ב - בדין לידה וגיזה אם הוו שינוי גם לגוף הבהמה
קטגוריות: ש_ס / לא בבא קמא / ב_ק - הרב רפאל בהגר_מ שמואלביץ / שיעורים בפרק הגוזל עצים

**סימן ב**

**בדין לידה וגיזה אם הוו שינוי גם לגוף הבהמה**

**א**

א] **ב"ק צ"ג ב',** גזל פרה מעוברת וילדה רחל טעונה וגזזה משלם דמי פרה העומדת לילד ודמי רחל העומדת ליגזז.

**ונחלקו** הראשונים בזה, דדעת הבעה"מ לקמן בפירקין והרא"ש בסימן ג' והטור בסימן שנ"ד דלידה וגיזה הוו שינוי אף לגוף הבהמה,[[1]](#footnote-1) וכ"ה מבו' בד' התוס' בב"מ מ"ג ב' ד"ה ור"ע,[[2]](#footnote-2) - אך דעת הראב"ד בכתוב שם והרמב"ן במלחמות דל"ה שינוי אלא לולד ולגיזה, אך הבהמה חוזרת בעינה, דאין בה שינוי כלל אלא דמעיקרא גופא מליא והשתא גופא סריקא, - ועמש"כ הגר"א בסימן שנ"ד סק"ב והשעה"מ בפ"ב מגזילה ה"ו בדעת התוס' בזה.

ב] **ובדעת** רש"י בזה, הנה בדבריו לקמן צ"ה א' ד"ה גזילה חוזרת בעיני' וצ"ה ב' ד"ה דר' יהודה מבו' דלידה וגיזה ל"ה שינוי בגוף הבהמה וכדעת הראב"ד ודעימי'.

**אמנם** הנה ממש"כ בפירש"י לקמן צ"ה ב' בהמשך דבריו דלדעת ר"ש בשבח שע"ג גזילה משלם דמים, מבו' לכאו' דהעיבור הוי שינוי אף לגוף הבהמה, דאל"כ הרי הבהמה חוזרת בעיני' ואינו משלם דמים.

**ולכאו'** יש ללמוד מזה בדעת רש"י, דס"ל כמש"כ המאירי לקמן צ"ה א', דלמ"ד דשבח שע"ג גזילה הוי שינוי הוי שינוי בגוף הבהמה, אך הלידה והגיזה ל"ה שינוי אלא בולד ובגיזה ואי"ז שינוי בגוף הבהמה, עיי"ש.[[3]](#footnote-3)

**א**ך שוב העירוני דקרוב הדבר לומר דמש"כ רש"י דלדעת ר"ש בשבח שע"ג גזילה משלם דמים, היינו לענין השומא, דהגזלן נוטל את השבח לבדו, ושמין בדמים את חלקו של הבעלים ומחזיר חלק זה בגוף הבהמה, ולעולם לא קנה את הבהמה עצמה בשינוי, וצ"ע בזה.

**ב**

ג] **והנה** הרמב"ן במלחמות כתב להוכיח דבגזל רחל טעונה וגזזה ל"ה שינוי לגוף הבהמה, דאטו אם גזל בהמה מלאה והטילה גללים קנאה, וקשיא מינה לדעת הסוברים דהויא הגיזה שינוי לגוף הבהמה, דמ"ט מבהמה שהטילה גללים דל"ה שינוי.

**ועד"ז** קשיא מהא דגזל פרה וחלבה דודאי דאי"ז שינוי לגוף הבהמה, ומ"ש מהיכא דגזל רחל טעונה וגזזה דהוי שינוי לגוף הבהמה.

**וביותר** יש להעיר מהא דתנן לקמן צ"ו ב' דגזל עבדים והזקינו משלם כשעת הגזילה, והרי דדוקא אם הזקינו משלם כשעת הגזילה, אך כל שלא הזקינו הדרי בעינייהו אף שגילחו את שערותיהן, ומ"ש עבדים שגילחו את שערותיהן דל"ה שינוי מרחל טעונה וגזזה דהוי שינוי.

ד] **ונראה** די"ל בזה, דהנה הראב"ד לקמן צ"ו ב' כתב במה שאמרו דאפי' גנב טלה ונעשה איל וכו', ז"ל, כלומר לא תימא דוקא בבהמה והזקינה דפסידא דגזלן הוא, אלא אפילו טלה ונעשה איל דרוחא דגזלן הוא קני לי' בשינוי, עכ"ל, וצ"ב בטעמא דמילתא דמ"ש בין פסידא דגזלן לרוחא דגזלן, והרי כל שינוי מהני אף דהוי רוחא דגזלן, ומ"ש בשינוי כה"ג דבהמה והזקינה וטלה ונעשה איל דבזה י"ל דאינו מועיל אלא לפסידא דגזלן.

**ונתבאר** במק"א לפרש בזה, דהנה ביסוד הא דשינוי קונה דהוא משום דבטלה תביעת ההשבה, בפשוטו י"ל דהא דבטלה תביעת ההשבה בכל גווני דשינוי הוא מחד טעמא, דכיון דאין החפץ כעין שגזל ליכא ע"ז תביעת השבה, דתביעת השבה היא רק על כעין שגזל, וכל שאינו כעין שגזל והו"ל כחפץ אחר ליכא ע"ז תביעת השבה, ולפ"ז דמי הא דליכא תביעת השבה בחפץ שנשתנה למעליותא להא דאין תביעת השבה בחפץ שנשתנה לגריעותא, וחד מילתא הוא.

**אך** נראה דיש לפרש בזה בע"א, דהא דליכא תביעת השבה בחפץ שנשתנה לגריעותא והא דליכא תביעת השבה בחפץ שנשתנה למעליותא הוא מתרי טעמי, דהא דליכא תביעת השבה בחפץ שנשתנה לגריעותא, הוא משום דתביעת הבעלים היא שיהא להם את החפץ כמו שהי' בשעת הגזילה, ואין מתקיים ההשבה במה שמשיב להם חפץ שנשתנה לגריעותא, וכיון דאין מתקיים בזה תביעת ההשבה, ע"כ אין ע"ז דין השבה, אך הא דליכא תביעת השבה בחפץ שנשתנה למעליותא, אי"ז מכח ה"ט דאין מתקיים בזה תביעת הבעלים, שהרי אדרבה כיון דנשתנה למעליותא שפיר מתקיימת בזה תביעת הבעלים, אלא הוא משום זכות הגזלן, דכל תביעת הבעלים להשבה הוא רק כעין שגזל, אך כל דנשתנה למעליותא והוא טפי ממה שגזל, אין לבעלים זכות ותביעת השבה ע"ז, כיון דבשעת הגזילה ל"ה להם לדבר זה, וע"כ הוא דליכא ע"ז דין השבה.

**ולפ"ז** נראה לפרש לד' הראב"ד דאמנם אם דין שינוי לגריעותא ודין שינוי למעליותא חד דינא הוא דליכא דין השבה על חפץ שאינו כעין שגזל, אין מקום לחלק בדין בהמה והזקינה וטלה ונעשה איל בין שינוי לפסידא דגזלן לשינוי לרוחא דגזלן, אך אי נימא דדין שינוי לגריעותא הוא משום זכות הבעלים דיש להם תביעה על יותר מזה, ודין שינוי למעליותא הוא משום זכות הגזלן דאין להבעלים זכות ותביעה ע"ז, הרי דשפיר יש לחלק בין טלה ונעשה איל לבהמה והזקינה, דבטלה ונעשה איל שפיר יש להבעלים זכות ותביעה על האיל, ולא מצי הגזלן ליפטר מהשבתו מכח הא דהוא יותר ממה שגזל, דכיון דהוא שינוי דממילא ומעיקרא הי' עומד ליעשות איל, ע"כ שפיר יש להבעלים תביעת השבה גם על האיל, אף שהוא יותר ממה שגזל, ומשא"כ בבהמה והזקינה, שבאנו לדון אם מתקיים תביעת ההשבה בהשבת הבהמה הזקנה, הרי דכיון שבשעה שגזל ל"ה הבהמה זקנה, הוי תביעת וזכות הבעלים להשבת בהמה מעליא, ואין מתקיים דין ההשבה במה שמשיב לו בהמה זקנה.[[4]](#footnote-4)

ה] **ולפ"ז** י"ל דמה"ט הוא דלידה וגיזה הוו שינוי לגוף הבהמה, ול"ד דלבהמה שהטילה גללים ולעבדים שגילחו שערותיהן דאי"ז שינוי בגופן, והיינו משום דעיקר דין שינוי הוא כשע"י השינוי הושבחה הגזילה או נפחתה, דכל דהושבחה ליכא תביעה להבעלים ע"ז וכל שנפחתה אין מתקיים בזה תביעת הבעלים, אך בבהמה שהטילה גללים או שחלבה או בעבדים שגילח שערותיהן דלא הושבחו או נפחתו עי"ז, ליכא לעיקר דינא דשינוי.

**ג**

ו] **וי"ל** עוד בזה, דהנה נתבאר בסימן ז' דהא דגזל פרה מעוברת וילדה הוי שינוי לגוף הבהמה, אף דלענין נעבד מצינו דלידה לא חשיבא כשינוי לגוף הבהמה, וכמשה"ק כן התוס' בע"ז מ"ו ב', הוא משום דשאני דין שינוי לענין גזילה מדין שינוי לענין אתנן ונעבד, דבדין שינוי לענין אתנן ונעבד ל"מ אם הוי השינוי בגוף החפצא, אך לענין גזילה סגי במה דהוי שינוי בתורת הממון אף דאינו שינוי בגוף החפצא, וכאשר הדבר פשוט דבגזל מטבע ונפסל, אף אם הוי שינוי לענין גזילה, מ"מ ל"ה שינוי לענין אתנן ונעבד, (אם הוה משכח"ל שיהיו מטבעות קרבים למזבח), משום דאי"ז שינוי לגבי עיקר החפצא אלא לגבי התורת ממון שבו, וכל הא דלידה הויא שינוי אף לגבי האם, הוא משום דיש בזה שינוי בתורת הממון דהבהמה, אך לענין אתנן ונעבד לא חשבינן לה כשינוי.

**ולפ"ז** נראה, דמה"ט הוא דבבהמה שהטילה גללים או שחלבה ובעבדים שגילחו שערותיהן ל"ה שינוי, שהרי אף לידה וגיזה ל"ה שינוי בגוף החפצא דהבהמה, וכל הא דחשבינן להו כשינוי הוא משום דהוו שינוי בתורת הממון דההמה, וע"כ כ"ז הוא בלידה וגיזלה דכיון דאיכא פחת בבהמה ע"י הלידה והגיזה, יש בזה שינוי בתורת הממון, אך בבהמה שהטילה גללים או שחלבה ובעבדים שגילחו שערותיהן כיון דאין בזה שינוי בתורת הממון, ל"ה שינוי כלל.[[5]](#footnote-5)

??היש"ש הק' ע"ד הרא"ש דהיאך נימא דאפי' לא ילדה, הרי במשנה לא נשנה אלא ילדה, וילה"ק טפי, שהרי בילדה איכא שינוי אחר דהלידה הויא שינוי, ונמצא דבאמת הא דבילדה קנה הוא גם משום הלידה עצמה.

ויש מקום לחדש, דלעולם השינוי אינו בלידה, וכמש"כ בדעת ש"ר דפליגי ע"ז, ודלא כמש"כ הקצוה"ח, אלא השינוי הוא במה שמן הבהמה שגזל נעשו ב' בהמות, ועפי"ז מבו' הא דחשבינן לה כשינוי, וניחא לפ"ז גם טעמא דרב פפא דעיבור הוי שינוי, ולא תיקשי דהוי שינוי החוזר והרא"ש לא עמד ע"ז כלל, (והגר"א בסימן שנ"ד סק"ב כתב דאה"נ דלפ"מ דקי"ל דשינוי החוזר לא קנה אינו קונה, וצ"ע), וגם מבו' מש"כ הרא"ש דהוא כ"ש דהוי שינוי, אשר בפשוטו צ"ע דאדרבה מיגרע גרע וכדעת ש"ר, - ולפ"ז ניחא קצת קו' היש"ש.

עוד יש לדון למש"נ דלפ"ד החזו"א נמצא דלרב פפא הלידה עצמה אינה שינוי, וכל השינוי הוא בעיבור, ולפ"ז ניחא קצת קו' היש"ש.

1. ואמנם נחלקו בגונא דגזל פרה ונתעברה אצלו וילדה רחל ונטענה אצלו וגזזה אם ג"כ קנה גם את הפרה והרחל, או דלא קנה אלא את הולד והגיזה, ועמש"נ בזה בסימן ד'. [↑](#footnote-ref-1)
2. וכ"כ התוס' בע"ז מ"ו ב' ד"ה כל האסורין, ואך שכתבו שם דכ"ז הוא משום תקנת השבים, אך מדינא ל"ה שינוי לגבי האם, אך בד' הבעה"מ והרא"ש מבו' דמדינא הו"ל שינוי אף לגבי האם, ועמש"נ בסימן ז' ובסימן ח' לישב לדעתם לקו' התוס' בע"ז שם. [↑](#footnote-ref-2)
3. אך הדברים צ"ב דאם הלידה והגיזה ל"ה שינוי לגוף הבהמה, משום דחשבינן דהבהמה נשארה כמו שהיא, והלידה והגיזה אינם שינוי בגופה, הדין נותן דה"נ עיבור וטעינת גיזה ל"ה שינוי בגוף הבהמה, וכבר כתב כן התוי"ט בריש פירקין דאין מקום לחלק ביניהם, וצ"ע. [↑](#footnote-ref-3)
4. והיינו דה"ט דאי"ז שינוי מעליא משום דהי' עומד לכך מעיקרא, אינו מועיל אלא כנגד רווחא דגזלן, דל"מ הגזלן ליפטר מן ההשבה מכח הא דהוא יותר ממה שגזל, אלא אכתי תביעת הבעלים קיימת ע"ז, אך כלפי פסידא דגזלן שבאנו לדון אם סגי בהשבה זו דבהמה זקנה, הרי דאף דהי' עומד מעיקרא לכך, מ"מ כיון דבשעת הגזילה עדיין ל"ה הבהמה זקנה, לא סגי בהשבה זו. [↑](#footnote-ref-4)
5. ויש להוסיף, דהנה התורי"ד צ"ה ב' עמד דמ"ש דאם גזל רחל טעונה וגדלה הגיזה אינו קונה את הגיזה לכו"ע, ואם גזל רחל ונטענה קונה את הגיזה, למ"ד דשבח שע"ג גזילה הוי לגזלן, הרי לעולם יש משהו מן הגיזה ע"ג הרחל, ועיי"ש שכתב מכח זה דאה"נ דברחל ונטענה לכו"ע אינו קונה את הגיזה, אך הוא דלא כמש"כ רש"י וש"ר דקונה את הגיזה, וכ"כ התורי"ד גופי' לעיל מינה, ולכאו' צ"ל בזה דהוא משום דגיזה כ"ד אין לה שווי כלל, וע"כ בתורת ממון חזינן להגיזה שנטענה כממון מחודש, וזה כיסוד הדברים שנתבארו דדיני שינוי הם כלפי תורת הממון. [↑](#footnote-ref-5)