שיעורי תערובת נו
קטגוריות: כללי / שיעורי הרב צבי ובר / יורה דעה / תערובת / קמא

שיעורי תערובת – נו

**ממו"ר הגאון רבי צבי ובר שליט"א**

יו"ד סי' קח, א

# שניהם כחושים

**[ס"א]** **אין צולין בשר כשרה עם בשר נבלה או של בהמה טמאה בתנור אחד ואף על פי שאין נוגעים זה בזה, ואם צלאן הרי זה מותר, ואפילו היתה האסורה שמינה הרבה והמותרת רזה.** כבר נתבאר מחלוקת הראשונים אם קיי"ל ריחא מילתא, ודעת המחבר בפשטות שנקטינן כדעת לוי, אלא שלכתחילה אף לוי אינו מתיר לצלות כשירה טריפה. וכתב להתיר בדיעבד אפילו היתה הטריפה שמינה, אבל לכתחילה אסור אפילו כשההיתר שמן והאיסור כחוש, כיון שההיתר מפטם את הכחוש ואח"כ חוזר ואוסר הכחוש שנעשה שמן. והש"ך והט"ז (סק"א) נקטו שבשניהם כחושים שרי אפילו לכתחילה וכן הביא הש"ך מהרשב"א שלא אסר אלא כשחתיכה אחת שמינה. אמנם היד יהודה (סק"ב) ועוד אחרונים (?אולי הכוונה לתו"ח כלל לה דין ג????) כתבו שלעניין הדין שלכתחילה ריחא מילתא אין חילוק ואף בשניהם כחושים יש להחמיר, ואף שהרשב"א (תוה"ב ש"ד יד:) חילק בין כחוש לשמן לא כתב כן אלא לעניין בדיעבד אבל לכתחילה אין חילוק. ולמעשה בין כך יש להחמיר בכל דבר כמו שכתב הפרי מגדים (ש"ד סק"א), שהרי אין אנו בקיאים בין כחוש לשמן [ובפת ופת לא שייך בו כלל ריחא, ולכך מותר לכתחילה, ורק בבשר ששייך שמנונית אסור אפילו שניהם כחושים (חוץ מדעת האו"ה שהובא בש"ך סוסק"א לאסור אף בפת ופת באיסור דאורייתא)].

# צליית כבד (שאינו מוכשר) עם תבשיל

והפוסקים הביאו מהתרומת הדשן (סי' עו) שכתב להתיר לצלות לכתחילה כבד עם תבשיל ואין חוששים לריחא, דאף שהכבד מוציא דם הרי הדם כחוש הוא ואין אומרים שהתבשיל השמן יפטם את הדם משום שהדם כחוש הוא לגמרי ואי אפשר שיתפטם. והביא שכן מבואר בגמרא (חולין קיא.) להדיא שמותר לצלות כבדא עלויה בישרא ומוכח שלא חששו בזה לריחא.

ועיקר דברי המהרא"י צריכים ביאור שהרי זה ברור שמותר לצלות בשר שבלוע בו בשר ואין אומרים שהבשר יפטם את הדם ויחזור הדם ויאסור את הבשר והטעם לזה משום שהאש שואבת ושורפת ומשו"ה גם אין חוששים שהדם יתפטם ויאסור משום ריחא שהרי ריחא אינו עדיף מעיקר הבשר ואם הדם עצמו אינו נבלע אלא נשרף כ"ש שהריח אינו אוסר. וא"כ אמאי הוקשה למהרא"י יותר בכבד שצלאו עם תבשיל ואם נאמר שסבר המהרא"י שיש סברא לומר שתבשיל חמיר יותר ואין אומרים בו שנשרף ואינו נבלע מחמת האש א"כ אין ראיה כלל מהא דאמרו שמותר לצלות כבדא עלויה בישרא.

אכן כתב היד יהודה שגם בלא טעמו של המהרא"י שהדם אינו מתפטם ג"כ יש להתיר לצלות כבד שם תבשיל משום שכמו שהאש שואבת את הדם מהחתיכה כ"ש שאינו מניחה לחתיכה לבלועואף שאם נפל חתיכת דם על החתיכה אין אומרים שהאש שואבת אותה מ"מ ריחא שהוא רחוק מהחתיכה נראה שיש לסמוך על סברא זו שהאש שואבתו.

# חתיכה הבלועה איסור אם יש בזה משום ריחא

ובט"ז (סק"א) הביא דברי המהרש"ל (מכונות סי' לה אות ה) שכתב שדוקא כבד מותר לצלותו עם תבשיל אבל חתיכת בשר שנבלע בה דם ונאסרה כל החתיכה מעתה אסור לצלות בשר זה עם תבשיל וטעמו שאף שהדם כחוש הוא ואין לו ריחא הרי הדם שנאסר ממנו שמן הוא. אמנם הב"ח חולק על המהרש"ל וסובר שדם אינו מתפטם כלל ולא שייך שיתן ריחא כלל ועל כן גם הבשר אינו יכול לאסור שהרי אין הנאסר אוסר אלא במקום שהאיסור יכול לילך (בשיעור נאמר כאן החילוק בין באיכות או בכמות וכתבתי כפי מה שראיתי בפנים אקוה שאין כאן טעות!!!!!!!!) [ומהרש"ל סובר שהדם מתפטם מעט ואף שאינו יכול ליתן ריח באחר מ"מ יש לו מעט ריח שיכול לילך עם ריח הבשר].

# כשהאיסור או ההיתר מכוסים בצק

אלא שיש להקשות מהדין המבואר בשו"ע שאם האחד מכוסה בצק אז אע"פ שאחד מהתיכות שמן מ"מ אין חוששים לריחא וכן כתב הרמ"א גבי הדין שבדבר חריף יש לאסור ריחא אפילו בדיעבד דמ"מ אם האחד מכוסה בצק מותר. והקשה רע"א הא אם ההיתר מכוסה בצק לכאורה הבצק יבלע הריחא ושוב הרוטב יבליע את הריח התוך ההיתר ויהיה אסור אפילו בדיעבד וכתב היד יהודה שמוכח מזה שכל מה שנאסר מחמת ריחא אין יכול לחזור ולאסור אחרים שאין הריח עובר מחתיכה לחתיכה.

ובזה כתב ליישב גם מה שיש להקשות גם להיפך במקום שהאיסור מכוסה בצק, אמאי לא יאסר הבצק מהאיסור ויחזור ויתן ריח בהיתר. אלא ודאי צריך לומר שדבר שנאסר משום ריחא אינו חוזר ואוסר אחרים וה"ה שבצק שבלע איסור אינו יכול לאסור משום ריחא שכל איסור בלוע אין חוששים לריח היוצא ממנו וכדעת הב"ח שאין הנאסר אוסר אלא במקום שהאיסור יכול לילך.

# שיעור תנור גדול

וכתב השו"ע ואם התנור גדול שמחזיק י"ב עשרונים ופיו פתוח, מותר לצלותם בו. ובאחרונים נחלקו בשיעור זה שהפתחי תשובה (סי' צז סק"ז) הביא מהיד אליהו שכתב לשער שכל תנור שאפשר להכניס בחללו י"ב עשרונים הוא תנור גדול ושיער שם שהוא גודל ד' טפחים על ד' טפחים ברום ד' טפחים. אמנם הרבה אחרונים חולקים על שיעור זה וכמו שהביא הפרי מגדים (סי' צז ש"ד סק"ה) שצריך לשער קרקעית התנור שתחזיק פת י"ב עשרונים ברום טפח ונמצא רוחבו ועמקו גדול הרבה יותר אבל התנור ששיער היד אליהו הוא תנור קטן וכ"כ היד יהודה (סק"ה) שתנור שהוא ד"ט על ד"ט ודאי תנור קטן הוא ואין להקל בו.

**● השיעור נמסר בביהכ"נ "בית תפילה" נוה יעקב ירושלים ● ניתן לשמוע בקול הלשון טל: [PHONE_REMOVED] קוד 1-3-2-2-1 ובשידור חי מוצש"ק בשעה 10:00 ●**

**● נכתב ע"י א. ה. והיה לעיני מו"ר שליט"א ●**