3 קרום שעלה מחמת מכה
קטגוריות: ש_ס / מא חולין / חולין - הרב רפאל בהגר_מ שמואלביץ / עניינים / טריפות

יום ועש"ק בשלח י"ד שבט תש"ע

א] דעת ראב"ן בעה"ע והרא"ה בבדה"ב לד:, דכל דהא דקרום שעלה מחמת מכה ל"מ, הוא רק בוושט ובריאה, אך בשאר אברים מהני.

ובחזו"א סימן ד' סק"י כתב, ז"ל, ובאמת גמ' ערוכה היא חולין נ"א א' במחט שנמצאת בביה"כ וקורט דם מבחוץ טריפה דאמרינן שנקב והבריא, דהא במקום ידוע יש בדיקה מבחוץ למחט, והי' נראה דלא ניקב קמן ומ"מ טריפה, הרי דגם בביה"כ לא מהני הבריא, אמנם ל"ק להרא"ה דמודה הרא"ה במחט שנקבה דלא מהני הבריא, דהא הרא"ה ביאר דכל שנטרפה פעם אחת לא מהני לה רפואה אלא זו שמוכנה בידי שמים לרפואה בלי השתדלות בנ"א לא נטרפה מעולם, ואין אנו בקיאין בדבר ומן הסתם כשאנו מוצאין נקב מחזקינן שאינו עתיד להתרפא, אבל כשראינו שנתרפא מחזקינן שלא נטרף מעולם שהיתה רפואתה מעותדת מראש, ולפ"ז בנקב ע"י מחט שאינה ראוי' לרפואה בשעה שהמחט מעבר לעבר כבר חלה עליה טריפות ואף אם תבריא אינה חוזרת להכשירה, ואפשר שלא תרפא ואף אם תבריא סופה לסתור, והלכך אין לנו שום סניף להקל מדברי הרא"ה אף במקום דיש צדדין להקל, ואצ"ל במקום דליכא שאר צדדין דלא שבקינן רש"י ותו' והרשב"א וש"פ להקל באיסור דאוריתא, אף אם היתה כן דעת הרא"ה, עכ"ל.

וצע"ג, שהרי להדיא מדמה הרא"ה בבדה"ב שם כל שיש לו רפואה בידי שמים לכל שיש לו רפואה בידי אדם שאינו טריפה, ואך דבדבר שיש לו רפואה בידי שמים כיון שיש נקב שא"א שתעלה לו רפואה, לא שרינן אלא כשנתרפא לבסוף, עיי"ש, וכיון דמדמי לה לגוונא שיש לו רפואה בידי אדם ע"י סממנים דל"ה טריפה, א"כ מ"ט נימא דנקב שאין לו רפואה כ"ז שהמחט בתוכו, אינו חוזר להכשרו, הרי הגם דאין לו רפואה במצב הזה, לא גרע מהיכא שיש לו רפואה ע"י סממנים דל"ה טריפה.

ובאמת בחי' הרא"ה בדמ"ג: ובדמ"ח: מפורש, דכל הא דבישב לו קוץ בוושט חיישי' שמא הבריא, ולא שרינן מכח שעלה עליו קרום, הוא רק משום שקרום שעלה מחמת מכה בוושט אינו קרום, והרי להדיא דבשאר אברים כה"ג ל"ה טריפה, הגם שניקב ע"י קוץ ובעוד הקוץ בנקב ל"ה לו רפואה.

ב] והנה במשה"ק החזו"א ממש"א דאם נמצא קורט דם מבחוץ טריפה, אף שעלה קרום, עי' ביד יהודה סימן מ"א סקי"ד וסימן ? שכתב, דממה שלא הביאו הרי"ף והרמב"ם לדין זה דאף בנמצאת המחט מצד א', כל שיש קורט דם מבחוץ טריפה, נ' דמפרשי דאתכי לא בדק רבי אם יש נקב מבחוץ, וכיון שמצא קורט דם מבחוץ, אמר דודאי יש נקב, אך אה"נ אם לא נמצא נקב מבחוץ ל"ה טריפה, ועיי"ש שהביא מד' הכל בו, די"א דאף בנמצא מצד א' אם יש קורט דם מבחוץ טריפה, והרי דאין דין זה מוסכם, ולפ"ז ניחא ד' הרא"ה, עכ"ד, ועד"ז י"ל, דמפרשי כמש"כ הרשב"א בח"א סימן ? בדעת השואל שם, דמפרש דאיירי בשנמצא נקב מבחוץ, ואפ"ה אם ל"ה קורט דם מבחוץ תלינן שנעשה הנקב אחר שחיטה, ומש"א רבי אם אין מכה קורט דם מנין, היינו דאם אין מכה מחיים קורט דם מנין, ויש לסייע לזה מד' הרא"ה בפסקיו שג"כ לא הזכיר לדין זה, אך בד' בעה"ע אי"ז מתישב כ"כ, שהרי בעה"ע הזכיר בדבריו לדין זה, עיי"ש.

ג] אך אכתי קשיא, מהא דפריך בדמ"ט. מהא דתנן מחט שנמצאת בעובי בית הכוסות מצד אחד כשרה משני צדדין טרפה, ולא אמרינן ליחזי אי קופא לבר אי קופא לגיו, עכ"ל, ומאי פריך, הרי אף אם קופא לבר ובע"כ שבא מבחוץ, מ"מ כיון שהעלה קרום ל"ה טריפה.

ומצאתי בעזה"י בחי' הרא"ה שם שרמז ליישב לזה, ז"ל, ומאי שנא וכו' ולא אמרינן כיון דקופא לבר וכו' נקובי נקיב ועיל מאבראי וכו' ושניהם נקובין, "ולא נסמוך אבדיקת העין אפי' בחד אבר כיון שיש ראי' זו לאיסור שאין העוקץ נוקב", עכ"ל, וכ"ה בפסקיו דין מ"ח, ז"ל, ואין חוששין לומר וכו' ובידוע שניהם ניקבו, ואין סומכין על עין במקום ראי' מוכחת לאיסור, עכ"ל.

והרי להדיא דמפרש, דהא דפריך דמ"ט שרינן בקופא לבר, היינו דאם הוי זה ראי' מוכחת שבאה המחט מבחוץ, ל"ה סומכין על ראיית העין, והיינו תולים שעדין יש שם נקב, וברור דהוצרך לזה לטעמי' דקרום שעלה מחמת מכה בשאר אברים מהני.

ולפ"ז הרי דה"נ מתפרש הא דמטרפינן במחט שנמצאת מצד א' אם יש קורט דם מבחוץ, דכיון דאם אין מכה קורט דם מנין, והוי זה ראי' מוכחת שניקב עד לבחוץ, אנו תולים שעדין יש שם נקב, ואין סומכין על ראיית העין, וז"ב.

ומצאתי שכ"ה להדיא בארחות חיים הל' טריפות דין ה', ז"ל, וי"א שאפילו לא נקב נקב מפולש אלא נמצאת קורט דם נגד הנקב מבחוץ טרפה שהדבר מוכיח שהנקב מפולש ואע"פ שאינו ניכר, עכ"ל, וכ"ה בכל בו סימן ק"א, והרי להדיא דהא דאסרינן, אי"ז משום שחוששין שמא ניקב והעלה קרום, אלא משום שחוששין שניקב נקב שאינו ניכר, ועי' יד יהודה סימן מ"א סקי"ד שכתב עמד ע"ד הכל בו, וכתב דס"ל דאין חוששין שמא נתרפא, אלא שמא יש נקב מפולש שאינו ניכר למראית העין, ותמיהני שלא השגיח שעפי"ז מיושבים ד' בעה"ע והרא"ה דס"ל דקרום שעלה בשאר אברים מהני, והאמנם בדעת הארחות חיים והכל בו אין לפרש דהוצרכו לפרש כן, משום דס"ל כדעה זו דקרום שעלה בשאר אברים מועיל, שהרי להדיא כתב הארחות חיים דין ג' והכל בו שם דגם בשאר אברים ל"מ קרום שעלה מחמת מכה.