י (ג) - בהא דמכשרין כשחבטן לדעת קמאי דהסכ_פ מבטל להסכ_כ שכנגדו, ובהא דל_מ חבטן באילן שצממ_ח
קטגוריות: ש_ס / יח סוכה / סוכה פ_ק - הרב רפאל בהגר_מ שמואלביץ / שיעורים

יום ועש"ק מסעי כ"ז תמוז תשע"ד

**א**

א] סוכה ד"ט:, העושה סוכתו תחת האילן כאילו עשאה בתוך הבית וכו', אמר רבא לא שנו אלא באילן שצממ"ח, אבל חממ"צ כשרה וכו', וכי חממ"צ מאי הוי הא קא מצטרף סכך פסול בהדי סכך כשר.

והנה דעת רש"י ותוס' בסוגיין דפסולא דמצטרף סכ"פ בהדי סכך כשר, הוא רק כשהסכך הכשר הוי חממ"צ, אך כל שהסכך הכשר הוי צממ"ח, אינו נפסל משום הסכך הפסול, אך דעת הראבי"ה בסימן תרי"ג והראב"ד בכתוב שם לעיל ד"ד. והרמב"ן ועוד מקמאי, דהא דפריך דמצטרף סכ"פ בהדי סכך כשר, הוא אף בגונא שהסכך הכשר צממ"ח, והא דחשיב דמצטרף סכ"פ בהדי סכך כשר, הוא משום דהסכך הפסול מבטל להסכך הכשר שכנגדו, ונמצא דביסוד הדברים מודו דדינא דמצטרף סכ"פ הוא רק כשהסכך הפסול משלים לצממ"ח, ואך דס"ל דהסכך הכשר שכנגד הסכך הפסול אין לו הכשר, ונמצא דהסכך הפסול משלים לצממ"ח.[[1]](#footnote-2)

והמהרש"א לקמן ד"י. הביא בשם אחיו להק' על דעת ראבי"ה ודעימי', דאם דינא הוא דסכך פסול פוסל את הסכך הכשר שכנגדו, א"כ מה בעינן לפסולא דסוכה תחת האילן, תיפו"ל דהסכך הכשר שכנגד האילן פסול, ומצטרף סכ"פ בהדי סכך כשר, ועיי"ש שכתב לישב דאה"נ ל"ב להך פסולא, אלא דכיון דמקרא דבסוכות תשבו יש למעט גם לסוכה תחת האילן, נקטו לה בברייתא אגב סוכה תחת סוכה, וכעי"ז כתב הב"ח בסימן תרכ"ו בשם הרא"ם, ועי' בבעה"ע הל' סוכה פג: שכמדומה שהק' כן, עיי"ש.[[2]](#footnote-3)

ב] ואמנם נראה דקו' זו תליא בפלוגתא, ובהקדם, דהנה הרמב"ן בסוגיין כתב בביאור הא דמשני הגמ' דאיירי בשחבטן, ז"ל, הא כו' כך פירושו שכל סכך כשר שתחת סכ"פ וכו' כיון שהעליון מאהיל על התחתון נמצא מקצת התחתון עצמו פסול שאינו עשוי לצל שאותו עליון הפסול מסכך עליו ומבטלו, ולפיכך הצילוהו מזה כשחבטן כלומר שערבן יחד מלשון חבוט רמי, עכ"ל, ומבו' בד' הרמב"ן דהא דבחבטן ליכא משום מצטרף סכ"פ בהדי סכך כשר, הוא משום דבכה"ג אין הסכך הפסול מבטל להסכך הכשר, דדוקא אם הוו ב' סככים, הרי דהסכך העליון הפסול מבטל להסכך התחתון הכשר וחשבינן לי' כסכך שאינו עשוי לצל, אך כל דהוו סיכוך א', דנים את כולו כסכך העשוי לצל, - וכ"ה מבו' בד' הריטב"א, ז"ל, ופרקינן א"ר פפא בשחבטן וכו', והנכון כדמפרש רש"י ז"ל שהוא מלשון חבוט רמי כלומר שהשפיל לענפי אילן ועירבן עם הסכך הכשר "שאין הסכך הפסול מבטל כלום מן הסכך הכשר" ולפיכך כשרה, עכ"ל, וכ"ה מבו' במ"ב סימן תרכ"ו סק"ח ובביאוה"ל שם סוד"ה מיקרי, עיי"ש, אך בחזו"א סימן ק"נ סוסקי"ד נראה שנקט לא כן, וצ"ע.

אמנם הנה הראבי"ה בסימן תרי"ג פירש להא דחבטן, הוא משום דהסכך הפסול בטל ברוב, ומבו' בדבריו דהיינו אף לפ"מ שפירש להא דמצטרף סכ"פ דאיירי בשהסכך הכשר צממ"ח, ומשום דהסכך הפסול מבטל להסכך הכשר שכנגדו, ואפ"ה כל הא דמכשרינן בשחבטן הוא רק משום דהסכך הפסול בטל ברוב, אך בלא"ה היתה הסוכה פסולה אף דהסכך הכשר צממ"ח.[[3]](#footnote-4)

ג] ונראה דהפלוגתא בזה תליא בטעם הך דינא דהסכך הפסול מבטל להסכך הכשר שכנגדו, דהראבי"ה שם כתב, ז"ל, שהצל הוא מן האילן ולא מן הסוכה, שהרי אם יטול סכך הסוכה אכתי מציל האילן וכו', כיון שמונחין ענפי האילן כנגד הסכך הכשר זוז"ג פסול, עכ"ל, והרמב"ן כתב, ז"ל, כיון שהעליון מאהיל על התחתון נמצא מקצת התחתון עצמו פסול שאינו עשוי לצל שאותו עליון הפסול מסכך עליו ומבטלו, עכ"ל, והריטב"א כתב, ז"ל, שכיון שצל האילן שהוא פסול עומד למעלה, ה"ה מבטל צל הסכך כשר שלמטה ממנו, שהצל מן העליון הוא חשוב אע"פ שהוא מאוחר ורואין התחתון שתחתיו כאלו אינו כלל, עכ"ל.

ובזה הוא דתליא הפלוגתא בגונא דעירב הסכך הפסול והסכך הכשר יחד, אם יש הכשר להסכך הכשר, דהרמב"ן והריטב"א לטעמייהו דהא דאין הכשר לסכך הכשר שכנגד הסכך הפסול הוא משום דהעליון מבטל את התחתון, הרי דכ"ז הוא כשאינם מעורבים יחד ועומד כל סיכוך בפנ"ע, אך כל שהן מעורבין יחד, חשיב דנעשה הצל ע"י שניהם, וע"כ שפיר יש להכשיר בזה, אך להראבי"ה לטעמי' דהא דאין להסכך הכשר הוא משום דזוז"ג פסול, הרי דיש לפסול משום זה אף כשהן מעורבין יחד, דל"מ מידי מה דנימא דבכה"ג חשיב דנעשה הצל ע"י שניהם, שהרי כל שנעשה הצל ע"י שניהם הו"ל זוז"ג ופסול.

**ב**

ד] והנה הראבי"ה שם הק', ז"ל, ואי קשיא למה תלה רבא הטעם הפסול באילן שצממ"ח וההכשר שאין צממ"ח, הלא בשניהם פעמים כשירה ופעמים פסולה, ולא קאי אלא אם יש רוב בסכך של סוכה כדי לבטל את האילן, ואם יש רוב אפילו שניהם צממ"ח כשרה, ואם אין שם רוב אפילו אם שניהם חממ"צ פסולה פסולה, יש לפרש דלהכי תלה טעמא בהכי, משום דכשהאילן צממ"ח הוי כמו דבר חשוב ולא בטיל אפי' אם יש מן הסיכוך הכשר הרבה וכו', שכיון שצממ"ח חשיב ולא בטל, עכ"ל.

אמנם הר"ן בסוגיין כתב בזה, ז"ל, ומתרץ לה רב פפא בשחבטן וכו' דכל כה"ג כיון שחמתו של אילן מרובה מצלתו מיבטיל ברובה מאחר שהכל מעורב, אבל אילו היה צממ"ח לא מיבטיל ברובא כיון שאין הסכך הכשר מועיל בסוכה כלום, עכ"ל.

וביאור דבריו הוא, דל"מ הא דחבטן, אלא כשהאילן חממ"צ, דלי"ב לפסולא דתחת האילן, ואך שבאנו לפסול משום דיש בכלל הסיכוך סכך פסול, ונת' בזה במק"א, ובזה הוא דאמרינן דכל שהסכך הכשר רבה על הסכך הפסול, והוי העומד דהסכך הכשר מרובה על הפרוץ דהסכך הפסול, ה"ה כשרה, אך כל דהאילן צממ"ח ויש בזה לפסולא דתחת האילן, אשר היינו משום דכבר הסוכה מסוככת ע"י האילן ואין הסכך הכשר מועיל כלום, ל"מ מידי מה דהסכך הכשר מרובה על הסכך הפסול, וזה כמש"כ הר"ן בהמשך דבריו דלי"ב ביטול כשאר ביטול ברוב, משום שהאדם יכול לעמוד עליו.

אך הראבי"ה דלא ניח"ל בזה הוא לטעמי', דס"ל דהא דהסכך הפסול מבטל להסכך הכשר שכנגדו, הוא אף כשהן מעורבין זב"ז, וכל הא דמכשרינן כשחבטן, הוא משום דהסכך הפסול בטל ברוב, וע"כ הי' לנו להכשיר מכח זה אף כשהאילן צממ"ח, וכל הא דלא מכשרינן בכה"ג, הוא משום דכל שצממ"ח הו"ל דבר חשוב ואינו בטל.

**ג**

ה] ולפ"ז נראה, דעיקר קו' המהרש"א דמ"ט בעינן לפסולא דתחת האילן, תיפו"ל משום דהסכך הפסול מבטל להסכך הכשר שכנגדו, היא רק לדעת הראבי"ה דס"ל דהא דהסכך הפסול מבטל להסכך הכשר הוא אף כשהן מעורבין, ולא מכשרינן בזה אא"כ בטל הסכך הפסול ברוב, - אך לדעת הרמב"ן ודעימי' דכל שהן מעורבין אין מבטל הסכך הפסול להסכך הכשר, הרי דלזה הוא דבעינן לפסולא דתחת האילן, דמכח זה פסלינן אף כשהן מעורבין ואין הסכך הפסול מבטל להסכך הכשר, ומ"מ כיון דהאילן צממ"ח ואין הסכך הכשר מועיל כלום, ה"ז פסול, וכמש"נ מד' הר"ן, וכבר כתב כן השפ"א, עיי"ש.[[4]](#footnote-5)

ובזה מתפרש הא דמפרשינן למתניתין באילן שצממ"ח ומוקמינן לה כשחבטן, והיינו משום דמתניתין אתיא לפרושי לפסולא דסוכה תחת האילן, וכל שלא חבטן ל"ב לפסולא דתחת האילן, דתיפו"ל משום דהסכך הפסול מבטל להסכך הכשר שכנגדו ומצטרף סכ"פ בהדי סכך כשר, וכל הא דבעינן לפסולא דתחת האילן, אשר הוא רק באילן שצממ"ח, הוא רק בגונא שחבטן ואין הסכך הפסול מבטל להסכך הכשר שכנגדו, דבכה"ג לא מיפסל אלא כשהאילן צממ"ח, דאיכא בזה לפסולא דתחת האילן, וז"ב.

ו] ובישוב דעת הראבי"ה מקו' המהרש"א, כתב הבית מאיר בסימן תרכ"ו דכל עיקר הך דינא דהסכך הפסול מבטל להסכך הכשר שכנגדו, הוא נלמד מפסולא דסוכה תחת האילן, דעיקר הפסול בזה הוא משום דצל האילן מבטל לצל סוכה שתחתיהן, דאין לפסול בזה משום סוכה תחת סוכה, דתקרת הבית והאילן אין מכונים בשם סוכה, וכ"ה בחי' בית מאיר בסוגיין, וכ"ה מבו' בד' הגר"א בסימן תרכ"ו ס"א, עיי"ש, שכתב דמה שהוכיח ר"ת ממתניתין דהדלה עלי' את הגפן, דכל שקדמה הסוכה לאילן לא מיפסלא, אף דהתם איירי בשהאילן חממ"צ, הוא משום דס"ל כדעת ראבי"ה דשוה דין אילן שחממ"צ לאילן שצממ"ח.

ז] והנה נת' בדברינו בסימן י' (א) סק"ב, דמשמעות הגמ' היא דהא דבאילן שצממ"ח לא מכשרינן אף כשחבטן, הוא משום דל"מ הא דחבטן, אלא כשהאילן חממ"צ, דלי"ב לפסולא דתחת האילן, אך באילן דצממ"ח דפסלינן בזה משום פסולא דתחת האילן, ל"מ הא דחבטן, ונת' דזהו עיקר צורתא דשמעתתא לכל קמאי, - ולפמש"נ בדברינו מצינו כמה דרכים בזה, דלדעת רש"י היינו, כמש"נ בסימן י' (א) ענף ה' דל"מ הא דחבטן להכשיר להסכך הפסול, ול"מ אלא דלא יפסול הסכך הפסול להסכך הכשר בצירופו, ולדעת הר"ח והרמב"ם היינו כמש"נ בסימן י' (ב) ענף ד', דכל דהאילן צממ"ח ואיכא בזה לפסולא דתחת האילן, ונמצא בשעה שסיכך ל"ה הסיכוך במקום הראוי לסיכוך ול"ה עליו הכשר כלל, ע"כ אף כשקצץ את האילן, מיפסלא הסוכה, משום תולמ"ה, ולדעת הר"ן ודעימי' היינו דל"מ הא דחבטן אלא דלא נפסול מכח מה שיש בכלל הסיכוך סכך פסול, אך כל דהאילן צממ"ח ואין הסכך הכשר מועיל כלום, ל"מ הא דחבטן, וזה כעין מש"נ בד' רש"י.

ונראה דהראבי"ה דקשיא לי' כן, ולא ניח"ל לפרש דלגבי פסולא דתחת האילן ל"מ מידי הא דחבטן, אשר כ"ה משמעות סוגיית הגמ', לטעמי' אזיל, דס"ל דהא דהסכך הפסול מבטל להסכך הכשר שכנגדו, הוא חד דינא עם פסולא דתחת האילן, וכיון דחזינן דמהני הא דחבטן דלא פסלינן משום דהסכך הפסול מבטל להסכך הכשר, והיינו משום דכל שחבטן בטל הסכך הפסול ברוב, הרי דה"נ הי' לנו להכשיר אף כשהסכך הפסול הוא צממ"ח, דאין לחלק דלגבי הא דהסכ"פ מבטל להסכך הכשר שכנגדו מהני הא דחבטן, ולגבי פסולא דתחת האילן ל"מ הא דחבטן, שהרי אף הא דהסכ"פ מבטל להסכך הכשר שכנגדו הוא מכח פסולא דתחת האילן, וע"כ הוצרך הראבי"ה לפרש דכל הא דבאילן שצממ"ח ל"מ הא דחבטן, הוא משום דהו"ל דבר חשוב ואינו בטל.

**ד**

ח] ובעיקר מש"נ פלוגתת קמאי בטעם הא דמהני חבטן, הנה בד' הראב"ד בכתוב שם לעיל ד"ד. מצינו טעם אחר בזה, ז"ל, ושנינן כשחבטן, כלומר שעירב את הכל והניח על הסוכה, שכל אחד תופס את מקומו ואין אחד עומד ע"ג חבירו, וכיון שהסכך כשר מרובה בטל את הפסול, עכ"ל, ומבו' בד' הראב"ד דלעולם אף כשעירבן מהני הסכך הפסול לבטל את הסכך הכשר שכנגדו, וזה כדעת הראבי"ה, והא דמהני שחבטן, היינו בגונא דכל א' תופס את מקומו ואין א' עומד ע"ג חבירו, וליכא סכך פסול כנגד הסכך הכשר, וע"כ יש הכשר להסכך הכשר.

ומש"כ הראב"ד דטעם ההכשר בזה הוא משום דהסכך הכשר המרובה ביטל את הפסול, נראה דהוצרך לזה בגוונא דהסכך הכשר בפנ"ע הוי חממ"צ, ואפ"ה כיון שהוא מרובה מן הסכך הפסול מצטרף אף הסכך הפסול להכשיר, וזה כמש"נ במק"א בדעת הרא"ה והר"ן.

ט] והנה לדעת הראב"ד נמצא, דאין מקום להכשיר בזה אלא בגונא דהאילן חממ"צ, דאם האילן הוא צממ"ח, הרי לא משכח"ל שיהא הסכך הכשר צממ"ח, וגם לא משכח"ל דיהא הסכך הכשר מרובה מן הפסול, דכיון דאיירי כשכל א' תופס את מקומו ואין האחד עומד ע"ג חבירו, הרי דכל דהסכך הפסול הוי צממ"ח, בע"כ דהסכך הכשר הוי חממ"צ והוא מועט מן הסכך הפסול, (וזה למש"נ במק"א ללמוד מד' הראשונים דקביעות הרוב והמיעוט הוא לפי המקום שהן מסככין עליו), וי"ל דבאמת זהו הטעם דפסלינן באילן שצממ"ח, כיון דבכה"ג הוי הסכך הכשר חממ"צ והוא מועט מן הסכך הפסול, - אך צ"ע דלכאו' בכה"ג אין הפסול משום פסולא דסוכה תחת האילן, אלא משום דאין בסכך הכשר כשיעור, ובמתניתין תני דהפסול בכה"ג הוא משום דהוי כאילו עשאה בתוך הבית.

ושמא י"ל לדעת הראב"ד, דאיירי שמתחילה עשאה תחת האילן ואח"כ חבטן, ובזה הוא דתנן דכל שעשאה תחת אילן שצממ"ח ה"ה פסולה אף כשחבטן אח"כ, ואף אם ע"י שחבטן נצטמצם מקום הסכך הפסול והוא חממ"צ והסכך הכשר מרובה ממנו, משום דמעיקרא נעשה הסכך הכשר במקום שאינו ראוי לסיכוך, והו"ל תולמ"ה, ומשא"כ כשעשאה תחת אילן שחממ"צ וחבטן אח"כ, ה"ה כשרה, וזה ע"ד מש"נ בסימן י' (ב) ענף ד' בדעת הר"ח והרמב"ם, ואכתי צ"ע בזה.

1. ובד' הרמב"ם בפ"ה מסוכה הי"ג מבו' דס"ל דפסולא דמצטרף סכ"פ בהדי סכך כשר, הוא אף היכא דהסכך הכשר בפנ"ע הוי צממ"ח, ואי"ז משום דהסכך הפסול מבטל להסכך הפסול שכנגדו ודממילא אין הסכך הכשר צממ"ח, אלא הוא דין בפנ"ע, דכל דאיכא בכלל הסיכוך סכך פסול, ה"ז פוסל להסיכוך, וכן מ' בד' בעה"ע הל' סוכה (פג:) שפירש כן לדעה זו, עיי"ש במש"כ בדין המסככים תחת העצים שבתקרת הבית, וכ"נ ממשה"ק על דבריהם מהא דמכשרינן בפירס סדין לנאותה, ודו"ק, ועמש"נ בדעתו בסימן י' (ב) ענף ב'. [↑](#footnote-ref-2)
2. וי"ל דנפ"מ בזה, בגונא דאין האילן דצממ"ח אלא מעל ד' טפחים מן הסוכה, דאם משום הא דהסכך הפסול מבטל להסכך הכשר שכנגדו, הרי דהגם דהסכך הכשר שכנגד האילן פסול, מ"מ כיון שנשתייר בד' טפחים אלו סכך כשר, שהרי אין האילן מבטל אלא להסכך הכשר שכנגדו, אך הסכך הכשר שכנגד האוירים שבתוך ענפי האילן אינו בטל, הו"ל כסוכה שרובה צממ"ח ומיעוטה חממ"צ דכשרה, אך משום פסולא דתחת האילן, יש לפסול בכה"ג, דאותם ד' טפחים שתחת האילן מיפסלי, והו"ל כסכ"פ שפוסל בד' טפחים, - והנה אמנם הרמב"ן והר"ן בסוגיין כתבו דאף משום דינא דהאילן פוסל להסכך הכשר כנגדו ה"ז פוסל בד"ט, וכ"כ הפוסקים בסימן תרכ"ו, אך כמדומה דכ"ז הוא כשלא נשתייר בד"ט אלו סכך כשר שאינו כנגד האילן, אך כל שנשתייר מעט סכך כשר שאינו כנגד האילן, הו"ל כסוכה שרובה צממ"ח ומיעוטה חממ"צ דכשרה.

   והעירוני שיש ללמוד כן מד' המ"ב בסימן תרכ"ו סק"י שכתב במש"כ השו"ע והרמ"א שם דאם הענפים כנגד האויר שבין הסכך הכשר או שהסכך הרבה שאפי' ינטל נגד האילן נשאר כשיעור, כשרה, הואיל וצל הכשר הוא מרובה מחמתה שאפילו אם ינטל האילן יש שיעור בכשר להכשיר, וכתב המ"ב, ז"ל, ומיירי שמן הענפים לא יהיה צל הרבה וחממ"צ, עכ"ל, וצ"ע דכיון דאיירי בגונא דאפי' אם ינטל מה שכנגד האילן נשאר כשיעור, בע"כ דהאילן הוי חממ"צ, דאם האילן הוי צממ"ח, הרי ממילא דאם ינטל מה שכנגד האילן, לא ישתייר בסכך הכשר כשיעור, ובע"כ מכוון המ"ב לגוונא דאין האילן שצממ"ח כנגד כל הסוכה אלא כנגד ד' טפחים, דאף דאם ינטל מה שכנגד האילן הויא הסוכה בכללותה צממ"ח, מ"מ אותו המקום שכנגד האילן מיפסל, והו"ל כסכ"פ שפוסל בד"ט, וז"ב. [↑](#footnote-ref-3)
3. וכ"ה מבו' להדיא בד' הרא"ש בסו"ס י"ד, דמבו' בדבריו דקשיא לי' ע"ד ראבי"ה דהסכך הפסול פוסל להסכך הכשר שכנגדו, מההיא דהוצין, והוצרך לפרש דהתם לא מיקרי סכך פסול דגובה גורם, והנה הרי בההיא דהוצין הוי הכל סיכוך א', ואפ"ה נקט הרא"ש דיש בזה לדינא דהראבי"ה דהסכך הפסול מבטל להסכך הכשר שכנגדו. [↑](#footnote-ref-4)
4. אך אכתי תיקשי, דמ"ט בעינן למעוטי מקרא לסוכה תחת הבית, תיפו"ל משום דתקרת הבית מבטלת להסכך הכשר שכנגדה, - וי"ל דגם בתחת הבית משכח"ל שהסיר מקצת מן הקורות, ועירב הסיכוך עם תקרת הבית, ובכה"ג אין תקרת הבית מבטלת להסכך הכשר שכנגדה, ולא מיפסל אלא משום דהוי תחת הבית, - וי"ל עוד, דאה"נ בסוכה תחת הבית יש לפסול גם מכח הא דתקרת הבית מבטלת להסכך הכשר שכנגדה, אלא דכיון דמקרא דבסוכות תשבו יש למעט גם לסוכה תחת הבית נקטו לה בברייתא אגב סוכה שתחת האילן, וע"ד מש"כ המהרש"א, אך בסוכה תחת האילן שנתפרש במשנתינו דפסולה משום פסולא דתחת האילן, הוא משום דכל שחבטן אין הסכך הפסול מבטל להסכך הכשר שכנגדו, וכל הפסול בזה הוא משום פסולא דתחת האילן. [↑](#footnote-ref-5)