מ_מ - בור המתגלגל
קטגוריות: ש_ס / לא בבא קמא / ב_ק - הרב יהודה אלבוים / ארבעה אבות

בס''ד

מראי מקומות - קיבוץ

בור המתגלגל

[תוס' ד''ה לאתויי בור המתגלגל נלמד בס''ד בשבוע הבא]

תוס' דף ו' א' ד''ה מה לבור, תוס' דף ה' ב' ד''ה ד''ה כי שדית וא"ת והיכי אתו כולהו מאש ובור וכו', תוס' ר' פרץ, רשב''א דף ה' ב' ד''ה וקשיא לי, תוס' שאנץ בשטמ''ק שם, שו''ת הרשב''א ח''ד סי' רל''ז.

----------------------------------

**ההבדל בין בור המתגלל לאסו''מ בראש הגג**

כתבו תוס' ד''ה מה לבור, דבבור המתגלגל לא שייך פירכת מה לבור שאין כח אחר מעורב בו, מכיון שיש על הבור שם מזיק אף טרם שהתגלגל

* צ''ב הא אינו אותו בור במקום שהתגלגל אליו, ומאי שנא מהמבואר ברשב''א דף כ''ט ב' דמזיז גלל ג''ט חייב השני, והראשון פטור.
* צ''ב מדוע נחשב אותו בור, הרי בני רה''ר שהוזקו במקום שהתגלגל אליו לא היו ניזוקין אילו לא היה מתגלגל, וא''כ ביחס לאנשים האלו לא היה זה בור - מוכח דאין בור מתייחס לבני אדם שיכולים להנזק ממנו, עי' דף נ' ב' בסוגיית הרחיבה, שיש צד שחייב המרחיב אף על מי שנפל מהצד השני, וכן מוכח מדברי הרשב''א דף כ''ט ב' דהמזיז גלל תוך ג''ט הראשון חייב והשני פטור -
* עי' תוס' דף ג' א' ד''ה בין לרב, דבאסו''מ מודה רב משום דחבטה דידיה, וצ''ב הא לא יצר את האסו''מ אלא רק הניחו במקום זה, ומאי שנא מחבט דפטור משום קרקע עולם הזיקתו, ופירשו דאת החיבור בין האסו''מ לקרקע יצר הוא, וא''כ צ''ב בבור המתגלל לכא' במקום אחר נחשב בור אחר, דאין האסו''מ מזיק, אלא האסו''מ עם המקום שבו מונח.
* יש לעיין היכא שהתגלגל הבור למקום שא''א להנזק ממנו, ושוב התגלגל ברו''מ לרה''ר, דהיה רגע שלא היה עליו שם מזיק, האם בזה איכא למיפרך מה לבור שאין כח אחר מעורב בו - ונ''מ ליש מן הגדולים להך גיסא שנח' רק באסו''מ בראש הגג, ולא בבור המתגלגל -.

**מעשיו גרמו לו**

* יש לחקור האם הכוונה מעשיו גרמו ליצירת המזיק, או מעשיו גרמו לנזק - דומיא דס''ד בדף ג' א' דחייב ברגל רק בשלח שלוחיה - עי' רש''י ד''ה מעשיו, תוס' דף ה' ב' ד''ה כי שדית וא"ת והיכי אתו כולהו מאש ובור וכו', תוס' דף ו' א' ד''ה מה לבור, שו''ת הרשב''א ח''ד סי' רל''ז.
* אם הכוונה מעשיו גרמו לו בנזק, צ''ב בדברי התוס' דאש אין מעשיו גרמו לו, מדוע אש אין מעשיו גרמו לו, וכי אין אש גרמא בנזקין וכי החופר בו נחשב יותר גרם ממדליק אש, ועי' רמב''ן בקונ' דינא דגרמי שכתב שבבור א''א לחייב מדינו דגרמי וז''ל 'וליכא לחיוביה מדינא דגרמי שהרי לא גרם לו נזק אלא הלה בא ונתקל בה'
* כעין זה צ''ב מדוע בור המתגלגל אין מעשיו גרמו לו, הא בלא מעשיו לא היה ניזוק, וא''כ מעשיו גרמו את ההזק, ומאי שנא מכל בור שלא היה נעשה הזק אלמלא הילוך השור לבור.
* צ''ב מכמה דוכתי דחייב בבור אע''פ שאין מעשיו גרמו לו, עי' דף נ' ב' טם טפח וכו', ושם בהרחיבה יש צד שחייב אף כשנפלו מהצד השני, ונמצא שאין מעשיו גרמו לו - והיה מקום לומר דכל דברי הגמ' הם רק לאחר הצד השוה שא''צ מעשיו גרמו לו, אלא דא''כ יקשה לשיטת יש מן הגדולים יפטר בכל אלו ברה''ר, לפי המבואר בשלטי גיבורים בריש פרקין דאף בבור המתגלגל נח' -.
* מה לבור שכן מעשיו גרמו לו, וצ''ב - גידולי שמואל, שיעורי ר' שמואל סנהדרין עז א, חי' ר' נחום דף ו אות קע''ח - מדברי התוס' דחייב אף כשאחר הניח אסו''מ שלו ברה''ר אע''פ שלא מעשיו גרמו לו, ואין לומר דבבור שאינו שלו צריך מעשיו גרמו לו, דא''כ מדוע הוצרכו לומר שור יוכיח, ולא אמרו בור ברשותו יוכיח.
* כתוב במכילתא והירושלמי - הובא בביאור הגר''א סי' ת''י סק''ה - דהיורש או הקונה בור חייב, וצ''ב הא אין מעשיו גרמו לו.
* צ''ב בעצם הסברא דבענין מעשיו גרמו לו, הא חייב על מה שהבור מזיק, ולא על מה שהאדם מזיק בגרמא - וכן צ''ב בדף ג' א' דס''ד דחייב רק בשלח שלוחיה - ונראה דתרוויהו בעינן בכדי לחייב, וצ''ב.
* צ''ב לדברי האחרונים דהכרייה באסו''מ בראש הגג, הוא מה שבגרמתו נעשה בור ברה''ר, א''כ לכא' גם היה צריך להחשב מעשיו גרמו לו באסו''מ בראש הגג ובבור המתגלגל.

בגדר מעשיו גרמו לו

* כתב רש''י מעשיו - כרייתו גרמה את ההיזק אבל מעשיו של זה לא הזיקו אלא רגלי אדם ובהמה שגלגלוהו עכ''ל, ומבואר ברש''י שמעשיו גרמו לנזק, ולא גרמו את המזיק.
* וצ''ב מדוע בור המתגלגל אינו נחשב מעשיו גרמו לו, הא גרם שיגלגלוהו, ובכל בור לא הזיק בידים אלא רק גרם הזק.
* עוד צ''ב מאי שנא כל בור דלא היה נעשה נזק אלמלא הילוך הבהמה, ואפילו הכי נחשב מעשיו גרמו לו, ומאי שנא הילוך הניזק שאינו מפקיע שם מעשיו גרמו לו, לגלגלוהו רגלי אדם או בהמה.
* י''ל דפירושו של מעשיו גרמו לו הוא, שמעשיו עשו שהבור יזיק, ורק כשבידים עשה שהבור יזיק חייב, אך אין נ''מ כיצד הבור הזיק, אלא אפי' הזיק הבור בצירוף רגלי אדם חייב, לאפוקי היכא דרגלי אדם או בהמה עשו שהבור יזיק פטור - ולפי''ז אין מעשיו גרמו לו דומה לשלח שלוחיה, דהרי בשלח שלוחיה אין נחשב מעשיו גרמו לו לפי תי' התוס' דאש אין נחשב מעשיו גרמו לו.
* תוס' בדף ה' ב' ס''ל בקושייתם דאש נחשב מעשיו גרמו לו, וצ''ב מאי שנא בור המתגלגל ברגלי אדם או בהמה, לאש המתגלגלת ברוח, וי''ל דבבור כל מקום הוא בור אחר, דכל מהותו של בור הוא תקלה, ותקלה הוא רק במה שנמצא במקום שלידו המקום אינו גבוה כמוהו, וממילא כל בור הוא בור אחר, ורגלי אדם עשו שהבור יזיק, משא''כ באש שהאש אחת היא, והרוח רק הוליכה את האש למקום אחר, ובתי' כתבו תוס' דכיון שרק ע''י הרוח האש יכולה להזיק אין נחשב מעשיו גרמו לו.

שו''ת הרשב''א ח''ד סי' רל''ז 'שאלת הא דאמרינן התם בפ"ק דב"ק (ו ע"א) גבי ההיא דאמר רבא לאתויי בורו המתגלגל ברגלי אדם וברגלי בהמה. לעולם דאפקרינהו ולא דמי לבור. מה לבור שכן מעשיו גרמו לו תאמר בהני שאין מעשיו גרמו לו. שור יוכיח, מה לשור שכן דרכו לילד ולהזיק, בור יוכיח, אמאי לא פרכינן מה לשור שכן ממונו דתו לא מצי למימר בור יוכיח.

תשובה על זה העברת עיניך דבור כממונו הוא שכן עשאו הכתוב כממונו. והיינו תחלת משא ומתן שבגמרא. וכדאמרי' אי דאפקרינהו בין לרב בין לשמואל היינו בור. דמאי שנא בור דתחילת עשייתו לנזק וממונך ושמירתן עליך. האי נמי תחילת עשייתן לנזק וממונך ושמירתן עליך'.

וצ''ב מהו כוונת השואל מדוע א''א לומר על זה בור יוכיח - י''ל דכוונתו דאולי שור חייב משום שהוא ממונו, ובור חייב משום שמעשיו גרמו לו, וכשאין שייכות לאדם לא ע''י שמעשיו גרמו לו ולא משום ממונו א''א לחייבו, ולא שייך על זה במה הצד כמו שלא נימא במה הצד שחייב על בהמת הפקר שהרי בשור א''צ שיצור את השור, ובאש א''צ ממונו, א''כ חייב גם כשאינו ממונו וגם כשלא יצרו, משום שאין צד השוה לחייבו, ועל זה תי' הרשב''א שבבור אמרינן עשאו הכתוב וכו' וא''כ חייב מכח זה, שהוא ממונו, ונלמד מזה שיש גם בבור המתגלגל עשאן הכתוב וכו', ומעשיו גרמו לו הוא רק ס''ד דלא די בממונו בכדי לחייב וצריך שיהיה שותפות לבעלים בנזק כמו דס''ד דבעינן שלח שלוחיה וזה נלמד משור שא''צ שום שייכות של הבעלים בנזק.