עוסק במצוה
קטגוריות: כללי / דור המלקטים עניינים כלליים / כללי

**עוסק במצוה**

1. **עוסק במצוה בין אדם למקום, האם פטור מן המצוה בין אדם לחבירו**.
   1. לא – שם אריה (יו"ד ח"א סי' ס"ד, ובסוף הספר סי' ג' ד"ה אך).
   2. כן – כלי חמדה (פרשת כי תצא עמ' רל"ב), יביע אומר (ח"ד יו"ד סי' י"ט אות ד').
   3. מר"מ – ערוגת הבשם (יו"ד סי' כ"ח אות ה'), הו"ד במהר"ם בריסק (ח"ג סי' ל' ד"ה הנה אות ב'), שדי חמד (מערכת ע' כלל מ"ה ד"ה ומי שעוסק), תשובות והנהגות (ח"ג סי' רפ"ז ד"ה הן, ח"ד סי' ר"ח), משפט האבידה (פתיחה ריש איפת צדק), ילקוט יוסף (כיבוד אב ואם ח"א עמ' קנ"ח).
2. **עוסק במצוה כנגד לאו**.
   1. חיוב בלאו – מחצית השקל (או"ח סי' רמ"ח ס"ק ו'), מהרצ"ח (סוכה דף כה., שבועות דף מד:, בכל ספרי מהרצ"ח ח"ב מטבע הברכות סי' א' ד"ה אמת, ובשו"ת שם סי' י"ג וסי' י"ד), תפארת יעקב (נדרים פ"ד אות י'), גליוני הש"ס (נדרים לג:), פרדס יוסף (פר' ויצא עמוד תק"ל, עי' הג"ה שם), אבן האזל (בקובץ בית ישראל ח"ה עמ' כ"ט), קובץ הערות (סי' ח' אות ט').
   2. פטור מלאו, רק בשב ואל תעשה – פמ"ג (פתיחה ח"ב אות כ"ח), הו"ד בפתחי תשובה (יו"ד סי' שמ"א ס"ק ז'), שו"ת בית יצחק (יו"ד ח"ב סי' ס"ה אות א').
   3. מר"מ – שעה"צ (סי' תר"מ ס"ק מ"ח), שד"ח (מערכת ע' כלל ס"ז), שם אריה (ח"א סוף הספר סי' ג' ד"ה ובזה), אורחות חיים (סי' תל"א אות ב'), אוצר מפרשי התלמוד (סוכה דף כה. הע' כ"ט), מגיע לריטב"א (ב"מ דף פב. הע' 514).
3. **עוסק במצוה הותרה או דחויה** – מ"ב (סי' ע' ס"ק י"ח, שעה"צ סי' תע"ה ס"ק ל"ט), פמ"ג (מש"ז או"ח סי' ע"א ס"ק ה'), עונג יו"ט (סי' מ"א ד"ה לכאורה), מקראי קודש (שם), משנת יעב"ץ (או"ח סי' ס"ה), [יביע אומר (ח"ד יו"ד סי' י"ט אות ב')], מגיה בריטב"א (ב"מ דף פב. הע' 513), בירור הלכה (תליתאה עמ' תל"ח).
   1. **ומה הוא מסופק לענין ברכה** – מהר"ח או"ז (סי' קפ"ג), משנת יעב"ץ (או"ח סי' ס"ה אות א'), עי' מקראי קודש (פסח ח"ב סי' ל"ג), קונטרס קול התורה (ח"נ עמוד ק"כ).
4. **עוסק במצוה קיומית**.
   1. **חיוב להפסיק המצוה קיומית** – נתיבות (סי' ע"ב ס"ק ז', סי' רצ"א ס"ק ג', "דלא שייך פרוטה דרב יוסף כי אם כשחייביה רחמנא בחיוב מצוה זו, כגון בהלואת משכון שחייביה רחמנא להלוות וממילא נכנס בחיוב שיטוח וניעור מחמת מצות רחמנא, אבל בדבר שלא נכנס בחיוב שיטוח וניעור מחמת חיוב מצות רחמנא, לא הוי שומר שכר"), הר צבי (ח"ב או"ח סי' ק"ג, חוץ מהשבת אבידה, "נסתפקתי בימי שחר נעורי לענין דין זקן ואינו לפי כבודו שאינו חייב בהשבת אבידה ואמרינן בב"מ (דף ל ע"ב) דאם הכישה נתחייב בה, אם בהשבה זו פטור מלמיתב ריפתא לעניא ודינו כשומר שכר לרב יוסף או לא. ואדמו"ר הגאון הגדול רבי שמואל סלאנט אמר בפשיטות דלרב יוסף דסבר שומר אבידה כשומר שכר דמי אף בזקן ואינו לפי כבודו, נהי דליכא עליו חיוב התורה להשיב, מ"מ מצוה קא עביד בהשבתו ופטור מלמיתב ריפתא לעניא ומטעם הנאה זו נעשה שומר שכר, שכשהוא מגביה את האבידה נתחייב בשמירתה עד שיחזירה ליד בעלים ... ואני אמרתי להעיר על זה מדברי הנתיבות המשפט ..."), דברות משה (ב"מ פרק ב' הע' כ"ח ד"ה ולפ"ז), אהבת חסד (ח"א פרק א' נתיב חסד ס"ק ז').
   2. **האם כשמתחיל המצוה קיומת, גורם שא"א לעשות אח"כ המצוה החיובית, מה יותר טוב לעשות** – מג"א (סי' רמ"ח ס"ק ו' [ע"ש במחצה"ש ופמ"ג] מהרי"ף), אורח משפט (ראי"ה, עמ' רמ"ט אות ז', "לדעת הרמב"ם וסיעתו מותר להכנס בספינה במקום אונס חילול שבת אח"כ, ובדבר מצוה גם בערב שבת"), בה"ל (סי' רמ"ט ד"ה מותר, סי' תרצ"ה סעי' ב' ד"ה עד), חיי אדם (כלל קנ"ה סעי' ל'), פמ"ג (סי' רמ"ט באשל אברהם ס"ק ו').
   3. עוסק בקיום דוחה החיוב – עמק ברכה (נשיאת כפים אות ד').
   4. מר"מ – אמרי בינה (או"ח סי"ג אות ג' ד"ה ודע), [אחיעזר (ח"ג סי' ו' אות ב')], עי' חי' ר' שלמה (ח"ב סי' ל"ז), פירות תאנה (ב"מ נח. ד"ה אין).
5. **עוסק בדרבנן** – קובץ שיעורים (ח"ב סי' ל"ב), שדי חמד (מערכת ע' כלל מ"ה ד"ה עוסק), פמ"ג (א"א סי' רמ"ח ס"ק ו'), אוצר מפרשי התלמוד (סוכה עמ' תתי"ז הע' י"ז, הע' י"ח, דף י: הע' ס"ט, ריש דף כו. ד"ה פטורין), בכורי יעקב (סי' תר"מ), מ"ב (סי' ע"ב ס"ק י"ב, ובה"ל שם), מצפה איתן (סוכה י:), אמרי בינה (או"ח סי' י"ג אות ג'), [אפיקי מגינים (או"ח סי' ע"ב בביאורים ס"ק א')], אשי ישראל (פרק כ"ז סוף הע' ל"ז).
   1. ערוך לנר (סוכה דף כה. ד"ה הכא) – "בשעוסק במצוה דרבנן לבד אם ג"כ פטור ממצוה דאורייתא עדיין צ"ע".
   2. הגרח"ק שליט"א (ויכתוב מרדכי עמ' שס"ג אות ער"ה) – "העוסק במצוה דרבנן, האם פטור ממצוה דאורייתא. תשובה: כמדומה שיש בזה דעות".
6. **ספק מצוה** – הר צבי (או"ח ח"ב סי' ק"ד), קובץ שיעורים (ח"ב סי' ל"ב), אמרי בינה (או"ח סי' י"ג אות ג').
7. **סעודת נישואין** – אשי ישראל (פרק כ"ז הע' ל"ז), הגרשז"א זצ"ל (הליכות שלמה תפילה פרק ב' הע' נ"ב).
8. **עוסק בתלמוד תורה** – לקט מראי מקומות, והגית בו (חלק ב'), יביע אומר (ח"ד יו"ד סי' י"ט אות א'), ס' חסידים (סי' תתק"ל), דברות משה (קידושין (סי' ענף ב').
9. **בשעת תפילה, לנתן צדקה לעני** – בירור הלכה (ח"ה עמ' י"ח), חיי משה (על כללי מצות עמ' קע"א ), מנחת אלימלך (סוף ח"ב סי' א' אות ו'), הגרשז"א זצ"ל (הליכות שלמה תפילה פרק ז' הע' י"ד ).
   1. **בשעת קריאת שמע** – הגר' ניסן אלפערט זצ"ל (קובץ לתורה והוראה ח"ב עמ' ל', "א) שפסוק ראשון אינו מפסיק לשום אדם הכי נכבד לתת לו צדקה. ב) באמצע הפרק נותן צדקה לאדם שחייב בכבודו - ולאדם שחייב במוראו יתן לו אפילו קודם שיבקש ממנו. ג) בין הפרקים נותן צדקה לאיש נכבד אפילו קודם שיבקש ממנו. - ולכל אדם שמבקש ממנו. ד) באמצע פרק שני וה"ה באמצע ברכות ק"ש יכול לתת צדקה לכל איש שמבקש ממנו אם יודע בנפשו שאינו צריך להפסיק מקריאתו אלא שבעת שקורא נותן לו הצדקה. והחכם עיניו בראשו").
   2. הגרחפ"ש זצ"ל (רבבות אפרים ח"ו סי' ת"ט אות י' ) – "אף באמירת פרשה ראשונה בק"ש מותר ליתן צדקה לעני המבקש, ולא מיחשב כעוסק במצוה דפטור מהמצוה, מאחר שיכול להפסיק ולהמשיך אח"כ".
   3. הגרח"ק שליט"א (דרך אמונה הל' מתנות עניים פרק י' ס"ק נ"ג, ציון ההלכה צ"ו , אגרות וכתבים מכתב נ"ה, מכתב נ"ו, מכתב נ"ז) הו"ד באמרי צדקה (ארטסקרול, ריש עמ' ע') – "ובאיזה קהלות קדושות ניתקן המנהג ליתן צדקה כשמגיע לפסוק והעושר כו' ואתה מושל בכל ויש מקומות שנוהגין לקבץ צדקה בעת קה"ת [שם ואפשר דאין חייבין ליתן להם דהעוסק במצוה פטור מן המצוה וכן באמצע התפלה וכן כל העוסק במצוה פטור אז מצדקה כמבואר בב"ק נ"ו ב']".
   4. אבני ישפה (ח"ד סי' ק"א ענף ה' ) – "עכ"פ נר"ל לענין השאלה של נתינה לעני, ודאי שיש כאן פטור של עוסק במצוה כיון שהוא טרחה להפסיק תפילתו לתת לעני, וגם אין דרך להתעסק בדברים אחרים בזמן התפלה. ונראה שאף בפסוקי דזמרה הוא פטור כיון שגם בזה הוא עוסק במצוה."
   5. משנה הלכות (ח"י סי' י"ד ) – "אציין כאן מה שציינתי על ספר היראה לרבינו יונה שם בהוספות הביא מעכ"ג מחלוקת כ"ג עם כ"ג ידי"נ הגר"ח קנייבסקי שליט"א אי שפיר דמי ליתן צדקה בפרשה שני' של ק"ש ולאחר חילופי מכתבים ובנדון אי עוסק במצוה פטור מן המצוה היכי דאפשר לקיים שניהם כתב הגר"ח ומלבד זה אין חייבין להכין לפני התפלה מעות שמא יבא עני ומי יודע אם יבא ואיך ישמרם כל התפלה ואין ספק שיפריע הכונה ובאמצע התפלה יצטרך להפסיק והו"ל אין יכול לקיים שניהם וכ"ג השיב לו דלמה יפריע וגם דאין זו הפסק בתפילה שהרי נתינת צדקה הוי הכנה לתפלה כמו שאמר ז"ל ב"ב י' יהיב פרוטה לעני והדר מצלי והאחרונים מביאים בשם האריז"ל ליתן צדקה בשעה שאומרים ואתה מושל בכל ולא חששו משום עוסק במצוה ולא משום ביטול כוונת התפלה עכ"ל בקיצור ... מבואר מיהו דעד ברכת שמע לכ"ע מותר אפילו להפסיק לצורך עני המתפרנס מן הצבור ולדעת רבינו אפרים אפילו לאחר קדיש נמי מפסיק וא"כ כ"ש דלהוציא פרוטה מן הכיס דליכא דבור כלל דלכאורה נראה דמותר לעשות כן באמצע התפלה וצ"ע".
   6. חיי משה (על כללי מצות עמ' ק"פ ) – "אלו המתרימים לצדקה כדרך העולם שמסובבים ומבקשים צדקה בבתי מדרשות, יש לדון אי מחוייבים לתת להם משום מצות צדקה או דפטורים משום דעוסקים במצוה ופטורים מן המצוה".
   7. הגרשז"א זצ"ל (הליכות שלמה תפילה פרק ז' אות ד', עי' ארחות הלכה אות י"ב ) – "מה שנתפשט שמסבבין לאסוף מעות לצדקה גם בזמן שאסור להפסיק, לא טוב הדבר, כי ע"י כך מבטלים את המתפללים מתפלתם ומכוונתם".
   8. תשובות והנהגות (ח"א סי' ס"א, ח"ג סי' רפ"ז ) - "שאלה: באמצע ק"ש עניים מסתובבים אם מותר לתת להם צדקה. מסברא העוסק במצוה פטור מן המצוה, ולהרבה ראשונים לא רק פטור אלא אסור לקיים מצוה אחרת שנקרא רשות (עיין היטב בריטב"א סוכה כה ב) וכאן כשהעני בא וצריך להפסיק מקריאת שמע לשלשל ידיו לכיסו לתת לו ומתבטל אז מקריאה עובר עבירה ולא מצוה, ומדינא העוסק במצוה פטור מן המצוה, והיינו גם ממצות צדקה וכדמוכח משומר אבידה דפטור מצדקה, ועיין עוד בתוס' בשבועות מד: דעוסק בשופר פטור מצדקה, וראוי לנו לעורר לא לתת באמצע קריאת שמע ואפילו בברכותיה וכמבואר בריטב"א סוכה (כה ב) שאם עוסק במצוה פטור ממצוה אחרת וכדבר הרשות ואסור לעזוב המצוה, וכאן עסוק ואי אפשר לקיים שניהם בבת אחת ראוי לאסור. ומיהו אולי בברכותיה או אפילו בפרשה שנייה שמותר לרמז לדבר מצוה אולי לא גרע ויכול לבטל למצות צדקה וד"ז צ"ב, אבל בפרשה ראשונה שאפילו לרמז אסור אפילו לדבר מצוה בודאי אין לו לתת צדקה, ותמהני שאין נזהרין בזה, ומדמין שמקיימים בזה מצות צדקה, בשעה שאם מתבטל בזה מכוונה, וכמו שמצוי כה"ג כשאומר ק"ש שמתבטל בכך, אין לו לתת לעני שהעוסק במצוה פטור ממצוה אחרת ואסור, ועביד עבירה כשעוסק בצדקה באמצע קריאת שמע. וראיתי נוהגין כשמצוי שעניים מבקשים פרוטה, מניחים לפני התפלה לפניהם מטבעות שוין, והורגלו ליקח אחד, ואפילו באמצע קריאת שמע לוקחים מעצמם, וכה"ג אין לחוש שאינו מתבטל ממצוה. אבל להפסיק קריאת שמע לתת לעני אין חיוב. וכדאי להודיע לעניים גופא לא להסתובב כשאומרים ק"ש וכדומה".
   9. אשי ישראל (פרק כ' אות י"ז ) – "גם אם רוצה לקיים איזה מצוה בפרשה ראשונה כגון נתינת כסף לצדקה אסור. ולכן גם גבאי הצדקה לא יאספו כסף בשעה שהם קוראים קריאת שמע".
   10. תפילה כהלכתה (עמ' רט"ז, פרק י"א אות ס"א ) – "מסתבר, שעכ"פ במהלך אמירת פרשה ראשונה של ק"ש, אסור להפסיק לצורך נתינת צדקה לעניים".
   11. **בין הנחת תפילין של ראש לשל יד** – הלכה ברורה (ח"ב סי' כ"ה אות ל"ב , "ולכתחילה אין להפסיק בין הנחת תפילין של יד להנחת תפילין של ראש אפילו בשתיקה בלבד. וכל שכן שאין להפסיק באיזה מעשה נחשב כמו הדיבור שהוא הפסק. ומ"מ בדיעבד אם הפסיק במעשה בין הנחת תפילין של להנחת תפילין של ראש, באין אומר ובאין דברים, אינו צריך לברך על תפילין של ראש.. ולכתחילה יש להחמיר ג"כ שלא ירמוז בידו לחבירו בין הנחת תפילין של יד להנחת תפילין של ראש, כדי שתהיה הויה לשתיהן. ולצורך מצוה, כגון שרומז לעני שימתין כדי שיתן לו צדקה וכדומה, יש להקל") וע"ע שם בשו"ת אוצרות יוסף (סוף ח"ב סי' ב' ).
   12. **בין ישתבח ליוצר** – הלכה ברורה (ח"ד סי' נ"ד אות ד' , "אסור להפסיק בדיבור בין ישתבח ליוצר. ומ"מ מותר להפסיק בדיבור לצרכי ציבור, או כדי לפסוק צדקה לעני")
   13. **בשעת חזרת הש"ץ**.
       1. פמ"ג (או"ח סי' קל"ב הקדמה לא"א) – "כשמכריזין כו'. עיין מ"א. ואין נכון מה שמסבבים בנדבה וכדומה, וכל שכן בשעת חזרת התפלה, דמבלבלים הכוונה".

פמ"ג (או"ח סי' תקס"ו מש"ז ס"ק ג'), הו"ד ביביע אומר (ח"ג או"ח סי' ד' אות א') – "ועיין אליה רבה דיש ליתן צדקה במנחה אגרא דתעניתא צדקה וכן נוהגין במקצת קהלות להכריז ליתן כופר נפש, ומ"מ יראה לעשות כן שלא בחזרת ש"ץ התפלה כי מבלבלין וצריך לשמוע להש"ץ, גם בב' וה' הגבאין הולכין במעות קערה כמה פעמים אמרתי להם שלא לילך בשעת קריאת התורה דתקנת עזרא הוא ומבלבלין רק לאחר קריאת התורה ונכון הוא".

* + 1. מ"ב (סי' תקס"ו ס"ק י"ב) – "וכן נוהגין בקצת קהלות להכריז ליתן כופר נפש. ומ"מ יראה לעשות כן שלא בחזרת הש"ץ התפלה כי מבלבלין וצריך לשמוע להש"ץ [פמ"ג]".
    2. מראי מקומות – הגרשז"א זצ"ל (הליכות שלמה תפילה פרק ז' הע' י"ב).
  1. הגר"י ברקוביץ שליט"א (מכתב במייל) -

When someone goes around collecting during davening, and does more then just walk around, he actually taps people and gets in their face, and keeps talking or shaking his coins right next to them until they are forced to acknowledge him, so if you were having any kavana at all - it was interrupted. Rebbe has said in the past that I don't have to give him. But am I even allowed to give him? Maybe by giving him I am condoning his actions or/and its מסייע לדבר עבירה.

R' Y. Berkovits wrote: I think you can give him just to get him away from you quickly and get back to davening. A nasty gesture will just linger with you and affect your davening. Additionally, part of שבירת המידות is to give to someone that is absolutely obnoxious. Regarding מסייע, you are not encouraging him by giving to him, since it doesn’t make any difference at all whether you give him or not, these people don’t learn.

1. **בשעת תורה, לנתן צדקה לעני** – הגר"ח קנייבסקי שליט"א (שאלת רב ח"א פרק י' אות י"ג, "מותר". שם עמ' תנ"ז, "מצוה שא"א בזמן אחר". ס' בתורתו יהגה ח"ב תשובות מהגרח"ק שליט"א אות ע"ג ואות ע"ד, וע"ש עמוד י"ב הע' 6, ועמוד קפ"ג), [על פי התורה (ויקהל פרק כ"ח סי' ע"ו)].
   1. מהר"ח או"ז (סוף סי' קס"א) – "ומה שהקשית מאין בין המודר (נדרים ל"ה ב') דמודר הנאה מחבירו מלמדו תורה והרי הוא נהנה המלמד מן התלמוד מפרוטה לעני? דאותה פרוטה שכיחא שהרי שוהא בלימודו הרבה ובכל שעה שלמד מיפטר מליתן פרוטה לעני ותיקשי אפילו לרבה לפי' ר"י בתוס' שלנו הקשו הקושיא ותירצו דאפילו אם מיירי בנכסי התלמיד אסורים על המלמד דוקא נכסי התלמיד אסורים ולא גופו. וכאן המלמד אינו נהנה אלא מגוף התלמיד שמלמדו תורה וגורם לו ליפטר מפרוטה דר' יוסף. א"נ דא"כ יחרוש לו שדהו וכל מלאכה יעשה לו. ועוד נ"ל דלא קשה דמסתמא בשעה שהיה לומד לחברו היה לומד לעצמו ובלא התלמיד היה מפטר באותה שעה מפרוטה דרב יוסף".
   2. שבט הלוי (ח"י סי' קנ"ז) – "הנה מע"כ הציע לפנינו, בענין הכוללים ששוקדים אברכים יקרים עה"ת במסירות נפלאה בהתמדה גדולה, וקורה לעתים קרובות, שבאים גבאי צדקה ומפסיקים את הלומדים עבור המגבית למענה באו וכו', ואין ספק כי מצות צדקה היא לאין ערוך, אבל לאידך ע"י שניגשים לכל אברך בנפרד, מפסיקים ממשנתם, ומעלת לימוד התורה בהתמדה סדר שלם לא עלתה בידם, ושאלתו אם לא ניתן לדחות הגבאים על שעת סוף סדר, והעסקנים לעומת זה טוענים שהזמן המעולה לאסיפת תרומות אלה היא בשעות אלה שאפשר לפקוד הרבה כוללים ומוסדות התורה, זה תמצית שאלתו מי נדחה מפני השני. ובתשובת דבר זה אומר בקיצור, הנה ז"ל הרמב"ם פ"ג ה"ד מת"ת, הי' לפניו עשית מצוה ות"ת אם אפשר להמצוה להעשות ע"י אחרים לא יפסיק תלמודו ואם לאו יפסיק ויחזור לתלמודו ע"כ, והוא מש"ס מו"ק ט' ע"ב דיש הבדל בין אפשר לאי אפשר ע"י אחרים, ובירושלמי פ"ק דחגיגה ובאבות דר"נ (פ"ד ב' ג'), דר' יהודה כשהי' ראה את המת (שמעבירים) או את הכלה מקלסין הי' נותן עיניו בתלמידים ואמר המעשה קודם, ושם מסיים נמי בירושלמי, דוקא אם אי אפשר ע"י אחרים אבל בדאפשר ת"ת קודם, ועיין פלוגתת המג"א וא"ר או"ח סי' ר"צ בענין בטול סעודת ג' סעודות מפני דרשת דברי תורה. ובענין צדקה אם הי' בקשת הצדקה ממש צורך אותה שעה ויש ביד הנתבעים האמצעים לכך ודאי פשוט דמבטלים ת"ת לאו דוקא מפני צדקה אלא גם מפני כל מ"ע שבתורה כנ"ל. אבל נדונים אלה של מגביות נהי דיהיו ברורים שהם צורך צדקה וחסד ממש, וגם נפסוק שמוטלים גם על לומדי תורה קטני יכולת, הא מדובר כאן מאברכים צדיקים במעשיהם שאין רוצים להשתמט ממצוה זאת, ויתנו גם אחרי או לפני הסדר בלי שיפריעו להם כל פעם סדרי הלמוד, אלא משום נוחיות המתרימים (בחשבם כן) הם באו דוקא בשעת הלמוד, בכזה פשיטא דע"פ הלכה אין צריך לבטל סדר הכלל, ואינו דומה כלל להזדמנות מצוה דוקא בשעת הלמוד וא"א להתקיים ע"י אחרים, [וגם עצם הנדון אני מסופק אם לא נקרא זה אפשר להתקיים ע"י אחרים כיון שהגובים האלה נגשים לכל אדם]".
   3. חוט שני (יו"ט, עמ' שנ"ב) – "והנה בזמנינו מצאו להם העניים עצה לאסוף כספים ע"י שבאים לישיבות ולכוללים בזמן הסדרים שיושבים עשרות ומאות לומדים ומפסיקים אותם מלימודם כדי לקיים מצות צדקה. ונראה פשוט שאין היתר לעני להפסיק מתלמוד תורה דרבים, ואף הציבור הלומדים אין להם להפסיק מתלמודם כדי ליתן צדקה, אף שהעני כרגע עומד לפני לומד יחיד הלומד הזה הלא נתחייב במצות צדקה, ובלא תעשה שאסור להעלים עיניו ממנו שנא' לא תאמץ את לבבך ולא תקפוץ את ידיך, מ"מ אין לו ליתן, והטעם כיון שבסך הכל נגרם ביטול תלמוד תורה דרבים במקום שהעני יכול לבוא בזמן אחר שאין בו ביטול תורה דרבים, מן הראוי ליתן להעניים רק בזמן שאין בו ביטול תורה דרבים, ובפרט שישנם עניים שהם ספק עניים".
   4. הגרח"ק שליט"א (קו' עזרת אליעזר פר' ויחי, עמ' קס"ה) – "שאלה: הגמ' בדף נג' ע"א אומרת תניא נמי הכי של בית רבן גמליאל לא היו אומרים מרפא בבית המדרש הגם שיש בזה מצוה מפני ביטול בית המדרש. האם מכאן אפשר לומר שאין ראוי לבוא לאסוף כספים לצדקה באמצע הסדר בישיבות או בכוללים מפני ביטול בית המדרש כשמסתובבים בין האנשים שלומדים. תשובה: מזכה אותם במצוה גדולה".
2. **עוסק במצוה כנגד עוד מצוה עשה שעובר עכשיו בקום ועשה** – פנ"י (סוכה כה.), משנת יעב"ץ (או"ח סי' ס"ה אות א' ואות ג'), שעה"צ (סי' תר"מ ס"ק מ"ח).
3. מר"מ – פסקי תשובה (סי' רס"ג - רס"ה), חיי משה (על כללי המצות פרק ל"ח), אהל שרה ולאה (עמ' תשע"ג ועוד), הגרח"ק שליט"א (שיח התורה סי' אלף תכ"ב).
4. **עוסק במצוה כנגד כיבוד אב ואם**.
   1. עי' יו"ד סי' ר"מ, לשיטות ומר"מ.

# GIVING DURING…

## TEFILAH

see באורח לצדקה p. מח

*![](data:image/png;base64...)*

*Obviously, one should not give tzedakah while he is reciting the silent shemoneh esrei, but he may respond to the beggar’s request while he is listening to chazaras hashatz.*

*One may not give charity while reciting the first paragraph of shema, but he may do so during the second paragraph beginning with vehaya im shamoa (Beis Baruch on Chayei Adam 21:27 based on Mishnah Berurah, Orach Chaim 63:18).*

*R’ Chaim Kanievsky (Derech Emunah, Hilchos Matnos Aniyim, Chapter 10, Tziyun Halachah 96) observes that one may be exempt from giving charity throughout the entire prayer service because of the dictum that one who is occupied with the performance of one mitztva is exempt from the performance of other mitzvos.*

*In Elul 5760, I personally discussed this matter with R’ Chaim Kanievsky and he explained that usually it is very distracting for a person to be confronted with the solicitation of the collector while he is trying to concentrate on the words of prayer and keep up with the pace of the congregation. The slightest disturbance can confuse a person immersed in fervent prayer. It is also distracting to grope to find the right amount of change to give while davening. Therefore, a person may ignore all collectors from the very beginning to the very end of his prayers because of the rule that ‘while someone is engrossed in one mitzvah he is exempt from another.’ However, R’ Chaim suggested (and several other gedolim concurred) that one prepare money in advance in a convenient place so that one can easily give something to collectors who make their rounds during the services without significant distraction.*

*Tiferes Banim (Vol. III on Kitzur Shulchan Aruch 17:6) cites much anecdotal information both pro and con regarding giving tzedaka during the paragraphs of the shema. He concludes: “I heard in the name of R’ Yosef Shalom Elyashiv that nowadays it is prohibited to interrupt one’s prayers at any time in order to give alms. Since there are an inordinate number of impostors collecting, it is doubtful whether one will fulfill the mitzvah of tzedaka anyway, so it is not worthwhile to disturb one’s prayers.”*

*The Tzedaka Treasury* p. 265