סי_ סז - פרוזבול
קטגוריות: שו_ע / חושן משפט / חושן משפט - דור המלקטים

**דין שמיטה ופרוזבול**

סימן ס"ז

1. מקור.
2. בזמן הזה, שאין היובל נוהג - סעיף א'.
3. חובות שאינו נשמטים.
4. מצוה למשמט.
5. פרוזבול: בית דין - סעיף י"ח.
6. נוסח הפרוזבול - סעיף י"ט.
7. קרקע - סעיף כ"ב.
8. נשים - סעיף כ"ה.
9. זמן: ערב או סוף שמיטה - סעיף ל'.
10. זמן - סעיף ל"ב.
11. המחזיר חוב שעברה עליו שביעית.
12. שאר דברים.
13. הגר"י ברקוביץ שליט"א.
14. מקור.
    1. ראה (דברים פרק ט"ו).
       1. פסוק א' - מקץ שבע שנים תעשה שמטה.
       2. פסוק ב' - וזה דבר השמטה שמוט כל בעל משה ידו אשר ישה ברעהו **לא יגש את רעהו ואת אחיו** כי קרא שמטה לה'.
       3. פסוק ג' - את הנכרי תגש **ואשר יהיה לך את אחיך תשמט ידך**.
       4. פסוק ט' - השמר לך פן יהיה דבר עם לבבך בליעל לאמר קרבה שנת השבע שנת השמטה ורעה עינך באחיך האביון ולא תתן לו וקרא עליך אל ה' והיה בך חטא.
    2. **תרי"ג מצוות**.
       1. לא יגש: שלא לתבוע הלואה שעברה עליה שביעית – רמב"ם (ספר המצות ל"ת ר"ל), חינוך (מצוה תע"ה).
       2. מצות השמטת כספים בשנה שביעית – רמב"ם (ספר המצות מצוה עשה קמ"א), חינוך (מצוה תע"ז).
       3. שלא נמנע מלהלוות לעני מפני השמטה – רמב"ם (ספר המצות ל"ת רל"א), חינוך (מצוה ת"פ).
    3. **ספרים** - משניות (שביעית פרק י'), קיצור שו"ע (סי' ק"פ).
    4. **דור המלקטים** - ברית עולם (שביעית סי' י'), דיני פרוזבול (רוזנברג), דיני שמיטת כספים ופרוזבול (שפירא), חוט שני (הל' שמיטה ויובל פרק ט'), ילקוט יוסף (שביעית פרק כ"ד), נטעי גבריאל (שמיטת כספים ופרוזבול), עומק הפשט (גליון שכ"ג, ועוד), ערך המשפט (סי' קפ"ג, לבקוביץ), שמיטת כספים כהלכתה (שטרן), RJJ.
15. בזמן הזה, שאין היובל נוהג - סעיף א'.
    1. דרבנן, כדי שלא תשתכח תורת השמטת כספים מישראל – רמב"ם (הל' שמיטה פרק ט' הל' ג'), חינוך (מצוה תע"ז, מצוה ת"פ), מחבר (סעי' א').
    2. **בני אשכנז**.
       1. רמ"א (סעי' א') – "כן הוא הסכמת הפוסקים. אבל י"א דאין שמיטה נוהגת בזמן הזה; ונראה שעליהם סמכו במדינות אלו, שאין נוהגים דין שמיטה כלל בזמן הזה, והמנהג היו נוהגים עדין בזמן הרא"ש, כמו שכתוב בתשובה (הטור ס"ה הביאו) שהיה צווח ככרוכיא לבטל המנהג, ולא אשגחו ביה, וכבר כתבו גם כן האחרונים ז"ל (בד"מ ס"ה הביאו) טעם למנהג שאין נוהגין שמיטה כמבואר בדברי מהרי"ק שורש צ"ב ומהר"ר איסרלן בת"ה סימן ש"ד ובמהרי"ל, **ואין לדקדק אחריהם**".
       2. קיצור שו"ע (סי' ק"פ סעי' א') – "הסכמת רוב הפוסקים דשמיטת כספים נוהגת גם בזמן הזה, ואפילו בחוץ לארץ, והעולם נהגו להקל, וכבר הרעישו על זאת גדולי ישראל זכרונם לברכה, וקצת מהם טרחו ללמד זכות על המנהג שסומכין על קצת מקילין, אבל **מי שרוצה לדקדק במצות** בודאי מחוייב לעשות כדעת רוב הפוסקים זכרונם לברכה, ובפרט שיוכל לתקן את הדבר על ידי פרוזבול ולא יבא לידי פסידא".
       3. ערה"ש (סעי' א') – "וכל אלו טעמים חלושים הם **והירא את דבר ד'** ינהוג בשמיטת כספים גם בזמה"ז ובכל מקום ובפרט שיש תקנה בעשיית פרוזבול כמו שיתבאר".
          1. נ"מ: מי ששכח לכתוב פרוזבול, המחייב על התובע [אתה, עדיין יש חוב עד הוא אמר "משמט אני". ורוב חולקים]. ואולי מדינו יש חיוב לחזור החוב.
    3. **טעמים**.
       1. אין דין שמיטת כספים בזמן הזה. [אפי' יש, רק דרבנן].
       2. אין דין שמיטת כספים בחו"ל. [כמו שמיטת קרקעות].
       3. כאלו התנו כן מפורש ע"מ שלא ישמיט בשביעית.
          1. רא"ש (כלל ס"ד סוף סי' ד', כלל ע"ז סי' ב') – "ומצאתי התנצלות לעצמי על שמטת ידי שאינני מתעורר לבטל מנהגם ואומר אני [דאפשר] כיון שפשט המנהג שלא להשמיט והכל יודעי' זה הוה ליה כאלו התנה המלוה על מנת שלא תשמיטנו שביעית".
          2. ערה"ש (סעי' ו') – "ויש שכתבו דלכן אין נוהגין בכמה מקומות בהשמטת שביעית דכיון שהמנהג אצל כולם לגבות אחר שביעית בלא פרוזבול הוה כאלו התנו כן מפורש ע"מ שלא ישמיט בשביעית וכל לוה ע"מ כן הוא לוה וכמי שנכתב בשטר דמי".
       4. ערה"ש (סעי' י' [אין כח לב"ד, ואין לנו קרקע]) – "ולכן הלל הזקן ובית דינו כשראו שנמנעו מלהלות ועוברים על מה שכתוב בתורה השמר לך וגו' עמד ותקן פרוזבול ועיקר תקנת הפרוזבול היה כדי שיהיה כגבוי כמו שנתבאר וכ"ז היה טוב בזמן שיד דייני ישראל היתה תקיפה ואפילו בזמן הגמ' היה עדיין ראש גולה והדיינים מתמנים ממנו והיה להם כח מהמלוכה לגבות ולהעניש את המסרב נגדם אבל בעונותינו הרבים זה מאות מהשנים שאין לנו שום תוקף ועוז לעשות דבר א"כ ממילא אין תועלת במסירת החובות לדיינים כיון שאין להם כח לגבותם ובהכרח שהמלוה בעצמו יגבה ויעבור על לא יגוש ואין תועלת בהפרוזבול ועוד כיון שאין כותבין פרוזבול אלא על הקרקע וזה היה טוב בזמן הגמ' שעיקר מקום ישראל היה בבבל ובמדינות הסמוכות והיה להם קרקעות אבל אח"כ כאשר נתפזרנו בכל כנפות הארץ ונדחנו מדחי אל דחי ואין לנו קרקעות ממילא דאין על מה לכתוב פרוזבול ואם ננהוג עתה בשמיטת כספים פשיטא שלא ירצו להלות ויעברו על מה שכתוב בתורה השמר לך וגו' דבוודאי לא אכשר דרי יותר מדורו של הלל הזקן ולפ"ז וודאי דנדחית תקנתא דרבנן שהיא רק זכר לשביעית מפני לאו דאורייתא ופשיטא דבכי הא לא תקנו רבנן ובוודאי הוא למידת זכות על כלל ישראל ומ"מ הירא את דבר ד' יעשה פרוזבול כמו שנהגו בהרבה מקומות וכמ"ש בסעי' א' ע"ש וככה נוהגים בכל מדינת ליטא".
       5. ועוד טעמים.
16. חובות שאינו נשמטים.
    1. **אם זמן פרעון היה אחר שביעית**.
       1. מחבר (סעי' י') – "המלוה את חבירו וקבע לו זמן לעשר שנים או פחות או יותר, אין שביעית הבאה בתוך הזמן משמטתו, דהשתא לא קרי ביה לא יגוש (דברים טו, ב)".
       2. קיצור שו"ע (סי' ק"פ סעי' ח').
       3. הגרשז"א זצ"ל (מנחת שלמה ח"א סי' מ"ז אות א') – "לכאורה נראה דהנמנע מלהלוות אינו עובר על פן יהי' דבר עם לבבך בליעל אלא א"כ זמן הפרעון הוא לפני סוף שביעית, וכיון שהלוה הוא גברא דפרענא אשר אין רגילים ואין צריכים לדרוש ממנו משכון רק אז אמרה תורה שנקרא בליעל מפני זה שדואג ומפחד ביותר מזה שקרבה שנת השבע ושמא יתאחר החוב, משא"כ למ"ד שהמלוה לעשר שנים שביעית משמטת מסתבר דאינו עובר כלל בלאו כיון דחשיב כאילו הלוה מבקש מהמלוה מתנה ולא הלואה הואיל ושביעית ודאי תשמט ואיך אפשר לקרותו משום כך בליעל, ועפי"ז גם אפשר להבין מ"ש הבכור שור דאף בשביעית בזה"ז שהוא רק מדרבנן מ"מ הנמנע מלהלוות עובר בל"ת מה"ת, ועיין בס' השמיטה של הגרי"מ טוקצינסקי ז"ל שהביא מהגאון רי"י דיסקין ז"ל שתמה ע"ז, אולם לדברינו ניחא דטעמא דנקרא בליעל הוא רק מפני שאסור להמנע מעשות חסד בגלל פחד שוא ומדומה ולכן כך לי אם פחדו הוא משמטה דאורייתא או רק מדרבנן. גם מלשון הכתוב נראה שמסברא הוא דחשיב בליעל ולא שחדוש התורה הוא לקרותו משום כך בשם בליעל והיינו כדאמרן, אך צ"ע דלענין סתם הלואה ל' יום כתב הב"ח דאע"פ שאינו רשאי לתובעו תוך ל' מ"מ אין זה כמלוה לעשר שנים ושביעית משמטתו, ואפי"ה אמרו בירושלמי ריש פ"י דשביעית "שלא תאמר כל ל' יום איני רשאי לתובעו לאחר ל' יום משתמט - לפום כן צריך מימר קרבה שנת השבע שנת השמיטה", ולכמה פירושים שם משמע שהנמנע מלהלוות סתם הלואה תוך ל' יום של סוף שביעית אף על גב שלא יוכל כלל לתובעו ושביעית ודאי תשמט אפי"ה עובר בלאו וצ"ע".
    2. **המוסר שטרותיו לבית דין**.
       1. אינו משמט.
          1. מחבר (סעי' י"א) – "המוסר שטרותיו לבית דין, ואמר להם: אתם גבו לי חובי, אינו נשמט".
          2. קיצור שו"ע (סי' ק"פ סעי' ט').
    3. **המלוה על המשכון**.
       1. אינו משמט.
          1. מחבר (סעי' י"ב) – "המלוה על המשכון, אינו משמט מה שכנגד המשכון. ויש מי שאומר שאף היתר על המשכון אינו משמט".
    4. **הקפת חנות או שכר שכיר**.
       1. אינו משמט, ואם זקפו עליו במלוה משמט [דהיינו שקבע לו זמן לפרעו וי"א כשכתבו בפנקסו] – מחבר (סעי' י"ד, סעי' ט"ו), קיצור שו"ע (סי' ק"פ סעי' י', סעי' י"א).
    5. **חוב לשדכן אם נשמט**.
       1. אינו משמט.
          1. הגרח"ק זצ"ל (מועדי הגר"ח ח"ב סי' תת"י) – "שאלה: לא שילם כסף לשדכן עבור שידוך אם ה"ז נשמט בשמיטת כספים. תשובה: אינו חוב. (ועמש"כ בזה בס' נטעי גבריאל הל' שמיטת כספים פי"א ס"ח)".
    6. **זיכוי בחנות אם נשמט**.
       1. הגרח"ק זצ"ל (מועדי הגר"ח ח"ב סי' תתי"ג) – "שאלה: מי שיש לו זיכוי מחנות אם ה"ז נשמט בשמיטת כספים. תשובה: אולי. (חקירת ידידי הרה"ג ר"ג הכהן רבינוביץ בס' גם אני אודך ענינים ח"ד ועמש"כ בזה בשו"ת משנת יוסף חי"ב ס' מ"ה ובשו"ת ישיב יצחק חכ"ב ס' ס"ו ובשו"ת שערי יושר ח"ד ס' קכ"ג. ובס' בנתיבות ההלכה שביעית מ"ב עמ' 184 ומש"כ בעל המנחת פרי במוריה שבט תשע"ה עמ' שנ"ה ומש"כ הגרא"ד שפירא בעל עלי דשא בקובץ המאור שבט אדר תשע"ה עמ' מ"ח. ובשו"ת שפתי דעת ח"ג חו"מ ס"ו. ובשו"ת דברי אור ח"ד ס' צ'. ובשו"ת ודרשת וחקרת ח"ה ס' כ"ה או"ז. ובס' גם אני אודך מתשובותי ח"א ס' כ"א)".
    7. **שמיטת כספים בפדה"ב**.
       1. הגרח"ק זצ"ל (מועדי הגר"ח ח"ב סי' תת"ז) – "שאלה: בדרך אמונה פי"א מביכורים צה"ל ס"ק י"א הביא די"א דפדה"ב נשמט בשמיטת כספים והק' דלא קרינן ביה לא יגוש שהוי ממון שאין לו תובעין ואולי איירי במכירי כהונה. תשובה: מכירי כהונה אין חייב ליתן ויכול לחזור בו כמש"כ בדר"א פ"ז ממעשר ס"ק ל"ט [אלא שאין ראוי]. (וכן תירץ מרן גם בס' משנת חיים קידושין ס' ל"א ועמש"כ בזה בס' אמונת ישראל זרעים ח"ב ס' ה' ובס' ברית תורה ס' ש"ה שע"צ סק"א ובבית מתתיהו ח"ב ס' ל'. ומש"כ בס' שמיטת כספים ופרוזבול להגר"צ כהן פ"ז ס"ק ק"ס ובס' נטעי גבריאל הל' שמיטת כספים פי"א ס"ז).
       2. הגרח"ק זצ"ל (מועדי הגר"ח ח"ב סי' תת"ח) – "שאלה: בדרך אמונה הביא די"א דפדה"ב נשמט בשמיטת כספים, וצ"ע ממתני' בכורות מ"ט, הוא לפדות ובנו לפדות מי קדים, וכיון שנעשה אב, ע"כ שאין פדה"ב נשמט בשמיטת כספים. תשובה: בחו"ל. (וכוונת מרן שבחו"ל י"א דאין נוהג שמיטת כספים כמש"כ בס' התרומות שער מ"ה. ועמש"כ לתרץ קו' זו בס' משנת חיים קידושין ס' ל"א ומש"כ הגרח"מ שטיינברג במכתבו אלי בס' בנתיבות ההלכה שביעית מ"ב עמ' 179 ובשו"ת משנת יוסף חי"א ס' קע"ז. ובבית מתתיהו ח"ב ס' ל'. ומש"כ הגרי"א דינר בקובץ קול התורה פ"ב עמ' קס"ד בשם מרן, ומרן הגרב"ד פוברסקי)".
17. מצוה יאמר "משמט אני".
    1. **יש ענין**.
       1. בן איש חי )שנה א' פר' כי תבוא סעי' כ"ו) – "והנה יש מתחסדים אחר שכותבין הפרוזבול מלוה לחבירו סך מה, עשרה גרוש או פחות או יותר, ועל זה הסך לא יחול הפרוזבול כיון שהלוהו אחר זמן הפרוזבול, ואז אחר ר"ה כשיביא לו חבירו המעות לפרעו **יאמר לו משמט אני ולא יקבלם ממנו**, ויאכל הלוה ולחדי במעות אלו, והמלוה לחדי במצות שמיטת כספים שקיים אותה בפועל, ותהילות לאל ית' הנהגתי מצוה זו פה עירנו בגדא"ד יע"א, הדפסתי שטרות של פרוזבול וחלקתי אותם לכמה בני אדם ועשאום, וגם למדתי אותם שיעשו כן להלוות אחר זמן הפרוזבול סך מה ולקיים המצוה בפועל כאמור לעיל, אשריהם ישראל אוהבי מצות ה' ועושים אותם בשמחה: וגם אם לוה אדם מחבירו ככרות לחם אפילו ככר אחד נוהג בזה דין שמיטה, על כן טוב שתלוה האשה יום ערב ר"ה ככר או שתים או שלש לחברתה, ואחר ר"ה כשתפרע לה תאמר לה משמטת אני, והרי זו מקיימת מצות שמיטה, ועיין חיים שאל ח"ב סי' ל"ח אות י"ג, וכן עשו קצת נשים פה עירנו יע"א כי דרשתי דבר זה בעזה"י ברבים אשריהם ישראל".
       2. הגריש"א זצ"ל (משנת הגרי"ש אלישיב זצ"ל עמ' קנ"ט ) – "בערב ראש השנה לאחר שכבר כתבו הפרוזבול יש ענין להלוות סכום כסף כדי לקיים מצות שמיטת כספים".
       3. עי' דרך אמונה (הל' שמיטה פרק ט' ס"ק פ"ה) – "ויש משאירין חוב א' כדי לקיים מצות שמיטת כספים ויכתוב בפרוזבול חוץ מחוב פלוני או חלק מהחוב או ילונו אחר שיכתוב הפרוזבול אבל לא יקבע זמן הפרעון אחר ר"ה אלא שיוכל לתובעו אפי' מיד".
       4. תשובות והנהגות (ח"ו סי' ר"פ) – "ובעיקר הדבר, אם יש ענין להלוות כדי לשמט אח"כ, הראוני שכן כתב בספר בן איש חי פרשת כי תבא וז"ל ... וכן שמעתי שעשה הגר"ש סלאנט זצ"ל".
    2. מראי מקומות – שערי שמחה (יזדי, עמ' רצ"ה - עמ' רצ"ט), הגר"מ גבאי שליט"א (גם אני אודך ח"ט סי' י"ב).
       1. ברית עולם (שביעית סי' י' אות צ'), בירור הלכה (הקצר חו"מ סי' ס"ז אות קל"ט) – "כתב רבינו יוסף חיים ... ונראה דדוקא ככה"ג שמוותרים על הככר או על הסך מה, אבל להכניס עצמו במצוה בכה"ג שאח"כ יאמר משמט אני וידו פשוטה לקבל ולסבב עמו בדברים לקבל אח"כ דרך מתנה אינו נכון, שעלול להכשל ח"ו בביטול מצות עשה ואיסור לא תעשה אם לא ינהג כדין ואפילו על צד זה שלא קיים המצוה כהוגן החוב נשמט מעצמו באפקעתא דמלכא ומה שמקבל הוא מתנה גמורה והמקבל עבר על גדר שונא מתנות יחיה [אלא שחז"ל קבעו שאין רוח חכמים נוחה מלוה שאינו מתחסד עם המלוה ליתן לו מתנה כסכום שהרויח על ידי מצות שמיטה, אבל אין כאן חסרון בגדר מתנה ככל המתנות הניתנות מדעת] ונמצא מכאן ומכאן ולא במצוה, וכמו כן לעולם אם יש לו חובות שאינו מעוניין לוותר עליהם נכון לעשות פרוזבול דוקא כתקנת הלל הזקן ולא להתחכם באופן אחר לקבלת החוב, ויש בזה כעין ביטול תקנת הלל הזקן שתקן דוקא באופן זה שראה שנמנעו מלהלוות זה את זה, ואם יתחכם ויכשל כנ"ל עלול להמנע מלהלוות בשמיטה אחרת, וכן ראוי לגעור באלו שנמנעים מלעשות פרוזבול מפחד שמא לא יהיה הפרוזבול והבית דין שעושה הפרוזבול בכל דקדוקי הדין וההידור למהדרין מן המהדרין וע"י זה נמנעים מלהלוות באמתלאות שונות, שהנהגה זו הוא ביטול תקנת הלל הזקן שהתקין כדי שלא יעברו על הלאו דאורייתא השמר לך ולא רחוק הדבר בהנהגה כזו לעבור ממש על הלאו דאורייתא שהזהירה עליו התורה בשני לאוין והתורה קראתו בליעל, אלא יש לעשות פרוזבול ולא ירע לבבך בתתך לו וגו' והבטיח הקב"ה בשכר מצוה זו בעולם היה שנאמר כי בגלל הדבר הזה יברכך".
    3. **מחילת החוב**.
       1. ראשונים [יראים] צ"ל "משמט אני".
       2. מפקיעה את החוב מעצמו [אפקעתא דמלכא]
          1. תשובות והנהגות (ח"ו סי' ר"פ) – "לדעת הפוסקים הסוברים שאפילו בזה"ז הופקע החוב מאליו, הרי לשיטתם אין בדין שמיטת כספים קיום מצוה בפועל של הגברא (שהרי מעצמו הושמט החוב בלא מעשה הגברא, וכשאינו גובה את חובו אינו אלא ששמר דין התורה, והרי הוא כנמנע ממאכלות אסורות ומגזל וכיו"ב שאין בזה קיום מצוה בפועל), וא"כ כשמלוה על מנת לשמט, אינו אלא בגדר חיבוב מצוה בעלמא, שמראה שמקבל לשמור תקנת חז"ל של שמיטת כספים בזה"ז. והאמת נראה דאף לגדר חיבוב מצוה בעלמא, אין צריך להלוות ע"מ לשמט, אלא די בעשיית פרוזבול, שעצם עשיית פרוזבול כבר מוכיח שמקבל תקנת חז"ל של שמיטה בזה"ז, ואין צורך לפעולה נוספת כדי להראות שמוכן לקיים מצות שמיטה".
    4. **מוסד צדקה**.
       1. תשובות והנהגות (ח"ו סי' ר"פ) – "מוסד צדקה פרסם שכדאי לכל אחד לקיים מצוות השמטת כספים על ידי שילווה סכום ליו"ר וועד מוסד הצדקה, וזמן הפירעון בערב ראש השנה של השנה השמינית וכשתעבור השמיטה ישמט את חובו, והלווה יתן את המעות לצדקה, וכך מקיים בזה גם מצות שמיטת כספים וגם מצות צדקה, ורבים הזדרזו לקיים בדרך זו מצות שמיטת כספים בהידור ... מיהו אפילו לדעת אותם פוסקים הסוברים שהחוב קיים אלא שמצוה על הגברא לשמטו, מ"מ אינו מקיים מצווה זו אלא כשיכול לתבוע את הלווה, ומ"מ אומר משמט אני ומפקיע את החוב. וא"כ בנד"ד שכבר מתחילה קבעו ביניהם שהחוב יושמט ויגיע לצדקה בלא שהלווה יתחייב לשלם אחר השביעית, בזה לא שייך המ"ע כלל. ונראה, שאם בכ"ז רוצה לקיים מצוות שמיטת כספים בהלואה ליו"ר מוסד הצדקה וכנ"ל, אז יתנו ביניהם שחייבים להחזיר חובו בערב ר"ה, ואם לא ישלם בערב ר"ה יוכל המלווה לקחת את חובו תוך שבוע מיום הפירעון, וכשלא יגבה את חובו תוך שבוע הרי הוא מראה בזה שמסכים לשמט חובו ושיתן המעות לצדקה, ובכה"ג נעשה של יו"ר המוסד רק לאחר ששתק המלווה שבוע שהוא כאמירת 'משמט אני' אחר שמיטה, ובכך מקיים המצוה להשמיט כהלכתה ובזמנה. ולע"ד יש לפקפק עוד, שהרי בנד"ד שמלוה לחבירו ופוטר אותו כדי שיתן את החוב עבורו לצדקה, הרי אינו משמט את חובו ללווה, רק דורש שיקיים עם זה מצווה עבורו ולזכותו. ועוד, שהרי מ'דין ערב' נחשב כאילו המלוה קיבל בחזרה את כספו, ואפילו אם לא יהיה כתוב שם במפורש שיתנו את הכסף לצדקה כדי שלא יהא בזה "דין ערב", מ"מ הרי כו"ע יודעים כוונתו ועבור מה נתן סכום זה. וכשסדרתי פרוזבול לציבור, היססתי אם לקבל הודעת המלוה שאינו כולל את החוב שהלווה לאותו גוף של צדקה בפרוזבול שעושה, מאחר דנראה שמפקפק בפרוזבול כאילו אינו מועיל אלא בשעת הדחק, ואנו מקיימין תקנת הפרוזבול בלי פקפוק שכך תיקנו חז"ל וכחם רב מאד כמבואר ברוב הפוסקים. ולכן לא הסכמתי לסדר פרוזבול באופן זה. והרוצה להדר לקיים מצות שמיטת כספים באופן הנ"ל, ילוה לצדקה אחרי שעשה כבר פרוזבול".
          1. הגרח"ק זצ"ל (מועדי הגר"ח ח"ב סי' תתי"ט) – "שאלה: לסוברים ששמיטת כספים הוי אפקעתא דמלכא, אם מקיים מ"ע במה שאין תובע. תשובה: כן".
18. פרוזבול: בית דין - סעיף י"ח.

משנה (שביעית פרק י' משנה ג', גיטין דף לו) – "פרוזבול אינו משמט זה אחד מן הדברים שהתקין הלל הזקן כשראה שנמנעו העם מלהלוות זה את זה ועוברין על מה שכתוב בתורה (דברים טו) השמר לך פן יהיה דבר עם לבבך בליעל וגו' התקין הלל לפרוזבול".

* 1. **בית דין חשוב**.
     1. מחבר (סעי' י"ח) – "ואינו נכתב אלא בבית דין חשוב, דהיינו שלשה בקיאים בדין ובענין פרוזבול, ויודעים ענין שמיטה, והמחום רבים עליהם באותה העיר".
     2. מבי"ט (ח"ב סי' פ"א), הו"ד בש"ך (ס"ק ה') – "וכן כתב בעל כפתור ופרח בשם בעל העיטור ובשנת השמטה שעברה שנת הש"ך ליצירה בטלנו כמה פרוזבולין שלא נעשו בב"ד החשוב שבעיר יכתבו אחרים תחתיהם בב"ד החשוב".
  2. **כל בית דין**.
     1. רי"ף ( ).
     2. רא"ש ( ).
     3. רמ"א (סעי' י"ח) – "וי"א דכותבין פרוזבול בכל בית דין (טור וב"י בשם הפוסקים), ונראה לי דיש להקל בזמן הזה".
  3. **ג' ת"ח**.
     1. קיצור שו"ע (סי' ק"פ סעי' ט"ו) – "הולך אצל שלשה בני תורה שיהיו בית דין ואומר אליהם: אתם דיינים ...".
  4. **לכתוב פרוזבול בלילה**.
     1. נסתפק.
        1. אור שמח (הל' שמיטה פרק ט' הל' י"ח) – "עיין בפירוש המשנה (שביעית פ"י מ"ד) שביאר שם דפרוזבול דהוי ד"ס עד נעשה דיין, וכמו בקיום שטרות (כתובות דף כ"א ע"ב) וצ"ע אם כותבין פרוזבול ביום דוקא, כמו קיום שטרות בפ"ג מהלכות סנהדרין, או לא".
        2. דרך אמונה (הל' שמיטה פרק ט' ס"ק צ"ה, עי' ציון הלכה ס"ק רכ"ה) – "ובאו"ש נסתפק אם אפשר לכתוב פרוזבול בלילה. [באו"ש כאן ועי' בשכ"כ ע' פ"ה שהביא בשם מהריק"ש שמקיל בזה]".
     2. מיקל.
        1. שבט הלוי (מבית לוי גליון ו' עמ' כ' אות כ"ח, גליון י"ט עמ' ס"ו אות י"ז).
  5. **בב"ד קרובים למלוה או ללוה אם כשרים לסדר פרוזבול**.
     1. מיקל.
        1. מנחת יצחק (ח"י סי' ק"מ) – "ודאתאן מכל הנ"ל דיש להקל אף אם עושה הפרוזבול הוא קרוב לא' מן הדיינים, או אף לכולם, וכן המנהג דלא מדקדקין בזה, כנלענ"ד".
        2. הגרח"ק זצ"ל (מועדי הגר"ח ח"ב סי' תת"י) – "שאלה: אם אפשר לכתוב פרוזבול בדיינים שקרובים למלוה וללוה. תשובה: כן. (והסתפק בזה התומים ס' ס"ז ס"ק כ"ג. ועמש"כ מרן בדרך אמונה פ"ט משמיטה ויובל ס"ק פ"ח צ"ד ... וכ"פ בעל הקנה בושם הו"ד בס' בנתיבות ההלכה שביעית מ"ב עמ' 301 ובס' שיח השמיטה עמ' רנ"ג שלא היו דיינים קרובים שיש המחמירים בזה עי"ש ובשו"ת התעררות תשובה ח"ג ס' כ"ג אות ב' ובלוח ההלכות ומנהגים תשע"ו עמ' 269 שכן הקפיד הגר"ח גריינמן זצ"ל עי"ש. וכן מקפיד מרן כמובא בס' ד' אמות של הלכה פע"ט ס"ה. ועמש"כ בשו"ת אמרי משפט ח"ב ס' כ"ו)".
        3. הגר"ד פיינשטיין (רבבות אפרים ח"ו סי' תמ"א אות ג').
  6. מראי מקומות.
     1. הגריש"א זצ"ל (אשרי האיש או"ח ח"ג פרק י"ג אות ד') – "ספרדי שעשה פורזבול לפני ג' אנשים פשוטים, ולא כדעת הב"י שצריך מומחים, אפשר לסמוך על המקילים".

1. נוסח הפרוזבול - סעיף י"ט.

משנה (שביעית פרק י' משנה ד') – "זהו גופו של פרוזבול מוסר אני לכם איש פלוני ופלוני הדיינים שבמקום פלוני שכל חוב שיש לי שאגבנו כ"ז שארצה והדיינים חותמין למטה או העדים".

* 1. מראי מקומות.
     1. הגריש"א זצ"ל (אשרי האיש או"ח ח"ג פרק י"ג אות ג') – "נוסח שטר פרוזבול של רבינו כך הוא: אנחנו החתומים מטה מאשרים בזה כי אתא לקדמנא הכא ואמר לנא: הן שנה זו היא שנת השמיטה, ויש לי חובות בשטר ובע"פ על אילו אנשים ועל בנקים. הריני מוסר לבית הדין בעיר הלא המה: הרב... הרב... הרב... שכל חוב שיש לי שאגבנו כל זמן שארצה. והואיל ומסר לבית הדין הנ"ל מילי דפרוזבולא כדאמר רבנן, כתבנו וחתמנו ביום... האי שטר דפרוזבולא כדנהגא מיומי דהלל הזקן וכדתיקון חז"ל. נאם... נאם... נאם...".

1. קרקע: לוה - סעיף כ"ב.

משנה (שביעית פרק י' משנה ו') – "אין כותבין פרוזבול אלא על הקרקע אם אין לו מזכה הוא בתוך שדהו כל שהוא היתה לו שדה ממושכנת בעיר כותבין עליה פרוזבול רבי חוצפית אומר כותבין לאיש על נכסי אשתו וליתומים על נכסי אפוטרופין".

* 1. מחבר (סעי' כ"ב), קיצור שו"ע (סי' ק"פ סעי' ט"ז) – "אין כותבין פרוזבול אלא על הקרקע, ואפילו קרקע כל שהוא סגי, ואפילו אין לו אלא עציץ נקוב מונח על גבי יתידות באויר, אף על פי שאין מקום היתידות שלו, סגי; אפילו אין ללוה כלל, ויש לחייב לו או לערב, או למי שחייב לו, כותבין. ואפילו אין לזה ולא לזה, ויש למלוה או למי שחייב לו, מזכהו אפילו על ידי אחר, ואפילו שלא בפניו.
     1. רמ"א: מיהו אם הלוה לפנינו וצווח: איני רוצה לזכות בקרקע של אחרים, אין מזכין לו לאדם בעל כרחו (ר"ן פ' השולח).
     2. פת"ת (סי' ס"ז ס"ק ד') – "וה"ה אם השכירו לו. עיין בתשובת חתם סופר [חו"מ] סי' נ', שהקשה השואל, דא"כ היכי משכחת מי שאינו ראוי לפרוזבול, אם לא מי ששוכב אקיקלא דמתא ואין לו בית דירה לא בשאלה ולא בשכירות. והשיב, דמשכחת בסומך על שולחן אחר ויכול לסלקו כל שעה, א"נ הדר בחצר חבירו שלא מדעתו דאין צריך להעלות שכר משעבר, ומ"מ בכל שעה יכולים הבעלים להוציאו, ע"ש עוד".
  2. **אפילו קרקע מושאלת ומושכרת**.
     1. מחבר (סעי' כ"ב).
  3. **בחורי ישיבות**.
     1. מחמיר.
        1. חוט שני (וישמע משה ח"ד סי' קפ"א) – "הורה שאכן בחורי ישיבה אין להם קרקע מושכרת להם, מכיון שאין הישיבה נותנת להם מקום מסויים שיהיה מושכר להם אלא זכות ללינה בישיבה ובכל עת הישיבה יכולה להעביר אותם ממקום למקום וזה לא נקרא קרקע מושכרת.
        2. הגרי"ח סופר שליט"א (וישמע משה ח"ד סי' קפ"א) – "דהישיבה אינה משכירה מקום לינה לבחורים אלא נותנת להם זכות השתמשות במקום בלבד, וזה כמו מקום ציבורי שמותר לי להשתמש בו וזה אינו עושה אותי בעלים עליו ולענין פרוזבול בעינן בעלות דוקא".
     2. מיקל.
        1. הגרשז"א זצ"ל (דיני שביעית השלם פרק ל"א סעי' ח' ).
        2. הגרח"ק זצ"ל (וישמע משה ח"ד סי' קפ"א).
        3. הגר"נ נוסבוים (וישמע משה ח"ד סי' קפ"א).
        4. הגרש גרוס שליט"א (וישמע משה ח"ד סי' קפ"א).
     3. תלוי אם הורים משלם שכר לימוד לישיבה.
        1. הגר"מ שפרן (וישמע משה ח"ד סי' קפ"א).
     4. מראי מקומות.
        1. שבט הלוי (מבית לוי גליון ו' עמ' י"ט אות כ"ו, גליון י"ט עמ' ס"ו אות ט"ו, שמיטת כספים כהלכתה פרק כ' הע' ט"ז\*, תורת הלוי שביעית עמ' רפ"ד אות ה') – "בחורי ישיבה שאין להם קרקע משלהם, ויש להם חדר בישיבה ללינה ולהנחת חפציהם, נחשבים מן הדין כיש להם קרקע, שהמקום כמושאל להם. ומ"מ ראוי שיבקשו רשות מראש הישיבה כדי שיחשב המקום כמושאל להם".
        2. שמיטת כספים כהלכתה (פרק כ' סעי' ח') – "בחורים הדרים בבית אביהם וסמוכים על שולחנו דנים אותם כיש להם קרקע, ויש מי שחולק בדבר. כמו כן בחורי ישיבה הלנים בישיבה נחשב מקום הלינה כמושאל להם".
        3. אגרתא דחדוותא (חכ"ג עמ' קי"ט אות כ"א).
        4. כרם אליעזר (שביעית סי' , עמ' ש"ט).
  4. **עציץ נקוב**.
     1. הגרשז"א זצ"ל (מנחת שלמה ח"א סי' מ' ד"ה וצריכים) – "וצריכים גם לומר דהא דאמרו בגמ' גיטין ל"ז ע"א שכותבין פרוזבול על עציץ נקוב, היינו דוקא בעציץ שכבר נזרעו בו זרעים אבל אי לית ביה אלא עפר לחוד לא, ואף על גב דמאי דמצרכינן שיהיה להלוה קרקע הוא מפני שקרקע הוא דבר המתקיים תמיד, ואי אמרת שכתיבת פרוזבול על עציץ נקוב הוא רק מפני הזרעים, הלא הם אינם מתקיימים אלא חצי שנה או שנה ולא יותר, דמ"מ להדיא אמרו שם בגמ' "דרב אשי מקני ליה גידמא דדיקלא וכתב עליה" אלמא שכותבין גם על אילנות אף על פי שגם הם אינם קיימים לעולם, וא"כ ממילא סברא הוא שכותבין גם על זרעים כיון דחשיבי עכ"פ קרקע, וטעמא דמילתא הוא כמו שכתבו שם בתוס' דאע"ג שעציץ נקוב יכולים לכלותו, מ"מ לא פלוג רבנן במקרקעי".

1. נשים - סעיף כ"ה.
   1. **פנויה, ואלמנה**.
      1. פשוט.
   2. מחבר (סעי' כ"ה) – "כותבים לאיש על נכסי אשתו, ולאשה על נכסי בעלה, וליתומים על נכסי אפוטרופוס".
2. זמן: ערב שמיטה או סוף שמיטה - סעיף ל'.
   1. סוף שמיטה – רמב"ם (הל' שמיטה פרק ט' הל' ג'), חינוך (מצוה תע"ז), מחבר (סעי' ל'), קיצור שו"ע (סי' ק"פ סעי' י"ג).
   2. רא"ש (גיטין פרק ד' סי' ג' ).
   3. מראי מקומות – עומק הפשט (גליון שכ"ג).
      1. הגרח"ק זצ"ל (מועדי הגר"ח ח"ב סי' תת"י) – "שאלה: מאימתי יש לעשות פרוזבול בתחילת שביעית או רק בסופה. תשובה: גם בתחילה ע"י מילי בע"פ. (ובס' נטעי גבריאל הל' שמיטת כספים עמ' שס"ו כתב מרן שהקהילות יעקב עשה פרוזבול גם בסוף שנה שישית ועיין בס' שיח השמיטה עמ' רל"ט בשם מרן. וע"ע בשו"ת דברי בניהו ח"ו ס' מ"א)".
3. זמן - סעיף ל"ב.
   1. **מוקדם ומאוחר**.
      1. משנה (שביעית פרק י' משנה ה'), מחבר (סעי' ל"ב) – "פרוזבול המוקדם, כשר; והמאוחר, פסול".
      2. הגרשז"א זצ"ל (מנחת שלמה ח"א סי' מ"ז אות ה') – "איתא במשנה שביעית פ"י מ"ה וברמב"ם, פרוזבול המוקדם כשר והמאוחר פסול. ויש להסתפק דאפשר דהא דמאוחר פסול היינו דוקא כשכתב סתם אבל אם התנה בפירוש שמוסר לבי"ד גם את החובות שעתיד אח"כ להלוות דלענין פרוזבול אפשר דמהני אף על פי שעדיין לא באו לעולם, ובפרט אם נאמר שהמסירה לבי"ד אינה ממש הקנאה אלא מעין שליחות לגבות עבורו והרי רבו הסוברים דמהני שליחות גם בדשלב"ל, וכ"ש להסוברים שאם הקנה דבר שלא בא לעולם יחד עם דבר הבא דמהני דלפי"ז יכול שפיר למסור ביחד כל חובותיו לבי"ד שיזכו בהם שעה אחת לפני מוצאי שביעית, וצ"ע אם יש לסמוך ע"ז בשביעית בזה"ז".
   2. **לוה ומלוה בשני מקומות**.
      1. מחמיר.
         1. הגרח"ק זצ"ל (מועדי הגר"ח ח"ב סי' תת"ו) – "שאלה: בשמיטת כספים כשהיו הלוה והמלוה במקומות שונים ואין זמן השקיעה שוה אחר מי הולכים אחר לוה או מלוה. תשובה: לחומרא".
            1. ועמש"כ מרן ב דרך אמונה פ"ט משמיטה ה"ג ב ביה"ל ועיין בס' פנים במשפט חו"מ ס' ס"ז או"ג ובס' נטעי גבריאל הל' שמיטת כספים פ"ה ס"ה .
      2. הגרשז"א זצ"ל (מנחת שלמה ח"א סי' מ"ז אות ב', הליכות שלמה פסח פרק ו' ס"ק ל"א) – "יש להסתפק במלוה שנסע מא"י לחו"ל וכגון שנסע לארה"ב אשר שם מתאחר היום ביחס לא"י בז' או ח' שעות, ובשעה שאצל הלוה שהוא בא"י כבר שקעה חמה והתקדש חג, עדיין אצל המלוה חצות היום של ערב שביעית, ויש לדון לפי"ז אם יכול אז המלוה לכתוב פרוזבול או לא, **מי אזלינן בתר מלוה שאצלו עדיין ערב שביעית או אזלינן בתר לוה שכבר קידש היום וכבר נשמט החוב** [כידוע הסתפקו כעי"ז לענין בל יראה וביטול חמץ לאחר זמן איסורו, וכן נו"נ בזה במק"א לענין שביתת בהמתו בשבת, ואין זה ענין לכאן]. וכמו כן יש להסתפק להסוברים שאין שמטת כספים נוהגת בחו"ל איך הדין אם המלוה בחו"ל והלוה בא"י, ולענ"ד אין זה כ"כ פשוט שצריכים לילך בזה דוקא אחר המלוה כי יש גם מקום לומר שאסור לנגוש לוה שבא"י ושביעית משמטת אף אם המלוה הוא בחו"ל, גם צ"ע אם הולכים אחר שעת ההלואה או תלוי רק בסוף שנה שביעית אם הם בארץ או בחו"ל, ואף על גב דעכו"ם שהלוה לישראל ואח"כ נתגייר או קטן והגדיל אין שביעית משמטת משום דכל דליתא בכלל שמיטה בתחלתו תו לא משמט גם בסופו, אפשר דשאני הכא כיון ששניהם ישראלים וחייבים במצוות אמרינן שגם בתחלת ההלואה נקבע הדין ששביעית תשמט אם יהיו בסוף שביעית בא"י, גם מהרה יבנה המקדש ויש להסתפק אם שביעית תשמט מה"ת גם בהלואות שקדמו לכך, וגם אפשר דבמקום שנוהג שביעית מה"ת תו לא תיקנו כלל חכמים ולא תשמט אפילו מדרבנן".
      3. שבט הלוי (ח"ט סי' רצ"א אות ב') – "נסתפק כ"ת אם המלוה נמצא בחו"ל והלוה נמצא בא"י אם אזלינן בתר הלוה או בתר המלוה לענין זמן השמיטה דהיינו אם המלוה יכול לכתוב פרוזבול לאחר שכבר שקעה חמה בא"י ורצה כב' לחלק בזה בין לאו דנגישה דחייל אקרקפתא דלוה שאסור לנגשו דכבר הגיע אצלו קץ השמיטה לדין הפקעת החוב דאזלינן בתר המלוה והניח בצ"ע, וחילוקו צל"ע, איברא מה דפשיטא לי' למר דלענין שמיטת כספים הו"ל כשבת ויו"ט ושאר דברים שזמני המקום קובעים לא א"י וכאשר ביאר זה לנכון בשו"ע הגר"ז או"ח סי' א'. איברא לדידי צ"ע היות ששמיטת כספים דחו"ל תלוי בשמיטת קרקע דא"י מה"ת כמבואר בגיטין ל"ו וריש מו"ק וקידושין ל"ח ע"ב, וגם בזמן שהוא מה"ת מרבינן שמיטת כספים בחו"ל מקרא כי קרא שמיטה לה', ועיקר קדושת השמיטה הלא הוא בא"י יראה לכאורה דגם השמטת כספים בחו"ל לענין זמן חלות שלה תלוי אם יש עדין שמיטה בא"י וכיון שבא"י אחרי ציה"כ דשביעית הפונה לשמינית חלפה ועברה קדושת השמיטה והגיע שמינית א"כ אין כאן כי קרא שמיטה לה' וגם בחו"ל כבר נפקעו החובות אף שעדין לא שקעה שם החמה אמנם היות כי לא מצאתי עדין מקור לסברתי הנ"ל מסתפינא למימר כן וצ"ע. וה' יאיר עיני".
      4. דעת הגרי"ש אלישיב זצ"ל שמקומו של המלוה הוא הקובע זמן השמטת החוב (שבות יצחק עמ' סו). ע' שמיטת כספים כהלכתה (פי"ז). .
   3. **שמיטת כספים בזמן תוספת**.
      1. הגרח"ק זצ"ל (מועדי הגר"ח ח"ב סי' תתי"ח) – "שאלה: בשמיטת כספים אם קיבלו הלוה והמלוה תוספת ר"ה ולא שקעה חמה אם נשמט החוב בזמן תוספת די"ל שתוספת הוי רק למלאכה ולא כעצם ר"ה. תשובה: ספק. (ועמש"כ בזה בס' שמיטת כספים להגר"צ כהן פ"ג ס"ג)".
4. המחזיר חוב שעברה עליו שביעית.

משנה (שביעית פרק י' משנה ח', משנה ט').

* 1. מחבר (סעי' ל"ו), קיצור שו"ע (סי' ק"פ סעי' י"ד) – "המחזיר חוב שעברה עליו שביעית, יאמר לו המלוה: **משמט אני וכבר נפטרת ממני**. אמר לו: אף על פי כן רצוני שתקבל, יקבל ממנו. ואל יאמר לו: בחובי אני נותן לך, אלא יאמר לו: שלי הם, במתנה אני נותן לך. החזיר לו חובו ולא א"ל כן, מסבב עמו בדברים עד שיאמר לו: שלי הם ובמתנה נתתי לך. ואם לא אמר, לא יקבל ממנו, אלא יטול מעותיו וילך לו".
  2. **משמט אני במקום מטונף**.
     1. הגרח"ק זצ"ל (מועדי הגר"ח ח"ב סי' תת"ט) – "שאלה: להיראים שמ"ע לומר משמט אני, אם יכול לומר כן במקום מטונף. תשובה: לא. (ובס' טהרת התורה להגר"ס ערלנגר ח"ב ס"ג ס' ט"ו דשרי במקום מטונף. ועמש"כ בס' בית מתתיהו ח"ב ס"ג אות ט').
  3. **אמירת משמט ע"י קבר**.
     1. הגרח"ק זצ"ל (מועדי הגר"ח ח"ב סי' תתי"ז) – "שאלה: אם יכול לומר משמט אני ע"י ארבע אמות של מת או קבר, או שהוי לועג לרש. תשובה: לא. (ועמש"כ בזה בס' בית מתתיהו ח"ב ס"ה אות ו')".
  4. **מעשר כספים שלא עשה פרוזבול**.
     1. הגרח"ק זצ"ל (מועדי הגר"ח ח"ב סי' תתט"ו) – "שאלה: לא עשה פרוזבול ובא הלוה לשלם החוב ולא אמר משמט אני והלוה שילם לו אם צריך ליתן ע"ז מעשר כספים. תשובה: צריך להחזיר. (ובס' באורח צדקה פ"ט ס' י"ז כתב שא"צ ליתן מעשר. ובשו"ת שבט הקהתי ח"ו ס' של"ז שצריך לעשר. וכ"כ מרן בס' שיח התרוה ח"ב עמ' נ"ח)".
  5. **חייב כסף לחילוני**.
     1. הגרח"ק זצ"ל (מועדי הגר"ח ח"ב סי' תתי"ז) – "שאלה: אם חייב כסף לחילוני ולא עשה פרוזבול אם ישלם לחילוני הכסף. תשובה: לא. (ועמש"כ בשו"ת עמק התשובה ח"א ס' קס"ז ובס' שמיטת כספים ופרוזבול להגר"צ כהן פ"ה ס"ח)".
  6. **בעל תשובה שגבה חובות אם יחזיר**.
     1. שבט הלוי (ח"ט סי' רצ"א אות ד') – "ואשר שאל מע"כ בענין בעלי תשובה שבשמיטות שעבר ולא הקפידו על מצות השמטת כספים, וגבו חובות שעבר עליהם שביעית האם חובה עליהם להחזיר את כל אשר לא גבו כהלכה, והעיר מדברי המנ"ח מצוה תע"ז דכ' דאיכא איסור גזלה גמורה בחוב שגבו בשביעית, ואיכא חיוב השבה גמורה אפילו על היורשים. הנה מצד תקנת השבין דמבואר בב"ק צ"ד ושו"ע חו"מ סי' שס"ו, הנה זה דוקא בגזלן מפורסם מפני שעסקו בכך וקשה לפרוש מהאיסור, וגם דוקא אם בא בעצמו אבל לא כשצריך לתבוע אותו, וכ"ז לא שייך כאן, וגם כ' בכנה"ג בהגה"ט שם בשם הרדב"ז דהאידנא בין עסקו בכך בין אין עסקו בכך בין בא לעשות תשובה בין לא בא מקבלין הימנו וגם יורדין לנכסיהם, וצל"ע דלא ראיתי מעתיקים דברי הכנה"ג שהם מחלוקת על מסקנת הטור ושו"ע, (ולא ראיתי דברי הרדב"ז בפנים). מכ"מ בהא דידן כיון ששמיטת כספים בזה"ז רק דרבנן, ומה"ת צריך להחזיר החוב, ורק משום הפקר בי"ד א"צ, והי' זה בגדר שוגג גמור דלא ידע כשהי' בעל עבירה ממצוה זו כלל, וגם תנינא פרק י' מ"ט דשביעית דהמחזיר חוב בשביעית רוח חכמים נוחה הימנו, ובודאי אלו ששלמו לו היו אומרים לו אעפ"כ כמבואר בש"ס, וגם מן הסתם אינו יודע בדיוק למי וכמה חייב להחזיר, יש מקום לצדד דבכה"ג לא תקנו דיעבד גם על החזרה מדין חזרת גזל, ודברי מנ"ח נאמרו מיסוד עיקר דין דאורייתא ואעפ"י שצריך אני לקבוע מסמרים למה שכתבתי מכ"מ צל"ע לענין להוציא ממון".
     2. הגרח"ק זצ"ל (מועדי הגר"ח ח"ב סי' תתכ"ג) – "שאלה: בעל תשובה שלא עשה פרוזבול, אם צריך להחזיר כל החובות שקיבל שלקח בשמיטה כשלא עשה פרוזבול. תשובה: כן. (ועמש"כ בזה בשו"ת מנחת שלמה ח"ג ס' קל"ב ובשו"ת משנת יוסף ח"ד ס' ל' ... ובתשו' והנהגות ח"ב ס' תש"ח ובס' מנחת אשר שביעית ס' נ"ד ובס' מבי דינא שביעית עמ' שי"ב ... וכן השיב מרן בס' סדר שמיטת כספים כהלכתה להגרש"א שטרן עמ' רמ"ח לכאו' צריכים להחזיר אא"כ הלוה יאמר אעפ"כ)".
     3. מראי מקומות – מעדני יו"ט (ח"ו סוף סי' ס"ב).
  7. **שונא מתנות**.
     1. מחמיר.
        1. ברית עולם (שביעית סי' י' אות צ'), בירור הלכה (הקצר חו"מ סי' ס"ז אות קל"ט) - לשונו מובא לעיל.
     2. מיקל.
        1. עובדת שלמה (שונה מתנות עמ' ס"ז אות ה') – "הנותן מתנה לחבירו כדי לצאת מידי ספיקות, או כדי לעשות הישר והטוב, וכגון לפרוע חוב שנשמט בשביעית, אין למקבל לחוש משום שונא מתנות".
     3. מראי מקומות – כרם אליעזר (שביעית סי' א' אות א', **ע"ש**).

1. שאר דברים.
   1. **ברכה על שמיטת כספים**.
      1. הגרח"ק זצ"ל (מועדי הגר"ח ח"ב סי' תתכ"א) – "שאלה: בדרך אמונה פ"ט משמיטה ה"א בביהו"ל הקשה לשיטת היראים, שצ"ל משמט אני, מ"ט ליכא ברכה על שמיטת כספים ולכאו' י"ל עפמש"כ הרמב"ם פי"א מברכות שברכה נתקנה במצוה למקום, ולאפוקי מצוה לחבירו, א"כ ה"ה שמיטת כספים. תשובה: מצוה היא בנ"א למקום. (וכן כתבנו לתרץ בבית מתתיהו ח"א ס"ו אות ה' וכן תירץ בס' אמונת ישראל ח"ב ס' פ"ט. ועמש"כ בשו"ת דברי מלכיאל ח"ג ס"ו ובס' משנה כסף הל' שמיטת כספים ס' ס"ז פנים חדשות סק"ב. ומש"כ מרן שהוי מצוה למקום עמש"כ בס' אשר לשלמה שביעית ס' י"א ובס' עוטה אור גיטין ס' ל"ח)".

הגרח"ק זצ"ל (מועדי הגר"ח ח"ב סי' תתכ"ב) – "שאלה: צ"ע מש"כ הרשב"א ח"א ס' י"ח דליכא ברכה על שמיטת כספים דליכא מעשה, ממש"כ הרמב"ם פי"א מברכות ה"ה שבמצוה נמשכת כתפילין מברך אחר תחילת העשיה כשלא בירך מתחילה, וצ"ע הא ליכא מעשה כשמברך. תשובה: מה שלובש נחשב מעשה. (כן הקשה מרן הגר"ש רוזבסקי זצ"ל ומובא בס' חק המלך פסחים ס"ח ענף ג'. ועמש"כ בשו"ת דברי מלכיאל ח"ג ס"ו. ועיקר סברת מרן, כתב כיו"ב בשו"ת משיב דבר ח"א ס"מ).

* 1. **אמירת מוסרני בטלפון**.
     1. הגרח"ק זצ"ל (מועדי הגר"ח ח"ב סי' תתי"א) – "שאלה: אם יכול בשעת הדחק לומר מוסרני לכם כל חוב וכו', ע"י טלפון כשמזהים קולו של האומר תשובה: ספק. (ובס' נטעי גבריאל הל' שמיטת כספים פכ"א ס"ט דסגי בגילוי דעת וידיעת ב"ד וה"ה טלפון, אולם בס' הל' שמיטת כספים עמ' 74 דל"מ טלפון שזיהוי המטלפן לא ברורה, אכן בס' באהלך באמיתך פל"ז ס"ה צידד בעל בצל החכמה שמהני בטלפון עי"ש. ובדרך אמונה פ"ט משמיטה ויובל ס"ק קכ"ז שמהני מכתב לב"ד. ועמש"כ בשו"ת חתם סופר חו"מ ס' קי"ג ובשו"ת קנין תורה ח"ב ס' י"ג. ובס' דרך האתרים הנדמ"ח ס' פ"ד)".
  2. **שמיטת כספים בקטן, פרוזבול לקטנים**.
     1. מראי מקומות – עומק הפשט (גליון שס"ח).
        1. הגרח"ק זצ"ל (מועדי הגר"ח ח"ב סי' תתי"ט) – "שאלה: בדרך אמונה פ"ט משמיטה ויובל ה"א בביהו"ל הק' לדעת היראים, שצ"ל משמט אני, מדאמרי' בגיטין ל"ז יתומין א"צ פרוזבול בל"ה קטנים אינן בני מצוה ואין מוזהרים בלא יגוש. ולכאו' מוכח בגמ' סנהדרין נ"ה דמעשה קטן בעבירה מיקרי תקלה והוכיחו האחרונים שקטן מוזהר בלאוין, וה"ה בלא יגוש. תשובה: שמעתי ממרן החזו"א שאין כוונת הגמ' בסנהדרין שיש לקטן איסור רק שיש בו הענין שעבירה מטמטמת. (ועמש"כ בארוכה בבית מתתיהו ח"א סי"א ובאות ז' מראי מקומות בקו' זו. וע"ע ס' חינוך הבנים כהלכתו [שבתוך ס' כרם אליעזר שביעית] פ"א)".
  3. **שוטה בשמיטת כספים**.
     1. הגרח"ק זצ"ל (מועדי הגר"ח ח"ב סי' תתכ"ד) – "שאלה: שוטה שיש לו כסף והלוה לאחר אם ה"ז נשמט בשמיטת כספים. תשובה: נשמט. (ועמש"כ בזה בס' מנחת חינוך מ"ע תע"ז. ובס' ברכת אברהם גיטין ל"ז. ומש"כ מרן בדרך אמונה פ"ט משמיטה ויובל ס"ק קמ"ב ובס' שיח השמיטה עמ' רמ"א)".
  4. **לא יגוש בפחות מש"פ**.
     1. הגרח"ק זצ"ל (מועדי הגר"ח ח"ב סי' תתכ"ה) – "שאלה: באיסור לא יגוש אם זהו גם בפחות מש"פ כשתובע פחות מש"פ. תשובה: עמש"כ בדר"א פ"ז ממתנ"ע בביהו"ל. (ושם בו מרן אם יוצא מצות צדקה בפחות מש"פ ואם הוי ממון עי"ש א"כ נפק"מ ללא יגוש. ועמש"כ בנידון זה בשו"ת משנת יוסף ח"ד ס' ל"א סק"ב. ובס' אמונת ישראל שביעית ח"א ס' מ"ב השיב מרן, פחות מש"פ ל"ה ממון. וע"ע בס' חמש פרוטות הן בעניני פחות מש"פ ס' ס"ג)".
  5. **האם פרוזבול מוקצה בשבת**.
     1. עי' או"ח סי' ש"ז סעי' י"ז, לשיטות ומראי מקומות.
  6. ר' אפרים, הו"ד בנחל קדומים (ויקרא פר' בהר אות ב') – "ואמרו רז"ל **אם אין אתם גובין חובות ושטרות בשמיטה גם אני לא אגבה עבירות שלכם**. ופירשו ז"ל במאמרם ז"ל הנה ה' נצב על חומת אנ"ך כבע"ח ושטרו בידו ובזה א"ש שכיון שאין גובין חובות ושטרות בשמיטה **מדה כנגד מדה** שכביכול הוא כבע"ח ושטרו בידו לא יגבה שטרו מעונות. והיינו דכתיב בשמיטה אל תונו כי סגולת השמיטה שלא יגבה העבירות לכן צוה הוא יתברך אל תונו דהונאה ה' נצב כבע"ח ושטרו בידו עכ"ד. ולי הדל אפשר בסגנון אחר דמאחר דבזכות שמירת השמיטה אינו גובה שטרות העבירות א"כ יש לאומר שיאמר שישמור השמיטה ויונה את חבירו מאי אמרת דע"י ההונאה נצב ושטרו בידו הא הוא מוחל שטרי העונות. לז"א אל תונו דבהונאה נפרע הקדוש ברוך הוא בעצמו כמ"ש פרק הזהב (דף נ"ט) ואין הפרגוד ננעל וכל השערים ננעלו חוץ משערי הונאה ע"ש פרק הזהב וז"ש ולא תונו איש את עמיתו ויראת מאלהיך כי אני ה' אלהיכם כלומר אני בעצמי כ"י נפרע".
     1. מראה הגדול (אשכנזי, דרוש ו' לשבת תשובה ד"ה והואיל) – "שאמרו במדרש בפ' בהר והביאו הילקוט שם פ' בהק וז"ל א"ל הקב"ה לישראל **אם איניכם גובים חובות ובשמיטה גם אני לא אגבה עבירות שלכם כו' ע"כ** ... חל עלינו חובת ביאור לפרש האגדה הנז' די"ל במ"ש אמר הקב"ה לישראל אם אינכם גובי' חובות בשמיטה גם אני לא אגבה עבירות שלכם דמאי שלכם דקאמר דלכאורה יאו'ר נפיש הוא ומשנה שאינה צריכה ומן הראוי הול"ל גם אני לא אגבה העבירות שאתם עושי' ומסתמ' אנן ידעינן שאלו העבירות היינו העבירות של ישראל שעושים כיון דבדידהו קא משתעי וא"כ מאי שלכם דקאמר. ואשר אני אחזה לע"ד לפרשו על פי מאי דשנינו ביומא פרק יוה"כ עבירות שבין אדם למקום יוה"כ מכפר עבירות שבין אדם לחבירו אין יוה"כ מכפר. דרש ר"א בן עזריה מכל חטאתיכם לפני ה' תטהרו עבירות שבין אדם למקום יוה"כ מכפר עבירות שבין אדם לחבירו אין יוה"כ מכפר עד שירצה את חבירו ע"כ. ונ"ל דהא דבעינן רצוי את חבירו כדי שיוה"כ מכפר ה"ד בכל יוה"כ אבל בשנת השמיטה גדול כחה של שמיטה שאפילו שאינו ירצה את חבירו הקב"ה יכפר לו בלילי ר"ה של מוצאי שביעית אף העבירות שבין אדם לחבירו וטעמא היינו משום דכשם שהוא מקיים מצות השמיטה כתקנה ומשמט חובותיו שחייב לו חבירו ואינו גובה ממנו אף הקב"ה הולך אחר מידותם מידה כנ"מ **ואינו גובה מהם אף העבירות שבין אדם לחבירו דהשביעית משמטת העבירות**. והשתא ז"ש אמר הקב"ה לישראל ...".
     2. שד"ח (מערכת יום הכיפורים סי' ב' אות י"ד) – "במה ששנינו בסוף יומא (דף פ"ה ע"ב) עבירות שבין אדם לחבירו אין יום הכפורים מכפר עד שירצה את חברו ראיתי להרב מראה הגדול ח"א בדרוש ו' לתשובה (בד"ה ואשר) שכתב דנראה דהא דבענין ריצוי חברו היינו בשאר שנים אבל בשנת השמיטה כיון שמקיים מצות השמיטה כתקנה ומשמט חובות חברו גם ה' לא ימנע טוב ומכפר לו גם עבירות שבין אדם לחבירו בלא ריצוי מדה כנגד מדה וכו' עי"ש. ועם כי לא מצאתי סתירה מפורשת לזה מכל מקום **אין דעתי העניה מסכמת לחלק בזה אלא נראה דבכל זמן הוא הדין דאין יום הכיפורים מכפר בלא ריצוי חברו** בעבירות שבין אדם לחברו".

הגר"י ברקוביץ שליט"א

#### Pruzbal - Which Beis Din

**Question:**

There are many nuschaos for pruzbals around. Some leave room just for your own makeshift beis din. Some have eidim signing that you are giving it to a bigger beis din. Some have a combination of in front of three to give to three bigger people. [What is that?] Some have you being makneh karka to any lender that might not have any. Some have you being makneh karka to the beis din. Which does Rebbe recommend to use?

**Answer:**

The best is to do it in front of a beis din chashuv - which is not so practical.

An Ashenazai should use the standard nusach with three regular people as a beis din. [This is preferable rather than being moiser to a beis din chashuv not in front of them.]

A Sefardi has to follow the SA that says they need to use a beis din chashuv. They can use the nusach that they are saying in front of eidim that they are being moiser to a beis din chashuv in another place.

It's not the minhag to be makneh karka to anyone.

#### Pruzbal - American Bank Account

**Question:**

If I don’t have anyone that owes me money that I know of, all I have is an American bank account with a bit of money in it. Is there any reason that I should still write a pruzbal?

**Answer:**

No need for a pruzbal if the bank is owned by Goyim. Even if there are Jewish shareholders, they aren’t really owners, unless there is a major shareholder who owns enough to have a say in matters. If you are not sure, it is probably easier to write a pruzbal then to do the research.

Agav - If you don’t write a pruzbal, if someone decides to return you a few eggs that they borrowed months ago (that you forgot about), you have to remember to say משמט אני.

#### Pruzbal - Manager of Mortgages

**Question:**

If I manage investors’ money to lend out as mortgages – do I have to make sure that all my investors write a pruzbal? I have in our agreement documents that I can sign any halachik documents relating to the business on their behalf.

**Answer:**

If they are lending Goyim, they don’t need one. [The manager will still need one if he wants to get paid for managing, depending on the structure of the agreement.]

If they are lending Yidden (with a heter iska) then they will all need one. If they are shutfim (it sounds like they are), the manager can make a pruzbal on behalf of the shutfis. The pruzbal should say that the manager (name) came to Beis Din as a shliach on behalf of the shutfis (business name), and then change the nusach appropriately to “our” and “us”.

#### Not Writing a Pruzbal and Taking it off Ma'aser

**Question:**

If a person gave a loan, can he convert the loan into Ma'aser by not writing a Prozbul?
If so, must he make a declaration as such?
And which year will that Ma'aser count towards (before Rosh Hashona i.e 5775, or after Rosh Hashona i.e 5776)?

**Answer:**

1. If you want to take it off ma’aser, you should tell him that you are not writing a pruzbal. That way you will actually be giving him something, giving him a relief of pressure. [Which is also what the mitzvah of השמטת כספים is all about, giving people a clean slate to start anew.]

This is assuming that you believe that the loan is reasonably collectable (if you would have written a pruzbal). However, if you have already given up on ever getting it back, and instead of writing it off as a loss you want to put that loss onto ma’aser – you can’t do that.

2. His chov was forgone on RH so it would count for next year (assuming you calculate from RH to RH.)

#### Deposited into Israeli Bank After Pruzbal Before Rosh Hashana

**Question:**

I deposited money into my Israel bank last week right before Rosh Hashana, after I wrote the pruzbal. Is there a problem withdrawing it?

**Answer:**

There are mekilim that you don't need a pruzbal for bank deposits. Rav Asher Veiss is mekil. You can rely on a da’as yachid for hefsed meruba since shmittas kesafim is m’drabonon.

If there is a frum bank manager, maybe go and tell him that you deposited money after writing a pruzbal, and ask him what to do since you can’t withdraw it. You are allowed to draw him into a conversation about this – just not allowed to ask for the money. If he tells you to take it, say משמט אני. If he says אעפ"כ then you can take it. If not - just always remember to leave that amount left in the account.