=ג - הערות בריש מכילתין
קטגוריות: ש_ס / יג עירובין / עירובין - הרב רפאל בהגר_מ שמואלביץ / עניינים / מחיצות מהדו_ב

**סימן ג**

**הערות בריש מכילתין**

**א**

א] **עירובין ג' א',** רנב"י אמר וכו' לרבנן קורא טעמא מאי משום היכרא וכו', ופירש"י, ז"ל, קורה לרבנן טעמא מאי בעו בתוך כ' אמה משום היכר דליחזו אינשי ולידעו דתקנתא עבוד ולא ליתי לאיחלופי ברה"ר וכו', עכ"ל.

**ומבו'** בדבריו, דרנב"י לא פליג ביסוד הדין ע"ד רב, והא דקאמר דקורה משום היכר, לא בא לפרש טעם היתר קורה, אלא בא לפרש טעם הא דל"מ קורה למעלה מכ', דהוא משום דליכא הכירא.

ב] **אך** הנה הרשב"א כתב דמהא דקאמר דקורה לרבנן משום הכירא, משמע דלר' יהודה אי"ז משום היכר, ובסו"ד כתב דהא דקאמר לרבנן ל"ד, אלא בין לרבנן ובין לר' יהודה, וכ"כ הריטב"א והר"ן.

**ומבו'** מדבריהם דהא דאמר רנב"י דקורה לרבנן משום היכר, בא לפרש עיקר טעם היתר הקורה, דהוא משום היכר, ופליג ע"ד רב דקורה משום פתח, דאי נימא כמש"כ רש"י דהא דקאמר דקורה לרבנן משום היכר, היינו דהא דל"מ למעלה מכ' הוא משום דליכא היכר, הרי דזהו דקאמר קורה "לרבנן" משום היכר, דטעם הא דלרבנן ל"מ קורה למעלה מכ' הוא משום היכר, וכ"ה מבו' גם בד' התוס' בד"ה רנב"י, וכ"ה מבו' גם בד' הרשב"א וש"ר בריש פירקין.

ג] **והנה** הרשב"א בתחילת דבריו נקט דאה"נ דלר' יהודה אין היתר קורה משום פתח, והק' לפ"ז בהא דפריך בהא דפליגי במבוי ובסוכה למ"ל לאפלוגי בתרתי, שהרי אי תנא גבי מבוי הו"א במבוי הוא דפליג ר' יהודה, ומשום דס"ל דקורה משום פתח ולא משום היכר, אבל בסוכה מודה להו לרבנן, וכתב לישב דמ"מ פריך דליפלגו בסוכה וה"ה מבוי, ועוד, דאפי' פליגי במבוי הוה שמעינן מינה לסוכה, דאם איתא דלמעלה מעשרים לר' יהודה ליכא היכירא, ל"ה מכשיר בקורה למעלה מכ' אע"ג דפתחי מלכים גביהי טפי, דלכו"ע בעינן שיהא בלחיים ובקורות היכר שעל ידיהן ניתר המבוי, עכ"ד.

**וקשיא** טובא, דמנ"ל לרנב"י דפליגי רבנן ור' יהודה ביסוד היתר קורה אם הוא משום היכר או משום פתח, דהרי מצינו דר' יהודה ס"ל דאף למעלה מכ' איכא הכירא, וא"כ שפיר י"ל דמודה ר' יהודה לרבנן דקורה משום היכר, ואפ"ה קורה למעלה מכ' כשרה, - ומאידך י"ל דמודו רבנן לר' יהודה דקורה משום פתח, והא דס"ל דל"מ קורה למעלה מכ', הוא משום דליכא הכירא, ואף דקורה משום פתח בעינן דיהא היכר, וכמש"כ הרשב"א בדרך הב'.

**ב**

ד] **והנה** לדעת רב דהא דל"מ קורה למעלה מכ' ילפינן לה מפתח ההיכל, לא נתפרש להדיא בגמ' אם אף הא דל"מ קורה בפתח הרחב יותר מי' ילפינן לה מפתח ההיכל.

**ואמנם** בפשוטו יש ללמוד לזה מהא דפרכינן לעיל דלילף מפתח שער החצר ומפתח האולם להכשיר פתח רחב יותר מי', ומבו' מזה דלדעת רב ילפינן מפתח ההיכל גם להא דל"מ פתח יותר מי', וזהו דפריך דמ"ט לא ילפינן מפתח שער החצר ומפתח ההיכל להכשיר אף ביותר מי'.

**והנה** אמנםיש לדחות, דלעולם עיקר הא דל"מ פתח יותר מי' הוא מסברא, ואך דפרכינן דלרב דילפינן שיעור פתחים מפתח דקרא, הרי דמהא דמצינו דפתח שער החצר ופתח האולם איקרו פתח, יש ללמוד להכשיר פתח יותר מי'.

**אך** כמדומה דאין לפרש כן, דהרי מהא דמצינו דפתח שער החצר ופתח האולם איקרו פתח, אין ללמוד להכשיר פתח יותר מי', שהרי הי' להם צוה"פ, והיאך נילף מינה להכשיר פתח יותר מי' אף בלא צוה"פ.

ה] **ואמנם** לכאו' הי' נראה דזהו משה"ק התוס' בד"ה ואיבע"א דמאי פריך שאני פתח החצר שהי' לו צוה"פ ושאני אולם דהי' לו צוה"פ, והיינו דכיון דמסברא יש לנו לפסול פתח יותר מי', לא מצינו למילף מפתח שער החצר ומפתח האולם להכשיר, שהרי הי' להם צוה"פ, ולא מצינו דמהני פתח יותר מי' בלא צוה"פ.

**והנה** במה שעמדו התוס' בהא דפריך דמ"ט לא יליף ר' יהודה מפתח האולם להכשיר יותר מי', ולא משני דשאני אולם דהו"ל צוה"פ, הק' הגרע"א, ז"ל, תמוה לי, דהא זהו ליכא קושיא, דהמקשן שפיר פריך דאם נימא דהתם טעמא דהוי צוה"פ איך מצי יליף לגובה למעלה מכ', הא התם הוי צוה"פ וכו', והו"ל לתוס' למנקט הקושיא איך יליף ר"י יותר מכ' מאולם, הא התם הי' לו צוה"פ, עכ"ל.

**ולפי** הנ"ל ניחא, דלגבי הגובה דבלא קרא יש לנו להכשיר אף ביותר מכ', ובאנו ללמוד מהיכל לפסול קורה למעלה מכ', מהא שלא עשו את פתח ההיכל יותר מכ', וכמש"כ הר"ן בריש סוגיין, הרי דשפיר יליף ר' יהודה מפתח האולם להכשיר עד מ', ולא מצינו למיפרך דשאני אולם דהי' לו צוה"פ, דהרי אף ההיכל הי' לו צוה"פ, ואי ילפת מינה דל"מ פתח יותר מכ', בע"כ דהוא אף כשיש לו צוה"פ, ושפיר יליף ר' יהודה מאולם להכשיר עד מ', - אך לגבי הרוחב דמסברא יש לנו לפסול ביותר מי', ואך שבאנו ללמוד להכשיר מפתח האולם שהי' יותר מי, איכא למיפרך דשאני היכל דהי' לו צוה"פ, וליכא למילף מינה להכשיר פתח יותר מי' כשאין לו צוה"פ.

ז] **אך** מדברי רבינו הגרע"א מבו' דפשיטא לי' דלדעת רב עיקר פסולא דפתח הרחב יותר מי' אינו מסברא, אלא הוא משום דילפינן לה מפתח ההיכל, דומיא דהא דפסלינן לפתח גבוה יותר מכ', וזהו שהק' ע"ד התוס', דאם ס"ל דליכא למילף להכשיר רחב יותר מי' מפתח האולם דשאני פתח האולם דהי' לו צוה"פ, אף דגם פתח ההיכל הי' לו צוה"פ, ה"נ לא הי' לנו ללמוד מפתח האולם להכשיר גבוה יותר מכ'.

**וכ"ה** מבו' להדיא בד' הרשב"א והריטב"א ותוס' הרא"ש לעיל בסוגיין אהא דפרכינן דלילפו מפתח שער החצר, דלדעת רב ילפינן מפתח ההיכל גם לשיעור הרוחב, עיי"ש, וכ"ה משמעות ל' התוספתא בריש מכילתין דתניא דהרחב מי' אמות יותר מפתחו של היכל ימעט.

ח] **ואמנם** יש להעיר בזה, דהרי לדידן דלא ילפינן מפתחו של היכל, בע"כ דהא דל"מ לחי וקורה לפתח הרחב מי' הוא מסברא,[[1]](#footnote-2) וא"כ מ"ט נימא דרב פליג ע"ז, ולדידי' אי"ז מסברא אלא בעינן למילף לה מפתחו של היכל,[[2]](#footnote-3) - וי"ל דהוא משום דלרב דמדייק מלישנא דתוספתא דגבוה מכ' אמה יותר מפתחו של היכל, דלמדו לשיעור הגובה מפתחו של היכל, ה"נ יש לדייק מל' התוספתא דרחב מי' אמות יותר מפתחו של היכל, דלמדו לשיעור הרוחב מפתחו של היכל.

**ג**

ט] **והנה** התוס' לעיל בסוגיין ד"ה ליבעי כתבו, דאהל מועד שלא כדין נקרא פתח, שהי' הי' פרוץ במלואו דל"ה לי' גיפופי, וכ"כ הרשב"א וש"ר לעיל בסוגיין בשם ר"ת, והוא בספר הישר סימן תק"א.

**אמנם** הנה בתור"פ לעיל בסוגיין מסיק דשפיר חשיב אהל מועד כפתח אף דלא היו לו גיפופי, וכתב דאיכא למילף טפי מבוי מאהל מועד, דגם מבוי לית לי' גיפופי, עיי"ש, ולכאו' הטעם בזה הוא, דכיון דהרשות גדורה מג' רוחותי', ע"כ חשבינן אף להרוח הרביעית כפתח, ואף בלא גיפופי.[[3]](#footnote-4)

י] **ונראה** לפ"ז דפליגי ביסוד התקנ"ח דקורה, דלדעת התוס' ודעימייהו היינו, דאף דמדינא לא חשיב כפתח אלא בדאיכא גיפופי, מ"מ הקילו חכמים דסגי בקורה לאשוויי לה כפתח, וכמש"כ הגאו"י בריש פירקין, והא דל"מ ביותר מי', הוא משום דיותר מי' ל"ה פתח אף במקום גיפופי, - אך לדעת תור"פ היינו, דאף דמדינא חשיב כפתח אף בלא הקורה, כיון דל"ב גיפופי לעשותו כפתח, מ"מ הצריכו חכמים תיקון דקורה, אך ל"מ הקורה כגיפופי, ומה"ט ל"מ קורה ביותר מי', אף דגיפופי מועילין בזה.

**ד**

יא] **וי"ל** דהפלוגתא בזה היא ביסוד דינא דרב, דהנה בד' הרשב"א וש"ר בריש מכילתין מבו' דיסוד דינא דרב הוא דקורה משום פתח, וע"כ הוא דל"מ למעלה מכ', דלא חשיב כפתח, וזהו גם מה שנקטו התוס' וש"ר בסוגיין דרנב"י דקורה משום היכר פליג על רב, ונת' לעיל סק"ב.

**ומבו'** לפ"ז דאם ל"ה היתר קורה משום פתח, שפיר היתה קורה מועלת אף בפתח גבוה יותר מכ', ול"ד לפתח רחב יותר מי' דל"מ בו קורה אף למ"ד דקורה משום היכר.

**ובפשוטו** הטעם בזה הוא דפתח רחב יותר מי' הוי פרצה, וע"כ אף דקורה משום היכר, אינה מועלת להתיר את הפרצה, אך פתח גבוה יותר מכ' אינו פרצה, ואך דאין תורת פתח עליו, וע"כ כל הא דל"מ הוא רק אם קורה משום פתח.

יב] **ויש** להוסיף ביאור בזה, דלרב דקורה משום פתח היינו דעיקר הא דמהני הקורה הוא משום דע"י הקורה יש ע"ז תורת פתח המועיל להבדיל את המקום, ובזה הוא שנלמד מפתח ההיכל דלא חשיב כפתח אלא עד כ' אמה, - אך למ"ד דקורה משום היכר, הרי אין עיקר היתר משום דהוי כפתח המועיל להבדיל את המקום, אלא עיקר ההיתר הוא משום ההיכר שבקורה, ואך דבעינן שלא יהא ע"ז תורת פרצה האוסרת, וע"כ כל שהפתח רחב יותר מי' דחשיב כפרצה לאסור, ל"מ הקורה להתיר, ומשא"כ בפתח גבוה יותר מכ' אמה, דלא חשיב כפרצה, אלא דאין עליו תורת פתח להתיר, שפיר הי' בדין דתועיל הקורה להתיר, וכל הא דל"מ הוא משום דלמעלה מכ' ליכא היכר.[[4]](#footnote-5)

יג] **ולפ"ז** נראה, דכיון דלדעת רב קורה משום פתח ויש ע"ז תורת פתח המועיל להבדיל את המקום, וזהו דילפינן לה מפתחו של היכל, דהי' עליו תורת פתח, הרי ודאי דמדינא לא חשיב כפתח אלא בדאיכא גיפופי, דכל דליכא גיפופי ודאי דאין עליו תורת פתח המועיל להבדיל את המקום, והא דמבוי ניתר בקורה, הוא משום דהקילו חכמים דתועיל הקורה במקום גיפופי.

**אך** בדעת תור"פ נראה דס"ל כדעת רש"י דלא פליגי רב ורנב"י ביסוד ההיתר דקורה, וכמש"נ לעיל סק"א, ולפ"ז י"ל דמודה רב דקורה משום היכר, והא דל"מ קורה בפתח הגבוה יותר מכ', הוא משום דהוי כפרצה, ודמי להא דל"מ קורה בפתח הרחב יותר מי', משום דאין קורה מתרת את הפרצה, וע"כ שפיר י"ל דמן הדין חשיב כפתח אף בלא גיפופי, דאף דכל דליכא גיפופי ודאי דאין עליו תורת פתח המועיל להבדיל, מ"מ י"ל דגם אין עליו תורת פרצה.

**ה**

יד] **והנה** בחי' הגרע"א בריש פירקין הק' דלדעת רב דהא דל"מ קורה למעלה מכ' הוא משום דלמעלה מכ' לא מיקרי פתח, מ"ט מהני לחי למעלה מכ', ומ"ש מהא דל"מ לחי לרחב יותר מי' משום דל"ה פתח.

**אמנם** הנה הרשב"א בריש פירקין כתב דאף לדעת רב דקורה משום פתח וע"כ הוא דל"מ למעלה מכ', מ"מ בלחי פשיטא דמהני אף כשהוא ארוך יותר מכ', עיי"ש.

**ופשוט** דהרשב"א לטעמי' אזיל, דטעמא דרב דל"מ קורה למעלה מכ', הוא משום דקורה משום פתח ולמעלה מכ' אין תורת פתח עליו, וע"כ כ"ז הוא בקורה, אך לחי שאינו משום פתח אלא משום מחיצה או משום היכר, שפיר מהני אף למעלה מכ', ועד"ז כתב הקר"א בתו"ד.[[5]](#footnote-6)

**והך** מילתא דאף לדעת רב אין היתר לחי משום פתח, ומה"ט הוא דכשר למעלה מכ', כ"נ בד' הריטב"א בריש פירקין, ז"ל, דבמבוי שהכשירו בקורה מיירי ולפיכך ימעט, דלמ"ד דקורה משום היכירא ליכא היכירא, ולמ"ד קורה משום פתח לא מצינו פתח גבוה משיעור זה, דמבוי שהכשירו בלחי א"צ למעט, דבין למ"ד לחי משום היכירא בין למ"ד משום מחיצה תו לית לן למיחש לגובה, עכ"ל, ונראה להדיא בדבריו דרק בקורה איכא למ"ד דמשום פתח, אך בלחי ליכא למ"ד דהוא משום פתח, אלא הוא משום היכר או משום מחיצה.[[6]](#footnote-7)

טו] **אמנם** צ"ע בזה ממש"כ הרשב"א והריטב"א דלדעת רב ילפינן גם לשיעור הרוחב מפתחו של היכל, ולכאו' מוכח מזה דגם לחי הוא משום פתח, וע"כ הוא דל"מ ברחב יותר מי', דאי נימא דלחי אינו משום פתח, הרי אין ללמוד מפתח ההיכל דלא יועיל לחי ביותר מי'.[[7]](#footnote-8)

**ו**

טז] **ונראה** לישב, דהנה נתבאר לעיל להעיר, דמ"ט לרב בעינן למילף מפתחו של היכל להא דל"מ קורה לפתח הרחב יותר מי', ולדידן ל"ב קרא להכי, אלא מסברא הוא דל"מ קורה ליותר מי'.

**ונראה** די"ל בזה, דהא דלדידן ל"מ קורה ליותר מי', הוא משום דפתח יותר מי' הוי פרצה, וכדתנן לקמן ט"ו ב', ואין לחי וקורה מתירין את הפרצה, - אך לדעת רב דקורה משום פתח, הרי הי' בדין דתועיל הקורה לאשוויי לפתח אף למקום שהוא רחב יותר מי', דכל הא דפתח יותר מי' הוי פרצה, הוא רק כשאין דבר הגורם לחשבו כפתח, אך כל דאיכא קורה דמהניא לאשוויי לי' לפתח, הי' לנו לחשבו כפתח, וע"ז ילפינן מפתח ההיכל דאף כשיש גיפופי דהם גורמים לחשבו כפתח, ואף כשיש גם צוה"פ, לא חשבינן לי' כפתח יותר מי'.

יז] **ולפ"ז** י"ל דלעולם אף לדעת רב לחי אינו משום פתח, ולא ילפינן לי' כלל מפתח ההיכל, והא דל"מ לחי ליותר מי', הוא מסברא דאין לחי מתיר את הפרצה, - דכל הא דבעינן למילף מפתח ההיכל, הוא רק בקורה דהיא משום פתח, וס"ד דתועיל לאשויי כפתח אף ביותר מי', אך לחי דאינו משום פתח, פשיטא דאינו מועיל ליותר מי'.

יח] **ואמנם** הנה לפ"ז הי' בדין לדעת רב, דאף לר' יהודה דהרחב מי' אמות א"צ למעט, היינו דוקא בקורה דהיא משום פתח, ויליף ר' יהודה מפתח האולם שהי' רחב כ' אמה, אך בלחי דאינו משום פתח מודה ר' יהודה דאינו מועיל ביותר מי', דאין לחי מתיר את הפרצה, וע"ז ליכא למילף מפתח האולם שהי' לו צוה"פ, וע"כ הי' חשוב כפתח,[[8]](#footnote-9) ובחי' הרשב"א לקמן י"ט ב' כתב דאף לחי מועיל לר' יהודה ביותר מי'.[[9]](#footnote-10)

**ולכאו'** בע"כ מזה, דלדעת רב דקורה משום פתח, ה"נ לחי משום פתח, וע"כ כ"ה דיליף ר' יהודה מפתח האולם דמהני קורה ביותר מי', ה"נ יליף מינה דמהני לחי ביותר מי', ולפ"ז צריך לדחוק בל' הרשב"א בריש פירקין.

**ז**

יט] **ולפ"ז** יש מקום לפרש מש"כ הרשב"א בדעת רנב"י דפליגי רבנן ור' יהודה בטעם היתר קורה, דלרבנן קורה משום היכר ולר' יהודה קורה משום פתח, אשר צ"ע דמנ"ל לרנב"י דפליגי הכי, - וי"ל דזה נלמד מהא דפליגי רבנן ור' יהודה אם מהני קורה בפתח הרחב יותר מי', דר' יהודה דמכשיר, אף דמודה דהרחב יותר מי' הוא כפרצה, הוא משום דס"ל דקורה משום פתח, וע"כ מצינו למילף לה מפתחי מלכים דחשיבי כפתח אף שהם רחבים יותר מי', וה"נ פתח המתוקן בקורה שהיא חושבתו כפתח, הוי פתח אף שהוא יותר מי', ורבנן דפסלי הוא משום דס"ל דקורה משום היכר, וע"כ אין ללמוד מפתחי מלכים דחשיבי כפתח, דשאני פתחי מלכים דיש להן צוה"פ החושבתם כפתח.[[10]](#footnote-11)

**ואמנם** כ"ז ניחא אי נימא דאף לחי הוא משום פתח, דאי נימא דלחי אינו משום פתח הרי לא מצינו לפרש דטעמא דר' יהודה דמהני קורה ביותר מי', הוא משום דס"ל דקורה משום פתח, שהרי לדידי' מהני אף לחי ביותר מי', וכמש"כ הרשב"א לקמן י"ט ב', אף דאינו משום פתח, וצ"ע.

**ח**

כ] **והנה** אי נימא דלדעת רב אף לחי משום פתח, הדר צ"ב מש"כ הראשונים דאף לדעת רב מהני לחי ביותר מכ', ומ"ש מקורה דל"מ למעלה מכ', משום דפתח הגבוה יותר מכ' לא חשיב כפתח.

**והחזו"א** בסימן קי"ב סק"א כתב לפרש בזה, דשאני יותר מי' דהא דל"ה פתח הוא משום דהוי פרצה, אך הא דלמעלה מכ' ל"ה פתח אי"ז משום דהוי פרצה, אלא דהקורה שלמעלה מכ' אינה מועילה לאשוויי לי' פתח, אך לחי שפיר מהני, עכ"ד.

**אך** ראיתי להעיר בזה, דהרי הא דפתח ההיכל הי' חשוב כפתח הוא משום הגיפופין שבצדדים, ואפ"ה ל"ה חשבינן לי' כפתח אם הי' יותר מכ', והרי דהא דלמעלה מכ' אין עליו תורת פתח, אי"ז רק היכא דבעינן להקורה שלמעלה מכ'.

כא] **וע"כ** נראה לפרש בזה, דכל הא דפתח הגבוה יותר מכ' לא חשיב כפתח, היינו דכל שאנו דנים על כל גובה הפתח, א"א לחשבו כפתח, אך אם נבא לדון על הי"ט התחתונים בפנ"ע שפיר מצינו לחשבם כפתח.

**ולפ"ז** נראה דבזה הוא דשאני לחי הגבוה יותר מכ' דכשר, דהוא משום דמצינו לדון את הי"ט התחתונים בפנ"ע, והם יש עליהן תורת פתח, ומשא"כ בקורה שהיא למעלה ובעינן לחשוב את כל הגובה לפתח, הרי דבזה הוא דאמרינן דיותר מכ' אמה לא חשיב כפתח, והא דפתח ההיכל ל"ה חשוב כפתח אם הי' יותר מכ', היינו משום דבפתח ההיכל הוה בעינן שיהא על כולו תורת פתח, ואם הי' גבוה יותר מכ', לא הי' על חלקו העליון תורת פתח.

**ויש** להוסיף, דאף אי נימא כמשמעות ל' הר"ן בריש פירקין דהא דל"מ קורה למעלה מכ' הוא משום דהוי כפרצה, י"ל דרק כשבאנו לדון על כל גובה הפתח יחד, הוא דחשבינן לי' כפרצה, אך כל שבאנו לדון על הי' טפחים התחתונים בפנ"ע, לא חשיבי כפרצה, וע"כ שפיר מהני לחי, דל"ב שיגדור הלחי אלא את הי"ט התחתונים, והם לא חשיבי כפרצה.

1. דאין לומר דלענין הרוחב ילפינן אף לדידן מפתחו של היכל, שהרי ההיכל הי' לו צוה"פ, ואם ילפינן מינה דל"מ קורה ליותר מי', הי' לנו ללמוד מינה דאף ל"מ צוה"פ ליותר מי'. [↑](#footnote-ref-2)
2. שוב העירו, דלמשמעות ד' הרשב"א והריטב"א בריש פירקין דהא דילפינן מפתח ההיכל לשיעור הגובה, אינו להא דיותר מכ' אמה פסולה, אלא להא דעד כ' אמה כשרה, מסתברא מילתא דה"נ הא דילפינן מפתח ההיכל לשיעור הרוחב, אינו להא דיותר מי' אמה פסול, דבזה י"ל דהוא מסברא, אלא להא דעד י' אמה כשר, דכיון דקורה משום פתח, י"ל דבעינן לזה פתח מעליא, ואף אם אין הפתח יותר מי' ואינו פרצה, מ"מ אי"ז פתח מעליא, וצ"ע. [↑](#footnote-ref-3)
3. והך מילתא דרוח רביעית עדיפא, הוא מבו' כן גם ממש"כ תור"פ שם דכל הא דיותר מי' ל"ה פתח, הוא רק בדליכא גיפופי, אף דעיקר דינא דפירצה יותר מי', הוא בדאיכא עומ"ר, והתם א"א לפרש דהוא משום דלא פלוג רבנן, דדוקא ברוח רביעית דסתם מבוי אין בו גיפופי, הוא דלא פלוג רבנן, וכמש"כ תור"פ, ובע"כ דרוח רביעית שאני, דכיון דמן הדין חשיב כפתח גם בלא גיפופי, ע"כ כל דאיכא גיפופי מסקינן לי' חד דרגא ומהני זה אף בדאיכא פירצה יותר מי', ומשא"כ בשאר רוחות דלא חשיב כפתח אלא מכח העומ"ר, הרי דכל דאיכא פירצה יותר מי', ל"מ העומ"ר לאשוויי לי' כפתח. [↑](#footnote-ref-4)
4. ואמנם יש להעיר ע"ז ממש"כ הר"ן בריש פירקין דביותר מכ' ל"ה פתח אלא פרצה, - אך שמא אין מכוון הר"ן דהוא פרצה גמורה, אלא דאינו פתח גמור כיון דיש בו צד פרצה, וע"כ לי"ב לדינא דאין לחי וקורה מתירין את הפרצה, וצ"ע. [↑](#footnote-ref-5)
5. ובדעת הגרע"א שעמד בזה, יש להסתפק אם הוא משום דס"ל דלדעת רב דקורה משום פתח ה"נ לחי משום פתח, ומכש"כ כן הגאו"י, וע"כ כ"ה דל"מ קורה ביותר מכ' ה"נ הי' בדין דלא יועיל לחי ביותר מכ', ומה שהביא מהא דל"מ לחי ביותר מי', היינו דמהתם נלמד דגם לחי הוי משום פתח, ומה"ט הוא דל"מ לחי ביותר מי', אף דהא דל"מ ביותר מי' ילפינן לה מפתח ההיכל, או דהוא משום דס"ל דלרב הא דל"מ קורה ביותר מכ' הוא משום דהוי פרצה, וע"כ הדין נותן דאף לחי לא יועיל ביותר מכ', כ"ה דאינו מועיל ברחב יותר מי', ואכמ"ל. [↑](#footnote-ref-6)
6. וכ"נ גם בד' הרשב"א שם, ז"ל, ודוקא בשהכשירו בקורה בין למ"ד קורה משום היכר בין למ"ד קורה משום פתח, דלמעלה מכ' ליכא היכר וכן לא מצינו פתח יתר מכשיעור הזה, אבל בלחי לא איכפת לן בין שארוך יותר מכ' בין שאינו, דלא שייך בי' חד מהני טעמי, ואפי' למ"ד לחי משום מחיצה, עכ"ל, ומש"כ הרשב"א דלא שייך בי' חד מהני טעמי, נראה דהיינו משום דלחי אינו משום פתח אלא משום היכר או משום מחיצה, וע"כ אין לפסלו משום דלמעלה מכ' לא מיקרי פתח.

   ואין לפרש דמכוון דברי הרשב"א הוא דאף אם לחי משום פתח, ל"ש לפסול ביותר מכ', משום דמצינו לדון את הי' טפחים התחתונים בפנ"ע כפתח, דא"כ מהו שכתב ואפי' למ"ד דלחי משום מחיצה, ומ"ט הי' מקום לפסול למ"ד דלחי משום מחיצה טפי מלמ"ד דלחי משום פתח, ובע"כ דכונתו דלא מיבעיא למ"ד דלחי משום היכר דלא שייך בי' חד מהני טעמי, אלא אף למ"ד דלחי משום מחיצה לא שייך בי' חד מהני טעמי. [↑](#footnote-ref-7)
7. אך למש"נ לעיל סק"ח בהערה די"ל דמש"כ הרשב"א והריטב"א דילפינן לשיעור הרוחב מפתחו של היכל, היינו דמהתם ילפינן להכשיר קורה עד י', ניחא, דשפיר י"ל דהא דל"מ לחי ביותר מי' אי"ז משום דילפינן לה מפתח ההיכל, אלא הוא משום דהו"ל פרצה ואין לחי מתיר את הפרצה, ובלחי ל"ב ללמוד מפתח ההיכל להכשיר עד י', דדוקא בקורה שהיא משום פתח, ס"ד דאף כשאין הפתח יותר מי' ל"ה פתח מעליא, וכנ"ל. [↑](#footnote-ref-8)
8. ובהגה' הגרא"מ הורוויץ לקמן י' א' כתב כן בדעת ריו"נ, דמודה ר' יהודה דל"מ לחי ביותר מי', ודוקא קורה מהניא ביותר מי' משום דקורה משום מחיצה, ומשא"כ לחי, דאף דהוי משום מחיצה, מ"מ אינו הולך על פני כולו כקורה. [↑](#footnote-ref-9)
9. אך שמא דבריו הם לפ"מ דקי"ל דקורה משום היכר, וע"כ שוה דין לחי לדין קורה, אך לדעת רב דקורה משום פתח, הרי דאין ללמוד מהא דמהני לר' יהודה קורה ביותר מי', דה"נ מהני לחי. [↑](#footnote-ref-10)
10. אך יש לפקפק בזה, דבסוגיית הגמ' לקמן י' א' מבו' בפשוטו דהא דמכשיר ר' יהודה קורה ביותר מי' הוא חד דינא עם הא דמכשיר בפסי ביראות ביותר מי', וכ"ה מבו' בד' הרשב"א לקמן י"ט ב', ולמש"נ לכאו' בע"כ דב' דינים הם, וי"ל. [↑](#footnote-ref-11)