סי_ שלה, לבקר חולים
קטגוריות: שו_ע / יורה דעה / יורה דעה - דור המלקטים

**הלכות ביקור חולים**

סימן של"ה

1. *בריה.*
2. *חולה.*
3. *ביקור חולים - סעיף ב'.*
4. *זמני הביקור - סעיף ד'.*
5. *מבקש רחמיו - סעיף ה'.*
6. *שבת - סעיף ו'.*
7. *יסדר ענייניו - סעיף ז'.*
8. *ילך לחכם: שיבקש רחמים - סעיף י'.*

**דור המלקטים** - הגריש"א זצ"ל (אשרי האיש יו"ד פרק פ').

1. *בריה.*
   1. *שבת (דף לב.) – "אמר רב יצחק בריה דרב יהודה:* ***לעולם יבקש אדם רחמים שלא יחלה****, שאם יחלה אומרים לו: הבא זכות והפטר".*
      1. *הו"ד – ר"ח (שבת דף לב.), רי"ף (שבת דף יג.), רמב"ן (שער המיחש), רא"ש (שבת פרק ב' סי' כ"א), טור (סעי' א'), אורחות חיים (ח"א דין מה שמוסיפין בשני ובחמישי אחר אות כ"ד), לבוש (סעי' א'), מטה משה (עמ' גמילות חסדים ח"ד בביקור חולים פרק א' במעלת ביקור חולים), קיצור שו"ע (סי' קצ"ב סעי' א'), ערה"ש (סעי' א'), פתחי חושן (נזיקין פרק י"ב הע' י"ד), ילקוט יוסף (קיצור שו"ע יו"ד סי' א' הל' ביקור חולים ואבלות אות י"ט).*
2. *חולה.*
   1. ***הגדר****.*
      1. *חולה שאין בו סכנה.*
         1. *גור אריה (בראשית פרק י"ח פסוק א' ד"ה אמר) – "אמר ר' חמא וכו'. נראה הא דקאמר 'ביום ג' למילתו היה' ולא ביום הראשון, מפני שיום ראשון אין כאן רק חולשות אבר אחד, והוא המילה, ולא נקרא 'חולה', דסתם חולה שכל הגוף חולה, ואותו מצוה לבקרו, אבל באבר אחד לא נקרא 'חולה', ולפיכך פירש ר' חמא שביום ג' למילתו היה, וביום ג' חולה כל הגוף. וכן דרך כל מכה, שמתחלה אין כל הגוף מרגיש עד איזה ימים, ובמילה עיקר הרגש ביום שלישי, כדכתיב (להלן לד, כה) "ויהי ביום השלישי בהיותם כואבים", והטעם שאז הליחות מתעפשת, והמכה מעלת שחין, והדם נצרר - אז כל הגוף מרגיש, ולפיכך נקרא אז חולה בכל הגוף, ומצוה לבקרו. אף על גב דבפרק רבי אליעזר דמילה (שבת קלד ע"ב) גבי מרחיצין את הולד ביום ג' למילתו, ומשמע דביום ראשון ושני כולה עלמא מודה דמרחיצין, וכן מוכח התם בהדיא דכולה עלמא מודה שמרחיצין ביום ראשון, בודאי לענין המכה יותר מסתבר דשרי ביום ראשון, שהרי יש לחוש שתעלה המכה שחין או דבר רע, וזה יותר יש לחוש ביום א' מביום ג', אבל לענין חולשת הגוף - בודאי ביום ג' יותר חלוש מביום ראשון, דאז הוא מרגיש בצער יותר. ואין הרחיצה משום הכאב - שנאמר שלא יהיו מרחיצין הוולד ביום הראשון, דעיקר הרחיצה לרפאות המכה, וזה בודאי יותר ביום ראשון מאשר הוא ביום השלישי, וחולשת הגוף יותר ביום שלישי מאשר ביום ראשון".*
         2. *עי' נשמת אברהם (ס"ק ב' ד"ה ונ"ל) – "ונ"ל פשוט שגם בחולה שאין בו סכנה יש חיוב לבקרו. ועיין בשו"ת מהרי"ל שכותב: וכל חולי מסוכן הוא, וכן הוא בירושלמי כל חולי בחזקת סכנה (דהיינו שיש חששא רחוקה שיכול לבוא לידי סכנה - א. ס. א). וכן כותב הרמ"א: דבכל חולי איכא חיוב ביקור".*
            1. *הרמ"א (סוף סי' כ'), לשונו לקמן.*
            2. *מראי מקומות – הר"א בנר (אסיא חס"ז עמ' פ"ו).*
      2. *מראי מקומות – הר"א בנר (אסיא חס"ז עמ' פ').*
   2. ***חולי מתדבק*** *(*contagious*).*
      1. *עדיין יש מצוות בן אדם לחבירו.*
         1. *שו"ת הרמ"א סוף סי' כ') – "לא מצינו בשום מקום שחלקו בין חולי מתדבק לשאינו מתדבק חוץ מלענין בעל ראתן דאסרו לישב בצלו".*
      2. *מראי מקומות – ציץ אליעזר (ח"ט סי' י"ז קונ' רפואה בשבת פרק ה' אות ב').*
   3. *משלי (פרק י"ח פסוק י"ד) – "רוּחַ אִישׁ יְכַלְכֵּל מַחֲלֵהוּ וְרוּחַ נְכֵאָה מִי יִשָּׂאֶנָּה".*
      1. *ר' יונה (שם) – "רוח האדם יסבול חולי הגוף כענין שנ' לב שמח ייטיב גהה (ט"ז כ"ב). ורוח וגו' כאשר תדאג הרוח ותאנח מי ינחמנה ויעזרנה מלשון ישא בשיחי משכבי (איוב ו' י"ג) כי הרוח תנחם ותסבול חלי הגוף אך הגוף לא ינחם את הרוח מחליה והיא הדאגה. ובא להזהיר מן הדאגה שלא ישליטנה האדם על נפשו אבל ישתדל לבטוח בשם ה' ולהשען באלקיו".*
      2. *מצודת דוד (שם) – "רוח איש. רוח השכלי אשר באיש יסבול ויחזיק חולי הגוף כי היא מנהגת את הגוף בבריאתו ואף כי בחליו אבל כשהרוח עצמה נכאה ושבורה בעצב ויגון מי ישאנה כי אין הגוף נושא אותה להחזיקה כי אם היא את הגוף".*
      3. *גר"א (שם) – "רוח איש וגו. כמ"ש למעלה שהשמחה בא ע"י הרוח וזהו רוח איש כשהאיש תמיד בשמחה הוא יכלכל מחלהו אף שיבא עליו מחלה חס ושלום הוא יכלכל מחלהו בשמחתו יבטלנה אבל מי שיש לו רוח נכאה והוא עצבון מי יכול לישא את זאת".*
3. *ביקור חולים - סעיף ב'.*

*נדרים (לט:) – "תניא: ביקור חולים אין לה שיעור. מאי אין לה שיעור. סבר רב יוסף למימר: אין שיעור למתן שכרה, אמר ליה אביי: וכל מצות מי יש שיעור למתן שכרן. והא תנן: הוי זהיר במצוה קלה כבחמורה, שאין אתה יודע מתן שכרן של מצות. אלא אמר אביי: אפי' גדול אצל קטן. רבא אמר: אפי' מאה פעמים ביום ... יצא ר' עקיבא ודרש:* ***כל מי שאין מבקר חולים כאילו שופך דמים****".*

* 1. ***בן גילו****.*
     1. *בבא מציעא (דף ל:, נדרים דף לט:) – "אמר מר: (אשר) ילכו, זה ביקור חולים, היינו גמילות חסדים. לא נצרכה אלא לבן גילו. דאמר מר: בן גילו נוטל אחד מששים בחליו, ואפילו הכי מבעי ליה למיזל לגביה".*
        1. *פירוש: נולד במזלו – פי' הרא"ש (נדרים סוף דף לט:, "ובבן גילו. שנולד במזלו"), ר"ן (נדרים דף לט: ד"ה ובבן, "ובבן גילו. שנולד המבקר במזלו של חולה"), אהבת חסד (ח"ג פרק ג').*
        2. *פירוש: אות גיל – רש"י (נדרים דף לט: ד"ה ובבן, "ובבן גילו. בחור כמותו או זקן לזקן").*
        3. *רי"ץ (ש"מ נדרים דף לט: ד"ה ובבן) – "ובבן גילו. הוא דנוטל אחד מששים בצערו כלומר בן מזלו שהוא מטבעו ומהנהגתו כי (אין) [אז] דעתו של חולה נוחה הימנו ומיקל ממנו חוליו אבל אם אינו מטבעו והנהגתו יקוץ בו ויכביד עליו חוליו ויזיקנו. הרי"ץ ז"ל".*
     2. *מראי מקומות.*
        1. *אהבת חסד (ח"ג פרק ג' הג"ה א') – "י"ל דאה"נ והקרא אסמכתא בעלמא אך ק"ק לפ"ז מנ"ל לחייב בקו"ח בבן גילו ואפשר דקים להו לחז"ל דזכות המצוה תגין עליו שלא יזיק אותו זה החלק המועט".*
  2. ***ע"י שליח****.*
     1. הגרח"ק שליט"א (ויכתוב מרדכי עמ' שמ"ט אות קל"ג) – "האם אפשר לקיים מצוות ביקור חולים ע"י שליח. תשובה: לא שייך".
     2. *רע"א (חוט המשולש החדש סוף עמ' ר"ז, הו"ד ילקוט צדקה וחסד עמ' תע"ז) – "וכן נהג כשבא לעיר הגדולה פוזנא בכל יום ביקר החולים לראות בעין יפה מעמדם ומצבם להשתדל בטובתם ולהתפלל עבורם וכאשר בא לעיירות אחרות ג"כ הלך לבקר בית החולים שם ואם מצא שמה איזה תקנה טובה אשר לא היתה בעירו רשמה בזכרונו ותקנה בעירו וכן להיפך כאשר ראה שחסר איזה דבר טוב ג"כ השתדל להוסיף כח ועצמה ולתקן שמה בכל האפשר וכאשר הי' בברעסלא וגם בווארשא וביקר בית החולים שלהם וביקש להיות חבר לחבורה הקדושה הי' להם לכבוד גדול ולכבודם וכבודו שמו אותו לראש ונשיא עליהם (עהרענפרעזידענט) ובכל שנה שלחו לו חשבון ההכנסות ושאלו בעצתו בכל דבר גדול. - אמנם כן כאשר ישב בפוזנא זמן זמנים טובא וראה שטרדות רבות מאוד השתרגו על צווארו ושבשום אופן לא יהי' באפשרותו לקיים עוד מצוה יקרה זו במדה גדולה כמקדם, ע"כ שם עצות בנפשו ובחר לו שני אנשים נאמנים ומינה אותם שיהיו שלוחיו של אדם כמותו ושילם להם מכיסו למען בכל יום ויום יבקרו את החולים שבעיר וישאלו בשמו בשלומם ומעמדם ויגישו להם מנחה וגם יחקרו אחרי שם כל אחד ושם אמו והוא הקדוש התפלל עבורם ובזה יצא ידי חובתו חובת גברא קדישא אשר שם על שכמו להיות לו שכם אחד על אחיו ואשרי לו".*

*רע"א (שאל אביך ויגדך ח"ב סי' קכ"א , הו"ד ילקוט צדקה וחסד סוף עמ' תע"ז).*

* 1. מצות בקור חולים ע"י טלפון. .
     1. אינו מצוה בשלימותה - מהר"י שטייף (סי' רצ"ד), אגרות משה (יו"ד ח"א סי' רכ"ג), חלקת יעקב (ח"ב סי' קכ"ח, דפו"ח יו"ד סי' קפ"ח), באר משה (ח"ב סי' ק"ד-ק"ו, ח"ז קונ' עלעקטריק סי' נ"ח), מנחת יצחק (ח"ב סי' פ"ד), יחוה דעת (ח"ג סי' פ"ג), ציץ אליעזר (ח"ה קונ' רמת רחל סי' ח' אות ו')
     2. אינו יוצא - שערים מצויינים בהלכה (סי' קצ"ג ס"ק א').
     3. מראי מקומות - פני ברוך (בקור חולים סי' א' אות ל"ה ובהערה 69), נשמת אברהם (יו"ד סי' של"ה), מנחת שמואל (יו"ד עמ' רצ"ח), בית מתתיהו (ח"ג סי' מ"א אות ב', גם אני אודך ח"א סי' ז' אות ב').

1. *זמני הביקור - סעיף ד'.*
   1. *מראי מקומות.*
      1. *ערה"ש (סעי' ח') – "אין מבקרין החולה בג' שעות ראשונות של יום מפני שכל חולה מיקל עליו המחלה בבוקר ולא יחוש לבקש עליו רחמים ולא בג' שעות אחרונות של יום שאז מכביד עליו חליו ויתייאש מלבקש עליו רחמים אלא באמצע היום* ***ואין זה איסור אלא עצה בעלמא*** *לפיכך לא נהגו עתה לדקדק בזה [נ"ל]".*
      2. *אהבת חסד (ח"ג פרק ג') – "ולכן אין מבקרין החולה בג' שעות ראשונות של יום מפני שכל חולה מיקל עליו חליו בבוקר ולא יחוש לבקש עליו רחמים ולא בג' שעות אחרונות של יום שאז מכביד עליו חליו ויתיאש מלבקש [ונראה שהם שעות זמניות דאל"ה יום שהוא קצר מששה שעות יבוטל לגמרי מצוה זו] ואם הוא אץ לדרכו וכשלא יבקר באלו הזמנים לא יבקר כלל נראה שטוב יותר שיבקר עכ"פ באלו הזמנים משיבטל מצוה זו לגמרי כי אולי יועיל לו בביקורו לאיזה דבר לרפואה לכבד ולרבץ לפניו וכדאיתא בגמרא אצל ר"ע וכדלקמיה".*
   2. *"****וכל שביקר ולא ביקש עליו רחמים, לא קיים המצוה****" – רמב"ן, טור, רמ"א (סעי' ד').*
      1. *עמודי אש (סי' י"ט סוף אות א') – "מה שכתב הרמב"ן בתורת האדם [שער המיחוש] וזה לשונו: ושמעינן מהכא דביקור חולים כדי שמכבדו ומרביצו לפניו ויעשו לו צרכים הצריכים לחליו וימצא נחת רוח עם חבריו, ועוד כדי שיכוון דעתו לרחמים ויבקש עליו כו'. הלכך המבקר את החולה ולא ביקש עליו רחמים לא קיים מצוה. עכ"ל. וכן הוא בהגה"ת רמ"א [סימן שלה סעיף ד]. וקשה לי דפתח בתרתי וסיים בחדא, ולמה לא סיים שלא כיבד וריבץ לפניו לא קיים המצוה. ונראה ליישב משום דבחידושי המאירי בנדרים [דף לט ע"ב] פירש בההוא עובדא דר' עקיבא דכיבדו ורבצו לפני ר' עקיבא ומזה היה נחת רוח להחולה. עי"ש. ואם כן לפי פירוש זה אינו מוכח דהמבקר צריך לכבד ולרבץ לפני החולה, לפיכך לא היה יכול הרמב"ן לומר דלא קיים המצוה כשלא כיבד וריבץ, ועל כן נהי דלענין לכתחלה מחמרינן כהפירוש דקאי שהמבקר צריך לכבד ולרבץ, אבל בדיעבד סמכינן אאידך פירושא. והבן".*
      2. *הגר"צ גרודזינסקי (צהר ח"ה עמ' שמ"ו, עי' הג"ה שם) – "נושא המאמר: מצות ביקור חולים דעתו לרחמים ויבקש עליו, כדתניא במו"ק ה' וטמא טמא יקרא צריך להודיע צערו לרבים ורבים מבקשים עליו רחמים, הלכך המבקר את החולה ולא ביקש עליו רחמים לא קיים מצוה עכ"ל (וכ"ה ברמ"א סי' של"ה ס"ד), ולא סיים הלכך המבקר את החולה ולא כבד ולא רבץ לפניו לא קיים מצוה, אלא סיים דאם לא ביקש עליו רחמים לא קיים מצוה, משום דזהו עיקר מצות ביקו"ח כדי שיבקש עליו רחמים כמ"ש הטור".*
2. *מבקש רחמיו - סעיף ה'.*
   1. *.*
      1. *לפעמים יש לבקש רחמים שימות: כגון שיש לו יסורים הרבה בחליו, ואי אפשר לו שיחיה.*
         1. *ר"ן (נדרים דף מ. ד"ה אין) – "אין מבקש עליו רחמים לא שיחיה ולא שימות. נראה בעיני דה"ק פעמים שצריך לבקש רחמים על החולה שימות כגון שמצטער החולה בחליו הרבה ואי אפשר לו שיחיה כדאמרינן בפרק הנושא (כתובות קד) דכיון דחזאי אמתיה דרבי דעל כמה זימנין לבית הכסא ואנח תפילין וקא מצטער אמרה יהי רצון שיכופו העליונים את התחתונים כלומר דלימות רבי ומש"ה קאמר דהמבקר חולה מועילו בתפלתו אפי' לחיות מפני שהיא תפלה יותר מועלת ומי שאינו מבקרו אין צריך לומר שאינו מועילו לחיות אלא אפי' היכא דאיכא ליה הנאה במיתה אפי' אותה זוטרתי אינו מהנהו".*
         2. *שאילת שלום (על שאילתא אות קי"ד) – "הר"ן".*
         3. *ערה"ש (סעי' ג') – "וכל המבקר את החולה גורם לו שיחיה שמתפלל עליו שיחיה וכל שאינו מבקר אין מבקש עליו רחמים לא שיחיה ולא שימות דלפעמים יש לבקש רחמים שימות כגון שיש לו יסורים הרבה בחליו ואי אפשר לו שיחיה כמעשה דרבי פ' הנושא [ר"ן שם]".*
      2. *מראי מקומות – ציץ אליעזר (ח"ה רמת רחל סי' ה').*
      3. טעמא דקרא (מלאכים א' פרק י"ד), ציץ אליעזר (ח"ט סי' מ"ז, חי"ט ס"י), שיחת מוסר (מ"ג תשל"א), עמ"ש (שאילתא צ"ג), אג"מ (יו"ד ח"ב סקע"ד (ע"ג) וס"ח סי' רל"ד), ע"ז (יח.), חת"ס (יו"ד סי' שכ"ו), אג"מ (חו"מ סי' ע"ג ע"ג), מנחת שלמה סי' צ"א אות כ"ד), ואפילו מדעת מתענית דף עג. ד' שורות מסוף, אבל עי' פת"ת (יו"ד סי' שמ"ה אות ב'), ותפ"י (יומא בועז פרק ח' אות ג'), אג"מ (תחומין ח"ה עמ' רי"ג), משנת רע"א האיר יוסף פקו"נ סי' ו'), שיח תפילה עמ' תשי"ז, אר"ר ח"א עמ' של"ד אות י', אגרות ורשמות קה"י ח"ב סי' כ"ג, אסיא נ"ט עמ' נ"ב). .
   2. *מראי מקומות.*
      1. *דרש משה (ריש פר' וירא) – "וירא אליו ה' [יח א]. מהא דנאמר וירא אליו ולא נאמר שום נבואה, שלכן דרשו חז"ל [סוטה יד א] שהוא לבקר את החולה, מזה ראיה גדולה שחיוב ביקור חולים הוא אף באופן דליכא ב' הטעמים לא לשמוש ולא לתפלה, מ"מ מחוייבין לבקר כי אצל ביקור השי"ת לא שייך שום טעם, שבידו לרפאותו אף בלא השראת שכינה מיוחדת לזה באהלו של אברהם. ונראה להסביר משום דאף דאיכא טעמים להמצוה, הויא חיוב המצוה לעשותה כמו בלא טעם, דהטעמים הם ביאורים לחיוב המצוה, אבל המצוה צריך לעשותה בלא שום טעם רק לשם שמים שציוה המצוה, ולכן* ***לא יכול לפטור עצמו מביקור חולים בזה שאין החולה צריך לשמושו, ויכול להתפלל בעצמו****. ואולי זה היה הטעם שלא הלכו רבנן לבקר את החולה [נדרים מ א], שהיה לפי החשבון שם מי שישמשנו, והתפללו עבורו אף בלא הליכתם, ור"ע ג"כ לא הלך לבקרו בשביל הצורך, שג"כ חשב דליכא צורך, אלא מפני שהדין הוא לבקר בכל אופן, ונזדמן שהיה גם צורך לשמשו, דאל"כ איך נמנעו רבנן מלבקרו".*
3. *שבת - סעיף ו'.*
   1. *עי' סי' רפ"ז, לשיטות ומראי מקומות.*
      1. *ציץ אליעזר (ח"ה רמת רחל סי' י"ד אות ג') – "נראה פשוט, דמי שמבקר החולה בשבת ואינו מבקש רחמים בכזאת לא קיים המצוה, דומיא דחול".*
4. *יסדר ענייניו - סעיף ז'.*
   1. *גר"א (ס"ק ט') – "אומרים לו שיתן כו'. תה"א בשם מ"ש* ***ואינה במס' שמחות שלנו*** *וז"ל שם ...".*
      1. *מסכתות קטנות מסכת שמחות דרבי חייה (פרק א') – "משאדם עולה למטה, נכנסין אצלו ואומרים לו דברים, לא דברים מחיים ולא דברים ממיתים, אומרים לו, שמא הלוית לאדם, או שמא אדם הלוה לך, או שמא הפקדת אצל אדם, או אדם הפקיד אצלך, או יש לך פירות שאינן מעושרים, אי זהו מעשר ראשון, אי זהו מעשר שני; אם היה כהן אומרים לו, אי זו היא תרומה טמאה, ואי זו היא תרומה טהורה. אין נכנסין אצלו, לא ביום ראשון, ולא ביום שני, ולא ביום שלישי, ואם היה מטורף, נכנסין אצלו אפילו ביום ראשון, אבל הקרובין נכנסין אצלו בכל שעה שירצו, שביקור חולים אין לו שיעור".*
   2. *מראי מקומות.*
      1. *ערה"ש (סעי' י') – "אומרים לו שיתן דעתו על ענייניו אם הלוה או הפקידו אצלו או שמא יש לו מה לצוות לזרעו אחריו ולא יפחד מפני זה מהמות אלא כך חובתו של אדם* ***דאפילו בבריאותו של אדם נכון שיהיו עניניו מסודרים*** *וכ"ש בחליו וזהו רצון הבורא יתברך* ***ובזכות זה ישלח לו ד' רפואה שלימה*** *אבל לומר וידוי לא יזכירו לו כל שאין המחלה תקפתו בחוזק יד ויתבאר בסי' של"ח".*
5. *ילך אצל חכם שבעיר שיבקש עליו רחמים - סעיף י'.*
   1. ***מקור****.*
      1. רמ"א (יו"ד סוף סי' של"ה) – "י"א שמי שיש לו חולה בביתו, ילך אצל חכם שבעיר שיבקש עליו רחמים (נ"י פרק י"נ)".
      2. *ערה"ש (יו"ד סוף סי' של"ה) – "י"א שמי שיש לו חולה בתוך ביתו ילך אצל חכם שבעיר שיבקש עליו רחמים ושיברכנו* ***וכן נהגו לברך את החולים בבהכ"נ בשעת קריאת התורה דאז רחמים מתעורר*** *ואם המחלה חזקה משנין השם כלומר שמוספין לו עוד שם לשמו דזהו אחד מהדברים הקורעים גזר דין של אדם כמו שאמרו חז"ל בר"ה [ט"ז ב] ויש מי שרוצה לומר דכשהחולה במקום אחר לא יתפללו עליו דמי יודע אם הוא חי ולענ"ד לא נהירא כלל שהרי אפילו בגט מחזקינן ליה בחיים דרוב חולים לחיים [גיטין כ"ח א] וכ"ש לעניין תפלה וכן המנהג הפשוט ואין לפקפק בזה כלל".*
      3. אג"מ (או"ח ח"ה סי' מ"ג אות ו' ד"ה עכ"פ) – "אבל לבקש אדם כשהוא בחיים להתפלל ולברך, הוא דבר הראוי והנכון. לא רק לילך אל הנביאים שמפורש בקראי (מלכים - ב' ד', כ"ג) אלא גם לחכמי תורה, ולא רק לתנאים כר"ח בן דוסא שהיה ריב"ז רבו מבקשו להתפלל בעד בנו שחלה, ור"ג שלח אליו שני ת"ח לבקשו שיתפלל ויבקש רחמים עבור בנו שחלה, כדאיתא בברכות דף ל"ד ע"ב, ואף לא רק לאמוראים כר' יונה אבוה דר' מני וכר' יצחק בן אלישיב ורב יהודה שכל מה שהיו מבקשין מהשי"ת היה עושה להם (תענית דף כ"ג ע"ב), אלא אף כל חכם שבכל דור ודור צריכים מי שיש לו חולה לילך אצלו שיבקש עליו רחמים. כדאיתא בב"ב דף קט"ז ע"א דריש ר' פנחס בן חמא כל שיש לו חולה בתוך ביתו ילך אצל חכם ויבקש עליו רחמים, שזה נשנה לדורות שכן יעשו, שא"כ הוא גם לדורות האחרונים שלפנינו, וגם לדורנו, ובכל המקומות, שהרי הובא זה לדינא ברמ"א יו"ד סימן של"ה סעיף י', דהא לא עדיף זה מלעניין הוראה דאיסור והיתר, שגם חכמים דדור זה הוא בכלל (ועי' להלן חיו"ד סימן נ"א). עכ"פ לבקש לאדם שיתפלל עבורו להשי"ת, זהו דבר הראוי והנכון, שכן צריכין לעשות".
      4. *שבה"ל (ח"ג סי' קס"ג אות א') – "אשר העיר מלשון רמ"א יו"ד סי' של"ה סי' י"א שמי שיש לו חולה בביתו ילך אצל חכם שבעיר שיבקש עליו רחמים והוא מש"ס ב"ב קט"ז ע"א, וכב' העיר במ"ש הרמ"א חכם שבעיר שזה לא נזכר בש"ס, הנה דבר חי' ראיתי במאירי ב"ב שם שכ' וז"ל לעולם יהא לבו של אדם בטוח שהתפלה כשהיא נעשית כתקנה מבטלת הגזרה, ומי שיש לו צער או חולה בתוך ביתו וכו' ילך אצל חכם וילמוד ממנו דרכי התפלות ויבקש רחמים שנאמר חמת המלך וכו' ואיש חכם יכפרנה ע"כ. הנה פי' המאירי דיבקש רחמים קאי על בעל הצרה עצמו, אלא דילך לחכם ללמוד דרכי התפלה, ואיש חכם יכפרנה היינו ע"י שמוסר לו מפתחות שערי תפלה וע"ש שהה"ג וכו' מהר"א סופר הרגיש בזה, עכ"פ א"ש לשון הרמ"א שכ' בשם יש אומרים אף על פי שאין חולק בזה, דלפי' המאירי אין הכרח למש"כ הרמ"א, ומש"כ הרמ"א חכם שבעירו, נלענ"ד דחכם שבעירו ע"פ דין הוא רבו, וידוע דהרב עם תלמידו יש לו שייכות בשורש נשמה שלהם, ע"כ מסוגל הוא להעביר רוע הגזרה".*
      5. *מראי מקומות – ציץ אליעזר (ח"ה רמת אחל סי' י"ז).*
   2. ***נחום אבלים וביקור חולים: איזה מהם קודם****.*
      1. *נחום אבלים.*
         1. *רמב"ם (הל' אבל פרק י"ד הל' ז') – "יראה לי שנחמת אבלים קודם לבקור חולים, שנחום אבלים גמילות חסד עם החיים ועם המתים".*
         2. *רמ"א (סוף סעי' י') – "ניחום אבלים, קודם לביקור חולים (כל בו)".*
         3. *אג"מ (או"ח ח"ד סי' מ' אות י"א) – "אבל הרמב"ם אינו סובר שזה יכריע העדיפות דאיכא תרתי בנחום אבלים, ל"מ כשהוא רק קדימת זמן בעלמא אלא אפילו כשא"א לו לקיים אלא אחת מהן שנמצא כשילך לנחום האבלים לא יוכל לילך לבק"ח מ"מ הא אפשר להתפלל בביתו ועדיפות התפלה אצל החולה פשיטא לו שאין בזה להכריע התרתי דאיכא בנחום אבלים".*
      2. *ביקור חולים.*
         1. *רדב"ז (הל' אבל פרק י"ד הל' ז') – "יראה לי שנחמת אבלים וכו'. אם לא שאמרה רבינו הייתי אומר איפכא דבקור חולים קודם שיש בו כאילו שופך דמים דאמר רב דימי כל המבקר את החולה גורם לו שיחיה ונחמת אבלים לית ביה חד מהני".*
      3. ***תלוי אם אם אפשר לקיים שניהם****: רק כשא"א לקיים שניהם מניח את החולה ועוסק בנחמות אבלים.*
         1. *ש"ך (ס"ק י"א) – "וכתב הב"ח כשא"א לקיים שניהם מניח את החולה ועוסק בנחמות אבלים אבל כשאפשר לקיים שניהם ביקור חולים קודם כדי לבקש רחמים עליו שיחיה או לרבץ ולכבד לפניו דחשיב כאלו מחייהו".*
         2. *חכ"א (כלל קנ"א סעי' ט') – "ניחום אבלים קודם לביקור חולים דניחום אבלים הוא גמילות חסדים לחיים ולמתים וזה דוקא כשאי אפשר לקיים שניהם אבל כשאפשר לקיים שניהם ביקור חולים קודם כדי שיבקש רחמים עליו שיחיה או לכבד ולרבץ לפניו דהוי כאילו מחייהו (שם וש"ך ס"ק י"א)".*
      4. *מראי מקומות – ציץ אליעזר (ח"ה רמת רחל סי' י"ט).*
         1. *תפארת למשה (על הש"ך ס"ק י"א) – "בש"ך סימן של"ה ס"ק י"א ז"ל בקור חולים קודם לבקש רחמים כו' דחשיב כאילו מחייהו עכ"ל. ר"ל והוי ביקור חולים ספק מצוה עוברת שמא ימות מיד משא"כ האבל יכול לנחם אח"כ ובאמת צ"ע דמה"ט ראוי להקדים ביקור חולים אף שאי אפשר לקיים שניהם שמא ימות ח"ו".*
         2. *ערה"ש (יו"ד סוף סי' של"ה) – "וניחום קודם לביקור חולים דזהו חסד עם החיים והמתים וביקור חולים לחיים לבד אבל אם יודע תועלת להחולה ביקור חולים קודם".*