סי_ שמ, אבלות
קטגוריות: שו_ע / יורה דעה / יורה דעה - דור המלקטים

**אבלות**

סימן ש"מ - סימן ת"ב

**דור המלקים** - אבילות כהלכתה (ברויאר), בדי השלחן (כהן), דברי סופרים (יברוב), הגריש"א זצ"ל (אשרי האיש יו"ד פרק פ"ו - פרק צ"א), הל' אבילות (ארטסקרול, ר' שמחה בנים כהן), לעילוי נשמה (יברוב), פני ברוך (גולדברג), שבט הלוי (קובץ מבית לוי בענייני יו"ד עמ' שס"ד - עמ' שצ"ב), Guidelines (ברקלי, יגר).

1. ללמוד מסכת מו"ק, והל' אבילות.
   1. *ס' חסידים (סי' רס"א) – "אהוב לך את המצוה הדומה למת מצוה שאין לה עוסקים כגון שתראה מצוה בזויה או תורה שאין לה עוסקים כגון שתראה שבני עירך לומדים מועד וסדר נשים תלמוד סדר קדשים, ואם תראה שאין חוששים ללמוד מועד קטן ופרק מי שמתו אתה תלמדם* ***ותקבל שכר גדול כנגד כולם כי הם דוגמת מת מצוה****, אהוב אותן מסכתות ואותן הלכות שבני אדם אין רגילים בהם שזה דומה לאחד שהיו לו בנות ותבעום בני אדם והשיאם להם ונשארה בת אחת שלא תבעוה לינשא, אמרה לאביה אחיותי יודעות אומנות נקייה מעשה אורג מעשה רוקם לכך קפצו עליהם הכל והיו לאנשים אבל למה נתת לי אומנות שהכל מרחיקים ממנה לארוג בגדי אבל לתכריכי מתים אלו הייתה אומנתי בגדי שמחה הייתי לאיש כאחת מאחיותי, אמר לה אביה אני משבח אותך שהכל ילכו אצלך, כך אמרה מועד קטן והדומה לה רבונו של עולם למה אין עוסקין בי כשאר מסכתות והקב"ה השיב לה טוב הרי כבר נאמר (קהלת ז' ב') טוב ללכת אל בית אבל מלכת אל בית משתה באשר הוא סוף כל האדם והחי יתן אל לבו. ועתה למה אומרים שהיא סכנה לפי שכתוב (משלי ג' י"א) ואל תקוץ בתוכחתו הוא ממהר ולא ידקדק כמו בשאר מסכתות, ועוד לפי שכל דבר שתופסין אותו בחזקת סכנה אפי' אינו מקום מסוכן מזיק לפי שלשון בני אדם ועינם מזקת אלא כך יעשה* ***הרוצה ללמוד אותה יתפלל להקב"ה שלא יארע דבר רע*** *וגם ילמדו הרב בחשאי* ***לא יפרסם*** *ולא יזיק ולא ינזק אחר שלשון בני אדם ועינם מזקת וכתיב (שה"ש ז' ב') חמוקי ירכיך כמו חלאים תחלואי מיתות כמו מי שמתו ומוע"ק יהא בסתר ולא ינזק שנא' חבי כמעט רגע עד יעבור זעם (ישעי' כ"ו כ'), וגם שמעתי בב' דברים מלאך המות קרוב לשמוע מי שדורש מעשה מרכבה ובמועד קטן, לכן נענה מלאך המות ואמר הן הן מעשה מרכבה כמעשה דריב"ז ור"א בן ערך (לא יכוין להפרע ממנו) וכן מוע"ק וכיוצא בו שהוא ממונה על המות לכן יעסוק בכל לבו לישר בלא קלות ראש בה וכן כל מצוה וכו' כדאיתא בראש הספר".*
      1. *ודרשת וחרקת (ח"א יו"ד סי' ל"ב) – "היוצא לנו מדברי הס"ח שיש ללמוד מסכת מו"ק ושכר גדול יקבל ע"ז רק בתנאי ג' דברים א) שיתפלל לפני כן שלא יזיקו. ב) שלא ילמדנו בפרהסיא רק בצנעה. ג) שיעסוק בו בכל לבו ללא קלות ראש. וקצת פלא ראיתי בספר כה"ח יו"ד סי' קט"ז אות קפ"ט שכתב ... הכנה"ג ...".*
      2. *הרא"י שוורץ (זכור לאברהם תש"ס עמ' תתצ"ז) – "שיירי כנסת הגדולה... ואני הקטן, במיעוט ערכי לא זכיתי להבין, כיצד השיירי כנסת הגדולה כותב בשם הספר חסידים, שכאשר לומדים את מסכת מועד קטן ופרק מי שמתו, יש ללמדם מהר ואין לדקדק בהם כמו בשאר מסכתות. הלא מדברי הספר חסידים משמע ההיפך הגמור, שבזמן לימוד מסכתות אלו אין למהר בלימודם, ויש ללמדם כמו שלומדים שאר מסכתות בעיון ובדקדוק, ומה שאנשים לומדים מסכתות אלו מהר ולא בדקדוק כמו שלומדים שאר מסכתות, זו היא הסכנה הטמונה בלימוד מסכתות אלו, שלומדים אותם מהר וכך לא יעשה, וזו לשון הספר חסידים שם: ועתה, למה אומרים שהוא סכנה, לפי שכתוב "ואל תקוץ בתוכחתו", והוא ממהר ולא ידקדק כמו בשאר מסכתות, עכ"ל, וצריך עיון, וה' יאיר עינינו בתורתו ויזכנו להבין דברי הגדולים. מקורות נוספים לאי מניעה ללימוד הלכות אבלות".*
   2. *יוסף אומץ (עמ' ע"ר) – "כתיב (משלי ג' י"א) מוסר ה' בני אל תמאס, לכן יש ליזהר שלא לדלג בלימוד הלכות אבלות וכיוצא. רק שראיתי רבותי מקפידין, שכשלמדו אלו הענינים קראו בכל פעם אחר סיום שיעורם, שורה אחת מענין אחר* ***שלא לסיים בדבר רע****, שכן מצינו בגמרא בשם נביאים הראשונים, ועל כן נהגו לכפול פסוקי יתק"ק (ישעיה, תרי עשר, קינות איכה, קהלת) כדי לסיים בדבר טוב. אכן, ראיתי מקדמונים נוחי נפש, שקודם שהתחילו ללמוד חולין בישיבה גזרו תענית, והטעם, מפני שלא יקטרג המשטין על תלמידי חכמים המראים הלכות שחיטה בעצמם, וכן נהג אבי מורי החסיד ז"ל כשלמד עם תלמידיו הרי"ף דמסכת חולין והרי"ף דיבמות, וכמדומני גם מועד קטן שמזכירין בהם עניני מיתה (והתענית) [והתנדות], בילע המות לנצח".*
      1. *הרא"י שוורץ (זכור לאברהם תש"ס עמ' תתצ"ו) – "מדברי הספר חסידים והספר יוסף אומץ, יוצא איפוא, שאין להימנע מללמוד את הלכות אבלות - אפילו לפילפול בעלמא, ואדרבה, ראוי ונכון ללומדם, אלא שיש לעשות את הדברים הבאים: א. לפני שמתחילים ללמוד הלכות אבלות, יש לצום יום אחד. ב. לפני תחילת הלימוד, יתפלל לפני הקב"ה שלא יארע לו כל דבר רע. ג. יש ללמוד הלכות אלו בחשאי ולא לפני הרבה אנשים [ולפיכך, בכוללים שלומדים לקבלת תעודת הוראה מהרבנות הראשית לישראל, אין ללמוד בהם את הלכות אבלות, אלא כל אחד ילמד את ההלכות הללו לבד בביתו וכדומה]. ד. בזמן לימוד הלכות אבלות, יש ללמדם ולעסוק בהם ברצינות, ולהיזהר מקלות ראש. ה. כל פעם בסיום לימוד ההלכות, יש ללמוד דברים אחרים, כדי לא לסיים את הלימוד בדבר רע".*
   3. *חתם סופר (יו"ד סי' שמ"ו) – "שלום ושמחת י"ט וכ"ט לי"נ מו"ח הגאון מופת הדור קדוש ישראל נזר תפארתינו נ"י ע"ה פ"ה כש"ת מהו' עקיבא איגר ני' אב"ד ור"מ דק"ק פוזנא יע"ש וכאל"ש וכ"ט. יקרת קדושתו הגיעני* ***ובקראי בו ב' קושית בהלכות שמחות נרתעתי לאחורי כי גברא קפדנא אנא*** *ואמרתי העבר חרפתי אשר יגורתי כי משפטיך טובים ואמנם שגגה יצאה מלפני השליט הגדול קדוש מו"ח הגאון ני'* ***ונעשיתי אבל אם קודר שחותי*** *ובאה אלי שמועה מאמי הצדקת זצ"ל תנצב"ה הכ"מ ובהתגולל בעפר קרני שבוע העברה עיינתי בדברי קדשו ותמול קמתי נתעוררתי היום להשיב ולצרף אליו כל מה שעיינתי בימים האלו ומו"ח הגאון דלא קפיד ולא קפדי' בהדי' יעבור עיונו עליו בשובע שמחות או יניח הדברים עד ט"ב שחל להיות בשבת הבע"ל ואם אולי בין כך יהפוך לששון ולשמחה א"כ גם יבולע המות לנצח ופשיטא דליכא תו קפידא".*
      1. *הרא"י שוורץ (זכור לאברהם תש"ס עמ' תתצ"ה) – "לכאורה יש להבין כיצד החתם סופר בתשובתו הנ"ל כותב: 'ובקראי בו ב' קושיות בהלכות שמחות, נרתעתי לאחורי', הלא באותו ספר עצמו בו נדפסה התשובה הנ"ל נדפסו כשלושים תשובות בהלכות אבלות, בין תשובות שנכתבו לפני התשובה הנ"ל, ובין תשובות שנכתבו לאחר כתיבת התשובה, וכן כל אותם תשובות לא נכתבו בזמן היותו אבל, אלא בשאר ימות השנה - כפי שהמעיין יראה בתוך הספר, אם כן כיצד כתבם, הלא לדעתו הוא היה צריך להירתע מלכתבם. אלא בהכרח צריך לומר,* ***שבודאי החתם סופר למד את הלכות אבלות בטור ובשולחן ערוך וכיוצא בזה****, ואף השיב לשואליו תשובות בהלכות אבלות וכפי שכבר כתבנו, וכל רתיעתו היתה רק מלפלפל בהלכות אבלות, וכפי שהמעיין שם בתשובה יראה שתוכנה הוא ב' קושיות בהלכות אבלות ואין זו תשובה להלכה ולמעשה, ואילו שאר התשובות שהחתם סופר השיב לשואליו בהלכות אבלות, היו תשובות להלכה ולמעשה, וכפי שהמעיין יראה בכל יתר התשובות שמופיעות שם, ולהשיב תשובות בהלכות אבלות הלכה למעשה, ודאי שאין להירתע מלהשיבם ואין על כך כל קפידא, ואדרבה ישנה חובה להשיבם, שהרי הרב המורה הוראה צריך להורות לקהל עדתו כיצד ...".*
   4. ***ימהר ולא ידקדק****.*
      1. *בית לחם יהודה (יו"ד סי' רמ"ה ס"ק ד') – "אסור להניח מללמוד מועד קטן ובפרק מי שמתו מפני שהם דברים של מיתה. ומיהו ימהר ולא ידקדק כמו בשאר מסכתות. ספר חסידים".*
      2. *בא"ה (מהרי"ט, יו"ד סי' רמ"ה ס"ק ה') – "כתב בספר חסידים [סימן רס"א] אסור להניח מללמוד מועד קטן ובפרק מי שמתו. מיהו ימהר ולא ידקדק כמו בשאר מסכתות".*
      3. *שמירת הנפש (אות קס"ב) – "יוכל ללמוד מס' מועד קטן וכדומה ולא יחוש משום סכנה* ***רק ימהר*** *ולא ידקדק כמו בשאר מסכתות [ס"ח סי' רס"א]".*
      4. *זבחי צדק (סי' קט"ז ס"ק קל"ו) – "יוכל ללמוד מס' מ"ק וכדומה ולא יחוש משום סכנה* ***רק ימהר*** *ולא ידקדק כמו בשאר מסכתות. הנ"ל (שמירת הנפש) אות קסב משם ס"ח סי' רס"א".*
      5. כה"ח (סי' קט"ז ס"ק קפ"ט) – "יוכל ללמוד מס' מו"ק וכדומה ולא יחוש משום סכנה **רק ימהר** ולא ידקדק כמו בשאר מסכתות. ס"ח סי' רס"א".
   5. ***ילמדו הרב בחשאי****.*
      1. *שכנה"ג (יו"ד סי' רמ"ה ס"ק ג') – "אסור להניח מללמוד מועד קטן ובפרק מי שמתו מפני שהם דברים של מיתה. ומיהו ימהר ולא ידקדק כמו בשאר מסכתות. ספר חסידים סימן רכ"א. אמר המאסף, ואני שמעתי בקושטא שנמנעים מלקרות ערובין ונדה ויבמות מפני שראשי תיבותיהן עני, וגם שמעתי שנמנעין מלקרות בתרא מפני שמה שנראה שזו היא אחרונה, וי"א מפני שחלה בה רש"י ז"ל, ולדבריהם יותר יש לחוש במסכת מכות שמת בה רש"י. ויראה* ***דאינם נמנעים בכל אלו אלא*** *ללמדם עם חברים בישיבה, אבל לעצמו כל אחד ואחד צריך ללמדם, וכמ"ש בספר חסידים".*
      2. *תורה וחיים (פאלאג'י, מערכת ל' אות קל"ב) – "אסור להניח מללמוד מועד קטן ופ' מי שמתו מפני שהם דברים של מיתה. וימהר ולא ידקדק כמו בשאר מסכתות ס' החסידים סימן רס"א וכתב מורינו הרב אבי התעודה בשיירי י"ד ...".*
      3. *האשל (לקוטי שושנים מערכת ל' אות ה') – "כ' בספר תורה וחיים ... בשיירי ...".*
         1. מגדים חדשים (אור ישראל חט"ז עמ' קע"ז) – "ונראה שהכנה"ג הבין מש"כ בספר חסידים 'הוא ממהר ולא ידקדק כמו בשאר מסכתות', היינו שלפי שאומרים שהוא סכנה הוא ממהר ואינו מדקדק בה, והתקנה לזה כתב אח"כ שיתפלל להקב"ה שלא יארע דבר רע, ועי"כ לא יצטרך למהר. וכן הבין המפרש בספר חסידים שם".
   6. ***להתפלל לפני זה שלא יגרום שום דבר רע****.*
      1. שבט הלוי (ח"י סי' א' אות ב') – "ואשר שאל כב' בענין למוד מס' מועד קטן ובפרט בסדר דף היומי. אין לי להוסיף על מה שהעתיק כב' בקיצור, והעיקר מש"כ בס"ח סי' רס"א דלא זו דאינו מזיק אלא מצוה גמורה היא אלא שיש להתפלל לפני זה שלא יגרום שום דבר רע, ואין היא וכיו"ב ח"ו גורם נזק אלא דברת בני אדם כאשר רמז בס"ח שם, אבל דברי תורה עצמם הם דברי אלקים חיים וגורמים אריכות ימים, אלא שאין רגילים לקבוע ישיבה ע"ז, אבל מצוה כלימוד ש"ס על הסדר בין ביחידות בין ברבים כדף היומי חלילה לחסר חלק מתורת חיים. ומי לנו גדול מגדולי הראשונים אבירי התורה כבעלי תוס' והרא"ש ומרדכי, כרבינו הרמב"ן והריטב"א ועוד, כבעלי שו"ע הטור וכל שלטי גבורים שלא שינו מעיונם בזה לעומת שאר חלקי התורה. ואם בכל זאת חושש אדם לנפשו יתפלל שגם עי"ז יזכה להאריך ימים ושנים, ואריכות בזה ללא צורך".
   7. ***אין חשש****.*
      1. הגריש"א זצ"ל (הליכות האי"ש עמ' ש"כ) – "רבינו לא נמנע מללמוד מסכת 'מועד קטן' בשיעורו, אף שלא למד מסכתות הש"ס לפי סדר מסויים. נשאל רבינו האם יש איזו בעי' ללמוד בעיון הלכות אבילות וכדו' מצד סכנה. ואמר רבינו בתוקף: אין שום בעיה, ואדרבה".
      2. *הגרח"ק זצ"ל (זכור לאברהם תש"ס סוף עמ' תתצ"ח) – "מוצאים אנו בשו"ת חק השיב [והוא תשובות בהלכה שהשיב הגר"ח קנייבסקי שליט"א [זצ"ל]] (יורה דעה שאלה ה') וזה לשונו: שאלה: יש נוהגים ומאוד מקפידים על כך, שאדם שאינו אבל, לא ילמד הלכות אבלות. האם יש לחוש למנהג זה, שהרי, אם האדם לא ילמד הלכות אלו, בבוא היום כאשר רחמנא ליצלן הוא יהיה אבל, הוא לא יידע את ההלכות הללו, וחס וחלילה יבוא לידי תקלה. תשובה: אין לחוש לזה".*
   8. מראי מקומות – שמירת הגוף והנפש (סי' פ"ט).
      1. יהודה יעלה (ח"ב סי' רמ"ח ד"ה ועוד) – "ועוד נ"ל טעם פרטי על מסכ' זו דמ"ק בלבד עפ"י הקדמה דאית' בספר חסידים סי' תס"ט דיש מזיק שקורין אותו דרגין וכו' ובספר אספקלריא המאירה פ' בהר פירוש על הזוהר מייתי לי' משמי' דהגאון המקובל אלקי מוהר"ש זצ"ל מאוסטרפאלי דאית' כן בצפוני ציוני והובא בכתבי האר"י ז"ל שיש מזיק א' ושמו בדרגין וכו' וכו' והוא יונק מכל האותיות של אלפ' ביתא, חוץ מאות מ"ם פתוחה ואות מ"ם סתומה וכו' יעו"ש, ואם האדם מכהו פעם ב' יחיה המזיק וימית את האדם וכו' והנה שם המס' זו מועד קטן עולה בגימט' י"ד בדרגי"ן או בי"ד דרגי"ן כפי גירסת הס' חסידים הנ"ל, ויש מונעים א"ע מללמוד מסכ' זו דמ"ק **לפי שרומז במספר שווה על המזיק** הנ"ל, א"כ נ"ל מה"ט שלא יהי' למזיק הנ"ל בדרגין יד בלומדי המסכ' לכן פתח וסיים המסכ' זו במ"ם פתוחה ומ"ם סתומה, שאין המזיק הנ"ל יונק משתי אותיות אלו, ואין יד בדרגין שולט בהם, וזהו טעם מ"ם סתומה ב"פ למרבה המשרה ולשלום אין קץ והבן, ובמק"א הארכתי בזה".
      2. אג"מ (יו"ד (ח"ד סי' ס' אות ד' ד"ה אך) – "ותמוה מש"כ הפת"ש בשם החכ"צ שאסור ברגל ללמוד הלכות אבילות, דמנ"ל דבר כזה בלא ראיה. ואולי כוונתו דלאבל יש לאסור ללמוד דברים אלו. דכיון שידוע שהוא אבל, מובן לכל שמחמת אבילותו לומד זה, ולא מחמת שסדר לימודו הוא בהלכות אלו והוי כאבלות פרהסיא. ולא קשה מה שהקשה בפ"ת בסי' שפ"ד שם, מהא דבסימן ת' איתא דת"ת הוא דבר שבצינעא. די"ל דלשבת שהוא יום אחד הוא דבר שבצינעא - **שודאי לכולי אינשי מזדמן שלומד הלכות אבילות**, וקורא באיוב ובירמיה **דרך סדר לימודו**, וכן הוא ביום טוב ביום אחד. אבל להרבה זמן כפסח וסוכות, לא מצוי זה ... ולימוד דברים אלו הרי גם כל אדם לומדים, ואין בזה שינוי מדרך סתם אינשי, שכל אדם מחוייב ללמוד לידע דינים אלו כמו כל התורה. ואף שאולי להאבל לענין הלכה למעשה יותר ראוי שילמוד דיני אבילות, דאולי לא ידוע לו איזה דינים, מ"מ אין לימוד זה ניהוג אבילות".
      3. חוט שני (שאר ענייני סכנה [בתוך ס' טבילת כלים] ס"ק ח' אות א' (ב'), סוף עמ' פ"ג) – "לענין קפידא על לימוד הלכות אבילות, בספר חסידים כתב דמסכת מועד קטן הוא מת מצוה, ויש להקדימו ללימוד אחר, אלא דהחתם סופר כתב דגברא דקפדנא קפדי בהדי, אבל מי שאינו מקפיד אין כאן בית מיחוש. עיי"ש. ונראה **דלכו"ע בשעה שהוא אבל אפילו אחר השבעה אין קפידא**".
   9. ***לימוד הלכות אבילות כשיש לו חולה מסוכן****.*
      1. ***הגרח"ק זצ"ל (***ח"ב שאלת רב ח"א פרק כ"ד סעי' ט"ו) – "שאלה: האם מי שיש לו חולה מסוכן מאוד רח"ל יכול לחזור על הל' אבילות כדי לדעת מה עליו לעשות, או עי"ז איתרע מילתא ח"ו. תשובה: כרצונו".
   10. **כתיבת ספר העוסק בהלכות אבלות**.
       1. מראי מקומות – *הרא"י שוורץ (זכור לאברהם תש"ס עמ' תתצ"ט)*.
   11. **תגלחת כשיש לו חולה מסוכן**.
       1. ***הגרח"ק זצ"ל (***ח"ב שאלת רב ח"א פרק כ"ד סעי' ט"ז) – "שאלה: האם יכול לגלות שערותיו כשמפחד שמא ימות רח"ל או אין לעשות כן מטעם הנ"ל. תשובה: יכול".
2. .

ניחום אבילים - הגרח"ק זצ"ל (המאור גליון תק"ב עמ' ע"ו ).

הגרח"ק זצ"ל (אש התורה, בראשית, תורת חיים עמ' ר"י אות ס"ג) – "הלומד דף היומי באופן קבוע כל יום האם כאשר הוא 'אבל' ל"ע, אי התירו לו ללמוד בשבת קודש שהוא אבל בו בתוך ימי השבעה. תשובה: אמור". (לכאורה צ"ל "אסור").

A person who is in aveilus over one of her parents, and she is after the Shloshim:

1. Is she allowed to go away with her family for a summer vacation? (האם זה דומה לשיירות כמש"כ גשר החיים פרק כ"א/ז/ט) Does the length of the vacation or the fact that she has a family make a difference?

2. Can she/ her family go to someone's house for Shabbos?

3. Is she allowed to go to a kiruv "event" (no music, but still a get together, meeting people?). Would a Shabbaton be different?

R' Y. Berkovits wrote:

1. If they need it.

2. If she needs a break.

3. An “event” – without eating. “Shabbaton” – has a tzura of seudas mereyim, however if she is really going to help with the kiruv, she should go. She’s not patur m’mitzvos.

Rav Dovid Cohen: Cremation.

Answer: If he wants to (i.e. he loved his deceased mother) tell him to do as he wishes (in order that you shouldn't be מצער him). Normally we rule that no קריעה or שבעה and קדיש is optional.

P.S. The above (normal) הוראה [I understand] was a kind of למיגדר מילתא when cremation became ???