סי_ כד
קטגוריות: שו_ע / אבן העזר / אבן העזר - דור המלקטים

**אין ישראל חשודים על הרביעה ועל הזכר**

אבן העזר סימן כ"ד

1. משכב זכר.
2. בהמה.
3. משכב זכר.
   1. המקור להתיר.
      1. אבי עזרי (איסורי ביאה פרק כ"ב הל' י"ב) – "ולא משום החשש דשמא יבא עלי', אלא כל ששייך ביאה בה אסרה התורה ביחוד מהקרא כי יסיתך אחיך בן אמך, דבן מתייחד עם אמו ואין מתייחד עם כל העריות שבתורה, ומה שמתייחד עם זכר ועם בהמה הוא משום דלא נחשדו ישראל על משכב זכר ובהמה, ולכן אין ללמוד איסור יחוד מהקרא כי אחיך בן אמך, דבעינן שיהא דומיא דשם שיהי' נחשדו, אבל בשאר עריות שנחשדו שפיר ילפינן איסור מהקרא".
   2. **המחמיר**.
      1. מחזי כיוהרא.
         1. יש"ש (קידושין פרק ד' סי' כ"ג) – "ומותר לכתחלה לייחד עם הבהמה, ולשכוב עם הזכר בקירוב בשר, והמחמיר בזה מחזי כיוהרא".
      2. המחמיר תע"ב.
         1. קיצור פסקי הרא"ש (קידושין פרק ד' סי' כ"ד) – "מתיחד אדם עם אחותו לפי שעה ודר אפי' בקבע עם אמו והמחמיר שלא להתיחד עם שום ערוה, אפילו עם בהמה, תבוא עליו ברכה".
         2. מחבר (סעי' א'), לבוש (סעי' א'), חכ"א (כלל קכ"ו סעי' י"ד, לשונו מובא לקמן), ערה"ש (סעי' ו'), פוסקים – "לא נחשדו ישראל על משכב זכר ועל הבהמה, לפיכך אין איסור להתייחד עמהן, ואם נתרחק אפילו מיחוד זכר ובהמה, **הרי זה משובח**".
         3. יוסף אומץ (סי' כ"ו) – "מהרש"ל ... עכ"ל. ואיברא דהכי משמע בסמ"ג סוף לאוין קכ"ו ויש לדחות כאשר יראה המעיין. ועוד דנעלם מהגאון מהרש"ל מ"ש בקצור פסקי הרא"ש וז"ל והמחמיר שלא להתיחד עם שום ערוה אפילו עם בהמה תע"ב עכ"ל. ואלו היה רואה זה לא היה מפרש בפשיטות דברי הרא"ש כמו שפירשם וגזר אומר דהמחמיר בבהמה הוא יוהרא. ועוד תימא על מהרש"ל ז"ל דלא זכר מ"ש הרמב"ם פכ"ב דא"ב והטור א"ה סימן כ"ד דהמחמיר שלא להתיחד עם בהמה וזכור הרי זה משובח אף דלא נחשדו וכו' ע"ש. ולא עוד אלא דפשט לשון הרא"ש שכתב וז"ל ואע"ג דכל הני אמוראי דבסמוך מחמרי אפילו בבהמה איכא למימר דמחמירין על עצמם היו והמחמיר תע"ב עכ"ל. והביאו מהרש"ל ופשטן של דברים דמ"ש והמחמיר קאי נמי על הבהמה כמו שהיו מחמירים האמוראים. וכן משמע מדברי רבינו ירוחם נתיב כ"ג ח"א עיין בדבריו. ואין לומר דמה שכתב מהרש"ל הוא על דורנו שהוא יוהרא וכדדייק לומר האידנא דא"כ אמאי פירש דברי הרא"ש על העריות ועוד דמנ"ל לחלק".
   3. **רבו הפריצים**.
      1. יש להתרחק מלהתיחד עם הזכר.
         1. מחבר (סעי' א') – "ובדורות הללו שרבו הפריצים, יש להתרחק מלהתייחד עם הזכר".
         2. לבוש (סעי' א') – "ובדורות הללו שרבו הפריצים יש להתרחק מלהתייחד עם הזכר".
         3. חכ"א (כלל קכ"ו סעי' י"ד) – "לא נחשדו ישראל על משכב זכור ועל הבהמה לפיכך אין איסור להתיחד עמהן ואם נתרחק אפילו מיחוד זכור ובהמה הרי זה משובח **ומכל מקום במדינה** שרבו הפריצים יש להתרחק מלהתיחד עם הזכר".
         4. מסגרת השלחן (סי' קנ"ב ס"ק י"א).
         5. ואין למו מכשול (ח"ח יחוד פרק ט"ז סעי' א').
      2. מראי מקומות.
         1. חלקת מחוקק (ס"ק א'), בית שמואל (ס"ק א'), ערה"ש (סעי' ו') – "בב"ח כ' דהרב כתב זה לפי מדינתו שהיו פרוצים בעבירה זו, **אבל במדינתינו** א"צ להתרחק מדינא רק ממדת חסידות".
   4. **איש שנכשל במשכב זכר**.
      1. אסור לו להתייחד עם זכרים.
         1. גן נעון (פרק א' סעי' ט"ו) – "איש שנכשל במשכב זכר אע"פ שעשה תשובה שלמה, אסור לו להתייחד עם זכרים. ונראה שהוא הדין לאדם שנכשל בעבר במשכב בהמה שאסור לו להתיחד עם בהמה".
         2. אדרת תפארת (ח"ו סי' קי"ב ).
         3. אבני דרך (ח"י סי' קמ"ב) – "אולם אדם אשר אומר בפירוש שהוא חוטא בדבר זה של משכב זכור ר"ל (ואינו בוש מזה), אסור לאיש להתייחד עמו".
4. בהמה.