שיטת רת במשכב
קטגוריות: ש_ס / נח זבים / זבים עניינים - הרב מאיר קאופמן

ך0א

בס"ד

סיון תמוז ס"ז

**סימן ז**

**בשיטת ר"ת בדין תחתונו של זב**

א] בגדר הדין דלר"ת יש טומאה קלה באינו ראוי למדרס האם הוא טומאה חדשה או מדין מדרס ראיה מדין מדרס שהפך לוילון

ב]ביאור הטעם שפשוטי כלי עץ אין טומאה קלה באינו ראוי למדרס

ג] ישוב המשנה זבים פ"ה מ"ב לר"ת וכן התו"כ וכן התוספתא הובא בר"ש פ"ד מ"ו

ד]ישוב הגמ' שבת פ"ג ע"א דאוכלים שאני

ה] ישוב המשנה סוף זבים לר"ת דבועל נדה אין טומאה קלה והביאור בזה

א]עיין זבים פ"ה מ"ב כל שהזב נישא עליו טהור חוץ מן הראוי למשכב והאדם וביאר הר"ש שלא נעשה משכב ומושב אלא אם זה דבר שעומד למשכב וילפינן ליה מקראי ע"ש והנה בפשוטו אין לו אפילו טומאה קלה דהינו ראשון לטומאה אמנם עיין שם בתוספות שהביאו מר"ת דכל המיעוט שאין לו חומר אב הטומאה כדין משכב אבל יש לו טומאה קלה כדין ראשון לטומאה

וראיתי קושיא עצומה בספר דעת שלמה דהנה מבואר בגמ' מנחות דדבר שהיה ראוי להיות מדרס והפסיק להיות מדרס איכא מ"ד דהוא טהור לגמרי דדין טומאתו היה מדרס ועכשיו שאין לו סיבה להיות מדרס פקע טומאתו ואם נימא דכל דבר מקבל טומאה מדין תחתונו אם כן אין שום סיבה שטומאה זו תפקע דהרי היא לא קשורה לשם מדרס אלא לשם כלי וזה הרי עדין קיים

ובהכרח צ"ל שגם הטומאה קלה יסודה דין טומאת משכב ועד כמה שיש כאן טומאה חמורה אין כאן עוד טומאה קלה דבכלל מאתים מנה וכן הוא בפשוטו דהרי אין מקור לדין טומאה קלה אלא שכל המיעוט הוא מדין טומאה חמורה ונשאר טומאה קלה מדין ששכב[[1]](#footnote-2)

ב]והנה עיין ספר משנת טהרות סימן י"ב שהקשה דהגמרא ב"ק כ"ה: אומרת דפשוטי כלי עץ דראוים למדרס מקבלים טומאת מדרס והגמרא נדה מ"ט: אומרת שכל המטמא טומאת מדרס מטמא טומאת מת ואם כן לר"ת שכל דבר מקבל טומאת מדרס טומאה קלה אם כן תמיד שיקבל טומאת מת אלא בהכרח שהדין טומאה קלה לא חל על פשוטי כלי עץ וצ"ב הטעם שכיון שנתחדש שלטומאת מדרס גם פשוטי כלי עץ מקבלים טומאה ודבר שאין ראוי למדרס נתמעט רק מטומאה חמורה אם כן למה כאן זה לא יטמא

ועיין שם שמכח זה רצה לחדש שהדין טומאה קלה זה לא טומאת מדרס אלא הוא דין טומאה חדש ולכן כל מה שנתחדש שפשוטי כלי עץ מקבל טומאה הוא רק טומאת מדרס ולא טומאה אחרת אמנם למה שנתבאר לעיל אם כן מוכח מהגמרא במנחות שזה דין טומאת מדרס והדרא קושיא לדוכתא

והנה בעיקר קושיתו היה מקום לומר שזה עצמו המקור שפשוטי כלי עץ לא מקבל טומאה קלה דאם כן הוא יקבל כל טומאה והרי נתמעטו פשוטי כלי עץ אמנם אין זה מוכרח **דיתכן** שזה רק ראיה שלא לעשות את הק"ו ולטהר משאר טומאות

ובעיקר הקושיא שמעתי לישב דהנה בעיקר הדין דפשוטי כלי עץ מקבלים טומאת מדרס היה מקום לומר שהוא גזה"כ שלענין טומאה זו לא צריך בית קיבול אמנם עיין רש"י סוכה כ ע"א ד"ה והתנן וז"ל והכי קאמר כל הנעשה אב הטומאה על ידי מדרס נעשה אב הטומאה כשהוא טמא דאין לך מטמא מדרס אלא המיוחד לשכיבה וכיון דשוי לתשמיש כלי הוא וכל שהוא כלי למדרס מיטמא בכל טומאה וכו' עכ"ל הרי מבואר שהמעלה היא שכלי של מדרס יש לו חשיבות מיוחדת שהוא נחשב כלי אפילו אם זה פשוטי כלי עץ ולפ"ז לא קשה כלל שגם דבר שהוא לא ראוי למדרס יקבל טומאה פשוטי כלי עץ דאם אין לו חשיבות של מדרס הוא לא בר קבלת טומאה קלה של מדרס וז"ב[[2]](#footnote-3)

ג] והנה עיין זבים פה מ"ב ועוד כלל אחר אמרו כל הנישא על גבי הזב טמא וכל שהזב נישא עליו טהור ועין תוס' בעירובין שלר"ת הכוונה טהור מטומאה חמורה אבל טמא טומאה קלה ועיין ר"ש בכת"י פ"ק דכלים הערה 37 שכתב שלשון המשנה משמע שטהור לגמרי והקשה הגאון יעקב שם שאיך אפש"ל שהכוונה טהור מטומאה חמורה הרי ע"ג הזב שטמא זה טומאה קלה ודומיא דזה כתוב שאם הזב נישא עליו טהור ובהכרח שזה הולך על טומאה קלה ובדוחק צ"ל שכל אחד זה ביחס לדינו ומתחת לזב הנידון שיהיה טומאת מדרס אב הטומאה והוא טהור ומעל הזב שהנדון רק טומאת היסט יש טומאה

ובאו"ש פ"ו ממטמאי מו"מ כתב לישב ע"פ שיטת הראב"ד שעלינו של זב יש לו דין טומאה בחיבורים לטמא בגדים או אוכלין לעשותם ראשונים ולפ"ז אפשר לבאר שנדון המשנה לענין טומאה בחיבורים שעליונו עושה טומאה בחיבורים ותחתונו אע"ג שזה טמא אבל הוא לא עושה טומאה בחיבורים ועיין חזו"א שלפ"ז סיפא דמתניתין צריך לגרוס האוכלין והמשקין המשכב והמושב והמדף מלמעלן מטמאין שנים ופוסלין אחד וכו' דהרי אם עליונו יש טומאה בחיבורים זה עושה שנים ולפ"ז בהכרח כתוב שגם אוכלים ומשקין זה כך

והנה עיין תוס' עירובין כ"ז ע"א שהביאו תו"כ תניא כל אשר ישכב עליו הזב יטמא יכול יטמא דבר שאינו ראוי למשכב לא מה היא אינה מטמאה אלא וכו' יכול הוא והיא לא יטמאו טומאה חמורה אבל יטמאו טומאה קלה ת"ל משכב והקשו מכאן על ר"ת שיש טומאה קלה ועיין משנת טהרות שלנ"ל יש לבאר שהכוונה טומאה קלה כמו עליונו שזה טומאה בחיבורים ועל זה יש מיעוט אבל טומאה קלה כדין ראשון יש על זה. ודוחק

ד] והנה עיין גמ' שבת פ"ג ע"א הזב בכף מאזנים ואוכלים ומשקין בכף שניה כרע הזב טמאים כרעו הן טהורים וצ"ע לר"ת למה כרעו הן טהורים הרי גם דבר שלא ראוי למשכב יש לו טומאה קלה אם כן זה צריך לקבל טומאה קלה ובדוחק גדול אפש"ל שהנידון לענין טומאה בחיבורים בזמן שהוא עליונו וכנ"ל ע"פ האו"ש אמנם וודאי שאין זה במשמע אלא שהנידון האם זה טהור או טמא

ועיין ר"ש פ"ד דזבים מ"ו שהביא תוספתא החמירה תורה באוכלים ומשקים ומדף שע"ג הזב מאוכלים ומשקים ומדף שתחת הזב וביאר הר"ש שהכוונה אם יש אוכל בתוך מדף דהיינו בתוך כלי שמעל הזב זה נטמא מדין היסט ומתחת לזב זה טמא וצ"ע לר"ת שגם דבר שהוא לא ראוי למשכב נטמא מדרס טומאה קלה ובדוחק אפש"ל שהנדון לענין שזה מטמא בחיבורים וכנ"ל ע"פ הראב"ד

ושמעתי ליישב מהרב חיים טויב דהנה האחרונים האריכו שבדין טומאת מדרס לא מספיק שזה עומד למדרס אלא צריך גם שזה יהיה כלי והיה מקום לומר שזה מצד הדין ראוי למדרס שיסודו טומאת מדרס אמנם אפש"ל שגם אם אין דין ראוי למדרס אבל זה טומאת כלים ולפ"ז אוכלים ומשקין וודאי לא יקבלו טומאה וא"ש הנ"ל שגם לר"ת שלא צריך ראוי למדרס אבל צריך שזה יהיה כלי ואוכל אינו כלי אמנם יסוד זה צריך בדיקה האם הוא גם ללא הדין המיוחד של ראוי למדרס

ה] והנה עיין זבים בעל קרי כמגע שרץ ובועל נדה כטמא מת אלא שחמור ממנו בועל נדה שהוא מטמא משכב ומושב טומאה קלה לטמא אוכלין ומשקין ומשמעות הדברים שרק מו"מ הוא מטמא וקשה לר"ת שהרי הוא מטמא כל דבר שתחתיו ולכל הפחות אם יש על זה תורת כלי

ועיין משך חכמה פרשת מצורע שדן לחדש שבועל נדה שהוא לא כבועל נדה לכל דבריו בדבר שהוא לא ראוי למו"מ הוא לא מטמא טומאה קלה ולפ"ז לא קשה דהמשנה לענין בועל נדה נקטה שרק משכב טמא ולא כל דבר אמנם טעמא בעי מהיכי תיתי לחלק והניחא אם זה גדר טומאה חדש אולי לענין זה לא נתחדש שבועל נדה כנדה אבל למה שהוכחנו סק"א שזה מדין טומאת משכב אם כן עד כמה שהתרבה טומאת מדרס' מהיכי תיתי לחלק בזה

ועיין משנת טהרות שהביא דעות שאין עליונו בבועל נדה ואם כן יתכן שילפינן מזה שהטומאות הקלות שנתחדשו בזב אין בבועל נדה

ואפש"ל עוד אם נימא שגדר טומאת מו"מ שהוא מדין משא הזב עיין סוגיא דאבן מסמא [כלים ס' א] שהוכחנו כך מדברי כמה ראשונים אם כן אם נסבור כשיטת הר"ש בכת"י הובא בריטב"א נדה ל"ג ע"א שבועל נדה לא מטמא במשא כלל אם כן יתכן שלענין הטומאה קלה שיש בתחתונו של זב לומדים מהא דאין לו טומאת משא ורק מו"מ שבעלמא טומאתו חמורה התחדש בבועל נדה ודו"ק

1. ? ושמעתי לדון שכיון שיש כאן סיבת טומאה אחד לא שייך שיחול שני טומאות ואם זה ראוי למשכב חל טומאת משכב ואם זה לא ראוי חל רק ראשון ואינו מסתבר ועוד דמצאנו טהרות פ"ג מ"א שמשקה שקיבל טומאה אם הפך להיות אוכל נשאר לו דין ראשון דהיינו שדין הטומאה חל עליו ראשון ושני ע"ש בקה"י [↑](#footnote-ref-2)
2. אמנם יש לעיין בזה משיטת הר"מ דפשוטי כלי עץ שעומד גם למשכב אפילו שלא מיוחד למדרס מקבל טומאת מדרס ועד כמה שכל הדין ושם כלי הוא מחמת שעומד למדרס א"כ כאן זה לא שייך ואין לומר שזה מספיק דהרי הר"מ שם התנה שיהיה לזה שם כלי חוץ מהשימוש של המדרס ובהכרח שזה גזה"כ שלעניין טומאת מדרס גם פשוטי כלי עץ מקבל טומאה ועין מה שכתבנו כלים פי"ט מ"ט [↑](#footnote-ref-3)