ח - לדעת הסוברים דהא דנזיר וכו_ אינו חייב אלא אחת הוא משום חיסרון ההתראה, אם יש בכח ההתראות לחלק
קטגוריות: ש_ס / יב שבת / שגגות / הרב רפאל בהגר_מ שמואלביץ / קונטרס בענייני שגגות

יום ג' י"ב מנ"א תשע"ט

**א**

א] מכות כ"א א', נזיר שהי' שותה יין כל היום אין חייב אלא אחת, אמרו לו אל תשתה אל תשתה והוא שותה חייב על כל אחת ואחת וכו'.

והנה נתבאר בסימן ה' פלוגתת הראשונים בהא דכשהי' שותה יין כל היום אינו חייב אלא אחת, אם הוא משום חיסרון ההתראה, או דהוא משום דהוי הכל כמעשה שתי' אחת, ועיי"ש שנתבאר לפ"ז דפליגי גם בטעם הא דאם אמרו לו אל תשתה אל תשתה והוא שותה חייב על כל אחת ואחת, דלדעת הסוברים דהא דברישא אינו חייב אלא אחת הוא משום חיסרון ההתראה, הרי דמה"ט הוא דכל שהתרו בו אל תשתה אל תשתה דאיכא התראה מעליא חייב על כל אחת ואחת, אך לדעת הסוברים דהא דברישא אינו חייב אלא אחת הוא משום דהוי הכל כמעשה שתי' אחת, הרי דהא דכשהתרו בו אל תשתה אל תשתה חייב על כל אחת ואחת, הוא משום דהתראות מחלקות.

ב] והנה בפשוטו נראה, דלדעת הסוברים דהא דברישא אינו חייב אלא אחת הוא משום חיסרון ההתראה, אך בלא"ה הי' חייב על כל אחת ואחת, דהו"ל כמעשה שתי' חלוקין, הרי דלא מצינו כלל דיש בכח ההתראות לחלק, שהרי הא דכשהתרו בו על כל שתי' חייב על כל אחת ואחת, ל"ב לחילוק ההתראות, אלא הוא משום דאף בלא ההתראות הו"ל כמעשי שתי' חלוקין, (וכל הא דאינו חייב אלא אחת הוא משום חיסרון ההתראה), ואם משכחת גוונא דבלא ההתראות הו"ל כמעשה אחד ומכח זה אינו חייב אלא אחת, אף אם התרו בו כמה התראות אינו חייב אלא אחת, ועמש"נ בסימן י"א לפרש לפ"ז לדברי רש"י בחולין פ"ג א' ובמנחות נ"ו א'.

**ב**

ג] אמנם הנה בפי' הריב"ן במכות כ' ב' ד"ה ה"ג אלא בחדא התראה כתב, ז"ל, והתנן כו' אינו חייב אלא אחת הואיל ולא אתרו בו אלא חדא התראה, ואע"ג דשתייתו בזה אחר זה, דשתי' בבת אחת כל היום ליכא, עכ"ל.

ומבו' מד' הריב"ן דאם הוה מיירי ששותה בלא הפסק, לא הו"מ לאתויי מזה דבחדא התראה אינו חייב אלא אחת, כיון דבכה"ג יש לפטרו משום דהוי הכל כשתי' אחת, וע"כ הוצרך לפרש דאיירי אף בזאח"ז דהוי שתיות חלוקות, ואפ"ה אינו חייב אלא אחת, ובע"כ דהוא משום חיסרון ההתראה, וזהו דפריך דה"נ בה' קרחות יש לפטרו משום חיסרון ההתראה.

ד] והנה בד' הריב"ן משמע דהא דכשאמרו לו אל תשתה אל תשתה והוא שותה חייב על כל אחת ואחת, הוא אף כששתה בלא הפסק, דמשמעות דבריו דדינא דמתניתין הוא אף כששותה בלא הפסק, ואך דכיון דקתני שהי' שותה כל היום, איירי אף כשהפסיק בשתייתו, ולפי המבו' בד' הריב"ן דכל ששותה בלא הפסק הו"ל כשתי' אחת, וא"א לחייב עלי' אלא אחת, צ"ל דהא דכשאמרו לו אל תשתה אל תשתה וכו' חייב על כל אחת ואחת, הוא משום דהתראות מחלקות.

ומבו' לפ"ז, דאף דלדעת הריב"ן עיקר דינא דמתניתין דנזיר שהי' שותה וכו' דאינו חייב אלא אחת הוא משום חיסרון ההתראה, מ"מ מודה להך דינא דיש בכח ההתראות לחלק, וע"כ אף כששותה בלא הפסק דהו"ל שתי' אחת, מהני ההתראות לחלק ולחייבו על כל אחת ואחת.

**ג**

ה] עוד יש ללמוד לזה ממש"כ התוס' בשבועות ג' א' ד"ה חדא דמיחייב עלה תרתי, ז"ל, בהתראה אחת איירי ובגילוח בב"א או בזאח"ז בתוכ"ד דלא מצי למימר אישתלאי, עכ"ל.

והנה מבו' בד' התוס' שדעתם כדעת רש"י ודעימי', דאף כשהתחיל בעבירה מצי למימר אישתלאי, וע"כ אם נטל ב' פאות בזאח"ז בהתראה אחת, אינו חייב אלא על הראשונה, דעל השני' מצי למימר אישתלאי.

ה] והנה התוס' שם כתבו עוד, ז"ל, דאי בכמה התראות ל"ה פליג ר"א בפ' בתרא דמכות דאמר אם נטלן כולן כאחת אינו חייב אלא אחת, עכ"ל.

ומבו' להדיא בד' התוס', דאף דלדעתם דינא דנזיר שהי' שותה וכו' דאינו חייב אלא אחת, הוא משום חיסרון ההתראה, כיון דאף כשהתחיל בעבירה מצי למימר אישתלאי, מ"מ מודו להך דינא דהתראות מחלקות,[[1]](#footnote-2) וע"כ אף דלדעת ר"א אין הפאות מחלקות, ואף כשנטל כמה פאות אינו חייב אלא אחת, מ"מ כל שהתרו בו על כל פאה, ה"ז מועיל לחלק, ובכה"ג הוא חייב על כל אחת ואחת.

**ד**

ו] עוד יש לסייע לזה, דהנה בחולין פ"ב ב' אמרינן דקסבר סומכוס אכל ב' זיתי חלב בהעלם אחד חייב ב' חטאות, ובפירש"י שם כתב, ז"ל, בהעלם אחד וכו' ובשוגג חייב ב' חטאות, וה"ה נמי דמחייב "בהתראה אחת" ובלאו אחד ב' מלקיות, עכ"ל, ומשמעות דבריו דעיקר הרבותא הוא דחייב "בהתראה אחת" ב' מלקיות, ודמי התראה אחת להעלם אחד, והרי דשפיר יש בכח ההתראות לחלק.[[2]](#footnote-3)

וכ"ה גם משמעות פירש"י בשבועות כ"ב א', ד"ה מתוך שחלוקות לחטאות, ז"ל, אבל קונמות אין חלוקות לאשמות למ"ד יש מעילה בקונמות, דאם נהנה וחזר ונהנה בהעלם אחד חדא הוא דמיחייב וכו', ואם בב' העלמות אפי' מחדא מינייהו נמי, וכן לענין מלקות אם בהתראה אחת חדא הוא דלקי, ואם בב' התראות אפי' מחדא מינייהו שהרי עובר וחוזר ועובר כדתנן נזיר שהי' שותה וכו', עכ"ל, ומשמע קצת דדמי דין התראות לדין העלמות, והא דבהתראה אחת אינו לוקה אלא אחת, הוא משום דליכא חילוק התראה, ודמי להא דבשוגג בהעלם אחד חייב אחת, ובב' התראות דמי לב' העלמות דחייב ב'.[[3]](#footnote-4)

ז] ויש ללמוד כן ממש"כ בפירש"י בכריתות ד' א', בהא דפליגי תנאי באכל חלב שור כשב ועז, דלר' ישמעאל חייב על כל אחת ואחת, ולחכמים אינו חייב אלא אחת, ופירש"י, ז"ל, חייב על כל אחת ואחת מלקות אם אכלן בהתראה אחת, עכ"ל, ובספר הישר לר"ת סימן תקל"ד כתב בתו"ד דהיינו דאם אכלן בג' התראות, הרי אף בחלב שור חייב ג' מלקיות, כדתנן אמרו לו אל תשתה אל תשתה והוא שותה חייב על כל אחת ואחת, ובע"כ דאיירי בהתראה אחת.[[4]](#footnote-5)

ומבו' להדיא בד' רש"י, דיש בכח ההתראות לחלק, וע"כ אם אכלן בג' התראות לכו"ע הוא חייב ג' מלקיות, ולא נחלקו אלא כשאכלן בהתראה אחת וליכא לחילוק ההתראות, אם הוו כג' שמות וחייב על כל אחת ואחת, או דאינם אלא שם אחד ואינו חייב אלא אחת.[[5]](#footnote-6)

1. ושמא הוא משום דס"ל כדעת הריב"ן דכל ששותה בלא הפסק א"צ לפטרו משום חיסרון ההתראה, אלא חשבינן לה כשתי' אחת, ומשמע דכל שהתרו בו כמה התראות חייב על כל אחת ואחת אף כשלא הפסיק בשתייתו, ובע"כ דיש בכח ההתראות לחלק, - וי"ל עוד, דהוא משום דמשמע דכל שהתרו בו כמה התראות חייב על כל אחת ואחת אף אם הוו בתוך כדא"פ דהו"ל כשתי' אחת, ובע"כ דיש בכח ההתראות לחלק. [↑](#footnote-ref-2)
2. והיינו דאי נימא בדעת רש"י דאין בכח ההתראות לחלק, הרי דכל עיקר הנפ"מ בין התראה אחת לב' התראות, הוא בדהוי בזאח"ז, דבהתראה אחת פטור משום דמצי למימר אישתלאי ובב' התראות דל"מ למימר אישתלאי חייב, אך בגונא דהוי זה בב"א, ליכא גריעותא כלל במה דהוי זה בהתראה אחת, שהרי ליכא דינא כלל דהתראות מחלקות. [↑](#footnote-ref-3)
3. אך מאידך ממש"כ רש"י דהא דבב' התראות חייב ב' הוא משום דהוא עובר וחוזר ועובר, ובהא דבב' העלמות חייב ב', לא כתב לטעם זה, משמע דאין בכח ההתראות לחלק, ואפ"ה הוא חייב ב' מלקיות, משום דהוא עובר וחוזר ועובר, וע"כ לא הוצרך לפרש לזה בהא דבב' העלמות חייב ב', דהתם הוא משם דההעלמות מחלקות, וצ"ע. [↑](#footnote-ref-4)
4. ואמנם נראה דלאו היינו דאיירי בהתראה אחת שהתרו בו אל תאכל חלב, דבכה"ג מ"ט דר' ישמעאל דחייב ג' משום חלב שור וחלב כשב וחלב עז, הרי לא התרו בו על ג' איסורים, ובע"כ דאיירי כשהתרו בו מעיקרא אל תאכל חלב שור וחלב כשב וחלב עז, וכ"כ הקר"א בנזיר מ"ב א' בתו"ד. [↑](#footnote-ref-5)
5. ובדוחק י"ל, דמש"כ רש"י דאכלן בהתראה אחת, הוא למעוטי היכא שאכלן בזה אחר זה, וזהו שכתב דאכלן בהתראה אחת, והיינו שאכלן בב"א, דאם אכלן בזאח"ז צריך התראה על כל אחת ואחת, משום דמצי למימר אישתלאי, ובכה"ג הוא חייב על כל אחת ואחת, משום דהוי אכילות חלוקות, אך אי"ז במשמעות ד' רש"י. [↑](#footnote-ref-6)