55 בדין צלי - רשימות
קטגוריות: ש_ס / מא חולין / חולין - הרב רפאל בהגר_מ שמואלביץ / עניינים / תערובת תשע_ד

יום ועש"ק כי תשא פורים קטן תשע"ד

א] בנידון הגרע"א בגל' שו"ע או"ח שהכריע כד' החק יעקב בדין מצה שנכפלה, עיי"ש, כמדומה דזה תלוי בהפלוגתא בהא דמפטם, אם היינו דמפטם את האיסור במקומו, כאשר כן פירש הפמ"ג, ואדרבה כתב דאת מעט האיסור שנבלע בתוך ההיתר, אין ההיתר מפטם, והביאו הגרע"א במק"א, אך בגל' הגרע"א לפמ"ג שם הוכיח דלא כן מד' הש"ך בר"ס צ"ב, או אינו מפטם אלא את האיסור שנבלע בתוך ההיתר, כאשר כ"כ החוו"ד והיד יהודה, - וד' המג"א מתישבים היטב לפ"ד החוו"ד והיד"י, דלפ"ז נמצא, דכל שלא נגע המצה הכפולה במקום שנכפלה, אין נבלע כלל מן האיסור במצה השני', וא"כ ל"מ ע"ז הא דמפטם כלל, שהרי ל"מ הא דמפטם להוציא מחתיכה לחתיכה, וכמש"כ הפוסקים.

שוב נתבוננתי עוד בזה, דהנה בד' הגרע"א מבו', דאם כל המצה הראשונה היתה אסורה, ודאי הוה בעינן במצה השני' ס' כנגד כל המצה הראשונה, וזהו שהק' דא"כ ה"נ כשנכפלה בצד השני, דאטו מצה נביאה היא וכו'.

אך הדברים צ"ב, דלכאו' אף אם כל המצה הראשונה אסורה, מ"מ כיון דל"מ הא דמפטם להוציא מחתיכה לחתיכה, הרי נמצא דרק הכדי נטילה הסמוך להמצה השני', הוא דיוצא ונבלע במצה השני', ומהני הא דמפטם שיתפשט בכולו, אך שאר המצה הראשונה אינה יוצאת כלל למצה השני'.

ועי' חזו"א דמבו' דביסוד הדין הסכים לד' המג"א, ואך שפקפק בזה מטעם אחר, דבזמן דהפיטום קיים וה"ז מתפשט, אף ה"ז מתפשט מחתיכה לחתיכה, ורק אחר שנח הבלע במקומו, שוב ל"מ הא דמפטם להוציאו מחתיכה לחתיכה, עיי"ש.

אך בד' הגרע"א נראה, דהנה באמת צ"ע, לדעת קמאי דאף שמן אינו יוצא מחתיכה לחתיכה בלא רוטב, דא"כ לכאו' אף חתיכת איסור שמנה שנגעה בחתיכת היתר, לא ניבעי ס' כנגד כל חתיכת האיסור, דרק חלק האיסור שנוגע בהיתר יוצא לחתיכת ההיתר, אך שאר חתיכת האיסור אינה יוצאת לחתיכת ההיתר, דהו"ל כבלוע שאינו יוצא בלא רוטב.

ובע"כ דאי"ז כן, וכל דכל החתיכה שמינה, אי"ז חשוב כבלוע שאינו יוצא בלא רוטב, ולפ"ד החק יעקב, וכמו שפירש הגרע"א בשם הבית מאיר, ניחא, אך אי לא נימא הכי, צ"ב גדר הדין.

ועכ"פ כיון שהדין כן, שפיר כתב הגרע"א דה"נ כל שנתפטם האיסור ע"י ההיתר, וחשיבא כל מצה זו כשמינה, אף ה"ה הולכת למצה השני', ולא חשיב כבלוע שאינו יוצא בלא רוטב, וצ"ע עוד בגדרי דין זה.

בד' הרשב"א צ"ע מ"ט בטיפת חלב אין אוסר כלל כל שיש ס', ובגל' הגרע"א לשו"ע כתב דהוא משום צירוף הבל הקדירה, וצ"ע דבד' הרשב"א במשמה"ב סוף ש"א משמע דלית לי' כלל לההיא דהבל הקדירה, וי"ל.