יא - כ_ח ב_, אסו_מ דלא אפקרינהו
קטגוריות: ש_ס / לא בבא קמא / ב_ק - הרב רפאל בהגר_מ שמואלביץ / מ_מ

**כ"ח ב' - ורב ה"מ היכא דאפקרינהו, אבל היכא דלא אפקרינהו ממונו הוא, - עי' תוס' לעיל ג' ב' דילפינן לה מקרן, דשו"ר פטורין ברה"ר, והא דחייב נ"ש בפעם הא', הוא משום דל"ש תמות והעדאה אלא בבע"ח, אך הב"ח בסימן תי"א כתב דאין חייבין נ"ש אלא אחר ג"פ, וצ"ע, כתבו דאף דשאני שור דבע"ח וכונתו להזיק, ילפינן לה במה הצד מבור ושור, וכ"ה בתשו' הר"י מיגש סימן קע"ד דילפינן להו מהצד השוה משור ובור, והק' דא"כ לפטרו בהו כלים מבור, ובד' התוס' שם מבו' דהי' מקום לומר דמודה רב דפטור על כלים, ואך דהוכיחו מסוגיין דחייב, וצ"ע דאם אינו חייב על כלים, א"כ לענין מה ס"ל דמשורו למדנו, - ועי' בשו"ת מהר"ח או"ז סימן ק"ו שכתב דהא דחייב על כלים הוא משום דעיקר הלימוד יליף משור, ובור אינו כ"א לסלק הפירכא, וזה כד' הרא"ש בפ"ק סימן סימן א' דהני הנלמדים מהצד השוה לא יהבינן להו קולות ב' המלמדים, וכ"כ המהרש"א לעיל ו' א' דבד' תוס' אלו מבו' דפליגי ע"ד הרא"ש, ועמד בסתירת ד' התוס' בזה, ועי' יש"ש בפ"ק סימן ח' מש"כ בדעת התוס', (ועי' חי' הגרי"ז הל' נז"מ דבאמת התוס' פליגי ע"ד הרא"ש), וכ"ה בשטמ"ק לעיל ג' ב' מגליון תוס' בשם מהר"ם, וכעי"ז בתור"פ שם, ועי' בחי' הגרי"ז הל' נז"מ מש"כ לבאר בזה, - ועיי"ש בשטמ"ק בשם תוס' תוס' להרא"ש דיליף לה מבור דנזיקין דחייב על כלים וכמש"א בירושלמי, ועי' תלמיד הרשב"א בסוגיין שדחה לזה דהבבלי פליג בזה על הירושלמי, וכ"ה גם בחי' הרשב"א לעיל ג' א', אך בתור"פ שם כתב לדון דהבבלי מודה להך דינא, והא דבאסו"מ פטרינן על כלים, הוא משום דזימנין שיש בהן כדי להמית, ואכמ"ל, - ועי' בתשו' הר"י מיגש סימן קע"ד מש"כ בזה, ונת' להלן.**

**ועי' בחי' הראב"ד בסוגיין שכתב דדמו לקרן מועדת דדרכן להזיק, ול"ד לשו"ר לפטרן ברה"ר, דהנהו ברשות קאזלי התם ומאן דמנח פירי או כלים התם איהו פשע בנפשי', אבל האי לאו ברשות קא מנח להו, ודמי לכונתו להזיק בקרן מועדת דשכיח הזיקא, ועו"כ דכיון דהוא מזיק בממונו, אהני בי' פשיעת גופו לחייבו בנ"ש וברה"ר, ועי' רשב"א בשם הראב"ד דאהני פשיעותא דידי' כאילו כיון בהזיקן וע"כ דמי לקרן מועדת, ועי' תלמיד הרשב"א שהוסיף דאין לפטרן משום דאין דרכן להזיק ואין כונתן להזיק, דהא אשכחן שחייבה תורה על הבור, ועי' בשיעור הגר"ר שליט"א שיעור ד' שהאריך דהיינו דעצם תורת המזיק דילהו נלמד מבור, והמחייב דהבעלים נלמד מקרן, ועיי"ש במש"כ לפרש לפ"ז המבו' ברשב"א דאם ילפינן לה מקרן תמה, ליכא למיפרך דמה לקרן תמה שכן כונתו להזיק.**

**עי' בתשו' הר"י מיגש סימן קע"ד שהק' במש"א לעיל ו' א' דלרב היינו שור, ועיי"ש דמ"ט לא אמרינן דהיינו אש, ומבו' דס"ל דעיקר חיוב אש הוא בדהוי ממונו, וכתב דהוא משום דבשור פתח הכתוב תחילה, ומבו, דלא יליף לה רב מקרן או משו"ר, אלא יליף לה מעיקר חיובא דממונו, וס"ל דפטור כלים לא תלי במה דדרך ההיזק הוא דרך היזק דבור, אלא במה דאי"ז ממונו, וכ"ה משמעות ד' רש"י לעיל ג' ב', דילפינן לה מהא דחייב על שור שהוא ממונו, ולא ילפינן לה מקרן או משו"ר.**

**עי' שטמ"ק לעיל י"ז ב' בשם הר"ש, דאע"ג דהא דחייב על כל בע"ח הוא רק משום דילפינן שור שור משבת, מ"מ אחר דילפינן דשור ל"ד, תו אף אסו"מ דאינם בע"ח הוו תולדה, ועי' ביה"ל ח"ג סימן מ"ט בזה, - ועי' בחי' הגרנ"ט סימן קי"ב, די"ל דלעולם עיקר החיוב באסו"מ הוא משום בור, ואך דס"ל לרב דפטורא דבור מכלים הוא רק בבור שאינו ממונו, (וכ"ה בחזו"א סימן א' סק"א), ועי' בשיעור הגר"ר שליט"א שיעור ה', דכל הא דבעינן לשור שור משבת, הוא ללמד דשאר בע"ח יש עליהן תורת מזיק, אך באסו"מ יש עליהן תורת מזיק כבור, ואך דהמחייב דהבעלים הוא משום שור.**

**עי' ברכ"ש סימן א' דאף לרב דמשורו למדנו, היינו רק ע"י פשיעתו שפשע בהן, דעי"ז נעשה חיוב ממונו ע"י שעשה כרי' בממונו ברה"ר, אבל בלא פשיעה אין כאן חיוב שורו כלל, וכתב לפ"ז דמש"כ הרמב"ם ברפ"א מנז"מ "כל נפש חי'" וכו' שהזיקה הבעלים חייבין, הוא גם לדעת רב, ועיי"ש מש"כ עוד בזה, ולכאו' הוא כד' הראב"ד והרשב"א דהא דחייב אף שאין כונתו להזיק הוא משום פשיעת גופו שהניחם ברה"ר.**

**עי' תוס' דאף לרב הוו אסו"מ גם בכלל בור, ואך דעדיפי מבור ואיכא נמי לחיובינהו משום שור, אך ל' רש"י לעיל ג' ב' דלרב לאו תולדה דבור נינהו, וכ"ה בל' הבעה"מ בסוגיין, ובד' רש"י י"ל, דכיון דהוו בכלל שור ע"כ אינם בכלל בור, אך בד' הבעה"מ אי"ז מתישב, ועי' חי' רא"ל סימן ע"ד דל"ד הוא, אך בד' הגרע"א לקמן ל"א ב' מבו' די"ל דאין לחייבן אלא מדין שור, וצ"ע.**

**בפירש"י כתב דטעם פלוגתת רב ושמואל היא, אם בור ברשותו חייב, דרב ס"ל דבור ברשותו פטור, וע"כ באסו"מ דממונו הוא משורו למדנו וחייב על הכלים, ושמואל ס"ל דקרא משתעי אף בבור ברשותו ופטר בו את הכלים, וע"כ ה"נ באסו"מ דממונו הוו כבור, ועי' תוס' שכתבו דלא תלי בזה, דאף אם בור ברשותו חייב, י"ל דאסו"מ חייב משום שור, ול"ד לבור ברשותו דאינו חייב משום שור משום דהו"ל כרשות המיוחדת למזיק, ואף אם בור ברשותו פטור, י"ל דאסו"מ חייב מדין בור, ול"ד לבור ברשותו דפטור משום דמצי א"ל תורך ברשותי מאי בעי, - ובד' רש"י צ"ל, דכל הא דס"ל לשמואל דאסו"מ דממונו הוא בכלל בור, ול"ה בכלל שור לחייב על הכלים, הוא משום דאיירי קרא בבור ברשותו, ומזה ילפינן דגם בור דממונו הוי בכלל בור ופטור בו על הכלים, ועי' בחי' רא"ל סימן ע"ד ב' דרכים בזה, די"ל דמהא דפטר קרא אף בבור ברשותו, חזינן דאף בבור דממונו ל"ה כשור, וי"ל דכיון דאיירי קרא אף בבור דממונו, ע"כ אסו"מ דממונו דמו טפי לבור מלשור, ועיי"ש שלמד מד' הבעה"מ כדרך בתרא, וכ"ה בתשו' הר"י מיגש סימן קע"ד, ובדבריו מ' דהיינו דאם איירי קרא אף בבור ברשותו, מוכח מזה דאף בור דממונו אין חיובו אלא כבור, ועיי"ש שפירש דרב ס"ל דמאי בעל הבור בעל התקלה, אבל בור דאית לי' בעלים חיובי' הוא בתורת שור שהוא ממונו, דכיון שהוכיח הבור שאין החיוב תלוי בדבר שיש בו רוח חיים או שדרכו לילך ולהזיק או שהוא ממונו, אלא בדבר שדרכו להזיק ושמירתן עליך בלבד הוא תלוי, ע"כ האי אסו"מ שדרכו להזיק, כל דהו"ל ממונו הוי חיובן מחמת שהן שור, וע"כ הוא חייב על הכלים, ועי' חי' הגרי"ז הל' נז"מ מש"כ בזה, ויל"פ עוד בדבריו כמש"כ החזו"א סימן א' סק"א דהא דפטרה תורה בור בכלים הוא משום דאינם ממונו, והיינו דאין הפטור תלוי במה דהמזיק הוי מזיק דבור, אלא במה דהמחייב דהבעלים הוא משום הכרי', וכל דהוי ממונו והמחייב דהבעלים הוא משום ממונו, ה"ה חייב אף על כלים, - אך לדעת התוס' צ"ל, דהא דס"ל לשמואל דאסו"מ ל"ה בכלל בור, הוא משום דדמי טפי לבור** **דל"ה בע"ח ואין דרכו לילך ולהזיק, וכ"כ הרמב"ן במלחמות ותור"פ.**

**עי' תוס' שהק' ע"ד רש"י דרב ס"ל דבור ברשותו פטור, דלעיל כ"א א' אמרינן דרב ס"ל דבור ברשותו חייב, ועי' תור"פ די"ל דהא דמחייב בבור ברשותו הוא מתורת שור, וצ"ע דמ"ש דאינו חייב משום בור, וה"ה חייב משום שור, וצ"ל דהוא משום דבבור אינו חייב אלא בדאיכא פשיעת כרי', ובבור ברשותו שהוא מניחו ברשות ליכא פשיעת כרי', ואכמ"ל, ועיי"ש שהק' ע"ז דא"כ ל"ה רב לא כר' ישמעאל ולא כר"ע דפליגי לקמן מ"ט ב' בבור ברשותו, אך בד' הרמב"ן במלחמות מבו' די"ל דר' ישמעאל נמי מחייב בבור ברשותו מדין שור, - ועי' בעה"מ שכתב דרב ס"ל דבור ברשותו פטור ואינו חייב אף משום שור משום דא"ל תורך ברשותי מאי בעי, ולפ"ז ניחא דבמקצה מקום דליכא למימר תורך ברשותי מאי בעי, ה"ה חייב, ועיי"ש שכתב דמש"א לקמן נ"ג א' דמודה רב בבור ברשותו דחייב על חבטה, הוא לטעמא דר"ע ולי' לא ס"ל, - ועי' מלחמות משה"ק ע"ז.**

**במש"כ התוס' די"ל דמודה רב דבור ברשותו חייב משום בור דאין לחייבו משום שור דתורך ברשותי מאי בעי, עי' תור"פ דהא דמשום בור ה"ה חייב, הוא מגזה"כ דבעל הבור ישלם, וע"כ אין לך בו אלא חידושו דאינו חייב על מיתת אדם ועל כלים, ועי' ברכ"ש סימן י"ב סוסק"א דשאני חיוב שור דהוא משום חיוב שמירה, וע"כ כל דההיזק הוא בחלל בורו שהוא רשותו מצי למימר תורך ברשותי מאי בעי, ומשא"כ בבור שחיובו הוא משום שהכשיר הנזק ע"י התקלה, ע"כ חייב אף כשההיזק הוא ברשותו, כיון דהכרי' היא ברה"ר, ועי' אבי עזרי פי"ב מנז"מ ה"ג כעי"ז, - ועי' תוס' ותור"פ לעיל כ"א ב' דטעמא דרב דבור ברשותו חייב ולא אמרינן תורך ברשותי מאי בעי, הוא משום דאין אדם יכול לצמצם כל כך כשעובר ברה"ר שלא יכנס ברשות אחרים, וצ"ע דא"כ מ"ט אינו חייב אף משום שור.**

**עי' מלחמות דלדעת רב י"ל דבור ברשותו חייב על חבטו משום שור, והא דאינו חייב אלא משום בור, הוא לרב לטעמי' דבור שחייבה תורה להבלו, דהבלא לי"ב ממשא** **ולאו ממונו הוא, וכמש"א לעיל כ"ב א' לגבי אש, ואף אם התם ממונו הוא, הוא משום דגחלת עיקר ואית בה ממשא, ומשא"כ בהבל, אך צידד דדוקא אסו"מ דמו לשור שהוא גוף הנזק וחבטה דידי', משא"כ בבור שהחבטה בקרקע הוא והוא לא הניח שם אותו קרקע אלא שהכשיר נזקו כשחפר שם ונטל משם העפר, ואינו אלא גורם, וצ"ב, ולכאו' היינו דכל הא דהו"ל כשור, אף שאינו הולך ומזיק אלא הניזק ניזק בו, הוא משום דהכשיר הנזק בהנחת האסו"מ, ומכח זה הוא דהו"ל כשור, - ועי' ראב"ד דבהפקיר רשותו מודה רב דאינו חייב משום שור, משום דע"כ מבטיל להו התם, ואע"ג דלא מפקר לי', לאו ממונו הוא, ומשא"כ באסו"מ דלא מפקר להו ודעתי' למשקלינהו מהתם, ממונו הוא, וצ"ב.**

**עי' השלמה שהק' לדעת הרי"ף דקי"ל כרב דבור שחייבה תורה להבלו ולא לחבטו, וקי"ל דאסו"מ דלא אפקרינהו מבורו למדנו, היאך יתפרש משנתינו דהוחלק א' במים חייב, וכתב דמיירי בשהזיקו בשעת נפילה, וכ"ה בחי' רמ"ש לקמן כ"ט א', - ועי' מאירי לקמן ל' א' דכל הא דקי"ל כרב הוא רק בבור ממש שלא נתקל במעשה ידיו, ומשא"כ בהוחלק במים שנתקל במעשה ידיו, ולכאו' היינו דלא קי"ל כרב אלא בהא דפטר בהיזק הנעשה ע"י קרקע עולם, אך בהא דפטר בתקלת בורו, לא קי"ל כוותי'.**