חבורה יומא פד ב
קטגוריות: ש_ס / יב שבת / רפואה ופיקוח נפש / פיקוח נפש ורפואה - הרב משה יפהן

חבורה יומא פד:

ת"ר מפקחין פיקוח נפש בשבת והזריז הרי זה משובח, ואין צריך ליטול רשות מבית דין על הדין של הזריז הרי זה משובח, לכאורה פשיטא דהרי זריזות היא מעלה בכל המצוות, ולשון השו"ע הזריז בחילול הרי זה משובח, והיינו דהוא לא מתמהה במקום ספק והסתפקות אלא זה עצמו כשיש לו ספק אז זה עצמו הותר דהרי מחלל שבת אפילו על צד רחוק, וכן מבואר באג"מ וזה הביאור שאין צריך ליטול רשות מבית דין לדעת אם זה ספק פיקוח נפש אלא כל שיש לו צד שזה בכלל ספק פיקוח נפש הרי הוא חייב לחלל. ועיין לשון הירושלמי

לגבי הדין של כוונה הכרעת הגמ' במנחות כרבה דאזלינן בתר מעשיו ולא בתר מחשבתו אמנם זה כלפי חיובא דהיינו דאם צד את התינוק אפילו דכוונתו היתה לדגים וצד גם דגים הוא פטור, וחיובא ליכא, והנה זה כלפי חיוב ויל"ע אם הראב"ד בא להשיג על זה לענין חיובא דהיינו דלפי הראב"ד להלכה אזלינן בתר מחשבתו, והנה עדיין יש לעיין מה הדין באופן שלא צד את התינוק ונתכוון לשניהם האם חיב או פטור דאם נתכוון לתינוק וצד דגים פטור ולכאורה שורש השאלה היא בוודאי ביסוד איך דנים את המעשה האם דנים את המעשה כפעולה של פיקוח נפש, או לא. והנה באופן שנתכוון לשניהם כיון שסיבת עשייתו את המעשה היא גם בשביל התינוק אז זה מוגדר פיקוח נפש או כיוון שכוונתו גם לדגים אז זה תלוי בתוצאה דתלוי מה יהיה התוצאה ולפי זה יוגדר המעשה. וברשב"א שהביא את הירושלמי משמע דלא משום לתא דפיקוח נפש אלא כל שעיקר עשייתו משום דבר אחר גם שכוונתו לדבר נוסף אין זה קובע את שם המלאכה וממילא המעשה נחשב כפיקוח נפש דצידת הדגים היא טפילה ובר"ן כתוב דבר חידוש דבעצם מעיקר הדין זה אסור וחז"ל התירו לו רק כדי שלא יעבור על הפיקוח נפש אם לא נתיר לו גם בשביל ציד הדגים.