מראי_מקומות_שיח_6
קטגוריות: שו_ע / אורח חיים / הלכות שבת - הרב יהושע ננקינסקי

**סימן שיח ס"ה**

בכדי להבין את דברי היראים בסעיף ה' רצוי ללמוד את הגמ' בפסחים מא. מה שצוין בב"י, וכן הגמ' בברכות לח:.

ס"ה מקורו מדברי היראים ויש בד"ז שני נידונים.

1. הרי דבר יבש שנתבשל לכו"ע אין בישול אחר בישול בזה חידש היראים שיש **בישול אחר אפיה** [וכן אפיה אחר בישול].
2. הרי כלי שני לא מבשל ומותר ליתן מים ושמן לא מבושלים לתוך כלי שני, בזה **חידש** ד**חיישינן לקלי הבישול**.

היות ומצינו שיש דברים שכלי שני מבשל כגון קוליס האיספנין וכן לחד מ"ד בגמרא, מלח מתבשל בכלי שני, לכן חוששים לכל דבר שהוא מקלי הבישול מלבד מה שמבואר בגמ' שהם לא קלי דהיינו מים ושמן [וי"א דכל משקין לא מתבשלים בכלי שני וכן דברי המחבר סי"ג "מותר ליתן קיתון של מים או של שאר משקין בכלי שני וכו'].

המחבר בס"ה מביא את היראים ומביא **יש מתירין** הרמ"א מסביר שמתירין בכלי שני לחוד אבל לא שחולק על החידוש של בישול אחר אפיה ועיין ביאור הגר"א שג"כ מפרש שהמחבר חולק על כלי שני, וא"כ דעת המחבר שמביא את החולקים זה רק שלא לחוש שכל דבר נכנס לקלי הבישול.

ובחידוש א' של היראים שיש בישול אחר אפיה לא פליג, ולפ"ז יוצא דחולק על תוס' שאוסר לתת בכלי שני מצד מחזי, דהרי גם כאן הדבר בעצמותו בר בישול ובכ"ר אסור, ובכ"ז בכ"ש מתירים ולא אסרינן מצד מחזי.

בביאור הגולה מציין על דברי השו"ע "יש מתירין" מרדכי, וא"כ דעת הי"א לחלוק על החידוש של בישול אחר אפיה, ולפ"ז אין לנו **גילוי בדעת המחבר האם נחשוש לקלי הבישול בכל דבר** [ועיין פמ"ג שהבין כך בדברי השו"ע].

**האם בכל דבר חששו לקלי הבישול**

עיין בחזו"א [נב-יח] דאין לחוש לכל דבר היות ומצינו בגמ' דמים ושמן לא מתבשלין בכ"ש, מנלן לחדש דכל דבר מתבשל בכ"ש, וכל דברי היראים זה רק **בפת** שהיא נוחה להתבשל אבל לא בכל דבר [בס"ק סט גבי **ביצה** מחמיר גם בכלי שני עי"ש].

במשנ"ב [ס"ק מה] אסר [לדעת היראים] **כל דבר**, שכל דבר חיישינן לקלי הבישול.

**קלי הבישול בכלי שלישי**

בפמ"ג [א"א לה] משמע **שכלי שלישי לא מבשל** והובא במ"ב ס"ק מז [וכן ס"ק מב] ועיין בחזו"א [נב-יט] שלא מצינו מקור לחלק בין כלי שני לכלי שלישי וכו', "ומיהו כיון שאינו אלא חומרא במה שנהגו נהגו ועל הרוב אין כלי שלישי י"ס לכל הקילו" ונפק"מ בדברים שהם **ודאי קלי הבישול שאוסר גם בכלי שלישי.**

**יד נכוית**

חידוש של הח"א [כלל כ-ד] גם בכלי שני אם זה דרגת חום של יד נכוית, מקורו א. מירושלמי וכן נפסק ברמב"ם [הלכ' מעשר כג-טו], ב. וכן מדבר הטור [בסימן שיח] מאמבטי שמבשל בכלי שני.

המ"ב מביא את חידוש הנ"ל [בס"ק מ"ח] וכן בסימן שיט ס"ב בביאה"ל ד"ה חיב.

ובחזו"א [נב-יט] מביא שגמ' דידן פליג על חידוש הנ"ל אבל "מ"מ קשה להקל באיסור שבת" ובסוף דבריו וכן להח"א המחמיר ביד נכוית בו אף בכלי שלישי אסור".

**נמצינו למדים שנתינת דבר לא מבושל לכלי שני צריכים ליזהר.**

1. **מתבשל בכלי שני מצד קלי הבישול, ומים ושמן מותר [דזה מצינו בגמ' דאינם קלים].**
2. **מצד מחזי כמבשל [איסור מדרבנן] ובזה מותר תבלין דאין מחזי, וכן דבר לח שמתערב אין בזה מחזי [פמ"ג א"א לב].**
3. **מצד יד נכוית [חשש דאוריתא לחידוש הח"א].**
4. **מצד דבר גוש דהיינו אם בתוך הר"ש יש דבר גושי הוא יכול לבשל גם בכלי שני [ויבואר לקמן בעז"ה].**

★עיין ביאה"ל [סט"ו ד"ה והוא יבש] שהקשה איך מותר ליתן דבר מבושל כנגד המדורה למה לא חשש לצלי אחר בישול עי"ש.

ובחזו"א [לז-יד] וז"ל "וע"כ צ"ל דכל שלא יבוא **לטעם צלי ממש** אלא שנתיבש קצת אין בזה בישול אחר בישול וכו'.

★צלי אחר אפיה

המ"א בס"ק יז מתיר לשים דבר אפוי ע"י האש וביאר ה"מחצית השקל" **דאפוי דינו כצלי** וא"כ הוי אפיה אחר אפיה, ופמ"ג [משב"ז יז] אוסר צלי אחר אפיה.

★גבי בישל ואח"כ צלה ורוצה לבשלו בשבת, עיין פמ"ג וביאה"ל.

★בישול אחר טיגון עיין פמ"ג משב"ז-ז, ונפק"מ לעירוי מכ"ר ע"ג בלינצ'ס שטוגנו.