חבורה בסוגיית בית  שער
קטגוריות: ש_ס / מ מנחות / סת_ם - הרב משה יפהן / חבורות

בסוגיית בית שער

הנה ישנם ג' דרכים בהבנת החיוב של בית שער הנה בבעל המאור מבואר דרק בית שער הפתוח לבתים הוא חייב אמנם בית שער הפתוח לאכסדרה ומרפסת ואפילו פתוח לחצר פטור.

ובביאור הדבר נראה דסבר הבעל המאור על הסוגיא סוכה ח: דיסוד הדין הוא שהבית שער הוא טפל להבית וכדביארנו דיסוד הדין דבית שער הוא דהוא משמש למקום אחר ואין תכלית שימושו מפני צורך עצמו אלא לצורך מקום אחר וכן תירצנו את הסתירה ברש"י שפעמים פירש שבית שער הכוונה החדר של השומר ופעמים פירש המקום שממנו עוברים לבית. ופעמים פירש החדר שממנו עולים לעלייה וביארנו בדעת רש"י דהכל חשיב בית שער שיסוד דין בית שער הוא חדר שמשמש לצורך חדר אחר. והבעל המאור למד דיסוד החיוב דבית שער הוא שהוא טפל לבית או לאכסדרה או לחצר ובבית שהבית הוא תשמיש חשיב אז גם הטפל אליו יש לו שם בית אמנם בחצר ואכסדרה ומרפסת דהתשמיש שם הוא תשמיש שאינו חשוב אז גם הבית שער שטפל אליהם לא חייל ביה שם בית. ומקור לזה מהסוגיא בסוכה ח: ותיהוי חצונה בית שער לפנימית ותירצה הגמרא משום דלא קביעא וביאר המהר"י בי רב על הרי"ף דהכוונה לפנימית שכיוון דאינה קבועה לא חשיבא להיות לה בית שער והרמב"ם פירש על החיצונית ורש"י והשגות הראב"ד פירשו דקאי על שניהם דבעינן ששניהם יהיו אינם קבועים על כל פנים מבואר כאן דבעינן חשיבות בבית העיקרי כדי שהנטפל לו יהיה בית שער ואפשר שזהו המקור לבעל המאור.

אמנם במלחמות לכאורה מבואר סתירה דמצד אחד כתב דבית שער של חצר חייב דלא גרע משערי חצרות ושערי מדינות ולכאורה משמע דהוא סובר דהמחייב של בית שער הוא משום שהוא הכניסה לחצר והרי"ז כשערי חצרות ומצד שני כתב המלחמות דהמזוזה עושין כלפי הבית שער וכתב שהוא פשוט וכן הוא דימה מזוזה לענין קביעה למעשרות ושם וודאי הבית שער קובע ולא משום שהוא כניסה לחצר והבית שער עצמו יש לו שם בית.

וביארנו במלחמות דהוא סבר בוודאי דהבית שער עצמו חייב במזוזה כשהוא פתוח לחצר או לבית או לכל מקום המחויב ולכן עושים את המזוזה כלפי הבית שער והנה הקשינו אם כן מה דימה הרמב"ן לשערי חצרות. ונראה דהביאור דסבר הרמב"ן דכל מקום שהוא משמש להבתים או מקבל בעצמו שם בית וסבר הרמב"ן דהמחייב בחצר זהו משום שהוא משמש לבתים כדברי הרבינו מנוח ולא כהרא"ש שהחצר מצד עצמה חייבת וזה הביא הרמב"ן ראיה משערי חצרות דהרי החצר עצמה חייבת ומקבלת שם בית משום שהיא משמשת להבתים [ ואפשר שילפינן חידוש זה מריבוי של בשעריך שאין זה מחייב חדש של בשעריך דהרי מדויק במלחמות בתוך דבריו ששערי מדינות בעינן שיחשבו ביתך אלא זהו ריבוי דעוד שערים נתרבו להיחשב מזוזות ביתך דהמקום שהוא משמש להבית הוא גם נחשב בית אמנם גדר דינו שהוא חייב משום עצמו ולא משום שדרך פתח זה נכנסים לבית ולכן עבדינן להמזוזה לכיוון הבית שער דלעולם הפתח הוא בבית שער או דהבית שער הוא פנימי וממילא הגם דהבית שער מחויב משום שהוא משמע לחצר אבל היום הכניסה לבית שער חייבת במזוזה ולפי"ז מובן מה שדימה הרמב"ם שערי מדינות דהמדינה משמשמת להבתים ולכן פתחה חייב במזוזה.

ומובן מה שדימה הרמב"ן לקביעה למעשרות דגם שם נאמר כעי"ז שמקום שמשמש לבתים נחשב בית אמנם שם באמת לא נתרבה בשעריך ושערי מדינות לא דהמדינה לא קובעת למעשרות.

והנה לדעת הרמב"ן לכאורה לאו דווקא בבית שער שפתוח לחצר בר חיובא דגם חצר שאין לו פתח או דפתחו פתחי שמאי גם יתחייב הבית שער דהוא מקבל שם בית משום שהוא משמש לבתים וכן שערי מדינות לבתים שכולם עשויים פתחי שמאי לכאורה גם יהיה חייב במזוזה דאין זה שייך לתורת החיוב של הבית אלא לעיקר השם בית.

ושיטה שלישית לכאורה היא שיטת הרמב"ם דמבואר