מידות בכלליות
קטגוריות: כללי / דור המלקטים עניינים כלליים / מידות

**מידות בכלליות**

1. ***מקור.***
2. ***איסור לפני עיור למידות.***

**דור המלקטים** - ארח מישרים (טריווש).

המידות:

1) .

1. מקור.
   1. **למה לא מונה מידות בהתרי"ג מצות**.
      1. שערי קדושה (ח"א שער ב') – "... תליות המדות הטובות והרעות והן כסא ויסוד ושורש אל הנפש העליונה השכלית אשר בה תלויין תרי"ג מצות התורה ... ולפיכך אין המידות מכלל התרי"ג מצות, ואמנם **הן הכנות עקריות אל תרי"ג המצות בקיומן או בביטולם** ... **כי יותר צריך ליזהר ממדות הרעות יותר מן קיום המצות עשה ולא תעשה כי בהיותו בעל מדות טובות בנקל יקיים כל המצות**".
         1. ר' יונה (אבות פרק ג' משנה י"ז ד"ה אם) – "ר"ל שצריך תחלה לתקן את עצמו במדות. ובזה תשכון התורה עליו שאיננה שוכנת **לעולם** בגוף שאינו בעל מדות טובות לא שילמוד התורה ואח"כ יקח לו המצות **כי אי אפשר**".
         2. רמב"ן (דברים פרק ו' פסוק י"ח) – "ועשית הישר והטוב בעיני ה' על דרך הפשט יאמר תשמרו מצות השם ועדותיו וחקותיו ותכוין בעשייתן לעשות הטוב והישר בעיניו בלבדו למען ייטב לך, הבטחה, יאמר כי בעשותך הטוב בעיניו ייטב לך, כי השם מטיב לטובים ולישרים בלבותם ולרבותינו בזה מדרש יפה, אמרו זו פשרה ולפנים משורת הדין והכוונה בזה, כי מתחלה אמר שתשמור חקותיו ועדותיו אשר צוך, ועתה יאמר גם באשר לא צוך תן דעתך לעשות הטוב והישר בעיניו, כי הוא אוהב הטוב והישר: ו**זה ענין גדול, לפי שאי אפשר להזכיר בתורה כל הנהגות האדם** עם שכניו ורעיו וכל משאו ומתנו ותקוני הישוב והמדינות כלם, **אבל אחרי שהזכיר מהם הרבה**, כגון לא תלך רכיל (ויקרא יט טז), לא תקום ולא תטור (שם פסוק יח), ולא תעמוד על דם רעך (שם פסוק טז), לא תקלל חרש (שם פסוק יד), מפני שיבה תקום (שם פסוק לב), וכיוצא בהן, **חזר לומר בדרך כלל שיעשה הטוב והישר בכל דבר**, עד שיכנס בזה הפשרה ולפנים משורת הדין, וכגון מה שהזכירו בדינא דבר מצרא (ב"מ קח), ואפילו מה שאמרו (יומא פו) פרקו נאה ודבורו בנחת עם הבריות, עד שיקרא בכל ענין תם וישר".
         3. ארחות צדיקים (הקדמה) – "וכשאין בידך מידות טובות - אין בידך תורה ומצוות, כי כל התורה תלויה בתיקון המידות".
         4. שיעורי ר' שמואל (מכות אות תצ"ט) – "והיינו שדרך ארץ היא ההכנה והכלי קבול לתורה".
         5. ראיה - מזיד, לתאבין, מ' תעניתים – כעס, קנ"א תעניתים, מאריז"ל.
            1. שער רוח הקודש (תיקון י"ג, עמ' נ') – "והוא תקון אל האדם הכועס, והנה היה רוצה מורי ז"ל, קודם שנפטר לחיי העוה"ב, לתת לכל החברים תקון על הכעס, ולא זכינו לעשותו בעונותינו הרבים, ונשכח עניינו ממני, אמנם עיקרו של דבר, להתענות קנ"א תעניות כמנין כע"ס, ולכוין בשם אהי"ה דההי"ן, שהוא בגימטריא כע"ס".
      2. אור שמח (הלכות תלמוד תורה פרק א' הל' ב') – "וחיוב המצוה גבול יש לה כמו נטילת אתרוג בנינוע בעלמא יצא רק המדקדקים נושאין אותו כל היום וכיוצא בזה, **ולכך לא כתבה התורה מדות רק ברמז**, דלמשל מדת הנקמה, כל תלמיד חכם שאינו נוקם ונוטר, ומלך שמחל כו' ולכך אין זה חוק בפרט, שווה לכלל הישראלי, רק כל אחד לפי ערכו".
      3. מכתב מאליהו (ח"ד עמ' ל"ט) – "הר"ח ויטל ז"ל בשערי קדושה ... והנה כתב הגר"א ז"ל ... שהרי"א חבר ז"ל (בבאר יצחק שם) ביארם הפלא ופלא ... **סוד המדות שבאדם שהם כלולים מטוב ורע** בסוד עץ הדעת טוב ורע, כגון קנאה יש בו טוב לקנאות לכבודו וכמו בפינחס... וכן כעס לנקום ברשעים וכל בכל מדה... ששס"ה לא תעשה הם עצם הרע... ולכן הרחיקה אותם התורה לגמרי בכל זמן, משא"כ במדות שהם דבוקים בנפש בסוד עור האדם... **לא נזכרו בתורה** בפירוש בבחי' לא תעשה כי צריך להפכם לסטרא דטוב ...".
   2. מראי מקומות – קובץ ממרים (עמ' ל"ד), הקדמה לאבן שלמה (ד"ה והנה), מנחת נתן (קידושין סי' נ"א, הו"ד רמב"ן).
      1. שפתי חיים (מועדים ח"ב עמ' ע"ר) – "**תנאי ליציאת מצרים** ..."!
   3. **קשה: שמונה כמה מצוות של מידות**.
      1. לא תחמוד.
      2. לא תשנא.
      3. לא תלך רכיל.
      4. ואהבת לרעך.
      5. י"א גאוה – סוטה (דף ה.), סמ"ג (לאו ס"ד), סמ"ק (מצוה כ"ב), שע"ת (שער ג' סי' ל"ד), עי' רמב"ן (בפסוק), ח"ח (עשה ה').
2. איסור לפני עיור למידות.
   1. עי' ערך לפני עיור, לשיטות ומראי מקומות.
   2. **בכלליות**.
      1. אין איסור לפנ"ע במידות – זה השולחן (ח"ב סי' קנ"ו, ראיה מברכות דף נה:).
         1. ברכות (דף נה:) – "כי הא דרבא כי הוה חליש יומא קמא לא מגלי מכאן ואילך אמר ליה לשמעיה פוק אכריז רבא חלש מאן דרחים לי לבעי עלי רחמי ומאן דסני לי לחדי לי וכתיב בנפול אויבך אל תשמח ובכשלו אל יגל לבך פן יראה ה' ורע בעיניו והשיב מעליו אפו".
            1. י"ל, גוים או חילונים רשעים. ועוד, לתועלת.
      2. תורת רבי ישראל מסלנט (עמ' ע"ט אות י"ב) – "לגבי מידות אין משום ולפני עור לא תתן מכשל, ולכן אין להימנע מלכבד את חברו מחשש שמא יביאנו לידי גאוה".
         1. הגרשז"א זצ"ל (הליכות שלמה תפלה פרק כ"ג סעי' מ"ב, הע' קנ"ז) – "הרואה מלך ישראל חכם מברך שתי ברכות, שחלק מכחמתו ליראיו ושחלק מכבודו ליראיו, ואינו כוללם בברכה אחת. וכן נברך בראית פני משיח צדקנו בב"א. [וסיפר רבנו שהלך עם הגר' דוד בהר"ן לבקר את החזו"א (כשהיה בשכונת גבעת שאול בירושלם), ובירך הגר"ד בהר"ן על החזו"א ברוך שחלק מחכמתו ליראיו, והחזו"א חייך ולא אמר דבר. ופעם בלימוד הישיבה האריך בענין לפנ"ע, והזכיר את מה שאומרים בשם הגר"י סלנטר ז"ל שאין לפנ"ע במידות, והאריך לבאר הדברים, ואמר ששמע שבירכו לפני חכם אחד את הברכה ברוך 'שחלק מחכמתו ליראיו', וכולם ענו אמן, וכי יעלה על הדעת שהכשילו בלפנ"ע בגאוה, אלא אדרבה יודע אני בלי ספק שהלה הצטער בשעת מעשה, ואמר אוי למי שהבריות מתעין בו, והיה זה לו למורת רוח [ - ומסגנון הדברים היה נראה שבדידיה הוה עובדא]. ופעם כשהגיע רבנו לכינוס של מצוה וקמו כל העם לכבודו, נענה בשם הגרי"ח זוננפלד ז"ל שאמר, בעלי המוסר נתחבטו מאד כדת מה לעשות בכגון דא להנצל מן הגאות ח"ו, אבל לדידי אין כאן בית מיחוש לגאוה כלל, כי האם לכבוד חזותי ההדורה וכדו' קמים הם, הרי מפני היותי רב הם קמים, ונמצא שהנני מזכה אותם בכך במצות כבוד התורה".
         2. הגרח"ק זצ"ל (דרך שיחה ח"א עמ' שס"ט) - לשונו מובא לקמן.
      3. חקר בזה – מוסר אביך (הגריא"ה זצ"ל, בחלק בירורי מדות הנפש סי' ה', ע"ש בהשמטות).
   3. **גבי מידת כעס**.
      1. עי' ערך "כעס".