מראי_מקומות_שכג
קטגוריות: שו_ע / אורח חיים / הלכות שבת - הרב יהושע ננקינסקי

**סי' שכג**

★איסור מדידה נאמר גם בסימן שו [ז] והותר לדבר מצוה.

וסיבת האיסור משום "עובדין דחול".

ונאסר גם לא למטרת מקח וממכר, ושלוקח מן החנווני לצורך שבת [ולכן הותר איסור מקח] בכ"ז נאסר מידה.

וע"ע [תקד-ד] דהותר למדוד תבלין ביו"ט "בשביל שלא יקדיח תבשילו".

וע"ש במשנ"ב [כב] דאם גם בחול דרכו לא למדוד ונותן רק באומד ה"ה ביו"ט נאסר [דהיינו איסור שקילה ומדידה גם לא לצורך משא ומתן בכ"ז נאסר עובדין דחול].

וכן הוא [תקו-א] שאסור למדוד קמח ביו"ט לצורך לישת פת, ועי"ש במשנ"ב [א] "דכיון דלא צורך פת הוא ולא יתקלקל אם לא ימדוד לא התירו חכמים **דנראה כמודד למכר".**

ועי"ש במשנ"ב [ג] דאם מוסיף או פוחת מעט מותר למדוד. וכן הוא ברמ"א אצלנו.

וע"ע במשנ"ב [תק-ח] "כתבו האחרונים **דאפילו אינו מדקדק במשקל כל כך רק פוחת מעט או מוסיף גם כן אסור**".

וצ"ע מ"ש.

וע"ע במג"א [תק-ד] "אסור לשקול אפי' אינו מדקדק רק פוחת מעט או מוסיף מעט אסור, אע"ג דבמדה שרי כמ"ש ס' שכג שאני התם דאינו נראה כמודד רק כשופך לכלי **אבל במשקל בכל ענין אסור.**

★לצורך מצוה הותר למדוד [שו-ז] ועי"ש דה"ה לצורך חולה.

ויל"ע גבי מד חום עם כספית האם מוגדר מדידה, וא"כ יהיה מותר רק לצורך חולה, או דכלל לא נאסר.

★יל"ע האם מותר השימוש בברזים דידן שכאשר פותח את הברז המים שעוברים נמדדים [והרי מעונין במדידה זו דאין ברצונו לגנוב משכניו או מתאגיד המים].

ובשלמא מה **שנצרך לשבת** יש לומר דשרי כדבר מצוה.

ולפ"ז כל פתיחת ברז לא לצורך שבת ברמה שמוגדר דבר מצוה יאסר. וכן יל"ע כשיכול לעשות את זה במוצ"ש האם מותר בשבת.

★במשנ"ב [כ] "דהא אסור להסתכל באותו כתב שכתב בו סכום המעות דהוי שטרי הדיוטות וכו' דאסור לקרוא בפתקים האלו".

וע"ע [שז-ו] ויש לחלק.

★ע"ע במשנ"ב הנ"ל "וגבאי צדקה **אפשר** דמותרים דהוי חפצי שמים".

וע"ע [שז-מז] גבי שמש שהתיר לקרוא מתוך הכתב דחשיב דבר מצוה.

★משנ"ב [כא] לא יביאם, ליתן שלושה וארבעה כדים בתוך הקופה.

וע"ע במשנ"ב [תקו-כח] "דאפי' אם ירצה ליתן בתוך הסל רק **שנים** ג"כ אסור דהוי עובדא דחול", וע"ע בשעה"צ [כט].

★עי' ברמ"א [תקו-ח] "ודוקא כשמוליכן ממקום למקום אבל מזוית לזוית או מבית לחצר שרי בכל ענין".

ובמשנ"ב הכא [ס"ק כה] דפסק כי"א הכא.

ויל"ע בביתו שצריך לארבעה כדים ויכול לקחת בהליכה אחת שנים שנים האם נאסר לקחת ארבעה בב"א או שצריך לקחת שנים שנים [והכא מירי שאינו נצרך להוסיף בהילוך ולכן יש להסתפק דאם מוסיף בהילוך הרמ"א הנ"ל פסק שעדיף למעט בהילוך].

**ס"ו**

★מדיחין כלים לצורך היום, ובמשנ"ב "אפילו עשר כוסות ואינו צריך אלא לאחת רשאי להדיח כולן וכו'".

ויל"ע שיש לו הרבה כלים והשתמש במעט הכלים בליל שבת האם שרי לרחוץ או שנצרך להוציא את הנשאר, ורק כשהותר לרחוץ אחד הותר הכל, אבל כאן אין סיבה להתיר לרחוץ.

★"ואם יודע שלא יצטרך עוד לאלו הכלים אסור להדיחן משום טרח".

יל"ע בכלי שאם לא ירחצנו ידבק המאכל כגון שיירי טשולנט האם שרי לרחצם.

ויש שהתירו לרחצו או להשרותו במים, משום דכל פעולה שעושה לצורך שימור מצב קיים שרי.

ומה"ט מותר להחזיר את הלולב לתוך המים דלא נחשב מכין לצורך חול אלא משמר את המצב כעת, ולכן מותר להחזיר חלב למקרר [בשביל שלא יתקלקל] למרות שלא נצרך לו בשבת.

וי"ל דעד כאן לא שרי אלא שנחשב שעושה לצורך עכשיו דהיינו לא מיקרי שמכין למחר אלא בשביל שלא יתקלקל ויפסד מה שיש לו וא"כ שפיר מכין לעכשיו.

משא"כ בסיר טשולנט שמשרה במים בשביל שלא יצטרך לעבוד קשה במוצ"ש, דהיינו כל הפעולה היא רק להקל במוצ"ש, וא"כ שפיר נחשב מכין ויאסר.

★יל"ע אי שרי הכנה משבת לשבת כגון לרחוץ בשבת כלי הנצרך לשבת הבאה.

והביאו מתוספתא [סו"פ יג] "דאין מדיחין כלים משבת זו לשבת אחרת".

וע"ע בר"ח שבת [קיג:] לענין קיפול בגדים שמתיר משבת לשבת, ויל"ע.

★במשנ"ב [לז] ע"ע לקמן בביה"ל [תצח-ט ד"ה יכול לחקור].