41. כיבוס ללא מים
קטגוריות: ש_ס / יב שבת / מלאכות שהיה והטמנה / הרב מאיר קאופמן / שיעורים

ז' תשרי ע"ד

**בדין כיבוס ללא מים**

**שיטות הראשונים בניעור טלית**

א]גרסינן קמ"ז. אמר רב הונא המנער טליתו בשבת חייב חטאת והגמ' אומרת שזה דוקא בחדתי ובאוכמי ובמקפיד ובגמ' בהמשך שרב יוסף היה טלא על הכומתא שלו והתיר לנפץ מצד דאנן לא קפדינן ובביאור סוגין מצאנו כמה ביאורים בראשונים

א. דעת הרמב"ם פ"י ה"ח שמדובר מהציהוב שנתלה על הבגד והורדתו אסור מצד מכה בפטיש שדרך האומנין להורידו והנה צ"ב מה שהגמ' מדמה לטל וביאר המ"מ דהדרך שעל ידי הטל נהיה כמין ציהוב והנה עיין ב"י דנסתפק בגדר מקפיד לרמב"ם שאולי הכוונה שלא מוריד דרך עסק וצ"ב הרי הגמ' אומרת שהיו מנפצים בכונה וצ"ל שהם ניפצו למטרה אחרת כגון להוריד הטל או לישר הבגד וממילא היה יורד הציהוב הנתלה ואם היה דרכם להקפיד זה היה נחשב שודאי כונתו גם לדבר זה ולכאורא לפ"ז היה מקום לומר שבמעשה דרב יוסף היה שם ציהוב והוא הוריד בגלל הטל ואביי חשש מצד הציהוב שיורד ועל זה רב יוסף ענה לו אנן לא קפדינן מידי

ב. עיין רש"י ועוד ראשונים כמו שביאר באו"ז שמדובר שמנער מהאבק שעליו ואת הגמ' של טלא ביאר שזה טל דהינו שיש כאן שני דוגמאות של הורדת לכלוך שאין לזה חשיבות נקיון אלא במקפיד או אבק או טל שעל הבגד ועיין ערוך ועוד ראשונים שטלא זה דבר טינוף ואין הכוונה טל ולפ"ז יש כאן עוד דוגמא שדומה לאבק שיש בזה ליבון והנה נתחדש שיש כאן ליבון ללא מים אלא שזה רק בתנאים מיוחדים ובפשוטו גם בטל לרש"י האיסור מצד הלכלוך שבטל דומיא דאבק ולכן זה אותם גדרים

ג. עיין תוס' ושאר ראשונים שביארו שהכונה שמנער הטלית מהטל כמו בהמשך הגמ' וחלקו על רש"י דבאבק אין איסור והנה בפשוטו היה אפשר לומר שגם לתוס' ודאי שאין כיבוס במים רק שס"ל שאבק זה דבר חיצוני ואין על זה מלבן ולכן העמידו בטל שזה יותר בלוע אבל אין כאן כיבוס במים דא"כ זה תמיד יאסר אמנם עיין ריטב"א שכתב שהסיבה שתוס' חלקו שאין כיבוס אלא במים ועיין רשב"א שכשהביא את תוס' כתב שהאיסור מצד כיבוס ומשמע שכונתו שזה כמו כיבוס מצד שזה הוצאת מים וכן עיין ב"י שהביא מהכל בו שבגד שנרטב בהרבה מים אין לנערו מצד סוחט וכאן הוא מקפיד גם בשאר צבעים מצד שזה מתקצר על ידי המים ועין ביאור הגר"א שכתב שהכל בו למד שכונת הגמ' כתוס' והאיסור מצד סוחט ובמים מועטים זה רק בשחור ובהרבה מים זה גם בשאר צבעים ומבואר שנקט שאיסור סוגין מצד סוחט

והנה בעיקר כונת הכל בו צ"ב דמה שמקפיד לסחוט שלא יתקצר למה זה סיבה למלבן ועיין גר"ז שביאר שהכוונה שכה"ג כיון שהוא מקפיד על המים זה פס"ר שיצא מים פנימים משא"כ כשלא מקפיד ומשמע שהסוחט זה רק על מים פנימים ועיקר כונת הסוחט זה על המים החיצונים רק יש כאן פס"ר שיצא מים פנימים ובמקום שמקפיד על הוצאת המים זה סיבה לאסור משא"כ אם לא מקפיד שאז זה ניעור יותר חלש שזה לא ודאי שיצא מים אמנם הנה מקור הדברים ברשב"א שכתב שבמקפיד זה פס"ר ובאינו מקפיד זה אינו מתכוין ולנ"ל הכונה שאז זה לא ודאי וממילא יש פטור דאינו מתכוין אמנם לפ"ז לרב שדבר שאינו מתכוין אסור באמת תמיד אסור וקצת צ"ב דסוגין זה תלמידי רב שס"ל שדבר שאין מתכוין אסור אמנם יתכן שזה ודאי שיצא מים פנימים ורק שזה לא סיבה לסוחט אלא אם מחשיב דבר זה ורק שאין לו כונה למים אלו ולכן במקפיד זה אסור מצד פס"ר משא"כ באינו מקפיד אין לזה חשיבות מלאכה ומה שהרשב"א כתב פס"ר כי פשיטא ליה שלא מתכוין לזה ואם מתכוין לזה יהיה אסור וצ"ע

**מקומות החיוב לרש"י ללא מים**

ב]והנה מבואר לעיל דנחלקו הראשונים האם יש כיבוס ללא מים דדעת תוס' דאין כיבוס ללא מים ודעת רש"י וסיעתיה דיש כיבוס ללא מים אלא שזה רק באופנים המיוחדים המבוארים בגמ' דהינו חדש ושחור ומקפיד [והנה עיין בה"ל דהביא מהערוך דאם מגהצים אם גופרית אבן שמחוברת לבגד הוי מלבן ולכאורא זה לא אם מים ואולי כיון שזה אם חומר לנקות זה כמו מים] והנה מבואר בגמ' קמ"א. דבגד שיש עליו טיט מותר לכסכסו מבפנים ולא מבחוץ וביאר רש"י שאז זה לא מוכחא מילתא שהוא מלבן וכתב רש"י שאין בזה ליבון גמור כיון שזה ללא מים ועיין רעק"א שהקשה הרי שיטת רש"י במנער בגד מהאבק שעליו שחייב אפילו שזה ללא מים ועיין בה"ל בס"א שהביא את הבה"ג שאסור להוריד טינוף מבגד במקפיד והקשה עליו מהדין של טיט דמובאר שמותר וישב או ששם מדובר שאין את התנאים של מנער טלית עוד תירץ וכתב שזה העיקר ששם מדובר שנשאר רושם הכתם ורק מוריד הלכלוך מלמעלה משא"כ בגונא דהבה"ג מקלף את זה בצורה שלא נשאר רושם ושני ישובים אלו נכונים גם על מה שכתב רש"י שאין כיבוס ללא מים שהכונה או מתי שאין התנאים לאסור או שסוג כיבוס כזה שנשאר רושם אין כיבוס ללא מים ועיין שער הציון מ"א שכתב מפורש לישב את קושית רעק"א ששם מדובר שנשאר רושם וכה"ג אין איסור ללא מים והוסיף שהכונה כי מים מוריד הכתם וללא מים לא יורד הכתם

והנה יש לדון עד כמה דלרש"י אין תנאי בכיבוס שזה רק על ידי מים אמנם מבואר בגמ' שזה רק בחדש ושחור ומקפיד מה טעם בזה ואפש"ל שכיון שזה כיבוס ללא מים אין לזה חשיבות של יצירה אלא א"כ יש התנאים הנ"ל דהינו דגם רש"י מודה לעיקר סברת הראשונים שכיבוס ללא מים אין זה צורת כיבוס הרגילה רק נתחדש שבאופנים מסוימים יש לזה תורת כיבוס [וכמו שמצאנו בירושלמי הובא באג"ט דאשה שמלבינה פניה הוי מלבן וודאי שאין מלבן באדם ורק בצורה שיש לזה חשיבות מיוחדת] אמנם יתכן שמצד מלאכת כיבוס אין דין דוקא על ידי מים אלא שהרי בפשוטו לכלוך שלא מתאחד אם הבגד אין בזה מלבן וכמבואר ברמ"א שהמוציא נוצות מהבגד אין בזה איסור מלבן ובפשוטו הביאור כי זה לא מובלע בבגד ומתאחד עמו וכן בפשוטו זה הטעם שאין שריתו זהו כיבוס בעור כיון שהשריה כה"ג מורידה רק מה שמעל העור ולא מה שבלוע בו וא"כ באבק יש חיסרון שזה לא מתאחד אם הבגד וכה"ג אין לזה חשיבות של מלאכה אלא בתנאי ניעור המבוארים בגמ' וכן משמע קצת בגר"א שכתב על נוצות שזה כמו חיורי ולכאורא כונתו שחזינן שלכלוך חיצוני ללא תנאי מיוחד אין בזה כיבוס ואינו מוכרח

והנה מבואר בגמ' קמ"א. שטיט שעל גבי בגדו משפשפו מבפנים ואין משפשפו מבחוץ וכן מותר לגרדו אם הצפורן או אם גב הסכין ועיין ט"ז שכתב לחדש שכה"ג מותר לגרר אפילו אם מעביר את כל הכתם והעתיקו דבריו הא"ר הגר"ז והחיי אדם ועיין בה"ל דהקשה שלשיטת רש"י שאסור לנער מהאבק אפילו שזה ללא מים ה"ה כאן זה צריך להאסר והוסיף שאפילו ששם מבואר שצריך חדש אבל כל זה כדי שיחשב מקפיד אבל כאן ודאי שסתם אדם מקפיד ולא ילך אם בגד אם כתם ובזה חשיב מקפיד שזה אסור ומבואר מדברי הבה"ל שלא הוקשה לו אלא במקפיד והנה פה בפשוטו זה הרי סוג לכלוך שדרכו במים כמבואר ברש"י וזה מצד שזה מובלע בבגד וא"כ לכאורא לדעת רש"י שיש ליבון גם ללא מים כה"ג יאסר אפילו שלא מקפיד כיון שזה מובלע בבגד שכל הטעם שצריך מקפיד כי זה לא מובלע בבגד וביותר דהיה מקום לומר שגם הראשונים שחלקו על רש"י זה רק מצד שזה לא מובלע בבגד [אם לא כריטב"א לעיל] אמנם מדברי הבה"ל חזינן שנקט שהטעם שצריך מקפיד זה מצד שזה ללא מים וכן לדעת הראשונים שפליגי על רש"י כל שזה ללא מים לא חשיב כיבוס

והנה כל קושית הבה"ל זה לשיטתו לעיל שהכוונה בגמ' מקפיד שכה"ג בסתמא זה מקפיד ולפ"ז כתב לחדש שכל התנאי של שחור זה רק כדי שיחשב שמסתמא מקפיד אבל אם מקפיד אסור גם באדום ולבן ובס"ה הוסיף שגם בישן אמנם יתכן שכל הכיבוס המבואר כאן הוא רק מצד שיש כאן נקיון חשוב שזה בשחור וחדש אבל ללא זה אין לזה חשיבות של מכבס כיון שזה לא בלוע בבגד או כיון שזה ללא מים וכן הוא מפורש בלבוש ובגר"ז שרק בתנאי הגמ' יש חשיבות למה שעושה ולפ"ז א"ש הט"ז שהוא לא דיבר בשחור וחדש אמנם הבה"ל דייק מר"ח שכתב בבגד אדום וישן שלא מקפיד ומשמע שכל הסיבה כי הוא לא מקפיד ולפ"ז צ"ע דעת הט"ז

והיה מקום לומר שבאמת כל דבריו לפסק השו"ע אמנם הא"ר פסק כרש"י ובכל אופן העתיק את דברי הט"ז וצ"ע כנ"ל והיה מקום לישב קושית רעק"א דבאבק שזה סוג דבר שאין דרכו במים בזה חשיב כיבוס ללא מים משא"כ בטיט שאין דרך כיבוסו אלא במים כה"ג גם אם ינקה לגמרי אין לזה חשיבות של כיבוס וכמו לדעת הראשונים שאין כיבוס כלל ללא מים

**בגדר האיסור של כסכוסי סודרא**

ג]עוד הקשה הבה"ל דהנה מבואר בגמ' ק"מ. שכסכוסי סודרא אסור וחלוק מותר ומצד שבחלוק כונתו לרכך החלוק משא"כ בסודר כוונתו להצהלת הסודר [ובטעם החילוק ברש"י משמע שכיון שזה בגד פנימי הוא פחות מקפיד ובשיבולי הלקט ביאר שחלוק זה מצמר וסודר זה מפשתן] ויש ראשונים שגרסו ששניהם מותר [עיין ברי"ף וכפי שביארו הרמב"ן] אבל גם לדידהו בפשוטו זה מצד שאין כונתו אלא לרכך אבל אם כונתו לכסכוס אסור וכמו שהביא הבה"ל מגמ' במו"ק י. שבחול המועד התירו ומשמע שבשבת אסור ומבואר שיש איסור לעשות פעולת נקיון בבגד וא"כ ה"ה כאן אם מגרר בצפורן עד שיורד הכתם יש בזה ודאי איסור דרבנן ולכאורא היה מקום לומר שכסכוסי סודרא שזה הצהלת הבגד יש בזה מעלה מיוחדת שאת זה רבנן אסרו אבל לא אסרו כל פעולת נקיון בבגד ובפרט אם נימא כנ"ל שדבר שדרכו במים צריך דוקא מים א"כ ודאי שאין לדמות כסכוסי סודרא לנקיון כתם בצפורן שכסכוסי סודרא דרכו ללא מים

אמנם מדברי הבה"ל מבואר שנקט שכונת הגמ' שנתחדש כאן כיבוס דרבנן ללא מים כל שמנקה לגמרי וכן מבואר מקושית השלט"ג שהקשה על הראשונים שחלקו על רש"י והתירו אבק שאין כיבוס ללא מים מה זה שונה מכסכוסי סודרא ולא חילק ששם זה יצירה מיוחדת שרבנן אסרו ואין ללמוד מזה לדוגמאות אחרות וכן מוכח בפשוטו בביאור הגר"א דהנה רש"י כתב שלמה מותר לכסכס בגד אם טיט מבפנים מצד שזה לא מוכחא מילתא וכן העתיק השו"ע ובפשוטו כל האיסור בסוגין מצד הטיט וביחס לנקיון הטיט בעצמו כתב רש"י שאם עושה מבפנים זה לא מוכחא מילתא וכן ביאר הגר"ז [וכן הוא בפסקי הרי"ד שיש כאן היתר של שינוי ביסח לטיט] אמנם הגר"א כתב שכונת רש"י לבאר שלמה אין איסור מצד הכסכוס ולזה ביאר רש"י שכאן זה מוכח שזה לצורך הורדת הטיט ומשמעות לשונו שם שמצד הטיט אין סיבה לאסור כלל וצ"ל כי זה לכלוך עליון ורק מצד הכסכוס שבדבר הוא אסור וצ"ב שכאן לא מדובר בבגד ישר מהכביסה שיש כאן הצהלה ובפשוטו משמע שנקט שכל נקיון בגד יש בו ליבון אמנם ע"ש שנקט שיש חילוק בין פשתן לצמר וזה לכאורא רק סברא לחלק מצד הצהלת הכסכוס אבל עד כמה שיש כאן נידון מצד הנקיון מהלכלוך אין בזה סברא לחלק וצ"ע וצ"ל שכל פעולת כסכוס זה מנקה הבגד ורק שבבגד פשתן שמתנקה מהר יש בזה חשיבות משא"כ בשאר בגדים

והנה אם נימא כנ"ל שכל פעולת נקיון אסורה מדרבנן וכמו שנקט הבה"ל א"כ צ"ע קושית השלט"ג למה התירו הראשונים כולם לנער בגד מהאבק ולמה שלא יהיה בזה איסור מצד הדין כיסכוסי סודרא ועיין בה"ל שכתב לחלק בין פעולת ניעור שבזה אין לזה חשיבות כיבוס אלא בתנאי הגמ' וגם מדרבנן אין איסור ללא זה לבין כסכוסי סודרא שזה מעשה בגוף הבגד שבזה אסור והנה בפשוטו כוונתו שיש הבדל בצורה שעושה ולפ"ז אם ינקה אבק על ידי שפשוף זה יהיה אסור וצ"ע שמיד אחרי זה כתב שמותר לנקות בגדים אם מברשת ורק שיש חשש שיפלו קיסמים וביאר הגרשז"א שמדובר שעושה בנחת שזה כמו ניעור עוד צ"ב דהבה"ג הרי ביאר שטלא זה טינוף והנה בגמ' יתכן שמדובר על ידי ניעור וכלשון הגמ' נפוץ שדי אמנם בלשון הבה"ג מבואר שמותר לקלף תבשיל מהבגד וודאי שלכאורא זה פעולה בגוף הבגד כמו כסכוס אמנם יתכן שאין זה ככסכוס שרק את זה אסרו ולכאורא היה מקום לבאר בכוונת הבה"ל שההבדל בין דבר שבלוע בבגד שצריך פעולת כיבוס שזה דומה לכסכוסי סודרא שזה בגוף הבגד לבין דבר שיורד בניעור בלבד שכה"ג שזה לא מובלע בגוף הבגד זה לא סיבה לאסור ולפ"ז א"ש שאבק מותר גם במברשת כיון שזה דבר שיורד בניעור וכן א"ש הבה"ג ששם מדובר בתבשיל כמו אבק שזה רק מעל הבגד ולא הכתים הבגד שכה"ג אין איסור אלא בתנאי הגמ' וגם על ידי כיסכוס אין איסור מדרבנן אמנם עד כמה שהבה"ל ירד לסברא זו היה מקום לומר שזה סברא גם בדאוריתא ולפ"ז היה מקום לאסור בגונא דהט"ז מדאוריתא גם באינו מקפיד וכנ"ל וצ"ע