26. בפרטי דיני קדימה
קטגוריות: ש_ס / א ברכות / ברכות - הרב מאיר קאופמן / כיצד מברכין / שיעורים

י' חשון ע"ה

**סימן כ"ו**

**הערות בסוגיא דקדימה**

**א]בגדרי חביב ואיזה מצב מחייב קדימה**

**ב]בעבר על דיני קדימה מה תקנתו ובדין נגרר האם מתקיים מעלתו בברכה**

**ג]האם מותר לעבור על דיני קדימה להנצל מספק ברכה לבטלה**

**ד]האם יש דין קדימה במקום שזה יגרום לעוד ברכה**

**ה]בדין קדימה בסדר ז' מינים**

**ו]בדין קדימה דבורא מיני מזונות**

**בגדרי חביב ואיזה מצב מחייב קדימה**

א] מבואר בגמ' מ"א. דרבנן ס"ל דחביב עדיף ויש מהראשונים שפסקו כרבנן אמנם גם הראשונים שפסקו כר' יהודה כולם כתבו דבאין מעלה דז' המינים אזלינן בתר החביב ומה הכוונה חביב הרא"ש כתב שהכונה דאם בעלמא חביב עליו מין אחד אפילו שעכשיו רוצה לאכול קודם המין האחר בכל אופן צריך להקדים המין שבעלמא חביב עליו אמנם הרמב"ם כתב איזה שירצה יקדים ולכאורא משמע שהכוונה שכל שיש לו ענין להעדיף משהו מסוים הוא יכול וכן ראיתי מביאים שביאר הראשון לציון בדעת הרמב"ם אמנם הב"י כתב שכונתו מה שעכשיו חביב לו ובעלמא אדם רוצה לברך על מה שחביב לו עכשיו ועיין ב"י שכתב שתר"י זה כהרא"ש אמנם כבר העיר באבן האזל שרבינו יונה לא כתב מה שחביב עליו בעלמא אלא רק בא לאפוקי שאם גם עכשיו חביב לו משהו מסוים רק שמסיבה צדדית רוצה לאכול משהו אחר בזה צריך לברך על מה שחביב עליו בעלמא ועיין בה"ל שהביא מהאו"ז שמה שחביב עליו עכשיו, ואיכא בזה נפק"מ רבתי האם כשמברכים על חביב כמו הרא"ש מבטלים את דין הרמב"ם דאם הכוונה מה שרוצה גם מחמת סיבה צדדית א"כ עכשיו הוא רוצה לאכול מה שחביב לו בעלמא מצד שיטת הרא"ש אמנם לביאור הב"י לא קיים הדין חביב

והנה הפוסקים דנו שאין לברך על פת הבאה בכיסנים באמצע הסעודה מצד שזה ספק המוציא וראיתי להעיר דבפשוטו הוי חביב יותר מהפת וא"כ כל שלא כיון עליו מפורש יש כאן את סברת הרשב"א שאינו בדין שיפטור האינו חשוב את החשוב אמנם בפשוטו כיון שאדם בעלמא כל שרוצה לאכול ודאי יקח לאכול לחם ולא עוגה א"כ ודאי שזה חשיב חביב ולכאורא דבר זה מבואר ברשב"א שהקשה על מה דמברכים על יין קודם הסעודה כמבואר מ"ג. ולמה אין כאן חיסרון מצד דיני קדימה וכתב שזה אין ברכותיהן שוין שחביב קודם דהינו שמדובר שזה חביב לו יותר וכתב עוד לישב שכיון שכך הוא סדר הסעודה לא שיך בזה דין קדימה דרק בשניהם עומדים לפניו יש כאן דין קדימה אבל כל שמצד סדר הסעודה חשיב שזה לא עומד לאכילה חשיב שזה לא עומד בפניו [וכן כתב סברא זו בריטב"א בסוגין ובהלכותיו פ"ג ה"ט] וכתב להוכיח דבר זה מהא דמבואר דבירך על הפרפרת לא פטר את הפת ומבואר שמותר לאכול פרפרת קודם הפת וצ"ע למה כאן לא ישב שזה חביב ובאין ברכותיהן שוות מותר קודם ומשמע שפשיטא ליה שפרפרת לא חשיב חביב דהינו שפרפרת זה עוגה וודאי שאדם מחשיב יותר אכילת לחם מממתק ורק יין שזה היה השתיה הרגילה בזמנם נסתפק ששיך לדון שזה חביב

ובעיקר יסוד הרשב"א שכל שמסדר האכילה אין בזה דין קדימה עיין מרומי שדה מ"ב. שהקשה מהא דמבואר בירושלמי הובא בשו"ע סימן רע"ג דמכסים הלחם בשעת הקידוש או ההבדלה [סימן רצ"ט] כדי שלא יראה הפת בושתו כיון שהוא קודם ליין והרי כאן כיון שאסור לאכול קודם הסעודה א"כ חשיב שמצד סדר הסעודה צריך לשתות קודם היין והנה יש לדון בהא דאין לשנות סדר הסעודה האם הכונה שחשיב שזה לא עומד לאכילה ולא שיך כאן קדימה כלל או שזה סברא שרבנן לא חיבו דין קדימה על חשבון שינוי סדר הסעודה ואם נימא כצד השני מובן ששיך כאן עדין הסברא שלא יראה הפת בושתו דבאמת יש כאן הקדמה של היין לפת אמנם בפשוטו ודאי אינו כן אלא הכונה שכל שמסדר הסעודה אין עכשיו זמן אכילתו זה כמו שזה לא בפניו שכתב הב"י הובא במ"ב סקל"א שלא נאמר בזה דין קדימה וכן הרי לא מצאנו בעלמא שכל שמברך על דבר שקודם מצד סדר הסעודה שיצטרכו לכסות [ועיין לקמן מה שנכתוב בזה]

ויש מקום לומר שכאן שמצד סדר האכילה יתכן שעדיף לו לאכול קודם ורק מצד שיש הלכה לעשות אחרת זה לא דומה לאדם שמצד עיקר צורת האכילה רוצה קודם המאחר ובזה א"ש שרק בקידוש והבדלה יש דין לכסות הפת כי זה נגד דיני קדימה ועין במ"ב שאם לא מתכונן לאכול מיד אין דין לכסות וצ"ע

ובעיקר קושית הרשב"א שאין להקדים היין לפת חזינן שיש דיני קדימה בין אכילה לשתיה ודלא כריטב"א והרא"ה ל"ט. שדנו שזה שני סוגי אכילות ואין בזה דיני קדימה ועיין פמ"ג בפתיחה סק"ח שכבר כתב לדייק כן מנידון הפוסקים סימן רי"א לענין יש ועוגות שדנו בזה דיני קדימה אמנם יתכן ששם שזה לא מטרת שתיה חשיב כאכילה אמנם הב"י דן לענין שתית יין ופירות שזה בפשוטו כן במטרת שתיה וברשב"א מבואר שאין דין קדימה לאכילה משתיה מצד חשיבות האכילה. ובכתבי הגר"א גניחובסקי כתב לדון דכל ששוים בברכותיהן וחביבותם תמיד אוכל חשיב גדול יותר ממשקה שלענין ברכות משקה לא חשיב חיבור ובפרט אם זה לא אשבורן וצ"ע

**בעבר על דיני קדימה מה תקנתו ובדין נגרר האם מתקיים מעלתו בברכה**

ב] והנה ידוע לדון במקרה שאחד עבר על דיני קדימה דהינו שהכל היה מונח לפניו והתכונן לאכול וטעה ובירך על הדבר הפחות מוקדם האם מותר לו לאכול הדבר השני [ועיין בר אלמוגים סימן ל'] ויש בזה שלשה צדדים דיש מקום לומר שעצם זה שבירך על הפחות חשוב כשדעתו לאכול היותר חשוב עבר בזה על דיני קדימה וממילא לא יעזור שלא יאכל ויש מקום לומר שעד כמה שלא יאכל ודאי תיקן האיסור כיון שאיגלאי מילתא שהוא לא מתכונן לאוכלו וממילא אסור לו לאוכלו אמנם יתכן שכיון שאם יאכל הרי האיסור זה לא עכשיו כה"ג אין איסור לאכול ובפשוטו עד כמה שיתקן האיסור אסור לו לאכול וכמבואר בחת"ס שבהפריש שלא מן המוקף חייב להישאל כדי לתקן האיסור ועיין רעק"א חולין פ"ט מה שכתב לגבי אותו ואת בנו בדין תיקון למפרע [ואולי דיני קדימה שאני]

והנה בפשוטו כל זה בברכותיהן שוות אבל באין ברכותיהן שוות שיסודו מדין סדר וודאי ששם כל האיסור אם בירך שני ברכות לא כמו הסדר אבל אם לא יברך בסוף ודאי שלא עבר האיסור [וכן מסתבר בדין תדיר ושאינו תדיר שאם עשה את האינו תדיר ולבסוף לא יעשה עכשיו התדיר שלא עבר האיסור ואפילו שאם יכול לעשות אחד יבחר התדיר אבל כאן הרי יעשה האחד אחרי זה וכמו במנחה ומוסף שאם רוצה עכשיו מוסף ומנחה במנחה קטנה שנקטו הרבה ראשונים שאין בזה דין קדימה] וא"כ ודאי לכל הפחות מן הראוי שלא יברך על הדבר השני אמנם לכאורא יש לדון שיכול לתקן שיוכל לאכול הדבר שלא הקדימו שיקח דבר שאותו לא התכונן לאכול כלל ולגביו אין כאן איסור קדימה דהרי זה לא היה בדעתו לאוכלו וממילא יכול לפטור בזה גם הדבר שהיה צריך להקדימו ויש מקום לדון שיכול לקחת גם דבר שעמד לאכול רק שבסדר האכילה זה לא עמד לאכול עכשיו שמצידו אין כאן חיסרון של דיני קדימה

אמנם יש מקום לדון בזה דהנה ידוע לדון ביש לפניו תפוח ובננה וזית [וזהו סדר החביבות] דדנו מה יעשה דאם יברך העץ הרי הזית קודם וא"כ הבננה קודמת וא"כ התפוח קודם, אמנם בפשוטו יש כאן נידון טעות דהרי אין יסוד דין קדימה במעשה האכילה שיש כאן סתירה מה סדר האכילה דודאי דמי שלא מברך על האוכל גם אם זה כדין כגון שיש שם צואה והוא מוכרח לאכול מחמת פיקו"נ וכדו' אין לו שום דיני קדימה ורק יש כאן נידון מצד דיני ברכות וא"כ יש כאן שני נידונים שונים א. על מה יברך העץ ב. איזה ברכה יברך קודם וממילא על הנידון על מה יברך העץ ודאי שזה על הזית ועל הנידון האם אדמה קודם ודאי שאדמה קודם כיון שאוהב את זה יותר מהזית אמנם הגרב"ץ פלדמן שליט"א הביא מהקה"י וכן ראיתי מביאים שמובא בשיח השדה לגר"ח קנייבסקי שליט"א ח"ג שנקטו שודאי שצריך לברך על הזית שכיון שבברכה זו הוא מברך גם על הענבים א"כ יש כאן המעלה של חביב דהיינו דבפשוטו ודאי שכל דיני קדימה נאמר לפי מה שעל זה נאמר עיקר הברכה וחידשו שזה רק סברא שזה עדיף אבל ודאי שגם דבר שנפטר בגררא זה סיבה לדיני קדימה עכ"ד

ולפ"ז לכאורא באופן הנ"ל כיון שזה היה בסדר האכילה וזה עמד להיפטר בברכה שבירך בתחילה א"כ יתכן שגם ביחס לזה יש כאן דיני קדימה אמנם זה תלוי בנידון הנ"ל בדבר שלפי סדר הסעודה אין זמנו עכשיו מה טעם שאין בזה דין קדימה דאם זה מצד שלא הטריחו אותו א"כ כאן שיש דבר כברכה הנ"ל בתחילת הסעודה יתכן שיש דין קדימה גם מצד הדבר ששיך להמשך הסעודה משא"כ אם נימא שכל שזה לא בסדר הסעודה אין ביחס לזה דין קדימה כלל א"כ יכול עכשיו לברך על זה

ובזה מיושב מה שהקשה הגר"א גניחובסקי זצ"ל בספר בר אלמוגים סימן כ"ו שלדבריהם יצא שכל שמברך בתחילת האכילה ברכה שפוטרת המשך האכילה צריך לדעת מה בהמשך האכילה בשביל לקים דין קדימה ולנ"ל כה"ג שזה לא עכשיו סדר האכילה אין כאן דין קדימה כלל וכדהוכחנו לעיל מהא דכאן אין החיסרון שלא יראה הפת בושתו וצ"ע בכ"ז אמנם בפשוטו דברי הקה"י מחודשים מאוד

**האם מותר לעבור על דיני קדימה להנצל מספק ברכה לבטלה**

ג] יש לדון האם במקום ספק ברכות מותר לעבור על דין קדימה בברכות והנה מבואר בשו"ע סימן קע"ד דיש מחלוקת ראשונים האם צריך לברך על מים בסעודה ולכן כתב השו"ע שלכתחילה יברך על מים קודם הסעודה והנה כה"ג הרי הוא עובר על דיני קדימה דמקדים מים ללחם ומבואר שמותר [וכן מבואר בא"ר סוף סימן ר"ב לגבי סוכר שכתב שיברך עליו קודם שמברך העץ או האדמה] אמנם יש מקום לדון שרק כה"ג שאם יברך קודם המוציא א"כ מדין ספק ברכות לא יברך יותר שהכל א"כ כה"ג לא שיך דין קדימה דכל דין קדימה זה במקום שבין כה יברך את שני הברכות אבל במקום שאם יקדים לא יוכל לברך את הדבר הנוסף כה"ג לא שיך דין קדימה אמנם במקום שעיקר הדין שצריך לברך וגם אם יברך קודם הברכה שצריך לברך יצטרך לברך אחרי זה הברכה הנוספת כה"ג יתכן שמצד צד הספק זה לא סיבה לעבור על איסור קדימה ולפ"ז יש מקום לדון דבאופן דהשו"ע הנ"ל אם פוטר בברכה זו דבר שצריך ברכה בתוך הסעודה כה"ג יחשב שעובר על דין קדימה [אמנם יתכן שכיון שעל המים הוא לא מברך לא נחשב שיברך תוך הסעודה וצ"ע]

אמנם עיין מאמר מרדכי סימן קס"ח לגבי שתית קפה אם עוגה שהכריע לברך על הקפה אם שותהו בנפרד אמנם כתב כדי להניצל מספק ברכה לבטלה שיקדים לברך קודם על הקפה אמנם כתב שראוי לברך על סוכר לאחר הברכה על העוגה שלא יעבור על דין קדימה ויש מקום לומר שרק בסוג ספק כנ"ל שגם אם לא יעבור על דיני קדימה יגיד הברכה עדיף שלא יעבור על דיני קדימה אבל באופן הראשון לא שיך כאן דין קדימה כלל [ובאמת בכל דבר ספק שמברך שני ברכות כגון ברסק פירות יש כאן להעיר דהרי יש צד שעובר על דיני קדימה אם הרסק יותר חביב] ובעיקר סברת המאמר מרדכי צ"ל שדין קדימה יסודו שללא סיבה אסור להקדים אבל אם סיבה מותר להקדים וכדחזינן שבקידוש מקדימים להמוציא והדין לכסות זה וודאי לא עוזר אם היה כאן איסור מעיקר הדין ולכן כאן שיש לו צד ברכה לבטלה זה סיבה לשנות את דיני קדימה וצ"ע ובזה א"ש מה שראיתי להעיר דבגמ' מבואר שיכול לקדש על היין להוציא בניו ובני ביתו וצ"ע הרי עובר על דין קדימה ומבואר שלצורך זה שמוציא בני ביתו מותר

והנה יש לדון כגון במקדים קפה לעוגה מחמת ספק ולאחר העוגה אוכל העץ האם יברך את זה קודם השהכל דמרויח הדין קדימה של העץ לשהכל ומפסיד למזונות או שעדיף הקדימה של המזונות להעץ ועיין ספר בר אלמוגים סימן כ"ו שהביא בשם הגר"מ ואקנין שצריך לדון איזה קדימה היא יותר חשובה האם העץ לשהכל העץ למזונות וצ"ע בזה

**האם יש דין קדימה במקום שזה יגרום לעוד ברכה**

ד] יש לדון במקום שאם יעשה כדיני קדימה זה יגרום לו לברך עוד ברכה האם עדיף שלא יעשה כדיני קדימה כדי שלא יהיה גורם ברכה שאינה צריכה או שכה"ג חשיב ברכה הצריכה כיון שעושה את זה כדי לקיים את דיני קדימה [ועיין ספר בר אלמוגים סימן קנ"ט שכתב בזה כמה היכ"ת] ועיין רמ"א רי"א ס"ה שכתב שברכת המוציא קודם לברכה אחרת וכתב המ"ב בשם המג"א דמדובר שאוכל עוגות שצריך לברך תוך הסעודה דאל"כ לא צריך להגיע למה שהמוציא קודם כיון שזה גורם ברכה שאינה צריכה ומשמע שגם במקרה שיש סיבה לקדימה כגון שהמזונות חביב או שזה מין חטה והלחם מן שעורה ומבואר שדין קדימה זה לא סיבה לגרום ברכה שאינה צריכה ועיין רמ"א סימן רי"ב שהביא מהאגור שבעיקר וטפל והטפל חביב מברך על הטפל קודם דהינו שהדין קדימה זה סיבה לגרום לעוד ברכה והמג"א חלק משני טעמים א. דכה"ג העיקר קודם והוכיח דבר זה מסוגין ב. שכיון שזה גורם לעוד ברכה זה סיבה לא לקים דין קדימה

והנה בפשוטו מבואר בתוס' בסוגין דללשון שמחלוקת באין ברכותיהן שוות באמת לרבנן במברך על הצנון לא צריך לברך על הזית וכמו שביארו האחרונים [עיין הגהות הגראמ"ה ובמהרש"א ומהרש"ל ובראש יוסף ובא"ר] ומבואר בדבריהם דר' יהודה בקליות ותפוחים גם מודה דמברך על הקליות ופוטר התפוחים דהינו שכה"ג שהאדמה פוטר זה קודם ומבואר שאם העץ קודם מברך שני ברכות ולא אמרינן שיברך האדמה כדי לפטור מברכת העץ כמו אם האדמה היה חביב לרבנן או שבעת המינים וכן הוא בראש יוסף והנה יש מקום לומר דס"ל דסיבת הפטור מצד שמה שהוא מוקדם זה כמו עיקר וטפל ולא מצד שאם בין כה מברך אדמה זה פוטר העץ ויתכן שאם מברך העץ זה לא שיך אמנם עיין ראש יוסף דנקט שאם זה עיקר א"כ גם העץ פוטר ובפשוטו כן מסתבר ובהכרח דס"ל לתוס' שסיבת הפטור מצד שהאדמה פוטר העץ ומבואר שלר' יהודה זה לא סיבה לעשות כך

אמנם עיין רשב"א שכתב שר' יהודה דס"ל שמברך על הזית פליג בתרתי על רבנן גם דס"ל שצריך לברך שתי ברכות וגם שמין ז' קודם ומבואר שאם היה מודה לרבנן זה עצמו סיבה להקדים האדמה ולפטור הזית אפילו שמצד דיני קדימה צריך לברך קודם העץ אמנם יש מקום לומר דאם האדמה פוטר א"כ מאותו סיבה שמברך על הצנון פוטר הזית לר' יהודה יברך על הזית האדמה ויפטור הצנון שעד כמה שהדין שמתי שבין כה מברך האדמה זה לא סיבה לשני ברכות יצטרך לעשות בכה"ג וכן מפורש ברא"ה ע"ש היטב ובזה א"ש מה שכתב שרבנן בתרתי פליגי הרי אולי טעם רבנן מצד שס"ל שצריך לברך אדמה כדי שלא יברך העץ ולנ"ל א"ש שאם מין ז' קודם היה מברך על הזית האדמה ופוטר הצנון וזה הביאור ברש"י שמברך שני ברכות ושוב אין מחלוקת שאם היה ברכה אחת היה אותה מחלוקת האם לברך אדמה על הזית או על הצנון ובדעת תוס' צ"ל שגם אם היה הדין לברך אדמה ולפטור העץ זה רק עד כמה שהעץ היה בתור גררה שיך להקל בברכות אבל לא שיך לברך עליו האדמה וצ"ע

**בדין קדימה בסדר ז' מינים**

ה] עיין תוס' מ"א: שכתבו שחטה קודם לזית וכן שעורה לתמר כיון שזה ארץ קמא וזה ארץ בתרא ודבר זה הועתק ברא"ש ובטור והנה כאן הוי אין ברכותיהן שוות והנה לדעת תוס' שפסקו כלישנא בתרא שגם באין ברכותיהן שווה יש דיני קדימה אפשר להעמיד בשעורה וחיטה ממש אמנם קשה הרי זה אדמה והרי ס"ל שהעץ קודם וכבה"ג ומדבריהם מדויק שכששניהם ז' מינים בזה העץ קודם לאדמה כדביארנו בסימן הקודם ואפשר להעמיד בתבשיל של חטה או שעורה אלא שלכאורא א"כ זה קודם מצד שזה מבורר אפילו נגד ז' המינים אמנם יתכן שדעתם שמזונות זה לא נחשב ברכה מבוררת יותר מהעץ וכדלקמן

אמנם צ"ע הטור והרא"ש שהעתיקו דבר זה הרי כיון דס"ל דבאין ברכותיהן שוות אין דין קדימה א"כ אין נפק"מ בנידון הנ"ל ובטור מפורש שהנידון גם בכוסס חטה והנה אם נימא דאיכא לדין חביב א"כ יתכן שבשניהם חביבים הולכים לפי הדין שבעת המינים וכן ביארו המג"א והב"ח אמנם לדעת הרא"ש שאין דין חביב כלל א"כ צ"ב במה הנידון והב"ח חידש שהרא"ש מודה דיש דין חביב של מה שעכשיו חביב ואם אין את זה יש דין ז' המינים וכבר כתבו האחרונים שאין זה במשמעות לשון הרא"ש שכתב שליכא דין קדימה כלל

ועיין מג"א שחידש שכל סברת הרא"ש רק ביחס לדבר שהוא לא שבעת המינים או שהוא לא חביב אבל אם שניהם יש להם דין שבעת המינים בזה יש דין קדימה והנה עיין שיטת ריב"ב שבאמת פסק כרבנן והקשה את הקושיא מר' יוסף וכתב ששם שניהם זה שבעת המינים זה עדיף אמנם הרא"ש הרי כתב שמהדין של ר' יוסף מוכח שקי"ל כר' יהודה ולא כתב שאם שניהם ז' המינים זה עדיף וכן מפורש בדבריו שזה כ"ש אמנם מבואר במג"א כמו שביאר במאמר מרדכי שאם זה ברכותיהם שוות בזה אין סברא שמה ששניהם ז' המינים זה עדיף ורק באין ברכותיהן שוות בזה יש סברא לחלק וצ"ב הסברא ויתכן שיש כאן סברא מיוחדת שהתורה הקדימה אמנם זה רק סברא ביחס למצב שאין שום דין קדימה אחר אמנם בברכותיהם שות שיש דין קדימה מצד החפץ בזה ודאי שמה שזה ז' המינים זה עדיף מאינו ז' המינים דהינו שכל שאין שום דין מדיני התורה איך לעשות בזה מן הראוי לעשות כצורה שכתבה התורה [וכן משמעות המג"א]

וע"ש שציין לשל"ה הובא במחצית השקל שם שביאר שכיון שמבואר ברא"ש שיסוד החיסרון מצד שאין קשר בין שני הדברים א"כ כל ששניהם שבעת המינים זה לא שייך משא"כ ברכותיהם שוות שיש קשר בין הדברים שם ודאי שאין סברא שתוך שבעת המינים זה סברא להחמיר יותר ולפ"ז באמת כה"ג יש כאן דיני קדימה מעיקר דיני קדימה [ונפק"מ דלמג"א יתכן שזה רק מצוה מן המובחר משא"כ לשל"ה ויש מקום לדון דכה"ג לרבנן יהיה חביב עדיף וצ"ע]

ועיין אבן העוזר שכתב להוכיח מרבינו יונה שהקשה הקושיא מחיטה שזה אין ברכותיהם שוות ולא ישב כנ"ל [אמנם יתכן שזה לא סברא נגד חביב והרי לדעתו חביב עדיף באין ברכותיהם שוות וכל סברת המג"א כשאין שום קדימה אמנם על השל"ה זה קשה] וכן מגירסת הראשונים שהגמ' מוכיחה שגם באין ברכותיהם שוות יש דין קדימה מחטה ושעורה ולא דוחה ששם זה סברא מיוחדת תוך ז' המינים ומוכח דלא כחילוק זה דהמג"א [אמנם אם נימא ששם זה גם נגד חביב ובזה אין את המג"א א"ש] וממילא מסתבר שגם אין דעת הרא"ש כחילוק הנ"ל והפמ"ג הקשה מה הרא"ש שואל על הבה"ג מחטה שיתרץ ששם זה תוך ז' מינים [וגם זה למג"א א"ש שנגד קדימה דברכה מבוררת זה לא סיבה]

ומכח כל הנ"ל כתב האבן העוזר לישב שכונת הרא"ש והטור דמצד הדין קדימה של ברכותיהם שוות הסדר הוא חטה זית שעורה תמר וכו' וכאן לא דנו מצד שיש בהם ברכות חלוקות אלא שצ"ב מה נפק"מ בזה וע"ש שכתב נפק"מ אם אחד בירך שהכל וכיון לפטור הכל ושואל מה לקחת ולאכול דבזה סדר הקדימה הוא כנ"ל ובמגלת ספר כתב שנפק"מ לדין המ"ב בלוקח מין אחד לאכול ולא איכפת לו מה שבזה הדין קדימה הוא כמו ברכותיהם שוות שהנידון כשמברך ברכה אחת איך זה יהיה ברכה עדיפה שבזה הדין שז' המינים עדיף מחביב [ואין זה דומה לאין ברכותיהן שוות ששם הדינים שונים כיון שמברך את שני הברכות וכדביארנו בסימן הקודם] ובזה מיושב גם דברי התוס' הנ"ל שדיברו בכוסס וכונתם במקרה שיברך על הכל שהכל

והנה בדברי האבן העוזר מבואר חידוש שהדין קדימה הוא לא דוקא בשעת ברכה אלא גם אם בזמן הברכה לא יחד את ברכתו לדבר מיוחד אלא בירך בסתמא כה"ג מה שיאכל קודם יתקיים בזה דין קדימה אמנם יש לדון שזה רק כאן שמראש היה דעתו לקחת מה שבאמת הוא קודם מדיני קדימה אבל אם מראש היה דעתו לברך על פרי מסוים וישנה דעתו לאחר הברכה [וכגון שלא צריך לחזור ולברך כי היה דעתו לפטור בברכה הכל או שזה אותו מין לא"ר או לחולקים על הרשב"א של אינו בדין] כה"ג יתכן שלא קיים דיני קדימה ומאידך מסתבר שאם בירך כדין קדימה וישנה באכילתו לאכול הדבר השני שגם בזה לא קיים דין הקדימה שרק אם בירך על החשוב ויישם את ההודאה החשובה בזה קיים את ההידור מצוה וצ"ע ועיין א"ר סימן ר"ו בסופו שדן מסברא דבבירך על פרי והיה לפניו פרי יותר יפה שדעתו עליו, שבדיני ברכות אם יאכל אותו לא צריך ברכה אחרת בזה טוב שיאכל היפה ומשמע שזה מדיני קדימה אמנם יתכן שאין כונתו מצד עיקר הדין וצ"ע [והאריך בזה בספר בר אלמוגים סימן ל']

**בדין קדימה דבורא מיני מזונות**

ו] מבואר בתוס' דבסדר הקדימות חטה קודם לזית ושעורה קודם לתמר מצד הדין קדימה בתורה אמנם זית קודם לשעורה והנה פשטות דבריהם דמדובר בכוסס את החטה או השעורה דהינו שנקטו שגם כה"ג הוי בכלל שבעת המינים ובפשוטו כן מבואר ברא"ש ותר"י כמו שדייק הב"ח דהקשו מחטה דחזינן שגם באין ברכותיהן שוות יש דין קדימה ותירצו שמדובר בתבשיל ומבואר שלמ"ד שגם באין ברכותיהן שוות יש דין קדימה אפשר להעמיד גם בכוסס את החטה דגם זה חשיב מז' המינים וכן מדויק בתוס' שכתבו שקליות קודם לתפוחים אמנם עיין ברשב"א בסוגין שכתב שכיון שלא מברכים על זה מעין ג' חזינן שזה לא בכלל שבח התורה ואין על זה חשיבות דז' מינים ובדעת שאר הראשונים הנ"ל יתכן שזה מצד דנקטו שגם כוסס חטה יש מעין ג' ויתכן שס"ל שכיון שמדבר זה עושים לחם זה גם בכלל המין החשוב של התורה ולא צריך שעכשיו זה יהיה בכלל חשיבותו

והנה יש לדון אם יעשה תבשיל של חמשה מיני דגן האם זה אותו נידון הראשונים דהסדר חטה זית שעורה תמר או שברכת בורא מיני מזונות יש לזה חשיבות מיוחדת והנה הרמ"א פסק שהמוציא ודאי קודם להכל דהינו אפילו לחם מכוסמין שזה לא חשיב שבעת המינים וכן הרי באין ברכותיהן שות הרי חביב עדיף בכל אופן לחם תמיד עדיף [ולכאורא ברשב"א לגבי יין קודם הסעודה מבואר שלא ס"ל שלפת יש דין קדימה נגד הכל] אמנם יתכן שדוקא שם שלחם זה המאכל הכי חשוב שיש וכן ברכתו מבוררת מאוד, עוד יש להקדים דכתב הטור בשם רבינו פרץ דיין חשיב ברכה מבוררת וזה קודם להעץ ואדמה ושהכל ובפשוטו זה הטעם דבברכה אחרונה הוא קודם לפירות כיון שברכתו מבוררת [אמנם ברשב"ץ מבואר שזה ככל שבעת המינים ולכן נקט שיש פירות שקודמים לו בברכה אחרונה עיין בדבריו מד. ועיין ריטב"א]

והנה בפשוטו ברכת במ"מ זה ודאי לא פחות מבורא פרי האדמה אמנם יש לדון האם חשיב ברכה מבוררת כמו יין ויתכן שזה עדיף מיין דמזון יש לו חשיבות מיוחדת ויתכן שזה כמו פרי העץ והנה לגבי יין הוא קודם מצד ז' המינים אמנם עדין יש בזה נפק"מ אם היין חביב יותר וכן נפק"מ בנ"ל לגבי בורא פרי העץ שלא מז' המינים אם זה חביב יותר עוד יש לדון בדין אורז שזה לא משבעת המינים דאם זה ברכה מבוררת א"כ הוא קודם וכן נפק"מ בכוסמין או שיפון ביחס לשאר ז' המינים דבזה הרי שאר ז' המינים קודמים אבל אם חשיב ברכה מבוררת א"כ זה עצמו קודם ונבאר השיטות בס"ד

א. והנה עיין תר"י שהקשה למה ר' יוסף אומר שהסדר כמו בתורה הרי חטה ושעורה זה אדמה וא"כ באין ברכותיהן שוות חביב עדיף ותירץ או שהכונה חטה ביחס לשעורה עוד תירץ שמדובר שעשה מזה תבשיל דבזה ברכת מזונות חשיב ברכה מבוררת וודאי שזה קודם לפרי העץ ומבואר שנקט שיש לזה דין ברכה מבוררת ובפשוטו א"כ גם אורז חשיב מבוררת וזה קודם להעץ ואדמה אמנם לא מפורש בלשונו האם זה גם ביחס ליין ועיין פמ"ג דהביא מהלבוש שחשיב ברכה מבוררת גם ביחס ליין ולכן אורז קודם ליין

ב. עיין א"ר דהביא מהאגודה וכן הוא פשטות הסמ"ק כמו שהאריך במאמר מרדכי שיין הוי ברכה מבוררת וכן מזונות הוי ברכה מבוררת ולכן כתב שיין ומזונות תמיד זה קודם לפירות אחרים ממין ז' אמנם מזונות ביחס ליין כיון ששניהם מבוררים לכן מזונות שזה קודם בסדר שבעת המינים לכן זה קודם דהינו שהוא פסק שהלכה שגם באין ברכותיהן שוות קי"ל כר"י ולפ"ז יין קודם לאורז וכן לכוסמין כיון ששניהם מבוררים א"כ ז' המינים קודם אמנם הם קודמים להעץ דחשיבי ברכה מבוררת ולפ"ז למ"ד דבאין ברכותיהן שוין אין מחלוקת אם היין חביב זה קודם לפת הבאה בכיסנין מחיטים או שעורים

ג. מבואר בסוגין שיש גירסא שהגמ' מוכיחה שהמחלוקת גם באין ברכותיהן שוות מר' יוסף ועין תורי"ח שביאר שהכונה מתבשיל חיטים ושעורים וע"ש שלרבנן שחביב עדיף באמת העץ יהיה קודם ומבואר שנקט שזה לא נחשב ברכה מבוררת ומשמע מדבריו שזה אפילו פחות מהעץ דהינו שנקט שהעץ קודם לאדמה תוך שבעת המינים וכבה"ג אבל כאן סיבת הקדימה רק מצד הקדימה של שבעת המינים ובפשוטו זהו כונת התוס' שכתבו שזית קודם לשעורה והרי בכוסס זה אין ברכותיהן שוות ופסקו שהעץ קודם ובהכרח כנ"ל [אם לא שנדחוק כאבן העוזר הנ"ל]

ד. עיין הגהות מימוני פ"ח מברכות שהביא מהלכות ברכות למהר"ם [נדפס בתשב"ץ ובח"א משו"ת מהר"ם] שכתב שתבשיל מחמשה מיני דגן אפילו שזה מכוסמין שלא חשיב שבעת המינים בכל אופן זה קודם לגפן תאנה ורימון כיון שזה סוג דבר שעושים ממנו לחם דהינו שחידש הנ"ל סברא חדשה לא מצד שזה ברכה מבוררת אלא מצד המין דהינו שיש לחפצא הנ"ל חשיבות מיוחדת שלכן יש לו קדימה ונפק"מ דגם אם יברך שהכל עליו ועל שאר שבעת המינים הוא יהיה קודם משא"כ לכל הטעמים שנתבארו עד כאן כל הקדימה מצד שזה ברכה מבוררת או שזה שבעת המינים והנה השו"ע ס"ו העתיק את הדין הנ"ל וא"כ בפשוטו באורז שזה לא שייך באמת אין לזה מעלה וכדעת התורי"ח הנ"ל אמנם עיין אבן העוזר שכתב לדון שהמהר"ם פסק שגם באין ברכותיהן שוין מין ז' עדיף לכן הוא הוצרך לסברא זו אבל לדידן דבאין ברכותיהן שוין אין דין ז' מינים א"כ מה שזה ברכה מבוררת קצת זה גם סיבה להקדים אמנם לכאורא נגד חביב יתכן שזה כמו העץ שלא קודם לאדמה וכן ביחס ליין שזה מבורר ג"כ או אפילו ביחס לשבעת המינים יתכן שזה עדיף אמנם שמעתי להעיר דלכאורא סברת המהר"ם שזה מעלה במין זה רק עד כמה שיש דין קדימה גם באין ברכותיהן שוות אבל אם אין דין קדימה באין ברכותיהן א"כ שם בהכרח כל הסברא רק מצד ברכה מבוררת וא"כ אם קי"ל שמזונות עדיף בהכרח כי זה ברכה מבוררת א"כ זה סברא גם באורז וצ"ע עוד יש להעיר דכיון שקי"ל שמזונות קודם להגפן והרי זה אין ברכותיהן שות ולדעת הרא"ש בהכרח מצד שזה ברכה מבוררת וצ"ע

ה. והנה עיין מג"א שתמה על הרמ"א שהעתיק את לשון הטור שראשון דארץ בתרא קודם לשני דארץ קמא דהרי אם מדובר על כוסס הרי הסכים אם השו"ע שזה לא מין ז' ואם בתבשיל הרי כתב השו"ע ס"ו שזה קודם לשאר מינים וכן תמה על לשון הסמ"ק שהעתיק הנידון שזית קודם לשעורה וכתב שמזונות חשיב ברכה מבוררת ולכן חידש שכל סברת ההגהות מימוני רק להחשיבו כמו חטה ושעורה שזה מינו ולא יותר ולכן באמת זית קודם לו אלא שקשה שא"כ יין שקודם לזית יקדם גם לתבשיל חיטים והרי מבואר ברמ"א שחמשה מיני דגן קודם וכתב המג"א שיש בזה שלש דרגות א. יין שזה מבורר ב. קדימה ג. מזונות שזה מבורר קצת. ולכן מזונות קודם ליין אפילו שיין מבורר כיון שמזונות מבורר קצת וגם הוא קודם שני הסיבות יחד זה סיבה לקדום וכן יין קודם לזית כי זה לא מבורר כלל וכן זית קודם לתבשיל שעורים כיון שזה מוקדם אליו עוד כתב המג"א לחדש שגדר סברת המהר"ם שזה מחזירו למינו ולא שזה סברא בעצם ולכן כוסמין זה כמו חיטים ושבולת שועל ושיפון זה כמו שעורים ולכן זה קודם לגפן תאנה ורימון ע"ש [וע"ש שכתב שלפ"ז זית תבשיל שעורים ויין צ"ע מי יקדם ועין בזה בגליון החת"ס] ועיין אבן העוזר שיש כאן תימא שפת שעורה קודם לכוסמין ותבשיל כוסמין קודם לזית וזית קודם לשעורין ועיין א"ר שכתב לדחוק שסברת מהר"ם שזה כמו שעורה ולא כמו חטה ע"ש אמנם כל חילוקים אלו צ"ע מי גילה לראשונים דרגות אלו ולכן הכריע המ"ב כאבן העוזר ומאמר מרדכי שסברת המהר"ם גם ביחס לזית

והנה לענין הלכה יש לדון האם קי"ל כתר"י שמזונות זה מבורר וא"כ גם אורז זה כך או שרק קי"ל שכל חמשה מיני דגן יש להם חשיבות בחפצא יותר משאר מינים ובפשוטו כיון שהשו"ע העתיק ההגהות מימוני כך קי"ל אמנם אם האורז חביב שלדעת הרמב"ם קי"ל שזה קודם וכן לרא"ש אם זה לא נגד יין לכאורא יש להקדימו אמנם לפ"ז עדין טענת האבן העוזר נכונה שאם הדבר השני הוא לא חביב ולא ז' מינים זה עדיף מהעץ וצ"ע ועין לעיל עוד הכרח לסברת האבן העוזר שתמיד מזונות עדיף בכל זה ולכאורא אם יש אפשרות לברך מזונות על חמשה מיני דגן עדיף לצאת מהספק