מראי_מקומות_רנג_5
קטגוריות: שו_ע / אורח חיים / הלכות שבת - הרב יהושע ננקינסקי

**סי' רנ"ג – 5**

**בלימוד הגמ' לא שייך להכנס לכל מעשה שבת האסור בהנאה [דזה מים שאין להם סוף] רק הגפ"ת.**

**ביום ד' ט"ז בסיון נתחיל בעז"ה סעיף ג'**

בעו מינה מרבי חייא בר אבא שכח קדירה ע"ג כירה ובשלה בשבת מהו. ובהמשך הסוגיא איבעיא להו עבר ושהה מאי, הסבר בשתי הספקות מה הספק השני יותר מהראשון.

**א.** לרש"י הספק השני הוא **במזיד.**

**ב.** לר"י הספק בשוגג ואליבא דר"י לא להלכה [ועיין עוד תירוץ בתוס' ובמהרש"א].

**ג.** לרי"ף ולרמב"ם שני הספקות בשוגג, בספק הראשון בלא נתבשל כל צורכו ובזה קנסו הספק השני זה במצטמק ויפה לו ונפשט לקולא.

**ד.** לרא"ש הספק השני האם קנסו בני ביתו, "ומספקא ליה אי גזרו דוקא לאותו ששהה אבל לבני ביתו לא או דלמא לא שנא ופשט ליה מדקאמר ואמר משמע **דלכל בני ביתו אסור.**

**ה.** עיין ברא"ש עוד ביאור בספק דמיירי בנתבשל כבר **ואינו צריך** צימוק.

**ו.** לראב"ד מיירי "באומר מותר" וקיל טפי משוכח דפשע.

★ לדינא בני ביתו לב"ח מותר. ובמג"א [יא] אסר לבני ביתו **ועיין במג"א [שיח-א],** וצ"ע**,** ובמ"ב [ס"ק לא] אסר לבני ביתו.

★ **בשכח ושהה** שנאסר עד מוצ"ש [בלא בישל כ"צ] המ"ב מביא מחלוקת האם נאסר "בכדי שיעשה".

**במזיד** בעבר ושהה לכו"ע נאסר גם בכדי שיעשה [רמ"א].

והנה בשו"ע [רנד-ח] גבי "לא ימלא אדם קדירה עסיסיות וכו' ואם עשה כן אפי' בשוגג **אסורים למוצ"ש עד כדי שיעשו"** וצ"ל.

★ והנה החמירו באיסור שהיה וקנסו גם בשוגג יותר מאשר כל מעשה שבת ששוגג בדרבנן לכו"ע מותר, שוגג בדאוריתא השו"ע החמיר והגר"א מיקל [עיין שיח].

עיין פמ"ג [א"א-יא] גבי **שהחמירו כאן בכדי שיעשה** וז"ל "התם לא שכיחא משא"כ הכא יאמרו שוגגים היינו", ועיין בחזו"א [לז-כד] ד"ה עוד יש מקום לאסור החזיר בשבת וכו' **ובכלל גזירה זו כל מלאכות שבת דרבנן בנמצאין חשודין עליהן** וכו'.

★ עיין חזו"א [לז-כב] ד"ה "דינים העולים" דמיקל אם נתבשל עד צאה"כ [דהיינו התבשל ביה"ש שרי].

★ **בהחזיר** באיסור מצד אחד יותר חמור משהיה, ואסור אפי' מצטמק ויפה לו לחוד, אבל כלפי אחרים המג"א ס"ק יד מיקל, **יש לדון** בני ביתו מה דינם.

★ בחזרה שהחמירו מצטמק ויפה לו, ה"ה צונן שנתחמם כדאשכחן [רנז-א] דהשוו צונן שנתחמם למצטמק ויפה לו, עיין חזו"א [לז-כז] ד"ה היה צונן.

כנ"ל מסימן רנז ששמירת חום לא נאסר ה"ה הכא אם בשעת חזרה היה חם ולא נשתבח מותר.

★ צונן שנתחמם, ונאסר אם **ימתין עד שיתקרר** הפמ"ג מתיר מובא ביאו"ה [ס"ה ד"ה להחם] ובחזו"א [לז-כז] ד"ה "ומבואר" **פליג** עי"ז עי"ש.

★ יש לדון מה הדין בהחזיר קדירת **אחר** האם נאסר דהיינו האם אחר יכול לאסור על הבעלים.

★ **בנכרי** שהחזיר **בלי דעת הישראל** במ"ב [לקמן צו] מתיר בנצטנן שנית, עי"ש משמע דכ"ז דלא נצטנן אסור.

★ **מעשה** במלצר גוי שעבר ובטעות ע"י הליכתו משך את חוט החשמל של הפלטה והוציאה מהחשמל בשביל לתקן את קלקולו חיבר את החשמל שנית.

יש להסתפק האם נידון כגוי שהחזיר שנאסר בלא נתבשל כ"צ.

ועיין בא"ר [הובא ביאה"ל רעו-א ד"ה לצורכו] "גוי שרצה לתקן נר של ישראל ונכבה בידו וחזר והדליקו נ"ל דמותר דזה הוי כמו לצורכו כיון שנכבה בידו עי"ש.

וא"כ לכאורה הכא הרי כל מה שנאסר בהחזיר גוי בשבת זה רק **לצורך ישראל** [מ"ב ס"ק לג] וכה"ג חשיב לצורכו לא לצורך הישראלי.

ואולי הכא גרע דקנסו גם שוגג, דהחמירו בגזירות אלו כלעיל.

א"כ י"ל למרות שעושה עבור שמרגיש צורך לתקן מעשיו, אבל בכ"ז נעשה **גם** לצורך הישראל ואולי **אסרו כה"ג.**