אוהל
קטגוריות: ש_ס / יב שבת / מלאכות שהיה והטמנה / הרב מאיר קאופמן / מהדורא קמא

**אוהל**

**א. קל"ז: משנה – קל"ח. ואין נותנין ב.שם תני רמי בר יחזקאל- קל"ח: אידך מאי היא ג.קל"ט: מערים אדם על המשמרת וכו' ד.שם אמר רב האי פרונקא וכו' ה.ביצה ל"ב: ואין מקיפין וכו'- ל"ג. ת"ר וכו' ובתוס' ורא"ש ועיין תוס' לעיל ל"ו: שם ו.עירובין ק"א. היתר דמלמעלה למטה וכן שבת מ"ג: ז.עירובין ק"ב. שלח ליה – ע"ב במשנה ח. פלוגתת ר"א ורבנן לעיל קכ"ה: וסוגיא דעירובין מ"ד. ט.רמב"ם פכ"ב הכ"ז – סוף הפרק י. טושו"ע סי' שט"ו,סי' תק"ב ס"א, סי' ש"א סעיף מ-מ"א ,סי' שי"א ס"ו**

**[כמדומה שעדיף ללמוד קודם סוגין חוץ מפלוגתת ר"א ורבנן וכן חוץ מהנידון של שיעורי כילה דהינו מתני רמי בר יחזקאל עד אמר ר"ש וללמוד שאר הסוגיות ואחרי זה את תני רמי וכו' הנ"ל ואחרי זה פלוגתת ר"א ורבנן והנידון דמחיצה המתרת]**

א]מבואר בסוגין דאיכא איסור אוהל וברמב"ם פ"י הי"ג מבואר שהוא תולדת בונה ועיין פנ"י סוכה ט"ז: תוד"ה פרסו ועיין קה"י שהביא מהגרא"ז שהטעם שזה לא אב כיון שאין זה קיבוץ חלקים וע"ש שדן עוד כיון שזה לא מחובר לקרקע

ב]מבואר בגמ' שאוהל קבע זה דאוריתא וארעי זה דרבנן והנה במושג של ארעי מצאנו דוכתי שהכונה שזה בניה ארעית עיין ביצה ל"ב: לענין אוירי דליבני ועיין מאירי שם שביאר שאין זה דרך בנין אמנם לענין אוהל ארעי ובנין ארעי משמע שגם אם זה בניה שאם יעשה להרבה זמן זה יהיה דאוריתא כיון שעושה לקצת זמן הוי דרבנן ודבר זה מבואר בשעה"צ ס' שט"ו שעה"צ ב' ו' ומקורו מהפמ"ג וכן ס' תרכ"ו סק"ב וכן משמע ברש"י ביצה ל"ב: ד"ה בנין וכן עירובין מ"ד. ד"ה ואם לאו וצ"ע מ"ש מבונה שמה שעושה בנין לשעה אפילו שמתכונן לפרקו הוי איסור דאוריתא וכמו שהוכיח החזו"א מדין מיטה של תרסיים וכן הוכיחו האבני נזר ס' רי"א סקכ"ה והמשכנ"י ס' ק"י מהגמ' בביצה מתריסי החנויות שאם יש בנין בכלים הוי דאוריתא וא"כ כאן שזה בקרקע למה שלא יהיה מלאכה גמורה

והנה עיין ירושלמי כאן דאיכא מ"ד שהנוטע אוהל אינו חייב דכפורסו ומקפלו דמי ומבואר שכיון שאין כאן חיבור חלקים כה"ג יש חיסרון שזה לא דומה לבונה ונתחדש שגם זה אסור אמנם בזה נאמר הגבלה שזה יהיה לזמן ואחרת אין לזה חשיבות של בניה ועיין רי"ף שמשמע לענין אוהל קבע אם זה פחות מטפח אין בזה איסור דאוריתא והטעם כנ"ל שכל החשיבות כאן זה יצירת אוהל ולכן כל שאין לו שם אוהל אין בזה האיסור ואם יהיה בונה כה"ג וודאי שיהיה חייב וכן בעשית מחיצה שאין בה חיבור זה רק אסור מפרשת אוהל ולא גזרו בארעי רק במחיצה המתרת

והנה מצאנו פרשה של מוסיף על הבנין שבזה אפילו שאין חיבור חלקים בכל אופן חייב ודבר זה מבואר בכמה דוכתי א. הגמ' עירובין ק"ד אומרת שהמפזר מלח על כבש או קרקע זה בונה ב. עיין ביצה ל: דהמוסיף קנים על הסכך אם לא התכוין לבטלם זה לא בונה אמנם הביאו הראשונים מהירושלמי שאם התכוין לבטלם הוי בונה ג.עיין תוס' ב"ב כ. דאם אדם יבטל טפיח בחלון הוי בונה ד.עיין תוס' קכ"ו.דהמוסיף נגר על הבנין חייב וצ"ל שבכל זה הטעם כי יש כאן כבר בנין כה"ג כל תוספת על זה חייב

אמנם בפשוטו כה"ג זה דוקא אם עושה את זה לעולם אבל אם עושה רק לזמן זה לא נחשב כמוסיף על הבנין וד"ז מבואר בתוס' קכ"ו לעניין נגר שזה רק אם עשה את זה לעולם וכן עיין בראשונים ביצה הנ"ל שאם שם לזמן אפילו כדי להעבות אין בזה בונה וסותר וכן הביא המ"ב ס' תקי"ח בשם הרשב"א לענין מוסיף על הסכך

והנה הב"י נקט שלחבר וילון שזז ברוח אין זה מחיצה שיאסר מצד אוהל וכן כתב המ"א ס' שט"ו לענין אם תולה סדין על הקיר אפילו אם זה קבוע אין בזה איסור כי זה לא אוהל ועיין חזו"א ס' נ"ב סקי"ג שהקשה אבל שיאסר מצד דין מוסיף על הבנין ולכאורא לנ"ל יתכן שזה וודאי אם ישאיר לעולם זה יאסר מצד מוסיף וכו' אמנם מדובר שהוא וודאי יורידנו כגון לצורך כביסה וכדו' ולא מבטל לעולם ורק שזה יכול להאסר מצד אוהל קבע שזה לא צריך לעולם ולענין זה דנו האחרונים שכה"ג זה לא בפרשת אוהל. ועיין

והנה החזו"א הורה שלחבר מעגל חשמלי אפילו כשזה לא עובד אסור מצד בונה ולכל הנ"ל כה"ג שאין כאן שום חיבור אין איסור אפילו בקרקע אם לא במקום שיש עשית אוהל ואם נדון מצד מוסיף על הבנין כיון שזה לא קבוע וודאי שאין איסור וצ"ע

ג]בשיעור אוהל קבע שיאסר מדאוריתא השעה"צ סק"ב ו' מבואר שכל שזה כמה ימים הוי קבע ומקורו מהפמ"ג שכתב ששבוע זה קבע וכן הוא במ"ב ס' תרכ"ו סק"כ ותרל"ז סק"א אמנם הביכורי יעקב שם חלק שלצורך סוכות זה עדין ארעי ועיין אורחות השבת דהביא לעניין פקק החלון דמבואר שגם יותר משלשים יום הוי ארעי וצ"ע הגדרים בזה

ד]עיין ביצה ל"ב: דאבנים של בית הכסא אסור לצדדם מצד בנין ארעי והתירו משום כבודו וצ"ע הר מבואר בסוגין שלא נאסר אפילו מחיצה בדין בנין ארעי ולמה ששם יאסר ומצאנו בזה שלשה מהלכים א. עיין בה"ל ס' שט"ו ס"א ד"ה ואין שאם עושה דרך בנין כגון אבנים אחד על השני כה"ג אסור גם במחיצה ויסוד הדברים מבואר בביצה ל"ב: לענין קיר מאבנים אחד על השני שאסור מדרבנן לסותרו אפילו שזה רק מחיצה ב.ע"ש שיישב עוד שיש הבדל אם יצר מחיצה בין מקום למקום שזה לא דבר חשוב לבין אם יצר דבר לשימוש ג.עיין חזו"א ס' נ"ב סקי"א שכל דבר הנידון לפי הדרך קבע שלו דדבר שבקבוע זה אוהל כגון תקרה או מחיצה כה"ג בארעי מותר משא"כ דבר שהדרך של קבע הוא בונה ע"ש

ה]מבואר בסוגין שיש איסור לעשות אוהל ארעי ומצאנו בזה איסור כשמטרתו לאוהל אמנם מצאנו בסוגין שגם גוד ומשמרת שאין מטרתו לאוהל בכל אופן אסור וכן הוא בביצה ל"ב: ע"ש כמה דוגמאות שאסור ועיין תוס' ביצה ל"ב: ושבת ל"ו: ד"ה ב"ה, וקל"ח. ד"ה כסא, ורא"ש ביצה פ"ד סי"א דבעינן לעשות גם המחיצות בשבת, ותוס' בעירובין ק"א. כתבו דזה רק אסור אם צריך לאויר שתחתיו וכן הביא הרשב"א קל"ח מתוס' שצריך שני התנאים הנ"ל והובא בטור ס' שט"ו וס' תק"ב אמנם הרשב"א בסוגין הובא בחידושי הר"ן פליג וס"ל שגם ללא מחיצות אסור ע"ש ראיותיו ועיין ס' שט"ו ס"ג ו' ז', ובבה"ל ס"ג שבשעת הצורך אפשר להקל דלא כרשב"א וע"ש שעה"צ סקכ"א שהביא לחדש שבארבע מחיצות לכו"ע אסור ועיין שם מ"ב סקכ"ב הביא האחרונים שגם בשני מחיצות אסור וע"ש שיש שיטות שאם עושה ארבע מחיצות גם אם לא צריך לאויר שתחתיו אסור ויש לדון במקום שרגלי השולחן טפח האם חשיבי שיש כאן שני מחיצות

והנה הרא"ש בביצה הקשה מדכרי דר' הונא שמבואר שאסור גג לבד ותירץ שכה"ג שעושה לשם אוהל אסור גם ללא מחיצות והנה בתוס' ל"ו: וכן מ"ג: משמע שיש מחיצות אלא שלא עשאם בשבת אמנם לשון הרא"ש שלא צריך מחיצות וכן נקטו האחרונים ומקורם מהדין של כובע קל"ח: דהתוס' והר"ח אסרו מצד אוהל אמנם הראשונים לא הקשו מזה והיה מקום לומר ששם שזה סוג אוהל שכך צורתו לא צריך מחיצות

והנה הגמ' בביצה מבואר שיש היתר מלמעלה למטה דהינו שמשנה מדרך אוהל ועיין ביאור הגר"א ס' תק"ב שהוכיח מזה שאין איסור ללא מחיצות וכוונתו שרק אם האיסור רק אם המחיצות יש לדון שכה"ג הוא משנה אבל אם אסור גם ללא המחיצות א"כ גם בהעמדת הגג מתחילתו יש סיבה לאסור וצ"ע דהרי היתר זה דמלמעלה למטה מבואר מ"ג: גם לענין כוונתו לאוהל דשם הרי לא צריך למחיצות ועין רשב"א קל"ז: שזה מצד ההיתר דמלמעלה למטה ומשמע שס"ל שגם באוהל גמור צריך מחיצות רק שאסור גם אם היה מחיצות בער"ש ויש שכתבו שהגמ' שם זה דין מיוחד לעניין מת וכן הוא במ"מ אמנם יתכן שדעתם שכשהמטרה לאוהל חמיר ולא עוזר שינוי מלמעלה למטה אמנם תוס' שבת מ"ג: מבואר לא כך וכן ברשב"א בפרק תולין ועיין גר"א ס' שי"א שמבואר שדין הגמ' זה לא דוקא במת ועיקר ראית הגר"א צ"ע כמו שהקשו החזו"א והתהל"ד דהרי לכאורא אוהל כשמחזיקים אותו ביד אין לו שם אוהל ולכן כאן חשיב שינוי גם אם לא צריך מחיצות והחת"ס כתב שלכן מטריה זה לא אוהל כי כל האוהל כשמחזיקים ביד והנוב"י שחולק יתכן שטעמו כיון שגם כשמניחים אותו על הקרקע יש כאן מציאות של אוהל

ו]**עיין גמ' קל"ט: האי פרונקיה וכו':** דהינו שלכסות כלי אסור בשבת ועיין תוס' בביצה ל"ב: שהקשו הרי לא עושה מחיצות ותירצו שכה"ג שזה גדול אסור ועיין מ"ב סקי"ח שלפ"ז גם מטה גדולה אסור וצ"ל שכל דבר זה יחסית לדבר ובחזו"א סק"י ביאר שהכונה שכה"ג חשיב שבעשית הגג עושה המחיצות אבל אם לא יהיה מחיצות יהיה מותר ועיין ב"ח שכתב לתרץ שהוליך המחיצות ממקום למקום וכה"ג חשיב עשית מחיצות וכן פסק המ"ב סקמ"ח ע"ש אמנם החזו"א סק"י י"ד נקט שכה"ג לא חשיב עשית מחיצות ועיין תוס"ר ק"א. בעירובין לעניין תרפיד שנקט כחזו"א אפילו אם אין לזה קרקעית ע"ש ובגר"א תירץ שכה"ג שעושה לכסות הקדירה זה כמו כוונתו לאוהל שלא צריך מחיצות וכן נקט המ"ב סק"כ ובשעה"צ כ"ז לענין סתימת נקב העשן שחשיב שכונתו לאוהל והחזו"א חלק על זה שכל שזה לא מטרה של אוהל אפילו שזה לכסות מה שתחתיו צריך מחיצות ומתוס' מוכח כמותו אמנם עדין יש מקום לדון שהאיסור של דבר גדול זה רק בכונתו לשמור על מה שתחתיו שזה יותר דומה לאוהל ולפ"ז במיטה גם גדולה יהיה מותר ועיין שו"ע ומקורו ברשב"א שכל זה אם יש רווח אויר טפח דאל"כ אין כאן אוהל וצ"ע הרי אין לו ענין באויר זה וברעק"א סוף הסימן הביא מספר גן המלך שמדובר שרוצה האויר שינדוף הריח אמנם המ"ב העתיק דין זה גם לגבי מים וצ"ל שכה"ג חשיב אוהל גם מצד מקום המשקין שזה מצטרף לשם אוהל עוד צ"ע שבכל אוהל לא מצאנו חילוק אם יש טפח אויר ואולי דוקא כאן כי לא יכול להוציא התכולה בצורה שיש אוהל אמנם בחבית משמע שאסור גם אם יש ברז

ובמ"ב נקט שגם כלי קטן אם מזיזו ממקום למקום יש מקום לאסור מצד עשית אוהל אמנם ברשב"א מבואר בדעת תוס' שכה"ג וודאי יש סברא להתיר שזה לא אוהל אלא כיסוי בעלמא וגם לכן העמידו דוקא בכלי גדול

ז] ועיין רשב"א שם מה שהשיג על תוס' והעמיד סוגין מצד נידון אחר ועיין בפוסקים ס' שט"ו סי"ג מה שדנו בזה ובדין שאין איסור אלא אם מכסה הכל

ח] עיין גמ' קל"ט: לעניין משמרת לתלות עליה רמונים וברשב"א בסוגין בשם רבינו יונה וברמב"ן קל"ז: בביאור הגמ'

ט] **עיין גמ' קל"ח: גוד בכיסנא וכו'** וברש"י מבואר שזה לא אוהל אלא במיתוח וביאורו במאירי ובריטב"א כיון שהדרך במיתוח אין איסור אלא במיתוח ועיין רשב"א בשם רבינו יונה שההבדל שבשני בני אדם אפילו שזה מתוח אבל זה לא צורת עשית אוהל קודם למתוח ואחרי זה לפורסו על העמודים והחזו"א למד מסוגין שאסור מתי שיש מיתוח גם ללא מחיצות ותמה לפ"ז על כמה דברים בראשונים ועיין רשב"א כאן שלא משמע כן וכן מתוס' על פרונקא ובמחצלת שיש מיתוח וכן בביצה ל"ב בעור על המיטה מוכח שגם במיתוח צריך מחיצות ע"ש

י] **עיין גמ' שכסא טרסקל מותר לנטותו** וברש"י ותוס' מבואר שמדובר שיש כאן מקום לאסור מצד אוהל דצריך לאויר שתחתיו ובכל אופן מותר דאין כאן שני חלקים אלא הכל חלק אחד וכל האיסור בהרכבה של שני חלקים אמנם בר"ח וריטב"א וביראים ס' תע"ד ובראבי"ה ביארו שמדובר שיש הרכבת חלקים ובכל אופן מותר כי הוא לא צריך לאויר של תחתיו והנוב"י מהדו"ת ס"ל נקט שהם חולקים על היתר דרש"י אמנם היראים כתב שדינו של רש"י נכון מסברא ועיין נוב"י שגם אם יש כזה היתר זה רק באין מטרתו לאוהל אלא רק צריך לאויר שתחתיו כגון כסא ולכן אסר פתיחת מטריה אמנם המ"א כתב היתר זה לעניין חופה ומוכח דלא כנ"ל וכן נקטו המ"ב סקכ"ז ובחזו"א נ"ב סק"ו להתיר מכח זה והגר"ז כתב שחופה שזה רק לכבוד לא חשיב עשוי לאוהל ועיין בה"ל ס"ח שהאריך בזה והחזו"א הוכיח דבר זה מסגירת גג שהד"מ ס' תרכ"ו התירו אמנם הד"מ לא הוכיח מדין כסא טרסקל ויתכן ששם זה כמו דלת וחשיב שאין כאן יצירה כלל משא"כ בכסא טרסקל יוצר דבר אלא שאין כאן חיבור חלקים ויתכן שבכסא טרסקל לא עוזר במטרתו לאוהל וצ"ע ונפק"מ בכל הגגונים של עגלות האם מותר לפותחם ולסוגרם שיש לדון להתיר מצד כסא טרסקל ויש לפעמים מקום לדון שזה כמו פתיחת גג שיש בזה היתר כמו דלת וכנ"ל

**עירובין ק"ב.**

י"א]מבואר בגמ' שאם יש טפח מותר להוסיף עליו עוד מבואר שאם יש לבוד אפשר להוסיף ומדין מוסיף על אוהל ארעי ועיין מ"ב סקי"ג שלבוד חשיב שיש כאן אוהל שאפשר להוסיף גם במקום שאין לבוד ולפ"ז יתכן דלהניח על מקום הלבוד לא צריך להגיע להיתר של מוסיף אמנם החזו"א ס' נ"ב סק"ח נקט שאין היתר להוסיף אלא במקום הלבוד וגם זה מותר רק מדין מוסיף על האוהל אבל להוסיף על זה אסור

י"ב]עיין תוס' שם שלעשות החוטים מותר אפילו שיש לבוד ובפשוטו הסברא שכה"ג זה אוהל דיני ולא אוהל מציאותי ועיין מהרש"א שהקשה א"כ תמיד בשבת יעשה בכזו צורה ובחזו"א כתב שלא מצאנו היתר אלא בטפח שהיה בער"ש ולא שעשו אותו בשבת ויש לדון בדין כסא טרסקל שמותר לפותחו בשבת האם מותר להוסיף עליו דיש מקום לדון שזה לא כמו שהיה בער"ש אלא רק שאין איסור לעשותו בשבת ועיין חזו"א סק"י ד"ה בבה"ל שלכאורא נראה דס"ל שמותר

י"ג]מבואר בגמ' קל"ח. שאוהל שיש לו חוט ומשיחה מותר לנטותו ומותר לפרקו ועיין שעה"צ מ"ו והנה לא נתבאר האם אוהל מותר לפרקו אם משאירים טפח ועיין חזו"א סק"ז שנסתפק בזה וכתב שאם נעשה בער"ש וודאי שאסור לפורקו והנה השו"ע ס"ד כתב שמטה שהיא מסורגת בחבלים אסור לטותה ואסור לפרקה והנה המקור מהרשב"א שס"ל שאסור גג גם ללא מחיצות אמנם לדידן צ"ע למה שיאסר ועיין שעה"צ כי מדובר שהזיזו ממקום למקום אמנם קשה למה שיאסר להוריד הגג הרי משאיר המחיצות ועיין שעה"צ דמבואר מכאן שחמור הפירוק מהעשיה וצ"ל כי זה עיקר האוהל והנה יתכן שכל זה בנעשה מער"ש אבל בנעשה בשבת קיל וכחזו"א הנ"ל והנה מקור התוס' מכירה שמותר להניח קדירה ולכאורא זה גם ראיה שמותר להוריד אמנם התוס' לא הוכיחו מזה ומשמע דבהורדת קדירה אין נידון מצד סותר וצ"ע

**בדין כילה וטלית כפולה**

י"ד]עיין סוגית הגמ' לענין כילה וטלית כפולה והנה שיטת רש"י והרא"ש ששניהם אותו דין דאם יש טפח או תוך ג"ט טפח או בשיפוע טפח לגירסא זו הוי אוהל מדרבנן ואם לא זה מותר ובפשוטו כל זה כשהוא נחשב אוהל ארעי וכל הנידון באיסור דרבנן אבל אם זה יהיה קבע יתכן שגם פחות מטפח זה אסור מדרבנן

אמנם עיין רי"ף לעניין טלית כפולה שאם אין בזה טפח הוי איסור מדרבנן אבל אם יש בזה טפח הוא איסור דאוריתא וכל ההיתר של חוט ומשיחה זה בכה"ג שזה פחות מטפח והאיסור רק מדרבנן ועיין ר"ח שגם לענין כילה אם יש בזה טפח כתב שהוא אסור מדאוריתא והנה הרי"ף סתם ולא ביאר אם אירי בעשאו לקבע או לארעי ופשטות הדברים שתמיד הוא איסור דאוריתא ויתכן שס"ל שכל ההיתר של ארעי שמצד עצמו הוא ארעי אבל דבר שרק מצד התוכנית כה"ג זה כמו בנין לשעה דהוי בנין ועיין בבה"ל שהביא מהנוב"י שמטריה זה דאוריתא לפותחה לרי"ף אמנם המ"ב וכן החזו"א נקטו שכל הרי"ף רק במקום שעשה את זה קבע אבל אם עשה ארעי זה וודאי דרבנן ולפ"ז מבואר שגם כה"ג פחות מטפח זה לא אוהל וצ"ל שזה לא יצירה חשובה וצ"ע לשון הרי"ף שזה אוהל ארעי והנה החזו"א דן שלפ"ז אם יעשה ארעי גם הרי"ף יודה שאין איסור בפחות מטפח או בחוט ומשיחה אמנם ברמב"ם מפורש שגם בארעי יש איסור דרבנן וכן מוכח בר"ן שהביא את הרי"ף שמחמיר מרש"י ועיין בזה ברמב"ם, והנה האחרונים דנו שלרש"י יהיה מותר פחות מטפח גם בקבע והמ"ב נקט לאסור ולכאורא לרש"י אין שום מקור שבקבע יש סברא שפחות מטפח זה לא איסור דאוריתא ועיין בכ"ז ס"ח במ"ב ובבה"ל

ט"ו]עיין רא"ש שהקשה על הרי"ף דהרי בכילת חתנים מבואר שפחות מטפח מותר והרי טלית כפולה זה יותר ארעי ועיין ר"ן שכתב שצ"ל שכילה כיון שזה מותקן לכך מעצם צורתו לכן זה סיבה יותר להתיר

י"ז]עיין סוכה ז: דנחלקו תנאים האם סוכה בשיפוע כשרה ועיין רי"ף שפסק דפסולה דשיפועי אוהלים לאו כאוהלים ועיין בעה"מ שהקשה שכל הסיבה שזה לא אוהל כי זה אוהל ארעי אבל להלכה שסוכה דירת ארעי בעינן אין סיבה לפוסלו והרמב"ן שם דחה דאם זה רק חיסרון של אוהל ארעי היה צריך להיות אסור מדרבנן והרי בכילה מבואר שאסור ועיין ר"ן שהקשה הרי שיטת הרי"ף שבטלית כפולה אסור אפילו שיפועי אוהלים פחות מטפח ע"ש ולכאורא צ"ל בדעת הרמב"ן שמדרבנן יתכן לאסור גם אם זה לא אוהל אמנם אם יש מקום שמותר בהכרח שזה לא אוהל עוד יתכן דשיפועי אוהלים זה מחסר בשיעור טפח ובטלית כפולה אסור גם פחות מטפח וממילא לא שייך לדון שהרי זה שיפועי אהלים משא"כ בכילה לא אסרו אלא טפח א"כ פחות מטפח מותר כי זה לא אוהל אמנם אם שיפועי אוהלים היה נחשב אוהל א"כ זה כמו טפח וצריך לאסור ויש שביארו דבראב"ד מבואר ששיפועי אוהלים זה כמו מחיצה וא"כ יתכן דעתם שגם מחיצה אסור וכמשמעות הר"מ והר"ח לענין וילון עיין לקמן

**בדין עשית מחיצה פלוגתא דר"א ורבנן**

י"ח] עיין שבת קכ"ה: דנחלקו רבנן ור"א האם פקק החלון מותר לסותמו והגמ' אומרת שלכו"ע אין עושין אוהל ארעי בשבת ונחלקו רק להוסיף שר"א אוסר ורבנן מתירים ושיטת רש"י בשבת שמחיצה לכו"ע אין איסור אפילו כשזה לא מוסיף ונחלקו להוסיף על גג וצ"ע שהרי פקק החלון זה לא גג ויש שהביאו מרש"י שמדובר בחלון בגג אמנם הר"ן בשבת הביא מרש"י כיון שזה בנין קבוע זה אסור וע"ש שביאר שאסור תוספת על דבר אסור ולכן שווה להוסיף על אוהל ארעי כמו להוסיף על בנין קבע והנה עדין קשה על רש"י מהגמ' בעירובין שאסור לעשות מחיצה לסוכה וע"ש לשון רש"י שכיון שזה משוי אוהל לכן אסור וצ"ע עוד קשה שמבואר בגמ' שם שאסור לעשות מחיצה של בני אדם והרי אין שם גג והיה מקום לומר שאם זה מחיצה המתרת רש"י מודה וכן הביא האו"ז בשמו אמנם הריטב"א בעירובין הוכיח מרש"י בסוכה שכתב שגם לרב שהמחיצה מתרת אין איסור מצד מחיצה ויש שרצו לומר שרש"י בעירובין חזר בו ובשבת סבר שאין איסור כלל במחיצה אלא איכא איסור חדש של מחיצה המתרת ולכן ביאר גם לגבי וילון שזה מותר דאין איסור במחיצה אמנם רש"י בעירובין ס"ל שאין איסור כלל במתרת ובאמת ס"ל שיש איסור במחיצות ע"ש בעירובין בחידושי הריטב"א שביאר שיטתו ובאמת ברש"י ק"ב. ביאר טעם אחר למה להתיר וילון ע"ש והוצרך לזה כי ס"ל שמחיצה אסורה

והנה ברש"י בעירובין משמע וכן דקדק שם הריטב"א דשני מחיצות אין זה בגדר מחיצה ומחיצה שלישית הוא משוי אוהל וזה אסור לכו"ע ולא מצד שזה מחיצה המתרת ומחיצה רביעית זה בגדר תוספת על הקיים ונחלקו בזה ר"א ורבנן ועיין בזה

י"ט] [דעת התורי"ד בעירובין] וכן לשון היראים ס' רע"ד שאין איסור בעשית מחיצה כלל ולא שזה היתר מצד תוספת ולפ"ז גם לר"א מותר לעשות מחיצה שלא מתרת וצ"ע הנידון בפקק החלון ואולי ס"ל שזה חלון בגג או כסברת הר"ן שתוספת על קבע זה סיבה לאסור ועדיין צ"ע דמחיצה רביעית הגמ' אומרת שזה תלוי בר"א ורבנן וצ"ל שכוונת הגמ' שהכל א"ש גם לרבנן אבל גם לר"א מותר

כ] שיטת תוס' מבואר בכמה דוכתי שמחיצה רביעית תלוי במחלוקת ר"א ורבנן ויסוד התירו מצד תוספת ולכן לר"א אסור אמנם בהתירא דמחיצה שאינה מתרת לשון תוס' בעירובין ובסוכה דהוא מותר מצד תוספת וצ"ל שהכונה שזה תוספת על הגג או תוספת על המחיצות הקיימות ולפ"ז מה שבמחיצה המתרת לא עוזר מה שזה תוספת דדנים שיש כאן יצירה חדשה אמנם לשון תוס' בשבת וכן לשון הריטב"א בשבת ועירובין שמחיצה אחת או שנים אין בכלל נידון לאסור ורק מחיצה רביעית צריך להגיע למחלוקת של תוספת ולכאורא צ"ל שכונתם שחשיב תוספת על המחיצה המתרת השלישית וכן הוא לשון הטור והרא"ש שלא הזכירו אלא איסור מחיצה המתרת

ובפשוטו כן מבואר בתור"פ בעירובין שכתב מפורש שמחיצה רביעית זה מותר לרבנן מדין תוספת ומבואר שלר"א זה אסור וחזר והקשה שיהיה מותר לעשות גג כי זה לא מתיר והנה אם כוונתו לאסור לר"א מצד תוספת על המחיצות לא מצד שהם מתירות א"כ בגג שאין כאן תוספת צריך להיות אסור לכו"ע ובהכרח כוונתו כנ"ל שהאיסור מצד תוספת על המחיצה המתרת ובגג אין בזה מחיצה המתרת

אמנם יתכן שכוונת הראשונים שעשית מחיצה שאין בה היתר זה כמו דרגא של תוספת ולכן ר"א שאוסר תוספת אוסר באמת כל מחיצה ורבנן שמתירים תוספת מתירים מחיצה לצניעות וא"ש ר"פ ולפ"ז יתכן שזה כוונת תוס' בשבת אמנם בריטב"א לא משמע כן ע"ש

כ"א] עיין שו"ע ס"א דמובא דאסור לעשות מחיצה להתיר עשית צרכיו וכדין מחיצה המתרת אמנם מבואר שם מהמרדכי שאם היה טפח בער"ש מותר להוסיף והנה לכאורא לראשונים שסברת רבנן שמחיצה מותר כי זה תוספת דהינו שגם מחיצה על מחיצה חשיב תוספת ובכל אופן במתרת האיסור ובהכרח הטעם שכיון שלפני זה לא היה היתר חשיב שעכשיו אני עושה הכל וא"כ ה"ה אם היה טפח צריך להיות אסור וכן נקט האבני נזר ס' רכ"ב שהמרדכי זה דלא ככל הראשונים שההיתר מדין תוספת אמנם לנ"ל בתוס' בשבת שאין איסור בסתם מחיצה או כי זה כמו תוספת או כל שאין כאן מתיר אין מקור לאסור וכנ"ל א"כ יתכן שבאמת אין מחיצה אחת נחשבת כהתחלה לענין מחיצה אחרת ורק לכן לא חשיב כתוספת אלא כתחילת מחיצה אמנם אם התחיל טפח באותו מחיצה מותר וצ"ע בלשונות הראשונים בזה ודו"ק

כ"ב]בעיקר הא דחשיב מחיצה המתרת כה"ג עיין אחרונים שהקשו דבסוגיא דביצה מבואר שמותר לעשות מחיצה בשביל להתיר תשה"מ ונאמרו בזה שלשה ביאורים הד"מ העמיד שהיה שם טפח הט"ז כתב שביו"ט כיון שמותר לכבות לא חשיב מתרת והחזו"א חלק על זה והמ"א וכן האריך החזו"א שבמקום זה מסתיר האור ולא צריך להגיע לדין מחיצה אלא זה יכול להועיל מדין כיסוי לא חשיב מחיצה המתרת ומותר לעשותו בשבת ועיין במ"ב בזה

כ"ג] עיין מ"א שחוט ומשיחה לא עוזר לענין מחיצה המתרת והמ"ב הביא חולקים וצ"ב דעת המ"א ויתכן דס"ל כרי"ף שלא הותר חוט ומשיחה אלא בפחות מטפח וכאן זה כמו יותר מטפח

כ"ה] עיין מ"ב סקי"א לעניין מחיצה המתרת שמחיצה מתקפלת אין לה היתר אלא אם היתה פתוחה טפח בער"ש וצ"ע למה אין כאן היתר דכסא טרסקל וצ"ל שביחס למקום זה שחל היתר חשיב משהו חדש וצ"ע ועיין שש"כ שדלת יתכן שזה עדיף ועין אורחות השבת מה שכתב בזה

כ"ו]עיין שו"ע ס"י שהובא לשון הר"מ שלא הותר לעשות מחיצה אלא אם יש עליה חוט ומשיחה וכן הוא בר"ח בביאור הגמ' שמותר לפרוס וילון ומבואר דעתם שיש איסור במחיצה וצ"ע בישוב הסוגיות ואולי ההיתר רק מצד תוספת ופה תולה במקום שזה לא תוספת

כ"ז]עיין תהל"ד ס' שט"ו שדן האם בדין תוספת אוהל ארעי מותר זה גם לעשות בנין ארעי או שזה רק היתר בתוספת אוהל ועיין ריטב"א עירובין ק"ב שהביא מהראב"ד שלהוסיף נגר זה מותר מצד שזה תוספת על אוהל ארעי ושם לכאורא יסודו הוא בנין ארעי וחזינן שדימה הדברים

כ"ח]עיין מ"ב ס' שי"ב סקכ"ו בהא דהתירו משום כבודו לעשות בנין ארעי באבנים דבית הכסא דדעת המ"א דרק איסור בנין ארעי התירו ולא אוהל ארעי אמנם הביא חולקים שגם זה התירו

כ"ט]בגדר הדין מלמעלה למטה עיין רשב"א קל"ח. שנראה כמסתפק האם מטעם שינוי או טעם אחר נראה כמסתפק האם מטעם שינוי או טעם אחר