חבורה בית הכנסת ובית המדרש
קטגוריות: ש_ס / מ מנחות / סת_ם - הרב משה יפהן / חבורות

חבורה בית הכנסת ובית המדרש. לג. לג:

והא ההוא פיתחא דהוי בי רב הונא והיה לו מזוזה התוספות דייקו דרק משום שפתח זה שימש בין ביתו של רב הונא לבית מדרש היה לו מזוזה אבל לפתח בית המדרש עצמו לא היה מזוזה. משום שבית המדרש פטור ממזוזה לעומת זאת הבית יוסף מדייק מרש"י דבית מדרש חייב במזוזה. ויש לעיין היכן ראה ברש"י שפתח בית המדרש חייב במזוזה ומהיכי תיתי שרש"י חלק על תוספות ולכאורה כוונתו היא דהרי ברבי לא הוזכר ברש"י כלל דהפתח היה בין ביתו לבית מדרש אלא דהפתח היה פתח קטן לבית מדרש והטעם שהוא פטור הוא משום שהוא לא פתח הרגיל. אבל בלי"ז היה חייב. אמנם הב"ח הבין בדעת רש"י דהפתח כן היה בין ביתו לביהמ"ד. וכפי הבנת התוספות ומבל מקום דייק מרש"י דהבית מדרש חייב במזוזה ונראה כוונתו דסבר דדנים את הפתח לפי הבית מדרש ולא לפי הבית ואם הבית מדרש פטור ממזוזה אז גם בי רב הונא היו נפטרים ממזוזה. אמנם יש לעיין היכן זה מדויק ברש"י דרש"י פליג על תוספות דשמא הוא מודה לתוספות דהחיוב הוא מצד הבית ושמא הדיוק הוא מלשונו של רש"י דההוא פתח רגיל הוה וכתב רש"י דרוב הנכנסין לבית המדרש נכנסין באותו פתח. ומשמע דהחיוב הוא מצד הבית מדרש ולא כתב דפתח זה משמש עבור כולם ככניסה לבית דהיה משמע דהבית הוא מחייב.

באמת ברא"ש יש דיוק דאיירי על פתח הבית שאינו צמוד כלל לבית מדרש אלא דזה היה פתח מיוחד מהבית שמשם הלכו לבית מדרש. ולא ליציאה לדברים אחרים.

והנה מצד דברי הגמרא נראה דהיו שני גירסאות יש את הגירסא לפנינו דעייל ביה לביה מדרשא ויש את גירסת התוספת והא ההוא פתחא דהויה ביה רב הונא והוה ליה מזוזה מתוך הלשון משמע דזה היה פתח ביתו.

על כל פנים עלה בידינו מחלוקת רש"י ותוספות האם בית מדרש חייב במזוזה או שהוא פטור ממזוזה והתוספות הביאו דנחלקו בזה תנאים ביומא. דנחלקו רבי מאיר וחכמים האם בית כנסת חייב במזוזה ומבואר בגמרא דבאופן שיש בה דירה לחזן הכנסת חייבת במזוזה לכו"ע ונחלקו באופן שאין בה דירה דלדעת רבי מאיר היא חייבת במזוזה ולדעת רבנן היא פטורה ממזוזה.

והנה הגמרא שם הקשתה דהרי לגבי נגעים מבואר שם מדרשא דביהכנס אין בו דין נגעים ונלמד מאשר לו הבית. ומאי שנא מזוזה מנגעים ויש לעיין מהו הדמיון הרי בביהכנ"ס ליתא לדרשא דאשר לו הבית. והריטב"א כתב דדרשינן מביתך וזהו הדמיון והנה עדיין יש לעיין הרי אין את ריבוי אחוזכתם וצריך לומר לכאורה דסברא הגמרא דבא זה וגילה על זה ויוצא דנגעים ומזוזה דין אחד להם ששניהם נלמדים מבתיך. והגמרא הקשתה סתירה ותירצה ג' תירוצים. ובתירוץ השלישי תירצה הגמרא חילוק בין כרכים לכפרים דכרכים ליכא בעלים ברורים. והכוונה לרבנן דלרבי מאיר חייב. דלא דרשינן ביתך למעט בית כנסת והדרשא היא לרבנן דבכל אופן חייב בכפרים ודומה לבית השותפין ומכל מקום דחתה הגמרא תירוץ זה וביאר רש"י דהגמרא נשארה עם החילוק של בית דירה. והנה לפי"ז הפטור של בית כנסת נלמד מביתך שצריך שיהיה מיוחד לך והקשה הריטבא מאי שנא בית כנסת מבית השותפין ותירץ שזהו עשוי לדירה מיוחדת מה שאין כן באלו ולכאורה כוונתו דבית כנסת הוא שימוש לכל ואין בזה ייחוד מסוים של דירה אלא דבדרך כלל הם משתמשים בו אבל לכן זה לא נחשב ביתך לא משום הבעלות אלא משום שהשימוש של תפילה הוא לא מוגדר לצורך אדם מסוים ואין זה לדירתם. ולפי"ז מובן החילוק של תוספות שם ביומא דחילקו דבית תפילה לאדם מסוים או בית מדרש שלא אדם מסוים חייב כיוון שזה עומד לשימוש של יחיד הרי שימוש גם של תפילה ולימוד הוא גם שימוש דהרי חדר לא חייב דווקא אם הוא משמש לשינה או לאכילה אלא לדיור של כבוד ולימוד ותפילה הוא גם שימוש של כבוד. וממילא הוא מחלק בין חדר של יחיד לחדר של רבים. ולפי"ז למזוזה ונגעים לגבי בית יש את אותו גדר.

אמנם ברמב"ם מבואר לא כן דלגבי מזוזה הביא את החילוק בין כרכים לכפרים ולגבי נגעים לא כתב חילוק זה. ובאמת ברמב"ם מבואר דהפוטר של בית כנסת אינו כהריטב"א משום שאינו ביתך המיוחד לך אלא דהפוטר הוא השם קודש והנה בגמרא שם ביומא הביאה הגמרא דרשא זו לגבי בית המקדש אמנם הרמב"ם למד דדרשא זו נאמרה גם ביחס לבית הכנסת. והנה לפי"ז צריך להבין מהו הדמיון בבריתא לנגעים ששם נלמד מביתך המיוחד לך ובמזוזה זה נלמד מבית דזהו בית של קודש ובאמת אפשר דבהו"א סברא הגמרא דהגם דדרשינן מביתך המיוחד לך מכל מקום הבינו שגדר המיעוט הוא למעט בית כנסת אמנם למסקנא באמת נגעים זהו דין דבעי בית המיוחד לו וליכא כזה דרשא במזוזה וממילא גם בית כנסת של כפרים נתמעט שאינו מיוחד לו. אלא דכמו שלפי ההו"א שסברנו שהמיעוט הוא מיעוט מבית כנסת וזהו רק ילפותא בנגעים שמקום קדוש נתמעט אז יש חילוק בין כרכים לכפרים על כל פנים שבמזוזה שבאמת זהו הגדר אז באמת נשאר חילוק זה. אמנם לדעת הרמב"ם אי מקום לחלק בין יחיד לבין של ציבור ויש לעיין בדעת הרמב"ם מדוע זה חלוק מפונדק ומה מועיל שאורחים משמתשמים. ויש לבאר דזהו השימוש של בני המקום וכמו חדר אורחים. והנה יש לחקור האם הפטור הוא עצם השם קודש או התשמיש של קודש. בלשון החינוך משמש שהיסוד הוא השם קודש.