כלים פכ_ה מ_ח
קטגוריות: ש_ס / נא כלים / כלים עניינים - הרב רפאל בהגר_מ שמואלביץ / כלים ב_ב

**כלים פכ"ה מ"ח**

א] **היו ידיו טהורות ואחורי הכוס טמאים וכו',** הר"ש פירש דאיירי בשיש על ידיו משקה טופח, וכדקתני בתוספתא, והיינו משום דכלי שנטמא במשקין אינו מטמא את הידים, ורק כשיש משקה טופח על ידיו, נטמאין המשקין מן הכלי וחוזרין ומטמאין את הידים.

אך בד' הרמב"ם בפיהמ"ש לעיל מ"ז מבו' דמפרש למתניתין בנוגע בידים נגובות, והא דהן נטמאות מן הכלי שנטמא במשקין, אתיא כד' ר' יהושע בפ"ג דידים דכל הפוסל את התרומה מטמא את הידים, עיי"ש.[[1]](#footnote-2)

והנה אמנם הר"ש לטעמי' ל"ה מצי לפרש כן, שהרי דעת הר"ש בידים שם, דכל הא דס"ל לר' יהושע דהוא מטמא את הידים, היינו רק לקדש, וכן דעת התוס' בחגיגה דכ"ד:, ולפ"ז הרי דאין לפרש דהא דהכא נטמאות הידים באחורי הכוס, אתיא כר' יהושע, דהרי מתניתין דהכא איירי לתרומה, דלקדש הרי תנן לקמן מ"ט דליכא אחורים ותוך ובית הצביטה, ומודה ר' יהושע דאין כלי שנטמא במשקין מטמא את הידים לתרומה, ובע"כ דאיירי מתניתין כשיש משקה טופח על ידיו.

והרמב"ם שפירש דאתיא מתניתין כר' יהושע, אזיל לטעמי' דס"ל דלכו"ע היד מטמאה את חברתה לקדש, וכסתמא דמתניתין דר"פ חומר בקדש, ופלוגתת חכמים ור' יהושע היא אם הוא מטמא את הידים לתרומה, וכ"כ התוי"ט בידים שם בדעתו, וע"כ שפיר יל"פ דאיירי מתניתין בידים נגובות, וכר' יהושע דכלי שנטמא במשקין מטמא את הידים לתרומה.

ב] ובמקד"ד סימן מ"ה סק"ה תמה ע"ד הרמב"ם, דאף אם ס"ל לר' יוסי כר' יהושע, מ"מ הכא דרק אחורי הכוס טמאין ולא כל הכוס, מ"ט הן מטמאין את הידים, הרי קי"ל דאחורי כלים שנטמאו במשקין מטמאין את המשקין דעלולין לקבל טומאה ואינם פוסלין את אוכלי תרומה, וכיון דאינם פוסלין את האוכלין, כ"ש דאינם מטמאין את הידים, ול"ש בהו כללא דכל הפוסל את התרומה מטמא את הידים, שהרי הם אינם פוסלין את התרומה, ואין לומר דגם בזה ס"ל לר' יוסי כר' יהושע דס"ל דאחורי כלים שנטמאו במשקין פוסלין אוכלי תרומה, שהרי בתוספתא דטבו"י ספ"א ס"ל לר' יוסי כר"א דאינם פוסלין את האוכלין, אך שמא יל"פ ד' ר' יוסי בתוספתא בע"א, עיי"ש, וצ"ע בזה.

ג] **אחזו בבית צביעתו אינו חושש שמא נטמאו ידיו באחורי הכוס,** במל"מ פכ"ח מכלים ה"א כתב, דלדעת הרמב"ם לעיל מ"ז דעיקר דינא דר' יוסי הוא דחלוקת בית הצביעה היא לגבי ידים הטהורות, מתפרש הא דקאמר ר' יוסי דאינו חושש שמא נטמאו ידיו, דנקט הכי לרבותא, דלא מיבעיא שלא נטמאו ידיו משום מאי דנגע בבית הצביטה, אלא אינו חושש ג"כ שמא נטמאו ידיו באחורי הכוס, עכ"ד, וכ"ה בזר זהב פ"ג ה"ד, דר' יוסי תרתי קמ"ל, חדא דמשקה הידים לא מטמאי מבית הצביטה, ועוד דלא חיישינן שמא נגע באחורי הכוס ונטמאו משקי ידיו מאחורי הכוס.

ד] **הי' שותה בכוס שאחוריו טמאות אינו חושש שמא נטמא המשקה שבפיו באחורי הכוס וחזר וטימא את הכוס,** במשנ"א עמד בזה, שהרי השותה בכוס א"א שלא יגע המשקה שבפיו באחורי הכוס, וכן הק' בחזו"א סימן כ"ט סק"ט, והוסיף בזה, שהרי גם עובי הדופן של כוס בכלל גבו, וכ"ה מבו' בד' הר"ש לעיל פ"ב מ"ז, וא"א למשקין שלא יגעו בשפת הכוס, ועיי"ש שכתבו דהא דתנן אינו חושש שמא נטמא, ל"ד הוא, אלא ודאי לא נטמאו, משום דלא גזרו חכמים שיטמאו המשקין בכה"ג, עיי"ש.

וי"ל עוד, דאין מכוון מתניתין דאינו חושש כלל שמא נטמא המשקה שבפיו, אלא דאינו חושש שמשקה זה שנטמא חזר לתוך הכוס וטימא את הכוס, ואמנם בחזו"א שם כתב להוכיח דלא חיישינן כלל שנטמא המשקה, ממש"א בברכות דנ"ב: דלב"ה מותר להשתמש בכלי שנטמאו אחוריו במשקין, אלמא דמשקה שהוא שותה טהור, דאל"כ נטמא גופו מדין שותה משקין טמאין, אך י"ל דרק מיעוט המשקין נוגעין באחורי הכוס, וע"כ אינו נטמא בטומאת שותה משקין טמאין ולא חיישינן שישתה רביעית משקין טמאין בכדא"פ.

?שוב העירוני דכל הדברים צ"ע, דלכאו' המשקין שבפיו הוו כולן חיבור זל"ז, דהוי כאשבורן, וא"כ ודאי נטמאו כל המשקין שבפיו מאחורי הכוס, וגם לפ"ז ל"ב שיחזרו המשקין לתוך הכוס, אלא אף אם הן חוץ לכוס, ה"ה מטמאין את תוך הכוס, דהוי הכל כאשבורן אחד, וכל משה"ק החזו"א דתטמא טיפה לחברתה, הוא רק על קומקום, עיי"ש.?

ה] **קומקום שהוא מרתיח אינו חושש שמא יצאו משקין מתוכו ונגעו באחוריו וחזרו לתוכו,** בחזו"א סימן כ"ט סק"ט הק', דמ"ט בעינן להא דחזרו לתוכו, אפי' לא חזרו נמי, דהא משקין שנטמאו באחורי הכוס הן ראשונים, וכל טיפה וטיפה נוגעת בחברתה ונעשו כלן ראשונים עד שמטמאין כל המשקין שבכוס, ועיי"ש שכתב להוכיח מזה דלא גזרו בניצוק שתהא כל טיפה מטמאה חברתה, ועמש"נ בענין זה בטהרות פ"ג מ"א אותיות ו' - י.

1. ובחזו"א סימן כ"ט סק"ח תמה ע"ד הרמב"ם, שהרי בתוספתא שהביא הר"ש לעיל מ"ז מפורש דאיירי בידים שעליהן משקה טופח, וכ"ה מבו' בירושלמי ר"פ חומר בקדש, ומ"ט לא פירש הרמב"ם כן למשנתינו, וכתב דאפשר דכונת הרמב"ם דיש לפרש דמשנתינו כר' יהושע ולכן סתמה, והתוספתא מפרשת במשקין טופחין ואתיא אליבא דרבנן, עכ"ד. [↑](#footnote-ref-2)