פרק הבונה
קטגוריות: ש_ס / יב שבת / מלאכות שהיה והטמנה / הרב מאיר קאופמן / מהדורא קמא

בס"ד ט"ז חשון ס"ט

**פרק הבונה**

**דף ק"ג.**

א]במשנה מבואר שהחורש כל שהוא חייב והגמ' שואלת למאי חזי והגמ' עונה לביזרא דקרא ומוסיפה שכן בביהמ"ק היו עושים לצורך הסממנים קלח אחד והנה רש"י הקשה דהרי לעניין מוציא אין חיוב אלא על שיעור של שנים ולא על אחד כי אדם לא מוציא לזרוע אחד ולמה כאן חייב על אחד ותירץ שכאן שפעולת החרישה היא כל אחד לעצמו כה"ג לא מצאנו שיצטרכו שיעור כי כל אחד זה פעולה נפרדת וצ"ע א"כ מה הגמ' שאלה כל שהוא למאי חזי וצ"ל שיש שני סוגי זריעה יש זריעה שחורשים שטח מסוים וזורעים בפעם אחת כמות מסוימת ובזה כיון שדלא רגילים לעשות קצת אין לחייב על קצת וזה כמו הוצאה ויש צורת זריעה שבזה הדרך לעשות כל אחד כפעולה נפרדת ובתחילה הבינה הגמ' שמדובר על צורת זריעה שזה בפעם אחת והגמ' דוחה שכיון שזה ראוי לדילועין דשם זורעים כל אחד בנפרד לכן אין בזה חיסרון וכמן שביאר רש"י ומה שהוסיפה הגמ' שבמשכן היו עושים כך חזינן שעדין יש חיסרון שזה דבר לא חשוב ובזה צריכים להגיע שהיה כזה שיעור במשכן וצ"ע בזה

**בסוגיא דפס"ר**

ב]בדין פס"ר לשעבר עיין בה"ל שדן להוכיח מהדין של הדס וצ"ע מעיקרא מאי קאסבר הרי זה תלוי בדבר עתידי וביותר דהעירוני דבתוס' בכתובות באמת כתוב שזה לא פס"ר כיון שאולי לא יצטרך לזה אמנם לשון הרא"ש מבואר שזה פס"ר אלא כיון שכל הדין פס"ר דלא ניחא ליה זה רק דרבנן לעניין שבת לכן כאן שזה ספק הוא מותר משא"כ לר"י וצ"ע למה הוי פס"ר ושמעתי לדון דיש מקום לומר דעד כמה שס"ל שפס"ר דלא ניחא ליה גם אסור א"כ כל הדין אינו מתכוין זה רק במקום שהמעשה שעושה מצידו הוא לא ברור כגון בגורר ספסל שספק אם יעשה כאן עוד פעולה של חרישה אבל במקום שמצד המעשה ברור מה נעשה אפילו אם יש ספק מה האיסור לא הוי פס"ר ולכן באופן דהט"ז דהפעולה ברורה שזה סגירת הקופסא ואין כאן ספק על עוד פעולה אין ההיתר דאינו מתכוין ולכן גם כאן שהמעשה ברור שזה חתיכת הענבים של ההדס ורק שיש ספק האם זה יהיה מלאכה כה"ג הוי מתכוין ועדיין צ"ע

ג]מצאנו בראשונים שתירצו שבמזלף זה לא בטוח שיפול על האש והנה זה וודאי שרצונו שיפול על האש ועד כמה שיפול על האש זה פס"ר שזה יכבה רק כיון שזה ספק האם זה יפול על האש לא הוי פס"ר ומשמע מזה שפס"ר זה מצד הדבר מצד עצמו מוגדר ולא שכונה על המעשה שמכריח תוצאה זה כאילו שיש כאן כוונה ודו"ק

ד]בפשוט מתבאר שיטת הרא"ש דזה פשיטא ליה שבכל התורה כולה פס"ר דלא ניחא ליה וודאי אסור וכמו שחלק לעניין מסרס אמנם לענין שבת זה רק מדרבנן וכדחינן בדין הערוך שאולי מותר לכתחילה וכן לא תירץ מצוה על מזלף כמו שתירץ על הדס וצ"ע עד כמה שיש כאן פטור של מלאכת מחשבת א"כ למה לר"י זה אחרת ויש שביארו שאינו מתכוין כמתכוין והדברים צ"ע ושמעתי לבאר שאם נימא שהגדר בפס"ר לא שזה כאילו הוא התכוין אלא שכאן שזה וודאי יהיה א"כ הדבר וודאי מתיחס אליו או שהדבר וודאי מוגדר כהמלאכה שנעשה מכח זה א"כ יתכן שלעניין שבת שיש דין מלאכת מחשבת זה לא מספיק כיון ששם צריך כוונה ממש משא"כ לר"י שס"ל שכוונה על המעשה שיש ממנו תוצאה מסוימת זה כמו כוונה על התוצאה א"כ גם לעניין שבת אין חיסרון של אינו מתכוין דכאן לא צריך להגיע לדין פס"ר כיון שזה כאילו שהיה כאן כוונה והנה בפשוטו לפ"ז לעניין שבת לר"י גם באינו מתכוין ולא פס"ר יהיה אסור אמנם יתכן שבזה כמו שביאר הגר"ח שיש דין ידיעה וכן הוא לשון התוס' בסנהדרין שפס"ר חשיב שהא יודע שזה יקרה ולכן אין בזה חיסרון של מלאכת מחשבת ובחלק זה גם לר"י זה חיסרון דמדין מלאכת מחשבת צריך לדעת שזה יקרה ועיין בזה

ובעיקר הדבר עיין רא"ש שהביא שאילתות שפוסקים כר"ש רק לעניין שבת והנה הרי בשבת זה מותר אפילו לכתחילה ובהכרח שזה לא מדין מלאכת מחשבת וצ"ע א"כ הטעם לחלק

ה]עיין חידושי הר"ן כאן דחופר גומא ואין צריך אלא לעפרה הוי אינו מתכוין וכן הוא הסברא הפשוטה

ו]הגמ' עונה בארעה דחבריה והערוך הוכיח מכאן דפס"ר דלא ניחא ליה מותר ועיין רמב"ן שדן שאין כזה מלאכה של יפוי הקרקע אלא מדובר על מלאכת קוצר אלא שיש כאן סברא בחשיבות של הדבר שאם זה מיפה הקרקע חשיב גם בכל שהוא ובזה כל זה אם יש לו בזה תועלת ולא אם זה בארעה דחבריה וחזינן חידוש שאפילו שחשיבות הדבר הוא לא במלאכה אלא בפעולה שנעשתה זה גם עוזר לצורך השיעור ומצאנו כעין זה לעניין משלים אות בספר שחייב שהחשיבות שהספר מתוקן אפילו שאין כזה מלאכה זה סיבה לחייב

והנה מבואר בגמ' שאם אין כונתו ליפוי זה נחשב שיעור חשוב מצד הדין של פס"ר ולכאורא כל זה אם הגדר של פס"ר שכיון שיודע שזה יקרה חשיב שהוא מתכוין לזה אבל אם הגדר שכיון שזה פס"ר לא צריך כונה א"כ לכאורא מה זה שיך לכאן והנה הרמב"ן דן אם לא כערוך ומשמע שגם אז הגדר שחשיב שהוא מתכוין במה שכה"ג הוא וודאי יודע וממילא אם ניחא ליה יש גם רצון ודו"ק