מראי_מקומות_שב_א-ב-ג
קטגוריות: שו_ע / אורח חיים / הלכות שבת - הרב יהושע ננקינסקי

**שב**

★שבת קמז

"המנער טליתו בשבת חייב חטאת וכ'ו".

1. וברש"י שם "מנער מעפר".
2. פר"ח מן **הטל** שעליו דהיינו כיבוס וליבון, אבל בניעור מן העפר כדפירש בקונטרס אין נראה שיהא שייך ליבון [תוס' שם].

ואין מבואר קושיתו האם עפר לא חשיב ליבון דנחשב דבר חיצוני, וליבון זה רק דבר שמתאחד עם הבגד, ולכן ניעור מעפר ס"ל לתוס' דשרי כדאשכחן במ"ב סק"ז שמותר להסיר נוצה מע"ג הבגד.

וע"ע בריטב"א שמביא "פרש"י מן העפר והויא ליה תולדה דמלבן ובתוס' **הקשו שאין מלבן בלי מים או משקה** וכו'".

וע"ע בגליון הש"ס שמקשה על רש"י מדבריו לעיל "ומלבן ממש לא הוי דאין שם מים" ומסיים וצ"ע.

ובדעת תוס' יל"ע האם טל יותר מתאחד עם הבגד, ושפיר הוי מלבן [דהיינו הורדת הטל].

או דהכיבוס ע"י הטל, דהיינו המעט מים **שנכנסים לבגד בזה הוי כיבוס** [ולא הורדת הטל], וא"כ שפיר רע"א מקשה סתירה ברש"י משא"כ אם נסבור כר"ח שפיר יש כאן כיבוס במים, וכנ"ל.

1. לרמב"ם מנער מן "הציהוב הלבן" וחייב מצד **מכה בפטיש**.

★והוא דקפיד.

יל"ע האם בלי הקפדה חסר בשם לכלוך או שאם זה היה כיבוס גמר היה חייב ע"ז, רק ביחס לניעור דזה כיבוס קלוש צריך תועלת גמורה, ובלי מקפיד **אין תועלת** ומותר.

בראשונים הובא עוד פירוש, דקפיד הוה פסי"ר ולמאן דלא קפיד ליכא **אלא דבר שאין מתכוון** שאינו כיבוס גמור. [רשב"א. מ"מ] וצ"ב בדבריהם.

★בגד לבן מותר, או שחסר בלכלוך או חסר בתועלת כנ"ל.

ובב"י נראה דלרש"י דמיירי בעפר חסר בלכלוך, משא"כ לר"ח חסר בתיקון

★יל"ע בגד כהה לא שחור מה דינו.

★מבואר בגמ' **דרבנן הוי מנפצי גלימיהו דלא הוי קפדי.**

ועיין בשפ"א דניפצו לכבוד שבת, ומבואר לפ"ז דגם כה"ג **לא חשיב קפיד.**

★עיין תהל"ד דאולי מקפיד אזלינן בתר רוב בנ"א.

וכעי"ז במשב"ז [ב] בצבעונים גם במקפיד בטלה דעתו.

ובמ"ב משמע דאזלינן כ"א בתר דידיה.

ובביאה"ל הסתפק כשהמנער מקפיד והבעלים לא מקפיד.

יל"ע מה הדין כשמנער עבור אחר אבל זה ענין ועיסוק של המנער, כגון אשה המנערת בגד בעלה שהוא לא מקפיד והיא מקפדת [ולה יש ענין בפעולה זו].

ואולי כל דברי הבאיה"ל כשמנער לאחר שאין למנער שום ענין בדבר זה, בזה י"ל דאזלינן בתר בעלים, משא"כ בנידון דידן.

★בביאה"ל מחדש שבצבעוני כשמקפיד אסור לנער, יל"ע בישן ומקפיד מה דינו.

★במ"ב סק"ז פשוט לו דמותר להוציא נוצות מהבגד.

ובתהל"ד הוכיח מאו"ז דאסור כה"ג, וע"ע ב"בן איש חי" [פרשת ויחי] "דנכון להזהר שלא להסיר שום נוצה מבגד השחור ולא שום דבר הנתלה בו".

וע"ע בערוה"ש.

★הגדרת בגד חדש

הב"י מתחילה נקט שכ"ז שלא נתכבס חשיב חדש, וברמב"ם נקט שחדשה שלא נשתמש בה כ"כ.

וע"ע בפמ"ג [א"א-א] דלא דמי לס"ג שתלוי בכבוס דאחר הכיבוס מתרכך משא"כ הכא.

והיינו שחדש שנתכבס אכתי הוי חדש ואסור בניעור, וע"ע בב"ח.

וע"ע ב"מאמר מרדכי" [שהבין אחרת בב"י].

**לדינא** השו"ע פסק כתוס' ורק ניעור מטל נאסר.

הרמ"א מביא שיטת רש"י דמיירי בעפר ומסיים "וטוב **לחוש** לדבריו**.**

ובמ"ב מביא א"ר דזה **מדינא.**

**ס"ב**

★בפשטות באינו מקפיד חסר במכה בפטיש דאין כאן תועלת [והגדרת מקפיד כדלעיל].

וברמב"ם תלה בהגדרת הפעולה, פעולה מכוונת או דרך עסק.

★ואם הסירם דרך עסק פטור [רמב"ם] מבואר דעכ"פ אסור מדרבנן, פטור אבל אסור וזה לא כניעור, **דאינו מקפיד שרי** [וע"כ דזה לא אותו פירוש במקפיד].

וע"ע בב"י ד"ה "וכתב עוד" וצ"ב.

נמצא דיש חילוק בין מנער טלית ללוקט יבלות.

1. מנער חייב רק בחדש ושחור, לוקט אפי' לבן וישן.
2. מנער אינו מקפיד מותר, לוקט רק דרך עסק.
3. מנער ואינו מקפיד מותר, לוקט פטור **אבל אסור**.

וע"ע במשב"ז [א] דמנער שרי דאינו עושה מעשה בידים, משא"כ לוקט הוי מעשה בידים ולכן חמור ונאסר מדרבנן.

★בפשטות כל הסרת קיסמין וכדו' זה רק דברים שנכנסים בבגד בשעת האריגה, אבל דבר שנכנס לאחר גמר המלאכה אין בזה מכה בפטיש.

★בביאה"ל מוכיח דאפי' על לקיטת מקצת יבלות חייב כמו בצר צורה.

והגרש"ז הקשה אמאי לא הוכיח "ממסתת דחייב מצד מכה בפטיש ועיין ברש"י [קב:] דהוא גמ"מ **שהמקום** שחריץ חריץ זה לא יחרוץ עוד, ויל"ע.

**ס"ג**

★באיסור קיפול בגדים, ברמב"ם [כב-כב] נראה שקשור לדיני כיבוס "כדרך שעושין בחול שמכבסין".

וע"ע בב"ח שמביא דעת רש"י דנאסר מצד "תיקון מנא".

★התנאי של אדם אחד וחדשים מדיני תיקון מנא, שבשני בנ"א יש יותר תיקון.

התנאי של "ללבשם בו ביום" לכאורה זה מדיני הכנה, ולכן פשוט שנצרך לו למנחה מותר לקפל.

וע"ע ב"ברכי יוסף" שמביא פר"ח שמותר לקפל למנחה, והוכיח "מקערות שמותר לשוטפם לבו ביום", ומקשה עליו דקיפול לא לבו ביום נאסר לא מדיני הכנה אלא מדין תיקון מנא, וא"כ מה קישר זאת לקערות.

למדנו מדבריו שגם התנאי של בו ביום **זה מדיני תיקון מנא**, [שהותר תיקון מנא במקצת לצורך שבת].

וכן מזה שהותר [בסקי"ב] לקפל לא כסדר קיפול הראשון אפי' שעושה לא לצורך שבת, ואולי זה טעם הח"א האוסר.

★יל"ע האם מותר לקפל מכתב וכדו'.