סי_ פט - איסור והיתר קודם תפילה
קטגוריות: שו_ע / אורח חיים / אורח חיים - דור המלקטים

**איסור והיתר קודם תפילת שחרית**

סימן פ"ט

1. שינה.
2. שלום - סעיף ב'.
3. לילך לדרך - סעיף ג'.
4. עוסק בצרכיו.
5. אכילה, שתיה (סעיף ג' סעיף ה').
6. תורה - סעיף ו'.
7. שינה.
   1. **מקור**.
      1. גמרא (ברכות דף ד:) – "והא דקא אמרי עד חצות - כדי להרחיק את האדם מן העבירה. כדתניא: חכמים עשו סייג לדבריהם, כדי שלא יהא אדם בא מן השדה בערב ואומר: אלך לביתי ואוכל קימעא ואשתה קימעא ואישן קימעא, ואחר כך אקרא קריאת שמע ואתפלל. וחוטפתו שינה ונמצא ישן כל הלילה".
      2. מראי מקומות – רשב"א (שם דף ט.), טור (סי' רל"ה), מ"ב (שם ס"ק י"ז).
   2. **אם ניעור כל הלילה**.
      1. מחמיר – בנין עולם (ח"א סי' א'), התעוררות התשובה (סי' פ"ב), סידור אשי ישראל (עפ"ד הגר"א לפני ברכת קר"ש דיני תפילה אות ד' וה'), שבט הלוי (ח"י סי' מ"ט, "על אלו שנעורים כל הלילה כעין דנעורים בליל שבועות והולכים לישן אחרי עלות השחר כדי להתפלל אח"כ במתינות ומיושב טפי, אלא שנתעורר דאיך מותר כזה דפשוט דאסור לישן קודם התפלה וכמבואר פ"ק דברכות בענין בא מן השדה, ושלח לי העתקת שו"ת בנין עולם סי' א' שג"כ נתעורר בזה וכן בס' התעוררות התשובה ובסידור הגר"א"), לקט הקמח החדש (ס"ק ס"ו\*), אבני ישפה (פרק ז' ס"ג), מבקשי תורה (סי' ק"ע פרק א' ד"ה כתב), אשי ישראל (פרק י"ג סעי' ל"א), שיח תפילה (עמ' תש"ג), דיני הניעור כל הלילה (פרק ג' סעי' י"א).
   3. **הניעור משנתו לאחר שעלה עה"ש**.
      1. מחמיר.
         1. מהריל דיסקין זצ"ל (סידור אשי ישראל עפ"ד הגר"א לפני ברכת קר"ש דיני תפילה אות ד', אות ה').
         2. הגר"ש סלנט זצ"ל (אבני ישפה פרק ז' הע' ז', שיח תפילה עמ' תש"ג).
         3. הגר"א ברוך זצ"ל (תשובות והנהגות ח"ב סי' נ"ב) – "ושמעתי מפי הגה"צ רבי מאיר חדש זצ"ל שהגאון רבי אליהו ברוך זצ"ל ממיר אמר על עצמו שזכה למה שזכה רק מפני שהעלה הלכה למעשה שאסור לישון אחרי עמוד השחר עד שמתפלל, ולכן קם מוקדם מאד ולא הלך עוד פעם לישון רק עסק בתורה בהתמדה נפלאה עד שהתפלל שלפי דעתו אסור לחזור ולישון".
         4. עי' תשובות והנהגות (ח"ב סי' נ"ב) – "אם קם אחרי עמוד השחר ורוצה לחזור ולישון, אם זמן שינתו קבוע, באופן שאינו מאחר לעולם עד סוף זמן ק"ש, לא נהגו לחשוש, אבל ראוי להוסיף שעון מעורר שמועיל כה"ג כמו אחר שמזכיר אותו, ואם עלול לישון חייב מדינא להעמיד שומר או עכ"פ שעון מעורר וכמ"ש, שבלא זה אסור לו לילך לישון".
      2. מיקל.
         1. חזו"א (דינים והנהגות פרק ד' סעי' י"ג) – "המתעורר לפנות בוקר אחר שהגיע זמן ק"ש, ועדיין חפץ להמשיך לישון, אמר דרשאי".
         2. הגריש"א זצ"ל (פניני תפילה עמ' נ"ה) - לשונו מובא לקמן.
         3. חוט שני (שבת ח"א עמ' רי"ג) - לשונו מובא לקמן.
         4. ***הגרח"ק זצ"ל (דעת נוטה, הל' תפלה תשובה י"א) – "המנהג להקל".***
         5. הגר"י זילברשטיין שליט"א (מוריה תש"ס רס"ה עמ' ס"ד) – "כשאדם התעורר בבוקר לאחר עלות השחר, כגון ע"י ילד שהעירו, האם מותר לו להמשיך ולישון או לאו. הנה ראיתי בסדור הגר"א שאוסר להמשיך לישון, אך אין זה מתקבל על הדעת, משום שכיון שלא התעורר ע"מ לקום אלא הוא באמצע השינה, וכמו לגבי סוכה אם הלך לישון חוץ לסוכה מפני הגשמים אי"צ לחזור כשהוא באמצע השינה וה"נ לא שנא".
         6. חיי היומיומי (ארטסקרול, עמ' קס"ד).
      3. מראי מקומות – דיני הניעור כל הלילה (פרק ג' הע' כ"ז), מבקשי תורה (סי' ק"ע פרק א' ד"ה אבל), נקיות וכבוד בתפילה (פרק י' סעי' ל"ה).
   4. **הניעור משנתו ללעשות צרכיו**.
      1. מחמיר.
         1. חוט שני (שבת ח"א עמ' רי"ג) – "המשכים באשמרות הבוקר כגון לעשיית צרכיו וכדו', אם כבר הגיע זמן עלות השחר, אסור לו לילך לישן עד זמן הקבוע לו להתפלל, דכיון שהגיע זמן זה מוטל עליו החיוב להתפלל ולא לעסוק בענינים אחרים [כמבואר בשו"ע או"ח סי' פ"ט]. ואמנם אם הוא רק התעורר משנתו ועדיין נשאר שוכב במטתו הרי זה נחשב כהמשך שנתו ומותר לו להמשיך לישן עד זמן תפילתו. ואמנם מי שמכיר בעצמו שאם יתפלל בשעה זו לא תהיה דעתו מיושבת עליו מחמת עייפתו אין לו להתפלל אז, וכמ"ש ברמב"ם [פ"ד מהל' תפלה הל' ט"ו] וז"ל, מצא דעתו משובשת ולבו טרוד אסור לו להתפלל עד שתתיישב דעתו, לפיכך הבא מן הדרך והוא עיף או מיצר אסור לו להתפלל עד שתתיישב דעתו וכו' ע"כ. לפיכך מי שבמצב זה מותר להמשיך לישן עד זמן תפילתו. ומעשה באחד מגדולי ראשי הישיבות בחו"ל שאמר שבצירותו שמע מהגאון ר' ישראל סלנטר זצוק"ל את הדין הנ"ל, ומאז היה רגיל להתעורר משנתו באשמורת הבוקר והתגבר כארי ללמוד עד זמן תפילתו הקבוע ולא המשיך לישן וכנ"ל, והוסיף שמפני זה זכה למה זכה. ואפשר שאם קורא קר"ש לאחר עלות השחר מהני שיחזור לישון וישכים שוב להתפלל שחרית בזמנה, וצ"ע".
      2. מיקל.
         1. הגריש"א זצ"ל (פניני תפילה עמ' נ"ה) – "וקם לעשות צרכיו ... מותר. זה נקרא אמצע השינה".
         2. נקיות וכבוד בתפילה (פרק י' הע' נ"א).
         3. חיי היומיומי (ארטסקרול, עמ' קס"ד).
      3. מראי מקומות – אבני ישפה (פרק ז' סוף ס"ג).
         1. אור לציון (ח"ב פרק ט"ו סוף הע' א') – "ולענין לישן לפני תפילת מנחה, נראה שאם רגיל לישן הרבה, יש לחוש שמא ישן עד שיעבור זמן מנחה, אבל אם אינו רגיל לישן הרבה אין צריך לחוש, ויכול לישן קודם מנחה. ולא דמי להא דאיתא בברכות ד' ע"ב, שלא יהא אדם בא מן השדה בערב ואומר אלך לביתי ואוכל קימעא ואשתה קימעא ואישן קימעא ואח"כ אקרא ק"ש ואתפלל, וחוטפתו שינה ונמצא ישן כל הלילה, דשם איירי בלילה, שהוא ומן שכיבה, ויש יותר חשש שישן עד שיעבור זמן תפילה, אבל ביום שאין רגילות לישן הרבה, מותר לישן קודם שיתפלל כל שמכיר בעצמו שאינו ישן הרבה".
         2. הגריש"א זצ"ל (פניני תפילה עמ' נ"ה) – "קם לטפל בילדיו ... האם מותר לחזור ולישון אם יעמיד שעון מעורר. ת: כן. שימיד שעון מעורר. ש: כלומר שזה נחשב המשך השינה, ולכן מותר. ת: כן".
         3. תשובות והנהגות (ח"ב סוף סי' נ"ב) – "וגם עדיין צ"ב כשקם לאחר עה"ש לעשות צרכיו ושוב נכנס למטה לישון עוד, אם גם בזה נקרא התחיל בהיתר שאינו פוסק".
   5. **שומר מועיל** – בנין עולם (ח"א סי' א'), שבט הלוי (ח"י סי' מ"ט, "דהעצה לכתחלה בודאי ע"פ מש"כ הרמ"א או"ח סי' רל"ב דאם קוראים לבית הכנסת דמותר אפי' סעודה סמוך למנחה קטנה, ה"נ במוסר שינתו לאחרים כמש"כ בתשובת בנין עולם הנ"ל, וצ"ל דאע"ג דלענין סעודה גדולה לא מהני עצה זאת, וא"כ מכ"ש לענין שינה דהוא משתקע בשינה, מכ"מ י"ל דוקא קריאה לביהכ"נ דלא מסר זה באופן פרטי לעצמו אבל אם העמיד שומר לעצמו יראה דמועיל גם בשינה גדולה"), שיח התפילה (עמ' תר"כ, ריש עמ' תש"ד, עמ' תרצ"ב), דיני הניעור כל הלילה (פרק ג' סעי' י"א הע' כ"ה), [ערה"ש (סי' רל"ב סעי' י"ז)], לקט הקמח החדש (ס"ק ס"ו\*), אשי ישראל (פרק י"ג סעי' ל"א), סידור אשי ישראל (עפ"ד הגר"א לפני ברכת קר"ש דיני תפילה אות ד'), תשובות והנהגות (ח"ב סי' נ"ב ד"ה ולפי, לשונו מובא לעיל), חיי היומיומי (ארטסקרול, עמ' קס"ד).
   6. **שעון מצלצל להיות שומר**.
      1. לא מועיל – חוט שני (שבת ח"א עמ' רט"ו), [מ"ב (ס"ק ל"ד, סי' רל"ה ס"ק י"ז)].
      2. בשינה לא מועיל – הליכות שלמה (תפילה פרק ב' סעי' י"ב), שבות יצחק (ח"ב עמ' רפ"ז).
      3. בשינה מועיל – נקיות וכבוד בתפילה (פרק י' הע' ע"א), לקח הקמח החדש (ס"ק ס"ו\*), תשובות והנהגות (ח"ב סי' נ"ב ד"ה ולפי), חיי היומיומי (ארטסקרול, עמ' קס"ד).
      4. מראי מקומות – ***הגרח"ק זצ"ל (דעת נוטה, הל' תפלה תשובה י"ג, "י"א דמהני").***
   7. **אין דעתו מיושבת עליו מחמת עייפותו**.
      1. חוט שני (שבת ח"א עמ' רי"ג) - לשונו מובא לעיל.
      2. שבט הלוי (ח"י סי' מ"ט) – "מהרגיל שראיתי דבדבר גדול כזאת שנעשה בצבור וכולם נעורים וכולם צריכים להתועד שוב בשעת תפלה רק מיעוט דלא שכיח שיאחרו עי"ז תפלה הנ"ל, וכיון דאם יתפללו אחרי שניעורו כל הלילה רובם ככולם אין תפלתם תפלה כלל כי השינה מתגברת עליהם לדלג ושלא לכוון וגם חוטפים ורודפים (ומבטלים הפיוטים), ועכשיו במאוחר מתפללים במתינות ובכוונה רצוי', אלו היתה שאלה כזאת באת לפנינו מה עדיף, ספק הרגיל של לא התפלל כלל, וספק קטן דילמא יאחר ע"י שינה מכ"מ רובם ככולם לא מאחרים הי' בודאי דעת תורה מחייב ג"כ לדחות ספק התפלה של עכשיו כלל, לפני ספק איסור שינה לפני התפלה. זה הנראה לענ"ד היות שגם אני ראיתי גדולים וטובים שעשו זה, אעפ"י שמצוה גמורה לחפש דרך של שומר וכה"ג".
8. שלום - סעיף ב'.
   1. **מקור**.
      1. ברכות (דף יד.) – "אמר רב: כל הנותן שלום לחבירו קודם שיתפלל - כאילו עשאו במה, שנאמר: חדלו לכם מן האדם אשר נשמה באפו כי במה נחשב הוא, אל תקרי במה אלא במה. ושמואל אמר: במה חשבתו לזה ולא לאלוה. מתיב רב ששת: בפרקים - שואל מפני הכבוד ומשיב! תרגמה רבי אבא: במשכים לפתחו".
      2. שמו של הקב"ה, ומותר לומר צפרא דמרי טוב – רבינו יונה.
   2. **גדר**.
      1. ג' מדרגות.
         1. אם לקבל פניו, כל לשון אסור. אפילו בביה"כ, אפילו רבו.
         2. הולך לעסק, צריך לשנות.
         3. פוגע, נכון להחמיר לשנות.
      2. מותר.
         1. להשיב.
         2. מותר לגרום.
   3. **נתינת יד**.
      1. מחמיר – חיי היומיומי (ארטסקרול, עמ' קמ"ד).
      2. מראי מקומות – לקט הקמח החדש (ס"ק כ"ב), נקיות וכבוד בתפילה (עמ' קע"ח אות צ"ו), ס' ובלכתך בדרך (פרק א' הע' י"ד).
   4. **Hello** – אמת ליעקב (סי' פ"ט הע' ק"י).
      1. אג"מ (דברי חכמים או"ח אות מ"ו) – "בשו"ע אי' דאסור ליתן שלום לחבירו קודם התפלה מה בדבר 'בוקר טוב' או 'גוט שבת' הנהוג אצלינו לומר. תשובה: א' שמע מהגרמ"פ שכל האיסור הוא רק באמירת 'שלום עליכם' אך שאר ברכות השגורות אין בהם איסור".
      2. הגרח"ק ***זצ"ל*** (גם אני אודך בעניינים שונים ח"ב אות נ"ט) – "שאלה: בשו"ע או"ח (סימן פ"ט סעיף ב') כתב, כיון שהגיע זמן תפילה אסור לאדם להקדים לפתח חבית ליתן לו שלום משום דשמו של הקב"ה שלום, ע"כ. האם מותר לומר לחבירו לפני התפילה, מה שלומך, או לא. תשובה: אין ראוי".
   5. **גוט שבת**.
      1. וישמע משה (פר' שמיני תשפ"ב אות ו') – "שאלה: כתב השו"ע סימן פט ס”ב שאסור לומר לחבירו שלום קודם התפילה משום ששלום הוא שמו של הקב"ה ואין ראוי להזכירו על האדם ולכבדו קודם שמכבד להקב"ה. אולם לומר 'בוקר טוב' [גוט מארגען] מותר לומר כשפוגש את חבירו ברחוב, אולם ללכת אצל חבירו כדי להקביל פניו באמירת בוקר טוב אסור. ויש להסתפק האם אמירת שבת שלום [גוט שבת] נחשבת כמו אמירת בוקר טוב, או שעדיפה ממנה ומותר אפילו להקביל פני חבירו עבור זה.
         1. תשובה: הגאונים רבי נפתלי נוסבוים ורבי מנדל שפרן שליט"א השוו אמירת שבת שלום לאמירת בוקר טוב, ואסור להקביל פני חבירו עבור זה. ואילו הגאון רבי שמאי גרוס שליט"א טען שאמירת שבת שלום עדיפה, משום שבאמירת שבת שלום מכבד את השבת ומקדש אותה, וידועים דברי רעק”א בסימן תרעא שבאמירת שבת שלום [גוט שבת] מקיימים קידוש היום מדאורייתא, ולכן יכול הבעל להוציא את אשתו בקידוש אף אם נשים אינם בכלל ערבות, ואף אם הוא התפלל ערבית והיא לא התפללה, דמכל מקום גם היא יצאה ידי חובת קידוש דאורייתא באמירת גוט שבת. ועיין עוד בבני יששכר בתחילת דבריו על קדושת שבת, שכתב שאין לומר גוט שבת בבית המרחץ משום ששבת הוא שמו של הקב”ה. [ומכל מקום אין זה דומה לאמירת שלום שאסורה לפני התפילה אפילו פגע בו באקראי, דשם הוא קורא לחבירו בשמו של הקב”ה ומברכו בשלום, אבל כאן אינו קורא לחבירו בשם שבת, וא”כ אדרבה יש בזה כבוד שבת]. וכן הסכים הגאון הגדול רבי חיים קניבסקי זצ”ל שאמירת גוט שבת אינה נחשבת כאמירת בוקר טוב".
   6. **מוצא חבירו בשוק, מדבר בלשון שינוי** – שלמת חיים (סי' קי"ב), לקט הקמח החדש (ס"ק ל"ב), תשובות והנהגות (ח"א סי' ע"א), ובלכתך בדרך (פרק א' הע' י"ג), תפילה כהלכתה (פרק ו' הע' ג'), ועי' קיצור שו"ע (סי' ח' סעי' ה'), חיי היומיומי (ארטסקרול, עמ' קמ"ה).
   7. **אביו או רבו** (מ"ב ס"ק י') אם יש חשש זלזול – שבות יעקב (ח"ב סי' כ"ב), רבבות אפרים (ח"א סי' ס"ג ד"ה וראיתי), עינים למשפט (ברכות דף יד. אות ד' ד"ה והנה), שיח התפילה (עמ' תרל"א אות א'), לקט הקמח החדש (ס"ק כ"ב), בצל החכמה (ח"ה סי' ע', "העולה להלכה: א) אביו ואמו עומדים לצאת לדרך רחוקה בבוקר השכם וכבר הגיע זמן תפלה, מותר לבניהם שלא התפללו עדיין לילך לביתם להפרד מהם ולברכם בברכת צאתכם לשלום, או סעו לחיים ולשלום (אות א' ב'). - ב) ולא רק היכי שאם יקדים הבן להתפלל יצאו או"א בינתיים לדרך ולא יהי' לו שוב אפשרות להפרד מהם, אלא גם באפשר להבן להתפלל ביחיד או בצבור שאינו נוח לו קודם שילך לבית או"א, מותר לו לילך לביתם להפרד קודם שיתפלל, ויתפלל אח"כ בצבור הנוח לו (אות ג'). - ג) דוקא מלת שלו' הוי שמו של הקב"ה, אבל לא מלת "לשלום" או "בשלום" שדינם כדין צפרא טבא וכה"ג (אות ד - ח). - ד) איסור שאילת שלום לאבל, כולל שאילת שלום בכל לשון, אפי' צפרא טבא וכה"ג (אות י' י"א). - ה) אחר כלות ז' ימי אבל נוהגין לשאול בשלום האבל בשאילת שלום הנהוג בזמנינו, דהיינו לומר לו צפרא טבא, ערב טוב כה"ג (אות י"ד). - ו) לפי מנהגנו זה, מותר גם לומר לאבל אחר ז' ימי אבלו, לך לשלום, צאתך לשלום, סע לחיים ולשלום וכה"ג (אות ט"ו). - ז) אביו או אמו מגיעים לעירו באוירון או ברכבת, מותר לו לצאת לקבל פניהם ולברכם לשלום, אעפ"י שכבר הגיע זמן תפלת שחרית והוא לא התפלל עדיין (אות ט"ז)"), חיי היומיומי (ארטסקרול, עמ' קמ"ו).
   8. **גדר לדבר על הטלפון לאחר**.
      1. פגישה – אז נדברו (חי"ד סי' ל"ד, "באיסור השכמה לפתח חבירו לפני התפלה שידידי נשאל מה הדין בטלפון, ומה שכתב דאינו מדבר אל חבירו אלא אל שפופרת הטלפון וזה מעביר השיחה לחבירו זה דבר חכמה אבל מסופק אני אם זה עומד במבחן. מ"מ למעשה נראה שאין לו דין כמשכים לפתחו שעושה מעשה ממש אלא כפוגשו בררך המבואר בש"ע סימן פ"ט סעיף ב' דמותר").
      2. הולך אצלו – אהלך באמיתך (פרק כ"ב סעי' ל"ד והע' נ"ז).
      3. מראי מקומות – הגריש"א זצ"ל (פניני תפילה עמ' נ"ח), תפילה כהלכתה (פרק ו' הע' א'), ובלכתך בדרך (פרק א' הע' י"ב), נקיות וכבוד בתפילה (פרק י' סעי' ה').
   9. **להקדים לפתחו בלי אמירה** – ערה"ש (סעי' י"ח, "ונלע"ד דה"פ דלכאורה לפי לשון הש"ס משמע דהאיסור הוא רק משום שלום אבל להקדים לפתח חבירו אין איסור ובאמת יש מי שסובר כן שיכול להקדים לפתח חבירו ולומר לו צפרא דמרי טב [תר"י בשם רבני פרובינצא] ורבינו הב"י ס"ל דלהקדים לפתחו אסור גם בלא שום אמירה דכן פסק הר"י [עב"י] דזה שכתב שם דאסור להקדים אפילו באמירת צפרא וכו' אין הכונה דבלא אמירה מותר דא"א לומר כן דהא אמירת צפרא וכו' אינו כלום אלא אורחא דמילתא כן הוא אבל עיקר האיסור הוא להקדים לפתח חבירו ושיעור דברי רבינו הב"י כן הוא ואפילו זה אינו מותר אלא כשהוצרך ללכת לראות איזה עסק כלומר איזה ענין והוא דבר מצוה ואין כונתו לעסק ממש וכן מבואר ממקור הדין [עב"י] אבל אם אינו הולך אלא להקביל פניו אפילו זה הלשון אסור כלומר אפילו זה הלשון דאינו כלום מ"מ אסור משום דקבלת פניו עצמו אסור ובהולך לאיזה עסק ופגעו מותר גם באמירת שלום לדעה ראשונה שאח"כ אלא דלא מיירי מזה ולא זה בא להשמיעינו והעיקר בא להשמיעינו שיש איסור בהקבלת פנים בלבד וכן יש להורות"), לקט הקמח החדש (ס"ק כ"ז).
   10. **גורם שיצטרך להשיבו שלום** – מ"ב (ס"ק ט"ז, "וכ"ש דמי שכבר התפלל מותר להשכים לפתחו של חבירו שלא התפלל ליתן לו שלום אע"פ שיצטרך להשיבו"), רבבות אפרים (ח"א סי' ס"ג ד"ה בשיטה), ובלכתך בדרך (פרק א' הע' ט"ו).
   11. **לענין מתנות** – בצל החכמה (ח"ה סי' ע"ג, "א) משהגיע זמן תפלת שחרית, אסור לאדם להשכים לפתח חבירו למסור לו מתנה קודם שהתפלל, ואפי' כשאינו אומר לו שלו' ואפי' לא צפרא דמרי טב (אות ו'). - ב) קודם שהתפלל אסור לו לשלוח דורון גם ע"י שליח שהתפלל כבר (אות ה'). - ג) מותר להיות שליח למסירת דורון גם אם לא התפלל עדיין (אות ח'). ובהגיעו לבית מקבל המתנה מותר לו גם לומר צפרא דמרי טב. ואם מותר לו לומר שלו, תליא ברברבי (שם). ד) אם נותן המתנה או שלוחו צריכים בלא"ה לילך לבית מקבל המתנה, תליא ברברבי אם רשאים דרך אגב גם למסור המתנה או לא (אות ט'). - ה) בא לבית קרובו לביקור גם אם הוא גר אתם בבית, נכון להחמיר שלא למסור המתנות שאתו קודם שהתפלל (אות י'). - ו) לילדים קטנים התובעים את המתנות בפה, מותר למסור המתנות גם קודם שהתפלל (אות י"א)"), חיי משה (ס"ב ד"ה נתינת), תפילה כהלכתה (פרק ו' סעי' ה'), ובלכתך בדרך (פרק א' הע' ט"ז).
9. לילך לדרך - סעיף ג'.
   1. **מקור**.
      1. נכלל בצרכיו.
      2. אפילו יש מנין – מ"ב (ס"ק כ', "ואפילו אם במקום שיבוא יהיה יכול ג"כ להתפלל עם הצבור בזמנו אעפ"כ אסור דהליכה בדרך הוי כעוסק בצרכיו אך כ"ז שלא בשעת הדחק אבל בשעת הדחק שאין השיירא ממתנת לו יכול לילך מקודם לדרך ויתפלל בדרך וכדלקמן בס"ח ומשמע מהרבה פוסקים דאפילו כבר הנץ החמה ג"כ מותר בזה").
   2. **ברכת השחר**.
      1. מראי מקומות – רמ"א (סעי' ג', "ויש מקילין, לאחר שאמרו מקצת ברכות, קודם שאמרו ברוך שאמר, וטוב להחמיר בזה"), גר"ז (סעי' ד', "ויש נוהגין להקל בזה לאחר שאמרו ברכות השחר קודם ברוך שאמר ואינו נכון"), ערה"ש (סעי' כ"א, "כתב רבינו הרמ"א דיש מקילין לאחר שאמרו מקצת ברכות קודם שאמרו ברוך שאמר וטוב להחמיר בזה עכ"ל ואינו מובן מי הם היש מקילין ואם כונתו על איזה אנשים שמקילים בזה א"כ לא הו"ל לומר וטוב להחמיר דמשמע דהוא חומרא בעלמא והרי מעיקר הדין כן הוא כמ"ש התה"ד וכך ה"ל לומר ויש מקילין וכו' ואין להקל בזה וצ"ע ובאמת הלבוש כתב כן ע"ש וכן עיקר לדינא"), מ"ב (סי' צ' ס"ק נ"ג, "לפי מה שכתב הרמ"א שם בהג"ה ניחא דמיירי שאמר הברכות שקודם התפלה ואפ"ה אסר כאן משום ביטול תפלה בצבור"), שיח התפילה (עמ' תרכ"ג ד"ה וראיתי).
   3. **יחידות וברכת השחר, או הולך בדרך ומנין** – אבני ישפה (פרק י"ד ס"כ הע' ל"ו), [נ"ל מנין].
   4. **חפצי שמים** – גר"ז (סעי' י"ז), מ"ב (סי' צ' ס"ק נ"ג, "לילך מעיר וכו'. מיירי בהולך לדבר רשות"), ערה"ש (סעי' כ"ב, "ופשוט הוא דדוקא חפציו אסור אבל חפצי שמים מותרים ולא מיבעיא לאסוף צדקה או מצוה אחרת אלא אפילו להכין צרכי שבת בע"ש וצרכי יו"ט ביו"ט דמטעם זה אמרו במגילה [כ"ג.] דביו"ט מאחרין לבא לבהכ"נ וכן מפורש במסכת סופרים [פי"ח] וכ"כ גדולי האחרונים [פר"ח וש"ת] וכן בלצאת לדרך לדבר מצוה מותר גם קודם התפלה"), אהלך באמיתך (פרק ד' הע' ל"ז), דברי יציב (סי' נ"ח. מחמיר שם **לענין ברית מילה** [עי' לקט הקמח החדש ס"ק ל"ז]), חיי משה (ס"ג ד"ה יציאה), חיי היומיומי (ארטסקרול, עמ' קס"ב).
      1. **קר"ש קודם** [תדיר ואינו תדיר, תדור קודם]– מ"ב (סי' ר"נ ס"ק א'), אשי ישראל (פרק י"ג הע' ס"ג), נקיות וכבוד בתפילה (פרק י' סעי' י"ב).
   5. **הולך בדרך כדי להתפלל במקום מיוחד** [כותל] – מ"ב (סי' צ' ס"ק מ"ט, "ה"ה בבוקר אם בדרך ההולכת לפניו בד' מילין יש מקום שמתפללין בעשרה ימתין עד שיגיע שם והוא שעי"ז לא יעבור זמן ק"ש ותפלה"), ערה"ש (סי' צ' סעי' כ'), נקיות וכבוד בתפילה (פרק י' סעי' י"ב, עמ' קע"ט אות צ"ט), אור לציון (ח"ב פרק ז' סעי' ו', לשונו מובא לקמן), אבני ישפה (פרק י"ד הע' ל"ה), שיח התפילה (ריש עמ' תקצ"ח).
   6. **שיעור הולך בדרך**.
      1. הגרשז"א זצ"ל (ועלהו לא יבול ח"א עמ' רצ"ד אות ג', מכתב) – "יציאה לדרך שאסור לפני התפילה, האם גם כשיוצאים לדרך במכונית. וגם כיום שהנסיעה כל כך פשוטה. והאם גם בנסיעה קצרה כמו מתל-אביב לפתח-תקוה, וכדומה, או שמא רק לדרך ארוכה. תשובה: מסתבר דל'צרכיו' אסור, אך לפני מנחה ומעריב לא ראיתי שנזהרין".
      2. אור לציון (ח"ב פרק ז' סעי' ו') – "שאלה. האם מותר לנסוע מעיר לעיר קודם התפילה. תשובה. אין לנסוע מעיר לעיר קודם תפילת שחרית, אך קודם תפילת מנחה וערבית מותר לנסוע. ואם משך הנסיעה פחות משעה וחומש, מותר לנסוע אף קודם תפילת שחרית. והנוסעים להתפלל בכותל המערבי רשאים לנסוע אף כשמשך הנסיעה הוא יותר משעה וחומש".
      3. מראי מקומות – נקיות וכבוד בתפילה (פרק י' סעי' י"ג, ועמ' קע"ט אות צ"ט).
   7. **הולך לעבודה** – חיי היומיומי (ארטסקרול, עמ' קס"ב).
      1. אולי נכלל בחפצא דמצוה.
   8. מראי מקומות – ***הגרח"ק זצ"ל (דעת נוטה, הל' תפלה תשובה כ"א, תשובה כ"ה).***
10. עוסק בצרכיו - סעיף ג.
    1. **מקור**.
       1. ברכות (דף יד.) – "אמר רב אידי בר אבין אמר רב יצחק בר אשיאן: אסור לו לאדם לעשות חפציו קודם שיתפלל, שנאמר: צדק לפניו יהלך וישם לדרך פעמיו".
    2. **ברכת השחר -** כדלעיל.
    3. **חפצי שמים** – מג"א (סי' רנ"א ס"ק ו'), שע"ת (ס"ק ב'), מ"ב (ס"ק ל"ו, סי' ר"נ ס"ק א'), פוסקים.
       1. שאפשר לעשות אחר תפילה– שיח הלכה (אות ל"ו), לשכנו תדרשו (ח"א עמ' רע"ו אות י"ח), רגשי לב (פרק ב' הע' כ"ה), שערים מצויינים בהלכה (סי' ח' ס"ק א'), עי' מג"א (סי' רנ"א ס"ק ו'), עי' מ"ב (סי' ר"נ ס"ק א'), [ממילא מיושב לקט יושר (עמ' ו' ד"ה אין)].
    4. **מה נכלל בחפצי שמים** – הגרשז"א זצ"ל (הליכות שלמה תפילה פרק ב' דבר הלכה ח', הע' כ"ג), אמת ליעקב (הע' קי"א), אור לציון (ח"ב פרק מ"ה סעי' כ', "אף שאין לו לאדם לעסוק בצרכיו קודם התפילה, מכל מקום מותר לו לטפל בילדים קודם התפילה. וכן רשאי לקנות דברי חלב וכדומה כשזה לצורך הילדים, או משום כיבוד אב ואם, אם הוריו בקשו ממנו לערוך קניות. וכן אף שאין לסדר את מיטתו קודם התפילה, מכל מקום במוסדות חינוך יש להתיר דבר זה משום חינוך הילדים"), שיח תפילה (עמ' תרצ"ג אות ה', עמ' תקצ"ז אות ב'), נקיות וכבוד בתפילה (פרק י' סעי' י"ח והע' כ"ח, ועמ' קע"ט אות ק"א), רגשי לב (פרק ב' הע' כ"ח, ופרק י' סעי' י"א), תפילה כהלכתה (פ"ו הע' ל"ט, שם סכ"ג והע' מ"ה, ועמ' תק"מ אות ז').
    5. **מה נכלל ב'מלאכה'** – עי' פסקי רי"ד (ברכות דף י: ד"ה אמר ר' יצחק), עי' שירת שלמה (ריש קונ' תפלה למשה), אשל אברהם (בוטשאטש סוף סי' פ"ט), עי' הרשב"א (ברכות דף יד. ד"ה אמר), והו"ד בבית יוסף (ס"ב ד"ה ואמאי), והו"ד במ"ב (ס"ק כ"ב), וגר"ז (סעי' ד'), תפילה כהלכתה (פרק ו' הע' ל"ו), רגשי לב (פרק ב' ס"י), שיח התפילה (עמ' תש"ל אות א' וג'), אז נדברו (חלק ו' סי' מ"ג אות א'), רבבות אפרים (ח"א סי' ס"ב ד"ה ולעשות), שאלת רב (ח"ב פרק ו' אות מ"ד).
       1. חיי היומיומי (ארטסקרול, עמ' קנ"ז) - It is unclear what is considered work, with regard to this law …
       2. מ"ב (ס"ק כ"ב) – "כתב הרשב"א והובא בב"י דלכך אסור לו לאדם לעסוק בחפציו קודם שיתפלל כדי שלא יפנה לבו לשום דבר עד שיתפלל".
    6. *להכניס כביסה למכונה*.
       1. מחמיר.
          1. פסקי בושם (פרק ו' סעי' ג', אור ישראל גליון נ"ו עמ' ל"א אות ד') – "אין לכבס גם ע"י מכונת כביסה לפני תפילת שחרית".
          2. עי' הגר"י בעלסקי זצ"ל (פסקי הלכה, עמ' ל"ב) - אא"כ יהיה גורם ביטול תורה.

If one will not be able to do his laundry after Shacharis, since it will cause bittul Torah, then one may do his laundry before Shacharis. However, one should try to avoid this situation.

* + 1. **המחולקת כבר לסוגֶיה**.
       1. מיקל.
          1. הגרשז"א זצ"ל (תפלה כהלכתה פרק ו' הע' ל"ו, הליכות שלמה תפילה פרק ב' סעי' ה') – "הכנסת כביסה - המחולקת כבר לסוגֶיה - לתוך מכונת כביסה והפעלתה, וכן הוצאת הפסולת לפח האשפה שברחוב וכדומה, מותרים קודם התפילה".
          2. פסקי תשובות (סי' פ"ט הע' קפ"א) – "ואף להכניס כביסה למכונה (הליכות שלמה פרק ב' אות ה' בשם הגרש"ז אויערבאך זצ"ל) וכל כיוצא בזה".
          3. חיי היומיומי (ארטסקרול, ריש עמ' קנ"ט, עי' פרק י"א הע' מ"ה) – Loading presort laundry into washing machines
       2. מחמיר.
          1. הגר''מ דייטש (אהל יעקב) – "מכונת כביסה לפני התפילה. ת: אסור. נקרא מלאכה אע"פ שרק מפעיל כפתור".
  1. **מקלחת** (shower).
     1. מראי מקומות – הגרשז"א זצ"ל (הליכות שלמה תפילה פרק ב' סעי' ח'), פסקי בושם (פרק ו' סעי' ד'), תשובות והנהגות (שיח תפילה עמ' תש"ל אות ב'), מאור השבת (ח"ב עמ' תקפ"ח), משנה הלכות (חי"ב סי' ק"ד ד"ה ומה שהביא), מבקשי תורה (סי' קס"ו אות ה'), אז נדברו (ח"ו סי' מ"ג אות א', עי' חי"ד סי' מ"ב אות ג'), אבני ישפה (פרק ז' הע' י"א), לשכנו תדרשו (עמ' רע"ה הע' י"ד), אשי ישראל (פרק י"ג סעי' כ"א), שיח תפילה (עמ' תרצ"ג אות ז', עמ' תרכ"ז אות ד'), נקיות וכבוד בתפילה (פרק י' סעי' י"ז, עמ' ק"פ אות ק"ב), רגשי לב (פרק ב' סעי' י"א), תפילה כהלכתה (פרק ו' הע' מ"ב), הגר"י רייזמן שליט"א (מלכים א' מספר צ"ז)***.***
        1. אג"מ (דברי חכמים או"ח אות א') – "מתיר ברחיצה דעי"כ יתפלל ביתר כוונה".
        2. הגריש"א זצ"ל (דברי חכמים או"ח אות א') – "מתיר רחיצה ותגלחת, אך צריך להעמיד שומר שיזכירו לאחר מכן שעדיין לא התפלל".

הגריש"א זצ"ל (מה טובו גליון כ"ג עמ' י"ד אות י"ח) – "איסטניס שאינו יכול להתפלל לפני שמתרחץ מותר לו להתרחץ לפני התפילה אולם מי שאינו איסטניס אסור לו להתרחץ לפני התפילה אף אם זה יגרום לו ביטול תורה שיצטרך לילך להתרחץ לאחר התפילה מ"מ אסור דאסור להתעסק בצרכיו קודם התפילה".

* + - 1. ***הגרחפ"ש*** זצ"ל (דברי חכמים או"ח אות א') – "מתיר שניהם היות שעל ידי דברים אלו ילמד אח"כ יותר טוב, ומשום ביטול תורה התירו לעשותם לפני התפלה".
      2. חוט שני (פסח ענינים שונים אות ה', עמ' ש"ו) – "אסור לו להתרחץ יותר ממה שצריך לטבילה, ולכן אין להתרחץ בסבון קודם התפילה, אפילו שעל ידי זה יצטרך להתרחץ עוד פעם לאחר התפילה וזה יגרום לו ביטול תורה. אולם אם על ידי הרחיצה בסבון יתפלל יותר טוב מותר לו להתרחץ אף בסבון קודם התפילה. ואף כשמתפלל בזמן קבוע תפילת שחרית ועדיין לא הגיע הזמן אסור להתרחץ, דהאיסור הוא עצם הדבר שמתעסק בצרכיו קודם התפילה, ולכן אף שלא הגיע הזמן אסור".
      3. שבט הלוי (ח"ט סי' א' אות ב') – "ואשר שאל כב' בענין המבואר באו"ח סי' פ"ט דלא יכנס למרחץ לפני תפלת שחרית וא"כ על מה סומכים בנ"א דרוחצים במקלחת וסבון כרגיל לפני התפלה. הנה לשון השו"ע סי' פ"ט ס"ג, מותר להסתפר וליכנס למרחץ שלא גזרו אלא סמוך למנחה, ובא"ר שם ומובא ג"כ במ"ב, דההיתר רק לפני עלות השחר אבל מעלות השחר ואילך גם זה אסור, איברא בא"ר ס"ק י"ב משמע דלא ברירא לי' בכלל האי דינא דיאסר מרחץ לפני תפלת שחרית גם בהגיע זמן תפלה עכ"פ ספיקא דדינא הוא, ועלינו להחמיר לכתחלה, אבל בנ"ד יש ללמד זכות כיון דעיקר כניסת בני"א למקוה הוא לטבול טבילת טהרה טבילת מצוה להתפלל בטהרת הגוף ונפש (אעפ"י שאין חיוב) ומה שרוחצים תחת המקלחת כדי להעביר כל לכלוך כעין חפיפה, וגם עצם עמידה תחת המקלחת בלי לשבת במים חמים בכל הגוף הוא רק רחיצה ארעית כלפי הלכה זאת, ואין חשש שיבא לידי בטול תפלה עי"ז, אבל פשוט שע"ה המאריכים ברחיצה זו שהוא דבר מגונה".
      4. ***הגרח"ק זצ"ל (דעת נוטה הל' תפלה תשובה כ"ב, שיח חיים סי' כ"ג) – "לצורך התפילה מותר".***

הגרח"ק ***זצ"ל*** (לחושבי שמו עמ' רט"ו תשובה ה') – "שאלה: האם מותר להתקלח לפני תפילת שחרית, כשזה מרענן ועוזר לתפילה. תשובה: מותר".

* + - 1. ***מנחת אשר (ח"ג סי' ב' אות ג') – "למי שנוהג כן בכל בוקר אין איסור דאין זה כשאר עסקים וצרכים אלא משום נקיון הגוף, וכשם שמותר לרחוץ ראשו ופניו*** *ולצחצח שיניו* ***ושאר עניני נקיון גופו כך מותר לו להתקלח".***
    1. ענין.
       1. מ"ב (ס"ק ל"ו) – "[מרחצות] דוקא סמוך לשחרית דהיינו קודם שעלה עמוד השחר אבל משעלה עמוד השחר גם זה אסור".
       2. מ"ב (סי' ד' סוף ס"ק ב') – "אמרינן בגמרא רוחץ אדם פניו ידיו ורגליו בכל יום משום כבוד קונו. ובמדינותינו שאין אנו הולכים יחפים א"צ לרחוץ רגליו שחרית [פמ"ג]".
  1. **האם מותר להתעמל** (exercise) **קודם תפילה**.
     1. מראי מקומות.
        1. אג"מ (דברי חכמים או"ח אות ב') – "מסופק בזה".

אג"מ (רשומי אהרן ח"ב או"ח סי' פ"ט אות ג') – "מותר להתעמל קודם תפילת שחרית כיון שאין זה בגדר מלאכה שאסרו".

* + - 1. הגריש"א זצ"ל (דברי חכמים או"ח אות ב') – "מתיר מטעם דכל דבר שיש בו משום קצת מצוה מותר קודם התפלה (וכמו"כ התיר לקנות צרכי שבת בעש"ק קודם התפלה באם לא יהי' לך פנאי אח"כ)".
      2. ***הגרחפ"ש*** זצ"ל (דברי חכמים או"ח אות ב') – "מתיר מטעם ביטול תורה".
      3. הגר"י ברקוביץ שליט"א (מכתב במייל) -

Can I exercise before Shacharis? I usually daven neitz, and sometimes I’ll start exercising before alos - but many times not.

R' Y. Berkovits wrote: If it’s for health reasons, its muter. Similar to a choleh that can eat before davening, possibly also חפצי שמים. To build muscles - no.

* 1. **להתגלח**.
     1. מחמיר.
        1. אור לציון (ח"ב פרק ז' סעי' ט') – "אסור להתגלח משהגיע זמן תפילת שחרית, אך סמוך לזמן תפילת שחרית מותר להתגלח".
     2. מיקל.
        1. הגריש"א זצ"ל (דברי חכמים או"ח אות א') – "מתיר רחיצה ותגלחת, אך צריך להעמיד שומר שיזכירו לאחר מכן שעדיין לא התפלל".
     3. מראי מקומות.
        1. אג"מ (דברי חכמים או"ח אות א') – "ומסופק בתגלחת".
        2. ***הגרחפ"ש*** זצ"ל (דברי חכמים או"ח אות א') – "מתיר שניהם היות שעל ידי דברים אלו ילמד אח"כ יותר טוב, ומשום ביטול תורה התירו לעשותם לפני התפלה".
  2. **לסדר מטתו**.
     1. מחמיר.
        1. עי' אור לציון (ח"ב פרק מ"ה סעי' כ') – "שאין לסדר את מיטתו קודם התפילה, מכל מקום במוסדות חינוך יש להתיר דבר זה משום חינוך הילדים".
     2. אחר ברכות, מיקל.
        1. עי' ***הגרח"ק זצ"ל (דעת נוטה, הל' תפלה תשובה כ"ג***) – ***"יש מקילין אם אמרו ברכות".***
     3. ***מיקל, אין זמן.***
        1. הגרשז"א זצ"ל (הליכות שלמה תפילה פרק ב' ס"ק ז') – "וכן סדור מטתו כשאין מי שמסדרה עבורו".
        2. תשובות והנהגות (שיח תפילה עמ' תש"ל אות א').
        3. עי' ילקוט יוסף (סעי' ל"ג, קיצור שו"ע או"ח סי' פ"ט סעי' ל"ג) – "מותר לאדם לסדר את מטתו קודם תפלת שחרית, דאין זה בכלל עשיית צרכיו, כי זה שייך לעניני דרך ארץ, ואינה מלאכה. ובפרט אם יהיה ביטול תורה אם יצטרך לחזור לחדרו ולסדר את מטתו אחר התפלה. וכן במוסדות חינוך יש להתיר דבר זה משום חינוך הילדים. והמחמיר לסדר את מטתו אחר התפלה, תבא עליו ברכה".
     4. מסופק – חיי היומיומי (ארטסקרול, עמ' ק"ס).
     5. מראי מקומות – מבקשי תורה (סי' קס"ו אות ג'), שיח תפילה (עמ' תש"ל אות א'), נקיות וכבוד בתפילה (עמ' קע"ט אות ק'), ענפי משה (אליבא דהלכתא חס"ז עמ' קל"ג טור א').
        1. רבבות אפרים (ח"א סי' ס"ב ד"ה ולעשות) – "שאלתי בהיותי בישיבה איך אפשר לסדד חמטה בבקר לפני התפילה והושב לי אז כי יהי' בטול תורה אם יצטרך לחזור אבל כעת ראיתי בפאר הדור ח"ד עמוד רי"ג שהובא מפי חרה"ג ר' דוב יפה שליט"א דמותר לסדר כלי המטה לפני התפלה כי זה שייך לעניני דרך ארץ ואינה מלאכה".
  3. **עיון חטוף בעיתון**.
     1. מיקל.
        1. הגרשז"א זצ"ל (הליכות שלמה תפילה פרק ב' ס"ק ז', תפילה כהלכתה פרק ו' הע' ל"ו) – "שעיון חטוף בעיתון, והוא הדין הורדת פח אשפה בדרך לביהכ"נ [כשאינו מעוטר בתפילין] וכן הכנסת כביסה שכבר ממויינת למכונת כביסה, והפעלתה - מותרים לפני התפילה".
     2. קריאת דואר אלקטרוני (מייל) לפני שחרית – עי' תורת שמואל (סי' פ').

1. אכילה ושתיה (סעיף ג' - סעיף ה').
   1. **מקור**.
      1. ברכות (דף יד.) – "ואמר רבי יוסי ברבי חנינא משום רבי אליעזר בן יעקב: מאי דכתיב: לא תאכלו על הדם, לא תאכלו קודם שתתפללו על דמכם. אמר רבי יצחק אמר רבי יוחנן אמר רבי יוסי ברבי חנינא משום רבי אליעזר בן יעקב: כל האוכל ושותה ואחר כך מתפלל עליו הכתוב אומר: ואתי השלכת אחרי גוך, אל תקרי גויך אלא גאיך. אמר הקדוש ברוך הוא: לאחר שנתגאה זה קבל עליו מלכות שמים".
      2. **אפילו טעימה** – מ"ב (ס"ק כ"א, "ואפילו טעימה בעלמא אסור").
   2. **לא תאכלו על הדם**.
      1. מן התורה – חינוך (מצוה רמ"ח), ראב"ן (סי' ל"ד), רא"ה (ברכות דף י:), רשב"ץ (כדאי' ברי"פ על רס"ג עשה ב' ע'-א'), עי' עינים למשפט (ברכות דף י: אות ג' ד"ה והנה), עי' ר' בחיי (פר' קדושים פרק י"ט פסוק כ"ו), עי' ספר המצות (לח"ח מצוה ק"ו), עי' חיי משה (ס"ג ד"ה ולא).
      2. מדרבנן – תלמיד ר"י (ברכות דף ה. ברי"ף ד"ה לא תאכלו), ריטב"א (ברכות דף י: ד"ה כל), שיטה להר"א אלשבילי (שם, בס' גנזי ראשונים), רא"ש (ברכות פ"ק ס"י), ב"י (סעי' ג'), לבוש, ט"ז (ס"ק ד'), פמ"ג (א"א ס"ק י"ב, מש"ז ס"ק ד'), גר"ז (סעי' ה', סעי' ו'), מ"ב (ס"ק כ"ח, ס' מחנה ישראל ח"ב פרק ב' אות א'), ח"א (כלל ט"ז סעי' א'), ועי' אשי ישראל (פרק י"ג הע' ס"ד).
      3. דעת הרמב"ם שרש תשיעי (עמ' קס"ו) – מנחת חינוך (מצוה רמ"ח אות ח'), שדי חמד (ח"א מערכת הא' כלל שמ"א), אור לציון (ח"ב פרק ז' סוף הע' ח'), יביע אומר (ח"ד ריש סי' י"א).
      4. מראי מקומות – חיי היומיומי (ארטסקרול, פרק י"א הע' כ"ב).
   3. **קטן** – מ"ב (סי' ק"ו ס"ק ה'), יביע אומר (ח"ד או"ח סי' י"ב אות ט"ו), אשי ישראל (פרק י"ג סעי' ל'), תפילה כהלכתה (פרק ו' סעי' ט"ז), נקיות וכבוד בתפילה (פרק י' סעי' כ"ח), חיי היומיומי (ארטסקרול, עמ' ק"נ).
   4. **נשים** – מנחת יצחק (ח"ד סי' כ"ח אות ד'), נשמת אברהם (או"ח סי' פ"ט הע' כ"ג), הליכת בת ישראל (פרק ב' סעי' ד'), נקיות וכבוד בתפילה (פרק י' סעי' כ"ט), אשי ישראל (פרק י"ג סעי' ל'), תפילה כהלכתה (פרק ו' הע' י"ט), רגשי לב (פרק ב'), הגרשז"א זצ"ל (שולחן שלמה סי' רפ"ט ס"ק ה', הליכות שלמה תפילה פרק ב' ס"ג וס"ד), שו"ת דברי חכמים (או"ח סי' מ"ה), ***הגרח"ק זצ"ל (דעת נוטה, הל' תפלה תשובה י"ח, "באמת ראוי ליזהר"),*** חיי היומיומי (ארטסקרול, פרק י"א הע' א' - ד').
   5. **מנין קבוע** – נקיות וכבוד בתפילה (עמ' קכ"ו).
   6. **טיי"א וקאפ"ע בסוכר ובחלב** – מ"ב (ס"ק כ"ב, "היוצא מדברינו דבנתינת הצוקע"ר בתוך הטיי"א או לאכול מעט מיני תרגימא בעת השתייה כדי שלא לשתות הטיי"א וקאפ"ע אליבא ריקנא אין שום צד להקל בזה קודם התפלה אם לא מי שיש לו חלישת הלב והוא צריך זה לרפואה. ומ"מ טוב שיאמר מתחילה עכ"פ פרשת שמע ישראל"), ערה"ש (סעי' כ"ג).
      1. **סוכר בזמה"ז**.
         1. מחמיר – עי' אור לציון (ח"ב פרק ז' סעי' ז', "תה או קפה בלא סוכר מותר לשתות לפני התפילה, אבל עם סוכר יש להמנע מלשתות, ואם נותן בהם סכרין בלבד מותר. ואין ליתן חלב בקפה כלל. וכן אין לחזנים וכדומה לגמוע ביצה חיה קודם התפילה"), ***הגרח"ק זצ"ל (דעת נוטה, הל' תפלה תשובה כ', "האם מותר לשתות לפני התפילה קפה עם סוכר. תשובה: המשנה ברורה אוסר")***.
         2. מיקל – הגרשז"א זצ"ל (הליכות שלמה תפילה פרק ב' סעי' ב'), הגריש"א זצ"ל (פניני תפילה עמ' נ"ו, "בימינו מותר לשתות תה או קפה, עם סוכר וחלב, קודם התפילה דאין בזה דרך גאוה").
         3. מראי מקומות – דעת תורה (ס"ג), שערים מצויינים בהלכה (סי' ח' ס"ק ב'), שאלת רב (ח"ב פרק ו' אות מ"ג), תשובות והנהגות (ח"א סי' ע"ג), מבקשי תורה (סי' קס"ו אות ו'), יביע אומר (ח"ד או"ח סי' י"א), הליכת בת ישראל (פרק ב' הע' י"ג), נקיות וכבוד בתפילה (פרק י' הע' ל"ב, עמ' ק"פ אות ק"ד), ארחות רבנו (ח"א עמ' נ"ז), [שיח התפילה (עמ' תרכ"ד ד"ה והמשנ"ב, ועמ' תרצ"ג אות ו')].
      2. **חלב** [וגם צוקער] **בזמה"ז**.
         1. מיקל – הגריש"א זצ"ל (פניני תפילה עמ' נ"ו, לשונו מובא לעיל).
         2. מחמיר – אור לציון (ח"ב פרק ז' סעי' ז', לשונו מובא לעיל).
         3. מראי מקומות – הגרשז"א זצ"ל (הליכות שלמה תפילה פרק ב' ס"ב), אז נדברו (חי"ב סי'' כ"ז, חי"א עמ' קל"ב), יביע אומר (ח"ד או"ח סי' י"ב), תשובות והנהגות (ח"א סי' ע"ג), ששכ"ה (פרק נ"ב סעי' ט'), חיי משה (ס"ג ד"ה מים), נקיות וכבוד בתפילה (פרק י' הע' ל"ב), תפילה כהלכתה (פרק ו' הע' כ"ו), רגשי לב (ריש פרק ב').
      3. **מימי סעלצין או לימניעד** – ערה"ש (סעי' כ"ג).
      4. **מים בפטל** – רגשי לב (פרק ב' הע' ב'), נקיות וכבוד בתפילה (עמ' ק"פ אות ק"ה).
      5. **מיץ טבעי או תה צמחים** – רגשי לב (פרק ב' הע' ב').
      6. **קולה וכדומה**.
         1. הגריש"א זצ"ל (פניני תפילה עמ' נ"ו) – "האם מותר לשתות גם משקאות קלים ומוגזים. ת: כן, מותר. ש: מה אסור לשתות קודם התפילה. ת: יין ובירה".
         2. רבבות אפרים (ח"ח סי' כ"ב אות ב') – "מה שהתרתי לאחד שהרגיש ברע לשתות קוקה-קולה לפני התפלה, חשבתי שיתכן שיש להתיר למי שצריך, ועי' שדן בזה בשו"ת למדני חקיך בסימן ז', ובעמוד קי"א כתב לו הרה"ג ר' הלל דיאווד שליט"א דאסור לשתות קודם התפלה קאלה. ובעמוד קכ"ו השיב לו הרה"ג ר' מרדכי פרידלאנדר שליט"א דמותר לשתות קוקה-קולה קודם תפלת שחרית והאיסור חל רק על בירה וכדומה אם שותים מכלים חשובים עכ"ל, ולדעתי הדין כדבריו דמותר וכמו שכתבנו".
         3. רגשי לב (פרק ב' הע' ב').
      7. מראי מקומות – חיי היומיומי (ארטסקרול, פרק י"א הע' ל"ח).
         1. הגריש"א זצ"ל (פניני תפילה עמ' נ"ז) – "עם סוכר וקפה עם חלב ... צריך שיהיה קצת צורך. אבל מים, מותר (גם בלי צורך כלל). ש: מה הגדר שיש צורך. ת: אם על ידי זה יתפלל טוב יותר".
   7. **רפואה** – סימן פ"ט סעיף ג', **אפילו** לצורך תפילה.
      1. קר"ש – בה"ל (ד"ה ולא), קצות השולחן (סי' י"א ס"ב), אשי ישראל (פרק י"ג סעי' כ"ז).
      2. ברכת השחר – אשי ישראל (פרק י"ג הע' ע"ח), תפילה כהלכתה (פרק ל' הע' י"ד).
      3. אוכל רק מה שצריך – מחנה ישראל (סוף פרק ב'), אשי ישראל (פרק י"ג הע' ע"ט), חיי משה (ס"ג סוף ד"ה שתיית).
      4. מראי מקומות – אור לציון (ח"ב פרק ז' סעי' ח', "מי שישן שינת קבע בלילה, אין לו לאכול אחר שקם, עד שיתפלל תפילת שחרית, אף שקם לפני עלות השחר, ומכל מקום לחולה יש להתיר לאכול").
         1. הגרח"ק ***זצ"ל*** (גם אני אודך בעניינים שונים ח"ב אות ס') – "שאלה: אדם שהוא חולה וצריך לאכול לפני התפילה, האם יש ענין שיעדיף עוגה שברכתו שהכל, מעוגה שברכתו מזונות, או אין ענין. תשובה: אולי".
         2. הגרח"ק ***זצ"ל*** (ויכתוב מרדכי עמ' שס"ו אות ש"ה) – "אדם העושה דיאטה, האם מותר לו לרוץ לפני התפילה. תשובה: ירוץ אחר התפילה".
   8. **אסיפת חברים** – מ"ב (ס"ק כ"ב, "כתב בספר פ"ת החדש דיש למנוע מלשתות הטיי"א בבוקר קודם התפלה באסיפת חבירים עי"ש טעמו. ומלבד זה רגיל להסתעף מזה איסור אחר דהלא כתב הרשב"א והובא בב"י דלכך אסור לו לאדם לעסוק בחפציו קודם שיתפלל כדי שלא יפנה לבו לשום דבר עד שיתפלל וכ"כ בש"ע סוף סעיף ב' שהוא אסור להתעכב בדברים אחרים כלל עד שיתפלל והרגילין באסיפת חברים בעת שתית הטיי"א רגיל לפעמים ע"י ריבוי השיחה לעבור עי"ז גם זמן ק"ש ותפלה"), חיי היומיומי (ארטסקרול, עמ' קנ"ה).
   9. **לעשן** – מ"ב (סי' ד' ס"ק י"ד), אשי ישראל (פרק י"ג סעי' כ"א, ועמ' תשכ"ח אות פ"ד), תפילה כהלכתה (פרק ו' סעי' כ"ו).
   10. מראי מקומות – בשבילי המנהג (ח"ב עמ' ע"א).
2. תורה - סעיף ו'.
   1. **מקור**.
      1. רש"י (ברכות דף ה.) – "סמוך למטתי - כל ימי נזהרתי שלא לעשות מלאכה ושלא לעסוק בתורה כשעמדתי ממטתי עד שאקרא קריאת שמע ואתפלל".
   2. **עצות**.
      1. מנין קבוע.
      2. שומר – מ"ב (ס"ק ל"ד), עי' ח"א (סוף כלל ט"ז), סידור יעב"ץ (עמ' קפ"ו אות ג').
      3. לומד בתוך בית מדרש.
      4. עי' ערה"ש (סוף סעי' כ"ז) – "ועתה נוהגים ללמוד בכל אופן כדעת התוס' והרא"ש וגם הרמב"ם לא הזכיר מזה דבר".
   3. מראי מקומות – ***הגרח"ק זצ"ל (דעת נוטה, הל' תפלה תשובה י"ב).***