9 בדינא דצואה דהוי רה
קטגוריות: ש_ס / יב שבת / הוצאה / הרב יצחק טחן / פרק קמא

בדינא דצואה דהוי רה''ר

יעוין בטור סימן שמה דכתב דאע''פ דלא דרסי עליה הוי רה''ר וכתב בב''י דטעמא משום לבוד כדאמר צ''ז ע''א. וכן איתא בעבודת הקדש לרשב''א ש''ג סימן א' אות ה' וז''ל, אין בגובהו שלושה הרי הוא כרשות הרבים, שכל פחות משלושה הרי הוא לבוד עם הקרקע. ועוד שאי אפשר לרשות הרבים להיות שוה כולו כמתלקט במלקט. ולפיכך לבנה או קוצים וברקנים או גללים המוטלים ברשות הרבים, אם אין בגובהן שלושה הרי הן כרשות הרבים, ומבואר דאע''פ דלא דרסי כלל הוי רה''ר. ויעוין בקה''י סימן י' סק''ב דמקשה מהגמ' בדף ח' דמבארת הא דעמוד פחות מג' דינו כרה''ר מחמת דדרסי ליה רבים. ומבואר דלא מהני בזה דין לבוד. וכתב שם דאין לומר דבעינן לשתי הטעמים דהרי בעמוד חזינן דניחא תשמישתיה מהני גם בלי לבוד ומבואר דתליא בדרסי רבים לחודיה, וצ''ע מהגמ' בדף צ''ז דאיתא לטעמא דלבוד דנראה דלא בעינן לתנאי דריסת רבים. ולכאורה צ''ל דהגמ' בדף ח אזלא כאביי ורבא וחייא בר רב דפליגי על ר' אשי וס''ל דבצואה פחות מג' הוי מק''פ ורק פליגי בהיזמי והיגי אי מהני מה דדורסין במקצת לאשויי רה''ר וכן נראה מלשון הב''י והרשב''א דהביאו את הגמ' בדף צ''ז כהסבר לר' אשי וכן נקט בחזון יחזקאל בדף ז' ע''א וכן הביאו מהמשכנות יעקב בספרו קהלות יעקב. אולם בפשוטו קשה לומר כן דנראה דהגמ' בדף צז דנקטה דהוי הלכתא אזלא לכו''ע. עוד יש לעיין ברשב''א דמביא גם את הסברא דא'''א שתלקט במרהט ורהיטני ובגמ' הרי דחתה להך סברא דא''כ אפילו שלשה נמי. וביותר קשה דאי נימא דטעמא דתוך ג''ט הוי מחמת דאיכא מיעוטא דדרסי על הצואה כמו שמבואר במחצית השקל שנ''ה ס''ק י''ד. או כמו שמבואר במרדכי סימן שע''ז דצואה הוירה''ר משום דמפסע פסעי ליה ולכן פסק דבצואה של בית הכסא דלא פסעי עליה כלל הוי מק''פ. [ותליא בבאור הגמ' בדף ק' ע''ב בהא דאיתא בברייתא תרי גווני רקק ומבאר ר' אשי דאצטריך לגוונא דליכא ד' דמפסעי פסעי עליה וברש''י מבאר דאע''ג דאיכא דפסעי עליה איכא טובא דעברו עליה והמג''א שמה ס''ק י''א מביא את הרמב''ם פי''ד הכ''ד דכתב דרוב העם מדלגין לעיו ובפמ''ג נקט דבעי לכה''פ מיעוטא אולם בבהגר''א נקט דלא בעי כלל שיעברו עליו ויעוין באו''ש שם דר' אשי לשיטתו דגם צואה מהני הוי מחמת דמיפסע פסעי עליה], ולפי''ז צ''ב דברי הגמ' בדף צ''ז דהוי מחמת לבוד כמאן אזלא הך גמרא דהרי לכו''ע שיהא יחס לרבים.

עוד יש לעיין בעיקר פלוגתת רחב''א ואביי ורבא דדוחק לומר דפליגי בגדרי התנאי דדרסי רבים הנצרך לאשווי לרה''ר ובפרט אי נימא דגם ר' אשי דס''ל דצואה ג''כ חשיב רה''ר הוי מחמת דאיכא בזה גם לפעמים דריסת רבים, או כמו שנקט במרדכי דמהני מה שקופצים על זה ולא בעי שילכו על זה דלפי''ז איכא בזה ג' שיטות בגדרי דריסת רבים.

ונראה מוכרח מזה כמו שביאר הקה''י דאיכא תרי דיני ביחס של מקומות חלוקים ברה''ר, דאיכא גוונא שבעינן לשייך את המקום לרה''ר כההיא דעמוד ובזה בעינן שיהא דרך תשמיש אולם היכא דהוי פחות מג''ט כיון דהוי לבוד נמצא דהוי חלק מרה''ר רק דהא דלא משמש לרה''ר איכא בזה ניתוק מרה''ר ובזה סגי שימוש כל דהו, ויש לעיין בשרש פלוגתת אביי ורחב''א ור' אשי אי הוי בדרגה של השימוש שליכא בו ניתוק, או דגם אי הוי אותה דרגה מ''מ איכא חילוק בסיבת הניתוק דהיכא דהוי סתם לבינה דליכא סיבה למניעת הדריסה אלא רק מחמת דהוי מקום גבוה בהא ודאי דמהני דריסת רבים כל שהוא משא''כ בהיזמי והיגי דסיבת הניתוק מחמת הקוצים דבזה לא מהני שימוש כל דהו וגם אי מהני בהיזמי והיגי אפשר דצואה דהוי מחמת מיאוסתה בזה לא יהני שימוש ע''י הדחק. ור' אשי דס''ל דמהני או דס''ל דסגי אפילו ביחס כל שהו דמיעוטא דדרסי בסנדליהם או דסגי בקפיצה מעל הצואה או דס''ל דלא בעי כלל יחס לרבים וברשב''א דהוסיף להך סברא דא''א דתלקט אפשר דס''ל דלענין דלא יהא ניתוק מרה''ר בעינן גם להך סברא.

ויעוין בקה''י דמעיר לפי''ז דהא דנקטה הגמ' דעמוד ג' לא דרסי ליה רבים אין הכונה דלא דרסי ליה כלל אלא גם אי הוי הילוך ע''י הדחק לא יהני דמאחר דהוי יותר מג''ט בהא בעינן את הדריסת רבים לאשווי כרה''ר ובזה לא מהני דריסה ע''י הדחק רק דלפי''ז הא דנקטה הגמ' דתוך ג''ט מדרס דרסי ליה רבים הכונה דדרסי להדיא ולכאורה לפחות מג''ט לא בעי דריסה להדיא. ומיישב בקה''י דנקטה לה אגב יותר מג' וכונת הגמ' דדעמוד פחות מג''ט גם בלי לבוד איכא סיבה לאשווי כרה''ר מחמת דדרסי ליה להדיא.

ויעוי'ש דהביא ראיה דאיכא חילוק בין לאשווי רה''ר לבין היכא דבעינן רק שלא להפקיע מרה''ר מהא דמבואר בגמ' דגומא לא הוי רה''ר מחמת דתשמיש ע''י הדחק לא הוי תשמיש ורקק מים שרה''ר מהלכת בו הוי רה''ר דהילוך ע''י הדחק שמיה תשמיש ומבאר הקה''י דדוקא בקרקע שוה לרה''ר סגי בתשמיש ע''י הדחק.

אולם נראה דמהא ליכא ראיה דנראה דיסוד החילוק בין תשמיש ע''י הדחק להילוך ע''י הדחק לא הוי מחמת שבתשימיש איירי בדבר מוגבה ובהילוך איירי בקרקע שווה לרה''ר אלא עיקר החילוק בין תשמיש של הילוך שעיקר רה''ר עומדת לזה ובזה מהני תשמיש ע''י הדחק משא''כ בשאר השתמשויות דלא הוי עיקר תשמיש רה''ר דבזה בעינן שימוש נוח. וכן מבואר בתורי''ד דף ח' ע''א שכתב ליישב בגירסא דהילוך ע''י הדחק שמיה הילוך וז''ל, שאע''פ שהכיתוף שלו הוא נוח מ''מ רה''ר לאו לכתוף עבידי אלא להילוך והכיתוף שאנו מחשבים כמו הילוך ע''י הדחק דשמיה הילוך אבל תשמיש ע''י הדחק לא חשיב עכ''ל. ומבואר להדיא בדברין דמעלת ההילוך לא הוי מחמת דהוי בקרקע שווה אלא מחמת גוף אופן השימוש דהילוך דלהכי עבידי רה''ר.