לד - בדין שם ד_ מחיצות
קטגוריות: ש_ס / יג עירובין / עירובין - הרב רפאל בהגר_מ שמואלביץ / עניינים / מחיצות מהדו_ב

**סימן לד**

**בדין שם ד' מחיצות**

**א**

א] **עירובין כ"ב א',** ר' יהודה אומר אם היתה דרך הרבים מפסיקתן יסלקנה לצדדים, וחכמים אומרים אינו צריך וכו', ורמי דרבנן אדרבנן דתניא יתר ע"כ א"ר יהודה מי שהיו לו ב' בתים בב' צידי רה"ר עושה לו לחי מכאן ולחי מכאן או קורה מכאן וקורה מכאן ונושא ונותן באמצע, אמרו לו אין מערבין רה"ר בכך וכו', קשיא דרבנן אדרבנן וכו', דרבנן אדרבנן נמי לא קשיא, הכא איכא שם ד' מחיצות התם ליכא שם ד' מחיצות.

**ובחי'** הרשב"א שם כתב, ז"ל, קשיא לי התם נמי כשעושה לחי מכאן ולחי מכאן הא איכא שם ד' מחיצות דהא קי"ל לחי משום מחיצה דהיינו טעמא נמי דקי"ל כאביי בלחי העומד מאיליו, ולמ"ד לחי משום מחיצה אפי' משום מחיצה דאורייתא קאמר וכדאמרי' בפ"ק וכו' הכשירו בלחי הזורק לתוכו חייב וכו' קסבר לחי משום מחיצה וכו',[[1]](#footnote-2) וי"ל דלרבנן נמי בעינן שם ד' מחיצות חשובות קצת כפסי ביראות מיהא, אבל לחי מחיצה גרועה היא טובא ובקעת הרבים מבטלתה, וא"נ י"ל דדלמא רבנן דאין מערבין ס"ל לחי משום היכר וכו', עכ"ל.

**והנה** לדרך בתרא דהרשב"א נמצא דרבנן לית להו כלל לדינא דאתרו"מ, והא דאין מערבין רה"ר בכך, אי"ז כלל מכח דבקיעת הרבים מבטלת למחיצות, אלא משום דליכא ג' מחיצות,[[2]](#footnote-3) ולדרך קמא דהרשב"א מודו רבנן דמחיצה גרועה טובא בטילה ע"י בקיעת רבים, וכל הא דס"ל דלא אתרו"מ הוא במחיצה מעליא.

ב] **והנה** דעת הרמב"ם בפי"ד משבת ה"א ובפי"ז ה"ט דד' מחיצות דאורייתא, ומקום דאין לו אלא ג' מחיצות ל"ה רה"י, ובדבריו בפי"ז שם מבו' דכל הא דמהני לחי משום מחיצה מדאורייתא לאשוויי רה"י, הוא רק במקום דיש לו ג' מחיצות גמורות, דבזה מהני הלחי ברוח רביעית לאשוויי לי' לרה"י, אך מקום דיש לו ב' מחיצות וב' לחיים ל"ה רה"י.[[3]](#footnote-4)

**ולפ"ז** נמצא לדעתו, דבב' בתים בב' צידי רה"ר דעושה לחי מכאן ומכאן, ליכא כלל לשיעור המחיצות המועילין לאשוויי רה"י, - ומסתבר לפ"ז דזהו הא דמשני דהתם ליכא שם ד' מחיצות, והיינו דכיון דלאשוויי רה"י בעינן ד' מחיצות, ע"כ התם דליכא שם ד' מחיצות ל"ה המקום רה"י, וזהו שאמרו חכמים דאין מערבין רה"ר בכך, דאף דס"ל דלא אתרו"מ, מ"מ אין מערבין רה"ר בב' מחיצות וב' לחיים, משום דליכא בזה להמחיצות דבעינן לאשוויי רה"י,[[4]](#footnote-5) ?אך זה שלא כד' המפרשים בדעתו דהא דבעינן דלתות ננעלות ברה"ר, הוא משום דצוה"פ לא חשיב כשם ד' מחיצות.

**ב**

ג] **ובחי'** הריטב"א שם כתב, ז"ל, אבל הכא וכו' אין בו שם ד' מחיצות, פי' דאי משום קורה או לחי אפילו למ"ד שהם משום מחיצה לא חשיבי להו שם מחיצות חשובות לענין זה, ואפי' בצוה"פ נמי לא חשיבא מחיצות כעין פסי ביראות שיש שם ב' אמות עומדין, עכ"ל.[[5]](#footnote-6)

**וביאור** דבריו הוא, דלעולם אית להו לרבנן לדינא דאתרו"מ, ואך דכל דאיכא שם ד' מחיצות חשובות ה"ז מועיל לעמוד כנגד בקיעת הרבים, ולזה בעינן מחיצות כעין פסי ביראות שיש שם ב' אמות עומדין דאין הרבים בוקעין בהן, ומשא"כ בצוה"פ דהרבים בוקעין בכולה, ל"מ לעמוד כנגד בקיעת הרבים.

ד] **והנה** לקמן בסוגיין בעא מיני' רחבה מרבא תל המתלקט י' מתוך ד' ורבים בוקעין בו וכו', אליבא דרבנן לא תיבעי לך השתא ומה התם דניחא תשמישתי' אמרי רבנן לא אתרו"מ הכא דלא ניחא תשמישתי' לא כ"ש וכו'.

**וצ"ע** דהניחא למש"כ הרשב"א דכל דאיכא מחיצה גמורה ס"ל לרבנן דלא אתרו"מ, הרי דע"כ בתל המתלקט דאית לי' ד' מחיצות גמורות, פשיטא דלרבנן לא אתרו"מ,[[6]](#footnote-7) - אך למש"כ הריטב"א דכל הא דאית להו לרבנן דלא אתרו"מ, הוא רק בפסי ביראות דאיכא ב' אמות עומדין דאין הרבים בוקעין בהן, הרי דבתל המתלקט דהרבים בוקעין בכולו, הי' בדין דאף לרבנן נימא דאתרו"מ.

ה] **אמנם** באמת כבר עמד בזה הריטב"א שם, ז"ל, התם דניחא תשמישתי' אמור רבנן דלא אתרו"מ וכו', וליכא למימר ואדרבה נדמיי' לאידך דרבנן דאמרו שאין מערבין רה"ר, י"ל דל"ד, חדא דהתם ניחא תשמישתייהו, ועוד דהתם ליכא שם ד' מחיצות, אבל בתל הזה כיון שהוא גבוה י' טפחים מכל צד הרי יש לו שם ד' מחיצות דאורייתא דכל גובה י' טפחים חשוב מחיצה, ומיהו הרבים בוקעים בו מכל רוח ורוח כעין פסי ביראות, והיינו דמדמינן להו אהדדי שפיר, עכ"ל.

**ומבו'** בדבריו דמעיקרא הוה ס"ל דתל המתלקט לא חשיב כשם ד' מחיצות, כיון דהרבים בוקעין בכולו, וזהו דקשיא לי' דמ"ט לא מדמינן לה לאידך דרבנן דאמרו דאין מערבין רה"ר בכך, דכל דליכא שם ד' מחיצות אתרו"מ, וע"ז הוא שכתב דכל הא דס"ל לרבנן דאתרו"מ הוא רק היכא דניחא תשמישתי', אך בתל המתלקט דלא ניחא תשמישתי' לא אתרו"מ,[[7]](#footnote-8) ובתי' בתרא כתב דתל המתלקט חשיב כשם ד' מחיצות, אף דהרבים בוקעין בכולו, והיינו משום דאיכא גובה י' טפחים מכל צד דאין הרבים בוקעין בתוך גובה זה, וסגי בכך ליחשב כשם ד' מחיצות.

**ג**

ו] **והנה** לעיל בסוגיין אמרו דהא דאמר ר' יוחנן דירושלים וכו' חייבין עלי' משום רה"ר אתיא כר' יהודה דאתרו"מ, ומבו' מזה דירושלים הי' לה שם ד' מחיצות, דאם ל"ה לה שם ד' מחיצות, הרי אף לדעת רבנן אמרינן בזה אתרו"מ, והריטב"א בתו"ד כתב לפרש בזה, דבירושלים הי' שם ד' מחיצות דעדיפי מפסי ביראות, כיון דבאותן רוחות שהיו פתחי ירושלים הי' בכל פתח ופתח מכאן ומכאן עומ"ר מאד יותר על הפרוץ.

**וצ"ע** דמה מהני הא דהי' לירושלים עומ"ר על הפרוץ, הרי כיון שהיו בה פתחים הרחבים יותר מי', תו ל"מ בה המחיצות דעומ"ר, דל"מ עומ"ר בדאיכא פרצה יותר מי', ואף דהיו לפתחים אלו צוה"פ, הרי לדעת הריטב"א צוה"פ לא חשיבא כשם ד' מחיצות, ומה"ט הוצרך הריטב"א לפרש דהי' לירושלים עומ"ר, ולא סגי במה שהיו לפתחי' צוה"פ, כמש"כ כן הרשב"א והר"ן.

ז] **ובפשוטו** צ"ל בזה, דמדאורייתא מהני המחיצה דעומ"ר אף בדאיכא פרצה יותר מי', והא דפרצה יותר מי' אוסרת אי"ז אלא מדרבנן, וע"כ שפיר מהני מחיצות דעומ"ר דירושלים ליחשב כשם ד' מחיצות, אף שהי' בהן פירצות יותר מי'.[[8]](#footnote-9)

**אך** הנה בד' הריטב"א לקמן מ"ז ב' מבו' דמה שאמרו לקמן ק"א א' דירושלים אחר שנפרצו בה פרצות הויא רה"ר, היינו שנפרצו בה פרצות יותר מי', דכל דיש פרצה יותר מי' הוי כאילו כולו פרוץ, עיי"ש, ומבו' לפ"ז דהא דפרצה יותר מי' אוסרת הוא מדאורייתא,[[9]](#footnote-10) ולפ"ז הדק"ל דמה מהני הא דהי' לירושלים ד' מחיצות דעומ"ר, הרי כיון דהיו פתחי' רחבים יותר מי' ל"מ בזה העומ"ר.

ח] **וצ"ל** בזה, דכיון דהיו לפתחי ירושלים צוה"פ והי' עליהן תורת פתח, תו שפיר מהני העומ"ר, וחשיב כשם ד' מחיצות, ועד"ז כתב הגרע"א בתשו' חדשות או"ח סימן ו' בדעת התוס', ונת' להלן סקי"א, וכ"ה מבו' גם הבית אפרים בסימן כ"ו ד"ה איברא שיש לדחות והמשכנות יעקב בסימן קכ"ב עמ' קמ"ד ד"ה ועתה וד"ה והפליג, עיי"ש.

**אך** הנה החזו"א במכתביו שנד' בס' שלום יהודה סימן כ"ה עמ' ס"ה ד"ה יפה כתב נחלק ע"ז, וכתב דאם פרצה יותר מי' דאורייתא, הרי הדין נותן דאף אם עשה צוה"פ לפרצה ל"מ זה כנגד בקיעת הרבים, דכיון דצוה"פ כחו רע ורבים מבטלין אותו, וכשל עוזר ונפל עזור דאין כאן עומ"ר, ולא אמרו דמהני שם ד' מחיצות לעמוד בפי רבים, אלא באינן צריכין עזרה מזולתן, עכ"ד, וכ"כ החזו"א עוד שם בעמ' ס' ד"ה ואמנם, ובעמ' ס"ג ד"ה ס' בית אפרים.

ט] **אמנם** נראה דיש לפרש בזה, וכ"ה משמעות ל' המשכנות יעקב שם, דהנה הא דמחיצת צוה"פ בטילה ע"י בקיעת הרבים, נראה דהיינו, דאף דתורת הפתח דצוה"פ אינו בטל ע"י בקיעת הרבים, דבקיעת הרבים אינה סותרת לשם פתח, מ"מ הא דהפתח משמש כמחיצה, ה"ז בטל ע"י בקיעת הרבים.

**ולפ"ז** י"ל, דע"כ שפיר חשבינן לירושלים כשם ד' מחיצות, אף שהיו הפתחים יותר מי', ומחיצת צוה"פ מתבטלת ע"י בקיעת הרבים, ולא אמרינן דכשל עוזר ונפל עזור דאין כאן עומ"ר, - והיינו משום דאף דתורת המחיצה דצוה"פ מתבטלת ע"י בקיעת הרבים, מ"מ תורת הפתח דצוה"פ אינו מתבטל ע"י בקיעת הרבים, וכיון דיש ע"ז תורת פתח, הדר דינא דמהניא המחיצה דעומ"ר, ואינה בטילה ע"י הפתחים הרחבים יותר מי', כיון דאין עליהן תורת פרצה אלא תורת פתח.[[10]](#footnote-11)

**ד**

י] **והנה** לעיל ו' ב' פריך אהא דתנן דכיצד מערבין דרך רה"ר עושה צוה"פ מכאן וכו' חנניא אומר וכו' וב"ה אומרים עושה דלת מכאן וכו', דרה"ר מי מערבא וכו' והאמר רבב"ח א"ר יוחנן ירושלים אלמלי דלתותי' ננעלות בלילה חייבין עלי' משום רה"ר.

**והתוס'** שם הקשו, דהיכי פריך מדר' יוחנן דהוי אליבא דר' יהודה ופליגי רבנן עלי', וכתבו לישב, ז"ל, וי"ל דפריך כ"ה דלר' יהודה בשם ד' מחיצות דלא חשיבי לי' מצריך נעילה, ה"נ ב' מחיצות דלא חשיבי לרבנן יהי' צריך נעילה, עכ"ל, וכעי"ז כתבו הבעה"מ והתור"פ בסוגיין.

**ובזה** מתישב משה"ק התור"פ לעיל שם, דמ"ט הוצרך לאתויי להברייתא דיתר על כן, ליתי מיד לההיא דירושלים, עיי"ש, ולפ"ד התוס' שם ניחא, דלא מצי למיפרך מההיא דירושלים, דאתיא כר' יהודה ופליגי רבנן עלי', וע"כ מייתינן להא דיתר על כן, דמזה שמעינן דאף לרבנן אמרינן דאתרו"מ היכא דליכא שם ד' מחיצות, ולא מייתינן מההיא דירושלים אלא דל"מ דלתות שאינם ננעלות כנגד בקיעת הרבים, וכבר כתב כן בס' לשון הזהב שם, וצ"ע בד' תור"פ שעמד בזה, אחר שכתב בסוגיין כד' התוס'.

יא] **והנה** מד' התוס' ודעימייהו מבו', דאף דיש להמבוי ב' מחיצות וצוה"פ או דלת הראוי לינעל, לא חשבינן לה כשם ד' מחיצות, וע"כ אמרינן בזה אתרו"מ אף לדעת רבנן, ודלא כמש"כ הרשב"א והר"ן לעיל שם דלדעת רבנן לא אמרינן בזה אתרו"מ, משום דאיכא ג' מחיצות.[[11]](#footnote-12)

**וצ"ע** ממש"כ התוס' בסוגיין בד"ה והא א"ר יוחנן דאף דהיתה ירושלים רחבה ט"ז אמות, מ"מ כיון דהי' לירושלים צוה"פ דחשבי כמחיצה, ל"ה לרבים דבקעי לבטל המחיצה, ומה"ט כל הא דא"ר יוחנן דירושלים וכו' היו חייבין עלי' משום רה"ר, הוא רק לדעת ר' יהודה, והרי דצוה"פ חשיבא שפיר כשם ד' מחיצות.

יא] **והגרע"א** בתשו' חדשות או"ח סימן ו' פירש בד' התוס', דלעולם צוה"פ או דלת הראוי' לינעל ל"מ לדין שם ד' מחיצות, והא דבירושלים הי' שם ד' מחיצות, היינו משום דהי' בירושלים ד' מחיצות גמורות, ואף שהיו בה פרצות ט"ז, מ"מ כיון שהיו לפרצות אלו צוה"פ, חשבינן לה כשם ד' מחיצות, עיי"ש.

**אך** יש להעיר בזה ממש"כ בתוס' הרא"ש בסוגיין, ז"ל, דירושלים נמי כיון שיש בשערים צוה"פ "חשיב כד' מחיצות" וכו' דצוה"פ כמחיצה, עכ"ל, ומשמע להדיא דמחיצת הצוה"פ עצמה מהניא ליחשב כד' מחיצות, ומשום דצוה"פ כמחיצה.

**עוד** יש להעיר בזה, דהנה לעיל סק"ט נתבאר, דהא דמהני הצוה"פ במקום דאיכא פרצה י' ליחשב כשם ד' מחיצות, ולא אמרינן דכיון דהצוה"פ עצמו בטל ע"י בקיעת הרבים כשל עוזר ונפל עזור ואין כאן עומ"ר, הוא משום דלבטל לדין פרצה י', סגי בתורת הפתח דצוה"פ, אשר זה אינו בטל ע"י בקיעת הרבים, - אך הנה בד' התוס' בסוגיין מבו' להדיא דהא דמהני בירושלים הצוה"פ ביותר מי', הוא משום דצוה"פ כמחיצה, והרי דבעינן בזה לתורת המחיצה דצוה"פ, ולפ"ז הרי דאי נימא דמחיצת צוה"פ בטילה ע"י בקיעת הרבים, הי' לנו לומר דכשל עוזר ונפל עזור ואין כאן עומ"ר, וכמש"כ החזו"א.[[12]](#footnote-13)

יב] **ואמנם** הנה בתוס' הרא"ש לעיל שם כתב, ז"ל, וי"ל דהכי פריך, כיון דלר' יהודה אתיא בקיעת רבים ומבטלא שם ד' מחיצות, לרבנן נמי כשהמבוי מפולש "וליכא ד' מחיצות מעלייתא" אי לא דאיכא דלת ננעלת אתיא בקיעת רבים ומבטלא לי', וגריעא מפסי ביראות דאיכא שם ד' מחיצות, עכ"ל.

**ומשמעות** דבריו דהא דבמבוי המפולש המתוקן בצוה"פ או בדלת שאינה ננעלת אמרינן אתרו"מ לרבנן, הוא משום דליכא אלא ג' מחיצות, וכל הא דלרבנן לא אתרו"מ הוא רק היכא דאיכא ד' מחיצות,[[13]](#footnote-14) - ולפ"ז ניחא הא דבירושלים לא אמרינן אתרו"מ לרבנן, והיינו משום דבירושלים הי' בכל השערים צוה"פ, והי' לה ד' מחיצות.

**ה**

יג] **אמנם** בעיקר דרך זה יש לפקפק, חדא, דהרי עיקר הא דאף לדעת רבנן אתרו"מ, הוא נלמד מהא דס"ל בב' בתים וכו' דאין מערבין רה"ר בכך, ומהתם אין ללמוד אלא דבקיעת הרבים מבטלת המחיצות היכא דליכא שם ג' מחיצות, דהתם דעשה לחי מכאן ומכאן, הרי ליכא אף שם ג' מחיצות, ומנ"ל דלרבנן בעינן שם ד' מחיצות, ולא סגי בשם ג' מחיצות.[[14]](#footnote-15)

**ובפשוטו** הי' נראה לפרש בזה, דד"ז נלמד מהא דלרבנן ל"מ לחי מכאן ולחי מכאן, אף דלחי משום מחיצה, ומזה נלמד דלרבנן לא סגי בשם ג' מחיצות ובעינן שם ד' מחיצות, וע"כ הוא דאמרינן אתרו"מ אף דאיכא לחי מכאן ומכאן, דלא חשיב זה כשם ד' מחיצות, והיינו משום דלחי אינו מועיל אלא כמחיצה שלישית במקום דבעינן ג' מחיצות, או כמחיצה רביעית במקום דבעינן ד' מחיצות, אך ל"מ ב' לחיים ליחשב כמחיצה שלישית ורביעית במקום דבעינן ד' מחיצות.[[15]](#footnote-16)

יד] **ואמנם** הנה לפ"ז הדין נותן, דהיכא דאיכא ג' מחיצות גמורות ולחי ברביעית, לא נימא אתרו"מ לרבנן, דהרי לחי מהני שפיר לדין שם ד' מחיצות, וכל הא דאמרינן אתרו"מ במקום דאיכא לחי מכאן ומכאן, הוא משום דב' לחיים ל"מ ליחשב כמחיצה שלישית ורביעית, אך כל דאיכא ג' מחיצות גמורות, שפיר מהני הלחי ברוח רביעית ליחשב כשם ד' מחיצות.

**אך** זה נסתר מהא דפריך לעיל ו' ב' אהא דכיצד מערבין דרך רה"ר, דרה"ר מי מערבא וכו', ופירשו התוס' דפריך אף לרבנן, משום דהיכא דליכא שם ד' מחיצות, מודו רבנן דאתרו"מ, וסתימת הדברים הוא דפריך אף אהא דעושה צוה"פ או דלת מכאן ולחי מכאן, ולא רק אהא דעושה צוה"פ או דלת מכאן וקורה מכאן, והרי דאף היכא דאיכא ג' מחיצות ולחי לא חשיב כשם ד' מחיצות.

**ובע"כ** מזה, דלחי ל"מ כלל לדינא דשם ד' מחיצות, כיון דהוי מחיצה גרועה,[[16]](#footnote-17) וע"כ אף אם איכא ג' מחיצות ולחי, לא חשיב כשם ד' מחיצות, - ולפ"ז הדק"ל, דמנ"ל דלרבנן אמרינן אתרו"מ היכא דליכא שם ד' מחיצות, הרי שפיר י"ל דסגי לדידהו במה דאיכא שם ד' מחיצות, ומה שאמרו דאין מערבין רה"ר בכך, הוא משום דלחי מחיצה גרועה הוא, וליכא אף שם ג' מחיצות.

טו] **עוד** יש להעיר בזה, ממה שאמרו לקמן בסוגיין במבואות המפולשין בבורות דלרבנן פשיטא דלא אמרינן בהו אתרו"מ, ולכאו' יש ללמוד מזה דלרבנן לא אמרינן אתרו"מ בדאיכא שם ג' מחיצות, שהרי מבואות אלו אין בהן אלא ג' מחיצות, וכמש"כ התוס' שם בד"ה ת"ש, ואפ"ה לא אמרינן בהו אתרו"מ.[[17]](#footnote-18)

**אך** יש לדחות, לפמש"כ הריטב"א לקמן בסוגיין די"ל דלרבנן לא אמרינן אתרו"מ היכא דלא ניחא תשמישתי', אף אם ליכא שם ד' מחיצות, והבאנו דבריו לעיל סק"ה,[[18]](#footnote-19) ולפ"ז י"ל, דאף דבמבואות המפולשין בבורות ליכא אלא ג' מחיצות, מ"מ כיון דלא ניחא תשמישתי', פשיטא דלא אמרינן בהו אתרו"מ לדעת רבנן,[[19]](#footnote-20) וצ"ע.

**ו**

טז] **התוס'** לעיל ו' ב' ד"ה וכי תימא הקשו דמשמע התם דמסקינן בההיא דיתר על כן דאף בדלתות לא מערבא, וא"כ איירי ברה"ר גמורה רוחב ט"ז אמה, וא"כ היאך מהני לר' יהודה לחי או קורה, הרי לא התיר ר' יהודה אלא עד י"ג ושליש, וכתבו לישב דמעיקרא ס"ד דמיירי ר' יהודה ברוחב ט"ז אמה, ולפי המסקנא דמשני כיצד מערבין מבואות המפולשין, ה"נ ההיא דיתר על כן איירי במבוי המפולש ואין רוחב ט"ז, ובכך הוא דלא מערבא הא בדלתות מערבא.

**והנה** בפשוטו לפ"מ דמסקינן דההיא דיתר על כן איירי במבוי המפולש ואין רוחב ט"ז דל"ה רה"ר, הרי דמה שאמרו חכמים דאין מערבין רה"ר בכך, אי"ז מדינא דאתרו"מ, דהרי במבואות המפולשין לא אמרינן דאתרו"מ, דמה"ט מהני בהו צוה"פ או דלת שאינה ננעלת, אלא הוא משום דמדרבנן בעינן ג' מחיצות גמורות, ואף במבוי המפולש לבקעה בעינן ג' מחיצות גמורות, וכמו שאמרו לעיל ז' א'.

**ובזה** מתפרשים ד' התוס' לעיל י"ב ב' ד"ה איתיבי' שכתבו דרבנן דאסרו הוא משום דמדרבנן בעינן ג' מחיצות גמורות, וזהו דמייתינן התם מדר' יהודה דלחי וקורה משום מחיצה, ולא מסיעיינן מדרבנן דס"ל דאין מערבין רה"ר בכך, דטעמא דרבנן הוא משום דמדרבנן בעינן ג' מחיצות גמורות, ולא פירשו דטעמא דרבנן הוא משום דאתרו"מ, וכמש"כ כן בפירש"י שם בד"ה יתר ע"כ, והיינו משום דלפ"מ דמסקינן דאיירי במבואות המפולשין שאין בהן ט"ז אמה, לי"ב לדינא דאתרו"מ, וכל הא דס"ל לרבנן דאין מערבין בכך הוא משום דמדרבנן בעינן ג' מחיצות גמורות.

יז] **והנה** לפ"ז נמצא, דלפ"מ דמסקינן דההיא דיתר על כן לא איירי ברה"ר גמורה, לא מצינו כלל דאית להו לרבנן אתרו"מ היכא דליכא שם ד' מחיצות, שהרי מה שאמרו דאין מערבין רה"ר בכך, אי"ז מדינא דאתרו"מ, אלא הוא משום דמדרבנן בעינן ג' מחיצות גמורות.

**וקשיא** לפ"ז, במש"כ התוס' לעיל שם ד"ה והאמר דעיקר הא דפריך מדר' יוחנן אף דהוי אליבא דר' יהודה ופליגי רבנן עלי', הוא משום דמודו רבנן דהיכא דליכא שם ד' מחיצות אמרינן אתרו"מ, ולא מייתינן מדר' יוחנן אלא דל"מ דלת שאינה ננעלת כנגד בקיעת הרבים, - ולפ"ז הרי דאי נימא דלמסקנת הגמ' שם לית להו לרבנן כלל דאתרו"מ, נמצא דשפיר ניחא הא דרה"ר מערבא, ומ"ט הוצרכו להעמיד להא דכיצד מערבין דרך רה"ר דאיירי במבואות המפולשין לרה"ר, הרי אף רה"ר גמורה מערבא לרבנן, וצע"ג.

יח] **ולכאו'** מוכח מד' התוס', דאף לפ"מ דמסקינן דההיא דיתר על כן איירי במבואות המפולשין לרה"ר, מ"מ מה שאמרו חכמים דאין מערבין רה"ר בכך, הוא משום דאתרו"מ, וכמשמעות לישנא דרבנן דאין מערבין רה"ר בכך, דמשמע דטעמייהו הוא משום דהוי זה רה"ר, וכמש"כ הריטב"א לעיל י"ב ב' לדקדק כן, עיי"ש, וזהו דמייתינן מינה דאף לרבנן אמרינן דאתרו"מ.[[20]](#footnote-21)

**וצ"ל** לפ"ז, דאף דרה"ר גמורה לא מערבא אלא בדלתות ננעלות, ול"מ בה צוה"פ או דלת שאינה ננעלת ברוח שלישית, וכמש"נ לעיל בדעת התוס', מ"מ במבואות המפולשין לרה"ר שאינם רחבים ט"ז אמה ול"ה רה"ר גמורה, לא אמרינן אתרו"מ אלא בלחי דהוא מחיצה גרועה, אך שפיר מהני בזה צוה"פ או דלת שאינה ננעלת, וי"ל דהיינו דמדאורייתא לא אמרינן אתרו"מ אלא ברה"ר גמורה, ואף שהחמירו חכמים למימר אתרו"מ אף במבואות המפולשין, מ"מ לא החמירו דלא יועיל בזה אף צוה"פ או דלת שאינה ננעלת.

יט] **אך** צ"ע לפ"ז דא"כ מנ"ל להגמ' הכא דלרבנן אמרינן אתרו"מ בדליכא שם ד' מחיצות, ולא סגי במה דאיכא ב' מחיצות וצוה"פ, - הרי כיון דעיקר הא דאית להו לרבנן דאתרו"מ נלמד מההיא דיתר על כן, והתם דאי"ז רה"ר גמורה סגי בב' מחיצות וצוה"פ, א"כ מנ"ל דברה"ר גמורה בעינן שם ד' מחיצות ולא סגי בב' מחיצות וצוה"פ.

**עוד** צ"ע בהא דפשיטא להגמ' לעיל ז' א' דאף במבוי המפולש לבקעה בעינן צוה"פ ברוח שלישית ולא סגי בלחי, ואם במבוי המפולש לרה"ר אמרינן אתרו"מ ומכח זה הוא דל"מ לחי, א"כ הרי י"ל דכל הא דבדרך? רה"ר הצריכו חכמים צוה"פ, הוא מכח הא דאתרו"מ, ומנ"ל דאף במבוי המפולש לבקעה לא סגי בלחי.[[21]](#footnote-22)

כ] **ונראה** דצ"ל בזה בדעת התוס', דבאמת בזה עצמו הוא דפליגי ת"ק וחנניא, דת"ק דס"ל דמערבין מבואות המפולשין בצוה"פ, הוא משום דס"ל דבמבואות המפולשין דאינם רה"ר גמורה לא אמרינן כלל אתרו"מ, דאם הוה אמרינן בהו אתרו"מ ל"ה סגי בצוה"פ ברוח שלישית, דבעינן שם ד' מחיצות, וכל הא דבעינן בהו צוה"פ ולא סגי בלחי, הוא משום דמדרבנן בעינן ג' מחיצות גמורות, - אך חנניא דס"ל דאין מערבין מבואות המפולשין אלא בדלת, הוא משום דס"ל דאף דמבואות המפולשין ל"ה רה"ר גמורה, מ"מ כיון דדמו לרה"ר, אמרינן בהו אתרו"מ מדרבנן, וע"כ לא סגי בהו בצוה"פ ברוח שלישית, דבעינן שם ד' מחיצות, והא דמהני בזה דלת שאינה ננעלת, אף דברה"ר גמורה לא סגי בזה, הוא משום דעי"ז מינכרא מילתא דאין המבוי מכלל רה"ר, ולא אמרינן בזה אתרו"מ.

**ולפ"ז** נראה, דלמש"כ התוס' דברייתא דיתר על כן איירי במבואות המפולשין לרה"ר, הרי דהא דאמרו לו דאין מערבין רה"ר בכך, אתיא כחנניא דאף במבואות המפולשין לרה"ר אמרינן אתרו"מ, וזהו דקתני דאין מערבין רה"ר בכך, דמשמע דהא דל"מ הוא מדינא דאתרו"מ, - וזהו דפרכינן הא דרבנן אדרבנן, דממה שאמרו חכמים דאין מערבין רה"ר בכך יש ללמוד דאף לרבנן אמרינן דאתרו"מ,[[22]](#footnote-23) וע"ז משני דהא דאית להו לרבנן התם דאתרו"מ הוא משום דליכא שם ד' מחיצות, אך כל דאיכא שם ד' מחיצות לא אתרו"מ, והא דהתם סגי בדלת שאינה ננעלת ברוח שלישית אף דליכא שם ד' מחיצות, הוא משום דעי"ז מינכרא מילתא דאי"ז מכלל רה"ר, וכנ"ל.[[23]](#footnote-24)

כא] **ולפ"ז** מתפרש היטב הא דפשיטא להגמ' לעיל דאף במבוי המפולש לבקעה בעינן צוה"פ ולא סגי בלחי, דזה נלמד מהא דס"ל לת"ק דבמבוי המפולש לרה"ר בעינן צוה"פ, אף דלדידי' ליכא בזה לדינא דאתרו"מ, דאם הי' בזה לדינא דאתרו"מ ל"ה סגי בצוה"פ.

**ונראה** לפ"ז בדעת התוס', דמה"ט הוא דמודה חנניא במבוי המפולש לבקעה דסגי בצוה"פ ול"ב דלת, דהרי הא דס"ל דבעינן דלת ולא סגי בצוה"פ, הוא מכח דינא דאתרו"מ, וכ"ז הוא במבוי המפולש לרה"ר מכאן ומכאן דדמי לרה"ר ואמרינן בזה דאתרו"מ, אך במבוי המפולש לבקעה דל"ד לרה"ר ולא אמרינן בזה דאתרו"מ, מודה חנניא דסגי בצוה"פ, אך בפירש"י לעיל ז' א' (ד"ה בקעה) משמע דטעם הא דמודה חנניא במבוי המפולש לבקעה, הוא משום דבקעה אינה אסורה אלא מדרבנן, עיי"ש.

1. מבו' בד' הרשב"א, דהפלוגתא לעיל ט"ו א' בלחי העומד מאליו אם לחי משום מחיצה או משום היכר, היא חדא פלוגתא עם הפלוגתא לעיל י"ב ב' אם לחי הוי מחיצה דאורייתא, וכ"ה מבו' גם בד' התוס' לעיל ט"ו א' שפירשו דמה שאמרו שם דרבא לטעמי', היינו מה שאמר לעיל י"ב ב' דאחד זה ואחד זה משום היכר, וכ"כ הרמב"ן במלחמות לעיל ט' א'.

   אך הנה הריטב"א בסוגיין כתב דאפי' למ"ד דלחי משום מחיצה היינו מחיצה דרבנן לרוח רביעית, ומבו' מדבריו דהפלוגתא לעיל ט"ו א' אם לחי משום מחיצה או משום היכר, דקי"ל בזה כמ"ד דמשום מחיצה, אינה חדא פלוגתא עם הפלוגתא לעיל י"ב ב' אם לחי משום מחיצה דאורייתא, והתם קי"ל דלחי משום היכר ול"ה מחיצה דאורייתא. [↑](#footnote-ref-2)
2. אך יש להעיר בזה, דאי"ז במשמעות לישנא דגמ' דאמרינן דהכא איכא שם ד' מחיצות התם ליכא שם ד' מחיצות, והול"ל דהתם הוא משום דליכא מחיצות, ואינו כלל משום אתרו"מ, ועוד, דלישנא דרבנן דאין מערבין רה"ר בכך, משמע דטעמייהו הוא משום דאתרו"מ.

   ושמעתי לפרש בזה, דאף דס"ל לרבנן דהיכא דאיכא שם ג' או ד' מחיצות לא אתרו"מ, מ"מ היכא דליכא אלא ב' מחיצות אתרו"מ, אף אם ב' מחיצות דאורייתא, וזהו שאמרו רבנן דאין מערבין רה"ר בכך, ולדבריו דר' יהודה קאמרי, דאף אם ב' מחיצות דאורייתא מ"מ ל"מ משום דאתרו"מ, - ואך דקשיא לי' להרשב"א דכיון דס"ל לרבנן דהיכא דאיכא ג' מחיצות לא אתרו"מ, א"כ מ"ט ס"ל דל"מ לחי מכאן ולחי מכאן, הרי לחי משום מחיצה ואיכא ג' מחיצות, וע"ז הוא שכתב דרבנן ס"ל דלחי משום היכר, וליכא אלא ב' מחיצות, ובכה"ג ס"ל דאף אם ב' מחיצות דאורייתא, מ"מ אמרינן בזה אתרו"מ, ודו"ק. [↑](#footnote-ref-3)
3. והנה נחלקו רבוותא בדעת הרמב"ם, דבד' המג"א בסימן שמ"ה סק"א משמע דגם לדעת הרמב"ם מהני לחי ברוח שלישית להפקיע תורת רה"ר, עיי"ש, אך הראש יוסף בשבת ו' א' צידד דלדעת הרמב"ם ל"מ לחי כלל ברוח שלישית, וכן נקט הגר"ח בפט"ז משבת, ד"ה והנה שם וד"ה אכן נראה עיי"ש, ומכח זה כתב שם דאף בב' מחיצות וצוה"פ אכתי הוי רה"ר, עיי"ש, - ואמנם אף לדעת המג"א דמהני לחי ברוח שלישית, כ"ז הוא להפקעת תורת רה"ר, דלזה סגי בג' מחיצות, ובזה מהני הלחי להשלים לדין מחיצה שלישית, אך לאשוויי רה"י דבעינן ד' מחיצות, ל"מ ב' לחיים ליחשב כמחיצה שלישית ורביעית, ורק אם איכא ג' מחיצות גמורות מהני הלחי להשלים לדין מחיצה רביעית. [↑](#footnote-ref-4)
4. ואמנם מלישנא דרבנן דאין מערבין רה"ר בכך, משמע דאכתי הוי המקום רה"ר, וזה מתפרש היטב למש"כ הראש יוסף והגר"ח בדעת הרמב"ם דל"מ לחי כלל למחיצה שלישית, וכל דאיכא ב' מחיצות וב' לחיים אכתי הוי המקום רה"ר, - ולמש"כ המג"א דאף לדעת הרמב"ם מהני לחי ברוח שלישית להפקיע תורת רה"ר, י"ל דכלפי הך דינא מודו רבנן דאמרינן אתרו"מ, דדוקא היכא דאיכא שם ד' מחיצות המועילות לאשוויי רה"י הוא דאית להו לרבנן דלא אתרו"מ, אך היכא דליכא אלא ג' מחיצות דאין מועילין לאשוויי רה"י, ובעינן שיועילו המחיצות להפקיע תורת רה"ר, הרי דע"ז אמרינן דכל דהרבים בוקעין בהן, ל"מ המחיצות להפקיע תורת רה"ר, ועד"ז כתב האו"ש בפי"ז משבת ה"י בביאור דעת הרמב"ם דבעינן ב' דלתות, עיי"ש. [↑](#footnote-ref-5)
5. מש"כ הריטב"א דאף צוה"פ לא חשיבא כשם ד' מחיצות, פשוט שלמד לזה ממש"כ לעיל מינה דפירכת הגמ' דרבנן אדרבנן, אף דלחי אינו משום מחיצה, הוא משום דאליבא דר' יוחנן שו"ט ולדידי' אפי' בדלתות לא מערבא לרבנן אם לא שיהיו ננעלות, וזהו שכתב הריטב"א דאף צוה"פ לא חשיב כשם ד' מחיצות, וע"כ הוא דבעינן דלתות ננעלות, ולפ"ז נראה מדבריו דדלת שאינה ננעלת ל"ה מחיצה בפנ"ע כלל, וכל תורת מחיצה שעלי' הוא מכח הצוה"פ, ואכמ"ל. [↑](#footnote-ref-6)
6. דאף לדרך קמא דהרשב"א דלרבנן בקיעת הרבים מבטלת ללחי, כ"ז הוא במחיצת לחי דאינו מועיל אלא בתורת מחיצה שלישית, והוי מחיצה גרועה טובא, אך בתל המתלקט אף דאין לו מחיצות אלא מדינא דגוד אסיק, מ"מ הו"ל מחיצות גמורות, דהרי מחיצה זו דגוד אסיק מועלת אף למחיצה ראשונה ושני', ואין בקיעת הרבים מבטלתן. [↑](#footnote-ref-7)
7. וצ"ע דכיון דמיבע"ל התם לדעת ר' יהודה דשמא אמרינן אתרו"מ אף היכא דלא ניחא תשמישתי', א"כ מ"ט לדעת רבנן פשיטא לן דהיכא דלא ניחא תשמישתי' לא אמרינן אתרו"מ, והרי בפשוטו דינא דאתרו"מ דר' יהודה היכא דליכא ב' מחיצות מעלייתא, ודינא דאתרו"מ דרבנן היכא דליכא שם ד' מחיצות, הוא חד דינא, - ושמא י"ל, דכיון דלדעת רבנן סגי במה דאיכא ב' אמות עומדין כנגד בקיעת הרבים, דתו אין בקיעת הרבים מבטלת למחיצות, ה"נ סגי במה דהמחיצות ממעטות את בקיעת הרבים, דמכח המחיצות לא ניחא תשמישתי', ותו אין בקיעת הרבים מבטלת למחיצות, והיינו דלרבנן כל דהמחיצות עומדות כנגד בקיעת הרבים אין בקיעת הרבים מבטלתן, ואיכא תרי גווני דחשבינן דהמחיצות עומדות כנגד בקיעת הרבים, או בדאיכא ב' אמות עומדין, או בגונא דמכח המחיצות לא ניחא תשמישתי', - ואמנם לפ"ז כל הא דהיכא דלא ניחא תשמישתי' לא אתרו"מ לרבנן, הוא רק בגונא דהא דלא ניחא תשמישתי' הוא מכח המחיצות, אך אם יהא גוונא דאין המחיצות ממעטות בקיעת הרבים כלל, ומכח דבר אחר לא ניחא תשמישתי', שפיר נימא בזה אתרו"מ, וצ"ע. [↑](#footnote-ref-8)
8. ואף אי נימא דאחר שתיקנו חכמים דפרצה י' מבטלת למחיצה, ובאנו להתיר מכח הצוה"פ, הרי דבקיעת הרבים מבטלת לזה, כיון דמחיצה דצוה"פ לא חשיבא כשם ד' מחיצות, וממילא דאם לא היו דלתות ירושלים ננעלות בלילה, הי' אסור לטלטל בתוכה, מ"מ לא היו חייבין עלי' משום רה"ר, כיון דמדאורייתא יש לה ד' מחיצות גמורות דעומ"ר. [↑](#footnote-ref-9)
9. אך העירוני דיש מקום לדחות, דאף אם הא דפרצה יותר מי' אוסרת אי"ז אלא מדרבנן, מ"מ מדרבנן ה"ז מבטל המחיצה לגמרי והו"ל כרה"ר, ועמש"נ לדון בזה בסימן ל"א סקכ"ו?, וזהו מה שאמרו לקמן ק"א א' דאחר שנפרצו פרצות בירושלים הו"ל כרה"ר, אך נתחדש לפ"ז דאותם הגזירות שלא גזרו אלא ברה"ר ולא בכרמלית, נוהגות אף ברה"ר דרבנן, דאף דבכרמלית לא גזרו משום דהוי גזירה לגזירה, מ"מ ברה"ר דרבנן גזרו, דלא פלוג רבנן ברה"ר. [↑](#footnote-ref-10)
10. ואמנם נתחדש לפ"ז, דהא דמהני צוה"פ להתיר פרצה יותר מי', ל"ב בזה לדין המחיצה דצוה"פ, דמכח זה חשיבא הפרצה כגדורה וליכא פרצה כלל, אלא סגי בזה בדין הפתח דצוה"פ, דכיון דתורת פתח עליו, אי"ז פרצה האוסרת. [↑](#footnote-ref-11)
11. ויש להוסיף, דהא דל"מ צוה"פ או דלת הראוי' לינעל ליחשב כשם ד' מחיצות, לא מייתינן לה מהא דר' יוחנן, דאין ללמוד לזה מההיא דר' יוחנן דהוא אליבא דר' יהודה, אלא הוא מסברא, ולא מייתינן מההיא דר' יוחנן, אלא להא דדלתות שאינם ננעלות ל"מ כנגד בקיעת הרבים.

    ובזה מתישב היטב מה שעמדו הראשונים לעיל שם בהא דפריך וכי תימא בכך הוא דלא מערבא הא בדלתות מערבא והא א"ר יוחנן וכו', דמ"ט נקט בדלתות דהוא כדעת חנניא ולא נקט בצוה"פ דהוא כדעת ת"ק, עיי"ש, ולפ"ד התוס' ודעימייהו ניחא, דאם הוה ס"ד דבצוה"פ מערבא, אשר היינו משום דצוה"פ מהני ליחשב כשם ד' מחיצות, ליכא למיפרך ע"ז מההיא דר' יוחנן, ובע"כ דהא הוה פשיטא לן דלרבנן לא מערבא אף בצוה"פ, ולא ס"ד אלא דבדלתות מערבא, דדלת שאינה ננעלת עומדת כנגד בקיעת הרבים, וע"ז פריך מהא דר' יוחנן דל"מ דלת שאינה ננעלת כנגד בקיעת הרבים, וז"ב. [↑](#footnote-ref-12)
12. אך י"ל בזה, דדינא דשם ד' מחיצות הוא דבמקום דיש לו היקף מעליא דשם ד' מחיצות לא אתרו"מ, ובמקום דיש לו היקף גרוע דלא חשיב כשם ד' מחיצות לא אתרו"מ, ולפ"ז י"ל דכל דאיכא עומ"ר ועשה צוה"פ לפרצות דיותר מי', חשיב זה כהיקף מעליא, דאף דצוה"פ בפנ"ע לא חשיב כהיקף מעליא, מ"מ כל דאיכא עומ"ר ועשה צוה"פ לפרצות, חשיב זה כהיקף מעליא, ואין בקיעת הרבים מבטלת כלל להיקף זה, ואף הצוה"פ אינה בטילה, - ועיקר ד"ז מבו' בד' הגר"ח בפט"ז משבת בדעת הרמב"ם, דאף דצוה"פ אינה מועלת להשלים לדין מחיצה דשבת, מ"מ כל דאיכא עומ"ר שפיר מהני הצוה"פ לפרצות יותר מי', עיי"ש. [↑](#footnote-ref-13)
13. ועיקר הך מילתא דלרבנן לא אמרינן אתרו"מ רק היכא דאיכא שם ד' מחיצות, ולא סגי בשם ג' מחיצות, כתב כן בחי' אהעו"ז לעיל ו' ב', עיי"ש.

    אך החזו"א בסימן ק"ז סק"ה כתב דודאי דאף בג' מחיצות לא אמרינן אתרו"מ לדעת רבנן, דלא מצינו חילוק בין ג' מחיצות לד' מחיצות לענין דאורייתא, וביאור דבריו הוא, דאף דבכ"ד מצינו דבעינן היקף דד' מחיצות, חדא, הוא בד' התוס' לעיל ו' ב' שכתבו בדעת רש"י, דהגם דג' מחיצות דאורייתא מ"מ היכא דמחיצה שלישית ע"י דלת רביעית נמי בעיא דלת, עוד מצינו כן בפסקי רי"ד לעיל כ' א', שכתב דהא דמהני פסי ביראות מדאורייתא הגם דאגמרי' רחמנא למשה גדור רובא, היינו משום דאיכא ד' מחיצות, ורק היכא דאיכא ג' מחיצות הוא דאגמרי' רחמנא למשה גדור רובא, עוד מצינו כן בד' המג"א או"ח ר"ס תר"ל דמחיצת שתי ל"מ בסוכה רק היכא דאיכא ד' דפנות, מ"מ במקום דמהני ג' מחיצות, ליכא מעליותא בהיקף דד' מחיצות על היקף דג' מחיצות, וצ"ע. [↑](#footnote-ref-14)
14. ואמנם יש מקום לומר, דאחר דשמעינן מהתם דאף רבנן אית להו דאתרו"מ, הרי דאין ללמוד מהא דבפסי ביראות לא אתרו"מ, אלא דבמקום דאיכא שם ד' מחיצות לא אתרו"מ, אך במקום דליכא אלא שם ג' מחיצות, י"ל דאמרינן אתרו"מ, - אך לכאו' אי"ז מתישב, דא"כ מאי פריך אההיא דכיצד מערבין דרך רה"ר דרה"ר מי מערבא, הרי אדרבה מהא דתניא דמערבין דרך רה"ר יש ללמוד דלרבנן סגי בשם ג' מחיצות, ול"ב שם ד' מחיצות. [↑](#footnote-ref-15)
15. והך מילתא דל"מ ב' לחיים ליחשב כמחיצה שלישית ורביעית, מצינו כן בד' הרמב"ם, למש"כ המג"א בסימן שמ"ה סק"א בדעתו דאף דד' מחיצות דאורייתא, מ"מ כיון דסגי בג' מחיצות להפקיע מתורת רה"ר, אף סגי לזה בב' מחיצות ולחי, ונת' בזה לעיל סק"ב בהערה, ומבו' לפ"ז, דאף דלחי חשיב כמחיצה אף ברוח שלישית, מ"מ לא סגי בב' מחיצות וב' לחיים לאשוויי רה"י, כמבו' בד' הרמב"ם בפי"ז משבת ה"ט דרק אם איכא ג' מחיצות ולחי הוי רה"י, והרי דלחי ל"מ אלא כמחיצה שלישית במקום דבעינן ג' מחיצות, או כמחיצה רביעית במקום דבעינן ד' מחיצות, אך ל"מ ליחשב כמחיצה שלישית ורביעית במקום דבעינן ד' מחיצות. [↑](#footnote-ref-16)
16. ולדרך זו צ"ל, דאם הי' מועיל לחי ליחשב כשם ד' מחיצות, ל"ה אמרינן אתרו"מ כשעושה לחי מכאן ומכאן, דשפיר מהני ב' הלחיים ליחשב כמחיצה שלישית ורביעית, וכ"ה משמעות ל' הרשב"א בסוגיין שכתב דבלחי מכאן ולחי מכאן איכא שם ד' מחיצות, ומשמע דר"ל דאף אי נימא דבעינן שם ד' מחיצות ולא סגי בשם ג' מחיצות, מ"מ כל שעושה לחי מכאן ומכאן חשיב כשם ד' מחיצות, ומזה הוא שלמדנו דלחי ל"ה מחיצה מעליא, ול"מ לדין שם ד' מחיצות, אך זה הוא דלא כמש"נ לעיל סק"ב? בהערה ללמוד מד' המג"א דל"מ ב' לחיים ליחשב כמחיצה שלישית ורביעית במקום דבעינן ד' מחיצות, וצ"ע. [↑](#footnote-ref-17)
17. ואין לומר דהא דלא אמרינן בהו אתרו"מ, הוא משום דאיכא ג' מחיצות דאין הרבים בוקעין בהן, שהרי איירי דהרבים בוקעין גם בצידי הבור, וכמש"כ התוס' שם, והתוס' הרא"ש שם כתב דאיירי אף במפולשין שתי וערב. [↑](#footnote-ref-18)
18. ובזה ניחא הא דלא מיבע"ל לרחבה אם אמרינן אתרו"מ היכא דלא ניחא תשמישתי' אלא לדעת ר' יהודה, ולא מיבע"ל אף לדעת רבנן היכא דליכא שם ד' מחיצות, והיינו משום דלדעת רבנן פשיטא לן דלא אמרינן אתרו"מ היכא דלא ניחא תשמישתי', אף דליכא שם ד' מחיצות. [↑](#footnote-ref-19)
19. והנה המשכנות יעקב בסימן קכ"ב עמ' קמ"ה ד"ה ונחזור הוכיח מד' התוס' הכא, דלרבנן דסגי בשם ד' מחיצות, הרי דכל דאיכא עומ"ר לא אתרו"מ, אף אם ליכא אמה בזויות ול"ה כפסי ביראות, ודלא כמש"כ בתשו' בית אפרים סימן כ"ז ד"ה ועכ"פ מבואר, וד"ה ומ"ש כ"ת דודאי, וד"ה ומ"ש כ"ת שרש"י, דכל דליכא אמה בזויות, אמרינן אתרו"מ אף לדעת רבנן, עיי"ש, ולמש"נ נתישבו ד' הבית אפרים, דאף דכל דליכא אמה בזויות אמרינן אתרו"מ, מ"מ הכא דלא ניחא תשמישתי' לא אמרינן אתרו"מ, אך באמת כבר עמדו דבתו"ד הבית אפרים שם מבו', דמש"כ דבעינן אמה בזויות, הוא רק בדאיכא פרצה יותר מי', וס"ל דמחיצה דפסי ביראות אינה נפסלת בשום פרצה שבעולם, אך כשאין אמה בזויות ובאנו להתיר משום עומ"ר, ה"ז נאסר מדאורייתא בפרצה י', ואכמ"ל. [↑](#footnote-ref-20)
20. ומש"כ התוס' לעיל י"ב ב' דטעמא דרבנן הוא משום דבעינן ג' מחיצות גמורות, נראה דצ"ל דד' התוס' לא באו לפרש להא דתניא דאמרו לו אין מערבין רה"ר בכך, דודאי דמכוון רבנן בזה הוא לדינא דאתרו"מ וכמבו' בסוגיין, ואך דקשיא להו להתוס' מהא דפליגי רבנן אף במבוי המפולש לבקעה דלא סגי בלחי או קורה ברוח שלישית, וכמשה"ק הראשונים לעיל שם על פירש"י שם, וע"ז כתבו דטעמא דרבנן דפליגי הוא משום דמדרבנן בעינן ג' מחיצות גמורות.

    ובזה מתישב משה"ק בחי' הגרע"א לעיל שם ע"ד התוס' מסוגיית הגמ' בשבת דמבו' דלרבנן הוי רה"ר דאורייתא, והרי דטעמא דרבנן אינו משום דמדרבנן בעינן ג' מחיצות גמורות, ולהנ"ל הרי גם מסוגיית הגמ' הכא מוכח כן דטעמא דרבנן הוא משום דאתרו"מ, וכל מש"כ התוס' דהוא משום דמדרבנן בעינן ג' מחיצות גמורות, הוא רק בהא דפליגי רבנן במבוי המפולש לבקעה, ומה שעמד הגרע"א שם כן גם ע"ד התוס' הכא שכתבו דגם רבנן לא אסרי אלא מדרבנן, צ"ע, דהתוס' לא כתבו אלא דהו"מ לשנויי הכי, אך לפי האמת הא דאסרי רבנן הוא מדאורייתא. [↑](#footnote-ref-21)
21. ואין לומר דמה שאמרו דבמבוי המפולש לבקעה ל"מ לחי, הוא משום דפשיטא לן דמדרבנן בעינן ג' מחיצות ולא סגי בלחי, שהרי לחד מ"ד לעיל י"ב ב' מודה ר' יהודה דג' מחיצות דאורייתא, ואפ"ה סגי בלחי מכאן ולחי מכאן ול"ב ג' מחיצות גמורות, ומנ"ל דפליגי רבנן ע"ז וס"ל דבעינן ג' מחיצות גמורות, וביותר תיקשי בד' התוס' לעיל י"ב ב', דדבריהם שם קיימא להך מ"ד דמודה ר' יהודה דג' מחיצות דאורייתא, ואפ"ה כתבו דלרבנן ל"מ לחי ברוח שלישית משום דמדרבנן בעינן ג' מחיצות גמורות, ותיקשי דהיכן מצינו דפליגי רבנן על ר' יהודה בהך מילתא, הרי הא דתניא דכיצד מערבין דרך רה"ר עושה צוה"פ וכו', י"ל דהוא מדינא דאתרו"מ, ולא משום דמדרבנן בעינן ג' מחיצות גמורות. [↑](#footnote-ref-22)
22. אך אכתי תיקשי בהא דפריך הכא דר' יהודה אדר' יהודה, דמאי פריך, הרי י"ל דהא דקאמר ר' יהודה התם דסגי בלחי מכאן ולחי מכאן, הוא משום דאי"ז רה"ר גמורה, וס"ל כת"ק דלא אמרינן בזה אתרו"מ, - וי"ל בזה בתרי גווני, חדא, כמש"כ הבית אפרים דהמקשן הכא ס"ל כדעת המקשן לעיל ו' ב' דההיא דיתר על כן איירי ברה"ר גמורה, ועוד, דאה"נ הו"מ לשנויי הכי, ואך דהאמת משני, דכל דאיכא ב' מחיצות מעלייתא דלא בקעי בהו רבים, ל"ש כלל דינא דאתרו"מ. [↑](#footnote-ref-23)
23. ובזה מתפרש עיקר מה שאמרו בסוגיין דלדעת רבנן אמרינן אתרו"מ היכא דליכא שם ד' מחיצות, ודעת התוס' דהיינו דאף אם איכא ב' מחיצות גמורות וצוה"פ ברוח שלישית אמרינן אתרו"מ, וצ"ע דהיאך שמעינן לה מההיא דאין מערבין רה"ר בכך, הרי מהתם אין ללמוד אלא דלא סגי בלחי ברוח שלישית, ומנ"ל דאף לא סגי בצוה"פ, - ולמש"נ ניחא, דזה נלמד מההיא דחנניא דאמר דעושה דלת מכאן, ולא סגי בצוה"פ, ובע"כ דכל דליכא שם ד' מחיצות אמרינן אתרו"מ, וע"כ הוא דלא סגי בצוה"פ ברוח שלישית, ועפי"ז יש לישב למש"נ לעיל סוסק"י להעיר בד' תור"פ לעיל ו' ב', דלפי הנ"ל י"ל דיש ללמוד להא דלרבנן בעינן שם ד' מחיצות גם מהא דלחנניא בעינן דלת ולא סגי בצוה"פ, ודו"ק. [↑](#footnote-ref-24)