בדין דלתות הכלים
קטגוריות: ש_ס / יב שבת / מוקצה / הרב חיים לייב אוירבך / חבורות

בדין דלתות הכלים

ידועין ד' השי' לר"ן דס"ל דבדלתות הכלים בעי' דיהא עושין מעין מלאכתן הראשונה אמנם צ"ב לשונו שם דעי"ש שכ' בתחי"ד דגם בנתפרקו בחול בעי' שיהא עושין מעין מלאכה הראשונה ולכאורה למסקנת הסוגיא שם הרי בנשברו בחול לכו"ע לא בעי' מעין מלאכתן הראשונה ע"כ נ' לכאורה בכוונתו באופ"א דס"ל דבעי' שיהא לו איזה מלאכה גם עכשיו דאל"כ הוי מוקצה משום דלא חזי למידי אפילו אם הוא כלי אלא דס"ל דאדרבא כיון דעתיד להחזירו לכלי לא מהני שום מלאכה כיון שאינו עומד לשום מלאכה אמנם היכא דגם עכשיו הוא אותה מלאכה שגם אח"כ כשיחבר אכתי יעמוד לאותה מלאכה א"כ מהני הך מלאכה להחשיבו כראוי למלאכה אמנם אכתי צ"ע שם בד' הר"ן דעי"ש בסו"ד שכ' דהכא ראוי הוא למלאכה הראשונה או למלאכה אחרת ומשמע דלא בעי' אותה מלאכה ואולי כוונת ד' הר"ן דלר"י בעי' מעין מלאכה הראשונה ולר"ש סגי במלאכה אחרת אמנם לפי"ז ע"כ אין הפירוש כמוש"נ לעיל וצ"ע בזה,

והנה גם בד' המאירי יש לדון בזה דהנה עי"ש שכ' דטעמא דדלתות הכלים הוא משום משום דהוא כלי אגב אביהן ואמנם אח"כ כ' דמדין שבר כלי אי אתה אוסר כיון דראוי למלאכה הראשונה וצ"ב כיון דהוא כלי אגב אביו א"כ אין כאן שבר כלי ולכאורה נ' בד המאירי כנ"ל דאף דהוא כלי אגב אביו מ"מ הא לא חזי למידי וע"כ בעי' כיסוי מנא וכדו' וא"כ הכא לא יועיל כיון שעומד לחזור לאביו ואין מקיימים אותו להשתמש בו שימוש זה וכוונתו דהא דבשבר כלי בעי' עכ"פ מעין מלאכה לר"ש הוא משום דאל"כ ל"ח למידי ולא מהני אפילו לר"ש [ולולא דבריו י"ל דהא דבעי' מעין מלאכה לר"ש הוא משום דאל"כ הוי נולד גמור ]וזהו שכ' דמדין שבר כלי אין לאסור היינו דהרי בשבר כלי בעי' עכ"פ מעין מלאכה שיהא חזי למידי והכא אין לו אפי' מעין מלאכה כיון שעומד לחזור לאביו וזהו דהצריך דאכתי חזי לסגור בו התיבה וממילא מהני מה שראוי לחזור לאביו כיון דהוא אותו שימוש שמשמש כשהוא עם אביו אמנם אכתי צ"ע בזה כיון דע"כ איירי בעושה מעין מלאכתן הראשונה א"כ למ"ל להא דחשיב כלי אגב אביהן וצ"ל דע"כ אם כשחוזר לא יהא כלי לא יועיל מה שעומד לכעין מלאכה כיון שלא מקיימים החפץ לצורך מצב זה וגרע משברי כלים וע"כ בעי' שיהא כלי אגב אביו ובאמת דבפשוטו זהו החילוק לדעתם בין דלתות הכלים לדלתות הבית דבדלתות הבית ג"כ לכאורה ראוי למלאכתם הראשונה להעמידו כדלת בלא חיבור וכמו דלתות הכלים [גם לא נ' שם דהחילוק הוא דזה ראוי וזה אינו ראוי]ולכאורה הכוונה כנ"ל דהיכא דכשיחזור למקומו אף דישמש אותו שימוש מ"מ אז לא ישמש הך שימוש בתורת כלי שוב לא מהני הך שימוש שנשאר בו לתת לו שם כלי [ונ"מ בזה לענין ידית דלת שנתפרקה דיש מקום לדון דכיון דאכתי משמש מלאכה הראשונה ממש ע"י שמכניסים לחור הדלת א"כ יהני דעכ"פ לא גרע משבר כלי ואף דעתיד לחזור מ"מ גם אז ישמש אותו שימוש ואין זה מפקיע שימוש זה דיש לו עכשיו אמנם להנ' בד' המאירי לא יועיל כיון דעכ"פ כשיחזור לא יעמוד לשימוש זה בתורת כלי וצ"ע] אמנם יש לדון בעוד אופן החילוק בין דלתות הבית לכלים לד' המאירי אף אם נימא דעיקר דינום של דלתות הכלים הוא ממש מדין שברי כלים ולא ס"ל כלל הסברא דעתיד לחזור לאביו מ"מ י"ל החילוק דהא דמהני מדין שבר כלי מה שעומד למלאכה הראשונה הוא רק היכא דאתי מכלי [עיין בזה שו"ע סי' שח' עי"ש]אבל הכא אף דעמד לשימוש זה מ"מ מעולם לא היה כלי וכיון דלא אתי מכלי שוב לא מהני מה שהוא ראוי למלאכה כלל [וכמו צרורות]כיון שלא עומד לזה ממש אלא להחזירו [אמנם אכתי הוא חידוש כיון דלכאורה חשיב שגם עומד למלאכה זו כיון דגם כשיחזירו ישתמש בזה שימוש זה א"כ יהא חשוב כלי מצ"ע גם בלא דין שבר כלי דבעי' בזה אתי מכלי וע"כ כסברא דלעיל דכיון דכשיחזור לא יהא כלי שוב לא מהני להחשיבו ככלי וכנ"ל] ,

והנה בתו' רי"ד בסוגיין מפורש דלא בעי' שיהא עושה מלאכה משום דל"ד לשבר כלי דבעי' עכ"פ מעין מלאכה דהכא כיון דעתיד לחזור לכלי הוי כלי אגב אביו ומשמעות הדברים דאי"צ כלל אפי' כעין מלאכה כמו כיסוי מנא וכן מבואר במ"ב כאן בשם הפמ"ג והדבר צ"ב דנהי דהוא כלי אבל מ"מ גם כלי גמור בעי' שיהא ראוי בשבת עכ"פ לכיסוי מנא וכמבואר בגמ' בשבת דף מו' דשרגא דניפטא אם ל"ח בשבת לכיסוי מנא לא מהני אף דאחר השבת הוא ראוי לתשמישו הגמור בלא תיקון כלל ומבואר דכיון דלא חזי למידי לא מהני ולכאורה היה אפש"ל דהכא שאני דכיון דאביו ראוי לשימוש בשבת נטפל הוא לאביו והוי מוכן אגב אביו אמנם זהו חידוש גדול דעד כאן לא שמענו אלא שיהא לו תורת כלי אגב אביו אבל מה דהוא לא חזי למידי לכאורה לא יועיל מה דאביו חזי ולכאורה וודאי בעי' עכ"פ שיהא חזי למידי אמנם בתורי"ד הנ"ל לכאורה מפורש לא כן וע"כ צ"ל כנ"ל אמנם בדעת התו' רי"ד אכתי צ"ע בזה דהרי נ' מדבריו שם דאף כלי שנתפרק לגמרי כמו שברי כלים אם היה אפשר להחזירם בלא מעשה אומן אינם מוקצה אף אם אינם עושים מעין מלאכה עי"ש וזה וודאי צ"ע דהא הכא כולהו לא חזו למידי דהרי אין כאן כלי קיים כלל ול"ש בזה כלל הסברא שנתבארה לעיל וא"כ לכאורה בכה"ג הוי וודאי מוקצה וצ"ע,

בדין דלתות הבית

ד' המג"א הקו' מנתפרקו בחול ןכן מקורה שנשברה וכן הקו' במ"ב וע"כ הביאור דעתיד להחזיר הוא סברא כלפי מלאכה חדשה ובשבת כיון דלא הוי שבר כלי אלא אותו כלי בדין הוא שיועיל וחי' הר"מ דיש כאן פרשת הכנה מטלטול דתורת כלי ל"מ לזה וזהו גם בח"כ דהוא הקצאה מטלטול אף דהוא כלי וביאור הא דר"ש מודה בזה הוא דחיסרון הכנת טלטול הוי כחיסרון עצים ואבנים דתורת כלי מהני לר"ש כיון דכלי חשיב בחפצא מוכן לשימוש אמנם היכא דהחיסרון הוא הכנת טלטול בחפצא לא מהני תורת כלי וממילא דגם לר"ש אסור וממילא דקןרה אפשר לדון מחמת מלאכה אחרת החדשה משא"כ בדלת ובחול ע"כ בעי' למלאכה חדשה אבל בשבת אי"צ לזה כיון דהוכן בתורת אותו שימוש לשבת ורק שבר כלי דהוא דבר אחר פקע הכנה ןהכא ע"כ יש חידוש אחר דהכנת טלטול לא מהני מה שהוא כלי ובכלי ח"כ מצד הקצאת שימוש מהני מה שהוא כלי אבל מצד הקצאת טלטול לא מהני אמנם אכתי צ"ע בד' המג"א דא"כ לעיל היה יכול לפרש דזהו החידוש בשבת גם צ"ב קצת בקורה מה מהני מלאכה אחרת הא עכ"פ לא הוכן לטלטול וצ"ל דבנולד אין חיסרון דלא הוכן כיון דמעיקרא לא היה כלל כלי זה ובזה עדיף נולד [עיין תו' רא"ש בנכרי שחקק קב ועיין תהיל"ד דעדיף נולד דמהני אפילו א"י ומצפה [אמנם אכתי י"ל רק כיון דסו"ס לא היה מוקצה משא"כ במוקצה מחמת ח"כ]וגם ד' תו' רא"ש צ"ב מ"ש מבהמה ביו"ט דאין לו הכנה בתורת כלבים ומ"מ שייך למיגו דאתקצאי אף דהיה לו הכנה ןבפשוטו בהמה שמתה לא הוי נולד עיין בזה גר"ז תקי"ח מומ"ב בשעה"צ בזה,