גבינה ואח_כ בשר1
קטגוריות: ש_ס / מא חולין / חולין - הרב וורצל / כל הבשר / בשר בחלב / סי_ פט

פט-ב גבינה ואח"כ בשר בהמה ועוף ובד' הזוהר

כתב הרמ"א סעיף ב' שיש מחמירים המתנה אף בבשר אחר גבינה.

והוסיף וכן נוהגין דאחר אכילת גבינה קשה אין אוכלין אפי' בשר עוף, אבל יש מקילין אף בזה ואין למחות רק שיעשו קינוח והדחה ונט"י, ומיהו טוב להחמיר.

והנה תחילת ד' הרמ"א קאי אף בגבינה רכה שי"א להחמיר המתנה, ויסודו צוין מד' הזוהר שלא לאכול האי מיכלא כחדא או בשעתא חדא או בסעודתא חדא [ובערוה"ש כתב דאף הזוהר לא החמיר אלא בגבינה קשה אבל ל"מ כן לשון הרמ"א וכן מסיק בדה"ש].

ובפר"ח והגר"א שהבאנו לעיל מבואר דלדעת הזוהר סגי בשעה ואי"צ שש שעות, דמפרשים מש"כ הזוהר בסעודתא חדא היינו אף שאינו באותה שעה אבל הוא בסעודה אחת שנמשכה הרבה זמן.

וכן הביא הש"ך סקט"ז בשם ס' מצרף לחכמה דאי"צ שש שעות סגי בשעה אחת לדינו של הזוהר.

אמנם בפר"ת סק"ו כתב לפרש וכן הביא בשיו"ב ססק"ו בשם זוהר הרקיע דלא זו אף זו קתני, לא מיבעיא בשעה אחת אלא אפי' בסעודה חדא היינו תוך זמן שעדיין לא באה סעודה הבאה [כלשון הגמ' מסעודה לסעודה] ג"כ אסור ולפי"ז בעי שש שעות גם מגבינה לבשר, וזו חומרא גדולה, ועי' בשיו"ב סקי"ג שהביא דרבים מגדולי ישראל נוהגים להמתין ו' שעות אחר גבינה, והאידנא אין נוהגין כן כ"א בגבינה קשה.

[ועיי"ש בשיו"ב מו"מ ארוך בדעת המקובלים, שיש שהיו סבורים שהזוהר לא דבר אלא בבשר ואח"כ גבינה אבל גבינה ואח"כ בשר אדרבה הוא תיקון גדול לאוכלם, והוא דחה דבריהם מד' האר"י שהיה נזהר בבשר אחר גבינה, עיי"ש].

אבל יש כאן מקום עיון במסקנת ד' הרמ"א, שהביא הנידון לענין גבינה קשה וכתב דאפי' בשר עוף אסור לאכול אח"כ, ויש מקילין ואין למחות רק שיעשו קינוח והדחה.

ובפשוטו נראה דד' הרמ"א שהצריך קינוח והדחה הוא גם בבשר עוף, וכ"כ ביד יהודה.

אבל מ"מ בפשוטו נראה דלא קאי אלא בגבינה קשה אבל בגבינה רכה לא דבר כלל, ואף להלכה אי"צ קינוח והדחה אם אוכל אח"כ עוף.

וכן מש"כ הרמ"א בתחילת דבריו [ובסו"ד דטוב להחמיר משמע קצת דג"כ קאי בזה] י"א להמתין אף בגבינה רכה אינו אלא בבשר בהמה, אבל בבשר עוף אחר גבינה רכה לא דבר הרמ"א כלום.

אבל ביד יהודה באר ד' הרמ"א דדבריו קיימי בגבינה רכה דלכה"פ בעי קינוח והדחה וטוב לעשות אפי' המתנה, ובאר דיסוד ד' הרמ"א הוא מד' הזוהר כמו שצויין על הרמ"א [שהביא בד"מ סק"ב] להצריך המתנה גם בבשר עוף אחר גבינה, ועיי"ש שתמה על תשובת מהר"ם מרוטנבורג שהיה מתלוצץ על מי שאינו אוכל בשר אחר גבינה ופעם אחת מצא גבינה בין שיניו ומאז נזהר בבשר אבל בעוף לא החמיר, ובד"מ כתב שאילו היה רואה ד' הזוהר היה מחמיר גם בעוף, ועי' בתורת האשם עו-ב.

וכבר נחלקו בזה דדעת הב"י או"ח-קעג דאף בבשר עוף אמר הזוהר, אבל בפר"ח סקט"ו חולק דדוקא בבהמה החמיר הזוהר.

ודעת הרמ"א להחמיר בזה כד' הב"י אף בעוף אחר גבינה, ולכך הצריך הרמ"א המתנה ולכה"פ קינוח והדחה ובאר דלכה"פ ע"י קינוח והדחה יהני לו במקום שעת אחת של הזוהר, וכ"ז חידוש גדול בפשט הרמ"א וגם חידוש דמהני קינוח והדחה במקום שעה של הזוהר.

ולהלכה בבדה"ש סקע"ד הביא ד' היד יהודה ועוד הביא מכנה"ג שהצריך המתנה גם בגבינה ואח"כ עוף, וכ"כ להלכה בכף החיים סקמ"ה בשם הבא"ח.

וע"ע בפמ"ג מ"ז סקט"ז וכה"ח סקמ"ה בשם בא"ח דאף בבשר עוף אחר גבינה יש להצריך המתנה או לכה"פ קינוח והדחה כד' הזוהר.

אבל במג"א ומ"ב או"ח-תצד מבואר בדעת הרמ"א שם שנוהגין שאי"צ המתנה [אפי' בבשר], וכ"פ בסתמא בחכמ"א מ-יב, וכנראה שפי' ד' הרמ"א שאף שמתחילה הביא י"א להחמיר גם בבשר אחר גבינה מ"מ בסו"ד מסיק שנוהגין רק בגבינה קשה, ומש"כ בסו"ד שאין למחות וטוב להחמיר ג"כ לא קאי אלא על גבינה קשה [וצ"ע], או דאף דמסיק טוב להחמיר מ"מ לצורך שבועות הקילו כיון שאינו מדינא כלל רק טוב להחמיר לחוד.

ועוד מבואר בדבריהם דאף ברהמ"ז לא בעי רק קינוח והדחה לחוד דלא כהפמ"ג.

[ובפשוטו היה נראה דכיון דחזינן דעתם להקל בזה דלא כהזוהר א"כ בבשר עוף אפי' קינוח והדחה לא ניבעי, אבל לפמש"כ ביד יהודה יתכן שקינוח והדחה במקום חומרת הזוהר קיימא ויש מקום ליזהר בזה גם להמ"ב].

וע"ע בפמ"ג סקט"ז שפשט המנהג גם לענין בשר עוף דמהני סילוק וברהמ"ז ואי"צ דוקא המתנה, והטעם שסומכים על השיטות שהביא הרמ"א דאף בבשר ואח"כ גבינה מהני ברהמ"ז לסיים את הסעודה, וכ"כ בשפ"ד סק"ג לענין בשר בהמה אחר גבינה.

ומבואר בד' הפמ"ג חידוש נוסף דאף דהכא ההפסקה של גבינה ואח"כ בשר אינו אלא חומרא מ"מ אינו בכלל ברכה שאי"צ [ועי' בשיעור המתנה מה שהבאנו מהפמ"ג לענין ט"ב], וכנראה שכן ראוי לעשות, אבל מ"מ עיקר משמעות הרמ"א לא נראה כש"כ ביד יהודה ובפשוטו לפי"ז לדינא אחר גבינה רכה לעוף אי"צ קינוח והדחה או המתנה כלל ורק מ"מ ברכהמ"ז יש מקום להצריך לפי"ד הפמ"ג, ועי' תשובות והנהגות ב-שצ.

בדין קינוח והדחה בבשר אחר גבינה עי' מש"כ בשיעור ההמתנה.