חוקות הגויים קפא טז
קטגוריות: כללי / שיעורי הרב צבי ובר / יורה דעה / חוקות הגויים קעח עד קפב

**­שיעורי הלכה**

*יורה דעה*

*סי' קפא, יא- קפב, א*

**שיעור טז'**

**הדינים הנידונים:**

* מכונות גילוח בימינו.
* שיער שבגופו להעבירו אם אסור מה"ת או מדרבנן.
* לקצרו, להעביר שיער ממקצת איבר.
* גילוח ע"י משחה.
* בדברים שגם הגברים נוהגים להסיר השיער שם.

**הקפת הראש**

**ממורינו הגאון רבי רפאל צבי ובר שליט"א**

**השיעורים נמסרים במוצש"ק בית הכנסת 'בית תפילה' נוה יעקב ירושלים**

## שימוש שמכונות גילוח בימינו

ראינו לסכם הדינים לעניין מכונות גילוח: הנה זה ברור שאם הסכין של המכונה נוגעת בבשר, הרי זה איסור גמור מן התורה. אלא שגם אם אינו נוגע בבשר ממש, אבל אחר הגילוח נשאר בשר חלק ולא נרגש שם שיער כלל, באנו למחלוקת ראשונים, שהרי לכמה ראשונים כל ההיתר במספריים הוא דוקא משום שנשאר מעט מן השערות, וכמו שנתבאר לעיל (שיעור טו), וכן נקט המשנ"ב להלכה (בביאור הלכה סי' רנא ס"ב ד"ה אפילו).

## דרך בדיקת המכונה אם כשירה היא

ודעת הגריש"א שיכול לבדוק ע"י שמעביר את היד על מקום הגילוח, ואם הוא מרגיש מעט מהשערות הרי זה מותר, שהרי כבר אינו ממש כתער. אמנם העירו ע"ז שעדיין אין זה מספיק, שהרי אף שרוב השערות נשאר מהם מעט מהשיער ומרגיש אותם, מ"מ אפשר שיש כמה שערות שהוריד לגמרי, ועל כל שיער ושיער יש איסור. והעצה לזה, שיספור כמות של שערות במקום מסויים, ויבדוק אח"כ לידע אם מרגישים את אותו מספר שערות שהיו קודם כן.

וכבר נתבאר לעיל (שיעור יג) שיש שהיו עושים את הבדיקות על גב היד, אבל נראה שאין לסמוך ע"ז מאחר שהעור שבידו אינו רך כל כך כמו עור הפנים, ואינו נכנס היטב לתוך החורים של הרשת. ולכן צריך לבדוק על עור פנים של גוי, ונתבאר לעיל (בשיעור שם) שאין איסור בזה.

ומכונות גילוח שהם ע"י רשת דקה, יש שטענו [אחרי הבדיקות] שצריך שתהיה הרשת בעובי של 0.37 מ"מ, ויש מקילים בשיעור 0.32 מ"מ, ויש אומרים 0.25, ובנוסף צריך לבדוק את בחורים הרשת, שאם החור גדול קצת, יכול להיכנס שם העור ואז הסכין נוגע בעור בשעת החיתוך של השיער, והוי ממש תער.

וע"י מכונת תספורת אין חשש, אך אם משפילים את הסכין בזוית שהוא נוגע בבשר, צריך לבדוק אם לא נוגע בבשר. וידוע בשם החזו"א שאסר את כל המכונות גילוח, וכן שמענו להדיא מהרב ברמן, משום שזה תער, וכן מטו בשם הסטייפלער ולא רצה לכתוב על זה.

## גילוח ע"י משחה

ולגבי גילוח בסם. עי' בספר בית הלל (סק"ב) שכתב שלא לגלח בסם, אך האחרונים הסכימו שאין איסור בזה. אולם בנודע ביהודה (יו"ד תניינא סו"ס פא, בתשובה מבן המחבר) הזהיר שכשמוריד את המשחה מפניו וגורר את השערות, צריך ליזהר שלא יוריד ע"י דבר חד, כי יש שערות שעדיין מחוברות והם יורדות ע"י הדבר החד והוי תער. אמנם בדבר שאינו יכול לחתוך, אין איסור להעביר אותו על בשרו כדי להסיר את הסם. ואף שעי"ז חותך את השערות, אינו חותכו, אלא רק תולשו מעיקר, והוי כמלקט ורהיטני ושרי.

# סימן קפב

[סעיף א] המעביר שער בית שחי ובית הערוה, אפילו במספרים כעין תער, היו מכין אותו מכת מרדות.

## האיסור להעביר שיער מגופו

בגמרא בנזיר (מח:) אמר רב מיקל אדם כל גופו בתער, מיתיבי המעביר בית השחי ובית הערוה הרי זה לוקה, הא בתער הא במספרים, והא רב נמי בתער קאמר, כעין תער. זו גירסת הספרים. ולגירסא זו משמע, שאפילו בשיער בית השחי ובית הערוה אין אסור ע"י מספריים, אבל בתער אסור אף בשאר אברים, ונמצא שאין חילוק בין שיער בית השחי לשיער שאר אברים.

אבל גירסת הבה"ג שכשהקשו על רב מהברייתא שאסור להעביר שיער בית השחי ובית הערוה, תירצו כך: כי קאמר רב בשאר אברים אבל בית השחי ובית הערוה לא אמר, והיינו שכל מה שאמר רב שמעביר אדם כל גופו בתער, מיירי בשאר אברים, אבל באמת בבית השחי אסור. ולגירסא זו שיער שאר אברים שרי אף ע"י תער, ובבית השחי אסור בתער, אבל לא נתבאר אם לשיטה זו מותר ע"י מספריים. אולם הרא"ש (מכות פ"ג סי' ד) כתב שלשיטה זו אסור בשיער בית הערוה אפי' ע"י מספריים.

ולהלכה פסק השו"ע לחומרא כב' הדעות, שכתב לאסור בשיער שאר אברים בתער, וזה נכון לפי גירסת הספרים שבפנינו. ובשיער בית השחי ובית הערוה פסק לאסור אפילו במספריים, וזה כגירסת ההלכות גדולות.

## לחתוך מעט מהשיער

והנה הרשב"א (שו"ת ח"א סי' קו) כתב להחמיר אפילו לחתוך מעט. אך עי' רעק"א שציין לפרח שושן וכן פסקו כמה אחרונים שלקצר מעט את שערותיו שרי. ואם המנהג הוא שהגברים נוהגים כן לקצר שערותיהם, ודאי יש להקל [ואף שהמחבר מחמיר בזה כמבואר לקמן, יש לסמוך להקל בצירוף הדעות דבנוהגים שרי].

## גילוח גופו בסם

ולעניין גילוח כל גופו בסם. עי' שטמ"ק (נזיר נח: ד"ה ומהני) בשם הר"ר עזריאל דאסור גם במלקט ורהיטני, דמשמע דעתו שהאיסור אינו על המעשה גילוח, אלא על התוצאה, וכיון שבפועל הוא נראה כמו בתער, לכן אסור. ולפי זה ה"ה דאסור לגלח בסם, והאיסור לגלח בסם הוא בכל הגוף שע"י הסם לא נשאר כלל שיער.

## רופא שבא להסיר שערות קודם ניתוח

והנה מצוי שלפני ניתוח בבית החולים מסירים את כל השיער באזור הניתוח, ויש מקומות שמסירים את השערות במכונת גילוח עד שנעשה שם חלק, ולכאורה יש בזה איסור כיון שהוא כתער בכל הגוף. ואמנם במקום שיש פיקוח נפש לעשות את ניתוח ודאי יש להקל [ואף שאפשר שיעשו ע"י מכונת תספורת הרי לא ישמעו לו בזה].

## מסיר רק במקומות מסויימים

ויש עוד קולא ע"פ הים של שלמה (בפרק יב סעיף יז) שכתב דכיון שכל האיסור הוא מחמת תיקוני נשים, א"כ אם מוריד רק חלק משערותיו אין בזה איסור כלל, כיון שאין בזה מדרכי היופי. וכן משמע בהגהות ט"ז כאן שכתב שבמקצת איבר אין איסור אף בתער. ולכן כדאי לבקש שלא יורידו את כל השערות באותו מקום [אלא שיש להעיר לפי דברי המהרש"ל, מהא דאיתא בסעי' ג' שאסור לחוך בידו כדי להסירו, והרי אין איסור אלא כשמוריד הכל, וצ"ל שלא יחוף בגוונא שדעתו להוריד כל השיער].

## החופף שערו ומסיר ע"י החפיפה שערות

כתב השלטי גבורים (מכות דף ד מדפי הרי"ף) שאם חופף את השער ועי"ז יורדים השערות אין איסור כיון שאינו מתכוין. ולכאורה צ"ע מה בכך שאינו מתכוין הרי האיסור הוא לעשות את התוצאה שיהיה בלא שערות כתיקוני נשים [וכמו שהבאנו לעיל מהשיטמ"ק לאסור בסם והיינו כי העיקר הוא התוצאה], וא"כ מה בכך שאינו מתכוין הרי למעשה הוא הגיע לתוצאה שהוא בלא שערות [ועיין בתשובות הגריש"א (ח"א סי' פא) שהקשה כן].

וגם קשה דכיון שאינו מוריד את כל השערות הא נתבאר לעיל דעת מהרש"ל שדוקא אם מוריד כל שערותיו יש איסור ובלא זה אינו כתיקוני נשים.

## איסור הסרת שיער מבית השחי מה"ת או מדרבנן

ועיקר איסור הסרת שיער בבית השחי ובית הערוה, נחלקו בגמרא (נזיר נט.) אם אסור מהתורה או מדרבנן, והסמ"ג (לאווין ס) פסק שאסור מהתורה, אבל הרמב"ם פסק (ה' ע"ז פי"ב ה"ט) שאינו אסור אלא מדברי סופרים. והטעם שאין אסור מהתורה, משום שהתורה אסרה שלא ילבש גבר שמלת אשה שהוא דבר המביא לידי תועבה, אבל תיקון שהוא במקום מסתור אינו אסור מהתורה [ובב"ח ביאר באופן אחר, כיון שהסרת בית הערוה הוא אינו יפוי אלא הסרת מיאוס].

במקום שמעבירין אותו גם האנשים, אם העביר אין מכין אותו. **הגה: ואפילו לכתחלה שרי. רק החברים נמנעים בכל מקום.**

## כשיש גם גברים שרגילים להעביר שיער

כתב הרמב"ם (ע"ז יב, ט) במה דברים אמורים במקום שאין מעבירין אותו אלא נשים כדי שלא יתקן עצמו תיקון נשים, אבל במקום שמעבירין השיער הנשים ואנשים אם העביר אין מכין אותו. ומשמע שאין מכין אותו אבל יש בזה איסור, וכן משמעות המחבר, אבל הרמ"א פסק שמותר גם לכתחילה, ורק החברים נמנעים וכן מוכח בסוגיא (נזיר שם) שרצו להעניש אחד עד שראו שיש לו שיער בבית השחי והבינו שהוא מהחברים, ומוכח שכל בני אדם שבאותה תקופה היו מורידים את השערות בבית השחי, ולכך היה לסימן שהוא מהחברים.

## מנהג שהתחיל ע"י איסור

והנה רע"א העתיק מהפרישה שנסתפק אם מנהג זה התחיל ע"י גוים דוקא, או אפילו ע"י ישראל, והטעם בספיקו, כי יש סברא לומר שאם התחילו בזה ישראל, כיון שהיה כבר מתחילה ע"י איסור, והוא למד מזה שעשה באיסור, אין להקל. ואף שלכאו' הוא דבר שאינו מובן מסברא דמה בך שבתחילה היה באיסור, הא עכ"פ עכשיו אינו מנהג הנשים. מ"מ מצינו כעי"ז ברמב"ן (בשבת בדף נז) דדעת הר"ן שם להקל לאיש ללכת עם טבעת שאין עליה חותם, אך הרמב"ן כותב להחמיר, כיון שהראשון שהלך בזה עשה שלא כדין, וע"ש בלשונו שאין ללמוד אחר הטועים.

## במקום הצורך להקל אף לחברים כשגם גברים רגילים לעשות

אמנם מבואר בשו"ת גינת ורדים (יו"ד ח"ב כלל ו' סי' יב) שבמקום שגם גברים נוהגים כן העיקר כדעת הר"ן דאי"צ להחמיר אלא החברים. ומבואר בר"ן בע"ז (ט:) שבית רבן גמליאל התירו להם לראות במראה משום שנהגו הגברים לראות במראה ורק רבן גמליאל היה צריך להחמיר מדין 'חברים' ועל זה התירו במקום הצורך. וכתב ה"ה לעניין להעביר שיער בית השחי שמחמירים לחברים אפשר להקל במקום צער, דהיינו אם מזיע ומצטער מזה, כמו שהקלו לבית רבן גמליאל לעניין מראה.