מראי מקומות בדין כחש דהדר בשומרים ובשואל בעזרת השם יתברך
קטגוריות: ש_ס / לב בבא מציעא / שומרים - הרב אלימלך וינברג

בס"ד

**מראי מקומות בדין כחש דהדר בשומרים ובשואל**

נחלקו הראשונים לגבי מזיק אם הזיק הבהמה בכחש דהדר אם מתחייב ע"ז בנזק, או דבכה"ג הוי כשבת שמזיק בהמה פטור עליה דאין חיוב שבת אלא באדם, והובאה מחלוקת זו **בתוס' גיטין מ"ב: ד"ה ושור ובפסקי הרא"ש ב"מ פרק השואל סימן ד' ובטור חו"מ סימן ש"ז ס"ו ובשו"ע שם ס"ו.**

**ובטור חו"מ סימן ש"מ ס"ב** כתב לגבי שואל שאם נכחש הבשר מאליו וסופו לחזור הרי הוא פטור, **ובבית יוסף שם** כתב דהיינו לשיטת הסוברים דמזיק פטור בכחשא דהדרא, **ובדרישה שם סק"ג** הק' על הב"י דא"כ אמאי כתב הטור דאם 'נכחשה מאליה' פטור בכחשה דהדרא הא אפילו בהכחישה בידים פטור, ולכן כתב דהטור מחלק בין הכחישה בידים או בפשיעת השואל או השוכר דבכה"ג ניחקו השיטות אי יש לחייבו בכחשה דהדרא, ומשא"כ כשהכחישה מאליה פשיטא דפטור, וכ"כ **בסמ"ע סימן ש"ז סק"י.**

**ובקצות החושן סימן ש"מ סק"ב** כתב דיש לחלק בין מזיק בידים דחייב בכחשא דהדר מטעם נזק לבין נעשה הנזק מאליו דבעינן לחייבו מצד חיובי שומר דאז פטור בכחשא דהדר, ומשום דשומר הוי כגזלן דנפטר בכחשא דהדר שאומר לו הרש"ל וה"ה שומר נפטר בהרש"ל, והוכיח כדבריו מד' **השיטמ"ק ב"מ צ"ו: בד"ה כחש בשר מחמת מלאכה בשם תלמיד הר"פ** שהק' בהא דמבע"ל אי שואל חייב בכחש בשר מחמת מלאכה, הא בגזלן מצי למימר בכיחש הרי שלך לפניך, ותירץ דהכא מיירי בהכחישה בידים עיי"ש, וכ' הקצוה"ח דע"כ הוא מפרש דאיירי בכחשה דהדרא דאי לא הדרא הרי אף גזלן קונה בשנוי ע"י הכחש, ומפורש שמדמה שואל לגזלן לגבי כחשה דהדרא, דכמו שגזלן נפטר בכחשה דהדרא בהרש"ל הוא הדין השואל נפטר בזה בהרש"ל, ורק כשעשה הכחש בידים נתחייב מטעם מזיק ומזיק אינו נפטר בהרש"ל, והרי מפורש דס"ל לרבינו פרץ כשיטת הסוברים דמזיק בהמה מתחייב אף בכחשא דהדרא ומ"מ אם באנו לחייבו מצד חיובי שומרים אין לחייבו כיון שנפטר בהרש"ל, וכ' הקצוה"ח שכן הוא דעת הטור הנ"ל, וכ' דלפי זה חולקים הטור ורבינו פרץ על **התוס' בבבא קמא נ"ו: בד"ה פשיטא** שכתבו בהדיא דשומר חייב על הנעשה בפשיעתו גם על כחשה דהדרא דכיון דשומר אינו קונה בשנוי כמו גזלן ומ"מ מתחייב על כחשא דלא הדרא משום שקיבל עליו שמירה א"כ מה לי כחשא דהדרא מה לי כחשא דלא הדרא עיי"ש, וכ' הקצוה"ח דדעת התוס' דשומר אינו נפטר בהרש"ל אלא כל חיוב שמזיק מתחייב עליו אף שומר חייב עליו כפי דיני שמירתו, ודעת רבינו פרץ והטור דאף בדברים שהזיק חייב עליהם השומר אינו חייב עליהם מחמת דין שמירתו כל שיכול לומר הרש"ל, ורק אי עשה הנזק בידים חייב כשאר מזיק שאינו יכול לומר הרש"ל.

וכ' **בקצות החושן שם** דבזה מבואר מש"כ **הטור שם בסי' ש"מ ס"ב** בהמשך דבריו דאי נכחה כחשה דהדרא ואח"כ מתה כיון שאינו בעין משלם כשווי הפרה בשעת שאלה עיי"ש, וקשה הרי קיי"ל דכל השומרים משלמים כשעת הפשיעה ואם על הכחשא דלא הדרא הוא פטור למה יתחייב על מיתתה כשעת השאלה, וכ' ליישב 'ולפי מ"ש דס"ל לטור דהונ נזק ממש אלא דנכחשה מאליה מצי אמר הרי שלך לפניך ומשום דלא גרע מגזלן, ומשו"ה במתה אח"כ דתו אינו בעין לומר הרש"ל ומשו"ה משלם כשעת הנזק, וזה מדוקדק בלשון הטור שכתב שהוא חייב לשלם **כיון שאינו בעין** וזה כולל אפי' נשרפה ונאבדה אח"כ כל שאינו בעין חייב למפרע משעת הנזק, דפטורא דרישא אינו אלא משום דכשהוא בעינא אומר לו הרי שלך לפניך'.

ולמדנו מד' הקצוה"ח בבי' ד' הטור דלשיטת רבינו פרץ והטור דין שומר ליפטר בהרי שלך לפניך אפילו בהיזק ניכר שהמזיק חייב עליו, דהא כחשא דהדרא הוי היזק ניכר שהמזיק חייב עליו ומ"מ השומר נפטר עליו כשאומר הרש"ל, והנה בד' **הקצוה"ח שם** משמע דהתוס' בב"ק נ"ו: הנ"ל שחולקים על הטור לגבי כחשא דהדרא סוברים דבשומר לא אמרינן הרש"ל, אכן הרי באמת סוגיא ערוכה היא **בב"ק מ"ה.** דלר' יעקב דגומרין דינו של שור שלא בפניו פוטר עצמו השומר בהרש"ל, והיינו דוקא כשהשור בעין וכמבואר **בב"ק ע"א: ובכתובות ל"ד.** וכמו שהוכיח **בתוס' שנץ ב"ק נ"ו:** דעל הפטור לר' יעקב הוא דוקא כשהשור בעין שיכול לומר הרש"ל, ולפי"ז בע"כ צ"ל בביאור מח' רבינו פרץ והטור עם התוס', דלהתוס' הפטור של הרש"ל בשומרים הוא רק ב'היזק שאינו ניכר' שכיון שאין המזיק מתחייב עליו השומר פוטר בו עצמו בהרש"ל, אבל בהיזק ניכר שהמזיק מתחייב עליו השומר אינו פוטר עצמו בהרש"ל, ולרבינו פרץ והטור אף בנזק שהמזיק חייב עליו השומר כשבאנוח לחייבו מצד חיוב שומרים פוטר עצמו בהרש"ל [אא"כ נעשה הנזק בידים דאז אינו יכול לומר הרש"ל כשאר מזיק].

והנה כשיטת רבינו פרץ והטור לביאורו של הקצוה"ח מבואר גם **בפסקי הרי"ד ב"ק צ"ו: בד"ה אבעיא להו כחש בשר מחמת מלאכה** 'דאי כחש הבשר מאליו אע"ג דקיימא ברשותא דשואל בכל אונסין דידיה אומר לו הרש"ל דלא גרע מגזלן דאומר לו הרש"ל, אך אי כחשה מאליה ומתה שאינה בעין חייב לשלם משלם כדמעיקרא דומיא דגזלן, והכא דכיש מחמת מלאכה שהיא בעין סובר לומר דחייב לשלם דגזלן נמי אם הכחישה בידים משלם', וכן הוא **בפסקי ריא"ז שם בד"ה כחש בשר מחמת מלאכה** 'ואם כחשה מאליה בכחשה דהדר אומר לו הרי שלך לפניך כדפירש מז"ה דלא גרע מגזלן שאומר כן בכחשה דהדר כדאמר בפ' הגוזל עצים, ובשור שהרג את הנפש נמי אמרי' בפ' דו"ה שאם החזירו שומר לבעליו מוחזר שאומר לו הרש"ל, וכן י"ל נמי בכחשה דמלאכה'והרי מפורש בהדיא בד' הריא"ז, דהא דאמרינן אליבא דר' יעקב הרי שלך לפניך בשור הנסקל הוא עצמו הדין דאמרינן בשומר בכחשה דהדרא הרי שלך לפניך, ואע"ג דכחשה דהדרא הוי היזק ניכר שהמזיק חייב עליו, מ"מ אף כשההיזק ניכר אם גזלן פוטר בו עצמו בהרש"ל הוא הדין שומר, וזה מפורש.

אכן לפי"ד הקצוה"ח יש סתירה חמורה בד' רבינו פרץ, דהנה **בשיטמ"ק ב"מ צ"ו: בשם רבינו פרץ הנ"ל** מפורש דשואל פטור בכחש דהדר הבא מאיליו כמו גזלן שאומר לו הרי שלך לפניך, ואילו **בתוס' רבינו פרץ ב"ק נ"ו: ד"ה פשיטא** כתב בהדיא כד' התוס' שם 'שהרי יש דברים ששומר חייב וגזלן פטור שהרי גזלן לא מיחייב בכחש דהדר ככחש דלא הדר, דכיש דלא הדר מיחייב משום דקנייה בשנוי, ואיו שומר מחייב בזה כמו בזה, והיכא דמחייב בכחשה דהדר ובהרקיבו כולן דהיינו כשנעשה בפשיעת השומר מחייב בכחש דהדר והרקיבו מקצתן אם נעשה בפשיעה דכיון דקיבל עליו שמירה למה לא יתחייב בזה כמו בזה', ולפ"ד הקצוה"ח דרבינו פרץ בב"מ חולק על התוס' בב"ק נמצאו ד' רבינו פרץ סותרים זה לזה.

אכן **בשער המלך פ"ז מחובל ומזיק סוף הלכה ג'** כתב מהלך אחר בדברי הטור, דהיכא דנעשה 'בפשיעת השומר' חייב השומר בכחשא דהדר הוי כמו מזיק בידים ואינו נפטר בהרי שלך לפניך, ודוקא בשואל שהיכא שנכחש הבשר באונס בהא הוא דאמרינן דאם הבהמה קיימת בעין אומר לו הרי שלך לפניך כמו גזלן עיי"ש, והנה לפי דבריו מיושב הסתירה בד' רבינו פרץ, דבב"ק איירי כשנעשה הכחש מחמת פשיעת השומר וכמ"ש שם דחיובו מחמת שקיבל עליו שמירה דהיינו שנעשה מחמת שלא שמר כראוי [דע"ז נסובים ד' התוס' ותוס' רבינו פרץ שם להוכיח דשומר חייב בשמירה יותר מגזלן עיי"ש] ובכה"ג שנעשה מחמת פשיעה אין השומר פוטר עצמו בהרש"ל ולא הוי כגזלן, וד' רבינו פרץ בב"מ הרי איירי בשואל שחייב באונסין וכחש הבשר שלא מחמת פשיעת השואל [וכן מפורש **בפסקי הרי"ד הנ"ל** דאיירי בכחש הבשר באונס] ובזה הוא שכ' דאומר הרי שלך לפניך כמו גזלן.

ולפי דרכו של השער המלך שכאמור כן מוכרח לכאו' מד' רבינו פרץ, עולה שיש שני דינים של הרי שלך לפניך בשומרים, א. בהיזק שאינו ניכר, דבכהא"ג אף כשנעשה הנזק מחמת פשיעת השומר מ"מ אם אין ההיזק ניכר פוטר עצמו השומר בהרש"ל וכמבואר **בב"ק מ"ה. ובתוס' רבינו פרץ שם בד"ה אתפיסתיה לתוראי**, ב. כשההיזק ניכר, אז כשנעשה בפשיעת השומר אינו פוטר עצמו בהרש"ל ולכן חייב השומר על כחשא דהדרא הנעשה בפשיעתו ואינו יכול לומר הרש"ל כמפורש **בתוס' רבינו פרץ ב"ק נ"ו: הנ"ל,** אך בשואל כשנעשה כחשא דלא הדרא באונס פוטר עצמו השואל בהרש"ל אף על כחש ניכר כמו גזלן הפוטר עצמו בכה"ג בהרש"ל, וצ"ב המקור והיסוד והביאור בשני גדרים אלו של הרש"ל בשומרים.

ואמנם בד' **פסקי ריא"ז ב"ק צ"ו: הנ"ל** מבואר בהדיא דדינא דהרש"ל בכחש דהדר הנאמר בשואל הוא אותו דין הרש"ל דנאמר אליבא דר' יעקב בהיזק שאינו ניכר וזה בהדיא כד' הקצוה"ח ודו"ק.

.