הגעלת מקצת כלי
קטגוריות: ש_ס / מא חולין / חולין - הרב וורצל / תערובות ובב_ח / הגעלת כלים

זבחים צו: הגעלה במקצת כלי

**א. כלי שבלע מקצתו אם מועלת הגעלה בכולו-**

מבואר בסוגיא דבתרומה מהני הגעלה במקצת כלי משא"כ בקדשים החמירה תורה במו"ש בכל הכלי דוקא אף שנבלע רק דרך מקצת הכלי.

הרא"ה בבד"ה (לח.) והר"ן פסחים (ח.) הוכיחו מסוגיין דכלי שבלע איסור במקצתו מועלת הגעלה למקצת זה כדחזינן גבי תרומה דלא גרע משאר איסורין ומהני הגעלת מקצת [ורק החמירה תורה לענין מו"ש בקדשים].

הרא"ה נקט הטעם דאף שנבלע מתחילה בכולו יצא ע"י מקצתו משום כבכ"פ.

בר"ן נראה שנקט שאינו נבלע בכולו מתחילה, ונתבאר באורך ענין זה בדין חם מקצתו [אמנם מודו כו"ע שאם בלע בכולו ישירות ל"מ הגעלת מקצת].

אבל הרשב"א (בתוה"ב לח.) חלק על דבריהם ונקט דל"מ הגעלת מקצת כלי אף כשבלע רק במקצתו.

אמנם נתקשה לפי דבריו היאך מהני בתרומה הגעלת מקצת כלי, ועיי"ש מש"כ בזה דבהיתרא בלע שפיר מהני הגעלת מקצת כלי להקליש את הבליעה ושוב לא חל ביה איסורא אבל באיסורא בלע ל"מ [וממילא בב"ח מהני הגעלת מקצת כלי לכו"ע].

והוסיף דאף בתרומה יש טעם להתיר עפי"ז, עיי"ש, ודבריו אינם מבוארים וכבר תמה עליו בפר"ח קכא-טו, ועי' בינ"א-סב שיישב הסוגיא באופ"א לדעת הרשב"א.

**ב. סכינים, ודין ליבון במקצת כלי-**

פסחים ל: סכין צריך ליבון והקת בהגעלה, ולמד מזה הרשב"א דכלי שבלע ע"י מקצתו ל"מ בו הגעלת מקצת.

הרא"ה תי' דכל דבריו דמהני הגעלת מקצת הוא רק בהגעלה שתלוי בבליעה ופליטה וכבכ"פ, אבל בליבון עיקרו לשרוף את הבלוע ולא להפליטו וצריך להגעיל כולו [ומ"מ סגי בשאר הקת בהגעלה משום שלא בלע ישירות מן האש].

אמנם בט"ז קכא-ז דקדק מלשון הטור דמשמע דאף בליבון מהני, וביד יהודה סט-סו, צב-לו הביא שכ"ה במרדכי ע"ז-תתס דליבון ג"כ מפליט מכולו.

ובר"ן דחה ראיית הרשב"א באופ"א, דסכינים יש בהם שני שימושים ובקת משתמש ישירות בחמין ולכך צריך הגעלה ול"מ ליבון של שאר הסכין.

**ג. שיטות הפוסקים בקצרה-**

כתב השו"ע קכא-ו דל"מ הגעלה למקצת כלי, והרמ"א שם ובאו"ח תנא-יב הוסיף דה"מ היכא שנבלע בכולו אבל נבלע במקצת הכלי מועלת הגעלת אותו מקצת.

סתימת לשון השו"ע נקטו רוה"פ כהרשב"א דל"מ הגעלה למקצת הכלי גם כשבלע ממקצתו.

והעירו האחרונים על הרמ"א שלא כתב כן בלשון מחלוקת על השו"ע, וכנראה נקט דלשון השו"ע לא מכרעא ויל"פ לשון זו דוקא כשנבלע בכולו וכמבואר בטור, וכ"כ הגר"א דלשונו אינה מכרעת [מיהו באו"ח תנא-יב נקט הגר"א דעת השו"ע שם כהרשב"א וכתב דאזיל לטעמיה הכא].

פשט ד' הרמ"א משמע דפסק כהרא"ה דמהני הגעלת מקצת להוציא הבליעה כל שנבלע מתחילה במקצתו, כ"נ בפר"ח, וכ"נ בח"י והגר"א באו"ח, וכ"פ המ"ב שם.

אמנם במג"א ובינ"א-סב פי' דל"מ הגעלת מקצת הכלי אלא להשתמש במקצת שהוגעל ולא בכולו, ואכ"מ.

בכל האי עניינא ובדין הגעלת ידיות, עי' מש"כ בדין חם מקצתו חם כולו.