נג בדין גוד אסיק במחיצות שאין ניכרות והמסתעף
קטגוריות: ש_ס / יג עירובין / עירובין - הרב רפאל בהגר_מ שמואלביץ / עניינים / עירובי חצירות - חוברת

**נג**

**בדין גוד אסיק במחיצות שאין ניכרות והמתסעף**

א] **עירובין** דפ"ט., איתמר רב אמר אין מטלטלין בו אלא בארבע אמות ושמואל אמר מותר לטלטל בכולו, במחיצות הניכרות דכולי עלמא לא פליגי, כי פליגי במחיצות שאינן ניכרות, רב אמר אין מטלטלין בו אלא בארבע אמות לא אמר גוד אסיק מחיצתא, ושמואל אמר מותר לטלטל בכולו דאמר גוד אסיק מחיצתא.

**והנה** בחזו"א סי' ק"ח סק"ב כתב, ז"ל, אבל באמת לא פליג שמואל דמחיצות שאינן ניכרות אינן מחיצות, שהרי בהדיא אמר שמואל צ' א' בגגין יתר מבית סאתים שהן כרמלית, אע"ג דלמטה איכא חילוק מחיצות בין חדר לחדר ובין בית לבית, וכמש"כ תוס' שם ד"ה הכא, ומבו' מזה דאף לגבי שיעור יתר מבית סאתים מחיצה שאינה ניכרת אינה מפסקת, [ודלא כמש"כ בש"צ שלא נאמר אלא לענין איסור דיורין זע"ז], ולא אמר שמואל דל"ב מחיצות ניכרות אלא לרבנן דאמרי כשם שדיורין חלוקין למטה כך דיורין חלוקין למעלה, מה"ט אין א' אוסר על חבירו וכמש"כ התוס' שם, אף שמן הדין אין מחיצה שאינה ניכרת כלום, מ"מ הכא שעיקר האיסור משום תקנת עירוב חצירות שפיר מהני חילוק דיורין למטה שלא יאסרו זע"ז וכו', עכ"ל.

**ועיי"ש** בסוסק"ה שפי' החזו"א הטעם דמדינא ל"ה מחיצות, דהוא משום דין סילוק מחיצות, ז"ל, וכמו דאמרו עירובין צ"ב ב' ואילו השוה את גיפופי' גדולה נמי אסורה א"ל התם סילוק מחיצות הוא, וכן שם צ"ג א' בהשוה פצימי' והשוה קירויו חשיב סילוק מחיצות, וה"נ קירה את המערה חשיב סילוק מחיצות וכו', עכ"ל, וכ"ה בדבריו סוסק"ז, וע' עוד בסימן נ"ד סק"א מש"נ עפי"ז, ועיי"ש סק"ג שנת' להוכיח מד' הריא"ז דכל דחשיבא המחיצה כמחיצה ניכרת, שפיר אמרי' גוד אסיק אף לאשוויי המקום לרה"י, ול"ח כסילוק מחיצות.

**אמנם** מד' הראשונים בכ"ד נ' ללמוד דלדעת שמואל מחיצות שאינן ניכרות הוו מחיצות ואמרי' בהו גוד אסיק אף היכא שאין האיסור משום הדיורין, וכמו שיתבאר בעזה"י.

**חדא**, הוא ממה שפירש"י לקמן דצ"ב. ד"ה אף גג, ז"ל, אף גג, נהי נמי דשרינן לי' במחיצות תחתונות משום גוד אסיק, מיהו מחיצות ניכרות בעינן, שלא יהא גג בולט חוצה להם, דאי לא מינכרא לא אמרינן גוד אסיק, וגדול נמי אסור, דאין לו שום מחיצה וכל שאין לו מחיצות אינו רשות היחיד וכו', ולשמואל דאמר אפילו לא מינכרא אמרינן גוד אסיק, להכי תננהי גבי הדדי וכו', עכ"ל.

**והנה** מבו' בד' רש"י, דאף דאיירי היכא שבצידי הגג כנגד רה"ר ליכא מחיצות ניכרות, ומה"ט חשיב דלית לי' שום מחיצות ול"ה רה"י לדעת רב, מ"מ לדעת שמואל הוי זה שפיר רה"י, כיון דאף היכא דלא מינכרא אמרי' גוד אסיק, והרי להדיא דלדעת שמואל אמרי' גוד אסיק במחיצות שאינן ניכרות אף כד דייני' לעשותו רה"י עי"ז.

**ובאמת** בפשוטו כ"ה מוכח גם מהגמ' שם, אך מלבד שלפ"מ שפירשו התוס' בסוגיין לד' הגמ' שם אין להביא משם כלל, גם בד' הגמ' יש לדחות דלשמואל ל"ב לאוקמה למתני' דמדמי לחצר להך מילתא, כיון דל"ד לגמרי, דכלפי פרצת הגגין זל"ז שפיר מהני מחיצות שאינן ניכרות, אך בל' רש"י נ' להדיא דהדין שפירש מתחילה דכה"ג דלא מינכרא מחיצתא ל"ה רה"י, אינו רק לדעת רב ולא לדעת שמואל, והרי להדיא דלדעת שמואל אמרי' גוד אסיק במחיצות שאינן ניכרות ומהני זה אף לאשוויי הגג לרה"י.

**עוד** יש להוכיח כן, ממש"כ התוס' לקמן ד"צ. ד"ה הכא דהוי יותר מבית סאתים, ז"ל, ולא אמרינן גוד אסיק לר' מאיר בגגין הרבה אלא במחיצות החיצונות כיון דכולן רשות אחת הן, אע"ג דלענין כלים ששבתו בבית אינו רשות אחת ואמרינן גוד אסיק לשמואל וכו', עכ"ל, ומבו' מל' התוס' דכל הא דאסר שמואל בגגין השוין דהוו יחד יותר מבית סאתים, הוא רק לדעת ר"מ דחשיב להו רשות אחת, אך לדעת רבנן דחשבי להו כב' רשויות אמרי' גוד אסיק לחלק ביניהם ולא חשיב כיותר מבית סאתים.

**וכ"ה** מבו' להדיא גם בד' רש"י שם ד"ה התם ליכא, ובע"ב ד"ה ורב אליבא דר"מ, עיי"ש.

**וכ"ה** להדיא בתוס' הרא"ש שם, ז"ל, וא"ת בגגין השוין לר"מ כיון דאית לי' לשמואל גוד אסיק אפי' היכא דלא מינכרא מחיצתא, הכא נמי לימא גוד אסיק בכל גג וגג וליכא בכל חד וחד יותר מבית סאתים, וי"ל, דודאי לרבנן דחשבי דיורין לחלוקין למעלה אמרי' בהו גוד אסיק, אבל ר"מ דחשיב להו רשות אחת לא אמרי' בהו גוד אסיק לחלקן זמ"ז, דהוו להו הגגין כחצר אחת כיון דלא מחשיב המחיצות לחלקן זמ"ז לאוסרן זע"ז, עכ"ל, ומפורש בדבריו דלדעת רבנן מהני דינא דגוד אסיק גם לחלק שלא יהא זה יותר מבית סאתים.

**אך** מל' הגמ' דפלוגתייהו היא בגגין השוין "לר"מ", אין לדקדק דלרבנן מודה שמואל דשרי, דיל"פ דלעולם לדעת שמואל אף לרבנן אסור, ואך דלדעת רבנן הרי אף לרב אסור משום דפרוצין הגגין זל"ז.

**והנה** למש"כ החזו"א דטעמא דאסר שמואל אע"ג דלמטה איכא חילוק מחיצות הוא משום דלגבי שיעור יתר מבית סאתים מחיצה שאינה ניכרת אינה מפסקת, ולא אמר שמואל דל"ב מחיצות ניכרות אלא לרבנן דאמרי כשם שדיורין חלוקין למטה כך דיורין חלוקין למעלה, מה"ט אין א' אוסר על חבירו וכמש"כ התוס' שם, אף שמן הדין אין מחיצה שאינה ניכרת כלום, "מ"מ הכא שעיקר האיסור משום תקנת עירוב חצירות" שפיר מהני חילוק דיורין למטה שלא יאסרו זע"ז וכו', עכ"ד, הרי דלפ"ז בדין דאף לרבנן לא יהני המחיצות שאינן ניכרות לחלק לענין דינא דיותר מבית סאתים, דכל הא דלרבנן מהני המחיצות לחלק הוא רק לענין האיסור שמכח עירובי חצירות וכמו שביאר החזו"א, אך לגבי דינים אחרים הדר דינא דל"מ מחיצות שאינן ניכרות, ולכאו' ממש"כ תוס' והרא"ש דלרבנן שפיר מהני מחיצות שאינן ניכרות לחלק לענין דינא דיותר מבית סאתים, מוכח דס"ל דלדעת שמואל אמרי' גוד אסיק מדינא במחיצות שאינן ניכרות, וע"כ אף ה"ז מועיל לחלק הגגין זמ"ז שלא יהא יותר מבית סאתים.

**והא** דלדעת ר"מ מודה שמואל דלא אמרי' גוד אסיק לחלק הגגין זמ"ז שלא יהא יותר מבית סאתים, נ' שאי"ז משום דמודה שמואל דמדינא לא אמרי' גוד אסיק במחיצות שאין ניכרות, אלא הטעם בזה הוא כמבו' בל' התוס' והרא"ש משום שכולן רשות א' הן, וזה כמש"כ לבאר באבנ"ז או"ח סי' רצ"א סקי"א, ז"ל, מבואר דברשות אחת לא אמרינן גוד אסיק דענין גוד הוא להפסיק בין רשויות ולא לחלק רשויות ברשות אחת כגון שלא יהי' יותר מבית סאתים, עכ"ל, וכ"כ האבנ"ז גם בסי' רס"ג סק"ג ובסי' תסב סק"ג וביו"ד סימן רע"ט סק"ז, ואשר ע"כ לדעת רבנן דמהני החילוק שלמטה לחלקן למעלה וחשבי' להו כב' רשויות, ע"כ שפיר אמרי' גוד אסיק לחלק ביניהם שלא יהא יותר מבית סאתים, ומשא"כ לדעת ר"מ דאינם חלוקין למעלה וחשבי' להו כרשות א', לא אמרי' גוד אסיק לחלק ביניהם, וז"ב.[[1]](#footnote-2)

**והנה** אמנם הי' מקום לישב עיקר ד' החזו"א, דאף דמודה שמואל דמדינא ל"מ מחיצות שאינם ניכרות, מ"מ לדעת רבנן שפיר אמרי' גוד אסיק לחלק הגגין שלא יהא יותר מבית סאתים, והטעם בזה הוא דכיון דלדעת רבנן אמרי' גוד אסיק שלא יאסרו זע"ז, הרי דמיגו דאמרי' גוד אסיק לענין זה, אף מהני הגוד אסיק לחלקן שלא יהא יותר מבית סאתים, אך אי"ז מתישב בל' התוס' שכתבו דהא דלא אמרי' גוד אסיק לר"מ הוא משום שכולן רשות אחת הן, ולהנ"ל אי"ז עיקר הטעם, אלא עיקר הטעם הוא משום דלא אמרי' גוד אסיק במחיצות שאינן ניכרות, ואך שאילו היו ב' רשויות והוה אמרי' גוד אסיק שלא יאסרו זע"ז, תו הוה אמרי' לה אף לגבי דינא דיותר מבית סאתים, ול' התוס' נ' להדיא דעיקר הטעם דלא אמרי' גוד אסיק לר"מ הוא משום שכולן רשות א' הן, ויותר נ' כן בד' תוס' הרא"ש שהק' לדעת שמואל מ"ט לא אמרי' גוד אסיק לחלקן שלא יהא יותר מבית סאתים, ואי נימא דמודה שמואל דמדינא לא חשיבי מחיצות, א"כ לק"מ, ואין נ' שזה גופא מכוון הרא"ש בתירוצו.

**עוד** יש להוכיח כן, ממש"כ בחי' הרשב"א לקמן ד"צ., ז"ל, ופרקינן דהכא במחיצות הנכרות. ונראה מכאן "דלרב" מחיצות שבסביבות בעינן שיהא נכרות הא לאו הכי הוה ככרמלית ואע"ג דגבוה עשרה וכו', עכ"ל, וכ"ה גם בל' הרשב"א דפ"ט:, ז"ל, דבשתקרת הגג בולטת על המחיצות חשיבי מחיצות שאינן ניכרות ואין מטלטלין בו אלא בד' אמות "לרב", עכ"ל, והרי להדיא דכ"ז הוא רק לרב, אך לדעת שמואל אף היכא שאין המחיצות ניכרות אמרי' גוד אסיק ול"ה זה ככרמלית.

**וכ"ה** מבו' גם בד' מהרש"א על תוד"ה רב אמר, שדעתו דלשמואל מהני מחיצות שאינן ניכרות לכל מילי, עיי"ש.

ב] **והנה** בחזו"א שם כתב עוד, ז"ל, ומש"כ עוד הש"צ שם דהש"ר מקוצי והרשב"א חולקין על פירש"י בגג הבולט שהוא כרמלית, ג"כ תמוה שהרי בהדיא כתבו דביתר מבית סאתים אם אין הגג בולט הוא רה"י ואם הגג בולט כל הגג כרמלית, וזה מבו' בהדיא בגמ' צ' א' וכו', והנה מבו' דעתם דלא פליגי על רש"י בעיקר דין מחיצות שאינן ניכרות דודאי אינן מחיצות, אלא בפחות מבית סאתים הוי מקום פטור שאין כרמלית למעלה מי', אבל יותר מבית סאתים שפיר הוי כרמלית וכו', עכ"ל.

**ושם** סק"ט כתב החזו"א עוד, ז"ל, מש"כ מל' הריטב"א צ' א' שהק' מתל המתלקט ומוכיח דל"ב מחיצות ניכרות, כבר נתבאר דגם השר מקוצי מודה במחיצות שאינן ניכרות ולא פליג אלא דפחות מבית סאתים שרי משום שאין כרמלית למעלה מי', וע"כ יש ט"ס בל' ריטב"א, וראיתי בריטב"א ואין כתוב בו "מתלקט", ואף אם הגיר' מתלקט אין הכונה משום מתלקט, שהרי לא הוזכר מתלקט עירובין ט"ו א', ועיקר תל המתלקט אינו ענין למחיצה שאינה ניכרת, שהאמת שכל פני' הוי המחיצה וכו', עכ"ל.

**אמנם** הנה אחר שזכינו לחי' הרשב"א מפורש שם להדיא דלא כמש"כ החזו"א, ז"ל, אבל הראב"ד ז"ל כתב דל"ב מחיצות נכרות בכל סביבות הגג, אלא אפי' תקרת הגג בולטת לבר מן המחיצות אין בכך כלום, מאיזה טעם נאסור אותו כיון ד"מן הדין רה"י גמורה היא", ואפילו תאמר דכקרפף שלא הוקף לדירה משוי לי' כיון דלא מינכרי מחיצתא, והלא הקרפף כל שאינו יותר מבית סאתים שרי ומ"ש גג ומאי גריעא טפי מקרפף שאינו יתר מבית סאתים, ועוד דתל ונקע שהן מד' אמות עד בית סאתים שאנו חושבין אותו כד' אמות "מי לא עסקינן שהן מתלקטין ועולין עד עשרה מתוך ד' אמות" וכשעלה למעלה מי' הי' המישור שלהם בית סאתים בגובה י' והרי אין מחיצות נכרות ואע"פ כן נדונין כד' אמות וכו', עכ"ל.

**ומפורש** להדיא בד' הרשב"א, דהא דהיכא דליכא יותר מבית סאתים שרי, הוא משום דמן הדין רה"י גמורה היא, ולא משום שאין כרמלית למעלה מי'.

**שו"ר** בס' משנת אליהו סוכה סי' ז', שהביא כן גם מד' הרשב"א בעבוה"ק ש"ג פ"א, ז"ל, הי' פחות מבית סאתים אע"פ שאין מחיצותיו ניכרות וכו', אינו נידון משום קרפף והרי הוא כרה"י גמורה, עכ"ל, ולהלן שם, ז"ל, בד"א ביתירים על בית סאתים, לא היו יתירים על בית סאתים אפילו היתה התקרה בולטת הרי הן כרה"י גמורה, עכ"ל.

**ולכאו'** מוכח מזה דס"ל דמדינא אמרי' גוד אסיק אף במחיצות שאינן ניכרות ואף רב מודה לזה, ולא פליג רב אלא לגבי נפרצה למקום האסור, דלזה בעי' מחיצות הניכרות, וכן לגבי יותר מבית סאתים דבעי' היקף לדירה, בעי' שיהיו מחיצות ניכרות למעלה, וכמש"כ הרשב"א בסוף דבריו שם, אך לגבי שאר מילי מודה רב דל"ב מחיצות הניכרות.

**[אמנם** צ"ב בזה, דכיון דמודה רב דאמרי' גוד אסיק במחיצות שאין ניכרות, ורק ל"מ זה להציל מפרצה למקום האסור, א"כ מהיכא פשיטא להגמ' דלדידי' אף ל"מ מחיצות שאין ניכרות לדין היקף לדירה, ומה ענין זל"ז,[[2]](#footnote-3) וזה בכלל קו' החזו"א שם.

**ונ'** שהטעם בזה הוא, דהא דס"ל לרב דהיכא שאין המחיצות ניכרות אינן מועילות להציל מידי פרצה למקום הוא, הוא משום דס"ל דהיכא שאין המחיצות ניכרות למעלה, הגם דאמרי' גוד אסיק, מ"מ לא מצינו לראות כאילו יש מחיצות ממש למעלה, כיון שאינם ניכרות שם, וע"כ הגם דלאשוויי רה"י שפיר מהני המחיצות, מ"מ לגבי דין נפרצה למקום האסור בעי' שיהא מחיצות ממש במקומן, וזה ע"ד דעת הראב"ד בסוגיין דלרב יוסף ל"מ כלל מחיצות שע"י גוד אסיק להתיר בנפרצה למקום האסור, אלא בעי' מחיצות גמורות, וע"כ היכא שאין המחיצות ניכרות דלא חשבינן דאיכא מחיצות ממש למעלה ה"ז אסור, וה"נ לענין היקף לדירה בעי' שיהיו מחיצות ממש למעלה, והרי לדעת שמואל ל"מ לזה אף מחיצות שע"י גוד אסיק, וע"כ כל שאין המחיצות ניכרות ולא חשבינן דאיכא מחיצות ממש למעלה ה"ז אסור[[3]](#footnote-4)**]**.

**והנה** אמנם יש מקום לפרש בד' הרשב"א, דלעולם לדעת רב לא אמרי' כלל גוד אסיק במחיצות שאין ניכרות, והא דס"ל דהוי הגג רה"י, הוא משום דס"ל דלאשוויי רה"י ל"ב כלל לדין גוד אסיק, [[4]](#footnote-5) וכמו שמצינו כן בד' כמה מן הראשונים בסוכה ד"ד:, שפירשו התם דלרבא לא אמרי' גוד אסיק בעמוד שאין מחיצותיו ניכרות, ואפ"ה הוי על גביו רה"י, ויל"פ הטעם בתרי גווני, או כמש"כ בפי' ראמ"ה שם דהא דע"ג העמוד הוי רה"ר א"צ בזה לדין גוד אסיק, אלא בכח המחיצות שלמטה לגדור אף להמקום שלמעלה, וכ"ה בחי' הגר"ח הל' סוכה, או כמש"כ המאירי שם, ז"ל, שבזו אי אתה צריך לגוד אסיק וכו', שאין הטעם אלא מפני שכל שגבוה י' ורחב ד' אינו תשמיש של בני רה"ר ודינו כרה"י אף בלא מחיצות וכו', עכ"ל, ואשר ע"כ הגם דלא אמרי' גוד אסיק במחיצות שאינן ניכרות, מ"מ הוי הגג רה"י גמורה.[[5]](#footnote-6)

**ואי** נימא הכי יתבאר בפשוטו הא דמדמי הגמ' דכ"ה דס"ל לרב דל"מ מחיצות שאין ניכרות לגבי דין נפרצה למקום האיסור ה"נ ל"מ לגבי היקף לדירה, והיינו משום דלרב לא אמרי' כלל גוד אסיק במחיצות שאינן ניכרות, וע"כ הגם דאפ"ה הוי הגג הרה"י, מ"מ כד דייני' לגבי דין נפרץ למקום האיסור ולגבי היקף לדירה דבעי' מחיצות, ל"מ מחיצות שאין ניכרות, כיון דס"ל דלא אמרי' גוד אסיק כלל במחיצות שאין ניכרות.

**אך** אין נ' כן, שהרי בחי' הרשב"א בדפ"ט. כתב, ז"ל, דאע"ג דבעלמא לא בעינן מחיצות סביב גבוהות עשרה ע"ג הרשות אלא כל שהרשות עצמו הו"ל רשות היחיד על גביו נמי רה"י, והיינו עמוד גבוה עשרה ורחב ד' ותל גבוה עשרה, היינו לעשותו רה"י דאמרינן גוד אסיק מחיצתא וכו', עכ"ל, והרי דהא דעמוד ותל הוי רה"י הוא רק משום דינא דגוד אסיק, וד' הרשב"א שם הם בשם הראב"ד, ונ' מזה שכ"ה דעת הראב"ד דהא דעמוד ותל הוו רה"י הוא משום דינא דגוד אסיק, וא"כ אין לפרש דמש"כ הראב"ד דאף במחיצות שאינן ניכרות הוי רה"י הוא משום דל"ב בזה לדינא דגוד אסיק, אלא בע"כ לפרש דהוא משום דמדינא אמרי' גוד אסיק אף במחיצות שאינן ניכרות, וכמש"נ לעיל.

**אך** העירוני דיש לדחות בזה, שהרי בחי' הרשב"א בדפ"ט. שם מ' דאף לעשות על גביו רה"י בעי' מחיצות ניכרות, ואך דל"ב שיהיו מחיצות ממש למעלה, וכ"ה להדיא בחי' הריטב"א שם בשם הראב"ד, ואילו בד"צ. הביא הרשב"א בשם הראב"ד דאף בדליכא מחיצות הניכרות הוי על גביו רה"י, וכנר' שחזר בו הראב"ד, וא"כ יל"פ דבזה גופא הוא שחזר בו, דמעיקרא ס"ל דהא דעל גביו הוי רה"י הוא משום דינא דגוד אסיק, וע"כ כל שאין המחיצות ניכרות ולא אמרי' גוד אסיק ל"ה רה"י, ושוב חזר בו דהוי על גביו רה"י אף בלא דינא דגוד אסיק, וע"כ אף כשאין המחיצות ניכרות הוי על גביו רה"י, וצ"ע בזה.

**עוד** מפורש בד' הרשב"א דתל המתלקט י' מתוך ד' חשיב מחיצות שאינן ניכרות, ומזה הוא שלמד דלאשוויי רה"י מהני אף מחיצות שאין ניכרות, וזה כמש"כ השערי ציון, ומש"כ החזו"א דבע"כ אין הכונה משום מתלקט, שהרי לא הוזכר מתלקט עירובין ט"ו א', הנה בד' הרשב"א מבו' הישוב לזה, וכמש"כ דמי לא עסקינן שהן מתלקטין ועולין עד עשרה מתוך ד' אמות, והיינו דהגם שלא נזכר להדיא דאיירי במתלקט, מ"מ סתמא דמילתא משמע דאיירי אף בתל המתלקט י' מתוך ד'.

ג] **והנה** בחזו"א שם ס"ק ד' ה' כתב עוד, ז"ל, והנה ד"ז מבו' עוד בהדיא בגמ' מ"ד ב' בגג המערה שאינו רה"י, ודחק בש"צ שם דאיירי ברה"ר עוברת עליו ומשום שהמחיצות בידי שמים וכו', ונראה דחריץ חשיב בידי אדם וכו', ועוד דלא מצינו ביטול מחיצות לחצאין דלעולם כשאמרו אתו רבים ומבטלי מחיצתא אין כאן מחיצות כלל, אבל במערה דע"כ רה"י היא למטה, ורה"י עולה עד לרקיע, ולא נתבטל במאי דעוברים במגדים פורחים למעלה, ועוד דהרי דעת רמב"ן וריטב"א וכו' דאין חלוק בין מחיצות הנעשות בידי אדם לנעשות בידי שמים וכו', וז"ל הריטב"א שם וגבה רה"ר גמורה היא כי שוה היא לרה"ר, ומל' זה גופי' מבו' דלאו משום ביטול אתא עלה, אלא משום שהוא שוה לרה"ר, ואין בזה נידון כלל, וכמו דאמרו עירובין צ"ב ב' ואילו השוה את גיפופי' גדולה נמי אסורה א"ל התם סילוק מחיצות הוא, וכן שם צ"ג א' בהשוה פצימי' והשוה קירויו חשיב סילוק מחיצות, וה"נ קירה את המערה חשיב סילוק מחיצות וכו', עכ"ל.

**והנה** למש"נ מד' הראשונים דלדעת שמואל אמרי' לכל מילי גוד אסיק אף במחיצות שאין ניכרות, ודעת הראב"ד דאף לדעת רב אמרי' גוד אסיק לאשוויי רה"י, הרי צ"ע דמ"ט גג המערה ל"ה רה"י, וכמו שהוכיח מזה החזו"א דמדינא ודאי ל"מ מחיצות שאינן ניכרות, משום דחשיב סילוק מחיצות.

**אך** אם טעמו של הראב"ד אינו משום גוד אסיק, אלא משום שע"ג הגג הוא מובדל מרה"ר, וע"כ הוא דהוי רה"י, ניחא בפשיטות דטעם זה ל"ש בגג המערה שאינו מובדל כלל מרה"ר.

**וי"ל** בזה בכמה אנפי, חדא הוא כמש"כ החזו"א גופי' שם בסו"ד, ז"ל, והנה דין גג המערה הוא ממש דין גגין יותר מב"ס שהרי במערה יותר מב"ס איירי כמבו' שם בגמ', וגם אין שם מחיצות ניכרות, ומבו' בהדיא בגמ' צ' א' דלכו"ע הוי כרמלית, ותימה על הש"צ שהצריך רבים לבטל, עכ"ל, ולפ"ז ניחא דהגם דאמרי' גוד אסיק אף במחיצות שאינן ניכרות, מ"מ גג המערה אינו רה"י.

**וי"ל** עוד לפ"מ שאמרו בסוגיין, דהיכא שיש דיורין ע"ז ודיורין ע"ז מודה שמואל דאסור, משום דהויא לה הא דקטן מחיצה נדרסת ופי' הריטב"א, ז"ל, ונעשית כקרקע עולם לדרוס בה ואפילו לשמואל ליכא למימר בה גוד אסיק, עכ"ל, ואשר ע"כ מה"ט ל"ה גג המערה רה"י, דמודה שמואל בזה דלא אמרי' גוד אסיק כיון דהוי זה מחיצה נדרסת, ויש להסתפק לדעת הראב"ד דלאשוויי רה"י מודה רב דאמרי' גוד אסיק במחיצות שאינן ניכרות, אם מ"מ היכא דהוי זה מחיצה נדרסת לא אמרי' גוד אסיק, ואי נימא דאף בכה"ג אמרי' גוד אסיק אכתי תיקשי לדידי' מ"ט גג המערה ל"ה רה"י.[[6]](#footnote-7)

**וי"ל** עוד, עפמש"כ לעיל סק"א דלא אמרי' גוד אסיק לחלק רשות אחת, ויל"פ דהיינו שאין אנו רואים המחיצות עולות כלל, אא"כ הוי זה מקום חלוק לעצמו, ולפ"ז י"ל דמה"ט ל"ש בגג המערה דינא דגוד אסיק, כיון שגג המערה שוה לרה"ר והוי רשות א' עם רה"ר, אינו אנו רואים המחיצות עולות, וע"כ ל"ה זה רה"י.

**וי"ל** עוד, ע"ד מש"כ החזו"א בכ"ד, דאף היכא דליכא בקיעת גדיים ל"מ דינא דגוד אחית לאשוויי רה"י תחתיו, אך משא"כ על גביו שפיר מהני דינא דגוד אחית לאשוויי רה"י אם אך ליכא בקיעת גדיים, ובסי' מ"ד סק"ח פירש הטעם בזה, ז"ל, וטעמא דקל למימר גוד אחית למעבד למעלה רה"י מלמעבד למטה, שעיקר רה"י הוא גדרו והבדלתו מסביבותיו, וכל למעלה מי' חולק רשות, אבל למטה הרשות מעורב עם כל סביבותיו, אלא שאין הבדלת הרשות אא"כ קבוע אבל דבר עראי אינו קובע רשות, והלכך דף הבולט והגדים בוקעין תחתיו מחשב עראי וצריך לדין גוד אחית, עכ"ל, והיינו דל"מ דינא דגוד אחית לאשווויי רה"י, אלא היכא שהמקום מובדל מרה"ר י' טפחים, ואך דלי"ל מחיצות, וע"ז מהני דינא דגוד אחית, אך משא"כ היכא שאין המקום מובדל כלל מרה"ר, ל"מ דינא דגוד אחית לאשוויי לי' לרה"י, ולפ"ז י"ל דה"נ הוא בדינא דגוד אסיק, דל"מ אלא היכא שהמקום מובדל י' טפחים מרה"ר, ואך דלי"ל מחיצות, ומהני דינא דגוד אסיק להשלים דין מחיצות, אך היכא שאין המקום מובדל מרה"ר ל"מ דינא דגוד אסיק כלל, ואשר ע"כ הגם דגג הוי רה"י משום גוד אסיק, מ"מ גג המערה אינו רה"י, משום שאינו מובדל כלל מרה"ר, ובכה"ג ל"מ גוד אסיק כלל.

**וצריך** להוסיף בזה, דהגם דחריץ עמוק י' ורחב ד' הוי על גביו רה"י משום דינא דגוד אסיק, ולכאו' הרי המקום שעל גביו אינו מובדל כלל מרה"ר, אך נ' שהטעם בזה הוא, דכל רשות נקבעת לפי הקרקע, וכיון שהקרקע שבמקום החריץ מובדלת מרה"ר, הרי דאף המקום שעל גביו הוי בכלל רשות זו, וע"כ שפיר מהני בזה דינא דגוד אסיק לאשוויי לי' לרה"י, ומשא"כ בגג מערה דהוי הגג רשות לעצמו ואינו מובדל כלל מרה"י.

**עוד** יש להעיר ע"ז, מהא דאמרי' גוד אסיק להבדיל בין הגגין הגם שאין גג א' מובדל מחבירו, אך אולי שאני בגגין שהבתים למטה מובדלין זמ"ז, וע"כ מכח זה גם הגגין הוו כל א' רשות לעצמו, וע"כ אמרי' בזה גוד אסיק, וצ"ע בזה.

**וב'** הדרכים האחרונים מתישבים בל' הריטב"א שהביא החזו"א, דגגה רה"ר גמורה היא כי שוה היא לרה"ר, ואין משמע כ"כ בד' הריטב"א שכונתו דהוי מחיצות שאין ניכרות, דלכאו' זה ל"ש למה דשוה היא לרה"ר, וע"כ יותר נ' לפרש ד' הריטב"א שכונתו דכיון דשוה היא לרה"ר והויא רשות א', לא אמרי' בזה גוד אסיק, שאין אומרים גוד אסיק לחלק רשות א', או דכיון שאין גג המערה מובדל מרה"ר י' טפחים ל"מ בזה דינא דגוד אסיק כלל, ול' הריטב"א נוטה יותר כהדרך הראשונה.[[7]](#footnote-8)

ד] **אמנם** בעיקר הנידון בדין גג המערה, הנה מצאנו בחי' הרשב"א בדמ"ד. שהאריך בזה, ז"ל, פירש הראב"ד ז"ל, כי מי ששבת במערה בשביתתו לתוכה נעשית המערה כבית מיושב שרשותו עולה עד לרקיע, ומש"ה אויר התחתון עולה למעלה כנגד אויר שלמטה, ואע"פ שלענין טלטול על גבה של מערה נידון כרה"ר, לענין מדידה מיהא מלמעלה כלמטה, ואין לנו ללמוד מדידה מטלטול שהרי אפילו העיר שרה"ר עוברת בתוכה חייבין עלי' משום רה"ר ולענין מדידה כולה כארבע אמות דמיא, ואינו מחוור בעיני מכמה טעמים, חדא דאם איתא לא הוה לי' למימר כי האי לישנא וכו' וא"כ לא הי' לו לומר כן בכאן שאין הכל תלוי אלא במחיצות המערה שאנו רואין אותן כאלו הם עולות עד לרקיע וכו', ועוד דהא לכאורה משמע דלכו"ע דוקא בשאין על גבה של מערה אלא פחות מארבעת אלפים אמה וכו' ואם איתא משום דמחיצות עולות עד לרקיע אפילו טובא נמי, ועוד דהא אמרינן בפרק כל גגות דהיכא דלא מסיימי מחיצתא ואפילו גגין הרי הן ככרמלית ולא אמרי' גוד אסיק מחיצתא, ואפי' לשמואל נמי דאית לי' גוד אסיק מחיצתא מודה הוא בגג יתר מבית סאתים שהוא ככרמלית ואין אנו רואין המחיצות כאלו עולות למעלה.

**ומש"כ** הרב ז"ל שאין למדין מדידה מטלטול והביא ראי' מעיר שהיא רה"ר לטלטול ולמדידה כולה כארבע אמות, אינה ראי' דהכא שאני דכיון דעל גבה רה"ר גמורה היא כרה"ר דעלמא אלמלא שאנו רואין את מחיצותי' כאלו עולות וכל עצמנו אין אנו עושין את גגה כרה"י למדידה אלא משום מחיצותי', היאך אתה רואה מחיצותי' עולות לענין מדידה ולא לענין טלטול לפטרו מידי חיוב חטאת, אם רואה אתה את המחיצות כעולות נפטור אותו אם טלטל על גבה יתר מד"א שהרי יש כאן מחיצות והרי זה כולו כרה"י, ואם אין מחיצות עולות למעלה משום דמחיצות הניכרות בעינן א"כ אין כאן מחיצות על גבה וכרמלית גמורה או רה"ר גמורה היא ואפי' למדידה, עכ"ל הרשב"א.

**והנה** מפורש בד' הרשב"א, דהא דאין גג המערה רה"י הוא לדעת רב משום שאין המחיצות ניכרות וכה"ג לא אמרי' גוד אסיק, ולדעת שמואל הוא משום דהוי הגג יותר מבית סאתים.

**ולפ"ז** מפורש בד' הרשב"א, דדעת שמואל דמדינא אמרי' גוד אסיק במחיצות שאינן ניכרות, ודלא כמש"כ החזו"א דלא אמרי' לה רק לענין עירובי חצירות, אלא כמש"נ לעיל סק"א דלכל מילי אמרי' גוד אסיק, והבאנו כן מל' הרשב"א לקמן ד"צ., ואשר ע"כ לדידי' מדינא הוי אף גב המערה רה"י, ואך דמדרבנן הוי ככרמלית כיון שהוא יותר מבית סאתים.

**עוד** מבו' מד' הרשב"א, דלדעת רב דלא אמרי' גוד אסיק במחיצות שאינן ניכרות, הוי זה דינא דאורייתא, וזה דלא כמש"כ החיי אדם בכלל מ"ד סי' י"ב דהא דבעי' מחיצות הניכרות אי"ז אלא מדרבנן, וס"ל דמכח זה הוי גג המערה רה"ר, וכמבו' בל' הרשב"א בסוף דבריו שיתחייב שם על העברת ד' אמות, וזה דלא כמו שהביא הרשב"א לקמן ד"צ משמי' דהראב"ד דאף היכא דליכא מחיצות ניכרות הוי הגג רה"י גמורה.

**אך** אי נימא דהא דס"ל להראב"ד דהוי הגג רה"י, אי"ז משום דינא דגוד אסיק, אלא כמש"כ המאירי בסוכה שהוא מפני שהוא מובדל י' מרה"ר, עמש"כ בזה לעיל סק"ב, ניחא דע"כ שאני גג מערה דל"ה רה"י, משום דל"ש בי' גוד אסיק משום שאין המחיצות ניכרות, ול"ד לגג דהוי רה"י אף בשאין המחיצות ניכרות, דשאני גג שהוא מובדל י' מרה"ר, ומשא"כ גג המערה שאינו מובדל כלל מרה"ר, וז"פ.

**ובזה** י"ל דעת הראב"ד דס"ל דגג המערה הוי כד' אמות לענין מדידה, ופי' הרשב"א בכל דבריו שטעמו הוא משום דינא דגוד אסיק, ותמה עליו דלא אמרי' גוד אסיק במחיצות שאינן ניכרות, ולפי המבואר י"ל דהראב"ד לטעמי' אזיל, דס"ל דאף לרב אמרי' גוד אסיק אף במחיצות שאינן ניכרות, וע"כ הוי גג רה"י אף בשאין מחיצותיו ניכרות, וע"כ נידון גג המערה כד' אמות, אך אכתי צ"ע משה"ק הרשב"א דכיון דהוי גג המערה יותר מבית סאתים ל"מ לי' המחיצות התחתונות.

**ואשר** ע"כ נ' יותר לפרש ד' הראב"ד דהא דגג המערה נידון כרה"י, אי"ז כלל משום דינא דגוד אסיק, אלא הוא כלישנא דהראב"ד דנעשית המערה כבית מיושב שרשותו עולה עד לרקיע, ומש"ה אויר התחתון עולה למעלה כנגד אויר שלמטה, ואע"פ שלענין טלטול על גבה של מערה נידון כרה"ר, לענין מדידה מיהא מלמעלה כלמטה, עכ"ל, והיינו דאיכא דינא אחרינא דרשות עולה עד לרקיע, ואי"ז שייך לדין גוד אסיק, והגם דלענין טלטול אין הרשות עולה עד לרקיע, מ"מ לענין מדידה דייני' להגג כהרשות שלמטה.

**ובזה** יל"ב מה שחילק הראב"ד דהגם דלענין טלטול על גבה של מערה נידון כרה"ר לענין מדידה נמי למעלה כלמטה, ותמה עליו הרשב"א דהיאך נחלק בזה דממ"נ אם המחיצות עולות וכו', אך אי נימא דהא דלגבי מדידה למעלה כלמטה אי"ז כלל משום דינא דגוד אסיק, אלא הוי זה דין לגבי תחומין שהרשות עולה עד לרקיע וע"כ הוי כל גג המערה כד' אמות, הרי דשפיר ניחא דע"כ חלוק בזה דין מדידה מדין טלטול, וזהו מה שדימה הראב"ד לדין עיר שרה"ר עובדת בתוכה שחייבין עלי' משום רה"ר ולענין מדידה הויא כולה כד' אמות, והיינו משום דהא דהויא העיר כד' אמות אי"ז שייך לדיני רשויות, אלא היינו משום דהוי זה דירה ושביתה אחת, וה"נ הוא גג המערה, שהרשות שלמטה עולה עד לרקיע, וע"כ לגבי דיני תחומין חשיב כל הגג כד' אמות.

**ויל"ד** עוד בדעת הראב"ד, דהא דהוי הגג רה"ר, הוא משום דינא דאתו רבים ומבטלי מחיצתא, וא"צ למש"כ השערי ציון דהוי כמחיצות בידי שמים דאמרי' בהו אתו רבים, דע"ז תמה החזו"א מכמה טעמים, אלא יל"פ דהוא משום דקי"ל כר' יהודה דאתו רבים ומבטלי מחיצתא, אך משא"כ לגבי דין תחומין ס"ל דל"מ כלל דינא דאתו רבים, וכמש"כ דאף עיר שרה"ר עוברת בתוכה הויא כולה כד' אמות.

ה] **והנה** התוס' לעיל דפ"ד: ד"ה גג הביאו פי' ר"ת בסוגיא שם, ז"ל, ור"ת מפרש וכו' גג הסמוך לרה"ר ונמוך בתוך עשרה צריך סולם קבוע להתירו, דכיון דתוכו רה"י היא ולא דמי לשאר כרמלית, וסולם קבוע שבחצר ממעט כח כרמלית שבחצר דלא הוי כרמלית מעליא וכו', עכ"ל.

**ובשו"ע** סי' שס"א ס"א הובא דין זה, ז"ל, גג הסמוך לרה"ר בתוך י' טפחים ולמעלה מעשרה לחצר, הואיל ורבים משתמשים בו, הרי זה כרה"ר, ואסור לבעל הגג להשתמש בו מחצרו עד שיעשה לו סולם קבוע מחצרו.

**וצ"ע** דמ"ט ל"ה הגג כרמלית גמורה, הרי לצד רה"ר לית לי' מחיצות ניכרות, וקי"ל דלא אמרי' בזה גוד אסיק, וא"כ ה"ז דומה ממש למש"כ התוס' בסוגיין דבגגין שבולטין ראשיהן לרה"ר הוי כל הגג כרמלית, וא"כ ה"נ מה"ט יהא הגג הסמוך לרה"ר כרמלית גמורה, ולא יהני מידי מה שעושה לו סולם קבוע, ואף למסקנת התוס' דגג שראשו בולט ל"ה כרמלית, אך היינו רק משום דאין כרמלית למעלה מי', וזה ל"ש התם שאינו גבוה מרה"ר י' טפחים, וגם יש לאסור הגג משום דליכא מחיצה בינו לרה"ר, והוי פרוץ למקום האסור לו.[[8]](#footnote-9)

**וע'** בס' שערי ציון סי' ד' ענף ג' סק"ב ואילך שנקט דאה"נ ר"ת פליג על דינא דהתוס' בסוגיין, וס"ל דכיון שתוכו רה"י הוי למעלה רה"י ולא מיתסר גם משום מה שנפרץ למקום האסור לו, עיי"ש באורך, ולפ"ז מוכח דאף לרב הוו מחיצות שאינו ניכרות מחיצות וכדעת הראב"ד שהבאנו לעיל סק"ב, או דאף בלא דינא דגוד אסיק הוי הגג רה"י משום דרה"י עולה עד לרקיע.

**אמנם** אי"ז מתישב בד' השו"ע שהביא דינא דר"ת בסי' שס"א, ומאידך הביא דינא דהתוס' בסוגיין בסי' שמ"ה סט"ז, והרי דלא סתרי ב' הדינים זל"ז, וזה אינו מובן דלכאו' הוי ממש חד גוונא, דמחד גיסא אין מחיצות הגג ניכרות, וא"כ כיון שפסק השו"ע בסי' שמ"ה דכה"ג הוי הגג כרמלית, א"כ היאך פסק בסי' שס"א דל"ה כרמלית גמורה, וע"כ מהני סולם קבוע.

**ומה"ט** אף אם ניישב ד' ר"ת, דהא דל"ה הגג כרמלית, הוא משום דהתם שמואל קאמר לה, ושמואל לטעמי' דמחיצות שאינן ניכרות הוו מחיצות, אכתי לא יתישב ד' השו"ע שהביא לדינא דר"ת, והרי דאף לפ"מ דקי"ל דל"מ מחיצות שאינן ניכרות, אכתי קיים הך דינא.

**ובחזו"א** סי' מ"ד סק"ו כתב בזה, ז"ל, הנה למש"נ דלכו"ע מחיצות שאינן ניכרות אינן מחיצות, ע"כ כונת ר"ת דמן הדין כל כרמלית הוא מקום פטור מה"ת, והכא בתחתיו רה"י לא החמירו בו חכמים לענין רה"י ומותר לטלטל ממנו לרה"י וכו', אבל אין כונת ר"ת שהוא רה"י מה"ת שזה לא הוזכר בכל ל' הראשונים ז"ל וכו', ולהלן סק"ח הבאנו שבל' ריא"ז מפורש שהוא רה"י מדינא, עכ"ל.

**אך** אכתי לא נתישבו בזה ד' השו"ע, שהרי מה"ט דתחתיו רה"י, יש להתיר אף בגג שראשו בולט לרה"ר, והתם ל"ש להצריך סולם קבוע, דכל מה דבעי' סולם קבוע הוא משום שבני רה"ר משתמשין בו כיון שאין גבוה י', וזל"ש בגג שראשו בולט לרה"ר שהוא גבוה י', וא"כ כיון שפסק השו"ע בסי' שס"א כדעת ר"ת, היאך פסק בסי' שמ"ה שגג הבולט על מחיצות הבית הוי כרמלית.

**אמנם** למש"כ המג"א סי' שע"ד סק"ה דבגג הבולט חשיבא רק הבליטה ככרמלית, ומה שכל הגג אסור הוא משום פרוץ למקום האסור, וכאשר כן מ' בל' התוס' ניחא, ואדרבה בזה יל"ב הטעם דאין כל הגג כרמלית מצ"ע, והאריכו בזה האחרונים, ולפי הנ"ל ניחא דכל הגג ל"ח כרמלית מצ"ע כיון שתוכו רה"י, ול"ד לשאר כרמלית, אך דעת שאר אחרונים דכל הגג הוי כרמלית מצ"ע, ולפ"ז הדק"ל.

ו] **אמנם** האמת יורה דרכו, דהנה מד' האחרונים נ' שפירשו דינא דר"ת וד' השו"ע, דאיירי היכא שמג' צדדים הבית גבוה י' מן החצר, ולצד רה"ר סמוך הגג לרה"ר ואין לו כלל מחיצות י' מבחוץ, ולפ"ז באמת קשיא טובא דמ"ט הוי רה"י הרי מחיצתו מרוח הרביעית אינה ניכרת ולא אמרי' בה גוד אסיק.

**אך** ראה זה מצאתי בספר הישר לר"ת סי' שט"ז, ז"ל, גג הסמוך לרה"ר, שחצר אחת פתוחה לרה"ר פתח גדול, והגג שבחצר פחות מעשרה וסמוך לרה"ר כ"כ שאין הימנו ולרה"ר ד' טפחים, ואותו פחות מד' שבין הגג לרה"ר מן החצר הוא. וכיון דהגג סמוך לרה"ר בפחות מד' טפחים, אע"פ שאותו פחות מד' שבינו לרה"ר דחצר הוא ואע"פ שהחצר לא נפרצה אלא פתוחה לרה"ר, אוסרין בני רה"ר על בעל הגג שלא לטלטל עליו ולהעלות מן החצר לו ולהוריד ממנו למטה, דכיון שפני הגג קרובין לרה"ר לא ניכר פתח החצר ונראה כאילו הגג ברה"ר ממש, משו"ה אחמירו רבנן ואמרו דרשות בני רה"ר למינח מידי על הגג, ולהכי צריך סולם קבוע להתירו וכו', עכ"ל.

**ומפורש** בד' ר"ת דאיירי שגג בהצד שסמוך לרה"ר יש הפסק פחות מד' טפחים בינו לבין רה"ר ואותו הפסק מן החצר הוא, ודלא כמו שפירשו הרבה דאיירי דהוא סמוך לרה"ר ואין הפסק כלל ביניהם, ולפ"ז מתישב היטב הא דהוי הגג רה"י, [[9]](#footnote-10) ויל"פ הטעם בזה בתרי גווני, חדא י"ל, דכיון שאותו פחות מד' שבינו לרה"ר הוי מכלל החצר, ע"כ ניתר הגג במחיצות החצר ול"ב כלל למחיצות הבית להתירו, והגם שנגד הגג ליכא להחצר מחיצות, שהרי הוי זה כחריץ פחות מד', מ"מ כיון שהחצר ניתרת בג' מחיצות וגיפופי ברוח רביעית, ניתר אף הגג, ואין בזה סילוק מחיצות.[[10]](#footnote-11)

**ויל"פ** עוד, דכה"ג שפיר מצינו למימר גוד אסיק על מחיצות הגג, כיון שהעומד על הגג רואה מחיצה י' מכל רוח, כיון שהבית אינו סמוך ממש לרה"ר, וממילא שפיר רואין מחיצות י' דהבית, והגם דהא דהמחיצה שלצד רה"ר איכא עלי' תורת מחיצה הוא רק משום מה שהיא מחיצה לתוך הבית, דכלפי החצר, הרי הוי זה כחריץ שאין בו ד' דליכא ע"ז תורת מחיצה, מ"מ י"ל דלדין מחיצה הניכרת ל"ב אלא שתהא המחיצה נראית, ול"ב שיהא נראה שיש עלי' תורת מחיצה, וצ"ע בזה.[[11]](#footnote-12)

**ולדרך** השנית, ניחא מה שהצריך השו"ע שיהא הגג גבוה י' מן החצר, והוא מד' הרשב"א בעבוה"ק, וע' מג"א בסי' שס"א דאף אם אינו גבוה י' מן החצר מ"מ אם בתוכו הוי י' טפחים הוי על גביו נמי רה"י, וע' מ"ב שם סק"א, אך לפמש"נ הרי אם אין גבוה י' מן החצר ל"מ לי' מידי מה שבתוכו הוי י', שהרי למעלה אין המחיצות ניכרות ולא אמרי' בהן גוד אסיק, ורק היכא שהמחיצות לצד החצר גבוהות י' הוא דמצינו למימר גוד אסיק, וז"ב.

**ובאמת** דמזה יש להביא ראי' להדרך השנית, דלהדרך הראשונה דהא דהוי הגג רה"י הוא משום מחיצות החצר ול"ח סילוק מחיצות, א"כ הרי ה"נ אם לא יהא הגג גבוה י' מן החצר יהא הגג רה"י ואף אם אין בתוכו י', ומ"ט הצריכו שיהא גבוה י' מן החצר, אך באמת בל' ר"ת בספה"י לא נזכר כלל שהגג גבוה י' מן החצר, וי"ל דאה"נ דעת ר"ת גופי' דהא דהוי הגג רה"י הוא משום מחיצות החצר, וע"כ א"צ כלל שיהא גבוה י' מן החצר, וכן מ' מד' הראשונים דאיירי בשאינו גבוה י' מן החצר, ורק משו"ז הוי טפי תשמישו בנחת לחצר.

**שו"ר** בחי' הגר"ח פי"ד משבת, שכתב עד"ז בדעת הרמב"ם שם, ז"ל, דהך דגג הסמוך לרה"ר פירושו הוא שסמוך בתוך ד', אבל כותלי הבית במקומן באמת גבוהין י', ורק שבתוך ד' הרה"ר גבוה וסמוך להגג בתוך י', וע"כ אי משום דין מחיצות ורה"י באמת הוי רה"י גמור כיון דהמחיצות במקומן גבוהות י' וכו', עכ"ל, וזה ממש כמש"נ בדעת ר"ת וכפי הטעם הב' שנת', דכה"ג אמרי' גוד אסיק על מחיצות הבית, וז"ב. [[12]](#footnote-13)

ז] **והרשב"א** בעבוה"ק ש"ג פ"א כתב, ז"ל, גג הסמוך לרה"ר והוא בתוך י' לרה"ר ולמעלה מי' לחצר ורבים משתמשין בו וכו', הרי זה כרה"ר ואסור לבעל הגג להשתמש בו מחצרו עד שיעשה לו סולם קבוע מחצרו וכו', ומה בין זה לעמוד שברה"ר שאינו גבוה י' שהוא נדון משום כרמלית, יראה לי לפי שהעמוד אינו גבוה עשרה וגג זה גבוה מצד החצר י', למה הדבר דומה, לבור ברה"ר עמוק ז' וחוליא ג' משלימתו לי', שהחוליא נדונית משום רשות היחיד אע"פ שאינה גבוהה מרה"ר יתר מג', עכ"ל.

**ולכאו'** אינו מובן מה שדימה הרשב"א לדין חולית הבור דהויא רה"י, שהרי הא דחולית הבור הויא רה"י להסוברים כן, הוא או משום חורי רה"י או משום ק"ו דלאחרים עושה מחיצה לעצמו לא כ"ש, והנך תרי טעמי לכאו' ל"ש על גג זה, דלכאו' ל"ש לומר על כל הגג דלאחרים עושה מחיצה, דרק הכותל הסמוך לחצר הוא שעושה מחיצה לחצר, וי"ל, וע' שו"ת נפש חי' סי' כ"ו שהאריך בביאור ד' הרשב"א.

**אך** נ' ברור בביאור ד' הרשב"א, דאיירי בגונא שיש בין הגג לרה"ר הפסק מועט ואותו הפסק מן החצר הוא, וכמש"כ ר"ת בספה"י, וכן נ' גם בל' הרשב"א דבאותו רוח הוי תוך י' לרה"ר ולמעלה מי' לחצר, ובכה"ג הרי איכא להגג ד' מחיצות מעליא וכמש"נ, וע"כ הוא דהוי הגג רה"י, וא"צ לדמותו לחוליא.

**ומה** שדימה הרשב"א לחוליא, הוא על נידון אחר, והיינו שהי' מקום לדון, דהגם דחשיב דאיכא מחיצות להגג, מ"מ כיון שבפועל אין הגג מובדל י' מרה"ר יהא הגג נידון משום כרמלית, וע"ז כתב הרשב"א דרק עמוד שאין גבוה י' נידון ככרמלית משום דלי"ל מחיצות י', אך גג דאית לי' מחיצות י' אינו נידון ככרמלית, ואף שבפועל אינו מובדל מרה"ר אי"ז חושבו לכרמלית, וע"ז הוא שהביא הרשב"א מהא דחולית הבור הויא רה"י משום הא דלאחרים עושה מחיצה אף שאינה מובדלת מרה"ר, והרי דכל דאית לי' מחיצות מעלייתא הוי רה"י אף אם בפועל אינו מובדל מרה"ר, וה"נ גג הסמוך לרה"ר דכוותה, כיון דאית לי' מחיצות מעלייתא הגם שהוא סמוך לרה"ר ואינו גבוה י' מרה"ר, מ"מ ל"ה כרמלית, וז"ב בביאור ד' הרשב"א.

ח] **והנה** בפסקי ריא"ז בפ' כיצד משתתפין ה"ב אות ו', ז"ל, גג הסמוך לרה"ר בתוך י' טפחים, אע"פ שהוא רה"י כגון שהי' מג' רוחות סמוך לחצר וגבוה יותר מי', ואף מצדו הסמוך לרה"ר הואיל ומחיצתו תוך הבית גבוהה י' ראוי לומר משוך והעלה וכאילו מחיצתו גבוהה מרה"ר י', וה"ה רה"י, ואעפ"כ הואיל והוא סמוך לרה"ר וכו' הרי תשמישי הרבים אוסרו וכו', עכ"ל.

**ומפורש** בדבריו דלא כד' ר"ת, אלא איירי שבצד הסמוך לרה"ר אין לו מחיצות י' כלל, שהוא סמוך לרה"ר בלא הפסק, ומה דהוי רה"י הוא משום דאמרי' גוד אסיק על המחיצה י' שבתוך הבית.

**וצ"ע** רב לפ"ז, דהיאך אמרי' בזה גוד אסיק, הרי אין מחיצה זו ניכרת למעלה, וכדינא דסוגיין, ופסק כן הריא"ז גופי' בפירקין ה"א אות ג', ובל' הריא"ז מפורש דהוי זה רה"י גמור משום דינא דגוד אסיק, וע"כ א"א לפרש בדבריו כמש"כ החזו"א דאה"נ ל"ה זה רה"י ואפ"ה לא אסרו בזה רבנן כיון שתוכו רה"י.

**ושוב** נתבוננתי דלק"מ והריא"ז לטעמי' אזיל, דהנה ז"ל ריא"ז בפירקין ה"א אות ג', הי' גגו של זה בצד גגו של זה, אם היו מחיצותיו של כל גג וגג ניכרות לעצמן כגון שהי' הא' גבוה מחבירו וכו', ה"ז רואין כאילו המחיצות התחתונות עולות למעלה ומבדילות בין גג לגג וכו', עכ"ל, ומבו' דעתו דאם הי' גג א' גבוה מחבירו אמרי' בזה גוד אסיק, ואף שאין ניכר בין הגגים מחיצה י', וע' ריטב"א שהביא די"א דכל כה"ג מחיצה ניכרת היא ואמרי' בה גוד אסיק אף לרב, ולפ"ז הרי דמה"ט נמי אמרי' גוד אסיק בגג הסמוך לרה"ר ואינו גבוה י' מרה"ר, דאף שאין ניכר מרוח זו מחיצה י', מ"מ כיון שהוא גבוה מעט מרה"ר וניכר מקצת מן המחיצה למעלה, סגי בזה כי היכי דנימא גוד אסיק על המחיצות שלמטה, וא"ש היטב ד' הריא"ז.

1. והנה לפ"ז הי' מקום לדון דלדעת ר"מ דלא אמרי' דכשם שדיורין חלוקין למטה וכו', וע"כ לא אמרי' בזה גוד אסיק, הרי דהגם דאסור לטלטל כלי הבית מזל"ז, מ"מ לא אמרי' בזה גוד אסיק לחלק ביניהם, כיון דהוו רשות אחת, אך התוס' ס"ל דלגבי כלי הבית שאסורין לטלטל מזל"ז שפיר יש לומר גוד אסיק, וכ"ה גם בד' התוס' בדפ"ט. דפלוגתא דרב ושמואל נפ"מ לדידן לענין כלי הבית.

   אך אולי י"ל כן בדעת הרי"ף והרמב"ם שהשמיטו לפלוגתא דרב ושמואל, ובס' שערי ציון סי' ד' ענף ו' תמה מ"ט השמיטו לזה, הרי נפ"מ גם לדידן דקי"ל כר"ש לענין כלי הבית, והביא שכבר עמד בזה המרה"פ בפירקין, ועיי"ש מש"כ בזה באורך, ולהנ"ל אולי י"ל דס"ל להרי"ף והרמב"ם דלדידן דהוו הגגין רשות א' לא אמרי' כלל גוד אסיק לחלק ביניהם, וע"כ כל פלוגתא דרב ושמואל הויא רק לדעת חכמים דכל גג וגג רשות לעצמו, וצ"ע בזה. [↑](#footnote-ref-2)
2. ובפשוטו גם שמואל דפליג, פליג בתרתי, חדא דמהני מחיצות שאין ניכרות להציל מפרצה למקום האסור, ועוד דמהני לדין היקף לדירה, וצ"ב מ"ש ב' הפלוגתות זל"ז. [↑](#footnote-ref-3)
3. ויש להוסיף בזה, די"ל דכ"ז הוא רק להרשב"א לטעמי', אך לדעת רש"י אין לומר כן, וע"כ רש"י לטעמי' למד מהא דלרב ל"מ מחיצות שאין ניכרות להיקף לדירה, דה"נ ל"מ מחיצות שאין ניכרות לאשוויי רה"י, דהנה בהא דס"ל לרב דמהני מחיצות שע"י גוד אסיק להקיף לדירה, ופליג על שמואל דס"ל דכיון דמחיצות לאו למעלה עבידן ל"ה זה היקף לדירה, כבר עמדו שנחלקו בזה רש"י והרשב"א בטעמא, דבפירש"י ד"צ: ד"ה מאי שנא, ז"ל, דאמר רב אפילו לרבנן מותר לטלטל בכולו, ואפילו יותר מבית סאתים, דכיון דמחיצות לדירה נעשו אף על פי שלא לדירת מעלה עשאום, כי אמרינן בהו גוד אסיק הוי כהיקף לדירה, עכ"ל, והרי דהא דס"ל לרב דמהני להקיף לדירה, הוא משום שנעשו לדירת מטה, והוו מחיצות שנעשו להיקף דירה, וע"כ כיון שמכח גוד אסיק מועילין מחיצות אלו אף ללמעלה, חשיב זה כהיקף לדירה, וכ"ה בפסקי ריא"ז ה"א אות ז', אך בחי' הרשב"א לקמן ד"צ., ז"ל, דאפי' לרב נמי אע"ג דלא עביד לי' לגג ככרמלית וכקרפף שלא הוקף לדירה, היינו משום דס"ל דמחיצות בין למטה בין למעלה עבידן, עכ"ל, והרי דמפרש דהא דס"ל לרב דמהני להקיף לדירה, הוא משום דחשבינן שהמחצות נעשו אף ללמעלה, וע"כ שפיר מועילין מחיצות אלו להקיף למעלה לדירה.

   ולפ"ז נ', דכל מש"נ דהא דס"ל לרב דל"מ מחיצות שאין ניכרות להקיף לדירה, הוא משום דלהיקף לדירה בעי' מחיצות ממש למעלה, וע"כ כל שאינן ניכרות ולא חשבי' דאיכא מחיצות ממש למעלה ל"מ זה להיקף לדירה, כ"ז הוא רק לדעת הרשב"א דהא דס"ל לרב דחשיב היקף לדירה, הוא משום דהמחיצות נעשו אף ללמעלה, וע"כ שפיר י"ל דהיכא דחשיב דליכא מחיצות ממש למעלה ל"מ, אך משא"כ לדעת רש"י דהא דס"ל לרב דחשיב היקף לדירה הוא משום שלמטה נעשו לדירה, ול"ב כלל למה שנעשו למעלה לדירה, הרי אין טעם להצריך שיהיו מחיצות ממש למעלה, וע"כ לדעתו מהא דאמרי' בגמ' דלרב ל"מ מחיצות שאין ניכרות ליותר מבית סאתים, ש"מ דלרב לא אמרי' כלל גוד אסיק במחיצות שאין ניכרות, וע"כ ה"נ ל"מ מחיצות שאין ניכרות לאשוויי רה"י.

   ובאמת כ"ה משמעות ד' הרשב"א, דמש"כ הרשב"א דטעמא דרב הוא משום דמחיצות בין למטה בין למעלה עבידן, עיי"ש שכתב כן לפרש הא דס"ל לרב דהיכא דאיכא יותר מבית סאתים ל"מ מחיצות שאינן ניכרות, ונ' מזה כמש"נ, דכל הא דס"ל לרב דל"מ מחיצות שאין ניכרות לגג היותר מבית סאתים, הוא משום דס"ל דבעי' מחיצות ממש למעלה כדי להקיף לדירה, וע"כ ל"מ לזה מחיצות שאינם ניכרות, אך אי"ז מוכח מד' הרשב"א, דעיקר מש"כ הרשב"א לזה הוא לפרש דמודה רב דהיכא דליכא היקף לדירה דינו כקרפף, וע"כ ס"ל דהיכא דאיכא מחיצות שאינן ניכרות דל"מ להקיף לדירה, דינו כקרפף. [↑](#footnote-ref-4)
4. וכן נ' להדיא בל' הריטב"א בד"צ. בשם השר מקוצי, דהא דהוי הגג רה"י אף בשאין מחיצותיו ניכרות אי"ז כלל משום גוד אסיק, וכל לשונו נ' להדיא דכלל לא אמרי' גוד אסיק במחיצות שאין ניכרות.

   ועיי"ש עוד בכל ד' הריטב"א דמבו' דפשיטא לי' שאין לאסור הגג רק משום נפרץ למקום האסור, ולא משום שאין לו מחיצות, והיינו משום דס"ל דלאשוויי הגג לרה"י ל"ב לדין גוד אסיק כלל, וזה נ' בביאור מה שתמה שם ע"ד התוס' שכתבו דאף דאין כרמלית למעלה מי' שאני זיז הבולט בגובה י' דהוא הוי שפיר כרמלית, והק ע"ז השר מקוצי דאין לזה טעם ,דכיון שאין אויר רשות הרבים או כרמלית למעלה מי' והוא אויר המותר מאיזה טעם נאסור זיז הבולט שם או גג הסמוך שם והרי אינו יוצא למקום האסור, עכ"ל, וצ"ב מאי קשיא לי', הרי הגם שאינו יוצא למקום האסור, מ"מ כיון שאין לו מחיצות הוי הוא מצ"ע כרמלית, ונ' מזה דס"ל דכל הנידון לאסור הוא משום פרוץ למקום האסור וע"ז שפיר הקשה, ונ' הטעם בזה, דהא דהגג שעל הבית הוי רה"י ל"ב בזה לדין גוד אסיק וכנ"ל, וגם הא דהבולט ממנו הוי רה"י הוא משום דין חורי רה"י, וע"כ כל מה שיש לדון לאסרו הוא משום שהוא פרוץ למקום האסור, וזהו שהק' דכיון שאין כרמלית למעלה מי' אי"ז פרוץ למקום האסור.

   אך צ"ע ע"ז מד' הריטב"א בדפ"ט: ד"ה אבל אין, דלהדיא בדבריו דכל מה שגג הוי רה"י הוא משום דינא דגוד אסיק, וצ"ע בזה. [↑](#footnote-ref-5)
5. ויתכן עוד דהא דס"ל דהוי הגג רה"י, הוא כמש"כ הגאו"י בסוגיין לפרש בד' התוס', דלהא דהוי הגג רה"י ל"ב כלל לדין גוד אסיק, אלא כיון שהבית הוי רה"י, אמרי' דרה"י עולה עד לרקיע והוי אף הגג רה"י.

   ועיקר הך מילתא דאיכא דין בפנ"ע דרה"י עולה עד לרקיע, נת' במק"א להוכיח כן מכמה דוכתי, וחדא מינייהו הוא ממש"א לעיל דל"ב: דאף בד' אמות דשביתתו דחשיבי כרה"י דילי', וכן בעיר כולה דחשיבא כרשותו, איכא לדינא דעולין עד לרקיע, הגם שאין שם מחיצות כלל, ואכמ"ל.

   אך אי"ז מתישב בד' הראב"ד, שהרי הראב"ד יליף לה מתל, ובתל ל"ש כלל דינא דרה"י עולה עד לרקיע, וז"ב. [↑](#footnote-ref-6)
6. ואמנם החזו"א ר"ס מ"ד נקט דהא דהיכא דהמחיצה נדרסת מודה שמואל, הוא משום דמודה שמואל דמדינא ל"ש גוד אסיק במחיצות שאין ניכרות, ול"מ רק לחילוק דיורין, וע"כ כל דהויא מחיצה נדרסת ל"מ זה אף לחלק דיורין, אך לפמש"נ מד' הראשונים דלדעת שמואל אמרי' גוד אסיק מדינא אף במחיצות שאינן ניכרות, הרי בע"כ דמה דבמחיצה נדרסת ל"מ, הוא משום דכה"ג מודה שמואל דל"ש גוד אסיק, וכמש"כ הריטב"א דהוי זה כקרקע עולם, וע' גם בתוס' לעיל דכ"ב: ד"ה איזהו שנ' כן מדבריהם דכל דהוי מחיצה נדרסת ל"ש לומר גוד אסיק, ומחודש עוד בדבריהם דאף אם הוי זה מחיצה ניכרת נמי לא אמרי' גוד אסיק היכא דהוי זה מחיצה נדרסת, אך החזו"א סי' מ"ד סקי"ג דחק בדבריהם, עיי"ש, ושו"ר בחת"ס או"ח סי' פ"ט שפי' ד' התוס' שם משום דין אתו רבים ומבטלי מחיצתא, וכתב דמה שהביאו התוס' מסוגיין הוא ס"ד דהש"ס ולא קאי רב יוסף במסקנא הכי, עכ"ד, וזה חידוש דבפשוטו לא נדחו ד' אביי אלו, אך לפ"ד החת"ס שנדחו ד' אביי, ל"ש לפרש דהא דגג מערה ל"ה רה"י הוא משום דהוי מחיצה הנדרסת, וילה"ע עוד מגמ' לקמן דצ"ב. ובתוס' שם שמבו' לכאו' דקי"ל כהך לישנא דל"מ מחיצה הנדרסת, וע' חזו"א בזה, ושו"ר בקר"א לעיל דפ"ג: שנקט דקי"ל הכי דלא אמרי' גוד אסיק במחיצה הנדרסת. [↑](#footnote-ref-7)
7. והנה העירוני בזה, במש"כ התוס' לעיל דפ"ד: ד"ה גג, דאם אין המרפסת מגופפת הויא לה כרמלית והגג נפרץ לה בעשרה, וצ"ע דהרי התם אזלינן לשמואל, ולדעתו הרי מחיצות שאינן ניכרות הויין מחיצות ואמרי' בהו גוד אסיק, וכמש"נ לעיל מד' הראשונים דלשמואל אמרי' גוד אסיק במחיצות שאינן ניכרות לכל מילי, וא"כ מ"ט אוסרת המרפסת על הגג, נימא גוד אסיק על מחיצות הבית, ויהא הגג מותר, ואולי יש לדחוק דאה"נ מש"כ התוס' דהגג יהא אסור כונתם לפי ההלכה דקי"ל כרב, אך לשמואל גופי' באמת יהא הגג מותר, שהרי אי"ז שייך לעיקר קו' התוס', דאף אם רק המרפסת אסורה נמי קשיא, דמ"מ היאך יטלטל מן המרפסת לגג.

   ולפמש"נ י"ל דהא דהגג אסור, הוא משום דהוי זה מחיצה הנדרסת, כיון שיש דיורין בחצר שעולין דרך המרפסת על הגג, וי"ל גם דכיון שהמרפסת והגג הוו רשות דחד, לא אמרי' גוד אסיק לחלק ביניהם, אך זה חידוש, דלכאו' כיון שהמרפסת דינה ככרמלית, אין לנו לחשבה כרשות א' עם הגג, ושפיר י"ל בזה גוד אסיק, וצ"ע בזה.

   אמנם אף אי נימא הכי, אכתי צ"ע במש"כ רש"י בדפ"ד: שם, שכתב שאין לפרש דאיירי בשאין הגג גבוה י', דא"כ הוי כרמלית, וזה צ"ע, שהרי התם שמואל קאמר לה, ולשמואל דמחיצות שאינן ניכרות הוי מחיצות, א"כ בדין שיהא הגג רה"י, כיון שבתוכו יש לו חלל י', וצ"ע בזה. [↑](#footnote-ref-8)
8. ובחי' הגר"ח פי"ד בשבת, נ' שפירש ד' ר"ת, דכיון דאיכא להגג ג' מחיצות, שרק מהרוח הרביעית אינו גבוה י' מרה"ר, ע"כ שפיר הוי רה"י כיון שיש לו ג' מחיצות, ועיי"ש שכתב דזה לא א"ש לדעת הרמב"ם דבג' מחיצות ל"ה רה"י מה"ת והוי כרמלית גמור, ונ' דעתו דאילו לא הי' הגג רה"י, לא הי' לנו להתיר מכח שמסלק בני רה"ר מהכא, דמ"מ כיון שאי"ז רה"י חשיב ככרמלית, ואסור לטלטל מרה"י לשם, וע"כ רק משום דמה"ת הוי זה רה"י גמור, ורק מדרבנן הוא שגזרו עליו לחשבו ככרמלית משום שהוא פרוץ ברוח רביעית, ע"כ בזה מהני מה שתוכו רה"י וגם סילק תשמיש הרבים דמשום זה לא אסרו חכמים, וחשיב שפיר רה"י, וע"כ מותר לטלטל מן החצר לגג, ושו"ר בספר המאורות לעיל דפ"ד: שכתב כן, דהא דמהני סולם הוא משום דאיכא להגג ג' מחיצות והוי רה"י, עיי"ש. [↑](#footnote-ref-9)
9. ובאו"ז סו"ס קפ"ט הביא דברי ר"ת, וכתב עוד, ז"ל, ועוד פירש תדע דלאו כרמלית גמורה היא, דהיכן מצינו כרמלית שתחתי' רה"י, ואין זו ראי' דהרי מערה שתוכה רה"י, עכ"ל, וע' חזו"א סי' מ"ד סק"ז מש"כ לבאר ד' האו"ז במה שהביא ממערה, ויש להעיר עוד, דלפמש"נ בד' ר"ת דאיירי הכא דהוי הגג רה"י גמורה מדינא, א"כ מה שהוסיף ר"ת דהיכן מצינו כרמלית שתוכה רה"י, היינו דלא נימא דהגם דהוי רה"י גמורה מ"מ כיון שהוא סמוך לרה"ר ואינו מובדל מרה"ר ה"ז עושאהו לכרמלית, וע"ז כתב ר"ת דלא מצינו כרמלית שתוכה רה"י, ולפ"ז מתישב דל"ד לגג מערה דהוי כרמלית, דהתם הרי ליכא להגג מחיצות כלל, דלא אמרי' גוד אסיק במחיצות שאין ניכרות, או מטעמים אחרים שנתבארו לעיל סק"ג, וע"כ ודאי הוי הגג כרמלית, ומה לי שתוכו הוי רה"י, הרי הגג לית לי' מחיצות כלל, וכל ד' ר"ת הם רק בדאיכא להגג מחיצות, ובזה הוא שאמר דהיכן מצינו כרמלית שתוכה רה"י, וז"ב.

   אך באמת צ"ב, מה הוצרך ר"ת לחלק משום דתוכה רה"י, הרי בלא"ה הכא חלוק שמדינא הוא רה"י גמורה, וכאשר כ"ה ל' ר"ת בספה"י שהוצרך לפרש מ"ט בני רה"ר אוסרין משום שאין ניכר וכו', וע"כ אי"ז כרמלית באמת, וע"כ ל"ד לשאר כרמלית, וצ"ע. [↑](#footnote-ref-10)
10. ובל' ר"ת נ' להדיא כדרך זו, וזהו שפירש דהא דאסור הוא משום דאין ניכר פתח החצר ונראה שהגג הוא מרה"ר, ונ' מזה דטעם ההיתר מעיקרא דדינא הוא מכח החצר, וז"ב. [↑](#footnote-ref-11)
11. ויש להוכיח כן מכ"ד דליחשב מחיצה ניכרת סגי במה שניכרת המחיצה, ול"ב שיהא ניכר שיש עלי' תורת מחיצה, וזה חדא מדעת י"א שהביא הריטב"א דגם לדעת רב דלא אמרי' גוד אסיק במחיצות שאינן ניכרות, מ"מ אם המחיצות שלמה עודפות וניכרות למעלה, הגם שאין בהן י' טפחים למעלה, אמרי' בהו גוד אסיק, דכבר חשיבי כמחיצות הניכרות, וכ"ה דעת הריא"ז, והרי דאף שאין ניכר שיש עליהם תורת מחיצות מ"מ חשיבי מחיצה ניכרת למימר בהו גוד אסיק, והעירוני שמוכח כן עוד למש"כ הגר"ח בדעת הרמב"ם, דבעמוד לא אמרי' כלל גוד אסיק, ורק בבית אמרי' גוד אסיק משום שניכרות המחיצות במקומן, ולפ"ז הרי נמצא שאף היכא שיש ריוח בין הבתים אין ניכר שיש על כתלי הבית תורת מחיצה, שהרי כל תורת מחיצה שעליהם הוא מה שהן מחיצות לתוכן, וזה אינו ניכר כלל, ואפ"ה חשיבי כמחיצה הניכרת ואמרי' בזה גוד אסיק, ובאמת מוכח כן מהא דמודה רב היכא דיש ריוח מועט בין הבתים דאמרי' גוד אסיק, וכמש"נ בסימן נ"ד סק"א מד' רש"י, אף דכה"ג הרי אין ניכר כלל שיש על כתלי הבית תורת מחיצה, שהרי הוו כחריץ שאין בו ד"ט דלא חשיב מחיצה, וכל תורת מחיצה שעליהן הוא רק משום דהוו מחיצות לתוכן, אשר זה אינו ניכר כלל, וז"ב.

    ובאמת יל"פ עפי"ז ד' התוס' בד"צ. שנ' דעתם דכל דליכא ריוח ד"ט בין הבתים לא אמרי' גוד אסיק, ובגאו"י תמה ע"ז, ולהנ"ל יל"פ שטעמם דכל דליכא ריוח ד"ט בין הבתים ל"ח מחיצה הניכרת, כיון שאינו ניכר שיש על הכתלים תורת מחיצה, וכנ"ל, אך עמש"נ בסימן נ"ד סק"א וסק"ג לבאר ד' התוס' בע"א. [↑](#footnote-ref-12)
12. והנה בגליונות חזו"א שם פליג ע"ד הגר"ח, וס"ל דכה"ג לא חשיבא מחיצה להתיר את הגג, משום דחריץ פחות מד"ט לא חשיב מחיצה כלל, והביא כן מכ"ד, עכ"ד, ופשוט שהגר"ח ג"כ מודה לדין זה דחריץ פחות מד"ט ל"ח מחיצה כלל, אך הכא הרי איכא על כתלי הבית תורת מחיצות לתוכן, וע"כ כל דאיכא ריוח בין כתלי הבית לרה"ר וניכרות מחיצות הבית, שפיר אמרי' גוד אסיק להתיר את הגג, וכמש"נ, וזה דלא כמו שהביאו שדעת הגר"ח היא דאף חריץ פחות מד"ט הוי מחיצה, ואך שבני רה"ר אוסרין, וז"א.

    ועמש"נ בסימן נ"ד סק"א בביאור הפלוגתא בזה, ושם סק"ב נתבאר דאזלי הגר"ח והחזו"א בזה לטעמייהו. [↑](#footnote-ref-13)