וסת שאינו קבוע
קטגוריות: ש_ס / נ נדה / נדה - הרב רפאל בהגר_מ שמואלביץ / עניינים מהדו_ק / וסתות

א] בדין וסת שאינו קבוע, דעת הרז"ה והרא"ה דלא חיישא רק אם כבר הי' לה וסת קבוע, דחיישי' ששינתה וסתה, וכן דעת הר"י שהביא בתשובות לבעלי התוס'.

עיי"ש שכתב השואל לישב מתני' די"ד. דמטמאה מעל"ע, אשר צ"ע שהרי בגמ' שבועות מוקמי' לה ביש לה וסת, וכל אשה שיש לה וסת די' שעתה, והאחרונים תירצו דאיירי "סמוך לוסתה", וכל הא דיש לה וסת די' שעתה הוא רק בשעת הוסת עצמו, ואכמ"ל, ותי' דאיירי בשיש לה וסת שאינו קבוע, והשיב ר"י, דאין ללמוד מכאן דצריכה לחוש לוסת שאינו קבוע, אלא יש להעמידה בשהי' לה וסת קבוע ושינתה ליום אחר, דכה"ג הוא דצריכה לחוש ליום ששינתה.

וכ"נ להדיא בהל' נדה לרש"י שהביא בשבלי הלקט, עיי"ש בלשונו מפורש שאם קבעה ג"פ חוששת לו, ועיי"ש עוד דצריך לבדוק "תדיר" ביום הוסת, אך כ"ז הוא בוסת קבוע.

ונ' ברור דז"ב ד' רש"י בדל"ט. ובדס"ד. דהא דחוששת אשה לוסת שאינו קבוע, הוא שמא תקבענו, ונ' דזה לטעמי' דס"ל דכל הא דחיישי' לוסת שאינו קבוע, הוא רק בשהי' לה וסת קבוע ושינתה ליום אחר, והיינו משום דבכה"ג חיישי' שמא היא משנה לקבוע וסת זה, ואשר זהו מה שפירש"י דהא דחוששת לוסת זה הוא משום דחיישי' שמא תקבענו, ודו"ק.

שו"ר בכ' אאמו"ר שליט"א שכתב דיל"פ ד' רש"י, דהא דהוצרך לה"ט הוא משום שיש לה וסת קבוע, והרי דינא הוא דכל שיש לה וסת קבוע אינה חוששת לוסת שאינו קבוע, וזהו שפירש"י דהא דחיישא הכא לוסת שאינו קבוע הוא משום דחזינן שמשנה היא ושמא תקבענו לוסת זה.

ב] והנה יש שכתבו שכ"ה גם דעת הרמב"ם שכתב ברפ"ח מהל' איסו"ב, ז"ל, יש אשה שיש לה וסת ויש אשה שאין לה וסת וכו' ואין לה יום קבוע לראייתה, וזהו שיש לה וסת היא שיש לה יום קבוע, או מכ' יום לכ' יום, או מכ"ד יום לכ"ד יום, או פחות או יותר וכו', כבר ביארנו וכו' ושיש לה וסת אסורה לשמש בכל עונת הוסת וכו', עכ"ל, והרי שלא הזכיר דין פרישה אלא בשיש לה וסת קבוע, ושם ה"ד כתב, ז"ל, לפיכך צריכות הנשים להזהר בוסתות וכו', הי' דרכה לראות ביום כ' ובא יום כ' ולא ראתה ובא יום כ"ג וראתה הרי יום כ' ויום כ"ג שניהן אסורין וכו', עכ"ל, והרי דרק בכה"ג שהי' דרכה לראות ביום כ', הוא דצריכה לחוש אף ליום כ"ג כוסת שאינו קבוע.

אמנם אישתמיט להו ד' הרמב"ם שם ה"ו, ז"ל, ראתה יום ט"ו בחדש זה ויום ט"ז בחדש של אחריו ויום י"ז בחדש של אחריו ויום י"ח לחדש של אחריו הרי קבעה לה וסת לדילוג, בא חדש רביעי וראתה ביום י"ז עדיין לא נקבע לה וסת, וכל יום שראתה בו חוששת לו להבא, כיון שיגיע אותו היום ולא תראה טהר אותו היום מן הוסת שא"צ עקירת ג' פעמים אלא יום שנקבע ג' פעמים, עכ"ל, ולהדיא בדבריו דחוששת אף לוסת שאינו קבוע, ואף שלא היתה למודה תחילה לראות ביום מסוים.