שיעור כח סימן רח יז-יח
קטגוריות: כללי / שיעורי הרב צבי ובר / אורח חיים / סימן רב - רל ברכות הנהנין

**שיעורי הלכה**

![](data:image/gif;base64...)![](data:image/gif;base64...)

**שיעורים מפי מו"ר**

**הגאון רבי רפאל צבי ובר שליט"א**

**..**

**הלכות ברכות**

**שיעור כח**

**~ סימן רח סעיף יז - יח ~**

[סעיף יז] ברכת ~~שלש~~ אינה פוטרת מעין שלש, שאם אכל דייסא אין ברכת המזון פוטרתו, אבל ביין ברכת ג' פוטרתו, שאם בירך על היין ברכת המזון במקום על הגפן יצא.

# ברכת המזון אינה פוטרת ברכת מעין ג'

ובבית יוסף הביא את המקור לדברי השו"ע כאן מדברי הרבינו יונה בברכות (כט, ב מדפי הרי"ף) שהביא מחכמי צרפת דברכת המזון אינה פוטרת דברים הטעונים ברכה מעין ג', אך כתב דיין נפטר בברכת המזון, וראייתו ממשנ"ת בסוגיא בברכות (לה, ב) דהטעם שלא תיקנו לברך על היין ברכת המזון הוא משום שלא קבעי אינשי עליה, ומשמע שבלא זה הברכה מצד עצמה פוטרת אף את היין. וזהו דווקא ביין, אך שאר דברים הטעונים ברכת מעין ג' אינם נפטרים בברכת המזון [חוץ מתמרים דזייני כמבואר בשו"ע, וכמשנ"ת בשיעור הקודם].

# אם דייסא נפטרת בברכת המזון בסתמא ובמכוין

והנה בשו"ע הביא שדייסא אינה נפטרת בברכת המזון, ובבאר הגולה תמה על דברי השו"ע דמדוע דייסא אינה נפטרת בברכת המזון הרי הוא מידי דזיין אף יותר מתמרים, וכיון שמצינו דתמרים נפטרים בברכת המזון מדוע שדייסא לא תפטר בברכת המזון. ומסיק דנראה לו בכוונת הרבינו יונה דגם דייסא נפטרת בברכת המזון, וכוונת הרבינו יונה היא רק לאפוקי שאר דברים. ובמשנ"ב (ס"ק עה) הביא כן מכמה אחרונים דסברו לדינא שגם דייסא נפטרת בדיעבד בברכת המזון אפילו לדעת הרבינו יונה.

ובשעה"צ (ס"ק עה) הביא בשם האבן העוזר שפירש דעת הרבינו יונה דגם מה שברכת המזון פוטרת דייסא היינו דווקא שאכל דייסא לבד ובירך עליה ברכת המזון, אך אם אכל דייסא אחר שמשך ידו מן הפת, ובירך ברכת המזון על סעודתו בסתמא, לא נפטרת הדייסא אא"כ כיון על זה בהדיא.

[ומש"כ המשנ"ב ועוד אחרונים לפרש כן בדעת רבינו יונה צ"ע דמפשטות דברי הרבינו יונה נראה שדייסא אינה נפטרת בברכת המזון אפילו בדיעבד, שהרי ברבינו יונה (כט, ב מדפי הרי"ף) כתב דאם אכל דייסא אחר הסעודה אין ברכת המזון פוטרתו, ועל זה המשיך וכתב שזה רק בשאר דברים אך ביין ברכת המזון פוטרתו, ולעיל (ו, ב מדפי הרי"ף) מבואר להדיא דמה שיין נפטר ברכת המזון היינו רק בדיעבד כמו שמצינו לעניין תמרים ע"ש, וע"כ דמש"כ הרבינו יונה שדייסא גרע טפי מיין, היינו שאינו נפטר בברכת המזון אפילו בדיעבד וצ"ע].

וע"ש בשעה"צ דלדינא צ"ע דמדברי הר"ן בערבי פסחים משמע שאפילו בסתמא הדייסא שאכל נפטרת בברכת המזון, אמנם סיים המשנ"ב דלמעשה אין נפק"מ בכל זה כי אנו לא מסלקין ידינו מהסעודה, וגם הדייסא שאוכל בסוף הסעודה חשיב כחלק מן הסעודה, ובוודאי א"צ לברך לאחריו כי הוא נפטר בברכת המזון.

# אכל מאכלים קודם הסעודה אם פוטרם בברכת המזון

והנה במשנ"ב בסימן קעו (ס"ק ב) כתב שאם אכל פרפרת קודם הסעודה [שדינה דומה לדייסא שאפילו אם קבע סעודה עליה מברך מזונות], יברך עליו ברכה אחרונה קודם הסעודה, ואם לא בירך עד לאחר ברכת המזון בדיעבד ברכהמ"ז פוטרת את כל המיני מזונות.

ומשמעות דבריו שאם נזכר באמצע הסעודה שאכל פרפרת או דייסא קודם הסעודה יברך על זה ברכה אחרונה בתוך הסעודה. וכעין זה מצינו בביאור הלכה (בסימן רח סעיף יז ד"ה והוא הדין) לעניין מי שאכל תמרים שלא בתוך הסעודה, שאם נזכר בתוך הסעודה יברך עליו ברכה אחרונה, ולכתחילה לא יסמוך על ברכת המזון. אמנם אם כבר בירך ברכת המזון פסק המשנ"ב שלא יברך שוב, ואפילו שלא כיון להדיא לפוטרו בברכת המזון, דבדיעבד סומכים על דעת הר"ן שברכת המזון פוטרת יין אפילו בסתמא כמו בתמרים.

והנה במשנ"ב שם מבואר שאם דעתו לאכול מיני מזונות גם בתוך הסעודה נחשב הכל לאכילה אחת ויכול אף לכתחילה לסמוך על ברכת המזון שתפטור את המיני מזונות. אך יל"ע דהנה במשנ"ב בסימן קעו (ס"ק ב אות ב) מבואר שאם אוכל קודם הסעודה תפו"א, אף אם אכל תפוחי אדמה בתוך הסעודה אין ברכת המזון פוטרת את מה שאכל קודם הסעודה, דברכת המזון פוטרת רק את המאכלים שהם חלק מן הסעודה. וכל מה שמצינו שברכת המזון פוטרת מה שאכל קודם הסעודה היינו באופן שאוכל דברים הטעונים ברכה בתוך הסעודה , כגון פירות וכדו', והברכה שבריך קודם הסעודה פוטרת את הפירות שאוכל בתוך הסעודה דבכה"ג ברכת המזון פוטרת את כל אכילת הפירות.

ולפי"ז צ"ע מדוע כתב המשנ"ב שהאוכל פרפרת או דייסא קודם הסעודה ואוכל מהם גם בתוך הסעודה נפטר הכל בברכת המזון, הרי כיון שהברכה שקודם הסעודה אינה פוטרת את מה שהוא אוכל בתוך הסעודה, דהא א"צ לברך עליהם בסעודה, אין ברכת המזון פוטרתם.

ונראה דהנה בביאור הלכה (סימן קעד סעיף ו ד"ה ואפילו) הביא שהמג"א הסתפק דבאופן שאכל קודם הסעודה ואכל את אותו המאכל בתוך הסעודה, אפילו אם הברכה שלפניה אינה פוטרת את מה שאכל בתוך הסעודה, יתכן שברכת המזון פוטרת את מה שאכל קודם הסעודה דסו"ס נחשב הכל לאכילה אחת. ואף שלמעשה משמעות הביאור הלכה דלדינא אין ברכת המזון פוטרת את מה שאכל קודם הסעודה [אא"כ הוא פטר בברכתו את המאכל שבתוך הסעודה] (ור"כ השעה"צ סימן קעו ס"ק ה), מכל מקום נראה דכאן המשנ"ב סמך להקל בצירוף שיטת הר"ן דס"ל שאפילו בסתמא ברכת המזון פוטרת דייסא.

וכבר נתבאר כעין זה בשיעורים לעיל (על סימן קעד) דבמשנ"ב (שם ס"ק לז) מבואר שאם שותה מים קודם הסעודה אפשר שאין ברכת המזון פוטרתם, והיינו משום שיש ספק אם השותה מים בתוך הסעודה צריך לברך עליהם, ואם צריך לברך אז המים שקודם הסעודה פוטרים את המים שבתוך הסעודה, אך אם אין צריך לברך על המים שבתוך הסעודה תליא בספק המג"א הנ"ל ולמסקנת הביאור הלכה אין ברכת המזון פוטרתם [ע"ע מש"כ בהמשך בעניין זה].

ולעניין האוכל פת הבאה בכיסנין קודם הסעודה, כבר האריך בזה בביאור הלכה לעיל (סימן קעו ד"ה ברך) דבזה עדיף שלא יברך אחריהם על המחיה, וטעמו דכיון דכל מה שמברכים על פת הבאה בכיסנין בורא מיני מזונות היינו רק מספק, דכל שאין בו את כל התנאים של פהב"כ יש צד שהוא פת גמורה, ואם הוא פת גמורה בוודאי הוא נפטר בברכת המזון, על כן נכון שבברכת המזון שמברך אחר הסעודה יתכוין לפטור את הפת הבאה בכיסנין שאכל קודם לסעודה [וכבר כתב הרעק"א בסימן רח (סעיף יז) דבפהב"כ גם רבינו יונה מודה דבדיעבד ברכת המזון פוטרת פת הבאה בכיסנין].

# ברכת המזון פוטרת יין רק בנתכוין לכך

הנה כבר נתבאר בשיעור הקודם דמה שברכת המזון פוטרת תמרים היינו דווקא בדיעבד, וכן מבואר בביאור הגר"א לעיל (סימן קעד סעיף ו) דברכת המזון פוטרת יין שבתוך הסעודה משום שהוא בא מחמת הסעודה, אך בלא"ה אינו פוטר אלא אם כיון בהדיא לפטור גם את היין.

והנה בביאור הגר"א (סימן רח סעיף יג) לעניין מי שאכל תפוחים וענבים שכשמברך ברכה מעין ג' על הענבים פוטר את התפוחים כתב דילפינן לה מסעיף יז, והיינו דהמקור לכך שהתפוחים נפטרים בברכת הענבים הוא מהא דמצינו שברכת המזון פוטרת את היין. ולכאורה צ"ע דמה שברכת המזון פוטרת את היין הוא רק בדיעבד אם נתכוין לכך, אך התפוחים נפטרים בברכת הענבים אף לכתחילה כמבואר בשו"ע שם. וביאר הדמשק אליעזר דלכן דקדק הגר"א וכתב דדמי לסימן יז '**וכל שכן** **כאן**', והיינו דתפוחים פשוט יותר שנפטר בברכת 'על הפירות', כיון שהוא פוטר אפילו לכתחילה אך ברכת המזון פוטרת יין רק בדיעבד.

# ברכת המזון פוטרת יין רק בדיעבד

ובעיקר מה שנתבאר שברכת המזון פוטרת יין רק בדיעבד, הנה בביאור הגר"א כאן מבואר הטעם דלכתחילה ברכת המזון לא פוטרת את היין, דכן מצינו בירושלמי שרבי ירמיה בירך על התמרים בתחילה ובסוף, ומוכח שלכתחילה אינו פוטרו בברכת המזון [וע"ש ששמעון בן שטח בירך ברכהמ"ז על היין לגרמיה עביד כי זה היה עיקר סעודתו]. וציין לעיין בב"י בשם הרשב"א וצ"ע. והיינו דבבית יוסף הביא מהרשב"א שאפילו לכתחילה אפשר לברך ברכת המזון גם על תמרים.

אמנם במג"א (סימן קעז ס"ק ו) הביא דברי הרשב"א שברכת המזון פוטרת תמרים לכתחילה, אך הפמ"ג (שם) כתב שהוא סותר לדברי הירושלמי הנ"ל, ולכן לכתחילה לא יפטור יין ותמרים בברכת המזון, אך בדיעבד אם בירך כיון שדעת הרבה פוסקים שיצא אינו חוזר ומברך.

והנה החזו"א (סימן לד ס"ק ז) הקשה דבשו"ע (סימן קעו סעיף א) מבואר שהמברך על הפרפרת אינו פוטר את הפת, וע"ש במשנ"ב (ס"ק ב) שאפילו אם התכוין לפטור אינו פוטר, וצ"ע מאי שנא ממה שנתבאר כאן שאם כיון בברכת המזון לפטור גם יין דפוטר, וביאר החזו"א דיש חילוק בזה בין ברכה ראשונה לברכה אחרונה, דברכה ראשונה יסודה הוא על הטעימה הראשונה, וכל השאר נגרר אחריה, ולכן אם בירך על הפרפרת, כיון שאכל פרפרת הרי הברכה חלה עליו, אך בברכה אחרונה הוא מברך על כל האכילה ויכול לכלול בכלל זה את הכל.

אך החזו"א שם הוסיף דעדיין יש לתמוה ממש"כ המשנ"ב בסימן רו (ס"ק י) שמי שבירך בפה"א על פרי האדמה ונתכוין לפטור גם את פירות העץ, שנחלקו בזה האחרונים, ולדינא מסיק דבדיעבד אם בירך בפה"א פטר את פרי העץ אם נתכוין לכך, ומבואר דגם בברכה ראשונה אם מכוין לפטור מהני, וצ"ע מאי שנא ממש"כ המשנ"ב שאם בירך על הפרפרת לא פטר את הפת אפילו אם נתכוין לכך וע"ש בחזו"א שנשאר בזה בצ"ע. ולמסקנת החזו"א יתכן שבאמת אין חילוק בין ברכה ראשונה לברכה אחרונה, ואם כיון להדיא לפטור פוטר בברכה ראשונה כמו בברכה אחרונה, וכדברי הגר"א הנ"ל.

# השותה מים קודם הסעודה

ולעניין השותה מים לפני הסעודה דנתבאר מהמשנ"ב שלכתחילה לא ישתה יותר מרביעית כי יש ספק אם צריך לברך עליו ברכה אחרונה או שהוא נפטר בברכת המזון. ולעיל בשיעורים הארכנו בזה שבבן איש חי (פרשת נשא שנה א סעיף ב) וכן בשו"ת רב פעלים (חלק ב סימן מז) מביאים מהאריז"ל שראה על מצחו של תלמידו המהרח"ו ששתה מים קודם הסעודה ולא בירך עליהם ברכה אחרונה, ומשמע שהוא לגנותם, ומזה הסיקו לדינא שאם שותה מים לפני הסעודה צריך לברך ברכה אחרונה אפילו אם שותה מים בתוך הסעודה, וכן פסק הכף החיים כאן (ס"ק מז). והקשינו שם מדוע לא חששו לשיטות שגם בשאינו טעון ברכה לפניה בתוך הסעודה מכל מקום נחשב כאכילה אחת עם מה שאכל קודם הסעודה, וביותר יש להעיר די"א שמים טעונים ברכה לפניהם בסעודה, וא"כ בוודאי מה ששתה קודם הסעודה פוטר את מה שהוא שותה בתוך הסעודה, ויכול לפוטרו בברכת המזון.

[סעיף יח] לא יכלול על הספק שום תוספת בברכה מעין ג', אף על פי שאינו מוסיף שם ומלכות.

# לא לכלול על הספק שום תוספת

כבר הובא בשיעור הקודם שמדברי המג"א (בסימן קפח סעיף ז ע"פ ביאור היד אפרים) מבואר כדברי התרומת הדשן (סימן ל) דאסור לכלול בברכתו שאר ברכות כשיש ספק אם צריך לברך, ובפמ"ג כאן (א"א ס"ק כ) ציין לדברי הט"ז בסוף סימן רח (ס"ק יט) דס"ל שאין חשש ברכה לבטלה אם מוסיף מספק בחתימה, ומה שמבואר בשו"ע שלא יכלול דבר על הספק היינו שלא יאכל על דעת לכלול הדבר בברכה על הספק, אך אחר שאכל שפיר יכול לכוללו על הספק, והארכנו בזה בשיעורים (לעיל סימן קפח סעיף ז)].

ובביאור הלכה (ד"ה מספק) הביא עצה שאם יש לו ספק אם צריך לפטור יין בברכה אחרונה ואוכל גם פרי משבעת המינים, יכוין להדיא לפטור גם את היין בברכת הפרי, משום דיתכן שברכת מעין ג' על הפירות פוטרת בדיעבד את היין.

# יין נפטר בברכת המזון

מבואר מדברי השו"ע דיין נפטר בברכת המזון, והטעם משום שהגמרא שאלה שנברך על היין ג' ברכות ותירצה שאין קובעין עליו, אך משמע שבלא"ה שייך לברך עליו בפה"ג משום שהוא משביע. ובביאור הלכה (ד"ה ברכת) הקשה דכל מה שמצינו שיין מזין היינו יין פורתא, אך יין טובא מיגרר גריר, וא"כ אם שתה הרבה יין דין הוא שלא ייפטר בברכת המזון, ותירץ הביאור הלכה שכיון שבתחילה הוא היה משביע כבר נתחייב בברכת המזון, ותו לא פקע אף ששתה עוד הרבה יין.

והחזו"א (סימן לד ס"ק ו) הקשה דאף אם מברך ברכת המזון על תחילת שתיית היין, סו"ס איך ברכת המזון פוטרת את היין ששתה אחר כך. ובביאור דעת המשנ"ב נראה דכוונתו דהכל נחשב כשתיה אחת, וכיון שהתחייב לברך ברכת המזון על שתיה זו תו לא פקע.

ובחזו"א תירץ שמה שאמרו דיין גריר היינו עד שישתה שיעור שביעה, ואז הוא שוב מיסעד סעיד. אך לפי דברי החזו"א יוצא חידוש לדינא שאם ישתה ב' כוסות לפני הסעודה יתכן שלא ייפטר בברכת המזון משום דאינו מזין, ועדיין אינו בשיעור שביעה שאז הוא שוב מיסעד סעיד.