מראי מקומות פרק האורג 1
קטגוריות: ש_ס / יב שבת / מלאכות שהיה והטמנה / הרב משה יפהן / פרק האורג

**מראי מקומות פרק האורג. קה. מלאכת אריגה 1**

**מתני' ר"א אומר האורג וכו'.** המשניות בפרקים אלו באו לבאר ולדון בפרטיהם של ל"ט המלאכות שנשו לעיל בפרק כלל גדול עיין לעיל עג. ויש לעיין מדוע נשנית אריגה לאחר מלאכת כותב הרי שם הוזכרה כתיבה לאחר כלל המלאכות ובסמיכות למלאכת צידה. ומדוע כאן סמכו אורג לכותב. עיין בתוי"ט ובתפארת ישראל יכין אות א' ובמלאכת שלמה שעמדו בשאלה זו. ועיין בתוי"ט שדן מדוע נשנית אריגה לפני עושה בתי נירין שבמשנה לעיל הוזכרה לפניה.

**שם.** האפיקי ים ח"ב פ"ד אות ד' נסתפק האם חייב משום אורג כשאורג חוט של צמר בבגד פשתן או אם חיבר בשתי תפירות צמר לפישתים. דאמנם מצד מקלקל אין לפוטרו. [כשיטת האפיקי ים דאין פוטרין על מקלקל אלא רק בדרך השחתה. ונראה בזה בעז"ה להלן בעמוד ב' ] אמנם יש להסתפק האם נחשב מלאכה המתקיימת דהרי אין חייבין בשבת רק על מלאכה המתקיימת. דהרי מצד הדין הוא עומד ליפרד. או דלענין שבת בעינן מלאכת מחשבת וכל שמצד עצמו הוא מתקיים הרי חשיב מלאכה המתקיימת. וציין למנח"ח מלאכת כותב שחקר כעי"ז לגבי כתיבה על קלף של עיר הנידחת עיי"ש.

**האורג שלשה חוטין ואחת על האריג חייב**. הביאור של אריגה היא הכנסת חוטי הערב בתוך חוטי השתי וזה נקרא לארוג. והשיעור של החוטין הוא השיעור של חוטי הערב. [ ויש לדון מהו שיעור חוטי השתי שבעינן והאם גם בזה נחלקו ר"א וחכמים.] בפשוטו טעמו של ר"א הוא לפי שאין האריגה מתקיימת בפחות משלשה חוטין. אמנם באופן שמוסיף חוט והאריגה מתקיימת חיוב מלאכת הוא אורג הוא על כל אריגה המתקיימת וכל חוט חשיב אריגה המתקיימת. ועיין ברבינו חננאל דנקט דאפילו אם היה ב' חוטין והוסיף חוט שלישי אז חשיב אריגה המתקיימת אמנם אם באריג לא היה רק חוט אחד של ערב ארוג בשתי אינו חייב אלא בהוספת שני חוטין. אמנם עיין ברשב"א ובריטב"א דהביאו מהירושלמי שנחלקו בזה. האם ר"א חייב כשהיה ב' חוטין והוסיף עליהם ג' כדברי הר"ח או דרק באופן שמתחילה היה ג' חוטין והוסיף חוט רביעי. ועיין בפי' הר"י מלוניל ובשפת אמת ובאפיקי ים ח"ב פ"ד אות ד. שעמד בביאור המחלוקת הזו. והנה שיעור זה הוא

**שם.** עיין כריתות יט: דלמדה שם הגמ' מדברי ר"א דאם אדם מתחיל מלאכה בחול וגומרה בשבת הוא חייב עליה כמו שר"א מחייב על המוסיף בשבת חוט אחד על האריג שהוא עשה בחול. אמנם עיין לעיל קד: ועיין שם שלפי דעת רבי יוסי דהעושה מלאכה בחול וגומרה בשבת פטור הוא גורס במשנתינו בדברי ר"א ג' חוטין בתחילה ושניים על האריג. ויל"ע בזה דלכאורה הפשט הפשוט דר"א לא מחייב רק על גמר אלא דזה החפצא של אורג מלאכה המתקיימת ולכאורה כן הוא לשון ר"ח ופשטות לשון רש"י אמנם בדברי הגמרא בכריתות יט: באמת מבואר לא כן. ועיין לעיל קד: בכותב אות אחת סמוך לכתב דמבואר דר"א מחייב מבואר מדבריו דגם חצי שיעור חייבים עליו היכן שהושלם בו שיעור שלם.

**בענין ב' בתי נירין ובענין צורת האריגה.** עיין בהקדמת התפארת ישראל למסכת הקרויה כלכלת השבת ושם מסביר את נול האריגה. ועיין עוד בקונטרסים וספרים להבנת צורה זו. הראיון הכללי בשימוש בבתי נירין הוא להעביר את חוטי השתי המתוחים לאורך בשני גלילי עץ שיש בהם לולאות או טבעות. העליון נקרא הכובד העליון והתחתון נקרא הכובד התחתון. והענין בזה הוא שבכל אחד מהם עובר מחצית מחוטי השתי וכשהוא מגביה אחד מהם אז יש רווח ביניהם והוא מעביר ביניהם את חוטי הערב ויוצא שהחוט נמצא מתחת ומעל לחוטי השתי והוא תפוס חזק וכשהוא מחזיר את חוטי הערב. הוא מגביה את הגליל השני ואז חוט הערב עובר מתחת ומעל לחוטי השתי האחרים וכל ענין זה הוא לחזק את האריג.

**הלשון של העושה שני בתי נירין משמע שהוא חייב על עשיית הטבעות והלולאות עצמן**. וכן נראה מהתורי"ד לעיל עג. אמנם רש"י מפרש שהמלאכה היא הכנסת חוטי השתי לתוך הלולאות. וכן פי' ר"ח. ועיין כאן בפי' התוי"ט. ועיין בערוך השלחן או"ח ש"מ סי"ד דנוקט בדעת רש"י דחייבין על שניהם בין על עשיית הלולאות ובין על הכנסת חוטי השתי בתוך הלולאות. ועיין ברמב"ם פ"ט הט"ז שיש לו שיטה אחרת בענין עשיית ב' בתי נירין.

**בנפה ובכברה וכו'** בכלים אלו אין זה נעשה על ידי בתי נירין אלא שעושה כן ביד אריגה של שתי וערב מכניס ומוציא קנה בין הקנים. וכמו שפי' רש"י.

**רש"י ד"ה ר"א** מדברי רש"י משמע דבא לפרש את השיעור שהוזכר לעיל במתני עג. וצ"ע דהרי הוא חולק על השיעור של ב' חוטין ויל"ע בזה.

**תניא האורג ג' חוטין בתחילה וכו'**. עיין בשיטה לר"ן ובשפ"א.

**ובשפה שני חוטין ברוחב ג' בתי נירין.** עיין רש"י דמבואר דהרגילות היתה לחזק את שפת האריג ע"י תפירת השפה בחוטין חזקים יותר מהאריג עצמו ועיין מהר"ם. החידוש בדין זה הוא דהגם שהרוחב של שיעור חוטי הערב הוא כמלא הסיט מ"מ בשפת הבגד השיעור הוא פחות והוא ברוחב ג' בתי נירין.

**תוד"ה האורג** עיין פנ"י שיישב את הגי'.

**העושה ב' בתי נירין וכו' מאי בנירין אמר אביי תרתי וכו'**. המפרשים נתקשו בהבנת דברי אביי מה הפי' בת נירא ומהו הפי' נירא. עיין רש"י ודבריו צ"ב. ועיין בתוי"ט שעמד בזה. וכן בתוי"ט לעין פ"ז מ"ב. ועיין בחזו"א כלים פכ"ו אות ג' שביאר דנירא היינו הבית ניר עצמו ובת נירא היינו ברווחים שבין הנירים של המערכת השנייה. ויל"ע בזה.

**מאי בקירוס אמר רב מצובתא.** עיין פי' רש"י ועיין בפי' הערוך ערך קרס. ועיין ברמב"ם בפי' המשנה וברע"ב. בפי' ר"ח ובתויט.