כלים פי_ט מ_ז
קטגוריות: ש_ס / נא כלים / כלים עניינים - הרב רפאל בהגר_מ שמואלביץ / כלים ב_מ

**כלים פי"ט מ"ז**

א] **תיבה שפתחה מלמעלה טמאה טמא מת,** בתוי"ט כתב דלא גרסינן להך בבא, וכ"נ מל' הר"ש והרא"ש, וע"כ פירש הרא"ש להא דתנן דנפחתה מלמעלה טמאה ט"מ, איירי אף בשפתחה מצידה, דכיון שנפחתה לא חזיא לישיבה, וכ"נ מד' הר"ש לקמן מ"ט, אך הרמב"ם בפיהמ"ש גריס לה, וקמ"ל מתניתין דאינה טמאה מדרס, והטעם בזה פירש הר"ש לקמן מ"ט דאם יושב עלי' ובאין להשתמש בה אומרין לו עמוד ונעשה מלאכתנו, ?ועמש"נ שם בגדר דין זה?.

ב] **נפחתה מלמטה טהורה,** בתוי"ט כתב, דהא דאינה נטמאת מדרס אע"פ שאפשר לישב עלי', שהרי אחר שאינה ראוי' לתשמיש, אין אומרין עמוד ונעשה מלאכתנו, והיא ראוי' לישיבה, הוא משום שעיקר מעשי' לתשמיש, וכל שבטל העיקר בטל הטפלה, וכדעת חכמים לקמן מ"ט, וכן נקט בחזו"נ לקמן שם, ועיי"ש שעמד לפ"ז במש"כ הרע"ב שם דהלכה כחכמים, דהרי הו"ל סתם ואח"כ מחלוקת ואין הלכה כסתם, ואמנם דעת הרמב"ן ביבמות דמ"ב: דהא דאין הלכה כסתם, היינו דלא חשיב כסתם משנה דהלכה כסתם, אך לאו כללא הוא דאין הלכה כן, ולפ"ז ניחא, אך דעת רוב הראשונים דכללא הוא דאין הלכה כסתם, עיי"ש מש"כ בזה.

אך בתפא"י כתב, דאפי' ר"מ דפליג לקמן מ"ט וס"ל דאף שבטל העיקר לא בטל הטפלה, הכא מודה, דהתם שפתחה מצידה היתה עומדת מתחילה אף לישיבה, אך הכא שפתחה מלמעלה לא היתה עומדת מתחילה לישיבה כלל, וכ"כ בחי' מהרי"ח לקמן מ"ט ובחזו"א סימן כ"ה סק"ט.

ונ' פשוט דהתוי"ט מודה לזה, ואך דאזיל לטעמי' שכתב דלא גרסינן לבבא דרישא, ולפ"ז איירי מתניתין אף בתיבה שפתחה מצידה, וע"כ כל הא דכשנפחתה מלמטה טהורה ואינה טמאה מדרס, הוא משום דכל שבטל העיקר בטל הטפלה, וכ"כ בתוס' אנשי שם, עיי"ש.

?ועמש"נ בענין זה לקמן פ"כ מ"ב.

ג] **ואינם חיבור לה,** בחי' הגר"א כתב, דאיירי בשלמה, דאי מיירי בפחותה איפכא הול"ל, עכ"ד, והיינו דאי איירי בפחותה, הרי אין התיבה מקבלת טומאה, ואין לנו לדון אלא אם התיבה מכנסת ומוציאה טומאה למגורות, והול"ל ואינה חיבור להם, ובע"כ דהך בבא איירי בשלמה, וזהו דקמ"ל דאין המגורות חיבור לתיבה, וצ"ל לפ"ז, דהמגורות לא היו קבועות בתיבה, אלא היו ניטלין וניתנין, וע"כ אינם חיבור לה כלל, וכאשר כ"ה בתוספתא ב"ק פ"ב ה"ב בדין בין התבלין של עץ, ופסקה הרמב"ם בפי"ג מכלים הי"ד.

ובתפא"י פירש דאיירי בשנפחתה התיבה, ובזה הוא דתני דאינם חיבור לה, דאם נגעה טומאה בהגדולה שנפחתה הכל טהור, ואם נגעה טומאה במגורות, אין התיבה נטמאת, ועיי"ש שכתב דהגם דכל המחובר לטמא טמא, היינו בצריכין זל"ז, וכתב עוד, דל"ד לבית התבלין של עץ שנטמא א' מהן נטמאו כולן, דהתם כל בתיו שלימין, ועי' עוד במשנ"א שפירש בע"א.