בענין הפעלת חשמל בשבת
קטגוריות: ש_ס / יב שבת / מלאכות שהיה והטמנה / הרב משה יפהן / חובל ופרק הבונה

**בענין הפעלת חשמל בשבת.**

**הנה דנו האחרונים האם הפעלת מכשיר חשמלי בשבת האם יש בו איסור דאוריתא, או רק איסור דרבנן.** ואם יש בו איסור דאוריתא צריך לידע מהו האיסור, וכן אם האיסור הוא דרבנן צריך לידע מהו האיסור. ומתו"ד האחרונים עולה שהשאלה מתחלקת לד' נושאים עיקריים. **א.** באופן שעל ידי לחיצת כפתור שמביא זרם חשמל נעשית מלאכה גמורה בשבת כגון שמדליק תנור או נורת ליבון האם באופן זה נחשב מעשיו. **ב.** על עצם סגירת המעגל החשמלי האם יש בו משום בונה. **ג.** כשמחבר מכשיר חשמלי לחשמל ופועל מכח החיבור או מכח לחיצה על המפסק האם חייב בו משום בונה או משום מכה בפטיש בזה עצמו שנותן בו כח לפעול את פעולתו. **ד.** ובזה יש נידון האם יש איסור לחבר דבר לחשמל כשהזרם לא פועל וכן לכבות את המפסק באופן שאין חשמל. אלא ידלק אח"כ. [ישנם בזה עוד נושאים ופרטים ונדבר מזה בהמשך].[ הנושא של חשמל בספרי הפוסקים. הוא נושא יחסית חדש ולא הופיע בספרי פוסקים קדמונים. והנידון על חשמל הופיע בספר תשובות. בית יצחק שיצא לאור. בשנת תרל"ה. לפני מאה ארבעים ושניים שנים. ובעוד כמה אחרונים והאחיעזר דן בזה בארוכה. בספרו, וכן דנו בזה בקובצים תורניים שיצאו לאור. והרחיבו בזה מחברי זמנינו.] **והנה נראה דלפני שדנים על חשמל בשבת צריך לדון על עצם הפעלת מפסק חשמלי או חיבור כלי לחשמל**. **האם נחשב מעשיו, כוחו או גרמא.** ונפק"מ באופן שנעשה כתולדה מזה מלאכה גמורה כגון מדליק נורת ליבון וצריך לידע שנחלקו האחרונים בזה. ויש שנקטו כן דעת האחיעזר ח"ג סי' ס'. דחשמל נחשב ככוחו, וכמו בידקא דמיא, וככח ראשון. [דהיינו מי שפותח סכר של מים וכתולדה מזה אדם נרצח. דחשיבא המים שבאים מיד ככוחו ושהוא הביאם בידיים. ועל המים שבאים בכח שני הוא פטור.] ויש שדנו [קונטרס גרם המעלות, וכן קונטרס החשמל לאור ההלכה. ובירחון קול תורה שיצא בשנת תרצ"ה בשם הר"א כהן.] שרק הזרם הראשון נחשב כוחו וכבידקא דמיא אמנם הזרם השני נחשב ככח שני וכגרמא ולא כבידקא דמיא ולא יתחייב על זה והנפק"מ שלחולה עדיף להדליק נורת ליבון מנר דנורת ליבון רק האור הראשון נחשב דאוריתא משא"כ בנר דהכל מתייחס אחריו. אמנם בספר מאורי האש להגרשז"א דן דהכל מתייחס אליו והכל נחשב כח ראשון כיוון דהמפסק עשוי להבאת הזרם אין זה נחשב שהוא מסיר מניעה אלא דהוא מביא את כל הזרם ובאופן שהוא מדליק נורת ליבון או כלי חשמל שיש בו משום הבערה כגון תנור או פלטה הרי הוא נחשב שהוא מביא את כל הזרם גם הזרם שבא אח"כ והכל נחשב מעשיו. ויש שדנו,[ בעל ערוך השלחן בחוברת בית ועד לחכמים שנה א' חוברת א'. והאחיעזר טען שלא היה דעתו להקל באיסורא דשבת. וכן מובא מרבי צבי פסח פרנק ירחון קול תורה. ובהר צבי על על הטור סי' רס"ג. הוא נסתפק בדבר.] שהכל נחשב גרמא ואין זה נחשב כוחו. דהרי הוא נחשב רק כמסלק תריס ונותן לחץ לעבור, ולא נחשב שהוא עושה המעשה אלא שמאפשר לכח לעבור. ולעולם אין זה נחשב מעשיו אלא גרמא בעלמא. **עלה בידינו ד' שיטות על עצם הנושא האם חשמל נחשב מעשיו**.א] דשיטת האחיעזר ומאורי האש דזה נחשב כוחו, וגם החשמל שממשיך זה נחשב כמו שהוא הביאו בידיים והוא חייב. ב] שיטת החל"ה, דרק הזרם הראשון נחשב כוחו והזרם השני נחשב ככח שני. ג] דזה נחשב גרמא והרי זה רק כמסלק תריס. כן מובא בשם ערוך השלחן. וכן הסתפק בהר צבי רצפ"פ. ונידון זה נוגע לא רק לגבי איסורים אלא גם לגבי מצוות כגון מצת מצווה ועשיית ציצית וכדומה האם נחשב מעשיו או רק גרמא.

**והנה לגבי שבת.** מצינו באחרונים שדנו שני סברות. לגבי הנידון של כוחו. דהנה מצינו מחלוקת באחרונים לגבי גרמא בשבת שהרמ"א התיר רק במקום של הפסד ממון וכגון מכבה שהתירו על ידי גרמא. אמנם יש אחרונים שהתירו גרמא גם במקום שאין הפסד ממון. והנה יש לדון על כוחו בשבת שיש שדנו דלגבי שבת בעינן מעשיו ממש ואפילו על כוחו הוא פטור ואפילו אם הוא כלי ראשון. כן מבואר בשו"ת מחזה אברהם או"ח סי' מ"ב. אמנם יש שחייבו אפילו בגרמא דומיא דזורה ורוח מסייעתו ושם מצינו שנחלקו הראשונים דדעת רש"י דנאמר כן גם בשאר מלאכות, ודעת הרא"ש דדין זה נאמר דווקא בזורה כי כך צורת המלאכה. והנה גם רש"י מודה בגרמא כמבואר בקכ: דפטור בגרמא, אמנם באופן שכך צורת המלאכה יתחייב גם לדעת רש"י והנה נחלקו המג"א סי' רנ"ב סק"כ. והאבן העוזר על טחינה בריחיים של מים שהמג"א פטר והאבן העוזר חייב לדרכו של רש"י. ואם כן סבר האחיעזר דאפילו אם נאמר דהוי גרמא יתחייב באופן זה בשבת דומיא דזורה ורוח מסייעתו. אמנם לכאורה לדעת המג"א דפטר בריחיים של מים גם כן כאן יהיה פטור. וזה שורש הנושא ובפשוטו בזה צריך להחמיר דחשיב ככוחו ואסור. ולכן יש לדון במדליק נורת ליבון שעושה מעשה דאוריתא. וכן הכרעת הגרשז"א בספרו מאורי האש. **ולאחמ"כ יש לדון במי שסוגר מעגל האם נחשב בונה.** ומכה בפטיש והחזו"א סי' נ' סק"ט. דן דעצם סגירת המעגל נחשבת בונה. ועוד דיתכן דכיוון שהחוטים בקרקע זה נחשב בונה בקרקע וגם בבנין כ"ד הוא חייב. עוד נושא דן החזו"א  **לחבר כלי חשמלי ולתת לו כח לפעול**, [אפי' באופן שלא נעשית מלאכה על ידי הכלי כגון מאורר וכדומה.] הרי הוא חייב מדאוריתא משום בונה. וכתב בטעם הדבר דהגם דהוא עשוי לפתוח ולסגור. מכל מקום זה נחשב בנין בכלים והנה יש לעיין דהרי כדי להתחייב בבנין בכלים מדאוריתא צריך להיות תקיעה, או עכ"פ הידוק בחוזק לפי הבנת המ"ב בדעת המג"א וחידש החזו"א דהכנסת החשמל במכשיר היא נחשבת כמו תקיעה. אמנם עדיין יל"ע דהרי עדיין עשוי לפתוח ולסגור. ובזה ייסד החזו"א. דגדר הפטור של דבר העשוי לפתוח ולסגור הוא דהוא נחשב לשני כלים. שיש ביניהם חיבור. וכמבואר בהרחבה בשטיקעל הקודם. ואינו נחשב כלי אחד אלא אם כן הוא מצטרף להיות תשמיש אחד וממילא סובר החזו"א דבכלי חשמלי שהחשמל נותן צורה בכלי בזה הוא נהיה כלי אחד וחשיב בונה בכלים דהרי זה צורת הכלי שיש בו חשמל. וגם שבוודאי זה תוספת בשימוש ובזה וודאי זה נחשב בונה. [והגרשז"א שאמו נצרכה להשתמש במכשיר שמיעה חשמלי והיה צריך להגביר ולהשתיק בשבת. משום שהיה רעש חזק וגם הבטריות היו נגמרות, התיר לה בצירוף דעת מו"צ שבירושלים. אמנם לאחר שראה בחזו"א שאסר שלח לו ב' מכתבים לברר את הענין. התשובות של החזו"א מופיעות בשו"ת מנחת שלמה סי' יא'.ושם חולק עליו בהרחבה ובהתייחסות לכל פרט. והשאלות והתשובות מופיעות בספר בנין שבת להרב חנן כהן. עמוד סו' עיי"ש בכל הדברים בהרחבה.] ושם מבואר באחת מתשובות החזו"א להגרשז"א דנקט ביאור אחר בחילוקו של המג"א. דטעם ההתר הוא משום שכך הוא צורת השימוש בדבר וכמו בדלת שכך הוא השימוש לפתוח ולסגור ואין זה נחשב עושה כלי. וחילק בין הברגה של מכסה למיטה של טרסיים. משום שהברגה של מכסה כך מעיקרא צורת הכלי לפתוח ולסגור וזה נקרא שימוש, משא"כ במיטה של פרקים שאין זה עצם השימוש לפתוח ולסגור אלא השימוש הוא להרכיב, אלא דרגילים לפרקו. וזה נקרא מלאכה וכנ"ל כלי חשמל. אסור משום שאין זה עצם השימוש של לפתוח ולסגור אלא השימוש הוא שיהא חשמל. והסגירה היא רק משום דברים צדדים, אבל אין זה עצם השימוש דהסגירה היא לא חלק מהשימוש בכלי עצמו אלא דהוא רוצה עכשיו לפרקו. ואין זה ככלי או כדלת ששם השימוש עצמו הוא בפתיחה ובסגירה של הכלי.. [והנה במכתבים שם עולה מדברי החזו"א עוד שני סברות לחייב משום בונה. א. זה עצמו שעושה מעשה שיש כח חשמל ותנועה בכלי, חשוב ממוות לחיים. דנותן חיות בכלי חייב משום בונה. ומשמע דזה אפילו בלא תקע. אלא זה עצמו שיוצר שינוי ממות לחיים חייב משום בונה. ב. דאפילו שהפעולה היא פשוטה ואין כאן תקע מכל מקום בזה שנעשה כאן תוצאה חשובה שהרי זה שהמאורר עובד זהו דבר שתוכנן על ידי בני אדם בחכמה וכישרון שלחיצת כפתור תגרום לתוצאה גדולה כזו. וזה עצמו נחשב בונה כמו מלאכת מחשבת שהיה במשכן וכמו זורה ורוח מסייעתו ובזה עצמו יתחייב משום בונה אפילו דאין כאן תקע. וזה עצמו שהפעולה יוצרת תוצאה של חכמה וכישרון. זה נחשב בונה . ]

**עולה מדברי החזו"א ד' חי' עיקריים**. **א.** דסגירת מעגל חשמלי נחשב שהוא בונה. **ב**. נתינת החשמל בכלי נחשבת כתקיעה.  **ג**.הגם שהכלי עשוי להרכבה ולפירוק תמיד. אין כאן התירו של המג"א, והטעם הוא דאין זה גורם דיחשב כשני כלים משום שהחשמל נותן צורה בכלי והוי דבר אחד. וכן שהחשמל הוא גם מוסיף את התשמיש בכלי. והוי ככלי אחד וכסברת החזו"א. **ד.** דאי"ז דומה לדלת ששם מה שפותחים וסוגרים הוא מעצם צורת השימוש משא"כ בכלי חשמלי ההפסקה היא משום דבר צדדי ואין זה מעצם צורת השימוש. **והנה יש מקום להעיר על החזו"א** **א.** **בזה שחידש שסגירת מעגל היא נחשבת בונה** לכאורה יש לטעון לא כדבריו. דאה"נ זה נחשב כוחו, אמנם התוצאה של סגירת המעגל לכאורה אינו בונה דהרי לא נוסף כאן שום דבר ממשי ותוספת בכותל. ורק יש כאן זרימת זרם והרי הוא נותן לזרם לזרום בחוטי החשמל שבכותל אמנם יש לעיין מה נבנה כאן ומה נתווסף כאן. וגם בפעולתו של הורדת המפסק. מבואר בשו"ת מנחת שלמה. דזה דומה למי שהוריד גשר ונתן למים לזרום על גביו וכן כאן שלחץ על המפסק הרי החשמל זורם בחוטים. אמנם לא נעשה כאן כלל מלאכה [ואדרבה יש מקום לדון שבאמת מי ששם בטריה במכשיר חשמלי אולי הוא נחשב בונה שהרי הוא נתן בדבר את מקור הכוח.] והחזו"א טען, דהחוט עצמו נשתנה ואין זה רק שהוא מאפשר את זרימת החשמל בחוטים. אלא שהחוט עצמו נשתנה והוא נהיה מגנטי ויש בו שינוי [וכמו שידוע במדע דנשתנה הרכב האלקטרונים בחוט עצמו.]. והגרשז"א סבר, דעיקר השימוש בחוט הוא להעביר את החשמל ולא לשנות את צורת החוט ומה שהחוט הברזל נשתנה אין זה מספיק ליחשב בונה. **ולגבי מה שחייב משום בנין בכלים** יש לעיין ב' דברים **א'** **עצם מה שהחזו"א הגדיר שהחשמל הוא תקיעה** הוא חידוש, דבפשוטו הכח של תקיעה הוא שזה נהיה דבר אחד ובחשמל אינו נהיה דבר אחד אלא החשמל עובר בחוטים וגם אם זה עושה מציאות מגנטית בחוט ואין זה נחשב שזה רק עובר בחוטים מכל מקום זה לא נהיה דבר אחד להרמב"ם והרמב"ן שסברו שהמחייב של תקיעה הוא משום שמקבץ חלקים ויוצר מהם דבר אחד. וגם אם נאמר דתקיעה אין זה משום שזה נהיה דבר אחד. אלא כמו שמשמע במג"א דזהו צורת עשיית כלי שלמה. מכל מקום החיוב שם הוא על זה שבעצם זה נהיה מאוחד משא"כ כאן שאפילו שהוא נותן בו צורה אין זה נהיה דבר אחד. ובאמת נראה בחזו"א במכתבים דדן מחמת שני דברים שייחשב תקיעה**. א.** מצד הרכב החוטים זה בזה שהרי שלוחץ על הכפתור הרי הוא מחבר שני חוטים ביחד ואפילו שהם מחוברים בצורה רפויה. מכל מקום זה שיש ביניהם זרם חשמל יחשב חיבור של תקיעה. והוא חייב על חיבור שני החוטים ביחד. **ב.** ועוד דן דזה עצמו שהוא מחבר את החשמל לכלי אפילו שהוא לא דבר גשמי מכל מקום הוא כח ועצם נתינת ותקיעת הכח בדבר ייחשב בונה. וייחשב כמו עשיית כלי. בצורה של קביעות ולא בצורה של בנין רפוי. **ובאמת מצינו לגבי נתינת כח בדברים האם נחשב בונה**. דהנה בשו"ת פנים מאירות התיר למתוח שעון בשבת. וחזינן שסבר שנתינת כח בדבר לא נחשב בונה. דהרי גם שם הרי הוא רק מותח את הקפיץ ולא נחשב בונה. אמנם הפמ"ג בסי' שח' א"א סעיף עח' נקט דחייב מדאוריתא משום מכה בפטיש משום שלא היה כלי כשהשעון לא עובד. ומבואר דיש בו משום מלאכה בנתינת כח לכלי שיעבוד. ועיין בפמ"ג. סי' שי"ג שם. חילק בשם רב אחד בין עם מותח את השעון כשהוא עובד ובין אם מותח את השעון כשאינו עובד. וכתב שאע"פ שהסברא נראית. מכל מקום כתב דאין דזה מותר רק על ידי נכרי. ומבואר דהפנים מאירות סבר דלא הוי בונה ומכה בפטיש והפמ"ג החמיר. בזה. אמנם שם באמת לא נשתנה החוט עצמו וכאן סבר החזו"א שנשתנה החוט עצמו. והנה מצינו בריחיים של מים שהמג"א סבר דלא נחשב בונה הגם שנותן בריחיים כח של ממוות לחיים שהם מתנועעים מחמת המים. וטוחנים. וכל האיסור מבואר במג"א הוא רק משום טוחן או אוושא מילתא. ולא משום בונה. אמנם גם כאן לא נשתנה עצם החוט עצמו. והמנחת שלמה עצמו הביא ראיה מכל מי שחימם כלי ביו"ט דלא נאסר משום בונה. אמנם גם בזה חילק החזו"א דלא הוי שינוי בכלי עצמו דזה טבע כל העצמים שמתחממים ומתקררים ולא נבנה בו משהו שונה.והמנחת שלמה סי' ט' חילק דבשעון הכלי בעצם אמור להמשיך לעולם וזה שהוא מפסיק זה חשיב כמו קלקול. וממילא זה נחשב כמו שעושה כלי. מה שאין כן בדברים שכך היא צורת שימושם כמו בשאר כלי חשמל דכך היא צורת השימוש שהם עובדים ומפסיקים. בהם לא יתחייב משום בונה ומכה בפטיש. **והנה במה שנקט החזו"א בספרו דלית כאן להתירו של המג"א והט"ז שזהו דבר שדרכו לפתוח ולסגור בתמידות ולית ביה משום בונה**.. אין זה נראה דההתר של המג"א הוא כפי ביאור החזו"א, דלפי ההבנה שאנחנו הבנו שיסודו הוא דין שימוש אז לכאורה גם פתיחה וסגירה של מכשיר חשמלי יסודו הוא מדין שימוש ואין זה יצירת כלי. ואפילו לפי ההבנה שאנחנו הבנו על פי דרכו של החזו"א שבעצם זה שני כלים וזה שונה ממיטה של תרסיים שכשהמיטה מפורקת בטל הכלי או מקנה של סיידים. וכאן הכלי לא בטל גם כשהוא לא מחובר לחשמל דהרי הוא ערוך לזה לפעול. אמנם לפי סברת החזו"א דהטעם דהוא נחשב כלי אחד משום שהוא נותן בו צורה וזה נחשב כלי אחד אז טענתו נכונה.. ולפי הסברא המבוארת. במלאכת שלמה סימן ט' דהסברא הוא דדבר שעשוי להתפרק וליכנס הוא נחשב ככלי אחד וגם כשהוא מפורק משא"כ מיטה של פרקים שבטל שמה כשהיא מפורקת ולפי"ז חשמל גם לא בטל שמו והנה לפי הסברא של השו"ע הרב שזה תלוי במשך הזמן שזה בנוי זה יהיה מותר דהדרך להפסיק .אמנם לפי מה שחידש החזו"א במכתב דההתר הוא משום שכך הוא ההשתמשות עצמה בדבר שפותחים וסוגרים. אז באמת כלי חשמלי ברוב הפעמים אין זה משום שכך צורת ההשתמשות במכשיר. והטעם שמפסיקים את פעולת המכשיר הוא משום שהאדם קר לו או חם לו והנה באופן שסוגר את הכלי שלא יתקלקל זה גם לא נחשב צורת ההשתמשו במכשיר עצמו וצריך להיות אסור.  **בשו"ת מנחת אשר סי' ל'**. הביא את הירושלמי ודן שזה משום מכה בפטיש. דהרי כל מה שלא מצאו לחייב חייבו משום מכה בפטיש אמנם במג"א על ריחיים של מים מבואר דלא על כל פעולה חייבים עליה משום מכה בפטיש. דאפשר דעל נתינת כח בכלי אינו חייב דלא עשה כאן שום פעולה וריש לקיש ורבי יוחנן דיברו על כל מלאכה שנעשית ונתינת כח בכלי אין זה נחשב כלל פעולה.. ובפרט דיש את סברת המג"א דעשוי לפעול ולהפסיק. **ובאמת טעם האיסור דרבנן נראה דזה משום מוליד** וכמו מוליד ריח בבגדים שחייב משום מוליד וכאן גם שמוליד כח בדבר נאסר משום מוליד.. **יש דברים שנקראים מפסקי גרמא.** ויש שני צורת עיקריות יש שמעצמו מפסיק המעגל החשמלי כל שני דקות. והוא שם איזה תריס שכשהוא מפסיק מעצמו הוא לא יוכל לעבוד.ויש עוד צורות. ויש שדנו שזה מותר, ויש שדנו שיש לחייב בזה גם כן מדין זורה ורוח מסייעתו. דכיוון שמתחילה נעשה על מנת כן נחשב כזורה ורוח מסייעתו. וכמבואר לעיל. **באופן שעושה שינוי בזרם. אבל לא מחדש את עצם הזרם.** השינויים של זרם חשמלי יש מקום לומר דגם לדעת החזו"א לא יהיה אסור דהרי אינו משנה דבר ממות לחיים וכלשון החזו"א. וזה כולל רמקול מקרר וטרמוסטט. וכמה מיני דברים שהם עובדים על זרם. וזה בוודאי יתכן שזה צורת השימוש בדבר כן נקט הגרשז"א במנחת שלמה סי' י אות ו. וכן נפסק בשמירת שבת כהלכתה פל"ד סכ"ח.. **לחבר לחשמל בזמן שהדבר לא עובד.** בחידושים וביאורים אסר והמנחת שלמה סי' יא' הביא ששמע שיש אומרים כן משמו של החזו"א. וטען שלא משמע כן בחזו"א משום שעכשיו הוא רק מסלק תריס או נותן מקום לחשמל לעבור אבל הוא לא בונה וזה באמת הוי גרמא גם לדעת החזו"א ולא מיבעיא לדעת הגרשז"א עצמו דלא נאסר אלא דאפילו החזו"א יודה בזה. ועיין שש"כ פי"ג סעיף לז ובסעיף כח. והנה צריך לידע דיש בלחיצה על המפסק גם כשאין זרם חשמל יצירת מתח חשמלי. וחוץ מזה יש זרם ואפשר שכבר עשיית המתח לדעת החזו"א נחשבת בונה. והחזו"א עצמו נראה דהוא דיבר על הזרם ולא על עשיית המתח. **וכן לשנות שעון שבת.** בחזו"א סי' לח חידש שזה נחשב בונה. שהוא בונה את השעון. אמנם כפשוטו אין בזה חיסרון. **אמנם גם לדעת הגרשז"א. לכתוב במחשב או להקליט זה נחשב בונה**. כי נוצר כאן דבר ולכן לפתוח דלת של מקרר שיש בו מחשב יהיה אסור גם לשיטתו מפני שנרשם.