלו באש ולא בחמה ולכן אין בו חיוב בישול. וכ"כ כתב הנודע ביהודה (או"ח תנינא סי' כ"ג) דאף דמליח כרותח, אין בו חיוב משום מבשל, דומיא דחמה דאין בו חיוב בישול דלאו תולדת אש היא וה"ה במליח. אמנם ביו"ד (תניינא סי' מ"ג) ביאר הנוב"י כפי' רש"י דהפטור משום דלאו דרך בישול בהכי, דדן שם בדעת הרמב"ם דכלי שני מפליט ומבליע, אף שאינו מבשל, וכדמצינו במליחה דאין בו משום בישול בשבת, ומ"מ מליח כרותח ומפליט ומבליע. והקשה שם השואל, דשאני מליחה דפטור דלאו תולדת אש הוא וכמבואר בגמ' בפסחים (שם), אבל כלי שני פטור משום שאינו מבשל, וא"כ אפשר דגם לא מפליט ומבליע. והשיב הנוב"י דדעת הרמב"ם כרש"י דהפטור בחמה משום דלאו דרך בישול בהכי, ומדפטור במליחה אף דוודאי דרכו בכך, מוכח דאינו מתבשל ואעפ"כ מפליט ומבליע, וא"כ ה"ה כלי שני מפליט ומבליע.

**בישול במיקרוגל, איסורו**

ב] ונ"מ בזה, לענין מה שדנו בפוסקים במיקרוגל אם חייב בו משום מבשל, דאף דאין הוא תולדת אש, מ"מ דרך בישול בהכי. דלטעם שכתב רש"י חייב בו משום בישול, משא"כ אם בעינן דווקא אש או תולדותיו וכמו שביאר הקרי"ס, גם במיקרוגל פטור. וכן נקט הגרשז"א (מנח"ש ח"א סי' י"ב הערה 4) דאף במקום שדרכו בכך כל שאיננו אש או תולדותיו פטור, ובשבט הלוי (ח"י סי' ס"ב) השיב לגבי מיקרוגל דפשוט דיש בו חיוב בישול, דעיקר הטעם כרש"י דלאו דרך הוא, ומיקרוגל דרך בישול בו.

**דעת רש"י בטעם הפטור בבישול בחמה**

ג] אמנם בעיקר פי' רש"י, הקשה האגרו"מ (או"ח ח"ג סי' נ"ב) דנחלקו רבי יוסי וחכמים (שבת לט.) בדין חמי טבריא, דלרבנן הם כתולדות חמה, ולר"י הם תולדות אש דחממימותן באה להם ע"י שעוברין בפתחה של גיהנם, ואם הפטור משום דלאו דרך בישול בהכי [ולקמן אות י' יתבאר דעת האגלי טל דדברי רש"י כפשוטו דהוא כמבשל בשינוי עיי"ש], מה שייך בזה פלוג', הא ממ"נ אם הוא דרך בישול יתחייב, ואם אינו דרך בישול אף אם עובר על פתחה של גיהנם ליפטר. וכן הקשה ממה דמחלקים שם, בגילגל ביצה בסודר שנתחמם בחמה דפטור כדין תולדות חמה, ואם נתחמם הסודר באור חייב כדין תולדות האור, וכיון שחייב כשהוא תולדת האור על כרחך דדרכו בהכי, וא"כ אמאי כשנתחמם בחמה פטור.

ד] ותי' בתרי אנפי. **א.** דאין כוונת רש"י כפשוטו דלאו דרך הוא בבישול בחמה, אלא דכיון דכל שיש לו עצים לא יבשל בחמה, א"כ אין הוא כ"כ דרך בישול, וע"כ לא ילפינן ממשכן להתחייב על בישול בחמה ותולדותיו, ומשו"ה אף בנתבשל בסודר דדרכו בכך, כיון דהוא תולדות חמה אינו חייב משום בבישול. ולפ"ז דעת רש"י הוא כפשטות הגמ' בפסחים וכטעם שכתב בקרי"ס. **ב.** ובאופן שני ביאר, וכן נוקט שם לעיקר, דלעולם כל שדרך בישולו בכך ילפינן ליה ממשכן לחייבו, וכמו דלמדו אופה ממבשל, וחמה דאינו דרך בישול לא ילפינן ליה לחייבו, ותולדות האור או חמה [כמו סודר שהתחמם], אין כ"כ דרך בישול בהכי, ובפני עצמו לא ילפינן ליה ממשכן לחייבו, אלא דבתולדות האור יש לחייבו, דדמי למניח קדירה קצת רחוק מהאש ובמקום שיכול להתבשל, דוודאי חייב, אף דזה ממש לא היה במשכן, דמ"מ נחשב שמתבשל באש שהיה במשכן, וה"ה בסודר וכדו' דנחשב שמתבשל באש הראשונית ומשו"ה חייב, משא"כ אם נתחמם הסודר בחמה, דאין לחייבו משום החימום דטמון בו, כיון דהוא חמה, דאין בו משום בישול כיון דאין דרכו בכך [ובזה ביאר ג"כ כוונת הקרי"ס דבעינן דומיא דמשכן, ומ"מ כל שדרכו בכך אפשר ללומדו מדין תולדה].

וסיים שם באגרו"מ דפשוט דיש במיקרוגל משום בישול, וכמו שביאר דכיון דדרכו בכך ילפינן ליה בגדר תולדה לחייבו, וכטעם השני שנקט שם.

**בישול ע"י זרם חשמלי**

ה] ואף אם נלמד דברי הגמ' בפסחים כפשוטם דבעינן דווקא אש או תולדת אש, לדעת החזו"א במיקרוגל יש לחייבו משום בישול, דסובר דכל שמבשל בזרם חשמלי חייב, דחשיב "עיבור אש" והוי כבישול באש ממש, וכמו שהביאו במנח"ש (שם הערה 3) ופליג שם עליו [וז"ל מוצא אני לנכון להודיע שבהיותי פעם אצל מרן החזו"א זצ"ל אמרתי לו שהמרתיח מים בשבת ע"י מזלג חשמלי ששני קצוותיו מרוחקים והמעגל נוצר רק ע"י המים אשר ע"כ הם מתחממים ורותחים, שלדעתי איסורו רק מדרבנן, דכיון שזרם איננו אש ממילא הו"ל כמבשל בתולדת חמה דפטור מחטאת, ואמרתי לו שלדעתי רצוי לפרסם דבר זה לבתי חולים וכדו', והשיב לי בפשיטות דכמו שהמבשל במים חמים שהם "תולדה" מאש חייב חטאת כך גם המבשל בזרם של חשמל, הואיל ובדר"כ הוא תהליך היוצר אש, הו"ל כעין "עיבור" של אש וכו'. מאוד התפלאתי לשמוע דבר זה, וילדות הייתה בי לומר שרק הראשונים היו יכולים לומר חידוש גדול כזה, אך הוא חזר והשיב שלדעתו הוא פשוט ואי"צ כלל להיות רשב"א לומר דבר זה, אולם גם היום זה תמוה מאוד בעיני, ובפרט שהזרם עצמו רק במרוצתו משפשף ומחמם את החוט שמתנגד לו עד שנהפך לאור ושורף ונקרא אש, אבל לגבי הזרם עצמו ל"ש כלל לומר שהוא אש לא בתחילה ולא בסוף].

ו] ובשבות יצחק (דיני מיקרוגל פ"ב) כתב בשם הגריש"א, דכיון דחשמל נוצר ע"י אש חשיב תולדות האש, ומשו"ה פשוט שיש במיקוגל משום בישול, אמנם יש מקומות בעולם שמייצרים חשמל ע"י מפלי מים וכדו' וישתנה הדין מחמת כך. ומ"מ נמצא דעת רוב הפוסקים דנקטו בפשיטות דיש חיוב בישול במיקרוגל.

**דין שימוש בדוד שמש בשבת**

ז] עוד דנו הפוסקים בענין דוד שמש אם נחשב כחמה ומותר, או דהוא כתולדות חמה ואסור מדרבנן, דחימום המים נעשה באופן זה דבראש הדוד מחובר צינור שדרכו יורדים מים חמים לבית, ובתחתיתו יש צינור שמכניס מים צוננים, וכשיוצאים מים חמים נכנסים תחתם מים צוננים ויורדים [לקולטים] בתוך צינורות שחורים וגם נמצאים בלוח זכוכית שטבעם לרכז את חום השמש, ועולים בחזרה לדוד ע"י שנכנסים מים צוננים חדשים וכך הוא חוזר חלילה, ונמצא דבפתיחת הברז של המים חמים מבשל את המים החדשים שנכנסים. ובשו"ת ציץ אליעזר (ח"ז סי' י"ט) דן להתיר דחשיב כבישול בחמה, דאין הצינורות מחממים, רק עוזרים לחמה לחמם המים. וכן סבר הגרשז"א (שש"כ פ"א הערה קכז), אלא דלמעשה אסר משום שיש בדודי שמש אפשרות חימום ע"י חשמל [בויילר], ואתי לאיחלופי להוציא מים בזמן שמתחמם ע"י חשמל, ואפשר דהוא בכלל גזירה דאתי לאיחלופי תולדות חמה בתולדות האש. אמנם הקשה ע"ז במנח"י (ח"ז סי' מד אות י) מהא דאסור לגלגל ביצה בחול שנתחמם ע"י החמה, דאם יסתלק החום ממקומו מיד יתקרר החול, ואעפ"כ אסור דחשיב תולדות חמה, וה"ה הכא השמש מחממת את הצינורות וע"י זה מתחממים המים, ונדונם כתולדות חמה, וכן נקטו כל פוסקי זמנינו לאסור השימוש בדוד שמש בשבת [והנה לאלו שלמדו בדעת רש"י כפשוטו דהפטור בחמה משום דאין דרך בישול בהכי, ולכאו' דוד שמש דדרכו בכך לבשל את המים היה מקום לדון דאסור מה"ת, אך כבר חילקו הפוסקים דכיון דאין דרכו לחמם אלא מים, לא חשיב בהכי דרך בישול, ובפרט דאין דרך לשתות אלו המים אלא לרחיצה הן עומדין].

**אם יכול לסגור בשבת את המים החמים**

ח] והנה אם פתח את ברז המים חמים בשבת, יל"ד אם שרי לסוגרו, דאפשר דאם לא יסגור את הברז יכנסו הרבה מים צוננים ולא יוכלו המים להתבשל, ונמצא דבסגירת הברז מבשל את המים שנכנסו, וצ"ע למעשה איך ינהג בזה.

**בישל בתולדת חמה אם אסור בדיעבד**

ט] וכתב המ"ב (ס"ק יח) דהמבשל בתולדות חמה אפשר דלאחר שבת מותר אף למבשל עצמו. והוא מהג' רעק"א וסיים שם דצ"ע לדינא. והביא ראיה ממה דאסרו חכמים את המים שהוטמנו בחמי טבריא (דף לח.), וכ"כ הפמ"ג (א"א סק"ט). והקשה התהל"ד (ס"ק יד) דבאיסור דרבנן נקטינן לקולא כר"מ דבשוגג מותר וכמ"ש הגר"א, וכן נקט הביה"ל (ס"א ד"ה המבשל) וא"כ שרי אף בשבת עצמה. ומה שהוכיח רעק"א מדאסרו לאנשי טבריא, י"ל דשם חשיב כמזיד דבעניין ציבורי צריך לשאול לחכמים ובדבר שצריך לשאול ואינו שואל חשיב כמזיד, ודמי למה שכתב בפתחי תשובה (יו"ד סי' צט סק"ה) דהמסופק בדין ולא שאל לבעלי הוראה המפורסמים לא מיקרי שוגג. ונמצא דנ"מ בנידונים הנ"ל לגבי מיקרוגל וכן דוד שמש אם הוא בישול דאורייתא או דרבנן, דלדעת התהל"ד בדרבנן מותר בדיעבד.

**נתבשל בחמה אם יש בו בישול אחר בישול**

י] ובבישול בחמה או בתולדותיו אם יש בו משום בישול אחר בישול, עיין בפמ"ג (מ"ז סק"ו) דדעתו להקל דכבר נתפעל בבישולו. והסתפק שם אף להתירו לכתחילה, ולדעתו אין חילוק בנתפעל, בין בישול בחמה או באש. אמנם באגלי טל (אופה אות מד) נתקשה בדעת רש"י דכל בישול בחמה פטור משום דלאו דרך בישול בהכי, מ"ש מכל מלאכה בשינוי דאסור מדרבנן ואמאי בחמה לא אסור משום זה, ותי' דחז"ל אסרו בשינוי שהוא באופן העשיה, משא"כ בבישול בחמה דיש שינוי בתוצאה דאין הוא אותו בישול, כל כה"ג לא אסרו חז"ל. ולדבריו דבר שנתבשל בחמה אי מתבשל אח"כ בתולדות האור משתנה בבישולו ויש לו להיות חייב, ודלא כפמ"ג [ומדברי האגלי טל שם נראה דדימה בישול בחמה ותולדותיה של שאר איסורים לאיסור שבת. אמנם ברמב"ם מדוייק לא כן (פ"ט ממאכלות אסורות ה"ו) דכתב דהמבשל בשר בחלב בחמי טבריה אין לוקין עליו, ומשמעות דבריו דמספק לא מלקינן עליה, וכ"כ במ"מ, ואילו גבי שבת דעת הרמב"ם (פ"ט ה"ב) דאסור מדרבנן, ומבואר דאינם דומים להדדי, אמנם בפר"ח (יו"ד סי' פז סק"ב) ביאר דאין לוקין עליו משום דאסור מדרבנן כמו שביאר הרמב"ם גבי שבת].

**שאר איסורים בבישול בחמה ותולדותיו**

יא] עוד הקשה בחוט שני (ח"ב פכ"ט סק"ו) דבמנחות (כא.) אמרו דלמ"ד דדם שבישלו אין חייבים עליו, דוקא בבישלו באש דלא הדר, משא"כ בבישלו בחמה דהדר חייבים עליו, ומבואר דיש נ"מ בתוצאה ואין הבישול בחמה כבישול באש. וכן הקשה ממה שפסק השו"ע (סי' תנב ס"ה) דאין מגעילין בחמי טבריה אפילו כלים שדינם ככלי שני, מפני שאינה תולדות האור, ומבואר דאין התוצאה בבישול בחמה כבישול באש, וא"כ אפשר דיש בו בישול אחר בישול. ועוד יש להעיר ממה דאמרו בנדה (סו:) דאשה לא תחוף אלא בחמין ואפי' בחמי חמה אבל לא בצונן, וכן פסק בשו"ע (יו"ד סי' קצט ס"ב) ומדאיצטריך לאשמועינן דאפי' בחמי חמה, אלמא דאין הוא כחמי האש ממש. וא"כ נראה דיש להחמיר דיש בו משום בישול אחר בישול. ומ"מ אם נצרך לחמם מים משום פקו"נ [וכגון מכשיר אדים], ודאי עדיף להשתמש במים שהוחמו בחמה מליקח מים שלא נתבשלו כלל, דעכ"פ להפמ"ג אין בו איסור בישול.

**נתבשל במיקרוגל אם יש בו בישול אח"ב**

יג] ונידון הנ"ל שייך גם בדבר שנתבשל במיקרוגל אם יש בו בישול אח"ב, ושמעתי דמה שמתחמם במיקרוגל מתקרר יותר מהר מחימום באש, וא"כ נראה דיש נ"מ בתוצאה ויש לדון לאסור. ובשבט הלוי (ח"י סי' ס"ב) כתב דאף להפמ"ג יש לאסור במיקרוגל, דכו"ע מודה שאינו אותו בישול.

**דינים העולים:**

1. חיוב בישול הוא באש ותולדותיו, אבל בחמה מותר, ותולדות חמה אסור אטו תולדות האש. ובטעם פטור חמה, לרש"י בפשטות משום דאי"ז דרך בישול [ובאגל"ט בי' דלא גזרו ביה ככל שינוי דאי"ז תוצאה כאש]. והקרי"ס בי' כמבו' בפסחים דאי"ז דומיא דמשכן. ולאגרו"מ ילפי' ממשכן כל שהוא כדרך בישול.
2. בישול במיקרוגל, להגרשז"א איסורו דרבנן כיון שאינו אש. ודעת רוב הפוסקים דיש בו משום בישול, ומכמה טעמים. א. דדרך בישול בהכי [אגרו"מ ושבה"ל]. ב. דכל חימום בחשמל נחשב "כעיבור אש" ודומה למבשל בתולדות האש [חזו"א]. ג. כיון שהחשמל נוצר ע"י האש, דינו כמבשל בתולדות האש [הגריש"א].
3. דוד שמש, דעת הציץ אליעזר דהוא כבישול בחמה דמותר, וכן דעת הגרשז"א, רק דיש לאסור גזירה שלא יבוא להשתמש כשדולק ע"י חשמל. אמנם דעת רוב הפוסקים דאסור דהוא כתולדות חמה, וכן נקטינן.
4. עבר ובישל בתולדות חמה, דעת רעק"א והפמ"ג דדינו כבישל באש ואסור בשבת. וכן פסק המ"ב. ודעת התהל"ד דכיון דאיסורו מדרבנן נקטינן לקולא כר"מ דבשוגג מותר.
5. בישל בחמה ובתולדותיו, דעת הפמ"ג דשוב אין בו בישול, ואפשר דשרי לכתחילה. ומהאגל"ט נראה דאין דעתו כן, וכן בחוט שני הסתפק בדבריו, ויש לחוש ולאסור. ולכאו' אף מיקרוגל כן, ודעת השבה"ל דבזה אף הפמ"ג מודה. ובמקום פקו"נ, ודאי עדיף שישתמש במים שהוחמו כבר בחמה או במיקרוגל.

**השיעור נמסר בביהכ"נ "בית ציון ואהל אית"ן", נוה יעקב, ירושלים.**

ניתן לשמוע בקול הלשון [טל': [PHONE_REMOVED] או [PHONE_REMOVED] או [PHONE_REMOVED], קוד 1-3-2-2-2, ובשידור חי ביום ה' 22:30].

**נכתב ע"י א. ה. והיה למראה עיני מו"ר שליט"א**

**השיעור נמסר בביהכ"נ "בית ציון ואהל אית"ן", נוה יעקב, ירושלים.**

ניתן לשמוע בקול הלשון [טל': [PHONE_REMOVED] או [PHONE_REMOVED] או [PHONE_REMOVED], קוד 1-3-2-2-2, ובשידור חי ביום ה' 22:30].

**נכתב ע"י ש. מ. והיה למראה עיני מו"ר שליט"א**