סי שיג 1
קטגוריות: שו_ע / אורח חיים / הלכות שבת - הרב יהושע ננקינסקי

**סי' שיג**

**★**עניני פקק החלון וקנה ונגר מקורם בשבת [קכה: - קכו] וכן בעירובין במשנה [קא.-קב.].

עניני אוהל עראי ומחיצה המתרת הובאו כאן ברש"י ותוס' ונלמדם בעיון בס"ד בהמשך, ואין כאן מקומם.

עניני דלת [סע' ג' ד' בשו"ע] מקורם בעירובין [קא.].

**קכה:**

**★**"הכל מודים שאין עושין אהל ארעי בתחילה".

לרש"י כל האיסור בגג ובמחיצות אין איסור, והא דנאסר **פקק החלון**.

רש"י לקמן [קלז: ד"ה פקק החלון] כגון **ארובת הגג.**

ובסוגי' ביאר רש"י "משום דבנין קבוע הוא ומיחזי כמוסיף על הבנין".

וכעי"ז ברשב"א בדעת רש"י "ומה שאסר ר"א כאן בפקק החלון אעפ"י שהוא מן הצד היינו משום דהוה **מחיצה קבועה** וכו' אלא לומר דר"א אסר להוסיף בכל מחיצה שאסור לעשותה לכתחילה בין מלמעלה ואפי' באוהל עראי, ואפי' **מן הצד במחיצה קבועה**".

וע"ע במשב"ז [ס"א ובא"א א].

ואכתי צ"ע כיצד ילפינן אחד מהשני דילמא רבנן לא שרי אלא בפקק החלון שהתוספת מצד עצמה שרי וכל האיסור מצד זה מוסיף לבנין קבוע ובזה פליגי ושרי, ומנלן להתיר תוספת באהל ארעי שהתוספת מצד עצמה אסורה, וכל ההיתר מפני שהוא מוסיף, וצ"ע.

ושאר ראשונים ביארו דהאיסור הוא גם במחיצה אבל במחיצה מתרת. ומחיצה שנעשית לצניעות שרי.

וא"כ צ"ב פקק החלון אמאי נאסר.

ובר"ן מבואר שהפקק אינו מתיר רק תוספת במחיצה מתרת וכעין מה שנתבאר לעיל בדעת רש"י, ואכמ"ל.

**★**פקק החלון בזמן שהוא קשור ותלוי פוקקין בו.

לר"א דנאסר תוספת ובכ"ז קשור ותלוי מותר, בפשטות מהני מפני שהוא מוגדר כדלת וזה פשוט שסגירת דלת מותרת ולא דנו מצד בניה וסתירה, דהדלת נחשב בנוי קודם והיא חלק מהבנין ולא משנה באיזה מצב היא נמצאת פתוחה או סגורה, וכנ"ל בפקק הנ"ל.

ולשון הריטב"א "דכיון שהוא כן מבעו"י נעשה טפל לו וכיסוי גמור מבעו"י וכשנותנו בשבת אינו כעושה אהל לכתחילה בשבת ולא כמוסיף אהל עראי עכשיו לכתחילה אלא כמי שמחזירו לקביעותו ומקומו הראשון וכבר נעשה הבנין מבעו"י, וכו'".

**קכו.**

**★**"והמונח כאן וכאן אסור".

לרש"י הוי איסור **דאוריתא משום בונה**.

ועי' בתוס' "ואינו במשמע שיהיה בו איסורא דאוריתא כיון שאינו **מבטלו** שם".

ובריטב"א עירובין [קב. ד"ה כאן] "אבל בתוספות אמרי שאינו נראה לפי שאין בנין דאוריתא בדבר שדרכו **להסירו כל שעה** ולכן ס"ל דנאסר מדרבנן ואע"ג דאין שבות במקדש לא כל השבותין התירו וכו'".

ועי' באבנ"ז [ריא] בדעת רש"י דהיות וקבוע להיות פוקק בו חשיב קבע.

וכשמובן מאתמול לפקיקה אינו עושה הקביעות בשבת, משא" כשלוקח מתחילה בשבת [היינו כשאינו קשור ותלוי] חשיב קבע.

**קכו:**

**★**"והוא שיש תורת כלי עליהן".

לרש"י בעי שיהיה כלי לד"א, ור"ת פליג.

וע"ע ברא"ש.

וע"ע במהרש"א.

וע"א ברשב"א שמביא ראב"ד כרש"י אבל רק במחובר לקרקע צריך שיהיה לו שם כלי לדבר אחר, אבל בכלי סגי שמוכן לכיסוי עי"ש.

וע"ע בגר"א [שיג-א] שהוכיח את דעת ר"ת משברי כלים.

וברשב"א הנ"ל דחה ראיה זו.

וע"ע בשו"ע [הכא] שהביא את שתי הדעות, ובסי' שיח [י] סתם כר"ת.

ובמשנ"ב [ז] לכתחילה צריך להחמיר כרש"י ובעת הצורך יש להקל כר"ת.

וע"ע בביאה"ל [שח-י ד"ה והוא שתקנם].

**★**בביאה"ל [ד"ה ולא אמרינן] ואם אינו עומד לפתח אלא לעיתים רחוקות אסור, כמוסיף על אהל קבוע וכו'. וע"כ בעינן שיהיה הפקק קשור ותלוי מבעו"י.

ועי' משב"ז [ד] "והנה פקק החלון לזמן מרובה **אם עשוי כעין ציר וחקיקה וכדו' אפי' לזמן מרובה שרי**, וכו'".

**★**במשנ"ב [ס"ק ב] כיון שדרכו בכך לפתוח ולסגור תמיד, ובביאה"ל אסור בעומד להפתח לעיתים רחוקות [מצינו שתי הגדרות קיצוניות להפתח ולהסגר תמיד מותר, ולעיתים רחוקות אסור].

ולא נתפרש מהו השיעור.

ועי' בגר"ז [תקיט-ד] "אבל אם אין לו ציר כלל אפי' באמצע אם הוא **עשוי להפתח ולנעלו בכל יום** דינו כאילו אינו מחובר לקרקע שמותר לסלק הדלת לגמרי מהחנות וכו'".

וע"ע בגר"ז [כא] "אין בהם שום איסור לא בנטילתו משום סתירה ולא בהחזרתן משום בנין לפי שאין עשוין לקיום כלל רק לפותחן ולסוגרן תדיר **גם בשבת עצמה** ולא אסרינן בנין ארעי וסתירתו אלא כשאינו עשוי ע"מ לסותרו **בשבת עצמה**".

ולענין אהל ארעי מצינו במשנ"ב [שטו] שעה"צ [ו] דרכו לעמוד **כמה ימים** חשיב קבוע.

וגם בביאה"ל [שטו ח ד"ה כל אהל] נקט לשון **כמה ימים**.

ועי' בביאה"ל [שיג-ג ד"ה שאין נכנסים ויוצאים].

ולענין קושר מצינו שיעור אחר [שיז-א].

וע"ע שו"ע [שיד-י].

**★**בשו"ע [ס"א] "ונגר וכו' ודומה טפי לבנין".

לפ"ז נאסר להחזיר ידית דלת שנפלה אפי' בלי הידוק וחיבור, וכן יל"ע בידית ברז אי הוי כנ"ל.

ויל"ע בידית שרגילה ליפול כל הזמן אי שרי להחזירה או שנאסר ג"כ.