כלאחר יד
קטגוריות: ש_ס / יב שבת / כללי המלאכות / הרב רפאל בהגר_מ שמואלביץ / עניינים

א] תלמוד בבלי מסכת שבת דף קב עמוד א

אמר רבה זרק ונחה בפי הכלב או בפי הכבשן חייב והאנן תנן קלטה אחר או קלטה הכלב או שנשרפה פטור התם דלא מכוין הכא דקא מכוין אמר רב ביבי בר אביי אף אנן נמי תנינא יש אוכל אכילה אחת וחייב עליה ארבע חטאות ואשם אחד הטמא שאכל חלב והוא נותר מן המוקדשין ביום הכפורים רבי מאיר אומר אף אם היתה שבת והוציאו [בפיו] חייב אמרו לו אינו מן השם ואמאי הא אין דרך הוצאה בכך אלא כיון דקא מיכוין מחשבתו משויא ליה מקום הכא נמי כיון דקא מיכוין מחשבתו משויא ליה מקום

חידושי הרמב"ן מסכת שבת דף ה עמוד א

תדע דהא אמרינן התם בשלהי הזורק גבי הא דתנן בכריתות אם היתה שבת והוציאו חייב ואמאי הא אין דרך הוצאה בכך, כלומר בפיו, אלא מחשבתו משויא ליה מקום, ואי ס"ד כל מילי דחשיב עליה מיקרי מחשבה ומשויא ליה מקום היכי תנן (צ"ב א') בפיו ובמרפקו פטור הא מכוין להוציא בפיו, וכן נמי נגר היוצא בקיסם שבאזניו ושולחני בדינר שבצוארו (י"א ב') לר"מ אמאי פטור לימא מחשבתו משויא ליה הוצאה אע"פ שאין דרך הוצאה בכך, אלא ש"מ דשאני מתכוין לאכילה ואוכל דמגו דמהני מחשבתו לאכילה מהני נמי לשבת לשוויה מלאכה דדרך מלאכה זו בכך, מה שאין לומר כן במחשב למלאכה עצמה ולא לדבר אחר שאם אינה מלאכה הרי לא חשב לכלום, כנ"ל

אך בתוס' בכ"ד מבו' דהא דלא פטרינן בהוציאו בפיו משום כלאח"י הוא משום שדרך הוצאה בכך כשמוציא לאכול, וזה דלא כמבו' בד' הרמב"ן דע"ז הוא דמהני הא דאחשבי', ומה"ט קשיא לי' דגם בנגר וכו' נימא הכי.

וכנראה פליגי ביסוד פטורא דכלאח"י, דלדעת התוס' ליכא למיפטר באופן דהוי זה הדרך, ולדעת הרמב"ן כל שאי"ז דרך המלאכה, ה"ה פטור אף אם באופן זה הוי הדרך כן.

ויש לדמות לד' הרמב"ן בכ"ד בפטורא דכלאח"י, ונת' בדעתו במק"א.

ויש לדמות פלוגתת האחרונים בדין סגירת ספר שכתוב אותיות על חודי הדפים, אם סגירתו בשמאל הוי ככתיבה בשמאל דפטורין עלי' או לא.

גם יש לדמות הפלוגתא בדין רושם, אם תליא אם הוא תולדה דכותב, ולהיפך מש"א בגמ' דלר' יוסי כותב בשמאל חייב מדין רושם, ואכמ"ל.