ו - סימן רנ_ז ס_ - ס_
קטגוריות: שו_ע / אורח חיים / הלכות שבת - הרב רפאל בהגר_מ שמואלביץ

\*בפסקי ריא"ז בפירקין ה"ב דין ב' מבו' דאף דהטמנה בשבת אסורה אף בתבשיל שנתבשל כמאב"ד, מ"מ בגונא שבאנו לאסור בהטמנה בשבת מדין הטמנה בדבר המוסיף הבל, אי"ז אסור אלא בתבשיל שלא נתבשל כמאב"ד, עיי"ש, ונתחדש בזה דאף דאיסור חזרה בשבת הוא אף בתבשיל שנתבשל כ"צ, מ"מ בהטמנה שוה דין הטמנה בשבת לדין הטמנה בער"ש, - ובזה תליא מה שנסתפק התהל"ד בסימן רנ"ט סק"ג לדעת המתירים להטמין תבשיל שנתבשל כמאב"ד, אם מותר לכסותו כשנתגלה, או דדמי לחזרה דאסורה בזה,[[1]](#footnote-2) ואמנם בזה יש מקום לאסור למש"כ הרמב"ן והר"ן לעיל ל"ד א' דבדבר המוסיף הבל לא הותר לחזור ולכסות, (אך צ"ע אם קי"ל הכי, דלדעת ש"ר אין מקור לזה).

נחלקו הראשונים בעיקר איסור הטמנה, דדעת רש"י בשבת ל"ד א' ודעימיה דאיסור הטמנה בער"ש בדבר המוסיף הבל הוא מגזירה שמא יטמין ברמץ ושמא יחתה, ואיסור הטמנה בשבת הוא מגזירה שמא ירחיח, ודעת הר"ח והרי"ף שם ודעימייה דאיסור הטמנה בער"ש בדבר המוסיף הבל הוא מגזירה שמא ירתיח, ואיסור הטמנה בשבת בדבר המוסיף הבל הוא מגזירה שמא יטמין ברמץ ושמא יחתה, וכ"כ הרמב"ם בפ"ד משבת.

והנה בשבת ל"ד א' תנן דספק חשיכה ספק אינה חשיכה טומנין את החמין, ובגמ' שם פריך דמ"ט לא אסרו בזה משום גזירה שמא ירתיח ומשני דסתם קדירות בביה"ש רותחות הן, ודעת רש"י ודעימי' דהא דתנן דבביה"ש טומנין את החמין הוא בדבר שאינו מוסיף הבל, דאף דבשבת אסור להטמין מ"מ בביה"ש שרי, וע"ז פרכינן דמ"ט לא גזרו בזה בביה"ש, (ובפירש"י שם הוסיף לפרש דהוא משום דתנא דמתניתין ס"ל דגזרו על שבות ביה"ש, כדקתני דאין מעשרין את הודאי).

אך הרמב"ם בפיהמ"ש ובפ"ד משבת ה"ב פירש להא דתנן דטומנין את החמין, דהוא אף בדבר המוסיף הבל, דאף דאסור להטמין בו מבעו"י, מ"מ בביה"ש שרי, - והישועות יעקב בסימן רנ"ז סק"א כתב דאזיל לטעמי', דס"ל שם פכ"ד ה"י דמתניתין כרבי דלא גזרו על שבות ביה"ש, והא דאין מעשרין את הודאי הוא משום דלא הותר שבות ביה"ש אלא במקום דוחק או דבר מצוה, ולפ"ז הרי דמה"ט מותר להטמין בביה"ש בדבר שאין מוסיף הבל, לצורך שבת,[[2]](#footnote-3) ומהא דפריך דביה"ש נמי ליגזר, בע"כ דמפרשינן למתניתין אף בדבר המוסיף הבל, דבזה ל"ש להתיר משום דלא גזרו על שבות בביה"ש, שהרי אף מבעו"י אסור להטמין, וכ"כ האבהא"ז בהל' שבת שם.[[3]](#footnote-4)

**א"ל סתם קדירות רותחות הן,** לדעת רש"י ודעימי' דהגמ' הכא קיימא באיסור הטמנה בדבר שאינו מוסיף הבל, הרי דזהו דפריך דמ"ט לא גזרו ע"ז בביה"ש, ומשני דסתם קדירות בביה"ש רותחות הן, וליכא בזה להגזירה דשמא ירתיח.

אך לדעת הרי"ף ודעימי' דהגמ' הכא קיימא באיסור הטמנה בדבר שאינו מוסיף הבל, נחלקו הראשונים בביאור הא דפריך דביה"ש נמי ליגזר והא דמשני דסתם קדירות רותחות הן, **א** הרמב"ם בפ"ד משבת ה"ב ובפיהמ"ש ברפ"ד בפי' קמא פירש דהיינו דהא דמותר להטמין בביה"ש הוא אף בדבר המוסיף הבל, וזהו דפריך דכיון דאסור להטמין בדבר המוסיף הבל אף מבעו"י גזירה שמא ירתיח, והיינו שמא תרתיח הקדרה בשבת ויצטרך לגלותה עד שתנוח הרתיחה ויחזור ויכסה בשבת, מ"ט מותר להטמין בו בביה"ש, ומשני דהוא משום דסתם קדירות בביה"ש כבר רתחו ונחו מבעבוען וכיון שנחו שוב אינן רותחין, - והראב"ד שם תמה ע"ז דא"א דמבעו"י אסור להטמין בדבר המוסיף הבל, ובביה"ש מותר, וכן תמהו הרמב"ן וש"ר בסוגיין.

**ב** בתשו' הרי"ף ח"ב סימן ל"ו פירש דבביה"ש מותר להטמין אף בדבר המוסיף הבל, משום דסתם קדירות בביה"ש רותחות הן וא"צ להרתיחן, - ובהגה' הגרא"ז זצ"ל שם כתב בדעתו דס"ל דהא דאסור להטמין בדבר המוסיף הבל, הוא מגזירה שמא יוסיף לכסות בשבת בדבר המוסיף הבל, וכמש"כ בחי' הרמב"ם, ובמטמין בביה"ש ליכא למיחש להכי, דסתם קדירות בביה"ש רותחות הן וא"צ להרתיחן.

**ג** הרמב"ם בפיהמ"ש ברפ"ד בפי' בתרא כתב דהא דמותר להטמין בביה"ש הוא בדבר שאין מוסיף הבל, ופריך דמ"ט לא אסרו בזה שמא יטמין ברמץ וירתיח,[[4]](#footnote-5) וצ"ע דמה ענין זה להא דאסרו להטמין בדבר המוסיף הבל שמא ירתיח, ומשני דהוא לפי שסתם קדירות בביה"ש רותחות הן.

**ד** הראב"ד בפ"ד משבת ה"ב כתב לפרש דפריך אהא דמותר להטמין בביה"ש בדבר שאין מוסיף הבל, דכ"ה שאסור להטמין בדבר המוסיף הבל מבעו"י משום דגילה בדעתו דניח"ל ברותחת למחר, ופעמים שפוסקת רתיחתה והוא בא ומרתיחה, ה"נ יש לאסור להטמין בדבר שאינו מוסיף הבל בביה"ש, דכיון דשהה מלהטמין עד ביה"ש, מיחזי דניח"ל ברתיחתה למחר,[[5]](#footnote-6) ומשני דסתם קדירות ביה"ש רותחות הן ולא תיפסק רתיחתן, ובחי' הרמב"ן הוסיף לפרש דאם הוא רוצה לאכלן בלילה לא תיפסק רתיחתן בשעה קלה, ואם הוא רוצה לאכלן למחר, בע"כ דלא איכפת לי' ברתיחתן, (כיון דמטמין בדבר שאינו מוסיף הבל).[[6]](#footnote-7)

**ה** הרמב"ן בסו"ד כתב לפרש דפריך אהא דמותר להטמין בביה"ש בדבר שאינו מוסיף הבל, דגם בזה יש לחוש דמתוך שהוא מסלק קדירה מע"ג כירה עם חשיכה והיא רותחת ומטמין, שמא תרתיח ויצטרך לגלותה וחוזר ומטמין לכתחילה בשבת, שהרי לא היתה טמונה בשבת כלל, ומשני דסתם קדירות מרותחות ויצאה זוהמתן מבעו"י, ואין חוששין שמא בזמן מועט ירתיח ויצטרך ליטלו, שהרי דבר שאינו מוסיף הבל אינו חוזר ומרתיח, וכ"כ הר"ן,[[7]](#footnote-8) - והגר"א בסימן רנ"ז ס"ד כתב לפרש דהיינו, דכל הא דכיסהו ונתגלה מותר לכסותו, הוא רק כשנתגלה בשבת, אך כל שנתגלה מבעו"י אסור לכסותו בשבת, ויתבאר בעזה"י במקומו, וזהו דפריך דיש לחוש שמא תרתיח ויצטרך לגלותה בביה"ש וחוזר ומטמין לכתחילה בשבת וה"ז אסור, והשעה"צ שם סקכ"ה כתב ללמוד מדבריו, דאף אם כיסהו ונתגלה בביה"ש אסור לחזור ולכסותו בשבת.[[8]](#footnote-9)

לדעת הרמב"ם דהמו"מ בסוגיין הוא בהא דמותר להטמין בדבר המוסיף הבל בביה"ש, וע"ז הוא דמשני דסתם קדירות בביה"ש רותחות הן, צ"ב דאף דליכא בזה לאיסור הטמנה מבעו"י בדבר המוסיף הבל, מ"מ מ"ט לא אסרו בזה משום איסור הטמנה בשבת ואף בדבר שאין מוסיף הבל, ועד"ז קשיא גם למה שפירשו הראב"ד והרמב"ן דפריך דיהא אסרו להטמין בדבר שאין מוסיף הבל, משום החשש דשמא ירתיח, ומשני דליכא למיחש להכי, ותיקשי דאכתי מ"ט לא אסרינן בזה משום איסור הטמנה בשבת בדבר שאין מוסיף הבל, ובפשוטו צ"ל כמש"כ הישועות יעקב דלא אסרו בביה"ש מכח האיסור להטמין בדבר שאין מוסיף הבל, משום דלא גזרו על שבות בביה"ש לצורך שבת.

ונמצא לפ"ז, דלדעת רש"י ודעימי' הא דמותר להטמין בדבר שאינו מוסיף הבל בביה"ש, אי"ז מכח ספיקא, אלא הוא משום דלא גזרו כלל על הטמנה בביה"ש, כיון דסתם קדירות בביה"ש רותחות הן, אך לדעת הרמב"ם ודעימי' הא דמותר להטמין בביה"ש, הוא משום דלא גזרו על שבות בביה"ש, - ונפ"מ בזה, דלדעת רש"י ודעימי' מותר להטמין בביה"ש אף למ"ד דגזרו על שבות בביה"ש, ומותר להטמין אף שלא לצורך שבת, ולדעת הרמב"ם ודעימי' כל הא דמותר להטמין בביה"ש, הוא רק למ"ד דלא גזרו על שבות בביה"ש, ולא הותר להטמין אלא לצורך שבת.

[[9]](#footnote-10)

1. ולכאו' ד"ז תליא בפלוגתת קמאי ביסוד איסור חזרה, דאם איסור חזרה משום דמיחזי כמבשל, אך משום חשש חיתוי ל"ה אסרינן בתבשיל שמותר להשהותו, הרי דבהטמנה שאיסורה הוא משום חשש חיתוי, הרי דכל שמותר להטמינו בער"ש, אף מותר להטמינו בשבת, בגונא דלי"ב לאיסור הטמנה בשבת אף בדבר שאינו מוסיף הבל, אך אם איסור חזרה הוא משום חשש חיתוי, וחמיר חשש חיתוי בשבת מבער"ש, וחיישינן לחיתוי בכל תבשיל, ה"נ יש לאסור להטמין בשבת בכל תבשיל. [↑](#footnote-ref-2)
2. וזה מתישב למש"כ הר"א בן הרמב"ם בתשו' ברכת אברהם סימן י"ד, דהא דבביה"ש אין מעשרין את הודאי, הוא כשאי"ז לצורך שבת, אך כל שהוא לצורך שבת לא גזרו בזה על השבות, והא דמערבין בביה"ש, הוא משום דהוא דחוק ונחפז, ובד' המ"מ בפכ"ד משבת ה"י מבו' דהא דמערבין בביה"ש הוא משום דהוא צורך מצוה, והובאו ב' הדעות בזה במג"א סימן רס"א סק"ו ובביאוה"ל שם, - ולפ"ז הרי כ"ה דהא דתנן דמערבין, הוא מכח הא דלא גזרו על שבות בביה"ש, הרי דה"נ הא דתנן דטומנין את החמין, הוא מכח הא דלא גזרו על שבות בביה"ש. [↑](#footnote-ref-3)
3. אך אכתי צ"ע דמנ"ל לגמ' דמשנתינו איירי אף בדבר המוסיף הבל, הרי מצינו לפרשה בדבר שאינו מוסיף הבל, ושפיר מותר להטמין בזה בביה"ש משום דלא גזרו על שבות בביה"ש, ועד"ז הק' הרשב"א, ועמש"כ בזה האו"ש בפ"ד משבת ה"א. [↑](#footnote-ref-4)
4. ועד"ז כתב בפי' ריבב"ן דפריך דבביה"ש נמי נגזור שלא יטמין אפי' בדבר שאינו מוסיף הבל, גזירה שמא ירתיח, דאתי למימר הואיל ומותר להטמין השתא ישכח וירתיח. [↑](#footnote-ref-5)
5. ולכאו' המכוון בזה, דעיקר הא דתנן דבביה"ש טומנין את החמין, ולא אסרינן משום איסור הטמנה בשבת בדבר שאינו מוסיף הבל, הוא משום דלא גזרו על שבות ביה"ש, אך פרכינן דיש לאסור בזה דומיא דהא דאסור להטמין מבעו"י בדבר המוסיף הבל, ול"ש בזה הא דלא גזרו על השבות ביה"ש, שלא באנו לאסור להטמין מכח דהוא ספק שבת, אלא מכח דכשמטמין בביה"ש איכא איסור הטמנה בודאי, - אך לכאו' אי"ז מתישב להראב"ד לטעמי' דלכו"ע גזרו על השבות ביה"ש, והא דלרבי לא גזרו על השבות ביה"ש היינו דמהני העירוב אף כשהניחו במקום שבות, והביאוהו הריטב"א לעיל במתניתין והרשב"א בעירובין ל"ג ב', וצ"ע. [↑](#footnote-ref-6)
6. אך בד' המאירי נראה דלפי' הראב"ד אם הוא מטמין בביה"ש לצורך מחר, אסור להטמין אף בדבר שאינו מוסיף הבל, וכ"כ הקרית מלך רב בפ"ד משבת ה"א. [↑](#footnote-ref-7)
7. ובפי' רבינו פרחי' פירש עד"ז בשם הרי"ף, ועיי"ש שתמה ע"ז. [↑](#footnote-ref-8)
8. אך העירו די"ל דכל הא דכשנתגלה בביה"ש אסור לחזור ולכסותו, הוא כשהטמינו בתחילה בביה"ש מכח שהקילו עליו לחשבו כיום, ובכה"ג הוא דאמרינן דכל שנתגלה בביה"ש אסור לכסותו משתחשך, דלא מקילינן תרי קולי לחשוב תחילת ביה"ש כיום וסופו כלילה, אך כל שהטמינו מבעו"י, שפיר י"ל דאף אם נתגלה בביה"ש מקילינן לחשבו כלילה, ומותר לחזור ולכסותו משתחשך. [↑](#footnote-ref-9)
9. ולעיל מינה בד"ה והנכון כתב דלדעת הרשב"א דהטמנה במקצת אסורה, הרי דבדבר המוסיף הבל עיקרו הוא שטומן מלמטה או בצדדים, משום דההבל עולה למעלה, ובדבר שאינו מוסיף הבל עיקרו הוא שטומן על פי' למעלה, עיי"ש שהאריך בזה, וצ"ע דלפ"מ שהוכיח הרשב"א ממתניתין דנוטל את הכיסוי, מבו' דגם הטמנה בדבר שאינו מוסיף הבל אסורה אף כשפי' מגולה, וצ"ל דכיון דהיא מוטמנת במקצת אף מלמעלה, (וכדתנן דנוטל את הכיסוי והן נופלות), ע"כ ה"ז אסור. [↑](#footnote-ref-10)