טו - פרצה בקרן זוית
קטגוריות: ש_ס / יג עירובין / עירובין - הרב רפאל בהגר_מ שמואלביץ / עניינים / מחיצות מהדו_ב

**סימן טו**

**בדין פרצה בקרן זוית**

**א**

א] **עירובין ה' ב',** אמר רב חנין בר רבא אמר רב, מבוי שנפרץ מצידו בעשר מראשו בד', מ"ש מצידו בעשר דאמר פתחא הוא מראשו נמי נימא פתחא הוא, א"ר הונא ברי' דרב יהושע כגון שנפרץ בקרן זוית דפתחא בקרן זוית לא עבדי אינשי.

**ובחי'** הרשב"א שם כתב, ז"ל, תמיהא לי כיון דס"ל דפתחא בקרן זוית לא עבדי אינשי, א"כ פרצה היא, ואפי' ג' דנפקא לי' מתורת לבוד לא תתיר, דאין קורה מתרת את הפרצה, וי"ל כיון דבעלמא ל"ה מקום חשוב בפחות מד', לא החמירו עליו כ"כ להצריכו צוה"פ, כיון דאיכא קורת מבוי מעליא, עכ"ל.

**ויש** להעיר בד' הרשב"א, דמ"ט הוצרך לטעם זה, ולא פירש דהא דפרצה פחות מד' אינה אוסרת, הוא מכח דינא דרב אחלאי דפתח פחות מד' א"צ תיקון, ובאמת בתור"פ בסו"ד מבו' כן, דגם הא דפרצה בראשו בקרן זוית אינה אוסרת בפחות מד', הוא מכח דינא דרב אחלאי, עיי"ש, וכ"ה בספר הבתים שערי איסור הוצאה שער י"א, והבאנו דבריו להלן סוסק"ב בהערה.[[1]](#footnote-2)

ב] **ונראה** די"ל בזה לפמש"נ בסימן ב' סקכ"א דיש לפרש דהא דפרצה אוסרת ברוח רביעית, אי"ז מכח דין התיקון שהצריכו חכמים ברוח רביעית, ודכל דהויא פרצה ל"מ בה התיקון דלחי או קורה, אלא הוא דין בפנ"ע, עיי"ש.

**ולפ"ז** י"ל, דעיקר דינא דרב אחלאי הוא במבוי שפתחו פחות מד', דאין ע"ז תורת פרצה, ובזה הוא דאמרינן דכל שהוא פחות מד' ואין תורת פתח עליו, א"צ תיקון, אך בפתח בקרן זוית דיש ע"ז תורת פרצה, ולא אתינן עלה כלל מכח דין התיקון שהצריכו חכמים ברוח רביעית, ל"ש כלל דינא דרב אחלאי, והי' בדין דתהא פרצה זו אוסרת אף כשאין בה ד', ובאמת גם בד' תור"פ מבו' דל"ש הכא דינא דרב אחלאי עצמו, אלא שכתב לדמות דכ"ה דפתח פחות מד' א"צ תיקון, ה"נ פרצה פחות מד' ל"ה פרצה, וצ"ע.[[2]](#footnote-3)

**ב**

ג] **והנה** כתב הרשב"א בעבוה"ק שער א' פי"ג הע"ז, ז"ל, חצר שנפרצה בקרן זוית וכו' אם פרצה פחות מג"ט היא א"צ כלום, מג' ועד ד' צריכה ב' לחיים, ד' פרצת מקום חשוב היא ואין לה הכשר עד שימעטנה מד' וכו', עכ"ל.

**וצ"ע** במש"כ הרשב"א דאם נפרצה בקרן זוית צריכה ב' לחיים, דמ"ש ממבוי שנפרץ בקרן זוית פחות מד', דאין פרצה זו צריכה תיקון כלל.

ד] **ובפשוטו** הי' נראה מד' הרשב"א, דהא דפרצה בקרן זוית אינה אוסרת בפחות מד', הוא מכח דינא דרב אחלאי, דמבוי שאין בפתחו ד' א"צ תיקון, וע"כ בחצר דקי"ל דצריכה תיקון אף כשאין בפתחה ד', אף פרצה בקרן זוית אוסרת בפחות מד'.

**אך** אי"ז מתישב, דמלבד דאי"ז כמש"כ הרשב"א בסוגיין דהא דפרצה בקרן זוית אינה אוסרת בפחות מד', אי"ז מכח דינא דרב אחלאי, גם הרי הרשב"א בעבוה"ק שם פי"ב ה"ע הביא פלוגתת רבוותא אם קי"ל כרב אחלאי, ולדעת הסוברים דלא קי"ל כרב אחלאי, הרי דאין לחלק בדין פרצה בקרן זוית פחות מד' בין מבוי לחצר,[[3]](#footnote-4) ואף דהרשב"א שם צידד דקי"ל כרב אחלאי, מ"מ רחוק לומר דמש"כ הכא דפרצה ג' בקרן זוית אוסרת בחצר, הוא שלא כדעת הסוברים דלא קי"ל כרב אחלאי.[[4]](#footnote-5)

ה] **וביותר** קשיא, דאם כל הא דפרצה בקרן זוית אינה אוסרת בפחות מד' הוא משום דינא דרב אחלאי, ומה"ט הוא דבחצר היא אוסרת אף בפחות מד', א"כ מ"ט היא ניתרת בב' לחיים, ומ"ש מפרצה ד' דאינה ניתרת בב' לחיים, והיינו משום דאין לחי וקורה מתירין את הפרצה, וכמש"כ הרשב"א בסוגיין.

**וכבר** עמד בזה בספר הבתים שערי איסור הוצאה שער י"א, ז"ל, לא נתברר לי מש"כ הרב מג' עד ד' וכו', כי לדעת האומר שפרצת חצר בג', מג' ולמעלה אין לו תקנה בקרן זוית אלא בסתימה או בצוה"פ וכו', עכ"ל.

ו] **עוד** צ"ע בזה, דהנה הר"ח ועוד מקמאי לקמן ח' ב' כתבו בדין מבוי שצידו אחד ארוך וצידו אחד קצר, דאינו ניתר בלחי אלא כנגד הקצר, דאין לחי מתיר באלכסון, והב"י בסימן שס"ג צידד דאף אינו ניתר בב' לחיים, וכ"כ המ"ב שם ס"ק קכ"ה, ונקט דאף בחצר דצריכה ב' לחיים, ל"מ בכה"ג.

**וצ"ע** לפ"ז במש"כ הרשב"א דפרצת חצר בקרן זוית פחות מד' ניתרת בב' לחיים, דהיאך מהני הלחיים להתיר באלכסון, והמ"ב גופי' בסימן שס"א סק"י הביא לד' הרשב"א אלו, אף דבסימן שס"ג כתב דאין ב' לחיים מתירין באלכסון.

**ג**

ז] **והנה** בעיקר דינא דפרצה בקרן זוית, עמד החזו"א בסימן ע"ב סק"א, דמ"ט בעינן להא דפתחא בקרן זוית לא עבדי אינשי, תיפו"ל דבלא"ה ל"מ משום דליכא כאן עומ"ר, דל"ש לדון עומ"ר היכא דליכא כותל בסוף הפרצה, וכאשר כ"ה מבו' בד' הראשונים לקמן ח' ב', דמבוי שצידו אחד ארוך וצידו אחד קצר, ל"ה רה"י במקום שכנגד הארוך, משום דאין לו ג' מחיצות, ול"מ הדופן הקצר לגדור מקום זה מדין עומ"ר.[[5]](#footnote-6)

**ועיי"ש** שכתב דהוא משום דיש מקום לחשוב את רשות המוקף באלכסון, ותותר פרצת קרן זוית בכותל דרומי ומזרחי יחד שהם עומ"ר על הפרצה, וכ"כ החזו"א במכתבו שנד' בס' שלום יהודה סימן כ"ה ד"ה בפרצת יתר מי'.

ח] **והחזו"א** שם בסו"ד כתב, דאף בלא הא דפתחא בקרן זוית לא עבדי אינשי, מ"מ ל"ה רה"י מה"ת בריבוע אלא באלכסון הפרצות, עכ"ד.

**ויש** לסייע לזה, ממה שאמרו דפרצה פחותה מד' בקרן זוית אינה אוסרת, וודאי דהמכוון הוא לשיעור האלכסון דהוא פחות מד', וכמש"כ החזו"א שם, דאין לומר דהמכוון הוא דשיעור הפרצה בב' הרוחות יחד הוא פחות מד', דבכה"ג הרי אף אם תהא הפרצה ד', הוי האלכסון פחות מג', אם הויא הפרצה ב"ט במזרח וב"ט בדרום, ויש להתיר בזה משום לבוד, וכיון דמשערין את הפרצה באלכסון, בע"כ דעיקר הנידון הוא להתיר את מקום האלכסון.

**עוד** יש ללמוד כן, ממש"כ הראב"ד בכתוב שם בס"פ כל גגות, דבית שנפרץ בקרן זוית והקרוי עומד ברבועו כמות שהי', לא אמרינן בזה פי תקרה יורד וסותם, משום דהקירוי יוצא חוץ לפרצה הרבה, ואין שם פי תקרה כנגד הכתלים שירד ויסתום וכו', עכ"ד, והביאו הרשב"א שם, והרי דבגונא דפרצה בקרן זוית, הוי גדירת המחיצות באלכסון, וע"כ כל שלא נפרץ הקירוי, חשיב דהוא יוצא חוץ לפרצה הרבה.

**ד**

ט] **והנה** החזו"א שם נקט לפ"ז, דהא דפרצה בקרן זוית אוסרת, היינו משום דבאמת אין דנים בכה"ג עומ"ר, ומה שאמרו דפתחא בקרן זוית לא עבדי אינשי, היינו דכיון דאי"ז צורת עשיית פתח, ע"כ צריך למחשב כב' פתחים א' למזרח וא' לדרום, ואין כאן עומ"ר להתירם.

**ובמכתבו** שם הוסיף לפרש בזה, ז"ל, מפני שהקרן זוית אין בו עומ"ר כזה, דכותל מערב נמשך עד סוף העולם וכן כותל דרום, אלא שאנו רוצים לשום פנינו נגד הזוית ולחשוב עומ"ר מן הצדדין, ולזה אמרינן פרצה בקרן זוית לא עבדי אינשי, ר"ל כל המשך הכותל קובע את הקו שלו ביושר, ואין ענין סתימת פרצה בב' רוחות שהמשכן לרוחות נפרדות ולא זו הפתח בטבעו, עכ"ל.[[6]](#footnote-7)

**ועיי"ש** שצידד לפ"ז, דפרצה בקרן זוית אוסרת מה"ת, אף שדעתו דפרצת י' אינה אוסרת אלא מדרבנן, כיון דאין האיסור בזה מדין פרצה, דזה אינו אלא מדרבנן, אלא משום דאין כאן עומ"ר, וכ"כ החזו"א במכתבו שם דודאי דהאיסור בזה הוא מה"ת, עיי"ש.

י] **ומבו'** עוד בדבריו, דמה"ט ל"ב להא דבפועל אין דרך לעשות פתח באופן זה, אלא אף בגונא דיהא הדרך בפועל לעשות הפתח באופן זה, מ"מ כיון דאי"ז הפתח בטבעו, אין דנים בזה עומ"ר.

**ופשוט** דמה"ט הוא שכתב החזו"א שם דאף אם כל הפרצה במזרח, מ"מ כל שאין כותל דרום מגיע נגד כותל מזרח, שאם יאריך כותל מזרח לדרום לא יפגע בכותל דרומי, מיקרי קרן זוית, וכ"ה מבו' גם בדבריו שם סקי"א ובסימן קי"א סק"ד (ד"ה ואם החריץ קצר), והיינו דאף דכלפי הרשות אין הפרצה בקרן זוית, דכלפי הרשות אין הפרצה אלא ברוח מזרחית, מ"מ ל"מ, כיון דליכא עומ"ר בכה"ג, דכותל מזרח נמשך עד סוף העולם ולי"ב עומ"ר.

יא] **ומצינו** עוד בכ"ד דאזיל החזו"א לטעמי' בזה, חדא, הוא במש"כ בסימן קי"א סק"ד ד"ה ואם החריץ עגול, דבחריץ עגול כל פרצת ד"ט אוסרת דלעולם הוא כפרצה בקרן זוית, וכ"כ החזו"א במכתבו שם ד"ה חומת ירושלים, ז"ל, דכל פרצה בעיגול הוי כפרצה בקרן זוית שאין כאן עומ"ר, שאין מי שיחייב לראות את העומדין כמתעגלין זה כנגד זה וכו', עכ"ל, וזה לטעמי', דאף דברשות המוקפת במחיצה עגולה, הוי הדרך לעשות פתח כן, מ"מ כיון דאי"ז הפתח בטבעו, אין דנים בזה עומ"ר.

**עוד** מצינו בד' החזו"א בסימן ס"ה סקמ"ה ציור כ"ב, שכתב דאף בגונא דהוי כל הפרצה ברוח אחד של הרשות, מ"מ אם אין המחיצות שברוח זו מכונות זו כנגד זו כזה הו"ל כפרצה בקרן זוית, וכ"ה מבו' גם בדבריו בסימן ע"ב סוסק"ג בצורה קכ"ה, (ועיי"ש במה שנסתפק בזה, וצ"ב), ובדבריו בסימן קי"א סק"ד (ד"ה ואם החריץ קצר), וזה לטעמי', דאף דלכאו' בכה"ג הוי זה דרך פתח, דמ"מ כיון דאי"ז הפתח בטבעו אין דנים בזה עומ"ר.[[7]](#footnote-8)

**ה**

יב] **אמנם** הנה מד' הראשונים בסוגיין נראה דהא דפרצה בקרן זוית אוסרת, אי"ז משום דאין דנים עומ"ר בכה"ג דהפרצה בב' רוחות, אלא הוא משום דתורת פרצה עלי', דומיא דפרצה יותר מי', ואין פרצה ניתרת בעומ"ר.

**ויש** ללמוד כן, ממה שדנו הראשונים אם הא דפתחא בקרן זוית לא עבדי אינשי הוא אף כשעשה צוה"פ, ואם יסוד דינא דפתחא בקרן זוית לא עבדי אינשי הוא דאין דנים עומ"ר בכה"ג דהפרצה היא בב' רוחות, הרי לא נלמד מזה כלל דפתח בקרן זוית הוי דרך פרצה, ומהיכ"ת דלא יועיל בזה צוה"פ, והגע עצמך, דאטו ברשות המוקפת במחיצה עגולה (או בפרצה שהיא ברוח אחת של הרשות ואין המחיצות שברוח זו מכוונות זו כנגד זו) יש מקום לדון דלא יועיל צוה"פ, הרי ודאי דכיון דהוי הדרך לעשות הפתח כן, לא חזינן להפתח כפרצה, ומועיל בזה צוה"פ, וא"כ ה"נ בכל פרצה בקרן זוית, מהיכ"ת נימא דחזינן לה כפרצה, ובע"כ מד' הראשונים, דעיקר הא דפרצה בקרן זוית אוסרת, הוא משום דתורת פרצה עלי', וזהו שדנו דלא יועיל בה צוה"פ.

**עוד** יש ללמוד לזה, ממש"כ הרשב"א והריטב"א דבפרצה בקרן זוית ל"מ לחי או קורה דאין לחי וקורה מתירין את הפרצה, וכ"כ הרשב"א והריטב"א לקמן צ"ד א' דמה"ט הוא דחצר שנפרצה בקרן זוית אסורה אף לר' יהודה, ולא אמרינן דמותר הכתלים יהיו כלחיים, משום דפרצה אינה ניתרת בלחי, ולהדיא דהא דפרצה בקרן זוית אוסרת, הוא משום דתורת פרצה עלי'.

**עוד** יש ללמוד לזה, ממש"כ הרשב"א דהא דאין פרצה בקרן זוית אוסרת בפחות מד', הוא משום דבעלמא ל"ה מקום חשוב וכו', והתור"פ כתב דהוא ע"ד דינא דרב אחלאי, ולכאו' טעמים אלו מתישבים רק אם איסורא דפרצה בקרן זוית הוא משום דתורת פרצה עלי'.

יג] **וכ"ה** מבו' בד' הרשב"א בעבוה"ק שער ב' פ"א הכ"ד, ז"ל, נפרץ בקרן זוית וכו' אם היתה הפרצה ד"ט וכו' המבוי אסור, "פרצה היא זו ולא פתח שאין אדם עושה פתח כיו"ב, עכ"ל, ולהדיא דהא דפרצה בקרן זוית אוסרת, הוא משום דאין דרך עשיית פתח כיו"ב, ותורת פרצה עלי'.

**וכ"ה** להדיא בפסקי הריא"ז בפ' כל גגות ה"ב דין י"ב, ז"ל, נפרצה בקרן זוית וכו' ה"ז אסורה, שאין דרך בנ"א לעשות פתח בקרן זוית, "והרי היא כפרצת יותר מעשר", עכ"ל, וכ"ה גם בד' הריטב"א לקמן צ"ד א' דפרצה בקרן זוית הוי כפרצה יותר מי', ואך דהריטב"א שם מדמי לה גם לפרצה במלואו.

**וכ"ה** מבו' ממש"כ התוס' ותוס' הרא"ש לקמן צ"ד ב' דל"מ פי תקרה בקרן זוית, משום דפי תקרה הוא מטעם פתח ופתחא בקרן זוית לא עבדי אינשי, ואם עיקר הא דפתחא בקרן זוית לא עבדי אינשי, הוא דמה"ט אין דנים בכה"ג עומ"ר, אי"ז טעם דלא נימא בזה פי תקרה.[[8]](#footnote-9)

יד] **עוד** יש להעיר בזה, דהנה החזו"א בסימן ע"ב סק"ד כתב בדין פרצה בקרן זוית, דאם עשה מחיצה דעומ"ר באלכסון הפרצה, ה"ה ניתרת בעומ"ר, עיי"ש.

**אמנם** הנה הרשב"א בעבוה"ק שם כתב, ז"ל, וכבר ביארנו שאין הלחי והקורה מתירין את הפרצה, ולא "אפי' עומ"ר על הפרוץ", ואין לו תקנה עד שימעט ויוציאנה מכלל פרצה, עכ"ל, ולהדיא דאף אם איכא עומ"ר באלכסון הפרצה, מ"מ כיון דפרצה היא אינה ניתרת בעומ"ר, וע"כ אין לו תקנה עד שימעטנה מד"ט, וכל שנשתייר בה ד"ט פרוץ, ה"ה אוסרת, אף אם איכא באלכסון עומ"ר.

**והנה** אי נימא דעיקר הא דפרצה בקרן זוית אוסרת, הוא משום דאין דנים עומ"ר בכה"ג, הרי ודאי דאם עשה עומ"ר באלכסון הפרצה, ה"ה ניתרת בעומ"ר, וכמש"כ החזו"א, - וממש"כ הרשב"א דאינה ניתרת בעומ"ר, יש ללמוד דהא דפרצה בקרן זוית אוסרת הוא משום דתורת פרצה עלי', ודמי לאיסורא דפרצה יותר מי', וע"כ אף אינה ניתרת בעומ"ר.[[9]](#footnote-10)

**ו**

טו] **והנה** אמנם בד' החזו"א נראה דהוצרך לפרש כן, משום שנקט מסברא דבפרצה בקרן זוית הדין נותן דלא יועילו המחיצות לגדור את מקום הפרצה בעומ"ר, אם אי"ז צורת הפתח בטבעו, וע"כ הוא שפירש דזהו מה שאמרו דפתחא בקרן זוית לא עבדי אינשי.

**ואמנם** נראה דזה תליא בביאור עיקר מש"כ הראשונים לקמן ח' ב' דבמבוי שצידו אחד ארוך וצידו אחד קצר ל"ה רה"י כנגד הארוך, ול"מ הדופן הקצר לגדור מקום זה בעומ"ר, דהנה בד' החזו"א במכתבו מבו' שפירש בזה, דהוא משום דאי"ז עומ"ר כלל, כיון דהדופן הקצר נמשך עד סוף העולם, וע"כ אין דנים עומ"ר אלא כשיש המשך למחיצה אחר הפרצה, דבכה"ג יש לנו לדון על כל המחיצה יחד, והויא עומ"ר על הפרצה שבתוכה.

**ובד'** החזו"א בסימן ס"ח סקי"ז מבו', דהא דפרצה בקצה רוח מזרחית נידונת בעומ"ר, אף דהמחיצה שברוח מזרחית אינה נמשכת אחר הפרצה, אלא דיש בקצה הפרצה להמחיצה של רוח צפונית או דרומית, הוא משום דניכר גמר דופן מזרח אצל דופן דרום וצפון,[[10]](#footnote-11) - וזה לטעמי' דעיקר הא דאין דנים עומ"ר כשאין המחיצה נמשכת אחר הפרצה, הוא משום דאי"ז עומ"ר כלל, כיון דה"ז נמשך עד סוף העולם, וע"כ בגונא דיש בהמשך הפרצה להדופן של רוח אחרת, וניכר גמר הדופן דרוח זו, שפיר היא נידונת בעומ"ר.

טז] **אך** לכאו' יש מקום לפרש בזה בע"א, דאין הגריעותא משום המחיצה עצמה, דהיא נמשכת עד סוף העולם וליכא עומ"ר כלל, אלא הגריעותא הוא משום הרשות, דכל דאין המחיצה נמשכת אחר הפרצה, אין המקום שכנגד הפרצה מכלל הרשות הגדורה במחיצה זו, והיינו דדינא דעומ"ר הוא דסגי במה דאיכא מחיצה ברוח זו כנגד רוב הרשות, וכ"ז הוא בדהוי זה רשות אחת דיש מחיצה כנגד רובה, אך כל דאין המחיצה נמשכת, לא חזינן להמקום שכנגד הפרצה מכלל הרשות הגדורה במחיצה זו, ונמצא דמקום זה אין לו מחיצה כלל ברוח זו.

יז] **ונפ"מ** בזה, הוא במה שנקט החזו"א בריש סימן ע"ב, דאף אם כל הפרצה במזרח, מ"מ כל שאין כותל דרום מגיע נגד כותל מזרח, שאם יאריך כותל מזרח לדרום לא יפגע בכותל דרומי, מיקרי קרן זוית, ונת' לעיל סק"י דהיינו משום דאף בכה"ג ליכא עומ"ר, כיון דכותל מזרח נמשך עד סוף העולם.

**ונראה** דכ"ז הוא לטעמי', דהא דאין דנים עומ"ר כשאין המחיצה נמשכת אחר הפרצה, הוא משום דאי"ז עומ"ר כלל, משום דהמחיצה נמשכת עד סוף העולם וליכא סיום להמחיצה, וע"כ ה"נ בכה"ג דאין כותל דרום מגיע נגד כותל מזרח, אין כותל מזרח נידון בעומ"ר, - אך אי נימא דהא דאין דנים עומ"ר כשאין המחיצה נמשכת אחר הפרצה, הוא משום דהמקום שכנגד הפרצה אינו מכלל הרשות הגדורה במחיצה זו, יש מקום לומר דאף אם אין כותל דרום מגיע נגד כותל מזרח, מ"מ שפיר מועילין הכתלים שברוח דרום וצפון לקבוע את צורת הרשות, ותו יש לנו לדון את הכותל המזרחי בעומ"ר.

**והנה** אמנם יש לפקפק בזה, די"ל דב' מחיצות אינם מועילין כלל לקבוע את צורת הרשות, וע"כ בכה"ג לא יהא הכותל המזרחי נידון בעומ"ר, - אך נראה דמ"מ בגונא דבג' הרוחות יש לרשות מחיצות גמורות, שפיר נידון הכותל שברוח המזרחית בעומ"ר, והיינו דכיון דג' מחיצות דאורייתא, ומועילין ג' המחיצות לגדור את רשות זו, ודאי דנקבע עי"ז דרוח מזרחית שכנגד הרשות היא הפתח של רשות זו, וכל שהעמיד מחיצה על רובה, ה"ה מועלת להתיר בעומ"ר, וזה למש"נ במק"א דאף מדרבנן סגי בג' מחיצות, ואלא דבעינן תיקון לפתחי המבוי.[[11]](#footnote-12)

**ז**

יח] **ולפ"ז** נראה, דמה"ט הוא דפרצה בקרן זוית ניתרת בעומ"ר כפי האלכסון, ואינה אסורה אלא מכח דתורת פירצה עלי', והיינו משום דמכח המחיצות שברוח מזרח וצפון נקבע צורת הרשות דהיא באכלסון, וע"כ שפיר מתירין מחיצות אלו בעומ"ר.

**ונפ"מ** רבתא בזה הוא, דכל הא דשרינן בכה"ג, הוא רק בגונא דהמחיצה שברוח מזרח הויא עומ"ר על רוח מזרח והמחיצה שברוח צפון הויא עומ"ר על רוח צפון, אך בגונא דאחת מן המחיצות אינה עומ"ר, ל"מ מידי, - והיינו דאמנם אי נימא דהא דדנים עומ"ר בכה"ג הוא משום דחשבינן להמחיצות שברוח מזרח וצפון כמחיצה אחת, שפיר י"ל דל"ב שיהא בכל אחת מהן עומ"ר, וכן משמע קצת בל' החזו"א בסימן ע"ב סק"א דאלמלי הא דפתחא בקרן זוית לא עבדי אינשי, היתה הפרצה ניתרת בכותל מזרחי וצפוני יחד שהם עומ"ר, ול"ה בעינן שכל אחת מהן תהא עומ"ר, אך למש"נ דהא דדנים עומ"ר בכה"ג הוא משום דצורת הרשות היא באלכסון, ודאי דבעינן שיהא עומ"ר ברוח מזרח ויהא עומ"ר ברוח צפון.[[12]](#footnote-13)

יט] **ובזה** מתפרש גם מש"כ הרשב"א בדין פרצת חצר בקרן זוית מג' עד ד' דניתרת בב' לחיים, ולא תיקשי מזה על מש"כ האחרונים בדין מבוי שצידו אחד ארוך וצידו אחד קצר, דאף ב' לחיים אינם מתירין באלכסון, - והיינו משום דכל הא דלחי אינו מתיר באלכסון, הוא היכא שצורת הרשות היא ביושר, דאף גדירת הלחי הויא ביושר, ואינו גודר באלכסון, אך הכא דצורת הרשות היא באלכסון, דמה"ט היא ניתרת בעומ"ר, וכל האיסור הוא משום דפתחא בקרן זוית לא עבדי אינשי, שפיר מתירין הלחיים באלכסון.

**ח**

כ] **והנה** לפמש"נ דהא דפרצה בקרן זוית אוסרת הוא משום דתורת פרצה עלי', בפשוטו הי' נראה דהא דכשהיא פחותה מד"ט אינה אוסרת, הוא משום דכל שאין בה ד' לא חשבינן לה כפרצה כלל.

**אמנם** הנה הרשב"א כתב בטעם הא דאינה אוסרת בפחות מד', ז"ל, כיון דבעלמא ל"ה מקום חשוב בפחות מד', לא החמירו עליו כ"כ להצריכו צוה"פ, "כיון דאיכא קורת מבוי מעליא", עכ"ל, ומבו' בדבריו דהא דאינה אוסרת בפחות מד', אי"ז משום דאינה פרצה כלל וא"צ תיקון, אלא הוא משום דאיכא קורת מבוי מעליא והיא מועלת להתיר לפרצה זו.

כא] **וביאור** הדברים הוא, דהנה הרשב"א בקושייתו שם כתב, ז"ל, כיון דס"ל דפתחא בקרן זוית לא עבדי אינשי, א"כ פרצה היא, ואפי' ג' דנפקא לי' מתורת לבוד לא תתיר, "דאין קורה מתרת את הפרצה", עכ"ל, וצ"ב שהרי לא איירי כשהניח קורה במקום הפרצה, ומ"ט בעינן בזה להא דאין קורה מתרת את הפרצה.

**ומבו'** מד' הרשב"א, כמש"נ בסימן י"ג ענף ט' מד' הראשונים בכ"ד, דדינא הוא דהקורה שבראש המבוי מתרת לכל הפתחים, ואשר ע"כ הי' מקום לומר דה"נ אף דפרצה בקרן זוית הויא פרצה ואינה ניתרת בהעומ"ר, מ"מ תועיל הקורה שבראש המבוי להתירה, וע"ז הוא שכתב הרשב"א דהדין נותן דלא תועיל הקורה שבראש המבוי להתירה, דאין קורה מתרת את הפרצה.

**ולפ"ז** נראה דזהו מש"כ הרשב"א דבפרצה פחות מד' דל"ה מקום חשוב, לא החמירו עליו כ"כ, כיון דאיכא קורת מבוי מעליא, והיינו דבכה"ג הקילו חכמים שתועיל קורת המבוי להתיר לפרצה זו.

כב] **ולפ"ז** נראה דמה"ט הוא דבחצר אוסרת פרצה בקרן זוית אף כשהיא פחותה מד', דהרי הא דפרצה זו אינה אוסרת במבוי, הוא משום דקורת המבוי מתרת לכל הפתחים, וי"ל דהך דינא דהתיקון שבראשו מהני להתיר לכל הפתחים, הוא רק במבוי דסגי לי' בהיכר, וע"כ כל שעשו תיקון בראשו מהני זה להתיר לכל הפתחים, דמה דאיכא תיקון לפתח העיקרי, הוי זה כהיכר לכל הפתחים, אך בחצר שאינה ניתרת אלא ע"י מחיצה, ל"מ התיקון שבראשה להתיר לכל הפתחים, והא דכל הפתחים מותרין, הוא משום דאיכא עומ"ר, ובחצר לכו"ע מהני עומ"ר, וע"כ אוסרת בה פרצה בקרן זוית אף כשאין בה ד'.[[13]](#footnote-14)

**ובזה** מתפרש היטב טעם הא דפרצה מג' עד ד' ניתרת בב' לחיים, ופרצה ד' אינה ניתרת בכך, והיינו משום דכ"ה דבמבוי אם הפרצה פחותה מד' מהני קורת המבוי להתירה ואם הפרצה ד' ל"מ קורת המבוי להתירה, ה"נ הוא בחצר, דאם הפרצה פחותה מד', ה"ה ניתרת בב' לחיים, דכיון דל"ה מקום חשוב כ"כ, הקילו דיועיל בזה התיקון להתירו, ואם הויא הפרצה ד', אינה ניתרת בב' לחיים.

כג] **ויש** להוסיף בזה, דהנה הרשב"א בעבוה"ק שער ב' פ"א הכ"ד כתב, ז"ל, נפרץ בקרן זוית וכו', אם היתה הפרצה ד' טפחים "אע"פ שהקורה מונחת במקום אחר במבוי" המבוי אסור, פרצה היא זו ולא פתח וכו', עכ"ל, וצ"ב מש"כ אע"פ שהקורה מונחת במקום אחר במבוי, ומה רבותא היא.

ונראה פשוט, דהרשב"א לטעמי' אזיל דס"ל דקורת המבוי מתרת לכל הפתחים, ומכח זה הוא דשרינן בנפרץ בקרן זוית פחות מד', ואשר זהו מש"כ הרשב"א דכל שנפרץ בקרן זוית פרצה ד', ל"מ אף דאיכא קורה במבוי, ול"מ הקורה שבראש המבוי להתיר לפרצה זו.

**ט**

כד] **והנה** אמנם בעיקר ד' הרשב"א צ"ב, דכיון דהקילו חכמים בפרצה פחותה מד' שתהא ניתרת ע"י תיקוני חצר, וע"כ היא ניתרת בב' לחיים, א"כ מ"ט היא צריכה ב' לחיים, ואינה ניתרת ע"י העומ"ר שבצידה, הרי עומ"ר מהני לדין תיקון חצר.[[14]](#footnote-15)

**עוד** צ"ע בזה, דהנה הרשב"א והריטב"א לקמן צ"ד א' כתבו בדין חצר שנפרצה בקרן זוית, דלדעת ר' יהודה דמבוי וחצר ניתרין בב' מחיצות וב' לחיים, הדין נותן דה"נ כשנפרצה החצר בקרן זוית תהא ניתרת, דלא גריעי מותר הכתלים מלחיים, וכל הא דאינה ניתרת בכך, הוא משום דאין לחי וקורה מתירין את הפרצה, עיי"ש, - ולפ"ז תיקשי, דאף אי נימא דפרצה פחותה מד' אינה ניתרת אלא בב' לחיים, מ"מ מ"ט הוא צריך לעשות ב' לחיים, הרי לא גריעי מותר הכתלים מלחיים.[[15]](#footnote-16)

כה] **ונראה** די"ל בזה, דהנה בעיקר מש"כ הראשונים דהא דל"מ לחי וקורה לפרצה בקרן זוית הוא משום דאין לחי וקורה מתירין את הפרצה, צ"ב דמ"ט הוצרכו לזה, הרי בלא"ה ל"מ להו לחי וקורה, משום דהויא הפרצה מב' רוחות, ול"מ לחי וקורה אלא ברוח רביעית, דבשאר רוחות בעינן ג' מחיצות שלימות, ורחוק לומר דעיקר דינא דפרצה בקרן זוית הוא מדין תיקוני מבואות, וע"כ שפיר הי' מקום שיועיל לזה לחי וקורה אף בשאר רוחות.

**ולכאו'** צ"ל בזה, דהוא ע"ד מה שאמרו לקמן ח' ב' במבוי שצידו אחד ארוך וצידו אחד קצר, דאף למ"ד דקורה משום היכר, הי' בדין שיהא נותן את הקורה באלכסון, וכל הא דל"מ הוא משום דבאלכסון ל"ה היכר, והרי דאף דל"מ קורה אלא מרוח רביעית, מ"מ בכה"ג הקילו חכמים לחשוב להאלכסון כרוח רביעית, ושפיר מהני ליתן שם קורה, ובפשוטו הוא משום דלגבי עיקר המבוי הו"ל רוח רביעית, וע"כ אף כלפי המקום שכנגד הארוך, הקילו חכמים לחשוב להאלכסון כרוח רביעית, והכא נמי הוי כצידו אחד ארוך וצידו אחד קצר, והקילו חכמים לחשוב להאלכסון כרוח רביעית, וע"כ כל הא דל"מ בזה לחי וקורה, הוא משום דאין לחי וקורה מתירין את הפרצה.

כו] **ולפ"ז** י"ל, דמה"ט הוא דאף שהקילו חכמים בפרצת חצר בקרן זוית פחותה מד' דהיא ניתרת בתיקוני חצר, מ"מ אינה ניתרת ע"י העומ"ר שבצידה, שהרי עיקר הא דהיא ניתרת בתיקוני חצר, הוא מכח דחשבינן להאלכסון כרוח רביעית, וממילא דהעומ"ר שברוח שלישית ל"מ כלל להתיר לפרצה זו, - שהרי בתורת רוח שלישית אין לפרצה זו היתר בתיקוני חצר, וכל הא דיש לה היתר הוא בתורת רוח רביעית, והעומ"ר שברוח שלישית ל"מ לזה כלל, וגם העומ"ר שברוח רביעית ל"מ בפנ"ע להתיר לפרצה זו, כיון דבאמת פרצה זו היא מב' רוחות, והעומ"ר שברוח רביעית אינו גודר אותה בפנ"ע.

**ומה"ט** נמי אינה ניתרת אלא כשעשה ב' לחיים באלכסון, ואין דנים את מותר הכתלים כלחיים, כיון דכל הא דהיא ניתרת בב' לחיים, הוא משום דחשבינן לה כרוח רביעית, וע"כ צריך לעשות ב' לחיים לרוח זו עצמה, ול"מ הכותל שברוח שלישית ליחשב כלחי על רוח זו, וגם הכותל שברוח רביעית ל"מ בפנ"ע להתיר לפרצה זו מדין לחי, כיון דבאמת פרצה זו היא מב' רוחות, והלחי שברוח רביעית בפנ"ע אינו גודר אותה, וכנ"ל.[[16]](#footnote-17)

1. ובפשוטו הי' נראה דהוא משום דדינא דרב אחלאי הוא רק בפתח שברוח רביעית, אך ברוח שלישית, ודאי דאף אם הוי הפתח פחות מד', ה"ה צריך תיקון, וע"כ בפרצה בקרן זוית שהיא אוכלת ב' רוחות ל"ש דינא דרב אחלאי כלל, - אך הנה נת' להלן סקכ"ה ללמוד מד' הרשב"א, דבפרצה בקרן זוית הקילו חכמים לחשוב דהפרצה היא ברוח רביעית, וזהו מה שהוצרך הרשב"א לפרש דהא דל"מ בה לחי וקורה הוא משום דאין לחי וקורה מתירין את הפרצה, ומה"ט כל שאין בה ד' ה"ה מותרת מכח התיקון שבראש המבוי, עיי"ש, ולפ"ז לא א"ש. [↑](#footnote-ref-2)
2. אך הנה בס' הבתים שערי איסור הוצאה שער י"א כתב, ז"ל, ואם נפרץ מראשו בקרן זוית מקום שאינו ראוי לפתח, יראה לי שדעת הר"ם בזה כיון שאוסר מג' ומעלה צריך לחי, "והואיל וצריך לחי נאסר בג' במקום שאינו נחשב לפתח", ודעת האומר עד ד' כדעת האומר שמבוי פחות מד' א"צ כלום, עכ"ל, ומבו' להדיא בדבריו, דהא דפרצה אוסרת ברוח רביעית, הוא מכח הא שהצריכו חכמים תיקון ברוח רביעית, וכל דפרצה היא ל"מ בה התיקון, וזהו שכתב דכל הא דפרצה בקרן זוית אינה אוסרת בפחות מד', הוא רק למ"ד דמבוי שפתחו פחות מד' א"צ כלום, אך למ"ד דהוא צריך לחי, הרי דאף פרצה פחות מד' אוסרת בקרן זוית, כיון דפרצה היא ול"מ בה תיקון הלחי. [↑](#footnote-ref-3)
3. ואמנם הנה נת' לעיל סוסק"ב בהערה מד' ספר הבתים, דלדעת הסוברים דלא קי"ל כרב אחלאי, אוסרת פרצה בקרן זוית אף בפחות מד', - אך אין נראה כן מד' הרשב"א שכתב בשער ב' פ"א הכ"ד דפרצת מבוי בקרן זוית אינה אוסרת בפחות מד', ולא כתב דלדעת הסוברים דלא קי"ל כרב אחלאי, ה"ה אוסרת אף בפחות מד'. [↑](#footnote-ref-4)
4. ועוד, דכיון דלדעה זו דלא קי"ל כרב אחלאי, בע"כ דהא דפרצה פחות מד' בקרן זוית מותרת, אי"ז משום הא דרב אחלאי, אלא טעם אחר יש בזה, מ"ט פשיטא לי' להרשב"א דאם קי"ל כרב אחלאי, הוי טעם ההיתר בפרצה פחות מד' בקרן זוית משום דינא דרב אחלאי. [↑](#footnote-ref-5)
5. ועד"ז מבו' בסוגיית הגמ' לקמן ט"ז ב', דאף אם מהני עומ"ר בערב, מ"מ אם העמיד מחיצה בו' טפחים התחתונים, ודאי דל"מ מידי. [↑](#footnote-ref-6)
6. וצ"ל לפ"ז דהא דאין הפרצה אוסרת כשהיא פחות מד', הוא משום דכל דאין ד"ט בין ב' המחיצות, חזינן להו כהמשך אחד, ודנים את הפרצה בעומ"ר, וצ"ע. [↑](#footnote-ref-7)
7. אך צ"ע היאך זה מתישב עם מש"כ החזו"א בסימן ע"ב סק"י בתו"ד, דכל דהפתח רחב יותר מכל רחב המוקף לא שייך פתחא בקרן זוית, דהתם אין דרך לעשות מקצת בכותל זה ומקצת בכותל זה אלא סותמין כותל אחד כלו ופותחין כל הפתח בכותל השני, והלכך נראה כפרצה, אבל כשפתוח כל הרוח נראה שפיר כפתח רחב, עכ"ד, ובדבריו שם סוסק"ג נקט דבכה"ג ה"ז נידון אף בעומ"ר, עיי"ש, ולכאו' זה ניחא רק אם יסוד דינא דפרצה בקרן זוית, הוא דכיון דאין הדרך לעשות הפתח כן הו"ל כפרצה, אך אם יסוד דינא דפרצה בקרן זוית הוא, דכיון דאי"ז הפתח בטבעו אין דנים אותו בעומ"ר, לא הי' לנו לחלק בזה, וצ"ע. [↑](#footnote-ref-8)
8. וכ"ה מבו' גם ממש"כ הרשב"א ותוס' הרא"ש לקמן ע"ח ב' לפרש דב' גזוזטראות המשוכות זו מכנגד זו, ונתן נסר מזו לצד קרן זוית של זו ושל זו, אין מערבין יחד, כיון דהו"ל פתחא בקרן זוית ופתחא בקרן זוית לא עבדי אינשי, עיי"ש, והרי דהא דפתחא בקרן זוית לא עבדי אינשי היינו דאין דרך פתח בכך כלל, וזהו שדנו דאף ל"מ פתח זה לערב ב' הגזוזטראות יחד. [↑](#footnote-ref-9)
9. והנה אמנם אם עשה מחיצה באלכסון על כל הרוח ונפרצה, ודאי דאין פרצה זו אוסרת, דאי"ז פרצה בקרן זוית כלל, ושאני הכא דלפי צורת עיקר מחיצות הרשות הוי זה פרצה בקרן זוית, וע"כ אף אם עשה לה עומ"ר ל"מ, וצ"ע בגדרי הדברים אימתי מהני המחיצה שעשה באלכסון דמכח זה חשבינן דאין הפרצה כלל בקרן זוית. [↑](#footnote-ref-10)
10. ועיי"ש מש"כ לדון בדין עומ"ר בערב, דאין דנים עומ"ר אלא בצירוף דופן ודופן, ולא בצירוף דופן לתקרה, שאין התקרה ניכרת כסוף הדפנות. [↑](#footnote-ref-11)
11. ומצינו כן בדין לחי, דאף דמבו' בד' הראשונים לקמן ח' ב' דב' מחיצות כמין גם ולחי ל"ה רה"י מה"ת, וכמו שהוכיח החזו"א בסימן ע"ב סק"י, מ"מ מבו' בד' הראשונים לקמן דלחי שהעמידו מחוץ למבוי מועיל להתיר, אף שאין דופן כנגדו, ועי' חזו"א סימן ס"ז סקי"ז אות ג', והרי דכל דאיכא מחיצות הקובעות את צורת הרשות, שפיר מהני הלחי אף שאין דופן כנגדו, וי"ל דה"נ בעומ"ר דכוותה. [↑](#footnote-ref-12)
12. ויש להוסיף, דהנה בפשוטו דינא דעומ"ר הוא בגדירת הרוח, דסגי בגדירת רוב הרוח, וע"כ בפרצה בקרן זוית, דבעיא גדירה מרוח מזרח ומרוח צפון, הרי דלגדירת רוח מזרח בעינן שיהא עומ"ר במחיצה שברוח מזרח, ולגדירת רוח צפון בעינן שיהא עומ"ר במחיצה שברוח צפון, - אך אי נימא דהא דפרצה בקרן זוית נידונת בעומ"ר, הוא משום דחשבינן להמחיצות שברוח מזרח וצפון כמחיצה אחת, בע"כ דנתחדש בזה דאיכא דין דעומ"ר במחיצה, דמחיצה אחת שהיא עומ"ר ה"ה מועלת לגדור, אף דהוי זה בב' רוחות, וכמש"כ כן בספר לב יצחק, וזה צ"ע. [↑](#footnote-ref-13)
13. ולפ"ז נמצא, דאף דמבוי אינו נאסר בפרצה בקרן זוית פחות מד', כ"ז הוא כשעשו קורה לפתחו, אך בגונא דליכא קורה לפתחו אלא שהוא פתוח לרשות המותרת וא"צ תיקון, תאסור פרצה בקרן זוית אף בפחות מד', כיון דליכא תיקון בראש המבוי שיועיל לתקן לפרצה זו, וצ"ע. [↑](#footnote-ref-14)
14. ובפשוטו י"ל בזה, דהוא משום דחלוק הא דעומ"ר ל"מ להתיר לפרצה, מהא דלחי וקורה אינם מועילין להתיר לפרצה, דהא דעומ"ר ל"מ להתיר לפרצה, הוא משום דאין העומ"ר כלל מתייחס למקום הפרוץ, והא דלחי וקורה אינם מועילין להתיר לפרצה, הוא משום דפרצה חמירא ולא סגי לה בלחי וקורה, - ואשר ע"כ אף שהקילו חכמים בפרצה בקרן זוית פחות מד' שתועיל קורת המבוי להתירה, ולא נימא דאין לחי וקורה מתירין את הפרצה, מ"מ א"א להתירה בעומ"ר, דעומ"ר אינו מתייחס כלל לפרצה.

    אך הנה ל' הרשב"א בעבוה"ק שער ב' פ"א הכ"ד בדין פרצה בקרן זוית, שאין הלחי וקורה מתירין את הפרצה ולא אפי' עומ"ר על הפרוץ, והרי דהוא רבותא טפי דל"מ עומ"ר לפרצה זו, מהא דל"מ לחי וקורה לפרצה זו, ואמנם ד' הרשב"א שם קיימי בדאיכא עומ"ר במקום הפרצה עצמה, אך אי נימא כנ"ל דחלוק הא דעומ"ר ל"מ להתיר לפרצה מהא דלחי וקורה ל"מ לפרצה, הרי דגם בדאיכא עומ"ר במקום הפרצה עצמה, הדין נותן דאין העומ"ר מתייחס כלל לפרצה, וצ"ע. [↑](#footnote-ref-15)
15. ובפשוטו י"ל בזה, דכל מש"כ הראשונים שם דמותר הכתלים חשיבי כלחיים, הוא רק לדעת ר' יהודה דב' מחיצות דאורייתא, ומהני ב' המחיצות לקבוע את צורת הרשות שהיא בכל המרובע, וע"כ תו מועיל הלחי שבכל רוח להתיר לכל רוח זו, וזה ע"ד מש"נ לעיל סקי"ז ובהערה שם, עיי"ש, אך לרבנן דג' מחיצות דאורייתא, ולא סגי בב' מחיצות כמין גם לקבוע את צורת הרשות, וא"א שיתיר הלחי שבכל רוח להתיר לכל רוח זו, ולא באנו אלא להתיר באלכסון, הרי דכלפי האלכסון ל"ה מותר הכתלים כלחיים, וע"כ צריך שיעשה במקום האלכסון לחיים, ומה"ט לא הקשו הראשונים שם דיועיל מותר הכתלים כלחיים, אלא לדעת ר' יהודה, אך לדעת רבנן ניחא להו, אף דבדבריהם בסוגיין מבו' דגם לרבנן כל הא דל"מ לחי וקורה לפרצה בקרן זוית, הוא משום דאין לחי וקורה מתירין את הפרצה, והיינו משום דלרבנן דג' מחיצות דאורייתא ולא מצינו להתיר אלא את האלכסון, הרי דכלפי זה ל"ה מותר הכתלים כלחיים. [↑](#footnote-ref-16)
16. ומש"כ הראשונים לקמן דלדעת ר' יהודה הדין נותן דפרצה בקרן זוית תהא ניתרת דלא גריעי מותר הכתלים מלחיים, היינו משום דלר' יהודה דסגי בב' מחיצות וב' לחיים, ל"ב לחשוב את האלכסון כרוח בפנ"ע, וע"כ שפיר מהני מותר הכתלים שברוח שלישית ורביעית כלחיים, ובזה מתפרש טעם הא דלא הקשו הראשונים דיועיל מותר הכתלים כלחיים, אלא לדעת ר' יהודה, אך לדעת רבנן ניחא להו, ועי' לעיל סוסקכ"ד בהערה שנת' טעם אחר בזה. [↑](#footnote-ref-17)