קעז כה-כח המשך לב,ג,ד
קטגוריות: שו_ע / יורה דעה / הלכות רבית - הרב יהושע ננקנסקי

**קעז כה-כח**

להשלמת סעיפים ב, ג, ד נצרך ללמוד כה, כו, כז, כח

ולאחמ"כ בס"ד נחזור לסעיף ה.

**סי' כה**

★אם כתוב בשטר פלגא באגר ובהפסד וכו'.

הא דלא מהני שישלם שכרו כפועל בטל עי' ש"ך [נב] "דשאני הכא **דכתב בשטר מחזי טפי כריבית**", היה מקום לומר דכל מה דהוקשה לו בלעיל זה מהני שכרו כפועל בטל, וע"ז תירץ דחלוק סתם עיסקא שהיא מחצה על מחצה ובזה מהני שכר פועל בטל, משא"כ כשהתנה בפירוש חצי חצי גרע טפי [ולאו דוקא כתוב בשטר אלא הדגש התנה או לא].

אבל לקמן [סעי' כח] מבואר בשו"ע "אבל אם התנה למחצה בשכר ומחצה בהפסד וכו' **נוטל המתעסק שכרו** מהקרן". מוכח דמהני שכר פועל בטל גם בהתנה, וע"כ צ"ל דהדגש בחילוק האם כתוב בשטר או התנה בע"פ.

וע"ע בערך לחם למהריק"ש.

★בגמ' מצינו אדם גדול במקבל, ובטוש"ע הוזכר גם גבי נותן, ונלמד מכ"ש, אם מהני במקבל שאינו עובר על איסור ריבית מצ"ע רק "לא ספי" כ"ש בנותן.

★דיינינן לשטרא כפשטיה וכו' ואם יש בו רווח לא יקבל כלום.

בדין זה נאמרו כמה שיטות בראשונים.

1. רמב"ן בחידושיו, נוטל הבעלים מחצה ורק ישלם למתעסק כפועל בטל.
2. הרמב"ן במלחמות, הבעלים מקבל מחצה והריבית היא העבודה שעבד, ואבק ריבית לא יוצא בדיינים.
3. בקושית הראב"ד [הובא ברשב"א וברמב"ן], נראה היות וחצי חצי זה ריבית וכך א"א, יהפך למחצה בשכר ותילתא בהפסד כמו בגברא רבה, עי"ש.
4. בטור ושו"ע, דאינו גובה כלום.

וקשה הריבית הרי זה העבודה, אבל את הרווחים למה שלא יקבל הרי ממונו הרוויח.

וצ"ל היות ולא מקבל את ממונו כאילו לא השתמש בעבודה שעבד המתעסק עבורו, ונמצא שלא קבל ריבית, ומה שלא גובה חצי מרווחיו לא בתור איסור ריבית, אלא בכדי למנוע איסור ריבית בעבודה שעבד.

ועדיין י"ל להיפך, שגם אם אין רווחים או שלא לוקח רווחים הריבית זה העבודה ואת זה עבר, ולא מתקן שום דבר במה שלא גובה, וא"כ צריך ביאור בדעת הטור.

**סי' כו**

★בדברי הטור והשו"ע דאזלינן לפי נוסח השטר "דיהיב מרי עיסקא" תלוי בנותן "ואי כתיב למשקל פלגא" תלוי במקבל.

לכאו' אין זה קשור לסעיף ד, דס"ד מיירי בעיסקא שלא נותן שכר מרצונו, וחז"ל נתנו שכר וכה"ג בעינן שכר טפי, שלמקבל יהיה רווח גם ברווח וגם בהפסדים.

כאן מיירי שכת' בשטר פלגא בשכר ובהפסד, הנושא הוא איך לפרש את הפלגא, האם על השכר וממילא תרי תליתא בהפסד, או פלגא על ההפסד, ובשכר תלתא, לכן תלוי בנותן השטר.

וע"ע בגר"א שקישר בין הדברים, וי"ל.

ויש עוד נושא שכת' בשטר מפורש פלגא באגר וכו' או פלגא בהפסד וכו', כאן כת' בשטר שני דברים ולא הנושא איך לפרש, אלא יש כאן שני דברים שסותרים אחד את השני, ונהיה חייבים להכריע דבר אחד.

בזה נחלקו תלמידי הרשב"א והראב"ד, הובא בב"י.

וע"ע בדרכ"מ [ו] שקישר בין שני הדברים.

**סכ"ז**

★בהתנה פלגא בשכר ותליתא בהפסד, לרש"י הגדרת הבעלות של המקבל הו כפי ההפסד, וא"כ חלקו הוא שליש, ומה שקיבל חצי ברווחים זה בתורת שכר [התוספת בין שליש לחצי].

לרמב"ן, רשב"א ורמב"ם חלקו בעצם הוא חצי, ובהפסדים היה אמור לספוג חצי, והבעה"ב משלם לו שכר בזה שישלם רק שליש בהפסדים.

כל הנ"ל שדברו במפורש על שכר והפסד [ונחלקו מה הגדרת הבעלות של המקבל].

**התנה על שכר לחוד** ולא פירשו ההפסדים, חלקו בעצם של המקבל כפי הרווח, וא"כ מה שעובד בחלקו של הבעה"ב הוא ריבית, וע"ז אמור לקבל שכר שליש, נחלקו הראשונים **כיצד נשער השליש.**

1. רבותיו של הרמב"ם – השכר הוא שליש **מחלקו של נותן**.
2. לרמב"ן – השכר הוא שליש **מחלקו של מקבל**.ועי' בב"י שכן הוא דעת הטור, וצ"ב מה ראה בטור.
3. לרמב"ם – שהתנו ברווח ולא בהפסד יטול שליש מחלקו של המתעסק, וכשיתנו בהפסד ולא ברווח יטול המתעסק שליש מחלקו של נותן.

לסמ"ג, הובא בב"י, במקרה שסיכמו למתעסק יותר ברווחים, כגון 75%, נפרש שהבעלות של המקבל היא 50%, ומה שנוטל יותר זה שכרו על מה שהתעסק בחלק הפקדון.

לדינא לא כך, וגם אם סיכמנו 75% הכל מוגדר בבעלותו, ובבעלות הנותן רק 25%, וא"כ מה שעובד בחלק הפקדון בעי שכר על זה.

ושיעור השליש נפסק בשו"ע כרמב"ם.

**סכ"ח**

★הראב"ד, הובא בב"י, שיתנו לרעת הנותן גם בהפסדים וגם ברווח, ולא היו לא רווחים ולא הפסדים, המתעסק תובע את שכרו, ע"ז עונה שלא מגיע לו שכר וכו'.

ולכאו' גם בהתנה הרווח לחוד ולא הרויח יכל לתבוע שכרו, וע"כ צ"ל **דסגי באפשרות להרוויח** וזה מוגדר שכר, וא"כ גם בהנ"ל נימא הכי [ולמה דיבר בהתנה על שני צדדים].

ולכאו' יכל לדבר גם בלא התנה כלל, ולא רצה לשלם שכר, וחז"ל נתנו לו שכר על שני הצדדים כבסעי' ד' [דעת הרמב"ם] וכשלא היה הרווח ולא הפסד, שיתבע שכר, וכנ"ל.

★נוטל המתעסק שכרו מהקרן.

עי' ש"ך [נג] שנוטל חצי מהקרן, וע"ע בט"ז [לו].

ולפי"ז יוצא שנוטל חצי מהחצי, **דהיינו רבע**, דהרי כל פועל בטל שמקבל שכר הוא רק חצי משכר הפועל, דהרי חצי עובד לעצמו, והכי היות והחצי שכר מוגדר כהפסד, והרי צריכים לחלוק בכל ההוצאות וההפסדים, גם בשכר הנ"ל, דהיינו החצי, צריכים לחלוק.

ולכאו' זו כוונת הראב"ד, הובא בשו"ע "נוטל שכרו **מהקרן**", ואינו מובן מה כוונתו מהקרן, דהרי נוטל גם מהעליה, וע"כ ר"ל דנידון כקרן וממילא צריכים לחלוק בזה [כמו אם ההוצאות חצי פועל היה לאדם שלישי ודאי שהיו חולקים ה"נ הכא].