סי_ שיג 5 ז-סוף
קטגוריות: שו_ע / אורח חיים / הלכות שבת - הרב יהושע ננקינסקי

**ס"ז**

**★**אין מהדקין אותו מפני שהוא מבטל כלי.

וביטול כלי נאסר מצד מחזי כבונה או מחזי כסותר.

ויל"ע לרש"י שהתיר בנית כלי גמור וה"נ סתירת כלי, א"כ מ"ש משום סותר.

ואי נימא שגם לרש"י מדרבנן נאסר י"ל שפיר דביטול כלי נאסר דדומה לסתירה מדרבנן.

ואם האיסור מצד בונה איכא למימר דהאיסור הוא לא מפני בנית הכלי אלא מצד חיבורו לקרקע, וא"כ הוה בונה בקרקע.

**★**ועי' שעה"צ [לז] שמביא פמ"ג [א"א יא] שמתיר לבטל דבר שאיננו כלי כגון עץ בעלמא, והשעה"צ חלק עליו.

וע"ע בפמ"ג שתלה דבר זה בטעמי האיסור לבטל כלי.

**ס"ח**

**★**עי' תרוה"ד [עא] וסוף דבריו **"שראוי להחמיר והמחמיר תע"ב".**

הב"י [כאן] הביאו ובשו"ע [שח-ז] לא הביא דין זה והכא מביא ד"ז בשם "יש מי שמחמיר לאיסור".

וע"ע בט"ז [שח-יד].

**★**עי' חזו"א [נ קלח:] שהקשה מ"ש כירה דנאסר מכח גזירה הנ"ל אפי' טלטול בעלמא, ובמיטה של פרקים שרי להחזירה ברפוי [לחזו"א].

וכן מזה שנאסר לטלטל מנורה של חוליות אפי' שלמה שמא תתפרק ויחברנה בתקיעה קשה כנ"ל מ"ש ממיטה, ועי"ש מה שתירץ.

**★**יל"ע אי גזירה זו נאמרה רק בבונה או בכל מלאכות שנעשות בקל כגון כפתור שנפל בבגד האם נאסר השימוש בבגד שנחשוש שמא יתפור.

**★**וכן יל"ע כלי רעוע שעדיין לא נשבר האם נחשוש שתוך כדי שימוש ישבר ויתקננו שנית.

וכעי"ז מצינו שגזרו במנורה של חוליות מחוברת שנאסר טלטול שמא תתפרק ויבנה מחדש.

וכן יל"ע אי מהני בכה"ג שנשתמש כך מבעו"י.

**★**בפשטות שמא יתקע זה חשש בפנ"ע ולא קשור בגדרי מוקצה, רק היות שנאסר בשימוש נהפך למוקצה.

ולכאו' י"ל שנאסר טלטול כירה שנשמטה אחת מירכותיה אפי' טלטול מן הצד או טלטול בגופו כי ג"כ שייך החשש שמא יתקע.

ועי' בביאה"ל [שח טז ד"ה אסור לטלטלה] שהתיר לפנותו במקום היזק, עי"ש.

וזה קולא שמצינו במוקצה ומנלן למילף היתר של היזק לכל גזרות חז"ל.

ומוכח שהבין **שהגזירה בגדרי מוקצה.**

וכן מוכח מזה שמתיר להמשיך את הטלטול במקרה שפינה מחמת היזק ואם זה גזירה בפנ"ע **וחשש ההיזק מתיר** אין סיבה שנתיר לו להמשיך, וע"כ כנ"ל שזה גזירה בגדרי מוקצה ושפיר מותר להמשיך.

וכן התיר המשנ"ב [שח ע] לשבת על ספסל שנסמך על ספסל אחר [היות ולא מטלטל] ואם זה גזירה שבשימוש חוששים שיתקן א"כ ג"כ שייך החשש הנ"ל משמע ג"כ שזה בגדרי מוקצה ושפיר היות ולא נחשב טלטול מותר.

**★**ישב מבעו"י מהני, יל"ע אי מהני ישב בשבת ואולי תלוי בהנ"ל.

**★**ד"ז מצוי בעגלת ילדים שנשמט גלגל, האם יש חשש שמא יתקע.

ויל"ע אי חיבור הגלגל הוה דאוריתא או לא [תלוי בהבנות בכוס של פרקים].

ואי הוה רק דרבנן אולי לא גזרו שמא יתקע אטו דרבנן.

וגם אם נסבור שזה דאוריתא ונאסר, יל"ע אי תוך כדי הילוך ניתק האם מותר לו להמשיך, וכנ"ל.

ואכתי יל"ע אי מהני **שיזרוק** את הגלגל, דמצינו בט"ז הנ"ל דרגל שנאבדה או נשברה אין את הגזירה שמא יתקע ולא חששו שמא יבנה רגל חדשה.

א"כ באבד הגלגל ה"נ דשרי, הנידון הוא האם **מהני לאבדו.**

וע"ע במשב"ז [יב] דגם הרגל היא מוקצה, וא"כ יצטרך לאבד את הגלגל בגדרים המותרים במוקצה.

**ס"י**

**★**יכול לזרות תבן ולא חשיב כמוסיף על הבנין.

עי' משנ"ב [נה] "משום דלא מבטל ליה התם דחזי למאכל בהמה וכו'".

וע"ע במג"א [סו"ס שיג].

וע"ע עירובין [קד.] שהותר במקדש פיזור מלח על גבי הכבש בשביל שלא יחליקו [ובמדינה נאסר], וע"כ דחלוק מהנ,ל.

**★**יל"ע האם מותר לפזר חול ע"ג רחוב שנתכסה בקרח או בשמן די"ל דגרע דהרחוב חשיב מקולקל היות ואינו ראוי להילוך ויש כאן תיקון בפיזור החול.

ויש לדון גם אם נסבור שאסור עכ"פ דרבנן [דומיא דמלח ע"ג הכבש] ואולי הותר בהיזק של רבים [עי' שלד כז].