מראי מקומות ברכות רב ז [טרימא]
קטגוריות: שו_ע / אורח חיים / הלכות זימון וברכות הנהנין - הרב יהושע ננקסקי

**ברכות ר"ב ז**

**ס"ז**

**★**א. ברש"י ד"ה [טרימא] "ושם טרימא כל דבר **הכתוש קצת ואינו מרוסק"**.

ב. ברמב"ם [פ"ח ד] "תמרים וכו' ועשאן כמו עיסה", ובשו"ע הביא לשון זה, ועין בב"י ובב"ח ובגר"א דרש"י ורמב"ם פליגי, ולרש"י ברמת ריסוק של הרמב"ם יברכו שהכל, ורק בכתוש קצת יברך העץ, ולרמב"ם גם במרוסק יברכו העץ.

ובא"ר [רב-יא] נקט שרש"י לא חלק על הרמב"ם.

ובנימוח לגמרי עיין רא"ה "**והא דנתרסקו לגמרי עד שעברה צורתן לא, ואין מברכין עליהם אלא שהכל".**

ג. וע"ע ברמ"א גבי "פאוידל"א" ובנו"כ ביארו דמיירי בנימוח לגמרי, וס"ל דמברך העץ.

וע"ע בט"ז [ד] דס"ל דגם לרש"י וגם לרמב"ם אפי' נימוח לגמרי מברך העץ.

וע"ע בביאו"ה [ד"ה תמרים].

וע"ע חזו"א [לג-ה].

ולדינא, בנימוח לגמרי המ"ב פסק שיברך שהכל.

וע"ע בשעה"צ [מט].

וע"ע שו"ע [רג-ז] ומשנ"ב [יב] ושעה"צ [יט].

וע"ע ברמ"א [רח-ח], ומשנ"ב [לז-לח] ושעה"צ [מד].

★פירוש המילה טרימא עי' ריטב"א מלשון "מכה טריה".

וע"ע בט"ז [ד] מלשון כעין "טיגריס" שהוזכר בפרק כיצד מברכין וברש"י שם מבארו שנחתך חד לתלת וכן הוא בלשון יוון שקורין לשלושה טר"י, וזהו כשיטת רש"י דאינו מרוסק לגמרי.

★בגמ' מבואר שיש טרימא חשילתא והוא טרימא הנ"ל וברכתו העץ, ויש טרימא אחר "קורטמי" ו"פורצני".

ועיין בריטב"א דהם **פסולת** של דבר כתוש.

וע"ע במאירי דבשומשמי לא נשאר בפרי נימוח המשקה של הפרי.

וע"ע בר"ח שבטרימא השניה לא הוכרע.

★בעיקר החילוק בין נימוח לפאוידל"א [שהוזכר ברמ"א]

1. במג"א [יח] חסרון שבפאוידל"א לא ניכר תואר הפרי.
2. בפמ"ג [משב"ז ד] החסרון שהוסיפו תבלין ורק בתרתי לריעותא דהיינו נתרסק ונשתנה טעמו אז יברכו שהכל.
3. ברעק"א החסרון שנהפך מאוכל למשקה.

★נחלקו האחרונים בדעת הי"א ברמ"א האם חלק רק בפאוידל"א או שחלק לגמרי על המחבר ותמיד מברך שהכל, עי' מג"א וט"ז.

וע"ע בגר"א [טז].

וע"ע "עולת תמיד" [ז]

הט"ז [ד] מוכיח א. מבשמים שחוקים שמברך אדמה [רג-ז], ובתה"ד דחה דשאני התם דדרכו בכך, וע"ע לבו"ש.

ב. ועוד הוכיח "ממי בישול פירות" שהשו"ע [לקמן י] מביא שלדעת הרא"ש ברכתן העץ ולא עדיפי מפרי שנימוח, והרמ"א לא חלק.

וע"ע במשב"ז [ד] שדחה ראיה זו.

ג. הפמ"ג הנ"ל הוכיח "מקמחא דחיטא" שלולי "אית ליה עילוא אחריני" היה מברך אדמה אף שאינו ניכר כלל.

וע"ע או"ש [פ"ח ד].

★האחרונים הקשו שהב"י הכא סבר דגם נימוח לגמרי מברך העץ, ולקמן [רח] גבי קטניות שנתמעכו מברך שהכל, והובא ברמ"א [רח-ח].

ותירצו

1. גר"ז [רב-יז] דשאני התם דאית ליה עילוא אחריני בפת.
2. נשמ"א [נא-ח] דהתם בקטניות אין דרכם כלל במיעוך.

**נמצינו למדים דיש ג' דרגות:**

1. דרכם בכך מברך העץ לכו"ע.
2. אין דרכם מברך שהכל [קטניות הנ"ל].
3. דרכם קצת בזה נחלקו.

★עיין רא"ה שהשווה פרי שנימוח ל**מי פירות.**

וכן הוא בריטב"א [ד"ה תמרים] "הא דנתרסקו לגמרי עד שעברה צורתן לא, ואין מברכין עליהו אלא שהכל וזו **בנין אב** **למשקין היוצאין מן הפירות** חוץ מזיתים וענבים שאין דינם כמותם ואין מברכים עליהם אלא שהכל".

★עי' קה"י [כא] שהקשה לסוברים דנימוח לגמרי מברך שהכל למה אמרינן "מי פירות **זיעה בעלמא** וזה הטעם שמברך עליהם שהכל תיפו"ל מחמת פרי שנימוח.

ותירץ א. דכל החסרון של נימוח זה רק מחמת **שגם נשתנה** משא"כ במי פירות כלפי המי פירות אין שינוי, עי"ש.

ב. והא י"ל דנפק"מ אפי' בדרכו בכך שאין חסרון של טרימא לכן צריך להגיע לחסרון של זיעה.

ג. והא י"ל גבי בדיעבד דפרי שנימוח החיי"א [נא-ה] נקט שיוצא יד"ח בברכת העץ, משא"כ זיעה בעלמא י"ל דלא יצא.

ובריטב"א וברא"ה הנ"ל השוו דין טרימא למי פירות.

★וכן יש להקשות לרא"ש שמי בישול פירות מברך העץ מחמת שנכנס למים טעם חזק של הפרי וכי עדיפי מפרי שנימוח.

1. תהל"ד [רב-ז] דמי פירות עדיפי שהפרי עדיין קיים.

וכעי"ז בפמ"ג [א"א נו].

1. לפמ"ג [יח] דנימוח לגמרי שאיבד ברכתו זה רק בהוסיף תבלינים ונשתנה טעמו, משא"כ מי שלקות.

וע"ע נשמ"א [נא-ח].

★יל"ע מה החסרון בנשתנה, האם אינו **פרי** וא"כ א"א לברך עליו בורא פרי או היות והשתנה אינו נהנה בדרך הנאה רגילה, ולכן נשתנתה ברכתו.

★יל"ע פרי שלא ניכר צורתו רק לא מחמת נימוח כגון גרעיני תירס שע"י החום משתנים לפופקורן.

★יל"ע מה הגדרת איבד כל צורתו, כגון תפו"א שנתרסק [פירה] מה ברכתו, וכן אבוקדו שריסקו.

★יל"ע פירות שנתרסקו ומקצת לא נתרסקו וניכרים, האם המאכל חשיב ניכר וברכתו העץ או נידון שיש כאן תערובת של שני דברים וחלק ברכתם העץ וחלק שהכל, וכל מה דאמרינן דניכר נשאר בברכתו הכוונה שלא התרסק הרבה [דרגת ריסוק].

★רסק שניכר ע"י צבעו מסתבר דחשיב אינו ניכר.