אפותיקי סתם
קטגוריות: ש_ס / כה כתובות / שעבודים - הרב אלימלך וינברג

בעזרת השם יתברך

**מראי מקומות בסוגיא 'אפותיקי סתם'**

**שיטות הראשונים ז"ל בדיני הגביה של אפותיקי סתם**

**[א]: הר"ן על הרי"ף [גיטין דף כ"ב.א. מדפי הרי"ף]** כתב שהגבלת האפותיקי הוא רק לטובת המלוה, שאם רוצה קרקע אחרת 'כדינו' [היינו בע"ח בבינונית וניזק בעידית] והאפותיקי אינה כדינו יכול לתבוע קרקע אחרת, ואילו הנתבע אינו יכול למונעו לעולם מהאפותיקי היינו אפילו כשאינה 'כדינו', וכ"כ בהדיא **בחידושי הריטב"א גיטין מ"א.א. [ד"ה ותלתא דיני],** ועיין **ב"ח סימן קי"ז [אות א']** שכ' שיש לפרש כן אף בדעת **הרמב"ן והרשב"א והמגיד משנה.**

**[ב]: בטור [חו"מ סימן קי"ז.א.]** כ' דהלוה יכול לעולם לסלקו בשאר נכסים, והיינו דאין עדיפות באפותיקי לטובת המלוה [כשהנכסים אצל הלוה], ועיי"ש **בדרישה אות א'** שהאריך בזה וכ' דכן הוא גם דעת **רש"י גיטין מ"א.א. ד"ה גובין משאר נכסים ותוס' שם ד"ה גובין משאר נכסים** שכתבו דאם רצה לוה למכור מוכר האפותיקי, וכ' דהוא הדין אף בלא מכירה יכול לדחותו לשאר נכסים, ועוד כ' **בדרישה שם** להוכיח מדברי **הטור [סימן ר"ז אות י"ג]** שכ' דאפותיקי מפורש מהני שאין זה יכול לסלקו בקרקע אחרת ולא זה יכול לתבוע קרקע אחרת, ומשמע דבאפותיקי סתם אף המלוה יכול לתבוע קרקע אחרת 'כדינו' אם האפותיקי אינה כדינו, ועיין **בב"ח [סימן קי"ז אות א']** שכ' שלדעת הטור הנפק"מ באפותיקי הוא לענין אם מכר כל נכסיו והאפותיקי מכר בראשונה שבזה יכול לגבות מהאפותיקי ולא הוי כשאר נכסים משועבדים שאינו גובה אלא מהאחרון מטענת הנחתי לך מקום לגבות ממנו.

**[ג]: ברמב"ן גיטין מ"א.א. בד"ה העושה שדהו אפותיקי,** כ' דבאפותיקי כל זמן שלא שטפה נהר 'אין לו אלא מאותה שדה', ומשמע בהדיא מלשונו שיש באפותיקי הגבלה לטובת הלוה שאין המלוה יכול לתבוע משאר נכסים כ"ז שהאפותיקי קיימת, והיינו אפילו כאשר היא 'שלא כדינו' יכול הלוה לסלקו באפותיקי ואינו יכול לתבוע 'כדינו' משאר נכסים, וכן הוא **בחידושי הרשב"א שם בשם הרמב"ן,** ועיין **במגיד משנה פי"ח ממלוה ולוה הלכה ד'** שהביא ד' הרמב"ן והרשב"א, ועי' **דרכי משה [קי"ז אות ב']** שכ' שזה שיטה אחרת משיטת הטור הנ"ל, ומשמע דר"ל דלשיטתם אין באפותיקי הגבלה כלל לטובת רק המלוה וכל ההגבלה היא לטובת הלוה שיוכל לעולם לסלקו באפותיקי אפילו כשאינה כדינו, [ועיין **ב"ח שם אות א'** שנדחק לפרש אף דעת הרמב"ן והרשב"א והמ"מ כד' הר"ן].

**[ד]: בביאורי הגר"א זיע"א סימן קי"ז אות ב'** כתב דמהני האפותיקי להגביל את שניהם, גם שהמלוה אינו יכול לסלקו בשאר נכסים, וגם שהלוה אינו יכול לתבוע שאר נכסים, ועיי"ש שהוכיח כדבריו מדברי **הירושלמי והתוספתא,** ובאמת אפשר לפרש כן אף בדברי **הרמב"ן והרשב"א והמגיד משנה הנ"ל,** [ומיהו **בדרכי משה הנ"ל** משמע בהדיא שמפרש דחולקים ע"ד הטור וס"ל דאין הגבלה באפותיקי לטובת הלוה].

**שיטות הראשונים שפירשו בד' הירושלמידאפותיקי סתם הוי 'מכורה לשעה' ולא 'מכורה לעולם'**

**בשיטת רש"י דלא מהני כלל מכירת הבעל באפותיקי סתם**

**בדין ייחד לו כלי להלואתו**

**בב"מ מ"ח.א.** מבואר דאם 'ייחד לו כלי להלואתו או לעושקו' נחשב הוא ממון מסויים של התובע לענין חיוב קרבן שבועה וחיוב השבה עיי"ש, **ובשיטה מקובצת שם בשם הראב"ד ובחידושי הריטב"א [הישנים] בשם הראב"ד,** כ' דאיירי כשאמר לו 'לא יהא לו לך פרעון אלא מזו' דהיינו אפותיקי מפורש, וכן הוא **במאירי שם,** אמנם **בשו"ת תמים דעים להראב"ד [סימן מ"ח]** כ' דייחד לו כלי להלואתו זהו אפותיקי שאמרו חכמים שאינו יכול לדחותו אצל דבר אחר 'כל זמן שהוא בעין', ומפורש דאיירי באפותיקי סתם שהרי באפותיקי מפורש אי' בהדיא **בגיטין מ"א.א.** דאם שטפה נהר אינו גובה משאר נכסים, ומפורש דס"ל דאף אפותיקי סתם נחשב כבר לממון המלוה

**בענין מלוה שיש בה אפותיקי סתם לענין שמיטת כספים**

**בגיטין דף ל"ז.א.** פליגי ר' יוחנן וריש לקיש עם רב ושמואל לענין מלוה בשטר שיש בה שעבוד נכסים אי משמטת, ומייתינן התם הברייתא ד'סיים לו שדה בהלואתו' אינה משמטת, ולא עוד אלא אפילו כתב לו סתמא כל נכסי ערבאין לך נמי אינה משמטת, ומסקינן דאף ר' יוחנן הודה והורה שמשמטת, ודעת **הרמב"ן בגיטין שם** דלהאי מסקנא אף בסיים לו שדה בהלואתו דהיינו אפותיקי משמטת, וכן מבואר מדברי הראשונים **הרמב"ן הרשב"א והריטב"א והר"ן בגיטין מ"א.א. בשם רבינו חננאל** שכתבו דכל משכנתא הוי אפותקי סתם, והרי מפורש **בב"מ ס"ז:** דמשכנתא באתרא דמסלקי מאכילת הפירות משמטת, אמנם **הרמב"ם בהלכות שמיטה ויובל [פרק ט' הלכה ו']** פסק דאם סיים לו שדה בהלואתו אינה משמטת, ועיין **ברמב"ן בגיטין ל"ז.א.** שחלק על דבריו וכ' דלמסקנת הגמ' דמלוה בשטר משמטת אף אפותיקי משמטת, וכ' שאפשר דהרמב"ם מוקי לה באפותיקי מפורש, אבל האמת שגם בזה משמטת, ועי' **בר"ן בגיטין שם** שיישב ד' הרמב"ם דכיון דבזה לא אידחיא למסקנא בהדיא קיימינן בזה דאינה משמטת, ועי' **בחינוך מצוה תע"ז** שתמה על הרמב"ם וחלק על דבריו, **ובביאורי הגר"א זיע"א [חו"מ סימן ס"ז סק"י] שכ' דמקורו של הרמב"ם טהור** מדברי **הירושלמי [שביעית פ"י הלכה א']** דקאמר ר' ירמיה דמלוה בשטר משמטת ומ"מ סיים לו שדה בהלואתו אינה משמטת, ועיין **בשו"ע [חו"מ סימן ס"ז סעי' ב']** שהביא שיטת הרמב"ם, ועיי"ש **בסמ"ע סק"י** שפירש דבריו שסיים לו השדה ואמר לו 'מכאן תגבה חובך', והיינו דין 'אפותיקי סתם', אמנם **בכס"מ ע"ד הרמב"ם הנ"ל בשם ספר התרומות שער מ"ה ס"י** כ' דהרמב"ם איירי במשכנתא באתרא דלא מסלקי ולא בסתם אפותיקי, אבל מד' **השו"ע והסמ"ע הנ"ל** מפורש שהבינו בד' הרמב"ם דעצם סיום השדה לגביה מהני שלא ישמט אפילו ללא משכנתא כלל.

**בדין אפותיקי סתם לענין איסור אתנן**

**בעבודה זרה דס"ג.א. בתמורה כ"ט:** אמרינן דאם בא עליה ואח"כ נתן לה האתנן לא חייל ביה איסור אתנן, ומקשינן ע"ז מהברייתא דתניא דחייל בזה איסור אתנן, ומשנינן במסקנא דאיירי בשויא ניהליה אפותיקי, דאי יהיבנא לך זוזי עד יום פלוני מוטב ואם לאו יהא טלה באתננך, עיי"ש, **ובפירוש רבינו גרשם בתמורה שם** דכיון דהוא אפותיקי 'קנאתו ולא לגמרי', ולכן חייל ע"ז איסור אתנן כיון דקנאתו במקצת, ומ"מ הוא נחשב 'אחר כך נתן לה' כיון שלא קנאתו לגמרי, וכ"מ **בפירוש רש"י בתמורה שם,**  והנה לא נתפרש בגמ' אי איירינן ב'אפותיקי סתם' או באפותיקי מפורש, ועיין בספר **בית אברהם [להרה"ק מצ'כנוב זיע"א] בעבודה זרה שם,** דמסתימת הדברים מוכח דאיירינן הכא באפותיקי סתם, וכן הוא מוכרח לפי דעת **רש"י בב"מ דף ס"ו: ד"ה אפותיקי** שכ' דבאפותיקי מפורש אינו יכול לסלקו בדמים, והכא דמפורש דיכול לסלקו בע"כ דאיירינן באפותיקי סתם, ומפורש בזה דלשיטתו באפותיקי סתם כבר יש גדר קנין גם לפני הגביה לענין דחייל בה איסור אתנן.

**בדין אפותקי סתם לנכרי לענין לפטור מן הבכורה**

**בדין אפותיקי סתם לגבי דין בטלה מחלוקת באחין שחלקו בדין אפותיקי סתם לזכות הכהן בפדיון הבן**

**בדין שעבוד מטלטלין באפותיקי סתם**

**בדין 'למפרע הוא גובה' באפותיקי**