הלכות חנוכה פד
קטגוריות: כללי / שיעורי הרב מאיר קאופמן / שיעורי הלכה

#### כ"א כסליו פ"ד – שיעור בית מדרש הגדול נוה יעקב

# הלכות חנוכה

### תקנת חנוכה

א] מבואר בחז"ל שבחנוכה נעשה שני ניסים לישראל א. שגברו החשמונאים על היונים וניצחום וזה היה נס שלא על פי דרך הטבע כמו שאומרים בעל הניסים ב. שלא היה להם שמן טהור ונעשה להם נס ומצאו פך שמן קטן חתום בחותמו של כה"ג וזה הספיק ליום אחד ונעשה להם נס וזה דלק שמונה ימים ולכן תיקנו מצות הדלקת נרות חנוכה שמונה ימים ועוד מצות אמירת הלל ואמירת על הניסים ועיין עמק ברכה שהאריך שהדין הלל ועל הניסים זה בעיקר על נס הניצחון שחובת הודאה והלל זה רק על גבורת השם שיש בו טובת השם והדלקת נרות חנוכה זה על נס פך השמן [ובנוסח על הניסים וקבעו שמונת ימי חנוכה אלו להודות ולהלל לשמך הגדול על ניסיך וכו' ומשמע שזה לא דוקא הודאה על ניסי חנוכה אלא זה זמן להודות להקב"ה על כל הטובות שאנו מקבלים שזה הפך מלכות יון שאמרו כתבו על קרן השור שאין לכם חלק באלקי ישראל]

וכתב הרמ"א שלא קבעו את חנוכה למשתה ושמחה אלא להלל והודאה וכתב הב"ח שכיון שעיקר הגזירה היתה שלא ישמרו תורה ומצות לכן תיקנו רק דברים רוחניים אמנם כתב המ"ב שאם אומרים שבחים להקב"ה זה נחשב סעודת מצוה עוד כתב הרמ"א שכיון שזה זמן שגמרו להכין את המשכן לכן זה סיבה להרבות קצת בעשית סעודות אמנם בלשון הרמב"ם כתוב שימים אלו הם ימי שמחה והלל וכן הוא בשו"ת מהרש"ל סימן פ"ה

ואמרו חז"ל הזהיר בנר הוי ליה בנים זכרים ת"ח ועיין בקונטרס המיוחס לר"י סגי נהור בן הראב"ד שהקשה שכולם מדליקים נ"ח וכתב שמיעוטא דמיעוטא זהירים לקים ההדלקה בכל פרטיה ודיקדוקיה [והנה באגרת היראה כתוב שאשה תתפלל על ילדים ת"ח בזמן הדלת נרות שבת שזה עת רצון כיון שהזהיר בנר וכו' ולפ"ז גם בזמן הדלקת נ"ח יש להתפלל על בנים ת"ח לראשונים הנ"ל]

## בדין ברכת הרואה

### שיטות הראשונים בדין ברכת הרואה

ב] מבואר בגמ' דבשעת ההדלקה ביום הראשון מברך מברכים ג' ברכות להדליק ושעשה ניסים ושהחינו ובשאר הימים שני ברכות עוד מבואר בגמ' שהרואה נר חנוכה ביום הראשון מברך שני ברכות שעשה ניסים ושהחיינו ובשאר הימים רק שעשה נסים ומצאנו בזה שלש דיעות בראשונים יש ראשונים שגם מי שמדליק בביתו אבל אם רואה קודם ההדלקה מברך [ודעת הריטב"א שמברך פעמים ודעת הרמב"ם שרק בשעת ראיה] ויש דיעות בראשונים וכן הוא עיקר לדינא שרק מי שלא מדליק תיקנו לו ברכת הראיה עוד נחלקו הראשונים האם מי שמדליקים עליו בביתו צריך לברך דיש שנקטו שכל מי שהוא בעצמו לא בירך מברך בזמן שרואה ויש שנקטו שרק מי שלא מקים חובת ההדלקה יש עליו חובת ברכה אבל כל שמדליקים עליו בביתו אין עליו חובת ברכה [שהברכה שמברכים שם מועילה לו] ומשמע בפוסקים שלדעת הראשונים שגם מי שמדליקים עליו בביתו צריך לברך יש חובת ראית הנרות ולברך [וכן הוא ברבינו ירוחם] דהינו שחז"ל רצו שכל אחד יברך ברכה זו ותיקנו שזה או בהדלקה ומי שאין לו הדלקה שיראה הנרות ומבואר בשו"ע סימן תרע"ז שאם הוא בין העכו"ם ואינו יכול לראות נר זה סיבה להדליק כדי שיוכל לברך [והמאמר מרדכי חידש שגם לדעת הרשב"א יש חיוב לראות הדלקה ואם לא רואה זה סיבה להדליק ולברך והמ"ב כתוב שזה דוחק] ובמ"ב מבואר שכדאי להלדיק אפילו רק נר אחד ולא לצאת בשל בני ביתו כדי שיוכל לברך

### בדין בני הבית בברכה קודם הראיה

ולכן צריך להיזהר שבני ביתו יהיו בזמן ההדלקה כדי לצאת את חובת הברכה וראוי להשים לב ולסדר הזמן שכולם יהיו בזמן הברכה [ומבואר גם דיש בזה פירסום הנס שמדליק שבני ביתו נמצאים] ומבואר בשער הציון סק"י דבני הבית שזה הדלקה שלהם יוצאים בברכת בעל הבית אפילו אם לא רואים את הדלקה דהינו שהברכה של ההדלקה נקבעה למי ששלו המצוה

### בדין ברכת הרואה קודם הראיה

אמנם לפעמים אדם נמצא שלא בביתו ומדליקים בביתו ובפרט הבנות שהם עצמם לא מדליקות ובזה צריכים להיות במקום הדלקה אחר ולשמוע הברכה ויוצאים מדין הרואה מברך ובזה ודאי צריכין לראות הנרות אלא דיש לדון האם אפשר לברך קודם הראיה שהרי כל החלות חיוב הוא על ידי הראיה ובשיטה לר"ן מבואר שלא יכול לברך על ההדלקה שיראה אחרי זה וכן הוא בשו"ת זרע אמת ח"א סימן צ"ז אמנם סתימת הפוסקים לא כך אלא ברגע ששומע ברכה ממי שמדליק ויראה אחרי זה גם מתקים בזה דין הרואה [וכן הוא בא"ר] ובפשוטו הסברא שאין הראיה סיבת הברכה וכגון ברואה ברק אלא שאין לברך אלא אם זה קשור להדלקה ולכן כל שיראה בעוד רגע זה גם סיבה לברך אמנם אם יש שנים שמדליקים עדיף שיראה אם הנר הראשון ואז השני יברך ויצא בברכתו או אם רואה בחלון הדלקה של מישהו אחר בזה יש כאן גם ברכת הרואה

### בדין ברכת הרואה בהדלקה קודם הזמן

[ויש לדון האם בהדלקה בערב שבת שמדליקים קודם הזמן וקיום המצוה זה לאחר שקיעת החמה האם גם על ראיה זו יש ברכת הרואה ואם נימא שלא א"כ בהלדקה זו ראוי יותר להיזהר שבני הבית יהיו בזמן ההדלקה שלהם והוא חידוש ובמ"ב תרע"ט סק"א משמע שיש ברכת הרואה קודם שבת וכן בפשוטו לראשונים שתמיד מברכים ברכת שעשה ניסים לאחר ההדלקה מדין ברכת הרואה מבואר שגם בער"ש זה כך ]

### האם יש איסור אכילה קודם ברכת הרואה

יש לדון לדעות שיש חיוב לראות הנרות ולברך וכן כל בן אדם צריך שיהיה לו ראיה כדי לברך האם זה סיבה לאיסור אכילה לפני זה ויתכן שלגבי זה יש לסמוך על שיטת הרשב"א שמי שמדליקים עליו בביתו לא צריך לברך אמנם צ"ע במי שאין לו הדלקה כגון מי אין לו בית וצ"ע

## מתי מתקים דין ההדלקה לרה"ר

### בחובת ההדלקה לרה"ר

ג] מבואר בגמ' שמקום ההדלקה הוא בפתח הפונה לרה"ר ואם היה דר בעליה מניחה בחלון הפונה לרה"ר ובשעת הסכנה מניחה על שולחנו ודיו והנה בחו"ל שהיו דרים בין העכו"ם ויש מקרים של סכנה לכן נהגו להדליק תמיד בפנים גם במקום שלא היה סכנה דתמיד פחדו מסכנה אמנם כתב הטור שאם יכול להדליק בצורה שרואים ברחוב ודאי שזה עדיף [ומשמע בפוסקים שאין זה חיוב מעיקר הדין ואין זה מעכב] אמנם בפשוטו היום בא"י שאין סכנה חזר הדין לקדמותו וחיבים להלדיק לבני רה"ר ולא כדין שעת הסכנה

### האם הדין פרסום הנס מעכב

והנה נחלקו הראשונים האם יוצאים כשהדליק בפנים דיש אומרים שיצא ידי חובתו ויש אומרים שחייב לחזור ולהדליק וכן משמע בפוסקים ומהגר"נ קופשיץ שמעתי שגם לשיטות שחייב לחזור ולהדליק אין הכונה שזה ברכה לבטלה דודאי דיש קיום של הדלקה בפנים רק שעדין חייב לחזור ולהלדיק מצד החובת הדלקה לפרסם הנס והנה יש הרבה ספיקות במקום ההדלקה ובפשוטו מעיקר הדין ההלכה שספק דרבנן להקל ולכן תמיד ודאי יש עליו חיוב של שעת הסכנה ובזה ודאי יוצא וביחס לחיוב הנוסף לפרסם בחוץ כל שיש ספק הוא פטור מזה מדין ספק דרבנן להקל

### האם אדם חייב לדאוג שיהיה לו בית

והנה בפשוטו מי שאין לו בית אין עליו חיוב הדלקת נר חנוכה כלל כמבואר בלשון תוס' בסוכה אמנם הגריש"א נקט שהוא חיב שיהיה לו בית וידליק רק כל שאין לו בית הוא אנוס מלקים המצוה ובפשוטו צריך להוציא ממון אפילו כדי שיהיה לו מקום דירה שיוכל להדליק שם וגם לדבריו מסתבר שמי שיש לו בית ואין בו מקום הדלקה של פרסום בחוץ אלא של שעת הסכנה זה לא מחיב להוציא ממון כדי שיוכל לקים הדין פרסום הנס

### האם מקום ההדלקה בפתח הבית או החצר

והנה דעת רש"י והר"ן והרמב"ם שמקום ההדלקה הוא מפתח הבית לחצר אמנם דעת תוס' שזה מפתח הבית לרה"ר והשו"ע פסק שמקום ההדלקה זה בפתח החצר לרה"ר אמנם הגרי"ז והחזו"א חששו לשיטות שמקום ההדלקה הוא מפתח הבית לחצר ולכן סברו שמי שיכול להדליק בפתח הבית ורואים ברה"ר שבזה יוצא לכו"ע זה עדיף [והגרי"ז עצמו הדליק בפתח ביתו וכן בניו שהדליקו מדין מהדרין הדליקו בחלון ולא בפתח החצר] והנה יתכן שגם לשיטת רש"י זה רק סברא שעדיף להדליק בפתח הבית שזה יותר מתיחס אליו אבל ודאי יוצא גם אם מדליק בפתח החצר לרה"ר ומסתבר שכך סבר השו"ע דאל"כ לא היה אומר שידליק במקום שלדעת רש"י והר"ן וכן סתימת הרמב"ם שלא יוצא

והנה עיין בטור שהביא מרב שר שלום שאם יש הרבה שמדליקים בפתח החצר כיון שלא ניכר מה של כל אחד א"כ כל אחד ידליק בפתח ביתו דהינו שנקט שהדין פתח החצר זה לא לעיכובא וגם בפתח הבית זה טוב ולא משמע שמדובר דוקא במקרה שרואים ברחוב דסתם חצר יש כותל שלא יהיה היזק ראיה מהרחוב

### בדין חצרות בזמנינו

והנה דעת הגרי"ז שגם חצרות של היום יש להם דין הדלקה בפתח החצר ואפילו שזה שונה מהשימוש שהיה בזמן חז"ל אבל עיקר הסברא שזה ניכר שזה הדלקה שלו וכל שזה חצרו שמשם יוצא לרה"ר ניכר שזה הדלקה שלו אמנם תלמידי החזו"א אומרים בשמו שחשש שכיון שהיום לא משתמשים בחצר שימושי חצר ממילא אין לזה שם פתח החצר דהינו שזה ודאי שמקום ההדלקה זה במקום שימושו של האדם וכמו לרש"י וגם לתוס' זה רק מצד שהחצר זה כעין בית אבל היום זה סתם מעבר כמו מבוי וודאי שאין להדליק בפתח המבוי [ויש מקום לדון שלדעת תוס' שהתקנה היתה פתח החצר בזה אין לנו לחדש כנ"ל אמנם לדעת רש"י שהתקנה פתח הבית אפילו שבדיעבד יוצאים בפתח החצר אמנם בזה הוא רק בחצר שזה סוג בית וממילא נקט החזו"א שכיון דיש להחמיר את שיטת רש"י וכל מה שהשו"ע היקל מצד שנקט שגם לרש"י יוצאים בפתח החצר ממילא בחצרות שלנו לא יוצאים והנה אין אף אחד שאומר בשם החזו"א שאמר שלא יוצאים בפתח החצר אלא רק הורה להדליק במקומות אחרים שגם שם יוצאים התקנה לרה"ר אבל מי שללא זה ידליק תוך ביתו יתכן שגם הוא היה מורה להדליק בפתח החצר וכן היתה דעת החוט שני וכן שמעתי משני אנשים שהחו"ב הורה להם להדליק בפתח החצר כיון שלא היה להם שום צורה אחרת לקים הדין הדלקה לרחוב]

### הצדדים במקום הראויה להדלקה למעשה

והנה בפשוטו מי שיש לו חלון הפונה לרה"ר תוך כ' אמה שבזה ודאי מקים את התקנה דרבנן לרה"ר [דדין זה דפתח ולא חלון הוא ודאי לא מעכב וכן היתה דעת החזו"א] ודאי שעדיף לעשות כך ולא להיכנס לספיקות אמנם מי שדר למעלה מכ' אמה שבזה הרי לא מקים את התקנה של פרסום הנס ובפשוטו מה שיש חלונות ממול זה יחידים ואין בזה קיום התקנה ממילא להדליק בפתח החצר הוא פטור מדין ספק דרבנן לקולא וממילא נשאר לו התקנה של שעת הסכנה שמניחה על שולחנו ודיו ודעת הפר"ח שכה"ג עדיף שידליק בפתח של אחד החדרים [וכן הורה לי הגר"נ קופשיץ שליט"א] אמנם בריטב"א כתב שעדיף למעלה מכ' אמה כיון שגם בזה יש קצת פרסומי ניסא [והנה יש שנקטו שדעת הריטב"א שבדיעבד יוצא למעלה מכ' אמה אמנם בפשוטו כונתו רק שזה עדיף מעל שולחנו אבל ודאי שזה מעכב ומי שיכול להדליק תוך כ' אמה והדליק למעלה מכ' אמה לא יצא]

### בדין הדלקה לחדר מדרגות

אמנם יש לדון שידליק בפתח ביתו לחדר מדרגות ובפשוטו לשיטת רש"י הוא ודאי יוצא וגם לשיטת התוס' אם נימא כנ"ל שודאי יוצא מפתח הבית לחצר וכדמבואר בטור א"כ גם כאן שבני החצר עוברים שם הוא יוצא ידי חובתו ומסתבר שגם אם יש שם אחד שעובר זה מספיק אמנם בשם האור לציון שמעתי שאמר שכיון שזה מקורה אין לזה שם של חצר וצורת התקנה היתה להדליק למקום שהוא בגדר חוץ וכאן זה כמו באמצע הבית

והנה בפשוטו גם אם נימא שלא מתקים בזה התקנה להדליק לרה"ר אבל לפחות הוא יוצא מדין מניחה על שולחנו אמנם יש מקום לדון שהתקנה או להדליק במקום פירסום הנס לרבים או להדליק בביתו שזה פרסום הנס לו וא"כ כאן שזה חוץ לביתו לא מקים בזה את התקנה של מניחה על שולחנו ודיו ושמעתי מבעל החוט שני שאמר שאם יכול להדליק תוך ביתו ושיראו בחדר מדרגות זה עדיף אבל מעיקר הדין ודאי שהדלקה בפתח ביתו יש בזה גם קיום ההדלקה של מניחה על שולחנו ששכיון שיוצא ונכנס שם זה גם דין פרסום בשבילו וכן יש מעשה מהחזו"א שהורה להלדיק לחדר מדרגות וכן הורה לי הגר"נ קופשיץ שליט"א וכן ראיתי מביאים מהגריש"א [וראיתי מביאים דבערוך השלחן כתב שלא מדליקים בעטרן מצד שיצא ויפסיד ראית הנרות דהינו שהדלקת הנרות זה גם לצורך האדם המדליק ובראש יוסף חלק על זה ]

### בדין מי שמדליק בשני מקומות

והנה יש שמדליקים בשני מקומות [אמנם רבותינו מאוד לא ניחא להו בזה ורק במקום ההכרח הורו כך] ויש לדון מה להקדים קודם והנה יש לדון שידליק קודם במקום שהוא ספק ואחרי זה במקום שהוא ודאי בית מצד שאם ידליק קודם בבית יש דעות שכבר יצא ידי חובתו אמנם יש לדון שהשינוי מקום וההליכה הוי הפסק ועל הצד שלא יצא ידי חובתו בפתח החצר א"כ יש כאן הפסק אמנם יש לדון שכה"ג שעושה מחמת הספק זה לא הפסק שזה הצורה שמוטל עליו לעשות המצוה אמנם יש לדון שידליק קודם בבית וגם על הצד שיצא אבל כיון שודאי לא יצא את הפרסומי ניסא יתכן שבזה ודאי יכול לחזור ולהדליק וכידוע שהוראת הגר"ח לגבי אתרוג רק היה בדין הידור אבל לא כשחסר חלק מפרטי המצוה וכן מסתבר

### בדין מי שיש לו מרפסת או חצר פרטית

והנה גם לחזו"א שחצרות שלנו זה אחרת מ"מ מי שיש לו חצר פרטית סגורה או מרפסת סגורה שמשתמש בה שימושי חצר זה ודאי נחשב חצר ואם יש ממנה יציאה לרחוב ודאי חשיב פתח החצר ויכול להדליק שם ויש לדון האם אפשר להניח על גדר המרפסת ובשם הגריש"א אמרו שתיקנו או ביתו או פתח החצר אבל לא סתם באמצע החצר אמנם הקה"י והחוט שני נקטו שאפשר להדליק על הגדר של המרפסת והנה אם יש לו פתח למרפסת שרואים לרחוב עדיף להדליק שם ובפרט שלשיטת רש"י מקום ההדלקה זה בפתח הבית אבל אם לא רואים משם יש להדליק על הגדר של המרפסת [ויתכן שגם לרש"י צריך פתח הבית כי החצר שיך לכמה אנשים אבל כאן זה לא שייך]

## בדין עוקר דירתו בחנוכה

### בדין מי שרוצה לעקור דירתו מיד לאחר ההדלקה

ד] מצוי הרבה שמתחתנים בחנוכה ומצבם שזה נחשב שעקרו דירתם לאחר ההדלקה והנה אם בזמן ההדלקה הם עדין בביתם ורק אחרי זה הם עוקרים דירתם יכולים ודאי להדליק בבית הוריהם אמנם יש לדון האם כיון שהדלקה עושה מצוה יכולים לעקור רגע אחרי ההדלקה או שודאי יסוד הדין הדלקה זה שמעמיד מצידו הדלקה שלו לחצי שעה רק שיש קולא שאם כבתה אין זקוק לה וכן יש כמה משמעויות ולפ"ז יש להשאר לדור שם חצי שעה לאחר זמן ההדלקה וכן לפ"ז אין ענין לתת שמן לזמן ארוך יותר ממה שישאר שם [ועיין בשיעורי ליל שבת פ"ג שהארכנו בזה]

### בדין עובר דירה בליל חנוכה האם חזור ומתחיב

והנה זה ודאי שאדם שהדליק נר חנוכה ועקר דירתו למקום אחר לא חוזר ומתחיב להדליק שכמו שאדם שיש לו כמה בתים לא צריך להדליק בשניהם כך כאן אמנם יש לדון במי שבבית הוריו מקום הדלקה הוא מדין שעת הסכנה שמניחה על שולחנו ובמקום שעובר לדור מקום ההדלקה זה לרה"ר האם הוא חוזר ומתחייב ואם נימא שזה שני חובות שונות יתכן שכמו שמי שהדליק בביתו אפילו שיצא את חובת שעת הסכנה אבל עדין חייב להדליק מדין רה"ר אולי גם כאן זה כך וי"ל וצ"ע

### בדין חתן או כלה שעוקרים דירתם מהוריהם קודם זמן הדלקה

והנה היום הכלות צריכות להיות באולם מאוד מוקדם מכל מיני סיבות ואם החתונה בעיר אחרת צריכים לעקור מבית הוריהם קודם זמן ההדלקה ובפשוטו בזה הם לא יוצאים בהדלקת הוריהם אמנם מאידך זה לא נחשב שהיא כבר דרה בביתה אלא רק בלילה כשתגיע לשם לאחר החתונה זה נחשב שדרה שם וא"כ כשחוזרת לאחר החתונה תצטרך להדליק בביתה ויש לדון שצריכה שומר באכילה בחתונה כיון שעדין לא הדליקה אמנם זה אינו דעכשיו שאין לה בית אין לה חובת הדלקה כלל אמנם יש לדון מצד חובת ברכת הרואה אמנם בזה יכולה ללכת לראות נר חנוכה ולהדליק ויש לדון האם כיון שעומדת להתחיב אין לה ברכת הרואה וצ"ע ויתכן מאוד דיש לה פטור עוסק במצוה עוד יש לדון במקרה שהחתן כבר התחיל לדור שם א"כ ברגע שחלו הנישואין אולי ממילא היא נטפלת אליו ונחשב שכבר עכשיו התחילה לדור בביתה וממילא חל עליה עכשיו חובת ההדלקה ויכולה לשלוח שליח להדליק שם וצ"ע בכל זה

### בדין מי שנוסע לשבת או מקצת חנוכה

ד] והנה הדלקת נר חנוכה זה רק במי שיש לו בית כמבואר בתוס' בסוכה מ"ו ומבואר במ"ב בשם האחרונים דמי שהולך לאכול אצל חברו סעודה אחת זה לא נחשב ביתו ולא יכול להדליק שם נר חנוכה אמנם משמעות דבריהם שאם הולך ליום שלם ודר שם כגון שאוכל וישן שם זה נחשב בית שיכול להדליק שם ומשמע אפילו באותה עיר

והנה הבה"ל הביא את הפר"ח שמי שעבר לבית חברו כל ימי חנוכה אין להדליק בביתו ובשם הגריש"א מביאים שנקט שפחות מזה שזה עדין נחשב ביתו הוא חיב להדליק דוקא בביתו מצד שיש לו חובת הדלקה בבית אמנם זה רק אם אין מישהו אחר שמדליק שם וכן אם זה מקום שזה לא הדלקת פנים דהינו שודאי מסכים אם המבואר בט"ז שבית ליום אחד זה נקרא בית רק שנקט שיש גם חיוב הדלקה מצד החובת בית [כן הוא בשבות יצחק בשמו] אמנם בפשוטו הפר"ח רק מדבר במי שרוצה להדליק בביתו ובזה נקט שגם אם נמצא במקום אחר זה עדין נחשב ביתו ורק אם עוקר לכל החנוכה פוקע מזה שם ביתו אבל אם מדליק במקום שנמצא כיון שזה ביתו להדלקה אין מושג של חובת הבית האחר וכמו מי שדר בשני מקומות כגון שאוכל במקום אחד ויושן במקום אחד שאין חיוב הדלקה בשניהם אלא מדין חשד

והנה מדברי הפר"ח מבואר שאם עקר ליומים בחנוכה למקום אחר עדין מקומו הראשון נשאר ביתו ויכול להדליק שם והנה לפ"ז יש כאן קולא גדולה דמי שנוסע לשבת למקום אחר יכול לשלוח שליח להדליק בביתו ולכאורא עד כמה שבמקום שנמצא אין לו מקום הדלקה אלא מדין שעת הסכנה יהיה חיב לשלוח שליח להדליק בביתו כיון דשם יכול לקים את חובת ההדלקה לרה"ר אמנם הרבה ת"ח נקטו שכיון דבשבת לא יכול לחזור ממילא ביחס לשבת זה נחשב שאין זה דירתו בדירתו הקבועה ולא יכול להדליק שם ויתכן שכל הפר"ח זה רק אם הוא באותו עיר וכן שמגיע משך היום להיות שם ולא אם עקר לגמרי וצ"ע

### במקום הראוי להדליק במוצאי שבת

והנה במי שנוסע לשבת המנהג דבשבת מדליק במקום שמתארח ולגבי מוצאי שבת הסברא הפשוטה שאם חוזר מיד שלא יכול להדליק במקום שנמצא אמנם אם נשאר לאכול שם סעודה זה נחשב שהוא עדין דר שם ויכול להדליק שם ומסתבר שצריך שזה ישאר ביתו עד גמר החצי שעה וכנ"ל אמנם יתכן שיש מקום להדר שאם חוזר לביתו בזמן שזה עדין זמן הדלקה עדיף שידליק בביתו כיון שזה לא ברור שזה נחשב ביתו [וצ"ע האם יש כזה צד דאל"כ הרי זריזין מקדימין למצות]

והנה יש הרבה יחידות דיור שכל הדין הדלקה שלהם הוא רק מצד שעת הסכנה ובמקום שמתארח מקים דין הדלקה לרה"ר ובזה ודאי ראוי להישאר במוצאי שבת בצורה שיוכל להדליק במקום שנמצא ובמקרה הפוך שבמקום שדר יש לו קיום דין הדלקה של רה"ר ובמקום שמתארח זה רק מדין שעת הסכנה בזה ודאי ראוי שבמוצאי שבת ידליק בביתו ויש לדון שאם הדליק בתוך ביתו ואחרי זה עבר לדור במקום שיש פתח הפונה לרה"ר הוא יתחיב בחזרה להדליק וכנ"ל וצ"ע בזה

## בפרטי דיני ההדלקה והברכות

### בדין דיבור באמצע ההדלקה

ג] מבואר בגמ' דבשעת ההדלקה מברכים ביום הראשון ג' ברכות ובשאר הימים להדליק ושעשה ניסים והמדליק נרות חנוכה יש להיזהר שלא לדבר על שגמר את כל ההדלקה וכאיסור דיבור באמצע מצוה כגון תקיעת שופר או בדיקת חמץ אמנם מצוי ששומע ברכה באמצע הדלקת הנרות ממי שמדליק לידו ובזה צריך לענות וכמו מי ששומע באמצע תקיעת שופר [אמנם בראש יוסף בשבת דן שלשיטות שמברכים על ההידור בלבד אם שח קודם נר שני צריך לחזור ולברך ודבריו מחודשים מאוד דבפשוטו גם אם מברכים זה מצד שגם על חלק של מצוה מברכים וכמו על חצי מגילה אבל לא שכל נר זה מחיב של ברכה בלבד וזה כשיטתו שלא לומר הנרות ההלו עד אחר ההדלקה אמנם המ"ב פסק שמותר לומר הנרות הללו ולכן יש לענות אמן וכן ראיתי מביאים מבעל החוט שני] ולכאורא גם השומעים ראוי שלא ידברו כיון שאם ברכתם מצד ברכת הרואה יתכן שראוי שלא לדבר עד שראו נר אחד

### זמן אמירת הנרות הללו

מבואר במסכת סופרים שאומרים בהדלקה הנרות הללו ושם מבואר שהאמירה לאחר שהדליק נר ראשון ואין כאן הפסק דאדרבא זה צורך ההדלקה אמנם המ"ב הביא דיש שלא אומרים רק כשגמרו ההדלקה וכן נהג החזו"א

### בדין מי ששכח לברך קודם ההדלקה

עיין מ"ב סימן תרע"ו שהביא מרעק"א שמי ששכח לברך כל שלא גמר ההדלקה והנר הראשון דולק יכול לברך גם להדליק ואם כבר גמר להדליק בכל אופן יכול לברך שעשה ניסים ושהחינו מדין הרואה דהיינו שגם לרשב"א שמי שמדליקים עליו בביתו לא מברך אין הכונה שכה"ג כל הדין ברכה זה רק כחלק מהמצוה אלא שאת הדין ברכה יוצא בברכת המדליק אבל אם לא הדליקו ודאי יש עליהם חיוב ברכה [אמנם הפמ"ג הסתפק בזה]

### בדין מי שמדליק בבית הכנסת ובמי שבירך שהינו ביום הראשון על ראיה

עוד הביא המ"ב מהשערי תשובה שמי שהדליק בבית הכנסת אין לו לברך בביתו שהחינו רק אם מוציא את בני ביתו ועיין שו"ע ס"ג שמי שבירך ביום הראשון ברכת הרואה וביום השני מדליק לא יברך שהחינו על ההדלקה דהינו שיש צד שהמעשה מצוה מצד עצמו לא מחיב אלא רק היום רק שתיקנו שיברכו את זה בזמן ההדלקה והנה יש כאן חידוש שבני ביתו זה סיבה לברך וזה לא הפסק אצלו בין ההדלקה למצוה

### בדין נשפך השמן

הנה מבואר במ"ב בכמה דוכתי שאם בירך ברכת המצות על חפצא מסוים ושינה החפץ כגון באתרוג ולולב או תפילין צריך לחזור ולברך וכמו בברכת הנהנין שאם בירך על פרי ונפל מידו ולוקח אחר שצריך לברך ויש לדון האם גם בנר חנוכה זה כך ונפק"מ בבירך על נרות חנוכה והחנוכיה נפלה וצריך להכין הכל מחדש וכן יתכן שהתברר שזה חנוכיה של מישהו אחר ורוצה להדליק בחנוכיה שלו או שהתברר ששם בטעות שמן סויה ורוצה להחליף לשמן זית והנה בפשוטו זה אותו דבר אמנם יתכן שכאן החפצא של המצוה זה האש ובזה הכל נחשב אותו אש ועיין שע"ת סימן תרע"ג סק"א שנקט דצריך לחזור ולברך ולכאורא לשיטות שלא מברכים אלא על המצוה ולא על ההידור א"כ אם התכונן להלדיק נר מסוים בתור הנר הראשון ולאחר הברכה אומרים לו שעדיף שידליק במקום אחר שלא יעשה כך מצד שיתכן שזה יחיב אותו לחזור ולברך אמנם יכול להחליף הכוסית ויש לדון האם כשנשפך השמן ומדליק באותה פתילה או הפוך האם זה סיבה לברכה וצ"ע

### בדין כבתה אין זקוק לה

קי"ל שכבתה אין זקוק לה ולכן אם לאחר שהדליק נכבה הנר לא צריך לחזור ולהדליק וכתב הבה"ל שאם עדין לא הדליק נרות ההידור יחזור להדליק כדי לקים ההידור דלא שייך ההידור ללא שכולם דולקים שיש בזה המנין הנצרך וכתב המ"ב בשם המהרש"ל שראוי שיחזור וידליק [ויש שכתבו שמצד חשד ראוי לחזור ולהדליק עיין בית הלוי] אמנם אם כיבה במזיד חייב לחזור ולהדליק אמנם כתב המ"ב שלא יברך ומי שבשעת ברכה התכונן לכבות בפשוטו צריך לחזור ולברך וכמבואר בגמ' שאם הדליק בקערה לא יוצא אפילו את הנר הראשון ובהכרח מצד שזה כמו שדעתו לכבות ומבואר בפוסקים שאם מדליק במקום שיש רוח מצויה שתכבה את זה ונכבה צריך לחזור ולהדליק וכתב המ"ב שלא יברך דיתכן שזה לא עמד להיכבות

### במדליק במקום רוח

והנה מובא בשם המהריל"ד שאם מדליק בבית חנוכיה והדלת פתוחה ואחרי זה סוגר אותה זה נחשב שלא ראוי להלדקה בשעת ההדלקה ולכן עשה בית חנוכיה שפתחה מלמטה אמנם משמעות המ"ב שרק אם זה נכבה הוא לא יצא אבל אם בסוף זה לא נכבה הוא יצא [וצ"ב הצד שלא יצא] וכן נקטו רוב רבותינו שכיון שמראש דעתו מיד לסגור את הדלת של הבית חנוכיה זה נחשב שההדלקה היתה כדין וראוי לעמוד מול הפתח בצורה שאין סיבה שיכבה וכן אם מדליקים אם פתילות עבות זה פחות סיבה שיכבה

### בשיעור השמן הנצרך בשעת הדלקה

מבואר בשו"ע שכיון שהדלקה עושה מצוה צריך שיהיה שמן בנר כשיעור לחצי שעה ולכן אם הדליק ויש שם פחות משיעור לדלוק חצי שעה יחזור וידליק ללא ברכה כי יש דיעות שגם זמן מועט יוצאים ידי חובה ולכאורא לפ"ז לא יכבה מה שהדליק אלא עדיף שידליק חנוכיה אחרת או שיחכה שזה יכבה ואז ידליק לחצי שעה וכגון מי ששם שמן בדיוק לחצי שעה ורוצה להדליק לקים השיטות שזה מצאת הכוכבים שלא יכבה הדלקה הראשונה אלא שיחכה שיכבה או שידליק במקום אחר

### בדין מדליק בשמן גזול

מבואר בשו"ע שאם הדליק בשמן גזול דהשואל ומשיב הסתפק האם יצא ויש לדון במי שבטעות הדליק בחנוכיה של חברו בטעות והנה אם הוא מקפיד יתכן שלא יצא אמנם אם מוחל לו יש לדון שכיון שבשעת ההדלקה זה היה גזל לא יצא ובשו"מ דן מצד מצוה הבאה בעבירה ויש לדון האם זה גם בשוגג ואם יש ישל"מ שמסכים זה תלוי בש"ך ותוס'

### בדין מנורה יפה והאם עדיף מנורה יקרה

מבואר במ"ב תקע"ג סקכ"ח דיש ענין להדליק במנורה יפה לפי כוחו דהינו שההידור מצוה זה גם בכלי שמחזיק השמו ובפשוטו זה גם אם מדליק בכוסיות זכוכית שההדלקה בחנוכיה מוסיפה כבוד להדלקה וראיתי לדון האם עדיף חנוכיה מכסף או חנוכיה מחומר יותר זול אבל זה יותר יפה וראיתי בשם הגרח"ק שהביא ראיה מהירושלמי שדן לגבי שני שעירים ביוה"כ שכתוב שצריך הידור במראהו ובגודלו והירושלמי דן האם עדיף יופי או שמן יותר ובירושלמי מכריע ששמן עדיף ולכאורא יש לחלק דשם שמן זה הקרבה יותר משובחת אבל יתכן שכאן אין תוספת הידור בשויות וגם אם יש בזה תוספת אבל שם שזה כמות הקרבה יותר גדולה ודאי שיש בזה יותר הידור וראיתי להוכיח דעיין בב"ב ד: לגבי בנין בית המקדש שהגמ' אומרת שעדיף אבן כחולה מאשר לצפות בזהב

### בדין מצוה מן המובחר בשמן זית

מבואר בשו"ע ששמן זית מצוה מן המובחר ועיין מ"ב דיש בזה שני טעמים או כי זה דולק יותר יפה או שדומיא דהדבר שנעשה בו הנס ולכן עדיף להדליק בשמן מנר אפילו שזה דולק אותו דבר מצד שהנס היה בשמן [ובשער הציון הביא מהמהר"ל דס"ל דשמן מעכב] וכתבו הפוסקים שאין להדליק חלק בשמן וחלק בנרות שזה לא נראה אותו הדלקה והנה בפשוטו לא מצאנו שיהיה ממש דומיא דבית המקדש אלא את אותו ענין שחז"ל הכניסו בתקנה יש לעשות ולכן אין ענין שיהיה זך וכן שאר הפרטים שיש הלכה בבית המקדש כגון שהיה פתילות עבות וידליק כמות שמן מאוד גדולה אמנם השמן זית למאור עשוי מגרעיני זיתים מחלקים שמעולם לא היה אפשר להוציא מזה שמן ולא מהזיתים ויש לדון האם יש לזה שם שמן זית או שזה שמן שעשוי מגרעיני זיתים וזה כמו שמן שעשוי מחומר אחר לגמרי [יש לברר המציאות יותר] והמנהג להקל בזה

### בהפסק הנצרך בין נר לנר

מבואר בגמ' שאין להדליק בתוך קערה עגולה כיון שהפתילות יכולות להגיע אחד לשני וזה יראה אבוקה וכתב השו"ע שלכן ראוי להדליק בצורה שזה אחד עומד ליד השני שזה לא יראה מדורה ומבואר שצריך הפסק אצבע ביניהם אמנם המנהג שאם זה כוסיות שונות זה מספיק והנה באמת בזמן חז"ל שהדליקו בפתילה עבה וזה היה אש גדולה בזה היה מצויה שמתקרב אחד לשני ונראה כאבוקה אבל היום שהפתילות מאוד דקות זה לא שייך

### בדין שמן שהיה מתחת למיטה

מבואר במ"ב ששומן שהיה בו עכבר אין להדליק בו מצד הקריבהו נא לפחתך והביאו בשם הבן איש חי שגם שמן שהיה מתחת המיטה אין להדליק בו ויש כאן חידוש שכל זה בדבר שיסוד הוא דין אוכל אבל כאן שהשמן אין דין שראוי לאכילה ואין כאן דין אוכל א"כ הרוח רעה אין בזה חסרון ורק עכבר שזה ממאיס הדבר בעיני בני אדם וצ"ע בזה ובעיקר הדבר הרי מעיקר הדין מותר לאכול גם מה שהיה מתחת למיטה וכן הורו בשם הגריש"א להקל בזה

### במקום הנחת הנר במקום ההדלקה

מבואר בגמ' שאין להניח נר חנוכה למעלה מכ' אמה ולכתחילה צריך תוך עשרה טפחים ולמעלה מג' ובפשוטו הדין למעלה מכ' מעכב והדין למעלה מעשרה זה לכתחילה והדין תוך ג' המ"ב נקט שזה לא מעכב ויש שנקטו שזה מעכב והנה לגבי למעלה מכ' ועשרה מסתבר שזה תלוי באש ולגבי למעלה מג' יתכן שזה תלוי בחנוכיה וצ"ע

עוד מבואר בגמ' שכשמדליק בפתח מן הראוי שמזוזה בימין ונ"ח משמאל שיהיה מוקף במצות ואם זה פתח ללא מזוזה ידליק בימין ובמדליק בחלון בפשוטו ראוי שידליק בימין

### בגדרי למעלה מכ'

והנה מצוי שאדם מדליק במקום שסמוך לביתו זה למעלה מכ' אמה אבל רחוק מזה הוא תוך עשרים אמה והנה אם הרה"ר הסמוך הוא תוך כ' אמה ודאי שזה טוב אפילו שיש קומות מתחת לפני הקרקע אמנם מסתבר שגם אם ברה"ר שלידו זה למעלה מכ' אמה אבל ביחס לרה"ר יותר רחוק זה תוך כ' אמה כל שזה ניכר למי שהולך שם, שמקים בזה מצותו ולפעמים ראוי לעשות נרות עבים כדי שזה יהיה ניכר שם ולפעמים רק על ידי שמכבים האור בחדר ניכר ההדלקה וצ"ע בכל זה

### בדין הדלקה בחלון

המדליק בחלון ראוי להדליק תוך הבית דיש שדנו שצריך שזה יהיה הדלקה של בית ומחוץ לאדן החלון זה נחשב חוץ לבית אבל אם יש סורג מסתבר שהכל בכלל הבית

### בדין הזזת הנרות

מבואר בגמ' שאם הדליק במקום אחד ומביאו למקום אחר לא יוצא שהרואה אומר לצרכו הדליק אותו ולכן אם מדליק ומשאיר בידו זה לא טוב מטעם הנ"ל, וכתב המ"ב שלכן ראוי שלא להזיזו גם באותו מקום אמנם בפשוטו אם רק מסדרו באותו מקום גם אם מזיזו קצת אין בזה בכלל האיסור של הגמ' וכן הוא בחוט שני

### בגדרי האיסור הנאה מהנרות

מבואר בגמ' שאסור להשתמש בנרות חנוכה ויש בזה שני טעמים בראשונים או מצד שזה דומיא דבית המקדש שיש בזה מעילה או כדי שיראה שלא הדליק לצורך עצמו ולכן מבואר בשו"ע שראוי להדליק שמש כדי שאם ישתמש זה יהיה לאורו וכן מבואר שראוי שיהיה נר על השולחן שבזה ניכר שההדלקה לצורך מצוה ולכאורא לכן מן הראוי להשאיר האור אמנם יתכן שהיום שיש חשמל ברור שזה נראה שמדליק לצורך מצוה

יש לדון האם גם הנאת חימום אסור בנר חנוכה ובפשוטו אם זה מצד מעילה ודאי זה אסור אבל אם מצד שיראה שהדליק למצוה יתכן שזה רק לגבי מה שרגילים להדליק בשביל זה נר כגון להאיר ולא לחימום ויש שדנו האם מותר לצלם נרות חנוכה והנה הנידון מצד קול מראה וריח שאין בזה מעילה אבל איסור דרבנן יש ובפשוטו כאן לא מצאנו שאסרו והמנהג להקל בזה

### על הניסים והלל

י"ד] יש חובת הלל שלם בימי החנוכה וצריך להקפיד לומר אותו במדויק כמבואר במ"ב שאם דילג תיבה יתכן שזה ברכה לבטלה ובפשוטו נשים פטורות מהלל כיון שזה זמן גרמא וכן הוא משמעות הרמב"ם פ"ג הי"ד אמנם ודאי יכולות לומר ולברך כמו כל מ"ע שהז"ג שאנו נוהגים שהם מברכות.

וכן יש דין לומר על הניסים בשמונה עשרה ובברכת המזון ואם שכח לומר אם נזכר קודם שאמר את שם ה' של סיום הברכה יאמר על הניסים אמנם אם אמר כבר ברוך אתה ה' שוב לא יאמר אבל בסוף ברכת המזון או התפילה יאמר הרחמן הוא יעשה לנו ניסים כמו שעשית וגו' ומה שצריך לומר הרחמן מצד שלא אומרים בסוף השמונה עשרה רק בקשות ולכאורה צריך להיזהר שלא להודות להקב"ה בסוף שמונה עשרה ויש לעיין האם במודים מותר להוסיף הודאות ולא מצאתי מפורש האם יש מושג להוסיף ביחיד בג' ראשונות או אחרונות.

### סופגניות

י"ג] סופגניות המטוגנות בשמן מעיקר הדין ברכתם מזונות ולא משנה ממה הם עשויות אמנם כתוב בשו"ע שיר"ש יחמיר ולא יאכלם רק תוך הסעודה כדי לחוש לשיטות שברכתו המוציא והנה המ"ב הביא צד שעצם זה שזה מטוגן בשמן זה מזונות אמנם יתכן שכשעושים בשמן רותח שהשמן לא חודר כלל בפנים שנהיה מיד שכבה מסביב בזה ודאי לא הוי פת הבאה בכיסנין [ושמעתי בשם הגר"נ קופשיץ שיתכן שבזה גם הר"ש יודה כיון שביחס למה שבפנים זה בישול בחום ולא בבישול וזה חידוש].

אמנם אם זה עשוי מעיסה שהיא סיבה להיות מזונות ודאי שזה מזונות רק שראוי להיזהר שלא לאכול שיעור קביעות סעודה ולכן כשעושים סופגניות בבית ראוי לעשות או עיסה רכה שזה ודאי מזונות או שזה מתובל בצורה שמצד העיסה זה מזונות ויתכן שהריבה שמניחים בפנים או הסוכר שמסביב כיון שזה דרך עשייתו זה גם סיבה שיחשב מזונות [והדבר נפק"מ לסופגניות של המאפיות שזה עיסה ממותקת פחות מחלה מתוקה].

והנה אם אוכל סופגניה בסוף הסעודה כיון שמעיקר הדין ברכתו מזונות אין להקל לאוכלו בלא ברכה על דבר שודאי מזונות אמנם אם אוכל אותו בתור חלק מהשביעה של הסעודה בזה לא צריך לברך וזה כונת השו"ע לאוכלו בתוך הסעודה ואם מכוון מפורש בהמוציא בדבר שהוא לחם ודאי יצא אבל כאן לשיטות שזה לא לחם לא יוצא אמנם הבה"ל הביא שיטות שיוצאים אך משמע שרוב האחרונים לא ס"ל כן.

ואם אין לו על מה לברך מזונות יש להקל לברך שהכל על דבר אחר ולכוון לפוטרו כיון שכתוב לחוש לר"ת זה ודאי סיבה לפטור על ידי שהכל אחר עוד אפשר לפני הסעודה לברך על מזונות וראוי שלא יהיה כשהלחם לפניו ואין כאן ברכה שאינה צריכה כיון שמעיקר הדין צריך לברך ובמקום ספיקות ודאי מותר לעשות כה"ג.

בדיני זמן ההדלקה עיין שיעור של שנה שעברה