קינים 2
קטגוריות: ש_ס / מט קינים / קינים - הרב נחמן זילברמן

**מראי מקומות מסכת קינים פרק א משנה ב**

**חטאת שנתערבה בחובה** **וכו'**

1. **פירוש המשנה** - הכלל בכל המסכת דכל קן סתומה [היינו שלא נקבע איזו פרידה היא חטאת ואיזו עולה], אם הקריב הכהן אחת מן הפרידות לשם עולה, נקבעה השניה שהיא חטאת וכן להיפך. לפיכך אם נתערבה חטאת בקן סתומה, אינו יכול להקריב מן התערובת של ג' הפרידות אלא אחת לשם חטאת, והשתיים הנוספות ימותו, דיתכן שאותה שהקריב לשם חטאת, היא אחת מן הקן הסתומה וממילא נקבעה השניה לעולה, ואינו יודע איזו מן הנותרות היא עולה ואיזו חטאת.
2. עוד מבואר בדברי הראשונים במתני' [ולקמן מ"ג הוא מפורש להדיא בדברי המשנה] דכשיש לאשה אחת כמה קינים סתומות מעורבות, יכולה להקריב את כל התערובת מחצה חטאות ומחצה עולות, דכולן כקן אחת גדולה שמתפרשת מחצה עולות מחצה חטאות. לפיכך אם נתערבה החטאת בכמה קינים סתומות, מקריב כמנין החטאות שבקינים הסתומות, דרק אחר שהקריב כמנין כל החטאות נעשות הנותרות לעולות. **[כך פירשו רא"ש ראב"ד רז"ה ומפרש]**.
3. הא דאם נתערבו חטאות ועולות כולן ימותו, פי' הראשונים דהיכן יקריבם, הא אם הקריב עולה למטה או חטאת למעלה פסולות, **וברש"י כת"י זבחים עג:** [מהדו' עוז והדר] כ' טעם נוסף דחטאת נאכלת ועולה עולה כליל.

**שיטת הר"מ שכולן קריבות למטה**

1. **בר"מ פ"ח מפסוה"מ ה"ב-ג** הביא דינא דמתני', והוסיף "**ויראה לי** שהוא עושה כולן למטה כמעשה חטאת". **בראב"ד שם** בהשגה הבין דכוונת הר"מ שמקריב את כל התערובת כולה למטה, דאם כוונתו לומר שמקריב רק את מחצית מקיני החובה, א"כ למה כתב יראה לי, הא זהו דין המשנה ופשוט הוא, אלא בע"כ דכוונתו דמקריב את כולן למטה. ואף שבמתני' נתבאר שרק מנין החטאות שבקיני החובה כשרות, אין הכוונה שרק הם קריבות, אלא מקריב כל התערובת ורק מנין החטאות שבחובה כשרות, היינו עולות לבעליהן.
2. **וכ' הראב"ד** דדבריו תמוהים, איך נאמר לו להקריב קרבנות פסולים. **בכס"מ תי'** דדווקא פרידה שנתפרש שהיא עולה אסור להקריבה כחטאת, אבל בקינים סתומים שלא נקרא להדיא שם עולה עליהם מותר להקריב כולן כמעשה חטאת, וכוונת הר"מ דמתני' איירי כשהקריב חציין למטה בלבד, אבל אם הקריב כולן למטה, גם החטאת המפורשת כשרה. **ובמקד"ד** **?** תמה סו"ס היאך מקריב הקרבן שלא במקומו הרי פסול הוא.
3. **ויישב עפ"י המבואר בזבחים סז.** דיש דין המשכה היינו שעולת העוף שעשאה למטה נמשכה ונהפכה לחטאת העוף, מיהו אסור לעשות כן, אבל הכא שהם סתומים מותר. ויש שביארו עוד עפ"י משנ"ת כבר במ"א **מהגר"ח** דאם עשה עולה למטה כשר דיש דין שהזאה שלא במקומה כבמקומה אלא דיש חסרון של מעשה חטאת בעולה, והכא שלא נתפרשה להדיא שהיא עולה אלא מכח הקרבת חברתה אין פסול זה.
4. **גם** **הר"י קורקוס** בפי' השני כ' לבאר דברי הר"מ כהכס"מ, **והק'** דלפי"ז גם החטאת המפורשת כשרה, ובר"מ ה"ב כ' להדיא שהיא פסולה. **ולכן פי'** עפ"י העולה מדברי **הר"מ בפיה"מ כאן ובפ"ג מ"ה,** דכוונת המשנה שמקריב את כל התערובת, היינו כמנין העולות שבתערובת מקריב למעלה, וכמנין החטאות שבתערובת מקריב למטה, כגון אם נתערבה חטאת בג' קינים מקריב ג' למעלה וד' למטה. **ולפי"ז ביאר** דהא בר"מ בהל' פסוה"מ שם נקט דוגמא שמנין הפרידות שבקיני חובה הם כפול מן החטאות כגון ג' חטאות וג' קינים, דאז לדעת הר"מ בפיה"מ מקריב ג' למעלה וו' למטה, וע"ז כ' הר"מ יראה לי שמקריב כולן למטה, היינו שמקריב למטה כסך כל קיני החובה היינו ו' פרידות למטה [לבד מג' שמקריב למעלה]. ובטעם הדין שמותר להקריב אף ספק פסולים ביאר, דכיון דסתומות הם, אין הכרח מי הם החטאות הכשרות ומי הם הפסולות [צ"ב דאחר שהוקרבו הראשונות לשם חטאת, אמאי נימא שהשניות יהיו הכשרות והראשונות יפסלו], עיי"ש עוד ביאור נוסף.
5. **ונראה בביאו"ד הכס"מ** בדעת הר"מ, דהנה בפשטות יסוד דין קן סתומה הוא שהופרשה קן לשם חטאת ועולה, אלא **שלא נתברר** איזו פרידה עולה ואיזו חטאת, ולפי"ז באמת אם הקריב הכהן אחת לעולה הוברר שהשניה חטאת, אמנם בדעת הר"מ נראה דס"ל דקן סתומה היא סתומה בעצם, היינו שצורת ההפרשה היא שהוקדשה קן זו לקרבן יולדת או זב או זבה ולכן דינה הוא להעמיד עולה וחטאת אף שעדיין אין מונח בקן זו חטאת ועולה בפועל, דכל מה שיש בה עתה הוא רק הדין קרבן שלה, אבל לא חל בב' הפרידות שבקן דין חטאת ועולה מעורבות, ולכן אף שהוקרבה אחת לעולה, גם השניה יכולה לעמוד לעולה דלא נקבעה מעולם לחטאת, אלא שמבין שניהם לא עלה לבעלים הקרבן הנצרך ולכן מיקרי פסולה.
6. ומה שבמשנה לא נתבאר ענין זה הוא משום שהמשנה נקטה מהם הפסולים, וע"ז הוסיף הר"מ דעכ"פ ראוי שיקריבם כולם למטה אף שאין מחוייב בזה דאין זה הקרבן שנתחייב, כדי להרויח החטאת המפורשת. **עוד י"ל** באופ"א שכל אחת מן הפרידות הוקדשה בנפרד להיות עומדת לקרבן עולה או חטאת בלא שייכות לקיום שיעשה בפרידה השניה.

**שיטת הר"מ בביאור מתני'**

1. **בר"מ בפיה"מ** סיים דהכא איירי במקריב מחצה למעלה ומחצה למטה, אבל אם היתה החובה כפול מן החטאת, מקריב חלקן למעלה וחלקן למטה כמו שיתבאר בסוף המסכת [היינו פ"ג מ"ה]. ושם כ' דאם החובה כפולה מן החטאת כגון חמש חטאות וחמש קיני חובה, מקריב י' למעלה וה' למטה וכשרות ה' מן הלמעלה, או מקריב י' למטה וה' למעלה וכשרות ה' מן הלמטה.
2. **בחק נתן** ועוד אחרונים כתבו שלא ירדו לעומק כוונתו, במש"כ כאן דמתני' איירי במקריב מחצה על מחצה, דלפי"ז אם נתערבו ק' חטאות עם ה' קינים ומקריב נ"ה למעלה ונ"ה למטה, יהיה הדין כמתני' שאין כשר אלא כמנין חטאות שבחובה, וק' הא נ' צריכות להיות כשרות, וצ"ע.