ג
קטגוריות: ש_ס / ט חלה / חלה עניינים - הרב מאיר מרילס

חלה (ג)

**איזה משקין מתערבין בקמח להתחייב בחלה**

איתא במתני' דמס' חלה (פ"ב מ"ב) עיסה שנילושה במי פירות חייבת בחלה. והרא"ש בפסקי חלה (סי' ג') הביא שבירו' קאמר ר' עקיבא שאין מי פירות מחברין לטומאה. ונחלקו ר' יוחנן וריב"ל דר' יוחנן סבר שדברי ר' עקיבא הם רק לענין טומאה אבל לגבי חיבור לחלה מודה. וריב"ל סבר שהה"נ לענין חלה. ומכיון שהלכה כר עקיבא מחבירו והלכה כריב"ל לגבי ר' יוחנן, דחה הרא"ש משנה זו מן ההלכה כיון שלדעתו מוכח מן הירו' שאין הלכה כמותה. ולכן הזהיר הרא"ש שאין לעשות עיסה במי פירות לבד בלי עירוב מים. אמנם הרא"ש (בשו"ת כלל ב' סי' י"ד) שאל הרשב"א (ח"א סי' תס"ד) אם לדחות משנה זו מכח הנ"ל והשיב הרשב"א שאין כח ביד ברייתא שבירו' לדחות סתם משנה בפרט במקום שיש מחלוקת בירו' אם הוא נגד משנתינו.

ובשו"ע (סי' שכ"ט סע' ט') סתם שעיסה שנילושה במי פירות חייבת בחלה, והש"ך שם הביא דעת הרא"ש והורה שיש להפריש בלי ברכה. אמנם ע"ש בפת"ש שאפי' לרא"ש הנ"מ במי' פירות לבד אבל לא בעינן דוקא מים, דכל הז' משקים מחייבים לחלה.

והנה ברא"ש הנ"ל הזהיר מלעשות עיסה בלי תערובת מים, ומשמע שאם יש תערובת מים מספיק להתחייב אפי' לשיטתו. אמנם לא מתבאר כמות המים המספיק לחייב בברכה. והנה בשאר הז' משקים ודאי שצריכים רוב משקין ממי פירות שרק בזה מתחברים לטומאה. ולמעשה אע"ג שי"א שבמים מספיק אפי' מעט (כ"כ השער המלך (פ"ו ה"ד מהלכות ברכות והביאוהו רע"א בגליון השו"ע; ולכאורה אפי' לשיטתם צ"ל שלא התבטל בששים) מ"מ לפי שיטת הראב"ד (פט"ז ה"ד מהל' טומאת אוכלין) גם מים אינו מחבר לטומאה אא"כ הוא הרוב. ולכן יש להקפיד שיהא רוב מים קודם שמברכים.

**הכשר לקבל טומאה**

מ"מ שם בשו"ע סע' י' מזהיר מלעשות עיסה שאין בה ז' משקין כיון שאין החלה טמאה ולא יוכל לשרוף אותה. ושם בפת"ש מביא שאם הכשירו את החיטין קודם כבר אין לנו קפידא בזה. וצ"ע אם בזה"ז החיטין המצויין הם מוכשרים לקבל טומאה.

**עיסה שבלילתו עבה או רכה**

איתא במתני' דפ"א מ"ה דעיסה שתחלתה סופגנין וסופה סופגנין חייבת בחלה, תחלתה עיסה וסופה סופגנין תחלתה סופגנין וסופה עיסה חייבת בחלה. ור"ת פי' הא דתחלתה עיסה וסופה סופגנין דמיירי בעשה עיסה שבלילתו עבה ע"מ לבשלה וכדומה דמ"מ חייב בחלה כיון שמעיקרא היתה בלילה עבה. אמנם הר"ש והרא"ש ורוב ראשונים סבירא להו שאם עשה עיסה ע"ד לבשלה הרי זו פטור מן החלה, והא דתחילתו עיסה וסופה סופגנין שחייב בחלה מיירי בעשה עיסה מעיקרא ע"מ לאפותו ואח"כ נמלך לבשלו. ומעיקר הדין קיי"ל כששיטת רוב ראשונים שעיסה עבה שגלגלה ע"מ לבשלו פטור מן החלה, אבל לכתחילה מחמירים כשיטת ר"ת ומפרישים ממנה בלי ברכה.

**שעת ההפרשה בעיסה שבלילתו רכה ודעתו לאפותו**

עוד שם במתני' דעיסה שתחילתה סופגנין וסופה עיסה חייבת בחלה. ור"ת פי' דהיינו עיסה שבלילתו רכה ואח"כ אפוהו שחייבת בחלה. ואע"ג שיש ראשונים שחולקים על פירוש זה, מ"מ אין לנו ראי' שהם חולקים על הדין (אמנם ע' .......). אלא שאע"פ כן לכאורהה עדיין אין עליו שם עיסה החייבת.

**שאלה על הפרשת חלה**