בישול והנאה בבב_ח דרבנן
קטגוריות: ש_ס / מא חולין / חולין - הרב וורצל / כל הבשר / בשר בחלב

חולין קד. בישול והנאה בבב"ח דרבנן

**א. בישול עוף בחלב-**

בר"מ פ"ט מאכ"א ובשו"ע פז-ג כתבו שכל איסור בישול אינו אלא בבשר בהמה אבל בעוף שאיסורו מדרבנן להלכה [דלא כהתוס' קד: דקי"ל כמ"ד בשר עוף דאורייתא] לא גזרו בו אלא באכילתו ולא באיסור הנאה ובישול, והוסיף בלח"מ דרק באכילה יש בה תאוה לכך גזרו משא"כ בבישול והנאה אין כ"כ תאוה ואין לחוש שיכשל בזה.

[ועיין בש"ך הביא דעת הב"ח ויש"ש שצריך לחוש לשיטת התוס' להחמיר דבשר עוף מה"ת וממילא יש בו איסור בישול והנאה].

ובמ"מ הק' מסוגיין דמבואר במתני' דבשר עוף אסור בבישול ומוקי לה ר"א בגמ' כמ"ד דאיסור בשר עוף דרבנן, מבואר דאף בבישול נאסר, וכתב המ"מ דצ"ל דלבשל ולאכול קאמר, ועיין בב"ח משה"ק ע"ז, וע"ע בריטב"א ורשב"א שכתבו דבמתני' מבואר שיש איסור בישול בבשר עוף מדרבנן דלא כהר"מ, וצ"ב דעת הר"מ.

**ב. ד' המנחת אליהו ביישוב ד' הר"מ-**

ובס' מנחת אליהו [להגר"י קוליץ] ב-כט (שו"ר שקדם לו במרחשת א-ל בכ"ז) כתב ליישב דהנה פליגי תנאי ואמוראי לקמן מנ"ל איסור בישול בב"ח, דתדר"י יליף לה מלא תבשל ג' פעמים אחד לאכילה ואחד הנאה ואחד איסור בישול, אבל ר' אשי בדף קיד: יליף לה מלא תאכל כל תועבה כל שתעבתי לך הרי הוא בבל יאכל, ולדעת תדר"י הרי הם ג' איסורין שונים ושפיר י"ל שלא גזרו אלא באיסור אכילה ולא איסור הנאה ובישול, אבל לר' אשי הרי כל האיסור אכילה הוא תולדה מאיסור בישול דחשיב כל שתעבתי וא"כ אין לחז"ל לגזור רק איסור אכילה בלא בישול ולדידיה וודאי ע"כ גזרו אף בבישול, שרק עי"ז ייאסר באכילה.

ולפי"ז אשה"ט, דהנה כבר נתקשו בתוס' מעיקרא מאי ס"ד דסוגיין דלא אוקי למתני' כר"א דאיכא איסור בישול מדרבנן?

ולהנ"ל אשה"ט דאדרבה זהו מקורו של הר"מ שלא גזרו חז"ל איסור בישול בבשר עוף דרבנן ולכך לא אוקי למתני' בזה, וכבר עמד בזה בביה"ל ב-י שהוא מקור להר"מ.

אלא דס"ל להר"מ דה"מ לתדר"י הרי י"ל כש"כ הלח"מ שלא גזרו איסור בישול בבשר עוף שהרי אין בו תאוה, אבל לר' אשי לשיטתו הרי ע"כ גזרו גם על איסור בישול דאל"כ אין כאן איסור אכילה כלל, ולשיטתו שפיר העמיד למתני' באיסור בישול אף בבשר עוף.

אבל הר"מ ושו"ע פסקו כתדר"י דילפינן מלא תבשל ג' פעמים ולפי"ז שפיר פסקו כסתמא דסוגיין דבס"ד מבואר שאין איסור בישול בבשר עוף מדלא אוקי למתני' כר"א.

ומסתברא דאף לר"א דאיכא איסור בישול בעוף מדרבנן מ"מ איסור הנאה ליכא דבזה אין טעם לגזור אף לדידיה ורק איסור בישול ע"כ גזרו כדי שיהיה אסור באכילה [ועיין ביה"ל ב-י מש"כ בזה עפ"י דרכו דר"א לשיטתו באופן אחר].

ויש להוסיף לבאר בדרך אחרת קצת, דהנה פסק הר"מ ריש פ"ט דבב"ח אסור באכילה והנאה, ובה"ב הוסיף הר"מ דמה שהוציאה תורה בלשון בישול הוא משום דאתא למימר דאף בישול נאסר וכ"ש אכילה, וכמו בבת בתו שלא הזכירה תורה איסור בתו אחר שכבר הוזכר שבת בתו אסורה ה"נ לא הוזכר איסור אכילה והנאה, וכ"כ בהל' טו"מ לענין טומאת משא במת דכתבה תורה שבאוהל מטמא וכ"ש במשא.

וצ"ב דתינח לענין בתו וטו"מ שפיר אבל לענין בישול ואכילה מה"ת שאם נאסר בבישול יהיה אסור גם באכילה דלמא לא אסרה תורה אלא כמו כלאים שיש איסור על יצירת בב"ח אבל לא על האכילה?

וכתב בכס"מ דכל האיסור של בישול הוא סייג של התורה שלא יבוא לאוכלו לכך יש ללמוד מדאסרה תורה בישול כ"ש אכילה.

ולפי"ז י"ל מהלך הנ"ל בשיטת הר"מ אבל בנו"א, דעיקר טעם הר"מ דלא גזרו על בשר עוף בבישול אינו כש"כ הלח"מ שאין בו תאוה אלא דעיקר דין בישול הוא סייג ובשר עוף נמי הוא סייג והוי כעין גזירה לגזירה ולא גזרו בזה.

ולפי"ז פשוט דכל ד' הכס"מ דאיסור בישול הוא אטו אכילה אינו אלא בדעת תדר"י דילפינן מלא תבשל אבל לדעת ר"א דעיקר איסורו הוא משום כל שתעבתי הרי וודאי איסור בישול אינו ענין לסייג דאכילה ושפיר גזרו זה אף בבשר עוף.

אבל באמת צ"ע לומר כן שהרי באיסור הנאה וודאי אינו סייג לאכילה ומ"מ ס"ל להר"מ שלא גזרו בבשר עוף, וע"כ כטעם הלח"מ ודלא כמהלך זה.

**ג. גדר איסור בישול אטו אכילה-**

ובעיקר ד' הכס"מ יש להביא מקור לדבריו, עי' בגמ' קיד. דאיכא מ"ד דאין לוקה בבישול נבילה או חלב (תרבא) בחלב כיון דעל אכילה לא לקי אבישול נמי לא לקי, ובתוס' ד"ה כיון הק' אימא איפכא כיון דאבישול לקי אאכילה נמי לקי, אבל לד' הכס"מ א"ש שאין כוונת הגמ' להיקש מסויים, אלא דכיון דעיקר איסור בישול הוא סייג דאכילה כל היכא דאין איסור אכילה לא חייל נמי איסור בישול, ול"ש למימר איפכא.

[ומ"מ להלכה מבואר בר"מ כאידך מ"ד דאף אם אאחע"א יש בו איסור בישול, ואי"ז סתירה ליסוד הכס"מ דרק במינים שאין בהם איסור אכילה בזה אין איסור בישול, אבל היכא שכל דינו הוא משום אאחע"א שפיר אית ביה איסור בישול, ופשוט, אח"כ ראיתי בהר צבי יו"ד-עט תמה בזה].

והנה בפר"ח פז-א הביא ד' התרגום דמתרגם בכל מקום לא תבשל-לא תיכלון, ותמה ע"ז בפר"ח דהא קי"ל אחד לאכילה ואחד להנאה, וכתב דכוונת התרגום לומר שלא אסרה תורה אלא בבישול שאכלו לבסוף ואז למפרע עובר גם על הבישול וגם על האכילה [וכעי"ז קידושין עח. קידש ובעל], ויתבארו דבריו היטיב עפי"ד הכס"מ, ועיין לקמן משי"ת עוד בד' התרגום.

ועיין בר"ן רי"פ כל הבשר שכתב להדיא שיש איסור בבישול אף בלא אכילה ושלא כד' התרגום עפי"ד הפר"ח.

וע"ע בדובב משרים-ל שדן לענין שריפת חמץ ששורפים בב"ח יחד או בבדיקה כימית שעושין בבישול בב"ח, ודן להתיר משום שכל האיסור הוא בבישול ע"מ לאוכלו וזה עפי"ד הכס"מ הנ"ל, אבל בד' הפמ"ג שהבאנו במקו"א גבי נר חנוכה מבואר דאף במדליק נ"ח שאינו מיועד לאכילה מ"מ אית ביה איסור בישול בב"ח, וכ"פ המ"ב והבאנו במקו"א, וע"ע בשו"ת הר צבי יו"ד-עט עוד ראיות לאסור והביא מד' הרמ"א פז-ו גבי כלי לחפיפת הראש שאסר משום בישול אף שהוא פגום ואינו עומד לאכילה.

**ד. ג' פעמים לא תבשל-**

קטו: ג"פ לא תבשל אחד לאיסור בישול ואחד לאיסור אכילה ואחד לאיסור הנאה, אבל בטור רסי' פז הביא הדברים להיפך אחד לאיסור אכילה ואחד לאיסור הנאה ואחד לבישול, וצ"ב דבריו.

וע"ע רש"י (ביצה יב. מכות כא:) גבי מבשל גיד בחלב שעובר משום בב"ח וכתב רש"י משום דג"פ כתיב אחד לאיסור אכילה ואחד להנאה ואחד לבישול, וצ"ב למה הוצרך לזה והרי בבישול איירי ובזה אף בלא ג"פ היה עובר?

וי"ל עפ"י המבואר בפר"ח שהבאנו שיש מקום לומר שאינו עובר אלא אם בשלו ואכלו, וא"כ י"ל דאי לא כתיב אלא לא תבשל הו"א שלא תבשל היינו דוקא אם אכלו, אבל לבתר דכתיב ג"פ וחד לאיסור אכילה הרי אייתר קרא דבישול לומר דלוקה אף בלא אכילה [ולא מוקמינן ללאוי יתירי].

ובזה א"ש ד' רש"י דאף לענין בישול הצריך לומר דג"פ כתיב לא תבשל דאל"ה לא היה עובר בבישול לחודיה רק ע"י אכילה.

ויתכן שזהו ג"כ כוונת הטור לומר דבישול בלא אכילה נמי עובר, וזה שמענו רק אחר שיש כבר לא תבשל לאיסור אכילה אח"כ יש ללמוד עוד לאיסור בישול היינו לחודיה.

ובאמת לפי"ז יתכן לפרש גם ד' התרגום דתרגם לא תבשל לא תיכלון דעיקר משמעות התיבה הוא בישול ואכילה אבל לדינא כיון דמייתר לן קראי אמרינן שיש איסור בישול גם בלא אכילה, ואי"צ לד' הפר"ח לומר דגם לדינא אינו עובר אלא באכילה, ודו"ק.

**ה. בקו' הרא"ם תיפו"ל משום לא תאכל כל תועבה-**

בעיקר הגמ' שהוצרכה לג"פ לא תבשל צ"ע למה באמת לא ילפינן מילפותא דר"א דכל שתעבתי וכו'.

כמו"כ ברש"י דברים יד-ג "לא תאכל כל תועבה"-כגון בב"ח, ונתקשו בדברי דוד להט"ז וברא"ם א"כ למה הוצרך לילפותא דג"פ לא תבשל.

וכתבו בכו"פ פז-א וצל"ח חולין קיד: דסתמא דתלמודא לית ליה דרשא דכל שתעבתי ורק רב אשי ס"ל כן, וכ"כ המאירי שם בשם י"מ.

אמנם זה לא יעלה ארוכה לד' רש"י עה"ת שהביא דרשא דכל שתעבתי ומ"מ הוצרך לג"פ לא תבשל, וע"ז שפיר הק' הרא"ם [וכש"כ לבאר כוונתו בפתיחה לס' גינ"ו].

א. וברא"ם תי' דנפק"מ ללקות עליו, דאי משום לא תאכל כל תועבה הוי לאו שבכללות ואינו לוקה.

אבל בכו"פ פז-א הק' תינח איסור אכילה אבל באיסוה"נ שיטת הר"מ שאין בו מלקות (ונחלקו האחרונים אם גם לענין בב"ח כן, ואכ"מ וקו' זו כפי הכרעת רוב אחרונים דמשמעות ד' הר"מ בכ"ד שאין בו מלקות) א"כ ל"ל לא תבשל[[1]](#footnote-2).

ב. ועיין בתפא"י קיד: משכ"ב דס"ד דדוקא ע"י עבירה נאסר, וכעי"ז בכו"פ דאם מבשל לחולה לא חשיב תועבה ואינו נאסר, וכ"ז דוחק דבפשוטו לר"א קיד: דיליף מקרא דלא תאכל כל תועבה הרי גם בפקו"נ חשיב תועבה בעצם הלאו אף שהאדם אינו עושה עבירה, ושו"ר כן באמ"ב בב"ח-א שהביא מרש"י קיד: דאף עכו"ם או קטן שמבשל הוא בכלל תועבה וכתב דה"נ בפקו"נ, עיי"ש.

וכעי"ז בהג' רעק"א רסי' פז מש"כ לתרץ דנפק"מ לבישל חצי זית ועוד חצי זית ואח"כ צירפן שיש בהם איסור אכילה אף שלא עבר באיסור בישול, ואכ"מ.

ג. עוד כתב רעק"א לתרץ [וכ"כ חת" חולין קח:] דאי משום לא תאכל כל תועבה הו"א דרך אכילתו דוקא אבל כיון דילפינן ליה מלא תבשל הרי אף שלא כדר"ה חייב כדאמרינן פסחים כד:], וכש"כ הר"מ סה"מ ל"ת-קפז המקור לחייב שלא כדר"א משום דילפינן מלא תבשל.

ועי' בפי' ר' חיים פלטיאל עה"ת שתי' בזה"ל:"וי"ל דלא כתיב בפי' אכילה", ואולי כוונתו לתי' זה.

ובספר הכתב והקבלה הוסיף לבאר בזה חידוש גדול דכיון דילפינן ליה מקרא דלא תבשל חזינן דעיקר האיסור אכילה הוא משום דהוי כבישול בתוך מעיו וקפיד קרא על בישול שבמעיו לכך חייב גם שלא כדר"א, אמנם זה דבר חידוש בגדר הלאו דאכילה מתורת בישול [וצ"ע לענין איסוה"נ].

ועי' באמ"ב בב"ח-א מש"כ עוד תי' בזה.

1. ובאמת בלשון הרא"ם מבואר שלא כתב כן אלא לענין אכילה ולא בהנאה, ועי' שעה"מ פ"ה יסוה"ת ה"ה דמאיסוה"נ לא הוקשה להרא"ם כלל דס"ד ללמוד מטריפה בג"ש שמותר בהנאה וכל הקו' הוא באיסור אכילה וע"ז תי' הרא"ם שפיר.

   אמנם בגו"א הביא קו' הרא"ם על איסוה"נ והביא ע"ז תי' הרא"ם ושלא כדעת שעה"מ. [↑](#footnote-ref-2)