ה - סימן רנ_ז ס_א
קטגוריות: שו_ע / אורח חיים / הלכות שבת - הרב רפאל בהגר_מ שמואלביץ

איסור הטמנה אם הוא במעשה ההטמנה או אף בשהיית ההטמנה

א] המ"ב בסימן רנ"ז סק"ו כתב בשם הפמ"ג דאף אם הטמין קודם חצות בבוקר, מ"מ עביד איסורא כשמשהה בהטמנה זו על שבת ואינו מסלק קודם חשיכה, ומשמעות דבריו דבכה"ג אין האיסור במעשה ההטמנה אלא בשהיית ההטמנה, ולכאו' הוא משום דאיירי כשלא נתכוין בשעת ההטמנה להניחו בשבת, ולא עביד איסורא במעשה ההטמנה, ומ"מ אסור להשהותו בהטמנה זו, דגם שהיית ההטמנה אסורה.

אמנם הנה הביאוה"ל בסימן שכ"ו ס"ג צידד בדין מים שבסילון, דכל שאין הסילון סתום מכל צדדיו אין לאסור אף את המים שבאו שם בשבת, דכיון דהמים שבאו להסילון תיכף בעת הנחתו כבר הלכו ונשפכו להעוקא קודם השבת, ומה שבאין לו אח"כ בשבת אפשר דאין שייך עליהן שם הטמנה, דהרי הוא לא הטמינם דממילא באין מעצמן להסילון, {אך בד' הראשונים בשבת ל"ט א' משמע דלא כן, ואכמ"ל, וי"ל דלא פליגי ביסוד הדברים אלא ס"ל דכיון דהמים באו בגרמתו סגי בהכי לאיסור הטמנה}, ולכאו' מבו' מדבריו דאיסור הטמנה הוא רק במעשה ההטמנה, וע"כ כל שבאו המים מעצמן להסילון לי"ב איסורא, וזה דלא כמש"כ בסימן רנ"ז דגם שהיית ההטמנה אסורה.

וצ"ל דמש"כ הביאוה"ל שם להתיר בזה אי"ז משום דעיקר איסור הטמנה הוא רק מעשה ההטמנה ולא נאסרה שהיית ההטמנה, אלא אף דגם שהיית ההטמנה אסורה, מ"מ לא נאסר להשהות אלא מה שהטמין הוא, ולא מה שהוטמן ממילא.[[1]](#footnote-2)

אם איכא איסור הטמנה אף בדבר שהוטמן ממילא

ב] בעיקר הנידון בזה אם איכא איסור הטמנה בדבר שהוטמן ממילא, נראה דיש להוכיח ממש"כ הרמב"ן וש"ר בשבת נ"א א' דהא דמותר להטמין את הצונן הוא רק בדבר שאינו מוסיף הבל אך בדבר המוסיף הבל אסור, והוכיחו כן ממעשה דאנשי טבריא, - והנה הרי בההיא דאנשי טבריא אחר ההטמנה נתחממו המים, ואפ"ה נקטו הראשונים דכיון דבשעת ההטמנה הוו המים צוננין חשבינן לה כהטמנה דצונן, ולכאו' מוכח מזה דלא אסרו הטמנה בדבר המוסיף הבל כשהוטמן הדבר מאליו, דאל"כ מה מהני הא דבשעת ההטמנה היו המים צוננים, הרי הם מוטמנים אחר שנתחממו, ולא עדיף מהיכא שהטמינם קוף, {ואטו כשהטמינם קוף יש מקום לחלק אם הטמינם כשהם חמים או הטמינם צוננין ואח"כ נתחממו}.

ויש ללמוד כן גם ממש"כ הריטב"א בשבת מ"ז ב' בשם ר"ת דשאני היכא שמתחילה טמן הקדירה בתוך הקופה ואח"כ הניחה ע"ג הגפת דחשבינן לה כהטמנה בדבר המוסיף הבל, מהיכא שהניחה ע"ג הכירה מגולה ואח"כ הניח עליה בגדים דחשבינן לה כהטמנה בדבר שאינו מוסיף הבל, ואם נאסרה אף הטמנה דממילא, אין מקום כלל לחלק בזה, {דאטו כשהטמינם קוף יש מקום לחלק אם טמן תחילה בתוך הקופה ואח"כ הניחה ע"ג הגפת או שהניחה ע"ג הכירה מגולה ואח"כ הניח עליה בגדים}.

ג] בס' קובץ תשובות להגרי"ש אלישיב זצ"ל ח"ג סימן מ"ב כתב דאף אם הטמין בער"ש בדבר המוסיף הבל, אין עליו חיוב להוציא משם הקדירה, שהרי בגפת וזבל וכו' ליכא חשש חיתוי כלל, אלא שאסרו להטמין בהן שמא יטמין ברמץ, אך כל שכבר הטמין ליכא נפ"מ במה שישאר מוטמן, ולכאו' הוא דלא כמש"כ המ"ב דאף אם הטמין בהיתר אסור להשהות הטמנה זו בשבת, והרי דאף שהיית ההטמנה נאסרה.

ושמא מש"כ הגרי"ש דא"צ להוציא הקדירה הוא בשבת, דכיון דכבר נעשה האיסור במה שהוא מוטמן בשבת ליכא תוספת איסור בהמשך ההטמנה, אך קודם השבת צריך להוציא הקדירה, וכמש"כ המ"ב דאסור להשהות הקדירה המוטמנת, - ולכאו' הוא מוכח כן, דאף אי נימא דהאיסור הוא רק במעשה ההטמנה, לכאו' מ"מ אף אם הטמין בער"ש ע"ד להניחו מוטמן בשבת וקודם שבת נמלך והוציא את הקדירה נתקן איסור הטמנה למפרע, וא"כ ודאי דקודם השבת יש לחייבו להוציא את הקדירה, כדי שלא יעבור באיסור הטמנה.

הטמנה במקצת

ד] נחלקו הראשונים בדין הטמנה במקצת, דהרשב"א בשבת מ"ז ב' כתב דהטמנה במקצת אסורה, וכ"כ האו"ז בהל' ער"ש סימן ח' בדעת הר"ח, וכן פסק השו"ע בסימן רנ"ג ס"א, - אך האו"ז שם נחלק ע"ז, ובפשוטו דעתו דהטמנה במקצת ל"ה הטמנה, וכ"כ בספר הישר לר"ת סימן רל"ה דחמין שלנו שאנו טומנין אע"פ שיש סביבותיו מעט רמץ כגובה אצבע אין כאן איסור דהטמנה משמע שמכוסה בה רובו או כולו, וכ"כ הריטב"א והר"ן בשבת שם, וכ"כ השיטה להר"נ שם ל"ח א' בשם הרא"ה, וכ"כ החזו"א בסימן ל"ז סקי"ט ובמכתב שבסימן קנ"ו בדעת הסה"ת והסמ"ג והסמ"ק, וכן פסק הרמ"א בסימן רנ"ג ס"א.

ובטעם ההיתר דהטמנה במקצת משמע בד' ר"ת בספר הישר דהוא משום דלא מיקרי "הטמנה" אלא כשמכוסה רובו או כולו, וכל שאינו מוטמן אלא במקצת אין תורת הטמנה ע"ז, אך בד' הגר"א בסימן רנ"ג סקל"ה משמע דעיקר ההיתר דהטמנה במקצת הוא משום דמה שהחמירו בהטמנה הוא משום דלא שליט בה אוירא, וע"כ כל שאינו מוטמן אלא במקצת ושליט בה איסורא לי"ב לאיסור הטמנה.

הטמנה ברובו

ה] וכמה נפ"מ בדבר, חדא, דהנה בד' ר"ת בספר הישר שם מבו' דאף דהטמנה במקצת לא שמה הטמנה מ"מ כל שמכוסה רובו חשיב כהטמנה, - אך בד' הרשב"א והר"ן בשבת מ"ז ב' מבו' דאם הטמנה במקצת ל"ש הטמנה הרי דאף אם הטמין כולו אלא שהוא מגולה מלמעלה ל"ה הטמנה, עיי"ש, {אך מבו' בד' הר"ן שם דאם היא מכוסה מלמעלה ורק במקום הבית יד אינה מכוסה הוי הטמנה}, וכ"כ המג"א בסו"ס רנ"ט והגר"ז בקו"א סימן רנ"ז ס"ג והמ"ב בסימן רנ"ג סקס"ט ובסימן רנ"ח סוסק"ב, וכ"נ בד' החיי אדם בכלל ב' ס"ה,[[2]](#footnote-3) {ועמש"כ בזה להלן סק"ט בדעת החיי אדם והמ"ב}.

וד"ז תליא בטעם ההיתר דהטמנה במקצת, דאם התירא דהטמנה במקצת הוא משום דלא מיקריא הטמנה, יש מקום לומר דסגי במה שמכוסה רובו דחשבינן לה כהטמנה, אך אם התירא דהטמנה במקצת הוא משום דשליט בה אוירא, הרי דאף אם מכוסה רובו מ"מ כל שאין מכוסה כולו ושליט ביה אוירא לי"ב לאיסור הטמנה.

הטמנה במקצת בדבר המוסיף הבל כשמכסה הקדירה בדבר שאינו מוסיף הבל

ו] עוד נפ"מ בזה, דהנה בספר הישר שם כתב דכל שהטמין במקצת בדבר המוסיף הבל שרי אף אם הקדירה מכוסה בסדינים, משום דהסדינים אין מוסיפין הבל, - אך הב"ח בסימן רנ"ג ס"י ורנ"ז ס"ז כתב בדעת הר"ח דאף דהטמנה במקצת ל"ה הטמנה ומותר להשהות קדירה ע"ג גחלים אף כששולי הקדירה נוגעים בגחלים, מ"מ כל שהקדירה מכוסה בבגדים הו"ל כהטמנה בכולו ויש בזה לאיסורא דהטמנה בדבר המוסיף הבל, וכ"ה מוכח בד' הר"ן שהביא בשבת ל"ו ב' למש"כ הר"ח דכל דהקדירה נוגעת בגחלים הו"ל הטמנה, אף שצידד שם מ"ז ב' דהטמנה במקצת מותרת.

וגם פלוגתא זו תליא ביסוד ההיתר דהטמנה במקצת, דר"ת לטעמיה דהתירא דהטמנה במקצת הוא משום דלא מיקרי הטמנה, וע"כ ל"מ מידי הא דהקדירה מכוסה בסדינים, דמ"מ כיון דההטמנה בדבר המוסיף הבל אינה אלא במקצת לא מיקרי הטמנה בדבר המוסיף הבל, אך אם התירא דהטמנה במקצת הוא משום דשליט בה אוירא, י"ל דכל שהקדירה מכוסה בבגדים ולא שליט בה אוירא, יש לאסור משום ההטמנה בגחלים אף דהטמנה זו אינה אלא במקצת.

ז] ואמנם יש לפרש הטעם לאסור בזה בע"א, דאף דהתירא דהטמנה במקצת הוא משום דלא מיקרי הטמנה, מ"מ כל שהקדירה מכוסה בבגדים והיא טמונה כולה יש ע"ז תורת הטמנה, ואף דאין כל ההטמנה בדבר המוסיף הבל, מ"מ לאיסורא דהטמנה בדבר המוסיף הבל סגי במה שההטמנה היא גם בדבר המוסיף הבל.

אמנם הנה האליהו רבה סימן רנ"ז סקי"ז כתב בדעת הרמ"א דאסור להשהות קדירה המכוסה בגדים ע"ג גחלים כששולי הקדירה נוגעין בגחלים, אף שאין הבגדים נוגעין בקדירה ואין לאסור כלל משום ההטמנה בבגדים, (והביאו הביאוה"ל בסעיף ח' ד"ה נוגעים), - וזה מתישב רק אי נימא דהתירא דהטמנה במקצת הוא משום דשליט בה אוירא, וע"כ י"ל דכל שהקדירה מכוסה בבגדים, אף דההטמנה בבגדים אין עליה תורת הטמנה כיון שאינם נוגעים בקדירה, מ"מ כיון דכבר לא שליט בה אוירא, יש לאסור משום ההטמנה בגחלים.

הטמנה במקצת בדבר שאינו מוסיף הבל

ח] עוד נפ"מ בזה, דהנה המאמר מרדכי בסימן רנ"ח סק"ב נקט דדין הטמנה במקצת בשבת בדבר שאינו מוסיף הבל תליא בהפלוגתא בדין הטמנה במקצת בדבר המוסיף הבל, וכ"כ הבית מאיר בסימן רנ"ג ס"א והמ"ב שם סקס"ט והחזו"א בסימן רנ"ג סוסקי"ט, - אך הגר"ז בקו"א בסימן רנ"ז סק"ב כתב דהטמנה במקצת בדבר שאינו מוסיף הבל מותרת לכו"ע, ובמהדו"ב בסימן רנ"ט (ד"ה וגם ספר התרומה) צידד דהטמנה במקצת בדבר שאינו מוסיף הבל, אסורה לכו"ע, כל שמכסה מלמעלה, עיי"ש.

ולכאו' כל מקום הנידון בזה הוא אם באנו להתיר בהטמנה במקצת משום דשליט בה אוירא, ובזה יש מקום לחלק בין איור הטמנה בדבר המוסיף הבל לאיסור הטמנה בדבר שאינו מוסיף הבל, אך אם באנו להתיר בהטמנה במקצת משום דלא מיקרי הטמנה כלל, אין מקום לחלק בזה.

בדעת המ"ב בדין הטמנה ברובו

ט] נתבאר לעיל סק"ה מש"כ החיי אדם והמ"ב דהטמנה ברובו ל"ה הטמנה, וצ"ע ממש"כ החיי אדם בכלל כ' סכ"ב דלא הותר להטמין בחול המוסיף הבל אלא כשאינו מטמין רק מחציתו או שלישיתו, והביאו המ"ב בסימן רנ"ז סקמ"ג, ומבו' דכל שמטמין רובו אסור, - וראיתי לישב בזה, דשאני התם דגם למעלה הוא מכוסה בבגדים, והגם דאין לאסור משום ההטמנה בבגדים דיש אויר מפסיק ואי"ז דרך הטמנה, מ"מ כל שרובו הוא בדרך הטמנה ה"ז אסור, [ועד"ז כתב הגר"ז במהדו"ב בסימן רנ"ט (ד"ה וגם בספר התרומה) בדעת הסה"ת, עיי"ש], וכל הא דהטמנה ברובו מותרת הוא כשאינו מכוסה מלמעלה כלל, {אך בדברי החיי אדם בכלל ב' ס"ה משמע להדיא דבעינן שתגע בו ההטמנה מכל צדדיו, ולא סגי במה שרוב ההטמנה נוגעת בו, וצ"ע}.

ולמש"נ לעיל יש לפרש דהטעם בזה הוא, דהא דהטמנה במקצת מותרת הוא מתרי טעמי, גם משום דלא מיקרי הטמנה אלא כשמוטמן כולו, וגם משום דכל דשליט בה אוירא לאו הטמנה היא, והנפ"מ בזה הוא דמשום הא דלא מיקרי הטמנה אלא כשמוטמן כולו אין להתיר אלא בהטמנה במקצת אך כל שמוטמן רובו חשיב כהטמנה בכולו, וכל הא דשרי אף כשמוטמן רובו הוא משום דשליט בה אוירא, ומאידך משום הא דשליט בה אוירא אין להתיר אלא כשהוא מגולה מלמעלה, וכל הא דשרי אף שהוא מכוסה בבגדים מלמעלה דלא שליט בה אוירא הוא משום דלא מיקרי הטמנה אלא כשמוטמן כולו, וע"כ כל שמוטמן רובו וגם מכוסה בבגדים מלמעלה אסור, דכיון דהוא מוטמן רובו מיקרי הטמנה, וכיון שהוא מכוסה בבגדים מלמעלה לא שליט בה אוירא.

י] והנה לעיל סק"ה הבאנו מש"כ ר"ת בספר הישר דהטמנה ברובו אסורה, אך למש"נ אין ללמוד מדבריו לאסור בהטמנה ברובו בכל גוונא, שהרי דברי ר"ת שם קיימי בגונא דהקדירה מכוסה בבגדים ולא שליט בה אוירא, ובכה"ג הרי כל הא דשרי הוא משום דהטמנה במקצת לא מיקרי הטמנה, ובזה הוא שכתב דכל שמטמין רובו אסור, אך בגונא דאין הקדירה מוטמנת כלל אלא ברובה, י"ל דכיון דשליט בה אוירא לאו הטמנה היא.

1. וזה ע"ד שמצינו בד' הגר"ז בסימן רנ"ג סכ"ט באיסור שהיה, דכל שהשהה ע"י נכרי אין האיסור בזה אלא מדינא דאמירה לנכרי, {ונתבאר בגליון מס' 2 פלוגתת רבוותא בזה}, והרי דאף דודאי דאיסור שהיה הוא במה שמשהה את הקדירה בשבת מגזירה שמא יחתה, מ"מ לא אסרו אלא כשהשהה הוא עצמו, וכל שהשהה ע"י נכרי אינו אסור אלא מדינא דאמירה לנכרי, וה"נ י"ל באיסור הטמנה דאף דגם שהיית ההטמנה אסורה, מ"מ לא אסרו אלא כשהטמין הוא ולא כשהוטמן ממילא. [↑](#footnote-ref-2)
2. והפמ"ג במש"ז סימן רנ"ט סק"ג בתו"ד והגר"ז בקו"א סימן רנ"ז סק"ג כתבו בדעת הט"ז, דכל שהקדירה כולה טמונה אף שהיא מגולה מלמעלה הוי כהטמנה בכולה, עיי"ש, וצ"ע דלהדיא מבו' בד' הט"ז בסימן רנ"ג סקי"ד דל"ה הטמנה אלא כשהוא מכוסה מלמעלה, - וצ"ל ע"ד מש"כ הגר"ז במהדו"ב בסימן רנ"ט ד"ה והנכון בדעת הרשב"א דבדבר המוסיף הבל עיקרו הוא שטומן מלמטה או בצדדים משום דההבל עולה למעלה, ובדבר שאינו מוסיף הבל עיקרו הוא שטומן על פיה למעלה, עיי"ש. [↑](#footnote-ref-3)