. חבורה 2 בענין קשר אומןו עוד
קטגוריות: ש_ס / יב שבת / מלאכות שהיה והטמנה / הרב משה יפהן / פרק אלו קשרים

בענין קשר אומן. דהרמב"ם סותר את פי' המשניות והטעם הוא משום דרש"י היה לו הכרח לומר דיש ד' דרגות אבל ברמב"ם אין הכרח זה וכן הוא בשלטי גיבורים.

בעי רב אחדבוי אחוי דמר אחא. עניבה לר"מ מהו יש שהסתפקו האם כל הנידון של קשר שאינו של קיימא הוא רק נידון לגבי שבת או דהוא נידון לגבי כל התורה כולה. ועיין בתוס' עירובין שהקשו על רבינו אליהו בתפילין מדוע אי אפשר לקשור קשר של תפילין בשבת. ומבואר מדברי התוס' דאע"ג דקשר של קיימא לאו קשר הוא אבל בתפילין הוי קשר.

ויל"ע מדוע לא הקשו לדידן מדוע לא יקשור ודעתו להתירו במוצאי שבת. [ ואפשר שאפילו שדעתו להתיר אבל זה כדי לא לעבור את האיסור ובאמת במוצאי שבת הרי לא צריך להתירו דמספיק מה שדעתו להתירו ואפשר שאין זה נחשב דעתו.] אמנם באמת יתכן דלעולם קשר שאינו של קיימא לא הוי קשר אפילו בשאר התורה אלא דלרבינו אליהו מוכרח מהתורה דהוי קשר. אמנם לדידן לא הוי קשר ומשו"ה לא הקשו התוס' לדידן דאדרבה לא הוי קשר ולא קיים מצוות תפילין אם דעתו להתירו והנה לפי"ז מי שלוקח תפילין מאדם ודעתו להתירו כדי להתאימו לאדם אחר לא ייחשב קשר. וזהו חידוש גדול. ועיין בביאור הלכה ריש סי' שי"ז אמאי אין עושין ציצית בשבת. ועיין במנח"ח קושר סק"ב.

ויל"ע האם בזה שהוא מקיים מצווה זה חשיב כקיימא. דזה חשיב שהתקיים הצורך בקשר. ודלא כתוס'. ואפשר שזהו הביאור ברבינו אליהו מדוע באמת נאסר ודלא כהתוס' דזה עצמו מחשיב את הקשר לקשר אמנם בזה מבואר דהתוס' לא סוברים כן.

ויל"ע בסוכה מדוע נאסר לקשור את האגד הרי זה לדבר מצווה ואינו של קיממיא. ובדרך אמונה בכלאיים פ"י אות ר"ד כתב דבשו"ת הראב"ד מובא בשבלי הלקט. דבכאליים אפילו קשר שאינו של קיימא אסור ומבואר דהוא למד דבשאר דיני התורה תורת קשר יש לזה אפילו במקום שאינו של קיימא. ויל"ע בזזה.

בענין מתיר ע"מ לקשור עיין ברא"ש שרצה לחלק דדווקא במלאכות של קלקול. בעינן ע"מ אבל מלאכת מתיר איננה מלאכת קלקול. ועיין בביאור הלכה דפליג עליה.