מלבן ג שב סעיף ג-ה
קטגוריות: כללי / שיעורי הרב צבי ובר / אורח חיים / סימן שב - מלבן

**שיעורי הלכה**

הלכות מלבן

**שיעורים מפי מו"ר הגאון**

**רבי רפאל צבי ובר שליט"א**

##### **או"ח סימן סימן שב סעיף ג-ה**

##### **שיעור ג**

**[סעיף ג] מקפלים כלים בשבת לצורך שבת ללבשם בו ביום. ודוקא באדם (אחד), ובחדשים שעדיין לא נתכבסו, ולבנים, ואין לו להחליף, ואם חסר אחד מאלו התנאים אסור. ויש מי שאומר דלקפלו שלא כסדר קיפולו הראשון מותר בכל ענין, ונראין דבריו.**

## התנאים לקיפול בגדים בשבת

מבואר בשו"ע ד' תנאים להתיר לקפל בגדים בשבת, שיהיה אדם אחד, ובבגדים חדשים שלא נתכבסו עדיין, ודווקא שהם לבנים, ובאופן שאין לו בגדים אחרים, והיינו דרק בכהאי גוונא אינו מתקן כל כך בקיפול, אך בלאו הכי יש תיקון בקיפול ואסור. ומכל מקום מבואר שאם יש לו להחליף לא התירו לו לקפל אפילו את אותם בגדים שאינו כל כך מתקן בקיפולם, וצ"ל דחשיב קצת מתקן, ולכן לא התירו אלא כשאין לו בגדים אחרים.

## הטעם שהתירו לקפל דווקא לצורך השבת

מבואר בשו"ע שלא התירו לקפל את הכלים אלא רק לצורך השבת, וכן מבואר ברש"י על מתניתין דשבת (קיג, א) שמקפלין את הכלים וכתב רש"י (ד"ה אפילו) כדי לחזור וללובשם בו ביום, ומבואר שהתירו לקפל דווקא לצורך השבת.

ובטעם הדבר שאסור לקפל לצורך חול יש אומרים שהוא משום איסור מתקן, והיינו כמו שנתבאר שאפילו אם נתקיימו כל התנאים הנ"ל עדיין יש בזה קצת משום מתקן [ומשום כך אם יש לו להחליף לא התירו לקפל כנ"ל], ולכן כשאין בזה צורך השבת לא התירו לקפל, וכן משמע בביאור הגר"א, אמנם בבגדי ישע על המרדכי (שבת סימן שפח) כתב שטעם האיסור בזה הוא משום דהוי טרחא בחינם. ובערוך השולחן כאן (סעיף יא) הביא שני ביאורים אלו ותלה שנחלקו בזה הרמב"ם והראב"ד, דברמב"ם (פרק כג דין ז) כתב שיש איסור בזה משום מתקן, וכן פירש שם את האיסור שלא להציע את המיטות, אמנם הראב"ד פירש שהוא משום טרחא יתירא ע"ש.

## לקפל בגדים כשלא ניכר הקיפול

ובערוה"ש שם הביא נפק"מ בין הרמב"ם לראב"ד אם מותר לקפל בגדים קיפול פשוט שאינו מתקן בבגד עצמו, דלדעת הרמב"ם אין לאסור כיון שבזה אין תיקון מנא, ולדעת הראב"ד אסור לקפל שהרי הוא טורח לצורך חול.

אך יש לעיין בזה שהרי נתבאר בשו"ע להדיא שאם מקפל בגד לא כסדר קיפולו הראשון שרי, ולכאורה אף כשמתקן בגד שלא כסדר קיפולו הראשון, הרי יש בזה טירחא יתירא. וצ"ל שכל שלא מקפיד על קיפולו הראשון אין לאסור משום טרחא [ובאמת בערוך השולחן (סעיף יב) הכריח מכח זה שלהלכה אין לחוש משום טירחא יתירא, וכל האיסור הוא רק משום חשש של מלבן קצת, ועל כן כשמקפל שלא כסדר קיפולו אין כלל איסור מלבן].

ומכל מקום נראה לדינא שיש לאסור לקפל את הכביסות בזמנינו, דאף שלא נוצר קיפול משמעותי מכל מקום יש לאסור משום שיש בזה טרחא והכנה לחול, וכמו שמצינו שאסרו להציע מצעות משום שהוא לצורך חול.

אמנם אם מחמת הכביסה הבית אינו נראה מכובד בשבת יתכן שיש להקל בזה, וכמו שמצינו לגבי הצעת המיטה שכתב המשנ"ב (ס"ק יט) דאף שאין מציעין מצעות בשבת, אם המיטה עומדת בביתו והוא דבר מגונה וביזיון לשבת מותר להציע את המיטה, וה"ה הכא שיש להקל בטירחא כזו כדי שלא יעמוד מגונה. וזהו דווקא באופן שמקום הכביסה הוא במרכז ביתו, אך אם אפשר להניחו בחדר צדדי וכדו' אין להתיר כיון שאין צורך השבת בטירחא זו [וכעין מה שמצינו לקמן (סימן שכג סעיף ו) שלא התירו להדיח כלים משום דהוי טירחא יתירא בשבת, ולא התירו להדיחם מחמת שהיה בזה גנאי לשבת כיון שהרגילות היא שלא משתמשים למגורים במטבח, ובאמת בזמנינו מי שרגיל לאכול במטבח יתכן שיש להקל ולהדיח את הכלים אפילו בשבת].

## קיפול טלית שלא כסדר קיפולו הראשון

כתב השו"ע שאם מקפל את הבגד שלא כסדר קיפולו הראשון מותר בכל ענין ונראין דבריו. ובמשנ"ב (ס"ק יט) הביא מהמחצית השקל דמי שרוצה להחמיר על עצמו שלא לקפל כלל ודאי עדיף. והנה הערוך השולחן הביא מהכל בו שבזמנינו שהטליתות אינם נעשים מתוקנים כל כך על ידי הקיפול שרי לקפלם. אכן פשטות הפוסקים שאין להקל בזה.

ומה שהתירו כשמקפלו שלא כקיפול הראשון, יש שנקטו (דעת תורה סעיף ג) רק באופן שאינו משאיר את אותו לזמן מרובה, אך משאירו כך עד לשבת הבאה הרי הוא עושה תיקון בקיפול החדש. אך לא נראה כן אלא כיון שאינו כפי קיפולו אינו עושה שום תיקון ושרי לגמרי.

## הלוקח טלית מחבירו שלא בידיעתו

הנה מבואר בשו"ע לעיל (סימן יד סעיף ד) שמותר ליטול טלית חבירו ולברך עליה, ובלבד שיקפל אותה אם מצאה מקופלת, ומבואר שם במשנ"ב (ס"ק יג) שמותר להשתמש בטלית של חבירו דניחא ליה לאיניש דליעביד מצוה בממוניה, ואם הוא מקופל אמרינן דלא ניחא ליה לאיניש שישתמשו בטליתו אלא אם כן מחזירו מקופל כבתחילה.

ובמשנ"ב שם (ס"ק טו) כתב שאם נוטל את טלית חבירו בשבת, יקפל אותה אך לא כקיפולה הראשון, והביא מהמג"א שמיקל שלא לקפלה כלל. והנה לדעת המג"א מוכח דאפילו שאינו מקפלו כלל, ועל ידי זה נגרם לו הפסד שנעשים קמטים בבגד, אפילו הכי מותר לו להשתמש משום דניחא ליה לאיניש דליעבד מצוה בממוניה.

ובאמת מצינו שנחלקו הראשונים האם אמרינן דניחא ליה לאיניש דליעביד מצוה בממוניה אפילו במקום שיש לו הפסד מכך, שהנה פסק השו"ע (סימן תלז סעיף ג) דהמשכיר בית לחבירו בחזקת בדוק ונמצא שאינו בדוק, על השוכר לבדוק ואינו מקח טעות, ואפילו במקום שבודקים בשכר, שהרי מצוה הוא עושה. והרמ"א חלק שם שי"א דצריך להחזיר לו שכר הבדיקה הואיל והתנה בהדיא שיהיה בדוק.

ובמג"א (ס"ק ה) ביאר שנחלקו המחבר והרמ"א האם אמרינן דמשום דניחא ליה לאיניש דליעביד מצוה בממוניה, אינו מקפיד אפילו אם מפסיד מכך ממון, דלדעת השו"ע אפילו במקום הפסד ממון אמרינן דניח"ל, ולכן אפילו במקום שבודקים בשכר אין טענת מקח טעות, ולרמ"א לא אמרינן דניח"ל במקום הפסד ממון ולכן צריך להחזירו לו את דמי הבדיקה. ולכאורה לפי זה יוצא דכאן הכריע המג"א כדעת השו"ע שם שפסק שיכול להשתמש בטלית אפילו אם אינה מקפלה כלל אחר כך, ואף שעל ידי זה יפסד בכך שיתקמט הבגד.

אמנם צ"ע דהנה במג"א שם כתב בשם ספר תומת ישרים דאף לדעת השו"ע שאמרינן ניח"ל לאיניש דליעביד מצוה אפילו במקום הפסד ממון, היינו דווקא שההפסד הוא מחמת המצוה עצמה, אך אם יבוא הפסד אחר המצוה לא ניחא ליה לאיניש במקום הפסד, וא"כ הכא לכאורה לכו"ע לא שייך לומר דניחא ליה לאיניש שהרי ההפסד שנגרם לו התקמטות הבגד אינו בשעת קיום המצוה [ובאמת שיטת הגר"א (סימן יג שם) דממה שאסר השו"ע להשתמש בספרים של חבירו כיון שיכול לבוא לידי הפסד, מוכח דבמקום הפסד לא אמרינן דניח"ל לאיניש דליעביד מצוה בממוניה, וע"ש שביאר לפי זה הטעם שצריך להחזיק טלית מקופלת לפי שבלא זה לא ניחא ליה שיעשו מצוה בממונו].

ובהגהות הרעק"א (סימן יד שם) הקשה כעין זה דמדוע אסור להשתמש בטלית ביום חול אם אינו מחזירה כקיפולה הראשון הרי קיי"ל שניח"ל לאיניש אפילו במקום הפסד. וביאר הרעק"א שבאמת במקום שצריך להגיע להפסד כדי לקיים את המצוה אז ניחא ליה אפילו אם נעשה הפסד, אך הקפידא היא רק אם יכול להשתמש בלא לגרום הפסד לחבירו, ולכן ביום חול שיכול לקפלו כבתחילה אסור לו ליקח טלית אם אינו מחזירו כבתחילה. אמנם בשבת י"ל דכיון שלדעת המחצית השקל עדיף שלא יקפל אפילו שלא כסדר קיפולו הראשון א"כ הבעלים אינו מקפיד אם הוא לא יקפלו כלל.

ויתכן שבזמנינו שהמנהג להקפיד שלא לקפל את הטלית בשבת כלל, וחוששים לדעת המחצה"ש שאין לקפל אפילו שלא כסדר קיפולו הראשון, א"כ אף לדעת הגר"א דלא אמרינן דניח"ל במקום פסידא אין להחמיר, כיון שאינו מקפיד בזה כלל שהרי הוא רגיל שלא לקפלו כלל ודוק.

## להציע מיו"ט לשבת

כתב המשנ"ב (ס"ק יז) בשם האליה רבה (ס"ק ח) דאם חל יום טוב בערב שבת מותר לקפל טליתו כשפושטה אם היא חדשה ולבנה, וחשיב כמו צורך היום, אף שאין דעתו ללובשו אלא בשבת שלמחרת, והיינו דווקא אם עשה עירוב תבשילין, דאל"ה אסור לו להכין לצורך מחר, אבל הביא דדעת הרעק"א דאפילו בלא עירובי תבשילין מותר. ומשמע שצידד כדעת הרעק"א, וכן משמע בשעה"צ (ס"ק כג) שהביא דעת הרעק"א לגבי הצעת המיטות שמותר להציע מיו"ט לשבת אף אם לא הניח עירובי תבשילין.

אמנם לקמן לגבי לסדר את הס"ת מיו"ט לשבת הביא השעה"צ (סימן תרסז ס"ק ז) שאסור לעשות הכנה זו אפילו אם עשה עירוב תבשילין, וציין לרעק"א שמיקל, ומשמע שצידד שהעיקר שאין להתיר לעשות הכנה אפילו אם עשה עירוב תבשילין. וטעם הדבר משום שאין להתיר ע"י עירוב תבשילין אלא צרכי סעודה, אך שאר בתיקונים לשבת אין לעשות ביו"ט אפילו אם הניח עירוב תבשילין. וכן מבואר במשנ"ב לקמן (סימן תקכח ס"ק ג) דלא מהני עירוב תבשילין לשאר מלאכות וטירחות ע"ש. ולכאורה דברי המשנ"ב סותרים עצמם. ונראה שבאמת העיקר כמש"כ כאן בשעה"צ שיש להקל ע"י עירוב תבשילין, ושם הביא את שיטת האוסרים רק בשעה"צ וע"ז ציין לעיין ברעק"א שהיקל, וכמו שפסק במשנ"ב כאן.

ולכן נראה דלדינא יש להקל שאם עשה עירוב תבשילין מותר לו לעשות שאר טירחות, ובפרט יש להתיר לגלול את הספר תורה משום שבלא זה יבוא לידי טרחא דציבורא.

**[סעיף ה] חלוק לאחר כביסה הוא מתקשה ומשפשפים אותו בידים לרככו, מותר לעשותו בשבת שאינו מתכוין אלא לרככו. אבל סודר אסור, מפני שמתכוין לצחצחו והוי כמלבן.**

## כשאינו מתכוין לרכך

נתבאר בשו"ע שאם משפשף ואינו מתכוין לרככו שרי. וצ"ע מדוע התירו הרי הוי דבר שאינו מתכוין בפסיק רישא ואסור, וצ"ל כמו שכבר נתבאר בכמה מקומות שיש מלאכות שכשאינו מתכוין לעשותם, לא נחשבת פעולה זו כמלאכה שאסורה בשבת. ודוגמא לדבר מצינו לקמן (סימן שכב) לגבי החוצץ שיניו ע"י קיסם שאם אינו מתכוין לעשותו כלי שרי, אף דהוי פסיק רישא שיעשה כלי.

**הדינים העולים:**

1. אסור לקפל בגדים בשבת אא"כ הם חדשים לבנים באדם אחד וכשאין לו אחר להחליף ושהוא לצורך השבת.
2. אסור לקפל שלא לצורך השבת י"א משום טרחא וי"א משום דהוי קצת מתקן.
3. מותר לקפל בגדים באופן שלא ניכר הקיפול, אבל לצורך חול אסור משום טרחא.
4. בשו"ע היקל לקפל שלא כסדר קיפולו הראשון [ואפי' אם אינו פותח הקיפול מיד] ולמחצה"ש עדיף להחמיר.
5. הלוקח טלית מחבירו צריך להחזירו כשהוא מקופל, ובשבת יכול להחזירו אפילו כשמקופל שלא כקיפול הראשון, ולמג"א אפילו שאינו מקופל כלל.
6. נחלקו הפוסקים האם אמרינן דניח"ל לאיניש דליעבד מצוה בבמוניה אפילו במקום הפסד.
7. י"א שמותר להכין דבר מיו"ט לשבת אפילו בלא עירוב תבשילין ויש מתירין רק ע"י עירוב תבשילין ויש אוסרים אפילו ע"י עירוב תבשילין. ונראה להקל עכ"פ על ידי עירוב.
8. המשפשף בגד כדי לרככו מותר אפילו שפסי"ר שיתרכך.