קיצור הסתכלות
קטגוריות: כללי / שיעורי הרב מאיר קאופמן / ענינים כלליים / דיני ראיות האסורות

**א]כתוב בתורה ולא תתרו אחרי לבבכם ואחרי עיניכם ובגמ' ברכות י"ב: אחרי עיניכם זה הרהור עבירה ובשערי תשובה ש"ג אות ס"ד ואגרת התשובה אות י"א ובסמ"ק מצוה ל' כתבו שיש כאן איסור דאוריתא של הסתכלות בעריות וכן פסק המ"ב סימן ע"ה סק"ז[[1]](#footnote-2)**

**ב]תניא בע"ז כ: וכתובות מ"ז. ונשמרת מכל דבר רע שלא יהרהר אדם ביום ויבוא לידי טומאה בלילה ע"כ ומבואר בתוס' שם שהוא איסור דאוריתא וכן הוא ברמב"ן ובר"ן חולין ל"ז: ובסמ"ק מצוה ל' וכן נקט באגרת התשובה אות י"א ובשערי תשובה ש"ג אות מ'[[2]](#footnote-3)**

**ג]מבואר בגמ' ע"ז כ. ונשמרת מכל דבר רע שלא יסתכל באשה נאה ואפילו פנויה ובא"א ואפילו מכוערת ומבואר שבאשה שהיא ערוה אפילו שהיא מכוערת שאינו מסתכל לשם זנות והנאה, בכל אופן יש איסור הסתכלות וראיה ממושכת ללא מטרה מסוימת היא בכלל האיסור הנ"ל [וסתם פנויה היא נדה]**

**ד]כתב המ"ב סימן ע"ה סק"ז וראיה בעלמא לפי תומו בלא נהנה שרי אם לא מצד המוסר[[3]](#footnote-4) ובספר מנחת שמואל הוכיח דאדם חשוב יש לו להיזהר בכל גווני עכ"ל והנה בכלל ראיה לפי תומו ודאי כלול שאין לו כוונת הסתכלות על האשה אלא שבדרך ראיתו רואה אותה, ולענין הסתכלות לרגע בכוונת הסתכלות כגון להכיר אם מי מדבר ללא התבוננות מדויקת עיין הערה[[4]](#footnote-5)**

**ה]בפשוטו במקום שיש לו צורך לעצם ההסתכלות מותר אמנם בתנאי שמכיר עצמו שלא יגיע לידי הרהור עבירה[[5]](#footnote-6)**

**ו]עיין מ"ב סימן ע"ה סק"ח שכתב וז"ל וכתב הפמ"ג דמקומות שהדרך להיות מכוסה כגון זרעותיה וכה"ג שאר מקומות מכוסים שבגוף אף ראיה בעלמא אסור [דהינו לפי תומו] עכ"ל ועיין פמ"ג שם וצל"ח ברכות כ"ד שדייקו כן מרש"י ובפשוטו הוא מבואר בגמ' בב"ב נ"ז: וברכות ס"א.[[6]](#footnote-7)**

**ז]מבואר בגמ' בב"ב נ"ז דבנשים העומדות על הכביסה ומגלות מקומות המכוסים אם יכול ללכת בדרך אחרת והולך בדרך זו הוא רשע דהינו שזה חיוב גמור ונפק"מ במקומות שמצוי פריצות דביכול ללכת בדרך אחרת או באוטובוס אחר חייב מעיקר הדין לעשות כן וכן בנוסע באוטובוס וודאי אסור הסתכל מחוץ לחלון ויתכן שגם לראות כדרכו אשה שיושבת לפניו בגילוי בשר וצ"ע[[7]](#footnote-8)**

**ח]עוד מבואר בגמ' שם דאף בדליכא דרכא אחרינא יש לו לסובב פניו ולעשות כל טצדקי דאית ליה שלא יראה מקומות המכוסים ועיין בהערה אם זה חיוב גמור[[8]](#footnote-9)**

**ט]קרובות שאין לבו של אדם נקפו בהם אין בהם איסור הסתכלות, והם אמו בתו אחותו נכדתו וסבתו ואחות אביו ואחות אמו, אבל שאר קרובות שבדרך חתנות כגון אשת אחיו וכלתו וחמתו הרי הם כשאר עריות[[9]](#footnote-10)**

**י]כתב הרמב"ם פכ"א ה"ב וז"ל אסור לאדם לקרוץ בידיו וברגליו ולרמוז בעיניו לאחת מן העריות וכן לשחוק עמה או להקל ראש עכ"ל ובגמ' קידושין ע. וכן נפסק ברמב"ם ובשו"ע שאין שואלין בשלום אשה כלל וביאר רש"י שמא מתוך שאילת שלום יהיו רגילים זה לזה ויבאו לידי חיבה עכ"ל וכן עיין לשון החינוך מצוה קמ"ח שאסור כל דבר שמקרב דעתם דהינו שכל שיחה שנעשית בצורה במקרבת הלבבות אסורה מדינא דגמ' וד"ל**

**י"א]בענין הסתכלות בתמונות או סרטים שיש בהם פריצות וודאי אסור מצד ונשמרת וגו' דזה לא גרע מלהלך אחורי אשה או להסתכל בבגדי צבעונין של אשה ולענין להסתכל בתמונות של נשים עיין הערה[[10]](#footnote-11)**

1. ובסמ"ק וכן במ"ב מבואר שהאיסור דאוריתא זה רק בהסתכלות לשם זנות אמנם סתימת לשון רבינו יונה שזה בכל הסתכלות ויתכן כוונתו שללא סיבה תמיד יש מקום לחוש שיגיע לידי הנאה [↑](#footnote-ref-2)
2. ועיין יראים מצוה מ"ה דס"ל שזה אסמכתא וכן הוא בפשטות שיטת הרמב"ם פכ"א מאיסו"ב [↑](#footnote-ref-3)
3. ועיין ברכות ס"ב: שאביי הזהיר את תלמידיו שלא ילכו במקומות שיש נשים באמצע הדרך ויראו אותם לפי תומם ובהרבה מקומות מצינו שחז"ל נתרחקו מאוד מראית נשים [↑](#footnote-ref-4)
4. הנה מבואר בגמ' כתובות י"ז. דאסור להסתכל בפני כלה אפילו לחבבה על בעלה וברא"ש תמה א"כ איך יעידו עליה שיצאת בהינומא וע"ש שחידש שמותר להסתכל על תכשיטיה וזה מספיק אמנם ברמ"ה הובא שם בשטמ"ק תירץ שראיה בעלמא לפי שעה בשעה שמוליכים אותה מותר עכ"ל וביש"ש ביאר שנחלקו האם ראיה לרגע לראות צורתה ללא התבוננות מדויקת אסורה והנה היש"ש הכריע להיתר אמנם בשו"ע סימן ס"ה נפסק כרא"ש ועיין חיד"א בפתח עינים ע"ז כ. שנקט מכח הגמ' שם לאסור [ דהגמ' שואלת איך יתכן שר"ג ראה אשה נאה והאחרונים נדחקו לדחות ראיה זו] וכן הוא במהרש"א מכות כ"ד. וכן מבואר בב"ח או"ח סימן ע"ה וכן משמע שסימן רכ"ה בבה"ל ד"ה אפילו ובשער הציון סק"ב וכן הכריע באגרות משה אור"ח סימן מ' אמנם בס' לחם יהודה למהר"י עיאש פכ"א מאיסו"ב ה"ג נקט להיתר וכן נקט הנצי"ב בהעמק שאלה שאילתא נ"ב אות א' וכהכרעת היש"ש לעיל וצ"ע בזה [ונפק"מ כגון ברוצה להכיר את אחות אשתו או משודכת אחיו] [↑](#footnote-ref-5)
5. דבר זה מוכח א.ברמב"ם פכ"א ה"ג לענין הרוצה לישא אשה ב. בב"ב קס"ז: לענין עדות ג. קס"ז. שמותר לקחת ע"ה שמכיר בנשים ויסתכל שיתנו לו האשה המדוברת ד.עיין בראשית רבה פרשה פ"ה [↑](#footnote-ref-6)
6. אמנם בצל"ח ופמ"ג מבואר שזה רק בא"א וכן הוא ברש"י ברכות ס"א. אמנם הרמב"ם העתיק דבר זה בדיני הרהור עבירה וסתימת דבריו שזה בכל אשה וצ"ע בזה [↑](#footnote-ref-7)
7. ושמענו מחכ"א שמכח זה יש חיוב להוריד המשקפים כשהולכים במקומות שמלא פריצות [↑](#footnote-ref-8)
8. והנה לשון רשב"ם דכה"ג שעוצם עיניו הוא חסיד [אמנם בתחילת דבריו משמע שזה חיוב להיות כך] ובמהרש"ם ח"ב סימן רכ"ד ובאגרות משה אבן העזר ח"א סימן נ"ו נקטו שזה רק מדת חסידות אמנם בקש"ק שם הובא מרבינו ירוחם ועוד ראשונים גמ' זו להלכה ולא הזכירו שזה מדת חסידות וכן נ' להדיא ברמב"ם פכ"א מאיסו"ב שכתב שאסור להסתכל בנשים בשעה שעומדות על הכביסה ולא חילק שבדליכא דרכא אחרינא זה רק מדת חסידות [↑](#footnote-ref-9)
9. עיין שו"ע סימן כ"א ס"ז דמובא דעריות אלו אין לבו של אדם נוקפו ובפשוטו לפ"ז אין בהם איסור הסתכלות, ועיין שעה"צ רכ"ה סק"א שכתב שברכת רואה חברו באשה שייך באמו בתו ואחותו, וראיתי מביאים מהגריש"א דה"ה בשאר עריות הנ"ל דמבואר בשו"ע שאין לבו של אדם נוקפו. [↑](#footnote-ref-10)
10. עיין שו"ת מנחת יצחק ח"ב סימן פ"ד שנקט לאיסור [ולכאורא יתכן דבמכירה ודאי אסור דזה כמו להסתכל בבגדי צבע של אשה שאסור אמנם באינו מכירה יתכן להתיר דאין היצר שולט באשה שלא מכירה וצ"ע] [↑](#footnote-ref-11)