סי_ רפג, לדבק תורה נביאים וכתובים יחד
קטגוריות: שו_ע / יורה דעה / יורה דעה - דור המלקטים

**לדבק תורה ונביאים יחד**

סימן רפ"ג

1. להניח ספר ע"ג ספר - סעיף א'.
2. לכתוב פסוקים להתלמד - סעיף ב'.
3. לכתוב פסוקים שלא להתלמד.
4. לכתוב פסוקי נ"ך שלא להתלמד.
5. להניח ספר ע"ג ספר - סעיף א'.
   1. עי' סי' רפ"ב סעי' י"ט, לשיטות ומראי מקומות.
6. לכתוב פסוקים להתלמד - סעיף ב'.
   1. *מחמיר****.***
      1. ***רמב"ם (הל' תפילין פרק ז' הל' י"ד) – "מותר לכתוב התורה כל חומש וחומש בפני עצמו ואין בהן קדושת ספר תורה, אבל לא יכתוב מגילה בפני עצמה שיהיה בה פרשיות, ואין כותבין מגילה לתינוק להתלמד בה,*** *ואם דעתו להשלים עליה חומש מותר****".***
      2. ***מחבר (סעי' ב') – "ואין כותבין מגילה לתינוק להתלמד בה ואם דעתו להשלימה לחומש מותר".***
      3. ***לבוש (סעי' ב').***
      4. ***עי' ערה"ש (סעי' י"א) – "ועל מה שאוסר הרמב"ם לכתוב מגילות כתב הטור דהרי"ף התיר והרמב"ם אוסר והרא"ש הסכים להרמב"ם [דכן מסקנת הש"ס שם דתורה חתומה ניתנה ולא מגילות] אלא שכתב ואפשר שהרי"ף ראה להקל משום דלא אפשר לכל עני בישראל לכתוב תורה שלימה לבנו עכ"ל כלומר חומש שלם וכן פסקו מגדולי הראשונים והאחרונים דמותר משום עת לעשות וגו' ובלא זה יבואו לידי ביטול תורה [ב"ח וש"ך סק"ג וט"ז סק"א ומ"ש דרק להתלמד מותר מהב"ח וש"ך לא משמע כן ע"ש*** *אך האידנא שהכל בדפוס אין נ"מ בזה והלכה כהרמב"ם ואין מדפיסין פחות מחומש שלם****]".***
   2. *מיקל****.***
      1. ***רי"ף (גיטין דף סוף דף כז:) – "כיון דלא אפשר עת לעשות לה' הפרו תורתך כותבין מגילה לתינוק להתלמד בה וכן הלכה".***
      2. ***ב"ח (ס"ק ד') – "וכך המנהג פשוט בכל המדינות ותמהתי על מה שכתב בית יוסף בשלחן ערוך בסתם כדברי הרמב"ם ולא חשש למנהג כל ישראל כהרי"ף והמרדכי גם הרב בהגהותיו בש"ע לא הזכיר דבר וזה ודאי כשגגה שיצאה מלפני השליט".***
      3. ***ט"ז (ס"ק א', ס"ק ג') – "וב"י נתן טעם טוב להרי"ף מדברי התלמוד גם בפרישה ומו"ח ז"ל הביאו ראיות ברורות להיתר וסיים מו"ח ז"ל דיש לנו להתיר וכן הוא המנהג בכל יום ותימה על רמ"א שלא כתב על זה כלום".***
      4. ***ש"ך (ס"ק ג', ס"ק ו') – "ודעת הרי"ף והמרדכי והאגודה ושאר פוסקים דמותר משום עת לעשות לה' הפרו תורתך שהרי אין הכל יודעים בעל פה ואין לכל העולם חומשים בב"ה ויבואו לידי ביטול ק"ש ותפלה וכ"כ הב"ח וכ' שכך המנהג פשוט בכל המדינות".***
      5. ***באה"ט (ס"ק א').***
      6. ***מטה אפרים (סי' תרכ"ו קונ"א ס"ק כ') - לשונו מובא לקמן.***
      7. ***פוסקים.***
7. לכתוב פסוקים שלא להתלמד - למיקילים לעיל.
   1. *מחמיר****.***
      1. ***ט"ז (ס"ק א', ס"ק ג') – "אותן שכותבין פסוקים*** *על הכותל* ***לאיזה סימן טוב לאו שפיר עבדי דתורה חתומה נתנה".***
      2. ***באה"ט (ס"ק א', עי' ס"ק ג' [וצ"ב], עי' או"ח סי' כ"ד ס"ק ד') – "וכתב הט"ז מ"ש הב"ח דכן המנהג להתיר היינו כדי להתלמד בו משום עת לעשות וגו' אבל אותן שכותבין פסוקים על הכותל לאיזה סימן טוב לאו שפיר עבדי דהתורה חתומה ניתנה".***
      3. ***גינת ורדים (או"ח כלל ב' סי' כ"ה) – "וכפי זה אין מקום להתיר לכתוב פסוקי תורה אפי' על מפות ס"ת בין בדרך כתיבה בין בדרך חריטה בין בדרך ריקום ויגדל התימה על אותם שכותבין פסוקים דברוך אתה בבואך ופסוקים דבסוכת תשבו ומנהגים הללו אין להם על מה שיסמוכו".***
      4. ***ח"א (כלל קמ"ו סעי' מ"ז) – "אסור לחקוק פסוק בסוכת תשבו על דלעת וכיוצא בו, שיבוא לידי בזיון. ועוד דלהרבה פוסקים אסור לכתוב פסוקים אלא דוקא חומש שלם. ואף על גב דנוהגין היתר, להתלמד בהן דוקא. אבל שלא לצורך, אסור (שם ועיין ביו"ד סי' רפ"ג בט"ז)".***
      5. ***גר"ז (סי' תרל"ח סעי' כ') – "אותן אנשים שחוקקים פסוק בסכת תשבו כו' על הדלעת ותולים בסוכה לנוי צריך למחות בידם לפי שאסור לכתוב פסוקים מן התורה אלא אם כן יש בהם ספר שלם כמו שנתבאר ביו"ד סי' רפ"ג וחקיקה היא ככתיבה לענין זה".***
      6. ***מטה אפרים (סי' תרכ"ו סעי' כ"א, קונ"א ס"ק כ') – "אסור לכתוב פסוק בסוכות תשבו וגו' או שאר פסוק למעלה מפתח הסוכה או לחקוק על דלעת וכיו"ב לנוי סוכה כמו שנוהגין במקצת מקומות משום דיבוא אח"כ לבזיון ועוד משום דלדעת הרבה פוסקים אסור לכתוב פסוקים אלא דווקא חומש שלם. [אף על גב דנוהגין היתר בענין כתובת הפסוקים זהו דוקא להתלמד בהן אבל שלא לצורך אסור כמבואר בהפוסקי' ואחרונים. וע' ביור"ד סי' רפ"ג בש"ך סק"ו ובבאר הגולה סי' רפ"ח אות וא"ו ועיי"ש]".***
      7. ***קיצור שו"ע (סי' קל"ד סעי' י"ד) – "אסור לחקוק פסוק בסוכת תשבו וגו' או שאר פסוק על דלעת וכיוצא בו לנוי סכה, משם דיבא אחר - כך לידי בזיון ועוד דאסור לכתוב פסוק שלא לצורך".***
      8. ***ערה"ש (סעי' י"ג, או"ח סי' כ"ד סעי' ד') – "וכיון שמן הדין אסור לכתוב מגילות אלא שהתירו משום ביטול תורה אבל במקום שאין שייך ביטול תורה אסור ולכן יש לגעור באותן שכותבים פסוקים על הכתלים של בהכ"נ ובית המדרש [ט"ז] וכן אסור לרקם פסוקים בטלית ועוד איסור מוסיף יש בזה דהטלית אין בו קדושה ומותר ליכנס בו למקומות המטונפין ואיך יכנוס בהפסוקים [עי' ש"ך סק"ו שכתב רק טעם זה ודחי טעם דאיסור לכתוב מגילות ולדבריו בכותלים מותר אבל העיקר לדינא כהט"ז שהרי גם הרא"ש הסכים להרמב"ם ...]".***
      9. ***מ"ב (סי' תרל"ח ס"ק כ"ד, סי' כ"ד סעי' ט') – "אסור לחקוק פסוק בסוכות תשבו על דלעת וכיוצא בו ולתלותו בסוכה ... שאסור לכתוב פסוקים מן התורה אא"כ יש בהן ספר שלם כמו שנתבאר ביו"ד סימן רפ"ג ואע"ג דנוהגין היתר להתלמד בהן דוקא אבל*** *שלא לצורך אסור****".***
      10. ***כף החיים (סי' תרל"ח ס"ק נ"ג).***
      11. ***צדקה ומשפט (פרק ט"ז סעי' ל"ח, הע' צ"ו) – "יש להחמיר [עי' ט"ז שם סק"א שכתב שאותן שכותבים פסוקים על הכותל לסימן טוב לאו שפיר עבדי, ובבני יונה כתב להתיר אפילו במקום שאין צורך כולי האי, כגון על כותלי ביהכנ"ס פסוקי מוסר ויראה, וגם על המפה לסימן טוב מותר, אלא שסיים שיותר טוב למנוע כשא"צ. וכתב במקדש מעט שם הטעם שהקיל דכיון דאשתרי אישתרי, וכן משמע קצת בש"ך שם סק"ו לענין לרקום פסוקים על הטלית שכתב רבינו ירוחם הטעם משום אין כותבין מגילה, ודחה הש"ך טעמו עפ"י המנהג, הרי דאע"פ שאין צורך בכתיבת הפסוקים על הטלית ס"ל להתיר. ובמ"ב סימן תרלח ס"ק כד כתב בשם אחרונים שאסור לכתוב פסוק בסוכות תשבו לתלותו בסוכה, והזכיר גם משום איסור כתיבת מגילה. ובהגהות מהרש"ם סימן א כתב שאיסור כתיבת מגילה אינו אלא בפרשה שלמה, עיי"ש]".***
   2. *מיקל****.***
      1. ***ש"ך (ס"ק ו') – "התירו לכתוב פסוקים על המפות של ס"ת מפני שהם תשמישי קדושה ואסור לנהוג בהם קלות עכ"ל ואף ע"ג דרבינו ירוחם שם כתב עוד טעם לאסור והיינו משום שאסור לכתוב מן התורה פסוקים כבר נתבאר דיתפשט המנהג להקל בזה".***
      2. ***בכורי יעקב (סי' תרל"ח ס"ק י"ח) – "דכבר כתב הש"ך שם דנתפשט המנהג להקל לכתוב מן התורה פסוקים".***
      3. ***הגריש"א זצ"ל (קובץ תשובות ח"א סוף סי' קט"ו) – "בנוגע לטעמא קמא אם כי בדעת הט"ז שם והפ"י גיטין דף ו' ועוד גדולי האחרונים שאין שום היתר לכתוב פרשה או פסוק אא"כ הוא להתלמד, אבל הש"ך הביא מהלבוש שהתיר לכתוב פסוקים על המפות של ס"ת והוסיף הש"ך כי נתפשט המנהג להקל בזה".***
      4. ***הרימו מכשול (פרק כ"א סעי' קכ"ו) – "מנהג העולם להקל ולקנות או להזמין חפץ שכתוב עליו פסוק מהתנ"ך, ואין חוששין למה שגורמים לאיסור כתיבת תורה מגילה מגילה, כגון: להזמין פרוכת של ס"ת או ארון קודש או בימה שכתוב עליה כי מציון תצא תורה וכדו', להזמין מסופר סת"ם פרק אשת חיל או פרשת פיטום הקטורת".***
   3. *עברו והדפיסו פסוקים****.***
      1. ***מותר להשתמשם [ולקנותם].***
         1. ***גינת ורדים (או"ח כלל ב' סי' כ"ה), שע"ת (או"ח סי' כ"ד ס"ק ד'), מ"ב (סי' כ"ד סעי' ט') – "אמנם כל זה שכתבנו הוא כדי למחות ביד הבאים לעשות כן אכן הפסוקי' שכבר נכתבו אף על גב דעבוד איסורא מוטב שיניחום בכותלי הבתים לכבוד ולתפארת ולא שיגנזום ויבואו לידי כילוי והך עובדא דנ"ד נמי כיון שכבר נעש' האיסור ומאי דהוה הוה הן עתה יותר טוב שיתעטף בטלית זו ויתכבד בו ואל יגנזו שממהר לירקב ... אשר כל אלה הסברא מסכמת*** *דמצי לברך אטלית זו* ***...".***
         2. ***הגריש"א זצ"ל (אשרי האיש או"ח ח"ג פרק כ"ד אות ל"ג, הע' מ"ח) – "ואף על פי כן אם עברו והדפיסו פסוקים, מותר להשתמש בפסוקים כאלו שכבר הודפסו [סוכה כהלכתה פ"ז הערה ו]".***
         3. ***חוט שני (סוכה פרק י' סוף ס"ק א', הע' י"א) – "וכיון שהש"ך כתב שם שנוהגין להקל, אין למחות ביד הכותבים. [אבל אחר שנכתב שאז מותר לקנותם, אא"כ יכול לבוא לידי בזיון]".***
         4. ***סוכה כהלכתה (פרק ז' הע' ו') – "ושמעתי מגדולי הוראה שליט"א שמ"מ מותר להשתמש בפסוקים כאלו שכבר הודפסו".***
   4. ***מראי מקומות – מקור חיים (סי' מ"ט), אג"מ (או"ח ח"ד סי' ל"ט), חיי משה (יו"ד פרק ט"ז), עי' שפתי שושנים (פרק י"ג הע' ג', הע' ו').***
      1. נ"מ: ***לרקום פסוקי תורה בטלית, במודעה בפתח ביהכ"נ, הזמנות חתונה, וכדו'.***
8. ***לכתוב פסוקי נביאים וכתובים שלא להתלמד.***
   1. *מחמיר****.***
      1. ***גר"ז (סי' רפ"ד סעי' ד') – "אף על פי שספר תורה החסר אפילו אות אחת אין קורין בו אבל בהפטרה אין צריך שיהא הנביא שמפטירים בו ספר שלם אלא די בפרשה שמפטירין בה (כדי שלא יקרא בעל פה דברים שבכתב) ואף אם גם פרשה זו אינו כתובה כמשפט כתיבת ספרי הנביאים בימי חכמי הגמרא דהיינו על הגויל או על הקלף של עור בהמה טהורה ועשוי בגלילה כספר תורה כמ"ש בי"ד סי' רע"א אעפ"כ (היו) יכולים להפטיר בה (אף בימיהם) שההפטרה לא נתקנה כלל שיקראוה בספר כשר כמו שתיקנו בקריאת התורה לקרות בספר תורה כשר אלא שאסור לקרותה על פה ואף שבימיהם היה אסור לכתוב פרשיות פרשיות בפני עצמן כל שאינן ספר שלם בין שהן מן התורה*** *בין שהן מנביאים וכתובים* ***כמ"ש בי"ד סי' רפ"ג אעפ"כ התירו לכתוב הפטרות משום עת לעשות לה' הפרו תורתך שאין יכולת ביד כל צבור לקנות להם נביאים שלמים ויתבטלו מקריאת ההפטרה לגמרי. ואף שעכשיו שנתגלית מלאכת הדפוס והספרים בזול אעפ"כ מותר להדפיס או לכתוב ההפטרות בלבדן לפי שאף אם ידפיסו ספר נביא שלם על הנייר לא יהיה מותר לקרות בו אלא משום עת לעשות לה' כיון שאינו על עור בהמה טהורה ואינו עשוי בגלילה ואף אם בהפטרה זו הנדפסת או הכתובה יש בה חסרון הרבה תיבות קורא החסרון בעל פה אם הוא בענין שאין איסור משום דברים שבכתב אי אתה רשאי לאמרם בעל פה (עיין סי' קמ"ג)".***
   2. *מיקל****.***
      1. ***תשובה מאהבה (ח"א סי' ס"ז) – "וכן נראה מהמג"א א"ח ר"ס רפ"ד שכתב וז"ל ואית' בגיטין דף ס' שאסור לכתוב ההפטורה משום מ"ש בי"ד סימן רפ"ג סעיף ב' אלא משום עת לעשות לה' הפרו תורתך כלומר שאין יכולת ביד הצבור לקנות להם נביאים שלימי' עכ"ל ומדכתב המג"א שאיסור הפטורה ה' משום מ"ש בי"ד סימן רפ"ג ס"ב דשם נאמר איסור מגלה של תורה מכלל דס"ל דגם בנביאים איכא איסור מגלה אם לא נביא שלם ואני בעניי לא מצאתי בשום מקום מפורש שאיסור מגלה שייך בנביאים דמאי דקבעי אביי שם מהו למכתב מגלה כו' פירש"י פרשה לבדה של תורה וכן נראה מפשט גמרא תיבעי למ"ד מגלה כו'".***
      2. ***תורת שבת (סי' רפ"ד ס"ק א') – "ועוד נלע"ד די"ל דעל ספרי נביאים לא נאמר מעולם שלא לכתוב פרשה אחת, דמה שנאמר בגיטין דלא שרי היינו בתורה, או משום דחתומה ניתנה, ולמ"ד מגיל' מגיל' ניתנה אסור, משום דכיון דאידבק אידבק, פי' דאידבק כך מבלי להשגיח על מוקדם ומאוחר כדי לדרוש סמוכים, משא"כ בנביאים שלא נאמרו רק לתוכחות ולא לחדש לנו דינים, ורק הדינים או פירושים בתורה שהיתה קבלה ביד חז"ל אסמכוהו לפעמים אקרא דנביאים".***
   3. ***מראי מקומות.***
      1. ***ערה"ש (סעי' י"ג) – "ודע דלכאורה זה אינו אלא בתורה אבל נביאים וכתובים מותר לכתוב פרשיות דתורה חתומה ניתנה לא שייך רק בתורה כמבואר בגיטין שם אמנם מקודם כשאומר שם האי ספר אפטרתא אסור למקרי ביה בשבת מ"ט דלא ניתן ליכתב ופירש"י פחות מספר אחד שלם ע"ש הרי דגם בנביאים אסור לכתוב מגילות ואינו מובן דהרי תורה חתומה לא נאמרה רק בתורה כדפירש"י שם וכן כל הסוגיא רק בתורה הוא ע"ש וצ"ל דילפינן נביאים מתורה דגם הנביא לא כתב ספרו עד שנשלמו נבואותיו וצ"ע מב"ב ט"ו א דאלעזר ופנחס גמרו ספר יהושע וגד החוזה ונתן הנביא גמרו ספר שמואל ע"ש וצע"ג ודו"ק".***
      2. ***נ"מ: שויתי ה', כי מציון, וכדו'.***