7 לסוגיית אחריך
קטגוריות: ש_ס / לג בבא בתרא / קנין פירות ואחריך - הרב יהודה אלבוים

לסוגיית אחריך

א. ברמ''ה בסוגיין מבואר שלבני מערבא אחריך לאו כאומר מעכשיו, וכן נראה שבעל אינו יורש משום ראוי ולא משום שאינו מתכוון לתת לו, ולכא' מבואר שיש ירושה על אחריך, וד''ז תמוה הרי שיטת הרמ''ה שאין ירושה על קנין הגוף לר' יוחנן, וכי אחריך עדיף מזה, וצ''ל שהמת האחריך בקבר זוכה ויש זכיה למת, אע''פ שברמ''ה לכא' נראה שכשמת המקנה לא מהני, מהא דבדף קלו: א''א דכשמת הבן בחיי האב כשאח''כ מת הבן וזוכה יחול הקנין, וע''כ דהרמ''ה פליג אדברי ר''ת דס''ל דבמכר הבן שדה זו שאירש מאב ומת הבן בחיי האב כשאח''כ מת האב קונה הקונה אם א''א מכח אבוה דאבא וכו' והקשה הגרשש''ק מדף קלו: ותי' דשאני היכא שהיה למוכר גוף ולא חל המקח דכשמת יירשו בניו את הגוף ולכן אח''כ כשמת האב לא חל המקח כי הגוף כבר שייך ליורשים, משא''כ בדברי ר''ת, ולרמ''ה א''א לומר כן דהרי לדבריו לא ירשו היורשים את הגוף וא''כ ע''כ פליג אדברי ר'''ת, אך אכתי י''ל דכשהקונה מת זוכה, דכשהקונה מת אין כח למת להקנות והגברא המקנה הוא הגברא של שעת חלות המקח, משא''כ כשהזוכה מת דאין הוא מחיל אלא המקנה מחיל - כך י''ל דס''ל לרמ''ה - קונה בקבר, ויירשוהו יורשיו, עי''ל דס''ל כמבואר בר' יונה בדעת הרשב''ם שהיורש עומד במקום מורישו עי''ש, אך לכא' א''א לומר כן מדאין אומרים בדף קלו: כן, אך י''ל דבדף קלו: כיון שירש הבן את הגוף, וירושה אי נו משום שעומד במקום אביו אלא עובר אליו ורק בדין משמוש כצוב שהבן כאביו, וא''כ כיון שהגוף אצל הבן, אינו יכול להגמר לבן כי לא הקנה לו, ולאב אינו יכול להגמר כי הגוף אינו אצלו, ולא יעזור מה שנחשיב את האב חי, וא''א שכוין שזה אותו אדם מה איכפת לן, מכיון שאת הגוף יש לו בעצמו, ואת הפירות בא לזכות מכח שעומד במקום אביו.

ב. הרמב''ן הקשה על הבעה''מ דכאומר מעכשיו כיצד יוצא יד''ח לרבי באתרוג הרי אינו לכם מכיון שמעכשיו הגוף שייך לאחריך, והרמב''ן עצמו פי' דנתן לו קנין פירות שהוא כקנין הגוף כמו הס''ד דלגבי בריה אחולי אחיל, וצ''ב א''כ גם לדעת הבעה''מ נפרש כן, עוד צ''ב מדוע הקשה הרמב''ן רק לרבי הרי גם לרשב''ג יקשה כשלבסוף לא מכר ואיגלאי שהקנה את הגוף לאחריך ומדוע הוי לכם, וי''ל דלדעת הבעה''מ לרבי הקנה לראשון רק פירות, ולרשב''ג אחריך שאני והקנה לו גם גוף, וכאומר מעכשיו פירושו לרשב''ג את הגוף של אח''כ כעת הקנה לו - את הזמן של אחריך - אם ישתייר, וכשמכר לא הגיע הזמן שנקבע כי הזמן הוא מה שישתייר וכשמכר לא נשאר וע''י שמכר עשה טצדקי שעי''ז לא יגיע המצב שהקנה לו לעולם, ולרבי מכיון שלא הביא לו כלל גוף אינו מצליח למוכרו כלל, וא''ת שימכור את הפירות, צ''ל שהמצב אם ישאר פירושו אם הגוף ישאר, וא''כ הגיע הזמן והמצב שקבעו, ולכו''ע כוונתו מה שישתייר רק לרבי תמיד ישאר, ולכן א''א לפרש שנותן לו קנין פירות שהוא כקנין הגוף משום שפי' הדברים שנותן לו גוף ופירות לזמן ורק בכה''ג הוי כקנין הגוף לכו''ע, ואם יתן לו גוף ופירות לזמן א''כ יוכל למוכרו וממילא לא ישתייר, משא''כ לרמב''ן כלל אין כוונתו מה שישתייר, ולרשב''ג יכול למכור משום שנתן לו גוף לעולם, ולרבי נתן לו רק פירות ושייר לעצמו את הגוף וממילא גם את הפירות של אח''כ ולכן אינו יכול למכור את הפירות לעולם - ולכא' לרבי א''א ירושה אין לה הפסק - ובאתרוג יש לפרש שנתן לו גוף ופירות לזמן ולכן הוי לכם, ובדעת הבעה''מ י''ל דנח' רשב''ג ורבי אם כוונתו מה שישתייר או לא דלרבי עיקר הנתינה הוא לשני ולראשון נתן רק כל זמן חיותו, ולרשב''ג עיקר נתינתו לראשון ורק אם ישאר יהיה לשני.

ג. בתוס' קלו: הקשו מדוע לר' ענן אין יורש הבן את אמו ומ''ש ממת הבן בחיי האב שיורשים יורשיו, ומבואר בתוס' שלא נח' רב ענן ובני מערבא בדעת בנ''א, אלא נראה ששייך ירושה על אחריך, ותוס' תי' דכיון שיכול למכור אין ע''ז ירושה ואילו ס''ל לתוס' דאומר אחריך כאומר מעכשיו לא היה שייך לתרץ כן, וע''כ ס''ל דלאו כאומר מעכשיו ובכ''ז דנו תוס' דשייך ירושה, ולרבי שאין יכול למכור מראה דבאמת יש ע''ז ירושה, וצ''ב מה שייך ירושה על קנין לאחר ל', וצ''ל ע''פ הנראה בר' יונה דעומד במקום אביו לזכות בקנין לאחר ל', ונ''מ שמהני במתנת ברי גם כשמת המקבל, ומהני כשיורשיה נולדו אח''כ, דאינו נתינה להם.

ד. מבואר בתש' הרא''ש כלל פ''ד סי' א' - בדברי השואל - דלא מהני אחריך כשאין האחריך בעולם בשעת נתינת המתנה, כי אין אדם מקנה לדבר שלא בא לעולם, ואע''פ שמבואר בגמ' דמהני אף כשאין הנותן בעולם בשעה שמת הראשון ואע''פ דקי''ל דהאומר אחריך לאו כאומר מעכשיו, וא''כ דמי לנותן מתנה לאחר י''ב חודש ומת הנותן תוך י''ב חודש דלא זכה המקבל וע''כ כאן מהני משום דאיירי במתנת שכ''מ והקילו בו דיועיל אף בכה''ג, וא''כ נימא דהקילו אף כשאין המקבל בעולם, וכתב דאין מקור לכך ורק כשאין הנותן בעולם אשכחן דהקילו משום שכל מתנת שכ''מ ליתא לנותן בעולם שהרי קונה רק לאחר מיתה או אם גמר מיתה, ועל פי זה כתבו הקצוה''ח והנתה''מ בסי' רמ''ח סק''ד דרק בשכ''מ מהני כשאין הנותן בעולם בשעת מות הראשון, אך במתנת ברי לא יועיל דדמי לכל קנין לאחר ל' דל''מ כשאין הנותן בעולם לאחר ל', וכן כתבו דכשכלתה קנינו לא מהני, וכן כתבו שיכול לחזור בו ככל קנין לאחר ל'.

ולכא' כל זה אינו שייך למד''א דהאומר אחריך כאומר מעכשיו דמי - ולדברי הבעה''מ כו''ע ס''ל כן - דלדבריו הרי זכה מיד האחריך, וא''צ שהנותן יהיה בעולם בשעה שמת הראשון, ואין שייך כלתה ואין יכול לחזור בו.

אך לכא' באופן שאמר נכסי לך ואחריך לפלוני ואחריו לפלוני, הראשון זכה בפירות, והשלישי זכה בקרקע מעכשיו, אך השני לא זכה מעכשיו במידי, וכלפי השני הו''ל כלאו כאומר מעכשיו ויהיה את כל הנ''מ הנ''ל.

אך י''ל על פי המבואר במערכת הקנינים דאפי' אם כאומר מעכשיו אין הכוונה שזכה בכל הגוף מעכשיו, דהרי אי אמרינן אחריך שאני זכה הראשון גם בגוף, וע''כ דאף אם כאומר מעכשיו זוכה מעכשיו רק בזמן של אחר מות הראשון, וא''כ י''ל באופן הנ''ל דהראשון זכה בגוף עד מיתתו, והשני זכה מעכשיו בזמן ממיתת הראשון עד מיתתו, והשלישי זכה בזמן ממיתת השני לעולם.

ויש לדון למד''א דא''א אחריך שאני והראשון לא זכה בגוף כלל, אי נימא דאף השני לא זכה בגוף כלל, וא''כ שוב יהיה את כל הנ''מ דלעיל, אך י''ל ככל הנ''ל על הקנין פירות דזכה השני בקנין פירות מעכשיו את הזמן ממיתת הראשון עד מיתתו, אלא דבגמ' לא אשכחן אלא דאחריך כאומר מעכשיו על הגוף ולא על הפירות וצ''ע.

ה. בדין ירושה אין לה הפסק נראה שהנותן לפלוני ואחריו לאחר נתן לראשון לעולם ובכוחו להפסיקו ולתת אחריו לאחר – הקו''ש ביאר מדין אתי דיבור ומבטל דיבור ונחשב דיבור משום שמבטל לפני שחל, הגרשש''ק בסי' ל' ביאר שבכח בעלים לעשות אחר בעלים אף כשיחול בזמן שאינו בעלים – וירושה אין בכוחו להפסיק, ואפי' אם אחריך כאומר מעכשיו ביאר הנתה''מ בסי' רמ''ח שאת הקנין פירות אין יכול להפסיק עי''ש, אך בדברי ר' יונה בדף קכ''ט. מבואר שאפי' בנותן **לי'** שנים אין לה הפסק וז''ל והיכן שייך לומר ירושה אין לה הפסק שנתן לו שדה א' או חפץ א' לעשר שנים ... דכיון שירש גוף השדה לפירות **עשר שנים** הרי הוא יורשה לעולם שאין הפסק לירושה עכ''ל וצ''ב מכיון שנתן רק לי' שנים כיצד יירש מה שלא נתן לו, ונראה בר' יונה שאין מושג של קנין לזמן, וכל קנין לזמן פירושו שנותן לו לעולם אלא שמפסיקו וצ''ע.