טבלה
קטגוריות: ש_ס / נח זבים / זבים - הרב אי_ש סטפנסקי

|  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | מגע ומשא לטמא בגדים | מדרס | מעיינות | היסט | עליונו | אבן מסמא |
| שרץ, שכבת זרע, טמא מת,  מצורע בימי ספורו, מי חטאת שאין בהם כדי הזייה | מטמאים במגע בלא בגדים, ואין מטמאין במשא כלל | טהור | טהור | טהור | טהור | טהור |
| נבלה, מי חטאת שיש בהם כדי הזייה | מטמאין במגע בלא בגדים, ובמשא מטמאים בגדים | טהור | טהור | טהור | טהור | לפי הרמב"ם מטמאים ולפי הר"ש אין מטמאים |
| מת | טמא | טהור | טהור | טהור | טהור | לפי הרמב"ם מטמאים ולפי הר"ש אין מטמאים |
| זב, זבה נדה, יולדת | טמא[[1]](#footnote-2) | טמא | טמא | טמא | טמא | טמא |
| מצורע בימי חלוטו | טמא[[2]](#footnote-3) | י"א טומאה חמורה וי"א טומאה קלה[[3]](#footnote-4). | טמא[[4]](#footnote-5) | טהור[[5]](#footnote-6) | ספק באחרונים[[6]](#footnote-7) | טמא[[7]](#footnote-8) |
| בועל נדה | מחלוקת ראשונים[[8]](#footnote-9). | מטמא תחתון כעליון | הר"ש והרא"ש שם נסתפקו בזה. אך המל"מ שם כתב בדעת הרמב"ם והר"ש שמטמא , וכן דעת תוספות בנדה לג ע"ב[[9]](#footnote-10). | לרש"י ורמב"ם מטמא בגדים.  לדעת הר"ש והרא"ש מטמא בלא בגדים.  לדעת תוספות בנדה הסיטו טהור לגמרי. | החזון איש כתב שמטמא, וערוך השולחן כתב שאינו מטמא[[10]](#footnote-11). | י"א שמטמא וי"א שאינו מטמא[[11]](#footnote-12). |
| מעיינות הזב וחבריו | טמא | טהור |  | טהור | טהור | לפי הרמב"ם מטמאים ולפי הר"ש אין מטמאים |
| מדרס | טמא | טהור |  | טהור | טהור | טמא |
| עם הארץ | טמא[[12]](#footnote-13) | מחלוקת ראשונים[[13]](#footnote-14) | טמא[[14]](#footnote-15) | מחלוקת ראשונים[[15]](#footnote-16) | מסתבר שדינו כהיסט | טמא[[16]](#footnote-17) |
| זב שמת בטומאתו | טמא | להרמב"ם טמא |  | עי' הערה[[17]](#footnote-18) | מסתבר שדינו כהיסט | טמא |

1. המקור לטומאת משא בזב כתבו רש"י נדה ז ע"א והר"ש בכלים פ"א מ"ג דאתיא בק"ו ממשכבו. [↑](#footnote-ref-2)
2. רש"י בבא בתרא ט ע"ב כתב דילפינן מדהוקש מצורע למת, וכן כתב תוספות הרא"ש נדה לה ע"א. אך הרמב"ם רע"ב ותויו"ט בזבים פ"ה מ"ו כתבו דבתורת כהנים מרבינן מצורע למעיינות מדכתיב "לזכר", ומהאי טעמא מרבינן נמי לענין משא וטומאת בגדים. [↑](#footnote-ref-3)
3. רש"י ותוספות בפסחים סז ע"ב נקטו דמטמא רק טומאה קלה, אך רש"י ביומא ו ע"ב ותוספות רי"ד במגילה ח ע"ב נקטו שמטמא טומאה חמורה, וכן פשטות דעת הרמב"ם פ"י מטומאת צרעת. [↑](#footnote-ref-4)
4. נדה לד ע"ב נתרבה מצורע למעיינות מדכתיב "לזכר". [↑](#footnote-ref-5)
5. כדאיתא בפסחים סז ע"ב, ועי' חזון איש כלים ס"א סק"ז שנתקשה מה המקור לזה. [↑](#footnote-ref-6)
6. החזון איש כלים שם והמקדש דוד ס"ס מב נסתפקו בזה. ולפי השיטות שאין מטמא בהיסט כל שכן שאין מטמא בעליונו, והספק הוא רק להשיטות שמטמא בהיסט, עי' מקדש דוד שם. [↑](#footnote-ref-7)
7. כדאיתא בנדה סט ע"ב. [↑](#footnote-ref-8)
8. רש"י בנדה לג ע"א והרמב"ם פ"ג ממשכב ה"א נקטו שבועל נדה כנדה עצמה לגמרי, דכתיב ותהי נדתה עליו. הר"ש והרא"ש כלים פ"א מ"ג נסתפקו אם מטמאים בגדים, ולמסקנתם נקטו התויו"ט שם והמשנה למלך שם שאין מטמא בגדים, דהפסוק ותהי נדתה עליו בא לומר רק שבכל דבר שנדה מטמאת אף בועל נדה מטמא, אך באיכות הטומאה לא הוקש לנדה. והגר"א באליה רבה כלים שם נקט שאין מטמא במשא כלל, וכן צידד החזון איש כלים ס"א סק"ו. ובתוספות בנדה עא ע"ב נסתפקו האם בועל נדה מטמא במשא. [↑](#footnote-ref-9)
9. אך ערוך השולחן קט אות טו נקט בדעת הרמב"ם שאין מעיינותיו טמאות. [↑](#footnote-ref-10)
10. החזון איש כלים ס"א סק"ו כתב דמסתבר שעליונו של בועל נדה טמא כזב. ולכאורה היינו לפי השיטות שמטמא בהיסט, דאם לענין היסט אין דינו כזב מדוע יהא עליונו חמור. ובערוך השולחן קט אות ט' כתב שאינו מטמא. [↑](#footnote-ref-11)
11. בחידושי רבינו חיים הלוי הל' מו"מ נקט שאינו מטמא, ובגליונות החזון איש שם העיר מתורת כהנים מפורש שבועל נדה מטמא באבן מסמא. [↑](#footnote-ref-12)
12. שהרי דינו כזב. ולדעת הר"מ מפונטיי"ז דכל טומאת עם הארץ היא משום נושא בגדיו שהם מדרס, אדם הנוגע בעם הארץ ואינו נוגע בבגדיו טהור, והנושאו טמא הוא ובגדיו משום נושא בגדי עם הארץ שהם מדרס. [↑](#footnote-ref-13)
13. דעת תוספות נדה לד ע"א גיטין סא ע"ב שבת טז ע"ב ור"ש טהרות פ"ז מ"ו דלא גזרו על עם הארץ שיהיה כזב אלא למגע ומשא ומעיינות, אך לגבי היסט ומדרס לא גזרו עליו. ואילו דעת התוספות רי"ד בנדה שם שגזרו עליו לכל דבר, ועי' רשב"א וריטב"א בנדה שם. [↑](#footnote-ref-14)
14. כן איתא בנדה לג ע"ב. אך תוספות שם כתבו בשם הר"מ מפונטיז"א שמעיינותיו ראשון לטומאה בלבד, לפי שנגעו בשפתיו. [↑](#footnote-ref-15)
15. כנ"ל לגבי מדרס. ועי' ריטב"א שם שחילק בין היסט למדרס. [↑](#footnote-ref-16)
16. שהרי דינו כזב. ולדעת הר"מ מפונטיי"ז לא שייך אבן מסמא אלא לגבי בגדיו. [↑](#footnote-ref-17)
17. בערוך השולחן כתב שלפי הרמב"ם לא גזרו על הסיטו לפי שהוא טומאה קלה בלבד. ולפי"ז יש להסתפק לדעת הר"ש שגזרו על משאו באבן מסמא אף דהוי טומאה קלה, דאפשר שגזרו גם על הסיטו ועליונו. [↑](#footnote-ref-18)