חבורה  לג עשאה כמין נגר
קטגוריות: ש_ס / מ מנחות / סת_ם - הרב משה יפהן / חבורות

חבורה לג. עשאה כמין נגר פסולה.

ברש"י מבואר דעשאה כמין נגר פסולה וברש"י מבואר דנגר הביאור שהוא תחבה בתוך הכותל. ובפשוטו היה משמע דהפסול הוא משום שתחבה בכותל. אמנם ברש"י ד"ה פסולה מבואר דהטעם דהוא פסול הוא משום דמצוותה בזקיפה ומבואר דהפסול הוא משום דבעינן זקיפה ולפי זה יהיה פסול גם בשוכב מבחוץ יהיה פסול. והנה יש לעיין לפי זה מדוע נגר דיברו על ציור דתחבה בתוך הכותל והיה נראה דזה אופן שהיה שכיח שכך יעשה שהוא יותר קל שלפעמים יש חורים ולא צריך להכין במיוחד וקמ"ל דהיא פסולה.

ור"ת הקשה על רש"י דהרי אין זה דרך כבוד דהרי זה כקבורת חמור וכן בארון ס"ת היה מונח שוכב ומבואר דזהו צורת הינוחו וכן הקשה מהמבאר להלן שבקנים הוא חותך את הקנה לשים את המזוזה והקשה מדוע בקנה בעינן חיתוך דישים את המזוזה מעומד. אמנם קושיא זו תירץ השיטה. דהקנים סתומים וממילא בעינן לחתך.

והנה יש לעיין מה המקור לזה דהניחה כמין נגר היא פסולה דאם המכוון דדבר זה נלמד מסברא צריך עיון רב. דמהיכי תיתי דיפסל דבתורה רק מבואר דבעינן דרך ימין אמנם מהיכי תיתי שהמזוזה צריכה להיות בעמידה ולא בשכיבה. והנה בשלמא אם היינו אומרים דהפסול הוא תחיבה היה שייך לומר דפסול משום שנאמר על מזוזות ביתך ותחוב אינו על המזוזות אלא בתוך המזוזה אמנם אם הפוסל הוא משום דהמזוזה בשכיבה יש לעיין מדוע דיהיה פסול.

ואם תאמר דהוי הלכה למשה מסיני דהמזוזה יש לה אופן בעמידתה וצריכה לעמוד ישרה ומשום אותה מסורה שיש הלכה כזו אמר רב יהודה אמר רב שעשאה כמין נגר פסולה. אם כן עדיין תיקשי מה הקשה ר"ת על רש"י, דהרי רש"י הבין את הגמרא דהפירוש כסיתווא הוא שכיבה וכאיסתוורא הוא עמידה ואע"ג דאינו דרך כבוד מה אכפת לן מכל מקום כך היא ההלכה דזו אופן קביעת המזוזה ואין בלתה.

ונראה דיש ליישב בג' אופנים, אחד דההלכה אמרה דכמין נגר פסולה וכך נתקבלה ההלכה ולא נאמר צורת הנגר אלא דהכנגר פסול ורק דהגמרא ביארה מסברא מהו הכמין נגר. דהרי כמין נגר באמת נופל בין על השכיבה בין על העמידה וכמו שהדגישו התוספות בדעת הרש"י ורק דהגמרא פירשה מסברא דהפוסל בכמין נגר היא השכיבה. וזה הקשה ר"ת על רש"י דלא מסתבר דהגמרא תפרש כן מסברא את ההלכה כיוון דאופן זה אינו דרך כבוד. ולפי"ז עיקר ההלכה לדעת רש"י דכמין נגר פסולה. אמנם בלשון רש"י אין נראה כן דרש"י פירש דהטעם דהיא פסולה משום שמצוותה בעמידה ומשמע דמשום כן פסול ולא משום שנאמרה הלכה דבשכיבה פסול וזהו חידוש לומר דרש"י פירש דנלמד גדר מהלכה דבעינן שיהא עומד ומשום כן פסול דזה דוחק קצת. אמנם בלשונו של הרמב"ם היה נראה דפירש שכמין נגר הפוסל הוא בתחיבה ולא אמר כלל איך הוא צורת עמידתה ומשמע דזהו הפסול מה שהוא תוחב ולא שיש דין שיהא בעמידה אלא כך היא ההלכה דכמין נגר פסולה. ובאמת הקרן אורה אמר דמסברא כך היה מפרש את הגמרא דהפוסל הוא כמין נגר הוא משום התחיבה וכן משמע לשונו של הרמב"ם אלא דבשאר הראשונים אמר דמבואר לא כן אלא הפוסל הוא שינוי צורת העמידה ובעצם בלבוש מצינו דסבר דשני ענינים כלולים תחיבה פסולה משום על מזוזות וגם שינו בצורת העמידה. ובאמת יש לעיין היכן חזי לשני ענינים אלו מסוגיין. אמנם הגהות מיימוניות וכן בית יוסף ושאר פוסקים הבינו בדברי הרמב"ם דכוונתו כרש"י ולפי"ז יהא משמעות הדברים ברמב"ם דכך נאמרה ההלכה דכמין נגר פסולה.

אמנם יש עוד דרך וכן משמע בנימוק"י דיסוד ההלכה נאמרה דצריך להניח את המזוזה דרך כבוד. וכן הוא לשונו של הנימוק"י דנאמר דצריך להניח את המזוזה כמו שהיא מונחת בארון שהס"ת מונח בו.