מ_מ - דף ז - מתנות עניים
קטגוריות: ש_ס / לא בבא קמא / ב_ק - הרב יהודה אלבוים / ארבעה אבות

בס''ד

מראי מקומות – קיבוץ

**ישיב לרבות שוה כסף ואפילו סובין**

* האם ילפינן מישיב וכו' דשוה כסף ככסף, או ילפינן דאין דין מיטב במטלטלין: לכא' נח' בזה תוס' קידושין דף ב' א' ד''ה בפרוטה ... וא"ת והא גבי נזיקין, והר''ן שם, ועי' רש''י ד''ה מדעתו, ומה שהגיה הרש''ש בדבריו, ועי' חי' ר' ליב סי' נ''ה סק''א.
* צ''ב לדברי התוס' מדוע נצרך ילפותא דשוה כסף ככסף, הא מפורש בקרא דיכול לשלם קרקע, וא''צ דוקא לשלם כסף.
* לא קשיא כאן מדעתו כאן בעל כרחו, יש לחקור האם החילוק בין היכא דהוא פורע או שגובים ממנו, או היכא שפרע מיד להיכא דהיה צריך לתובעו בב''ד, עי' רש''י, ר''ח, וגליון בשטמ''ק, ועי' חידושי ר' ליב סי נ''ה סק''ב.
* צ''ב בביאור החילוק בין מדעתו לבעל כורחו, וממ''נ אם חל זכות לניזק בעידית מדוע מדעתו אין חייב לתת לו עידית.

**הרי שהיו לו בתים שדות וכרמים וכו'.**

בביאור הברייתא והגמ' מצינו ד' שיטות, עי' ב' לישנות ברש"י, ושני המהלכים בגירסת הרי"ף בתוס' וברמב"ם פ"ט מהלכ' מתנ"ע הל' ט"ז וי"ז, ובנחל"ד סידר וסיכם היטב ארבעת השיטות.

בגדר קביעת השווי ביוקרא דלקמיה: עי' נתה''מ סי' ד''ש סק''ב, ובאריכות בדברי הקה''י סי' ה', ודברי יחזקאל סי' מ''ו סק''ג ועי' שערי יושר ש''ה פ''ט, ועי' חזו''א או''ח סי' קל''ה לדף י' א' ד''ה שם ד''ה ובדבר.

* המזיק קרקע בימי תשרי, הנתה''מ כתב דחייב כימי תשרי, והדברי יחזקאל כתב דחייב כימי ניסן, ולא נח' לדינא, אלא נח' אם איירי הכא באופן שהרבה מוכרין בתשרי, והחפץ לקנות קרקע במאה ימצא לקנות, והדברי יחזקאל כתב דהכא איירי באופן שאין מוכרין בתשרי, וא''א לקנות במאה, ולכן השווי נקבע לפי הזמן שיש שוק, אלא דהדחוק למעות מוריד מערכו בכדי לקבל מעות, אך אין זה שוויו אפי בימי תשרי.
* יש לחקור בגדר הדין שמי שיש לו מאתים זוז אינו עני, האם עני נחשב מי שלא יהיה לו במשך השנה מה לאכול, או''ד דמי שיש לו שיעור מעות שיש בו בכדי אכילת שנה לאו שם עני עליו, נ''מ כשיש לו מאתים זוז, אך לא יוכל לקנות בו אוכל לשנה - עי' בר"ש וברע"ב פ"ח דפאה מ"ח, ועי' רמב"םריש פ"ז מתנ"ע וביו"ד ריש סי' ר"נ דינא דאשר יחסר לו, ושוב בפ"ט הלי"ג שם ובשו"ע סי' רנ"ג דינא דמאתים זוז -.
* רש"י ד"ה אפילו טובא, ותנן היו לו מאתים זוז חסר דינר אפילו נתנו לו שוה אלף זוז בבת אחת יטול, בגדר הדין עי' ברמ"א יו"ד סי' רנ"ג סע' א' ובביאור הגר''א שם.
* בעה''ב העובר ממקום למקום [חולין דף ק''ל]: האם נחשב כעני ונוטל אפי' אלף זוז, או שאינו נוטל אלא כדי צורכו, בקה"י ס"ה פשיטא ליה דאינו נוטל אלא כפי צרכו, וכ"ה בדברי יחזקאל סי' מ"ו ג', ובדרך אמונה פ"ט הל' מתנ"ע ס"ק ק"ו לא כ"כ, ועיי"ש בהוספות ותיקונים.

בס''ד ביום א' יחולקו מראי מקומות על המשך הסוגיא

לכא' מבואר דמעשר עני אינו קופת צדקה, מהא דנוטל עני אפי' אלף זוז אע''פ שא''צ להם, וע''כ דמעשר עני אינו צדקה, אלא הוא ממון עניים, כעין ממון השבט במתנות כהונה, כן מעשר עני נעשה מממון עניים, ומי שאין לו מאתים זוז נקרא עני, ולא משום שאין לו מה לאכול, אלא הוא שיעור של עשירות, מי שאין לו שיעור ממון שיש בו בכדי להתקיים לשנה נחשב עני - ויש לבדוק אם תלוי כמה תינוקות יש לו, ואם גם בזה השיעור ר' זוז מוכח שהוא רק שיעור, דהרי אין לו כדי צרכיו - וכללי הממון השבט הוא כמו בממון כהנים שאחד יכול ליטול הכל.

וקצת צ''ב לפי''ז מדוע נותנים לבעה''ב העובר ממקום למקום, הרי אינו עני, ואע''פ שהוא נזקק, אך אינו עני, ומבואר שמעשר עני מיועד גם לנזקקים, וצ''ב.

אי נימא דיש ב' שומות, וכמבואר בשערי יושר, ניחא דאינו עני, אך גם אינו עשיר, והרי הוא נזקק שלא להחשב עני.