קעז היתר עיסקא
קטגוריות: שו_ע / יורה דעה / הלכות רבית - הרב יהושע ננקנסקי

**קעז היתר עיסקא**

★סי' קעז עסק בעיסקא, שנתן כסף עבור השקעה בעסק ורוצה גם לקבל רווחים.

האחרונים דנו בנותן כסף להרויח ע"ס **היתר** עיסקא, דהיינו חיפשו פתרון לכאלו שרוצים להלוות כסף ולקבל רווחים, ונאסר מצד ריבית, ע"ז נעשה היתר עיסקא **שמגדיר** את מעמדו של הכסף שהנותן נתן לא בתור הלוואה, אלא כעיסקא, שחציו הלוואה וחציו פקדון, ובחצי הפקדון מגיע לנותן את כל הרווח ואת כל ההפסד, ובחצי ההלוואה הרווח וההפסדים למקבל.

ובכדי שהנותן יהיה בטוח בחצי פקדון ולא יוכל לטעון לו נאסר או נפסל, מצאו פתרון שמקבל העיסקא מקבל על עצמו [מתחייב] שלא נאמן לומר נפסד אלא צריך לברר בעדים כשרים.

ויכול להגביל עדים מסוימים "כרב וש"ץ". וכתב הט"ז [סי' קסז] דבעינן עדים כאלו שיש להם קצת ידיעה בעניני עסק.

וא"כ נמצא שהנותן בטוח בד"כ בקרן.

וכלפי הרווחים שיהיה בטוח ולא יוכל לטעון לא הרווחתי, מתחייב המקבל שלא יהיה נאמן לומר כמה הרוויח או הפסיד רק **בשבועה חמורה** [ט"ז וש"ך קסז].

ואם לא ירצה להשבע יתן סכום קצוב של רווח שמשערים כמה אמורים להרוויח בד"כ, והגדרת התוספת היא לא ריבית אלא עבור **פטור השבועה** [חכמ"א קמב-ו].

ואחרי שמשלם סכום קבוע על הפטור שבועה, יקבל המתעסק את כל הרווח גם אם באמת הרוויח יותר ממה ששיערו [אבל אם התחייב לו סכום שרירותי לא כפי שמשערים שיכול להרוויח, א"כ התוספת לא מתפרשת עבור רווחים אלא כריבית. תמיד התוספת היא תשלום עבור הרווחים שמשערים שזה מה שהרוויח ולא רוצה להשבע.

והאחרונים האריכו בזה.

**עי' קונטרס הריבית מבעל הסמ"ע** [הודפס בשו"ע מהדורת מכון ירושלים, וכן בחכמ"א כלל קמג].

**ובלבוש** [קסז].

**ובחכמ"א** [קמב-ו].

**ובנחלת שבעה** [סי' מ].

★ובאם סכום הפטור שבועה מתרבה לפי הזמן, הט"ז [קעז כא] אסר, וכן הגר"ז [מא].

והש"ך בנקה"כ התיר.

ובחכמ"א [קמג בנוסחאות היתר עיסקא] עשה את הנתינה לכמה הלוואות, דמתחילה נתן מאה לחודש, וסכום התפשרות כך וכך, ובחודש שני נתן לו את הקרן + סכום ההתפשרות, דהיינו למשל 110, ובזה סכום ההתפשרות יהיה יותר גבוה.

ויש עוד פתרון היתר עיסקא **שכולו פקדון** שהגדרת הכסף שנשאר בבעלות הנותן והרווח וההפסדים כולו של הנותן והמתעסק הוא פועל שמגיע לו שכר, ושכרו הוא חצי מהרווח, רק מתנים שלא יהיה נאמן לומר כמה הרוויח או שלא הרוויח רק **בשבועה חמורה**, ואם אינו רוצה להשבע יתן סכום קבוע עבור פטור השבועה, וכנ"ל.

ובדרך א' [מחצה פקדון ומחצה הלוואה] יש נקודות שצריך לפתור.

1. שכר טירחת המתעסק, ובדרך ב' שכולו פקדון לא אכפ"ל שלא מקבל שכר כי אין כאן הלוואה.
2. מתרבה. לט"ז נאסר. ובדרך כולו פקדון לא אכפ"ל כנ"ל.
3. כשלווה לא עבור עסק אלא למחיה וכדו' היתר עיסקא של מחצה פקדון צריך פתרון, וכל ההיתר עיסקא שמגדירים את התוספת עבור הרווחים שמגיעים לנותן, ולכן אין כאן ריבית, אלא תשלום רווח, אבל כשלא עשה עסקים על מה משלם ריבית, ולזה יש פתרון שהמקבל מקנה לו את עסקיו האחרים שיש לו כנגד הסכום שנתן לו, וממילא התוספת היא עבור הרווח בעסק השני. ובכולו פקדון אין את החששות הנ"ל.

רצו"ב נוסחאות של היתר עיסקא שהועתקו מהספר תורת ריבית.