סי_ סד, זמן נישואין ולשמוח עמה
קטגוריות: שו_ע / אבן העזר / אבן העזר - דור המלקטים

**זמן נישואין, ולשמוח עמה**

סימן ס"ד

1. שלא יעשה מלאכה - סעיף א'.
2. אסור לצאת יחידי בשוק - רמ"א.
3. זמן נשואין - סעיף ג'.
4. שנה ראשונה.
5. שלא יעשה מלאכה - סעיף א'.
   1. **כלה**.
      1. מראי מקומות – בית ישראל (ח"ח עמ' ש"ב הע' צ"ט ), בירור הלכה (כאן ).
         1. ***הגריש"א זצ"ל (אשרי האיש אה"ע ח"א פרק כ"ב אות*** י"א) – "המהרש"ם דן אם אפשר להקל לכלה לעבוד בשבעת ימי המשתה ומסתפק בזה. ולהתיר לגמרי לעבוד אינו כדאי, אבל מותרת בעשיית מלאכה. וגיהוץ, מותר כאשר נצרך לכך בימי השבע ברכות".
   2. **תספורת**.
      1. מיקל.
         1. מחבר (יו"ד סוף סי' שמ"ב) – "וכל שבעת ימי החופה מותר בגיהוץ ותספורת".
         2. כנה"ג (יו"ד סי' שמ"ב הג' ב"י אות ) – "
         3. ***הגריש"א זצ"ל (אשרי האיש אה"ע ח"א פרק כ"ב אות*** י"ד) – "מותר לחתן להסתפר ולהתגלח, כל ימי ה'שבע ברכות'".
         4. יביע אומר (ח"ד סי' ח').
         5. בירור הלכה (ח"ה סי' ס"ד [עמ' תי"א], בירור הלכה הקצר אה"ע סי' ס"ד אות ס"ו.ב') – "י"א דחתן אסור להסתפר בז' ימי המשתה, ויש מתירין, וכן עיקר".
      2. מחמיר.
         1. פת"ת (סוף ס"ק א') – "וכ' עוד בשם מהריב"ל ח"ג דחתן אסור להסתפר בז' ימי המשתה ע"ש".
      3. מראי מקומות – אוצר הפוסקים ( , עמ' קט"ז אות ד').
   3. **כתיבה**.
      1. מראי מקומות – פת"ת (יו"ד סי' שצ"ב ס"ק ב' ), בית ישראל (ח"ח עמ' ש"ב הע' צ"ט ), בירור הלכה (כאן ).
         1. ***הגריש"א זצ"ל (אשרי האיש אה"ע ח"א פרק כ"ב אות*** י"ב) – "חתן בימי ה''שבע ברכות', מותר לו לכתוב איגרת שלומים וכיוצ"ב, וחידושי תורה. ולא רק ד"ת, אלא גם כגון רשימת המתנות, דדוקא מלאכה של טורח אסור".
         2. האם אפשר לכבד חתן לכתוב אות בספר תורה – וישמע משה (פר' בלק תשפ"א אות ה').
   4. **מחילה**.
      1. אמרי אמת (ליקוטים עמ' ק'-ד', עי' פרדס יוסף פר' וישלח אות ע"ט בהג"ה [עמ' תרנ"א] (דפו"י ח"ב עמ' י"ב)) – "נסתפק חתן שמחל על כבודו האם כבודו מחול, כי חתן דומה למלך ומלך שמחל על כבודו אין כבודו מחול, ויש ראיה מהמשנה ביומא המלך והכלה ירחצו את פניהם ואי' בגמ' כלה מאי טעמא כדי שלא תתגנה על בעלה, ואם הדין הוא חתן שמחל על כבודו כבודו מחול, הלא יכול הוא למחול על כבודו, אלא ראיה שאין כבודו מחול, ופעם אמר שיכול להיות שכבודו מחול כי הטעם שמלך אין כבודו מחול, כדי שתהא אימתו עליך, וזה לא שייך בחתן רק כשהוא ת"ח כדאי את ה' אלקיך תירא לרבות תלמידי חכמים".
      2. ***הגריש"א זצ"ל (אשרי האיש אה"ע ח"א פרק כ"ב אות*** י') – "כל מלאכה שהיא דבר האבד, מותר לחתן לעשות בשבעת ימי המשתה, ובפרט שבודאי הכלה מוחלת על כך. וכן מותר בעשיית מלאכה קלה, אם זה לא מסיח את דעתו משמחתה".
   5. **כיבוס בימי ה"שבע ברכות"**.
      1. ***הגריש"א זצ"ל (אשרי האיש אה"ע ח"א פרק כ"ב אות*** ט"ו) – "לכבס בימי ה'שבע ברכות', אפשר להקל אם יש צורך בכך, וצורך נקרא גם אם אינם צריכים את הבגדים המתכבסים, רק שחוששים שיתקלקלו אם ישארו כך בלכלוכם בימים חמים".
   6. **קניית רהיטים או השקעת כספים בימי ה"שבע ברכות"**.
      1. ***הגריש"א זצ"ל (אשרי האיש אה"ע ח"א פרק כ"ב אות*** ט"ז) – "מותר לחתן ולכלה לבשל ולקנות רהיטים וכדומה כיון שיש בזה שמחה. וכן להשקיע הכסף שקיבלו לרגל החתונה בתוכניות חסכון אע"פ שכרוך עם כתיבה. וההיתר בזה מדין דבר האבד.
   7. **ביקור חולים וניחום אבלים בימי ה'"שבע ברכות"**.
      1. ***הגריש"א זצ"ל (אשרי האיש אה"ע ח"א פרק כ"ב אות*** י"ז) – "מותר לחתן וכלה ללכת לבקר חולה, וכן לנחם אבלים, ואין זה נחשב צער אלא מצוה, ואפילו ביום הראשון מותר. אבל המנהג שלא הולכים ללויה בימי ה'שבע ברכות', אף שכמה פסיעות יכולים ללכת, דסוף סוף זה לא איסור, אלא מנהג. ולענין לעמוד בהספדים, אמר רבינו: 'זה לא איסור כ"כ חמור, מה שעושים זה טוב'".
   8. **טבילת כלים**.
      1. הגר"א נבנצל שליט"א (מה טובו גליון ט"ו סוף עמ' קצ"ח) – "שאלה: אם מותר לחתן וכלה להטביל כלים שלהם בימי השבע ברכות. תשובה: כן".
      2. אהל יעקב (שבע ברכות עמ' קכ"א), אבני דרך (חי"ז סי' קל"ט). .
   9. ***מראי מקומות.***
      1. הגרח"ק שליט"א (שערי שיח עמ' קנ"ב תשובה תט"ו) – "שאלה: בפרקי דר"א (סו"פ טז) חתן דומה למלך, ולפי"ז יש לדון **אי חייבים לעמוד מפניו** [כל שבעת ימי המשתה] כדין מלך. תשובה: הוא מלך שאינו מקפיד".
6. אסור לצאת יחידי בשוק - רמ"א (סעי' א').
   1. **לעניני שמירה**.
      1. עי' ערך סכנה (ואו"ח סי' רל"ט), לשיטות ומראי מקומות.
   2. **יוצא החתן לבית הכנסת (תפילה בציבור)**.
      1. לא להתפלל במנין כדי שלא לבטל מתחנון – מ"ב (סי' קל"א ס"ק כ"ו), ט"ז (שם ס"ק י'), בא"ה (שם ס"ק י"ד), יעב"ץ (בסידר עמ' ש"ב), הלכה קטנות (ח"א סי' כ"א), נטע גבריאל (הל' נישואין (ח"ב פ"ט ס"ד), אשי ישראל (פרק כ"ה סעי' כ"ג), ארחות רבינו (ח"ג עמ' ר"י), שונה הלכות (סי' קל"א אות י"ב), הגר"י רייזמן שליט"א (שמואל ב' מספר קל"ד), הנישואין כהלכתה (פרק ט"ו סעי' נ"א).
      2. משום אסור לילך יחידי – פרישה (אה"ע סי' ס"ד), בית שמואל (אה"ע סי' ס"ד ס"ק ב'), בא"ה (אה"ע סי' ס"ד ס"ק ג'), אורחות רבינו (ח"א הוספות עמ' נ"ד).
      3. דומה למלך – שלמת חיים (סי' קמ"ד), הגרשז"א זצ"ל (הליכות שלמה תפילה פרק י"א דבר הלכה י').
      4. חתן בעצם פטור מתפילה – הגרשז"א זצ"ל (הליכות שלמה תפילה פרק י"א דבר הלכה י').
      5. מחמירים – כף החיים (סי' קל"א ס"ק פ"ז), הגרשז"א זצ"ל (הליכות שלמה תפילה פרק י"א סעי' ו' ), קנין תורה בהלכה (ח"ב סי' מ"ד).
      6. מיקלים – מהרי"ל (הל' נשואין אות ח'), בית ישראל (ח"ח עמ' ש"ב אות קפ"ד), [אנציקלופדיה תלמודית (חי"ח עמ' של"ח הע' רפ"ב, הע' ש"א), מחזור ויטרי (עמ' 593 אות תע"ז)].
      7. אם יש כח – אג"מ (או"ח ח"ב סי' כ"ז ד"ה ואין).
      8. מר"מ.
         1. ***חזו"א (דברי שי"ח פר' חיי שרה תשע"ו, מספר קמ"ה עמ' ד') – "***בט"ז כתב דהחתן לא יבא לביהכ"נ בז' ימי המשתה כדי שלא ימנעו הציבור מלומר תחנון, וכן הובא בסידור בית יעקב להיעב"ץ. ונפסק במשנ"ב בסי' קל"א ס"ק כ"ו. ומרן החזו"א הורה שאין לחוש בזה לדברי הט"ז".
         2. ***הגרח"ק שליט"א (דברי שי"ח פר' חיי שרה תשע"ו, מספר קמ"ה עמ' ד') – "***חתן שבא לביהכנ"ס ולפניו ב' מנינים שבמנין אחד המתפללים מועטים ובשני מרובים האם יש ענין להעדיף משום דברי הט"ז את המנין הקטן. כתב רבינו שאין נפק"מ בזה".

הגרח"ק שליט"א (ויכתוב מרדכי עמ' שס"ט אות של"ז) – "כאשר מתפללים, ויש חתן בביהכ"נ אך לא מתפלל עמהם, האם אומרים תחנון. תשובה: המנהג להקל".

1. זמן נשואין - סעיף ג'.
   1. **שקדו: לענין מחילה**.
      1. מיקל – חלקת מחוקק (ס"ק ה').
      2. מחמיר – רשב"א (כתובות דף ב., ע"ש במגיה ).
   2. סוף החודש – רמ"א (סעי' ג').
      1. הגרשז"א זצ"ל (מבקשי תורה חוברת כ"ג סי' ר"פ אות י"ז) – "אף לפי מה שנהוג עלמא שלא לחשוש להמנהג שכתב הרמ"א (אה"ע סי' ס"ז - ס"ג) שלא לעשות נשואין בימי מיעוט הלבנה, או להמנהג שלא לעשות אחר כ"ב בחודש, מ"מ לא היה ניחא לי' לעשותן ביום האחרון של החודש שהלבנה מתכסית בו לגמרי. אמנם אם הוא כבר ר"ח אף שהוא עדיין לפני המולד יש להקל, וכסברת הגאון בעל שד"ח (מערכת חו"כ אות כ"א, ח) דאין הקפדה משום מערכת המזלות דהא עיקר קביעות ר"ח וברכת הלבנה מורה שהשי"ת מחליף הזמנים וקפידת הנשואין במילוי הלבנה הוא רק משום סימנא טבא וא"כ ודאי כיון שנתקדש החודש הוי סימנא טבא שיתחדש המזל לששון ולשמחה ואף מערכת השמים תלוי בקידוש ב"ד החודש. וכן בחדשי אדר ואלול אין קפידא כלל ונושאין כל החדש כמבואר בשד"ח. (שם סק"ז וראה בקובץ הבא בקונטרס שלמי אליעזר פרק שלישי ענף ג' 'מועדי הנשואין' בד"ה 'נשואין בסוף חדשי אדר ואלול' שהבאנו דברי השד"ח במילואם)".

הגרשז"א זצ"ל (מבקשי תורה חוברת כ"ג סי' ר"פ אות י"ח) – "פעם אחת היה נדון בקביעת תאריך של חתונה, והיתה אפשרות לקבוע בסוף החדש או בתחילת החדש ויותר נח היה לקבוע בסוף החדש, ומרן זצללה"ה לא נחה דעתו בכך, דהרי מבואר שלכתחילה יקבעו חתונה בתחילת החדש. אמרתי לפניו, הלא מבואר בשם הגר"ח מוואלוזי'ן ורבינו הגר"א שאמרו "בידך עיתותי" ולא חיישינן לתחילת או סוף חודש. השיב לי, נכון - ולנגד עיני עדיין כמו חי המראה כיצד הרים את שתי ידיו וכולו נרגש - אבל איך אפשר לעבור על דבר שכתוב פעמיים בשלחן ערוך גם ביו"ד וגם באהע"ז, וחזר על זה כמה פעמים בהתרגשות נפלאה - פעמיים בשלחן ערוך".

* + 1. ערה"ש (סעי' י"ג ).
    2. שמירת הגוף והנפש (סי' ק"ס ).
  1. **חודש מרחשון**.
     1. הגרשז"א זצ"ל (מבקשי תורה חוברת כ"ג סי' ר"פ אות ט"ו) – "מה שאומרים העולם שאין לקבוע נשואין בחדש מרחשון, הורה שלא לחוש לזה כלל".
  2. **כ' כסליו**.
     1. הגרשז"א זצ"ל (מבקשי תורה חוברת כ"ג סי' ר"פ אות ט"ז) – "נשאל ע"ד המנהג שלא לעשות נשואין ביום כ' כסלו שהוא תענית צדיקים, והשיב שכאן בארץ ישראל לא נהגו לחוש לזה, ושהוא עצמו ערך כמה פעמים חופה ביום זה".

1. שנה ראשונה.

***דברים (פרק כ"ד פסוק ה') – "נָקִי יִהְיֶה לְבֵיתוֹ שָׁנָה אֶחָת וְשִׂמַּח אֶת אִשְׁתּוֹ אֲשֶׁר לָקָח".***

* 1. יראים (מצוה רכ"ח, או ק"צ, וע' בסביב ליריו על היראים), [גליוני הש"ס (פסחים דף קט. ד"ה במה)], חת"ס (אה"ע ח"ב סי' קנ"ה), [פתחי תשובה (אה"ע סי' ס"ד ס"ק ב')], שדי חמד (מערכת חתן וכלה סי' כ"ט), רמב"ם (ספר המצות מצוה רי"ד), [עי' ס' חרדים (פרק כ' אות ח'), ופרדס יוסף (פר' כי תצא אות רי"א ד"ה ויש, ואות רי"ג), סמ"ק (מצוה רפ"ה), נשמת אדם (כלל קמ"ז אות א' ד"ה ואמנם), ארך אפים (סי' א' אות כ"ט)], ריטב"א (כתובות דף ח. ד"ה עד ומגיע \*48), רא"ש (שם סוף סי' י"ג), רי"פ (על רס"ג ל"ת קנ"ה ד"ה אמנם), ועי' שיח החיים (עמ' 82), אהלך באמיתך (פרק א' סעי' נ"א ועוד), אהל אריה (סי' כ"א), אנציקלופדיה תלמודית (חי"ח ערך חתן וכלה, טור שנ"ה).
     1. חכמת אדם (כלל קכ"ט סעי' י"ט, ובינת אדם שם ס"ק י"ט) – "הנושא אשה צריך לעמוד בעירו שנה תמימה לשמוח עמה שנאמר (דברים כ"ד, ה') לא יצא בצבא נקי יהיה לביתו שנה אחת ושמח את אשתו (לקוטי פרדס וחינוך מצוה תקפ"ב וכתב מחלוקת אם מהני מחילתה בזה) ומכל מקום נראה לי דהאשה יכולה למחול".
     2. קיצור שו"ע (סי' קמ"ט ס"ק י"ג) – "הנושא אשה צריך לעמוד בעירו שנה תמימה לשמוח עמה, שנאמר לא יצא בצבא, נקי יהיה לביתו שנה אחת ושמח את אשתו, אבל האשה יכולה למחול".
     3. ערה"ש (סעי' ד') – "זה שכתוב בתורה כי יקח איש אשה חדשה נקי יהיה לביתו שנה אחת ושמח את אשתו וגו' אינה שמחה ממש דזה אינו אלא בשבעת ימי המשתה ובאלמנה ג' ימים אלא זהו לעניין מערכי המלחמה כדכתיב לא יצא בצבא ולא יעבור עליו לכל דבר שגם אינו מספיק מים ומזון כמבואר בסוטה [מ"ד א] ונקי יהיה לביתו לרבות על בונה בית וחנכו ונטע כרם וחללו שהוא פטור ושמח את אשתו אשר לקח להביא יבמתו שפטור מכל אלו [שם מ"ג א] וגם לפשטיה דקרא אין השמחה שבפסוק זה בשמחת משתאות וביטול מלאכה אלא כלומר לענגה ולמלאות רצונה בכל אשר יכול וכ"כ בס' יריאים מצוה ק"ץ וז"ל למדנו בשנה ראשונה שנושא אדם אשה חייב לשמחה שנאמר ושמח את אשתו בכל דבר שיודע שיש לה שמחה ומצוה זו נוהגת בין בארץ בין בח"ל שהיא חובת הגוף וכו' עכ"ל ועניין שמחה זו כעניין שכתוב ושמחת בכל הטוב וכיוצא בזה ויש מי שרוצה לומר דבשנה ראשונה אין לו לצאת בסחורה למדינה אחרת ואין עיקר לדברים הללו אלא כמ"ש וזהו בין בבתולה בין באלמנה לבד מחזיר גרושתו שאינה חדשה [וגם כל הפוסקים לא הביאו דברי היריאים ואפשר דס"ל דלא קאי רק אמערכות הצבא וצ"ע]".
     4. ***הגריש"א זצ"ל (אשרי האיש אה"ע ח"א פרק כ"ב אות*** מ"ה) – "המנהג להקל לצאת לטיול אף ללא אשתו בשנה ראשונה, וכ"ש לדבר מצוה".
     5. הגרח"ק שליט"א (דרך שיחה ח"א עמ' תקצ"ט) – "מה צריך לעשות בשביל ושמח את אשתו בשנה ראשונה. תשובה: לבקש ממנה רשות כשנוסע מביתו, ובכל השנים צריך רק להודיעה להיכן הולך (כמו שכתב החזו"א), ולא בקשת רשות".
  2. **י"ב חודש או שנה תמימה** – שדי חמד (ח"ד מערכת נ' אות נ"ב), מפתח לרמב"ם (מלכים פ"ז הל' י'), יפה ללב (אה"ע סי' ס"ד אות א'), חת"ס (אה"ע ח"א ס' קי"ט ד"ה והדין), כנסת יחזקאל (סי' ס"ב, והוי בשו"ת רבי יהודה מילר ח"א סי' א'), מחנה חריבה (דף מד. ד"ה שם קע"ג-ד'), אוצר הפוסקים (סי' ס"ד עמ' ס' אות י"א), בירור הלכה (ח"ג אה"ע סי' ס"ד), [רבינו בחיי (דברים פרק כ"ד פסוק ה', ומגיה שם)], אדר"ת (בשיטה מקובצת על מנ"ח מצוה תקפ"ב), פרדס יוסף (פר' כי תצא אות רי"א ד"ה ובספר), דרך שיחה (ח"א עמ' תקצ"ח), רבבות אפרים (ח"ה סי' תק"ו), אנציקלופדיה תלמודית (חי"ח ערך חתן וכלה, טור שנ"ו).
     1. ***הגריש"א זצ"ל (אשרי האיש אה"ע ח"א פרק כ"ב אות*** מ"ד) – "בדין לשמח את אשתו בשנה ראשונה, אם חייב גם בשנה מעוברת בחודש העיבור, שבשנה מעוברת הוי ספק אם חייב לשמחה בחודש העיבור, ומאחר והוא בגדר ספק דאורייתא, יש להחמיר שלא לצאת מהעיר אלא במחילתה".
     2. הגרח"ק שליט"א (***ויכתוב מרדכי עמ' שע"ח אות תי"ד***) – "מש"כ השפת אמת (על ר"ה דף ב') דלענין 'נקי יהיה לביתו שנה אחת' השנה נגמרת בר"ה, והיינו אם התחתן מס' חודשים קודם ר"ה, בר"ה מסתיים החיוב שלו לענין 'נקי וכו'', האם זה להלכה. תשובה: לכאו' צריך י"ב חודש".

הגרח"ק שליט"א (***ויכתוב מרדכי עמ' שע"ח אות תט"ו***) – "בענין 'נקי יהיה לביתו שנה אחת', האם הוא י"ב חודש או שנה שלימה מעת לעת, ונפק"מ בשנה מעוברת. תשובה: שנה שלימה".

הגרח"ק שליט"א (שערי שיח עמ' קנ"ב תשובה תט"ז) – "שאלה: 'ושימח את אשתו אשר לקח וכו', יל"ע איך הדין בשנה מעוברת האם עליו לשמחה י"ג חדשים, או"ד 'שנה אחת' [דהיינו י"ב חדש]. תשובה: נתעברה שנה נתעברה לו".

* 1. **לענין תשמיש**.
     1. ***בעל הטורים (דברים פרק כד פסוק ה') – "ושמח. מנין ימים של ושמח*** *חייב בתשמיש המטה בשנה****, שהן כל ימות השנה, חוץ מיום הכפורים (יומא עג ב)".***
     2. א"ר (סי' ר"מ ס"ק א') – "ומבעל הטורים פרשת כי תצא [דברים כד, ה] משמע הכל להיתר, וזה לשונו, ושמח את אשתו, מנין ימים של ושמח חייב בתשמיש המטה שהם כל ימות השנה חוץ יום כפורים".
     3. פמ"ג (או"ח סי' ר"מ א"א ס"ק ג') – "בעל הטורים פרשת כי תצא [דברים כד, ה] 'ושמח' כמנין ושמח לבד יום הכיפורים (שנ"ד ימים), יע"ש".
     4. ***קהלות יעקב (ארחות רבנו ח"א הוספות לח"א עמ' י"ג) – "שבזמן הראשון לאחר הנשואין*** *הדעת נוטה שצריך יותר מב' פעמים בשבוע****".***
     5. ***ציץ אליעזר (ח"י סי' י"ג אות ג' בהוספות) – "וביותר יש להורות להקל בשנה ראשונה אחרי החתונה שיש עליו חיוב לשמחה, ויעוין בעה"ט תצא כ"ד ה' שכותב דמנין ימים של ושמח חייב בתשמיש המטה בשנה שהן כל ימות השנה חוץ מיוה"כ. ודברי בעה"ט אלה מובאים בפרמ"ג או"ח סי' ר"מ בא"א סק"ג. ויעוין במאסף רבני אהל מועד סי' ע"ד מהגאון בעל מנח"א וכן בשלחן העזר ח"ב מה שהאריכו בדברי בעה"ט אלה עיי"ש ואכמ"ל".***
  2. **וסתות: אור זרוע**.
     1. מיקל.
        1. הגרשז"א זצ"ל (משמרת הטהרה פרק ו' הע' כ"ב) – "שמעתי שהגרש"ז אויערבאך זצ"ל היקל בשנה ראשו' שא"צ לנהוג בחומרא זו דחשיב במקום מצוה, [עי' בעה"ט פר' כי תצא עה"פ ושמח את אשתו ושמח כמנין ושמח חוץ מיוהכ"פ חייב בעונה בשנה א', הראני זה מרן הקה"י זצ"ל]".
        2. עי' הגר"י ברקוביץ שליט"א (זרע שמואל הע' מ"ט) – "ובשנה ראשונה יש שנהגו לא להחמיר להאו"ז אא"כ יש לה וסת קבוע ממש (כעין זה ע' לקמ' 156). והכל כפי משקל החסידות של חומרא".
     2. מחמיר.
        1. הגריש"א זצ"ל (משנת השלחן תשובה י"ג, משמרת הטהרה פרק ו' הע' כ"ב, אשרי האיש יו"ד פרק כ' אות י"ב) – "ודעת הגרי"ש אלישיב ***(שליט"א) [זצ"ל]*** שנהגו להחמיר גם בזה".
        2. ***חוקת הטהרה (סעי' ח', מנחת חן ח"ב יו"ד סי' י"ג) – "דהגרש"ז ... הגרי"ש ... אנחנו נוהגין להחמיר כשיטת אור זרוע אפילו בשנה ראשונה, אם לא לצורך גדול"***.
  3. **וסתות: ימי מבוכה**.
     1. מיקל.
        1. מנחת יצחק ח"ה סי' קל"ה) – "להלכה למעשה קשה גם בכה"ג להחמיר לאחרים ומכ"ש **לאברכים** כמובן".
        2. הו"ד בפתחי הלכה (ארטסקרול, פרק כ"ב הע' צ"ז) -

See response Minchas Yitzchak 5:135, who notes that one should certainly not impose the stricter view on newlyweds.

* + - 1. בנין בית נאמן (פרק ז' הע' י"ב ד"ה ע').
      2. ***חוקת הטהרה (קובץ תשובות סוף סי' ב')***.
    1. מחמיר.
       1. עי' חוט שני (ס"ק ח' אות ו').
  1. *בית מאיר: וסת קצר שאינו עוקר וסת הארוך****.***
     1. ***מיקל.***
        1. ***ששבה"ל (ש"ך ס"ק מ', סיכום סעי' י"ד אות ו') – "יש להורות לאברכים בשנה ראשונה אחר החתונה כש"ך דוסת קצר שאינו עוקר הארוך כדי שלא להקשות בהתחלה".***
        2. ***הו"ד בפתחי הלכה (ארטסקרול, פרק י"ז הע' ל').***
     2. ***מחמיר.***
        1. ***מנחת פרי (ח"ג סי' ס"ב) – "בעל שבט הלוי מורה ... אך גדולי הוראה שליט"א אין מורין כן, ומסתמא יש להחמיר גם בליל החתונה וצ"ע".***
        2. ***מעדני אשר (סי' כ' אות ג' ד"ה ובס') – "ובס' שיעורי שבה"ל ... ולא הבנתי דבריו, דאחרי שהסכימו האחרונים לראיה מהרמב"ן דקצרה לא עוקרת ארוכה איך שייך להקל בשנה ראשונה. ובס' מנחת אשר על ה' נדה (עמ' ס"ג) העיר ע"ז שאינו זוכר הלכה כלשהי בה' נדה שיקילו בה טפי בשנה ראשונה. ובשו"ת מנחת פרי (ח"ג סי' ס"ב) כתב בשם גדולי הוראה שליט"א דאין מקילין בשנה ראשונה".***
        3. הגר"י ברקוביץ שליט"א (זרע שמואל הע' קנ"ו***) –*** "***ובשיעורי שבה"ל עמ' קכט כתב וז"ל ומ"מ יש להורות לאברכים בשנה ראשונה אחר החתונה כש"ך דוסת קצר עוקר הארוך כדי שלא להקשות בהתחלה עכ"ל. אבל שמעתי מרי"ב של' לא כזה, שודאי אין להתחיל הנישואים בכל מיני קולות".***
     3. ***מר"מ.***
        1. נטעי גבריאל (פרק צ"ו סעי' ב', הע' ה') – "וי"א להכריע דלאברכים בשנה הראשונה יש להקל שהפלגה קצרה עוקרת ארוכה כדי שלא להקשות עליהם בחישוב הוסתות, **אכן לבן תורה** בודאי יש להחמיר [כן הורה לי הגאון בעל שבט הלוי שליט"א, וכן הורה הגאון רבי טוביה גולדשטיין זצ"ל דת"ח ובן תורה יש לחוש לשיטת הרמב"ן ושו"ע הרב]".
  2. מר"מ.
     1. חזו"א (שערי אהרן או"ח ריש ח"א עמ' נ"ב אות ק"ז, קובץ אגרות קודש איגרת א') – "יש מכתב ממנו ובו נאמר 'אל תרבה שיחה עם האשה באשתו אמרו, לא בשנה הראשונה נאמר'".