=ט - בדין מבוי שנפרץ מצידו כלפי ראשו לדעת רש_י, ובדינא דשבקי פתחא רבא ועיילי בפתחא זוטא
קטגוריות: ש_ס / יג עירובין / עירובין - הרב רפאל בהגר_מ שמואלביץ / עניינים / מחיצות מהדו_ב

**סימן ט**

**בדין מבוי שנפרץ מצידו כלפי ראשו לדעת רש"י**

**ובדינא דשבקי פתחא רבא ועיילי בפתחא זוטא**

**א**

א] **עירובין ה' א',** מבוי שנפרץ מצידו כלפי ראשו, איתמר משמי' דר' אמי ור' אסי אם יש שם פס ד' מתיר בפרצה עד י', ואם לאו פחות מג' מתיר ג' אינו מתיר.

**ופירש"י,** ז"ל, אם יש שם פס ד' וכו' מתיר וכו', דכיון דיש הכשר אורך מבוי מן הקורה עד הפרצה לא בטל לי' תורת פתח מקמאי ובמילתי' קאי וקורתו מתירתו וכו', אי נימא שבקו בני מבוי פתחא קמא ונפקו ועיילי בההיא פרצה וכו', אפ"ה לא בטלה תורת פתח וקורה מן הראשון, משום דהוי פתח לד' הסמוכין לו, הואיל וד' אורך ראויין לקורה, דיש בהן הכשר מבוי, ואם לאו וכו', ואם הפרצה ג' אינו מתיר, דכיון דממעטין בני מבוי בהילוכן ומקצרין את דרכן דרך אותה פרצה, חיישינן דילמא שבקי פתחא רבה ועיילי ונפקי בההיא פרצה, ובטיל לי' פתחא קמא ובטלה קורה דידי' ואין קורה למבוי זה, עכ"ל.

**וכ"ה** בפירש"י לקמן י' ב', ז"ל, מ"ש מדר' אמי ור' אסי וכו' קאסרי לי' אינהו, משום דלמא עיילי ונפקי בההיא פרצה ג' ובטיל קמא מפתח ובטיל תיקונו, עכ"ל.

**ונראה** להדיא בדבריו דדינא דר' אמי ור' אסי אינו שייך כלל להא דבעינן קורה ע"ג מבוי, אלא הוא משום דחיישינן דשבקי ובטל פתח המבוי מתורת פתח ובטל תיקונו, ובזה בפנ"ע סגי לפסול את הקורה.[[1]](#footnote-2)

**ולפ"ז** הוי זה חד דינא עם דינא דלקמן י' ב', במבוי רחב ט"ו אמה דמרחיק ב' אמות ועושה פס ג' אמות, דפריך דליחוש דילמא שביק פתחא רבא ועייל בפתחא זוטא, ופירש"י שם דהוא משום דכל דשביק פתחא רבא בטל תורת פתח מיני' ובטל לחי המתוקן בו ונמצא מבוי בלא תיקון, וה"נ הכא דכוותה כיון דשבקי לפתח המבוי ועיילי בפרצה דמן הצד בטל תורת פתח מפתח המבוי ובטל תיקונו, וכ"נ להדיא בל' רש"י לקמן שם דהוא חד דינא.

ב] **והנה** לקמן שם משני, דהא דמרחיק ב' אמות וכו' ולא חיישינן דשבקי וכו', הוא משום דחזקה אין אדם מניח פתח גדול ונכנס בפתח קטן, ובתשו' בית שלמה או"ח סימן נ"ג ד"ה וראי' לזה הק', דא"כ מ"ט הוכשר הפתח הקטן, הרי כ"ה דאם הוה שביק לפתחא רבא ועייל בזוטא ל"ה לפתחא רבא דין פתח, א"כ ה"נ כיון דאין אדם נכנס בפתח קטן, יתבטל דין פתח מהפתח הקטן, ומ"ט הוא ניתר, וכתב להוכיח מזה, דכל הגריעותא דשבקי וכו', הוא רק בתיקון דלחי או קורה, אך תיקון דעומ"ר שפיר מהני אף בכה"ג, וע"כ שפיר ניתר הפתח הקטן בעומ"ר, אף שאין הולכים שם, וכ"כ החזו"א בסו"ס ס"ה.[[2]](#footnote-3)

**ועיי"ש** שהוסיף, דאף דעיקר הא דמהני עומ"ר במבוי ילפינן לה בק"ו מלחי, ולא עדיף הכשר עומ"ר מתיקון לחי, וכמש"כ התוס' לקמן בע"ב דדיו לבא מן הדין להיות כנידון כמו לחי, מ"מ לענין זה ע"כ עדיף הוא, דעומ"ר אינו מטעם תיקון ולא שייך לומר דבטל התיקון.

**ב**

ג] **אמנם** יש להעיר בזה, דהנה בעיקר מש"כ רש"י דהגריעותא דשבקי לפתח המבוי הוא משום דבכה"ג אין עליו תורת פתח ואינו ניתר בקורה, הנה עד"ז כתב הרשב"א לקמן י' ב', ז"ל, וליחוש דלמא שביק פתחא רבה ועייל בפתחא זוטא כלומר ומבטל לה לקורה מתורת פתח והו"ל כפרצה, עכ"ל.

**והנה** אמנם הרשב"א הוסיף לפרש דמכח דמבטל לקורה מתורת פתח הו"ל כפרצה, ובד' רש"י לא מצינו לזה, וכבר נת' בסימן ב' סק"ד די"ל דלטעמייהו אזלי, דרש"י לטעמי' בריש פירקין דהיתר לחי וקורה במבוי הוא משום פתח, וע"כ כל דשבקי ובטל תורת פתח מיני', ל"מ בו התיקון דלחי וקורה, אך הרשב"א לטעמי' שם דהיתר לחי וקורה אינו משום פתח, וע"כ כל הא דהיכא דשבקי ל"מ התיקון דלחי וקורה, הוא משום דהו"ל כפרצה, ואין לחי וקורה מתירין את הפרצה.

ד] **והנה** מש"כ הבית שלמה דעומ"ר מהני אף היכא דשבקי, ולא אמרינן דעומ"ר לא עדיף מלחי, נראה דזה מתפרש היטב למש"נ בדעת רש"י דהא דל"מ לחי וקורה היכא דשבקי הוא משום דהיתר לחי וקורה במבוי הוא משום פתח, וכל דשבקי ובטל תורת פתח מיני' ל"מ לחי וקורה, ונמצא דהא דל"מ בזה לחי וקורה, אי"ז משום דהוי זה פרצה שאינה ניתרת בלחי וקורה, אלא הוא משום דליכא בזה להתיקון דלחי וקורה, דצורת התיקון דלחי וקורה הוא ע"י דהוי פתח, וכל דל"ה פתח ליכא לעיקר התיקון דלחי וקורה, וע"כ שפיר ה"ז ניתר בעומ"ר, ול"ש לדון בזה משום דדיו לבא מן הדין להיות כנידון כמו לחי, דהרי פתח זה ניתר גם בלחי, אם אך הי' עליו לתורת התיקון דלחי.

**אך** למש"נ בדעת הרשב"א דהא דל"מ לחי וקורה היכא דשבקי, הוא משום דהו"ל כפרצה ואין לחי וקורה מתירין את הפרצה, הרי הדין נותן דגם עומ"ר לא יועיל בזה, דהרי גם עומ"ר ל"מ לפרצה, - ועוד, דכיון דילפינן לעומ"ר בק"ו מלחי, הרי דכל דהוי פרצה דאינה ניתרת בלחי, הדין נותן דאף לא תהא ניתרת בעומ"ר.

ה] **עוד** צ"ע בזה, דהנה בפסקי רי"ד לקמן ו' א' כתב בדין פרצת מבוי בקרן זוית, דהיא ניתרת בלחי או קורה, ומשמעות דבריו שם דה"נ פרצת מבוי בד' טפחים, ניתרת בלחי או קורה, עיי"ש, וכן מצינו בד' הפמ"ג במש"ז סימן שס"ה סק"א דפרצת מבוי דבקעי בה רבים ניתרת בלחי וקורה, ובהני גווני שבאנו להתיר ע"י התיקון דלחי וקורה תיקשי, דהרי אין עיקר הילוך בני המבוי שם ואין תורת פתח המבוי עליו, והיאך מהני בזה לחי וקורה.[[3]](#footnote-4)

**ג**

ו] **ונראה** די"ל בזה, דהנה בעיקר מש"כ הרשב"א דכל דשבקי וכו' בטל מתורת פתח והו"ל כפרצה, צ"ב, דמה טעם יש לחשבו כפרצה, הרי אף דאין עיקר הילוך בני המבוי דרך שם ואינו משמש כפתח המבוי, מ"מ מ"ט חשיב כפרצה, והרי בדין מחיצות דעלמא כל פרצה שאינה יותר מי' אמות אין תורת פרצה עלי', אף שאין הולכין שם כלל.

**ואפשר** דהטעם בזה הוא, משום דבעלמא מקום הפרוץ וליכא עומ"ר הו"ל כפרצה, והא דברוח רביעית מהני לחי או קורה ולא חשבינן לה כפרצה, הוא משום דרוח זו משמשת כפתח המבוי, ודרך מקום הפתח שהוא פתוח במלואו, ואשר ע"כ כל דשבקי וכו' ואי"ז משמש כפתח המבוי, הדר דינא דחשבינן לה כפרצה מכח הא דהוא פרוץ ולי"ב עומ"ר.

ז] **ולפ"ז** נראה דמה"ט הוא דמהני עומ"ר אף היכא דשבקי, דאי"ז משום דעומ"ר עדיף ומהני אף בכה"ג, אלא הוא משום דכל עיקר הגריעותא דשבקי וכו', הוא רק במקום דליכא עומ"ר, דלא חשבינן לי' כפתח אלא כשהוא משמש כפתח המבוי, אך כל דאיכא עומ"ר, שפיר חשבינן לה כפתח אף כשאינו משמש כפתח המבוי.

**ומה"ט** הוא דפרצות מבוי ניתרות בלחי או קורה אף דשבקי וכו', דכיון דבהני גווני איכא עומ"ר, הרי דשפיר יש על מקום זה תורת פתח אף היכא דשבקי וכו', וע"כ שפיר מהני בזה גם תיקון דלחי או קורה.

**ד**

ח] **בעיקר** דינא דשבקי וכו', דכל שהם מניחין את הפתח שהקורה מונחת בו ל"מ תיקון הקורה, קשיא טובא במה שאמרו לקמן י' א' דתני לוי מבוי שהוא רחב כ' אמה נועץ קנה באמצעיתו ודיו, ותיקשי דבכה"ג היאך מהני הקורה, הרי איכא למיחש דשבקי לאחד מן הפתחים ועיילי בפתח השני, דהרי אף בב' פתחים ברוח רביעית אמרינן לקמן י' ב' דכל דשבקי וכו' ל"מ, וכל הא דמבוי רחב ט"ו אמות מרחיק ב' אמות וכו' הוא משום דאין אדם מניח פתח גדול ונכנס בפתח קטן, אך בההיא דלוי הרי ב' הפתחים שוין, ויש לחוש דשבקי לאחד מן הפתחים ועיילי בשני.

**והנה** אמנם למש"כ הריטב"א לקמן י' ב' דכל שנותן קורה על ב' הפתחים שפיר מהני אף היכא דאיכא למיחש דשבקי, ניחא, וגם יש מקום לדון דבההיא דלוי חשיבי ב' הפתחים כפתח אחד לענין זה, וע"כ ל"ש בזה הא דשבקי, אך אכתי תיקשי במש"כ הרשב"א לקמן שם בדעת ירושלמי דלברייתא דלוי סגי במה שנותן קורה על אחד מן הפתחים, ובזה תיקשי דמ"ט לא חיישינן דשבקי לפתח זה ועיילי בשני, ולא מצאתי בד' הראשונים והאחרונים שעמדו בזה, וצע"ג.

1. והרשב"א לקמן שם הק' ע"ד רש"י, דא"כ מ"ט אם יש שם פס ד' מתיר, הרי אכתי איכא למיחש דשבקי וכו', - וזה נתישב בפירש"י שלפנינו, דכל דש שם פס ד' יש עליו תורת פתח מכח הא דהוי פתח לד' הסמוכין לו, ושפיר הוא ניתר בקורה. [↑](#footnote-ref-2)
2. אמנם הנה בד' הראב"ד שהביא הריטב"א לקמן י' ב', בביאור הא דפרכינן התם דמ"ש מדר' אמי ור' אסי, מבו' דגם עומ"ר ל"מ אלא היכא דנכנסים ויוצאים בפרצה, עיי"ש, אך בדבריו שם נראה דהיינו רק בדופן שלישית, אך בדופן רביעית שפיר מהני עומ"ר, וע"כ לא פרכינן דהיאך ניתר הפתח הקטן של ב' אמות אף דאין נכנסים ויוצאים בו, וצ"ע. [↑](#footnote-ref-3)
3. ושמא י"ל למש"נ במק"א? דבהני גווני אין הלחי והקורה בפנ"ע מתירין, אלא בצירוף העומ"ר, ולפ"ז יתכן דאף דכל דשבקי וכו' אינו ניתר בלחי וקורה, מ"מ לחי וקורה בצירוף עומ"ר שפיר מהני בזה, - אך למש"נ בדעת רש"י דהא דל"מ לחי וקורה היכא דשבקי, הוא משום דליכא בזה לעיקר התיקון דלחי וקורה, לכאו' הדין נותן דלא יועילו גם בצירוף עומ"ר, דאין תורת לחי וקורה עליהן. [↑](#footnote-ref-4)