923 דין כנגד היסוד
קטגוריות: ש_ס / לט זבחים / זבחים - הרב רפאל בהגר_מ שמואלביץ / עניינים

אור ליום ד' דסליחות כ"ז אלול תשס"ב

**במה שלא הי' יסוד ברוח מזרח ודרוםובדין כנגד היסוד במתן דמים**

א] תנן במדות פ"ג, ומייתי לה לקמן דנ"ד., דהיסוד הי' מהלך ע"פ כל הצפון וע"פ כל המערב, אוכל בדרום אמה אחת ובמזרח אמה אחת.

והנה עי' בס' ברה"ז שדעתו דהאמה שאוכל בדרום ובמזרח היינו לבד קרן היסוד, דאמה זו דהקרן שייכת גם לצד מערב ולצד צפון, והי' ב' אמות בדרום וב' אמות במערב, וכן מבו' בביאור הגר"א במידות שם, וכן נקטו גם בס' טה"ק והליקוטי הלכות והחזו"א, אך בס' פנים מאירות פליג ע"ז, ודעתו שלא הי' יסוד בדרום ובמזרח רק בהאמה דהקרן, דהיינו בהמשך ליסוד מערבי וליסוד צפוני.[[1]](#footnote-2)

ועיי"ש בטה"ק ליקו"ה וחזו"א, שהק' על דעת הפנים מאירות, דאי נימא דלא הי' היסוד אוכל בדרום ובמזרח רק בקרן, הרי נמצא דכנגד צד דרום ומזרח דהמזבח לא הי' כלל יסוד, וא"כ היאך הי' נותן מתנות העולה וכיו"ב גם בצד דרום ומזרח, הרי אי"ז כנגד היסוד, דהרי ליכא כלל יסוד כנגד רוח זו דהמזבח, ומכח זה הוכיחו דהי' היסוד אוכל אמה אחת כנגד המזבח, מלבד האמה שהי' בקרן, ע' בדבריהם.

ב] והנה בעיקר פלוגתת האחרונים, לכאו' נ' דפליגי בזה הראשונים, דהנה ל' רש"י שם דנ"ד. ד"ה במזרח אמה אחת, "משוך" לצד מזרח אמה וכו', נ' להדיא כהבה"ז ודעימי', וכן נ' גם בל' רש"י דנ"ג: ד"ה דאמר רב שמואל בר יצחק, שכתב דהי' כלה בסמוך לקרן אמה, ובפשוטו כונתו לקרנות המזבח, וכ"נ גם בל' רש"י דנ"ד. ד"ה רב אמר, עיי"ש, וכ"ה גם בציור הנדפס בד' רש"י דנ"ג:, אך א"י אם יצא כן מתח"י רש"י, וצ"ע בל' רש"י דנ"ג: ד"ה רצועה.

אמנם בפיהמ"ש להרמב"ם מדות פ"ג מ"ב, צייר הרמב"ם צורת היסוד, ולהדיא כהפ"מ דלא הי' היסוד מושך כלל כנגד המזבח ברוחות דרומית ומזרחית, ומה דהי' אמה אחת היינו בקרן, וכן נ' גם בצורת היסוד שברמב"ם פ"ב מביהב"ח הי"ב, עיי"ש.

וצ"ע לדעת הרמב"ם היאך נותן המתנות ברוח דרום ומזרח, הרי אי"ז כנגד היסוד, וכמו שהקשו האחרונים. [[2]](#footnote-3)

ג] ולכאו' הי' אפ"ל בזה, לפמש"נ בסימן הקודם בדעת הרמב"ם, דדין המתן דמים דעולה וכיו"ב הוי מתן ב', וכל מתנה כמין גמא הויא מתנה אחת ואך דמתקיים בזה דין נוסף שיהא הדם על ד' כתלי המזבח, ולפ"ז הרי י"ל דכיון דהוי זה חד מתנה על ב' כתלים, הרי דסגי במה דברוח אחת הוי כנגד היסוד, דעי"ז מתקיים דין כנגד היסוד במתנה זו, ובהדין שיהי' הדם כנגד ד' כתלי המזבח י"ל דל"ב שיהא כנגד היסוד, וע"כ שפיר מהני שנותן המתנות בקרן צפונית מזרחית ובקרן מערבית דרומית, הגם דברוח מזרחית ודרומית ליכא יסוד.

אמנם באמת אין בזה כדי ישוב, דהרי כבר נת' דלמ"ד דנותן וחוזר ונותן, ודאי דאיכא בזה קיום דין דד' מתנות, ולדידי' תיקשי היכי מתקיימים ב' מתנות ברוח מזרחית וברוח דרומית, הרי אין להם יסוד, ועולה טעונה יסוד.

ד] ונ' בישוב דעת הרמב"ם, דהנה כתב הרמב"ם פ"ה ממעה"ק הי"ז דבכור ומעשר ופסח דם כל א' מהן טעון מתנה אחת בשפיכה כנגד היסוד באיזה רוח שירצה משלש זויות המזבח, שהרי קרן מזרחית דרומית לא הי' לה יסוד, עכ"ל.

וכבר עמד הקר"א לקמן דס"ד., דמבו' מד' הרמב"ם, דאף בהנך שניתנין במתן אחת, דינם לינתן בקרנות המזבח, ודלא כדעת תוס' לקמן דס"ד. ד"ה מפני, שדעתם דלי"ב כלל דין קרן.

וע"ע בד' הרמב"ם פ"ב מפסוה"מ ה"ט, דלפ"מ שפי' בדבריו הקרי"ס שם והחס"ד בתוספתא פ"ו, וכ"פ החזו"א ר"ס ט"ז, כונתו דאם נתן שלא בקרנות המזבח פסול, ופי' החזו"א דהיינו בריחוק אמה מן הקרן, וכתב כן הרמב"ם בכל הקדשים ואף בניתנין במתן א', והיינו משום דלדעתו בכל הניתנין איכא דין קרן, אך הרבה מהאחרונים פי' בדבריו בה"ח שם שאי"ז מעכב רק בחטאת, ופי' דבריו בה"ט באנפי אחריני, ואכמ"ל.

ולדעת הרמב"ם מתבאר היטב הא דמתן עולה הוי ב' שהן ד', וצ"ע מנ"ל שאין נותן ד' מתנות על' ד' רוחות המזבח במקום דאיכא יסוד, ומנ"ל דהוו המתנות על הקרנות ודמכח זה אינן רק ב' שהן ד', אך לדעת הרמב"ם ניחא, דכיון דכל מתן דמים ל"ה רק על הקרנות, ע"כ בע"כ שנותן דם העולה מתן ב' שהם ד', דא"א ליתן ד' מתנות על ד' קרנות, כיון שקרן מזרחית דרומית אין לה יסוד.

אך לדעת תוס' צ"ל, דאה"נ לית לן מקור לזה, ואך דכיון דאך בכה"ג מתקיים קרא דסביב, הרי שאין לנו מקור דניבעי טפי מזה, וע"כ אמרי' דסגי' במתן ב' שהן ד',[[3]](#footnote-4) וצ"ע בזה, ולר' ישמעאל דיליף לה מחטאת, ניחא דע"כ בעי' על הקרנות דומיא דחטאת.

ולפ"ז נ', דלהרמב"ם לטעמי' דדין המתנות בכל הקרבנות הוי ליתן על הקרן, הרי יל"פ דמשום דין כנגד היסוד ל"ב שיהא מתן הדם כנגד היסוד, אלא בעי' שהקרן שנותן עלי' תהא קרן שכנגד היסוד, דרק קרן שהיא כנגד היסוד ראוי' למתן דמים.

ולפ"ז מבואר היטב הא דנותן הדם ברוח מזרחית ודרומית, הגם שאין כנגדן יסוד, ולמש"נ ניחא, דכיון דהקרנות צפונית מזרחית ומערבית דרומית, הוו כנגד היסוד, דהרי ברוח צפון ומערב שכנגדן הי' יסוד, וביותר שהרי אף כנגד חוד הקרן הי' יסוד, שפיר מתקיים בהמתנות דין כנגד היסוד, כיון שהקרן שנותן עלי' הויא קרן דכנגד היסוד, וע"כ שפיר נותנין שם מתנות העולה.

וכ"ז ניחא לדעת הרמב"ם דאף בניתנין במתן א' דינן לינתן על הקרן, וע"כ י"ל דדין כנגד היסוד הוי על הקרן, ואף בניתנין במתן א' הוי דין כנגד היסוד על הקרן, אך לדעת התוס' דבניתנין במתן א' אין דינן על הקרן, הרי דהא דתנן לקמן דנ"ו: דניתנין כנגד היסוד, הרי היינו שיהא מתן הדם כנגד היסוד, דהרי התם ליכא כלל קרן, וכיון דילפי' להו מעולה, כדאמרי' לקמן דנ"ז., הרי בע"כ דגם בעולה הוי דין כנגד היסוד, שיהא מתן הדם כנגד היסוד, ואי"ז דין בהקרן שתהא קרן דכנגד היסוד, וז"ב, אך להלן סק"ה נת' גם בדעת התוס' כדעת הרמב"ם דדין כנגד היסוד הוי דין בהקרן, וצ"ע בזה.

ה] ומקור גדול לזה, נ' מד' התוס' לקמן דס"א:, דמייתי' התם להא דתנן במדות רפ"ג, דמתחילה לא הי' המזבח אלא כ"ח על כ"ח, וכשעלו בני הגולה הוסיפו עליו ד' אמות מן הדרום וכו' כ"ה גיר' התוס' שם, וכתבו התוס' דלפ"ז הרי שבבית ראשון הי' יסוד ע"פ כל רוח דרומית, דהרי הי' המזבח קטן ד' אמות בדרום, ונמצא דהי' כולו בחלקו של בנימין, וממילא דהי' שם יסוד, וכתבו התוס' דהא דממעטי' בפירקין קרן מזרחית דרומית לפי שלא הי' לה יסוד, היינו בבית שני, א"נ אף בבית ראשון ל"ח קרן דרומית קרן, כיון שלא הוה לי' יסוד מב' צדדין כגון בצד מזרח, עכ"ד, וכעי"ז כתב הרא"ש במדות שם.

והנה בפשוטו כוונת תוס' והרא"ש להקשות מ"ט אמרי' דאין נותנין דם העולה בקרן מזרחית דרומית, לפי שאין לה יסוד, הרי בבית ראשון הי' לזה יסוד, ולכאו' צ"ע בזה, דהרי לא הי' לה יסוד רק מרוח דרום, אך מרוח מזרח לא הי' לה יסוד, וממילא היאך מצי' ליתן בה דם העולה, דבעי' ליתן המתנה כמין גמא על ב' כתלים, והרי רוח מזרח לא הי' לה יסוד, ובע"כ מוכח מזה כמש"נ בדעת הרמב"ם, דהא דבעי' כנגד היסוד, הוי דין בהקרן שתהא קרן שכנגד היסוד, וזהו שהק' תוס' והרא"ש דכיון דקרן מזרחית דרומית הי' לה יסוד ברוח דרום,הרי ממילא דהויא קרן שכנגד היסוד, וממילא דהי' בדין שיתן בה מתן דם עולה אף בכתל מזרח, הגם דברוח זו ליכא כלל יסוד.

וזה נ' מבו' גם במה שתי' תוס' והרא"ש עוד, דל"ח קרן מזחית דרומית קרן, כיון שלא הי' לו יסוד אף במזרח כמו לשאר קרנות, ונ' דמזה מבו' להדיא דההלכה דכנגד היסוד הוי בהקרן, שיהא הקרן קרן דכנגד היסוד, וע"כ י"ל דבכה"ג ל"ח קרן דכנגד היסוד, כיון דאין לו יסוד מב' רוחותיו, אך א"נ דדין כנגד היסוד הוי שיהא מתן הדם כנגד היסוד, וכלל ל"ה דין בהקרן, הרי לכאו' ל"ש כלל עיקר ד' הרא"ש דל"ח הקרן קרן של יסוד, דסו"ס הרי הוי מתן הדם כנגד היסוד, ובע"כ דדין כנגד היסוד הוי דין בהקרן שתהא קרן של יסוד, וכלשון הרא"ש, וע"כ שפיר י"ל דקרן דרומית מזרחית לא חשיבא קרן של יסוד, כיון שלא הי' לה יסוד במזרח, וז"ב.

והנה באמת נ' דיל"פ ד' תוס' והרא"ש, שאין כונתם כלל אהא דאין נותנין מתן ב' שהן ד' בקרן מזרחית דרומית, אלא כוונתם על מש"א בסוגיין אי מה להלן ד' מתנות על ד' קרנות, אף כאן ד' מתנות על ד' קרנות, אמרת עולה טעונה יסוד וקרן מזרחית דרומית לא הי' לה יסוד, וע"ז הוא שהקשו דהיכי ממעטי' לזה, הרי אף לקרן זו הי' יסוד, וע"ז כתבו דהיינו בבית שני שלא הי' לה יסוד, וכיון שכן הי' ההכל בכתב, דכן יהי' מדות המזבח בבית שני, בע"כ דאין עולה טעונה ד' מתנות על ד' קרנות, ועוד תירצו דאף בבית ראשון ל"ח קרן מזרחית דרומית קרן של יסוד, וכנ"ל.

ולדרך זו, הרי אין להקשות כלל מש"כ לעיל להקשות, היכי הי' ראוי ליתן בקרן מזרחית דרומית, הרי צריך ליתן כמין גמא, וברוח מזרח הרי ליכא יסוד, אך לדרך זו ל"ק כלל, דכלל לא איירי תוס' והרא"ש בדין מתן ב' שהן ד', אלא איירי במה דממעטי' דליכא דין ד' מתנות על ד' קרנות משום דקרן מזרחית דרומית לא הי' לה יסוד, ובזה אין להקשות כלל, כיון דאין נותן אלא מתנה אחת בכל קרן, ושפיר מצי ליתן על רוח דרום שיש כנגדה יסוד.

אך אכתי יש להוכיח מדבריהם כמש"נ דדין כנגד היסוד הוי דין בהקרן, וזה ממה שתירצו דל"ד קרן מזרחית דרומית לשאר קרנות וכו', וכבר נת' לעיל דזל"ש רק א"נ דדין כנגד היסוד הוי דין בהקרן, וכל' הרא"ש דבעי' שתהא הקרן קרן של יסוד, דבזה י"ל דהואיל ולא דמיא לשאר קרנות, לא חשיב קרן שכנגד היסוד, אך אם דין כנגד היסוד הי' דין במתן הדם שיהא כנגד היסוד, ל"ה שייך כלל כל הך טעמא, דמה לי' דל"ד קרן זו לשאר קרנות, הרי מ"מ מצי ליתן הדם ברוח דרום דהוי כנגד היסוד, ובע"כ מד' תוס' והרא"ש דדין כנגד היסוד הוי דין בהקרן, שתהא קרן של יסוד, וע"כ שפיר י"ל דכיון דל"ד לשאר קרנות ל"ח קרן של יסוד, וכמש"נ בזה.

ויש להוסיף, דלכאו' ד' תוס' והרא"ש די"ל דל"ח קרן של יסוד כיון שלא הי' לו יסוד אף במזרח כמו לשאר קרנות, אין מתיישבים עם דעת הרמב"ם דאף בקרנות צפונית מזרחית ומערבית דרומית לא הי' יסוד מב' רוחותיהם, ואפ"ה חשיבי קרנות של יסוד, אך באמת ל"ד כלל, דהרי תוס' והרא"ש איירו בבית ראשון דלא הי' יסוד רק ברוח דרומית, אך באמה של הקרן, דהיינו האמה שבסוף רוח דרומית ותחילת רוח מזרחית, שהיא כנגד הקרן באלכסון, לא הי' יסוד, שהרי אמה זזו לא היתה בחלקו של טורף, ואשר ע"כ י"ל דל"ח קרן של יסוד, כיון דליכא יסוד כלל מצד מזרח, וביותר שהרי כנגד חודה של קרן לא הי' יסוד, אך משא"כ הא דלדעת הרמב"ם לא הי' יסוד בקרן צפונית מזרחית ומערבית דרומית, הרי מ"מ הי' יסוד באמה של הקרן, וכמש"א שהי' אוכל בדרום אמה אחת ובמזרח אמה אחת, וע"כ שפיר חשיבי הקרנות קרנות של יסוד, כיון שהי' יסוד בב' רוחותיהן, וגם שהרי הי' היסוד כנגד חודה של קרן, וז"פ.

1. ועי' בליקו"ה לעיל מינה שהק' דלפ"ז הי' בדין שיהי' השפיכה על היסוד שברוח דרומית על האמה השנית, דהוא בכלל אין מעבירין על המצוות, ואילו לקמן דס"ג תנן דשיירי הדם הי' נותן על קרן מערבית דרומית, והניח בצ"ע.

   והנה בפשוטו י"ל בזה, דהרי כל אמה הסמוכה לקרן הויא מכלל הקרן, עכ"פ למ"ד דבחטאת נותן אמה אילך ואילך, וע' חזו"א ר"ס ט"ז שכ"ה גם בניתנין למטה בקרנות, דדינן לינתן כל אמה הסמוכה לקרן, וממילא דשפיר יל"פ מש"א דהי' נותן על קרן מערבית דרומית, דהיינו על היסוד שבקרן מערבית דרומית של המזבח, אשר היינו כל האמה השני', וז"פ.

   וי"ל עוד בזה, דל"ש דין אין מעבירין על המצוות, רק להעביר מיסוד דרוח אחת ליסוד דרוח אחרת, דיסוד דכל רוח חשיב כיסוד בפנ"ע, וע"כ חשיב זה העברה על המצוה, אך ביסוד שבאותו רוח י"ל דכלל ליכא דין אין מעבירין, דבכל מקום שיתן ברוח זו, מתקיים דין השפיכה בכל הרוח, אך בליקו"ה בריש פירקין נקט דאף בזה שייך אין מעבירין עיי"ש, ולטעמי' הק' כן הכא. [↑](#footnote-ref-2)
2. עוד יש להעיר לדעת הרמב"ם, דלפ"ז הרי נמצא דכל יסוד דרומי הוי נמי בכלל יסוד מערבי, וא"כ הרי נמצא דשיירי הפנימיות שנותנן על יסוד מערבי, יכול ליתן גם על יסוד מערבי שנותן עליו שיירי שאר דמים, ואי"ז במשמע. [↑](#footnote-ref-3)
3. ולכאו' גם לדעת הרמב"ם עכצ"ל כן, דהרי בברייתא משמע, דהא דלדידן אין נותן ד' מתנות על ד' קרנות, היינו אף בלא הא דקרן מזרחית דרומית לא הי' לה יסוד, ורק לר' ישמעאל דמקיש לה לחטאת הוצרכנו להאי טעמא, ובע"כ דהיינו משום דאין לנו מקור לזה, ודין סביב מתקיים אף בב' שהן ד', וז"ב. [↑](#footnote-ref-4)