מ_מ - הקדש
קטגוריות: ש_ס / לא בבא קמא / ב_ק - הרב יהודה אלבוים / ארבעה אבות

בס''ד

מראי מקומות - קיבוץ

סדר הלימוד: ביום א' וב' נלמד סוגיית מזיק הקדש - נעסוק בעיקר בגדר הפטור של מזיק הקדש -

וביום ג' נתחיל בסייעתא דשמיא בקושיית אביי ישיב לרבות שוה כסף ואפילו סובין, ובסוגיית יוקרא דלקמיה.

מזיק הקדש

**דף ו' ב' רבי עקיבא אומר ... וק''ו להקדש - דף ז' א' רמי ליה אביי לרבא**

בגדר פטור מזיק הקדש עי' בדברי רש''י ותוס' ורשב''א ובשטמ''ק ומאירי בסוגיין, ובקו''ש ח''ב סי' כ' סק''ו וסק''ז, וחי' ר' ליב סי' נ''ג, וחי' ר' שמואל סי' י''ג מאות ז', וחי' ר' ראובן סי' ד'.

* יש לחקור האם פטור מזיק הקדש - או הקדש שהזיק - נאמר על דבר שיש בו קדושה {כמו שבור פטור על כלים, כל המזיקים פטורים על הזק של דבר קדוש} או הפטור תלוי ברשות או ממון הקדש כעין זה חקרו בגדר איסור וחיוב מעילה, אם הוא תלוי הקדושה, או בממון הקדש, עי' חי' ר' חיים הלוי בפ''ח מהלכ' מעילה, ועי' אבי עזרי פ''ח מהלכ' נזק''מ ה''א ד''ה והנראה, ופ''א מהלכ' מעילה ה''ג [השני] ד''ה אולם.
* יש לחקור האם אין סיבת חיוב במזיק הקדש, או שהוא רק פטור מחיוב תשלומין כעין פטור כלים בבור.
* יש לחקור האם אין זכות להקדש שלא יזיקו אותו, או שאינו אלא דין בתשלומי נזקין.
* אי דמי לפטור כלים וטמון, צריך לימוד על כל אב, אך אם הוא מיעוט דאין דין מזיק במזיק רשות הקדש, לכא' אין מקום לחלק בין האבות, וכן אם הוא רק כעין פטור כלים והקדש, באדם שלא מצינו שום פטור קשה לומר שגדר הפטור הוא כן, עי' בראשונים בסוגיין.
* נ''מ היכא שהדבר ממון הקדש, אך אין בו קדושה - עי' בקו''ש וחי' ר' ליב שכתבו בשם הריטב''א דאפשר להקנות לגבוה בלא שיחול קדושה -.
* נ''מ היכא דהדבר קדוש, אך יש בעלים עליו - כגון מפגל שהבעלים נפסדים, עי' רש''י דף ה' א' ד''ה ומפגל, ורש''י גיטין נ''ג א' ד''ה חייבים, ורמב''ן שם ד''ה הכהנים, וריטב''א שם ד''ה הכהנים, ופנ''י שם, וכפסולי המוקדשין עי' להלן דף נ''ג ב', וכקדשים קלים לריה''ג עי' להלן דף י''ב -.
* נ''מ אם הקדש יכול לתבוע את המזיק שלא להזיקם.
* נ''מ אם יש חיוב בדיני שמים דומיא דפטור כלים וטמון שכתב הברכ''ש שיש חיוב לצאת ידי שמים.
* עי' בחי' הגרשש''ק דמיפשט פשיטא ליה דאע''פ שאין חיוב מזיק בהקדש, יש חיוב נהנה, בנהנה מהקדש.

בדברי התוס'

א. ברש''י בסוגיין בל''ק משמע דילפינן משור רעהו לכל האבות, וכן מפורש ברש''י דף ט' ב', ואין פירכא מה לשור שפטור בח''נ, ומאידך בתוס' כאן מבואר דא''א ללמוד משור לחוד, אלא נלמד מאדם שור ובור, והיה נראה בתוס' דהפטור הוא במה שהדבר קדוש, ופטור כשאר ההלכותיהן, ככלים בבור וטמון באש, ולכן שייך פירכא, משא''כ לרש''י דגלי קרא דאין חיוב תשלומין לרשות הקדש, לא שייך פירכא, ויש לדחות דאף לתוס' הוא פטור לרשות הקדש ואפילו הכי שייך פירכא, דרק במה קל פטור לשלם לרשות הקדש.

ב. תוס' הוכיחו מבור, ושם הרי התשלומין להדיוט, כמו ששור שנגח שור פסולי המוקדשים חייב להדיוט, ובע''כ פטור פסולי המוקדשים בבור, הוא פטור בדבר קדוש, ותוס למדו משם לשאר האבות, ולכא' מוכח דהפטר הוא על דבר קדוש.

ג. ואין לומר דהמיעוט בבור הוא דאין חיוב תשלומין למי שאין לו בעלות גמורה על הדבר, דהרי אינו יכול להאכילו לכלבים, דהרי במזיק הקדש א''א לומר כן, דהרי הכל שייך להקדש והיאך ילפינן מבור לפטור, וע''כ דהםטור משום שהדבר קדוש.

ד. וצ''ע ממש''כ תוס' דילפינן דאדם שהזיק הקדש פטור, מתרומה, והרי בתרומה אין הפטור משום שהוא דבר קדוש, מדחזינן דחייב לשלם לכהן מדין מזיק, וע''כ המיעוט בתשלומי תרומה אינו משום שהדבר קדוש, דאדרבא מחמת שהוא קדוש חייב האוכל תרומה תשלומי תרומה, שענינו לכא' להחזיר לקדושת תרומה מה שאכל, ומיעטה התורה שרק האוכל חייב ולא המזיק, דהמזיק א''צ להחזיר לקדושת תרומה מה שאכל, וא''כ הקדש שנלמד משם הוא גם שא''צ להחזיר לגבוה מה שהזיק, ולא שבדבר קדוש אין חיוב נזקין, וא''ת היאך ילפינן מתרומה שאין הפסד ממון לרשות גבוה, להקדש שיש הפסד לרשות גבוה, וצ''ל דמקשינן דפטור, וילפינן דכשם שהלוקח מקדושת תרומה פטור, הלוקח מרשות גבוה פטור - על פי דברי הגר''ח דמעילה חיובו על גזילת רשות הקדש, דאל''כ והחיוב על שמעל בקדושת הקדש, אין מובן כלל כיצד לומדים שמזיק רשות הקדש פטור, אולי רק המועל בקדושת הקדש פטור - אך ודאי אינו מיעוט בחפצא, וא''כ צע''ג כיצד כתבו תוס' דנלמד מאדם ובור, הא הפטור שונה לגמרי, דבאדם פטור על הזק רשות הקדש, ובבור פטור על הזק דבר קדוש.

ה. עוד צ''ב ממש''כ תוס' בדף כ''ג א' דלא שייך לפטור טמון באדם, דלא מצינו הלכותיהן באדם, וא''כ ע''כ הא דאדם פטור במזיק הקדש הוא פטור על הזק רשות הקדש, ואולי יש לדחות דכוונת התוס' בדף כ''ג א' דלא שייך פטור באדם ולא בשאר אבות, אך כשההלכותיהן בכולם שייך פטור גם באדם, עי''ל דאילו היה פטור בטמון באש, מהלכותיהן, כיצד בכל אדם המזיק אין פטור טמון, והיאך יש פטור רק באשו משום חציו.

ו. עי' רמב''ן בגיטין דמבואר בדבריו דמפגל חייב לבעל הקרבן, ומבואר שהפטור רק על מה שהזיק את רשות הקדש, ואפילו הכי כתב דלומדים מבור וקרן לפטור מזיק הקדש, ובבור הפטור הוא במה שהזיק דבר קדוש, וצ''ע.