בישול א
קטגוריות: שו_ע / אורח חיים / הלכות שבת - הרב יהושע ננקינסקי

**סי' שיח ג-ד**

בעניני בישול נתחיל מסי' ג' ואילך.

סי' א-ב אינם קשורים לעניני בישול בדוקא, אלא לכללות המלאכות.

★המבשל בתולדות חמה אסור מדרבנן, בתולדות האור בפשטות איסורו מדאו'.

ועי' או"ש [פ"ט] שמחדש דמדאו' נאסר רק כח האש וכוח כוחו כגון ברזל שהתחמם במים שהוחמו באור פטור ורק מדרבנן נאסר.

★בישול בחמה שרי, וברש"י "דאין דרך בישול בכך".

ואין לומר כוונתו דומיא דמשכן, וע"ע נויב"ת [יור"ד מג].

וע"ע אבנ"ז [יור"ד פ"ח].

ובפשטות כוונת רש"י דזה **איכות** אחרת של בישול או מצד שינוי.

ונפק"מ אם יהיה דרך לבשל בבישול אחר כגון אם יהיה מצב שדרך לבשל במקרוגל דאם הטעם מצד שינוי כה"ג אין שינוי, אבל אם זה איכות אחרת שפיר שרי.

★ובטעם הגזירה עי' רש"י [לט.] "דמאן דחזי סבר דתולדות האור נינהו" [לא שיטה להתיר כמו שמותר תולדות חמה יתיר תולדות האור, אלא יחשוב שבישל בתולדות האור ושרי].

★עי' ר"ן [ע"ז לח: מדפי הרי"ף] שנחלק עם הרמב"ן האם יש בישול בשבת במליח כרותח, ובפשטות נחלקו בדאו'.

וע"ע במנ"ח שמביא שער המשפט שנחלקו בדרבנן.

★עי' פמ"ג [משב"ז ו] דמליח כרותח ובישלו אח"כ חייב ע"ז.

משא"כ מבושל בחמי טבריה ובישלו אח"כ בשבת מסתפק האם חייב ע"ז.

★בחמה מותר לבשל, ויל"ע מה מחלק בין חמה לתולדות חמה [כגון רכב סגור שחומו רב ובישל בתוכו, החום ע"י השמש רק הרכב מרכז את השמש] האם חשיב חמה או תולדות חמה.

★מאכל שמבשלו כשיעור ב"ד בשבת חייב ע"כ.

מהו שיעור ב"ד נחלקו האם הוא שליש בישול, עי' רש"י במנחות [נז].

או חצי בישול עי' רמב"ם [פ"ט ה"ה].

ויל"ע כיצד משערים דבר זה, ועי' בחזו"א [לז ו].

★וכשנתבשל כב"ד מע"ש ובשבת גומרו נחלקו הראשונים האם חייב ע"כ, וע"ע בשו"ע [ס"ד] ובביאה"ל [ד"ה יש בו משום בישול].

ובפשטות לסוברים דאין בו בישול אחר שנתבשל מע"ש כב"ד **מותר** לגומרו בשבת.

וע"ע בביאה"ל [סי"ח ד"ה שנמצא מגיס] שמצדד "ואפילו אם נאמר דאף לדעתם **יש בו משום בישול עכ"פ דרבנן וכדעת איזה אחרונים דסבירא להו לעיל הכי בס"ד וכו'".**

★במאכל שנתבשל כל צרכו **מותר** להוסיף בו בישול **שמצטמק ויפה לו** [רק שלא יהיה מחזי כמבשל שאז נאסר באיסור נתינה לכתחילה].

★באוכל יש בישול כל צורכו שזה הבישול המקורי, והתחדש שגם על בישול לא גמור יש בו בישול שגם זה מוגדר בישול בחצי או בשליש, דהיינו היות שהשודדים אוכלים את זה בתורת מבושל, ובפחות מזה נאכל בתורת חי.

**יל"ע במים** א. מהו כל צורכם.

האם מים שהגיעו לשיעור רתיחה [ואינו מסתבר כן].

או שנמדד לפי מים שראויים לרחצה שזה הרבה פחות או נמדד לפי שיעור שתיה דהיינו דרגת חום שאנשים שותים שתיה חמה.

ב. אחרי שנדע מהו כל צורכם יל"ע האם מצינו במים בישול פחות, דהיינו כעין בן דרוסאי באוכל, או שכלל לא נאמר בזה בישול בפחות.

ג. וגם אם יש כעין בן דרוסאי במים יל"ע בכמה, אין כל סיבה שזה יהיה תלוי בחצי או בשליש, אולי ברבע או בשלשת רבעי, ויל"ע.

★לבשל פחות מב"ד

עי' ביאה"ל [ס"ו ד"ה ויכול].

וע"ע חזו"א [נ-ט ד"ה "ויש"].

★בדרגת החום שנחשב שמתחיל להתבשל מצינו יד סולדת, ובפחות מזה לא חשיב חם.

וע"ע בפמ"ג [א"א לז], ועי"ש גבי ממיס שעוה ודונג שחייב אפי' בפחות מיד סולדת היות ונימוח ומשתבח ע"י הבישול הנ"ל.

וע"ע אג"ט [סק"ט-י].

★יל"ע במדידת חום במדחום כספית, שהכספית מתרככת ומתפשטת ע"י החום של האדם האם מותר אפי' שזה פחות מיד סולדת, בכ"ז יל"ע אולי דומה לממיס הדונג הנ"ל.

★בדבר יבש שבח הבישול זה ריכוכו והטעמתו, ולכן גם אחר שנצטנן נשאר עדיין בשבחו, ומש"ה אין בישול אחר בישול.

בדבר לח נחלקו הראשונים האם יש בישול אחר בישול בנצטנן, דאם השבחתו הוא בחימומו ברגע שנצטנן פקע בישולו ויש בישול מחדש.

ואם הטעם שהשבח שהמים התחממו והשתנו [אולי עיקור מחיידקים וכדו'] לכן גם אם הצטננו המים שבחם נשאר וא"כ אין כאן בישול אחר בישול כנ"ל.

ודעת רבינו ירוחם [הובא בבית יוסף וברמ"א] צ"ב, דמחייב בלח שהצטנן רק כשמוסיף שבח בבישול השני, דהיינו הוספת שבח חום לבד פטור, והוספת השבח לחוד ג"כ פטור [כגון אם נשאר חם בבישול הראשון, ובבישול השני הוסיף שבח יהיה פטור] **ובצירוף שני הדברים חייב**.

וע"ע חזו"א [לז-יג ד"ה "ס"ד"].

★עי' הגהות רעק"א על המג"א [רנג-נא].

★הגדרת דבר יבש

עי' לקמן [סט"ז] ששומן קרוש מוגדר דבר יבש.

וכשיש בו מיעוט לח יל"ע, ולשון השו"ע "תבשיל שיש בו מרק" משמע שרובו תבשיל רק יש בו מרק וחושבו דבר לח.

ועי' מנחת כהן [ש"ב פ"ב].

וע"ע א"ר [שי"ח א].

וע"ע שעה"צ [רנג-עח] גבי עירוי על קטניות שמקשה ה"ז דבר יבש ומתרץ "דמ"מ עפ"י רוב יש בו מרק" ואם רק ברובו לח נחשב לח מה שאל ותירץ, ע"כ גם רובו יבש ומיעוט קטן לח נחשב לח, ולכן שאל הקטניות הם יבשים וע"ז תירץ דעפ"י רוב נשאר מעט לחות, וגם זה נחשב לח.

★יל"ע לענין דיעבד מה דינו בלח שנצטנן ובישל שנית בשבת, האם כלפי מעשה שבת נסמוך על השיטות דס"ל דאין בישול כלל בלח שנצטנן.