57 קטפרס
קטגוריות: ש_ס / נו מקוואות / מקוואות - הרב רפאל בהגר_מ שמואלביץ / עניינים

אור ליום ועש"ק קרח כ"ז סיון תשס"ו

א] גיטין דט"ז. תוד"ה הנצוק, פי' בקונטרס אינו חיבור לטהרה לענין ב' מקוואות שאין באחד מהן מ' סאה ונצוק וקטפרס ומשקה טופח מחברן אינו חיבור, וקשה לר"ת דעד כאן לא נחלקו ר"מ ור"י וכו' אלא בטובל בעליונה אי אמרינן גוד אסיק, אבל בתחתונה כולהו מודו דעלתה לו טבילה דאמרינן גוד אחית, אלמא קטפרס חיבור, והכא משמע דאינו חיבור כלל, ואומר ר"ת דהכא מיירי דוקא בב' גוממיות שבזו כ' ובזו כ' דליכא מקוה שלם באחד בפני עצמה דל"ה חיבור ואין מטבילין אפילו בתחתונה, אבל התם דאיכא באמצעית מקוה שלם לכ"ע מטבילין בתחתונה ובעליונה פליגי וכו', עוד הקשה דהכא קאמר דקטפרס ל"ה חיבור ובסמוך קאמר ר"י אם היו רגליו של ראשון נוגעות במים אף השני טהור וכו', ואומר ר"ת דכיון שהמים שעל הראשון סופן ליפול ולירד למקוה הוי קטפרס חבור,[[1]](#footnote-2) עכ"ל.

והנה התוס' בחגיגה די"ט: הק' ע"ד ר"ת, ז"ל, היכי מדמה לי' למיפשט מהך דהכא בעייתו מהו להטביל מחטין וצינורות בראשו של ראשון כההוא דלעיל, ולא קאמר דשאני התם משום מקוה שלם, ותירצו דהתם לעיל איכא טעמא אחרינא דקטפרס שסופו לירד מה שבראשו של ראשון הוי חיבור, עכ"ל.

ובפי' הר"ש ספ"ח דטהרות הק' קו' זו, ותירץ בע"א, ז"ל, דכיון שהמים שעל הראשון סופן לירד למקוה "כמקוה שלם דמי", עכ"ל, וכ"ה בתוס' הרא"ש בחגיגה שם ובגיטין דט"ז..

והנה בביאור מה שהוצרכו הר"ש והרא"ש להא דע"י שהמים שעל הראשון סופן לירד למקוה חשיב כמקוה שלם, ולא ניח"ל במש"כ התוס' דמשום הא דסופן לירד הוי קטפרס חיבור, וכמש"כ הר"ש גופי' דמה"ט הוא דס"ל לר' יהודה דהשני טהור ולי"ב לדינא דקטפרס אינו חיבור, נ' פשוט דהוא משום דכל ה"ט דסופן לירד ל"מ אלא דמה"ט איכא למימר טפי גוד אחית, וע"כ ס"ל לר' יהודה דהשני טהור משום דאמרי' גוד אחית, אך כד דייני' לטבול במים שבראשו של ראשון אם אמרי' גוד אסיק, הרי דע"ז ל"מ מידי הא דסופן ליפול, דזה אינו טעם כלל דנימא גוד אסיק וכמובן.

ונ' עוד, דגם אם הא דהמים סופן ליפול הוי טעם דנימא גוד אסיק, אכתי לא סגי בהכי, שהרי קו' הראשונים היתה דמאי מדמי הגמ', דילמא דוקא בג' גוממיות אמרי' גוד אסיק משום דאיכא מקוה שלם, ומשא"כ בראשו של ראשון דליכא מקוה שלם, וע"ז ליכא לשנויי דבראשו של ראשון איכא למימר גוד אסיק משום דהמים סופן ליפול, דאכתי תיקשי דהיאך מדמי' זל"ז, ודילמא הגם דה"ט דאיכא מקוה שלם מהני דמשו"ז אמרי' גוד אסיק, מ"מ ה"ט דסופן ליפול לא מהני דנימא משו"ז גוד אסיק.

וביותר, שהרי הני תרי מילי חלוקין זמ"ז ביסודן, דה"ט דאיכא מקוה שלם נ' דהוא, דהגם דקטפרס אינו חיבור ול"מ בזה דינא דגוד אסיק, מ"מ היכא דאיכא מקוה שלם סגי בחיבור קלוש, וע"כ מהני בזה דינא דגוד אסיק לחברן, ואילו ה"ט דהמים סופן ליפול הוא, דמשו"ז שייכי המים טפי זל"ז וראוי יותר לומר בזה גוד אסיק, וע"כ הוי זה חיבור מעליא, וא"כ מאי מדמי הגמ' זל"ז.

וצ"ב בד' התוס' בחגיגה שתירצו כן דהא דמדמי הגמ' זל"ז הוא משום שהמים סופן ליפול, וזה צ"ב וכנ"ל, חדא דה"ט דסופן ליפול לכאו' אינו טעם דנימא גוד אסיק, ועוד דמאי מדמי הגמ' דכ"ה דאמרי' גוד אסיק היכא דאיכא מקוה שלם ה"נ נימא גוד אסיק היכא שהמים סופן ליפול, ומה ענין זל"ז.

ב] ונראה בזה, דהנה בהא דס"ל לר"מ דטובלין אף בעליונה משום גוד אסיק, ור"י ס"ל דטובלין בתחתונה משום גוד אחית, צ"ב מ"ט בעי' בזה לדין גוד אסיק וגוד אחית, ומ"ט לא סגי בהא דהגוממיות מחוברות זל"ז ע"י החרדלית.

ובפשוטו הטעם בזה הוא, דבלא דינא דגוד אסיק וגוד אחית ל"מ החרדלית לחברן, שהרי קטפרס אינו חיבור, וע"כ הוא דבעי' לדינא דגוד אסיק וגוד אחית, דעי"ז חזינן להו כנמצאין במקום א', ולא חשיב כקטפרס, וכ"ה מבו' בחי' הגר"ח הל' טומ"א, ובחזו"א קמא סי' ג' סקי"ב וסי' ה' סקי"ג וסי ו' סק"ז ותנינא סי' ד' סק"א, ונקט החזו"א שם דהוא משום דהוו המים זוחלין ואין הזוחלין מערבין.

אמנם יל"פ עוד בזה, דהא דבעי' לדינא דגוד אחית וגוד אסיק, אי"ז כלל משום דינא דקטפרס, דמשו"ז ליכא למיתי עלה כלל, וכמו שפירשו התוס' הטעם דלי"ב לדינא דקטפרס אינו חיבור, והא דבעי' בזה לדין גוד אסיק וגוד אחית, הוא משום דלאשוויי להו כמקוה א' לא סגי בחיבור לחודי', דבמקוה בעי' שיהיו מ' סאה במקום א', וכל דהוו בב' מקומות הגם דמחוברין הן זל"ז אינם מצטרפין להיות מקוה א', וע"כ הוא דבעי' בזה לדינא דגוד אסיק וגוד אחית דעי"ז חזינן להו כנמצאין במקום א'.[[2]](#footnote-3)

ובטעם הא דבעי' במקוה שיהיו המים במקום א', יתכן דהוא מסברא, דל"ח כמקוה א' אא"כ הוי במקום א', ואפשר שזהו כוונת הגר"ח בהל' טומ"א דבמקוה לא סגי בדין חיבור אלא בעי' לדין עירוב כ"ה שיהא מקוה א'.[[3]](#footnote-4)

ויל"פ עוד, דהוא משום דינא דמקוה אינו מטהר בזוחלין, דיל"פ דיסוד הדין הוא דבעי' שיהא מקום למקוה, וע"כ הוא דכל שהמקוה זוחל ואין לו מקום אינו מטהר, וכן נ' ממש"כ הרמב"ם ספ"ט ממקואות דאין מטבילין בזוחלין ק"ו באויר, ונ' מזה דהא דאין מקוה מטהר בזוחלין הוא משום דחשיב שאין לו מקום, וק"ו שאינו מטהר באויר, ומה"ט נמי בעי' שיהא כל המקוה במקום א', וזה מת' טפי לפ"מ שצידד החזו"א תנינא סי' י' סקי"ב לומר דאשבורן לא מיקרי אלא כל שיש לו כתלים סביביו, אבל מים נחים ע"ג הארץ ל"ח אשבורן, הגם דלענין דינא דאשבורן חיבור ודאי אף בליכא דפנות חשיב חיבור, ואף לדעת הגר"א וכו' שפיר י"ל דכל שאין כתלים מקיפין אותן לא חשיב מוצק א' של מ"ס, עכ"ד, ולפ"ז ודאי מתבאר היטב, דאף אם קטפרס הוי חיבור, מ"מ לא עדיף זה ממים הנחים ע"ג הארץ דל"מ למקוה משום דאי"ז מוצק א' של מ"ס, וע"כ בעי' לדינא דגוד אסיק וגוד אחית.

ונפ"מ בין הטעמים בזה, הוא אם אף במעין דמטהר בזוחלין בעי' לדינא דגוד אסיק וגוד אחית, ועמש"נ בזה להלן סק"ז.

ובנידו"ז תלוי פי' המו"מ בתוס', דאי נימא דע"י דינא דגוד אחית וגוד אסיק ל"ח כקטפרס וע"כ הוא דהוי חיבור, הרי דלפ"ז קו' התוס' היא מהא דתנן דקטפרס אינו חיבור, והרי דלא אמרי' גוד אסיק וגוד אחית, ומ"ט הכא אמרי' גוד אסיק וגוד אחית, וע"ז הוא שתירצו התוס', דהגם דקטפרס אינו חיבור ולא אמרי' גוד אסיק וגוד אחית, מ"מ היכא דאיכא מקוה א' שלם, אמרי' בזה גוד אסיק וגוד אחית, וע"כ הוי זה חיבור.

אך אי נימא דהא דבעי' לדינא דגוד אסיק וגוד אחית הוא משום דבעי' שיהי' המקוה במקום א', הרי דלפ"ז קו' התוס' היא דכיון דקטפרס אינו חיבור, א"כ היאך מתחברין המקואות זל"ז, ודינא דגוד אסיק וגוד אחית ל"מ כלל היכא דאיכא לדינא דקטפרס אינו חיבור, דל"מ דין גוד אסיק וגוד אחית אלא דעי"ז חשיבי במקום א', אך מ"מ הרי חיבורן הוא ע"י קטפרס, (וכמו שפירש הגר"ח בהל' טומ"א, דאף דאמרי' גוד אחית, מ"מ בעי' שיהא חיבור ביניהם), ואם קטפרס אינו חיבור נמצא דאינם מחוברין זל"ז,[[4]](#footnote-5) וע"ז הוא שתירצו התוס', דכל הא דקטפרס אינו חיבור הוא רק בב' מקואות חסירות, אך היכא דאיכא מקוה א' שלם סגי בחיבור דקטפרס להטפיל המקוה החסר למקוה השלם, ולי"ב לדינא דקטפרס אינו חיבור, ואך דמ"מ בעי' בזה לדינא דגוד אסיק וגוד אחית כ"ה שיהא המקוה במקום א'.[[5]](#footnote-6)

ועד"ז הוא במשה"ק התוס' בהא דס"ל לר"י דאם היו רגליו של ראשון נוגעות במים אף השני טהור, והק' התוס' שהרי קטפרס אינו חיבור, ותירצו דכיון שהמים שעל הראשון סופן ליפול ולירד למקוה הוי קטפרס חבור, וגם בזה יש להסתפק, אם מכוון קו' התוס' היא דמ"ט אמרי' בזה גוד אחית, ומ"ש מהא דתנן דקטפרס אינו חיבור ולא אמרי' גוד אחית, וע"ז תירצו דכיון שהמים סופן ליפול אמרי' בזה גוד אחית, והיינו או דמשום הא דסופו ליפול ראוי טפי לומר גוד אחית, או דמשום דסופן ליפול ושייכי טפי זל"ז, סגי בזה בחיבור דגוד אחית, או דמכוון קו' התוס' הוא דהגם דס"ל לר' יהודה דגוד אחית, מ"מ היאך המים שעל הראשון מחוברין למקוה הרי קטפרס אינו חיבור, וע"ז תירצו דכיון שהמים סופן ליפול הוו שפיר חיבור, ולי"ב לדינא דקטפרס אינו חיבור.

ועד"ז הוא במה שתירץ ר"י דמתני' דנצוק וקטפרס אינו חיבור איירי לענין השקה, אך לענין מקואות הוי קטפרס חיבור, וגם בזה יש להסתפק אם מכוון ד' ר"י הוא דהגם דלענין השקה קטפרס אינו חיבור ולא אמרי' בזה גוד אסיק וגוד אחית או דל"מ דינא דגוד אסיק וגוד אחית לחיבור קטפרס, מ"מ לענין מקואות הוי קטפרס חיבור מכח דינא דגוד אסיק וגוד אחית, או דמכוון ד' ר"י הוא, דלענין מקואות לא נאמר כלל דינא דקטפרס אינו חיבור, ואף בלא דינא דגוד אסיק וגוד אחית, והא דבעי' בזה לדינא דגוד אסיק וגוד אחית הוא משום דבעי' שיהא המקוה במקום א', וכנ"ל.

ג] ונ' בדעת התוס' בחגיגה דס"ל כהדרך השני' שנתבאר, דהא דבעי' לדינא דגוד אסיק וגוד אחית אי"ז כלל משום דינא דקטפרס אינו חיבור, דאם הי' בזה לדינא דקטפרס אינו חיבור ל"ה מהני מידי דינא דגוד אסיק וגוד אחית, אלא הוא משום דבעי' שיהא המקוה במקום א'.

ולפ"ז הרי דמש"כ התוס' דהיכא דאיכא מקוה שלם הוי קטפרס חיבור, לאו היינו דמשום דאיכא מקוה שלם אמרי' גוד אסיק וגוד אחית, אלא היינו דמשום דאיכא מקוה שלם סגי בחיבור דקטפרס, וע"כ תו מהני בזה דינא דגוד אסיק וגוד אחית, אך לענין דינא דגוד אסיק וגוד אחית ליכא נפ"מ כלל אם איכא מקוה שלם או לא, וה"נ הא דהיכא דהמים סופן ליפול הוי קטפרס חיבור, דהיינו דמשום הא דסופן ליפול לי"ב לדינא דקטפרס אינו חיבור, וע"כ תו מהני בזה דינא דגוד אסיק וגוד אחית.

והנה לפ"ז נמצא דמשה"ק התוס' דהיכי בעי למיפשט דמהני להטביל מחטין וצינורות בראשו של ראשון מהא דמטבילין בעליונה, דילמא שאני התם דאיכא מקוה שלם, לאו היינו דדילמא דוקא היכא דאיכא מקוה שלם אמרי' גוד אסיק, שהרי לענין דנימא גוד אסיק לא מצינו כלל דאיכא נפ"מ אם איכא מקוה שלם או לא, אלא מכוון קו' התוס' הוא, דדילמא דוקא היכא דאיכא מקוה שלם הוא דהוי קטפרס חיבור, וע"כ מהני בזה דינא דגוד אסיק דמשו"ז מטבילין אף בעליונה, ומשא"כ היכא דליכא מקוה שלם לא סגי בחיבור דקטפרס, וע"כ ל"מ בזה דינא דגוד אסיק.

וע"ז הוא שתירצו התוס', דהתם איכא טעמא אחרינא דלי"ב לדינא דקטפרס אינו חיבור, משום דהמים סופן ליפול, וע"כ הוי זה חיבור מעליא, וכל נידון הגמ' אם מטבילין בראשו של ראשון, הוא אם אמרי' גוד אסיק או לא, דאי לא אמרי' גוד אסיק ל"מ הא דסופן ליפול והוי קטפרס חיבור, דמ"מ אין המים מצטרפין למקוה כיון שאינם במקום א', וע"ז שפיר פשיט מהא דמטבילין בעליונה דאמרי' גוד אסיק, ובזה אין לחלק אם איכא מקוה שלם או לא, וכנ"ל.

ולפ"ז מתישב היטב משה"ק לעיל דמאי מהני הא דסופן ליפול דמשו"ז נימא גוד אסיק, דהאמנם אם הא דהמים סופן ליפול הוא טעם דמשו"ז יש לומר טפי גוד אחית, הרי ודאי דאי"ז טעם אלא דנימא גוד אחית אך אי"ז טעם דנימא גוד אסיק, אך לדעת התוס' דהא דהמים סופן ליפול הוי זה טעם דבזה הוי קטפרס חיבור, דכיון שסופן ליפול שייכי המים זל"ז טפי, הרי דבדין חיבור שפיר י"ל דכיון דסופן ליפול ושייכי כל המים זל"ז, ע"כ מהני הקטפרס אף לחבר המים התחתונים להמים העליונים, גם י"ל דבדין חיבור ל"ש לחלק בין חיבור המים העליונים לתחתונים לחיבור המים התחתונים לעליונים, אך למש"נ בסוס"ק זה בהערה בדעת התוס' בחגיגה והראבי"ה מתבאר דאף לענין חיבור שייך לחלק כן, עיי"ש .[[6]](#footnote-7)

אמנם בדעת הר"ש והרא"ש שהוצרכו לתרץ דע"י דסופו ליפול חשיב כמקוה שלם, נ' שדעתם דהא דהיכא דאיכא מקוה שלם הוי קטפרס חיבור, הוא משום דבכה"ג מהני דינא דגוד אחית לחברן, וה"נ הא דהיכא שהמים סופן ליפול הוי קטפרס חיבור הוא משום דבכה"ג ראוי לומר טפי גוד אחית, או משום שהן מעורבין טפי, וע"כ סגי בהו בחיבור דגוד אחית, ואשר ע"כ אין לתרץ דהא דמדמי הגמ' זל"ז הוא משום דהמים סופן ליפול, שהרי זה אינו טעם כלל דנימא גוד אסיק, וגם אם הוי זה טעם דנימא גוד אסיק אכתי מאי מדמי הגמ' להא דמטבילין בתחתונה, דילמא הגם דהיכא דאיכא מקוה שלם אמרי' גוד אסיק, מ"מ היכא דליכא מקוה שלם לא אמרי' גוד אסיק אף שהמים סופן ליפול, וכנ"ל, וע"כ הוצרכו לתרץ דמשום הא שהמים סופן ליפול חשיב דאיכא מקוה שלם בתחתונה, וע"כ שפיר מדמי הגמ' זל"ז, וז"ב.[[7]](#footnote-8)

ד] ונ' דיש להוכיח כן עוד בד' הר"ש, דהא דמטבילין בתחתונה ובעליונה ולי"ב לדינא דקטפרס אינו חיבור, הוא משום דינא דגוד אחית וגוד אסיק, ומשו"ז הוא דלי"ב לדינא דקטפרס אינו חיבור.

דהנה הר"ש שם מסיק בישוב קו' ר"ת, דמתני' דקטפרס אינו חיבור רבנן היא, אך ר' יהודה ור"מ פליגי וס"ל דקטפרס הוי חיבור.

והנה בפי' הר"ש מקואות פ"ג מ"ב ופ"ז מ"ו פירש דטעמא דרבנן דפליגי וס"ל דאין מטבילין אף בתחתונה, הוא משום דאף גוד אחית לית להו.

והנה אי נימא דדינא דגוד אחית ל"מ כלל לאשוויי לקטפרס חיבור, אלא הא דבעי' לדינא דגוד אחית הוא כ"ה שיהיו המים במקום א', א"כ הרי נמצא דלרבנן דס"ל בספ"ח דטהרות דקטפרס אינו חיבור, הרי דאף אם ס"ל לדינא דגוד אחית, מ"מ אין מטבילין בתחתונה משום דינא דקטפרס אינו חיבור.

ומד' הר"ש שהוצרך לפרש דטעמייהו דרבנן הוא משום דלית להו גוד אחית, מבו' להדיא דאילו הוה ס"ל לדינא דגוד אחית, ל"ה מצי למיתי עלה משום דינא דקטפרס אינו חיבור, דדינא דגוד אחית מהני לאשוויי חיבור בקטפרס, ובע"כ דלית להו לדינא דגוד אחית, ותו הדר דינא דקטפרס אינו חיבור.

ומצינו כן גם בד' הרמב"ן בע"ז דע"ב., ז"ל, הלכך רישא דקתני הנצוק אינו חבור לטהרה דוקא בשאינו עתיד ליפול אבל עתיד ליפול חבור הוא "דאמרינן גוד אחית" וכו', עכ"ל, ולהלן כתב, ז"ל, לטהרה פרש"י ז"ל כגון גממית שאין בה ארבעים סאה ונצוק או קטפרס מחברה למקוה שלם אינו חבור ולפי דבריו צריך לומר שהקטנה עליונה דהא אוקימנא למתני' כר' יהודה דאית לי' גוד אחית ותניא וכו', אלמא לר' יהודה אמרינן גוד אחית ולר' מאיר אפי' גוד אסיק, אלא פשטא דמתני' בשתי גממיות של עשרים עשרים ונצוק או קטפרס מחברן דכיון דליכא בחדא שיעור מקוה לא מצטרפין אבל למקוה שלם הואיל וחשיב כל שהוא מצרפן, לר' מאיר ולר' יהודה דוקא בעתיד ליפול "משום גוד אחית" ומיהו בתוספתא תני עלה וחכמים אומרים אין מטבילין אלא באמצעית "שאין קטפרס לעולם חבור ולית להו גוד", עכ"ל.

ומפורש להדיא בד' הרמב"ן, דטעמא דרבנן דס"ל דקטפרס אינו חיבור לעולם הוא משום דלית להו גוד, והרי דדינא דגוד אחית מהני לאשוויי חיבור בקטפרס, וזהו גם מש"כ הרמב"ן דהא דהיכא דעתיד ליפול הוי נצוק חיבור, הוא משום דבכה"ג אמרי' גוד אחית, וכ"ה מפורש גם בד' הר"ן בחידושיו ובפי' על הרי"ף שם.[[8]](#footnote-9)

וכ"ה להדיא בד' הריב"ש בסי' רצ"ב, ז"ל, והא דמשמע בפרק אין דורשין דבגוד אחית לא פליגי וכו', אבל רבנן דפליגי עלייהו בתוספתא סבירא להו "דאין קטפרס לעולם חיבור אפילו על ידי גוד אחית", עכ"ל, והרי להדיא דהא דלר"מ ור"י הוי קטפרס חיבור הוא מכח דינא דגוד אחית.

אמנם מד' הראבי"ה נ' להוכיח כהדרך השני', דהא דבעי' לדינא דגוד אסיק וגוד אחית, אי"ז כלל משום דינא דקטפרס אינו חיבור, דהנה ז"ל ראבי"ה סי' תתקפ"ח, ז"ל, ותימה לי מאי שנא דבקטפרס ליכא מאן דפליג דל"ה חיבור וגבי חרדלית פליגי אעליונה, אלא בע"כ קטפרס גרוע מחרדלית, דקטפרס הוא שיורד מן ההר, אבל גבי ג' גממיות אינו משופע כל כך הלכך עדיף, עכ"ל.

והנה לפמש"כ ראבי"ה דחרדלית אינו משופע כ"כ וע"כ לי"ב לדינא דקטפרס, הרי בע"כ דהא דבעינן בזה לדינא דגוד אחית וגוד אסיק, אי"ז משום דינא דקטפרס אינו חיבור, אשר לזה מהני דינא דגוד אחית וגוד אסיק שלא יהא חשוב כקטפרס, שהרי חרדלית אי"ז חשוב כלל כקטפרס, ודוחק לומר דכל הא דלי"ב לדינא דקטפרס אינו חיבור הוא רק משום דינא דגוד אחית וגוד אסיק, ובשיפע גדול ל"מ דינא דגוד אחית וגוד אסיק ואכתי אי"ז חיבור, ובע"כ מד' ראבי"ה דאף במקום דהוי זה חיבור, מ"מ בעינן לדינא דגוד אחית וגוד אסיק, וכמש"נ לעיל סק"ב הטעם בזה.[[9]](#footnote-10)

ה] ובמש"נ מד' התוס' בחגיגה דהא דהמים סופן ליפול מהני אף לחבר המים שלמטה למים שלמעלה, מצינו כן עוד בד' התוס' בסוגיין ובחגיגה שם.

דהנה כתבו התוס', ז"ל, והא דדייק התם גבי גוי דאנח ידי' אבת גישתא ואסרי' רבא לכולי חמרא שמע מינה נצוק חיבור אע"ג דהתם הוי קטפרס דייק שפיר דנצוק הוי חיבור דכיון דמה שנגע בו הגוי דהיינו בקצה צ"ל בקנה העליון דאין סופו ליפול בתוך חבית, כיון שראשו אחד מונח על גישתא, ולהכי לא עדיף מנצוק, עכ"ל, וכ"כ התוס' בחגיגה שם.

וביאור דבריהם נ' דהוא לפמש"כ התוס' בע"ז דנ"ט: דאם מניח אדם אצבעו על הבת גישתא לא יצא עוד אם לא יחזור וימצוץ, וכ"ה בתוס' שם ד"ס.,[[10]](#footnote-11) אשר לפ"ז הרי נמצא דאין סוף היין שבחבית הראשונה ליפול לתוך החבית השני', ואך דקשיא להו להתוס' דכיון שהניח הגוי אצבעו ולא יצא עוד, תו ממילא יחזור היין לחבית הראשונה, וא"כ היכי דייק מינה דנצוק הוי חיבור, הרי התם הוי שפיר חיבור כיון שסופו לחזור, וע"ז הוא שכתבו דהיין שנגע בו הגוי אין סופו ליפול בתוך החבית הראשונה, כיון שראשו א' מונח למעלה על הגישתא, ואין המים עולין למעלה, וז"ב, אך שו"ר בחי' חת"ס ע"ז דנ"ט: ודע"ב: שפירש ד' התוס' בע"א, וגם בהגהות מלה"ר בגיטין שם פי' ד' התוס' בע"א, וצ"ב היאך דבריהם מתישבים בל' התוס'.

ומבו' עכ"פ בד' התוס', דאילו הי' סוף היין שנגע בו הגוי ליפול בתוך החבית, הי' לנו לאסור כל היין שבחבית.

והנה אי נימא דה"ט דסופו ליפול הוא דמה"ט יש לנו לומר גוד אחית, וע"כ ממילא דלי"ב לדינא דקטפרס אינו חיבור, נ' דאי"ז טעם דנימא דמשום הא דהיין שנגע בו הגוי סופו לירד לחבית יאסר כל היין שבחבית, דהגם דאמרי' גוד אחית על היין שנגע בו הגוי וחשיב כאילו הוא בתוך החבית, מ"מ אי"ז טעם דיהא חשוב שנגע ביין שבחבית, דכדי שיהא חשוב שנגע ביין שבחבית בעי' דנימא גוד אחית על היין שבחבית ויהא חשוב כאילו הוא במקום שנגע בו הגוי, וז"פ מסברא, וכ"ה במש"כ התוס' וש"ר דאם נצוק שסופו ליפול הוי חיבור, הרי דאם נגע הגוי בקילוח נאסר היין שבחבית, והיינו דכיון דסוף היין שבחבית ליפול, חשיב כאילו הוא במקום שנגע בו הגוי, וע"כ נאסר היין, אך נ' דאי"ז טעם דאם נגע ביין שבחבית יאסר היין שמקלח, מכח הא דהיין שבחבית סופו ליפול לשם.

ובע"כ מד' התוס' כמש"נ בדעתם, דה"ט דסופו ליפול הוא דמה"ט שייכי המים זל"ז, ולי"ב לדינא דקטפרס אינו חיבור, וע"כ אם הי' סוף היין שנוגע בו הגוי ליפול לחבית הראשונה, לא הי' בזה לדינא דקטפרס אינו חיבור, והוו המים שנוגע בהן מחוברין למים שבחבית, ומכח זה הי' לנו לאסור היין שבחבית, וז"ב.

ו] והנה כתבו התוס' בחגיגה די"ט. ד"ה נגזור אטו חרדלית, ז"ל, פירש"י שיורדת מהר גבוה ויש בה מ' סאה ולא עלתה שם טבילה דקטפרס אינו חיבור, והר"י פי' וכן כתוב בכמה פירושים של רש"י דפסול מטעם דאין מקוה מטהר בזוחלין אלא באשבורן כדתניא בת"כ, ומיהו אומר הר"ר אלחנן ע"כ טעם ראשון עיקר מדגזרינן בגל של ים, דאי משום זחילה אז בשל ים מהני, אי לא מוקמינן לה כר"מ דאמר במס' מקואות כל הימים כמקוה,[[11]](#footnote-12) והי' קשה למורי מאי קאמר משום חרדלית של מי גשמים, הא בשל ים נמי לא מהני, כדתנן ב"ה אומרים אין מטבילין בחרדלית, ומשמע דבכל חרדלית מיירי מדלא הוזכר לי' בהדיא גשמים, ולפי' ראשון ניחא, ומיהו אכתי יש להקשות דקטפרס הוה חיבור לענין מקואות כדפירש הר"י, וא"כ למה לא מהני ואי הוה טעמא משום זחילה יתכן טפי, עכ"ל.[[12]](#footnote-13)

וצ"ב במשה"ק התוס' מהא דלפי' ר"י הוי קטפרס חיבור לענין מקואות, דהנה הרי לכאו' כל מש"כ ר"י דקטפרס הוי חיבור לענין מקואות, היינו רק לר"מ ור"י, אך לחכמים דפליגי וס"ל דאין מטבילין אף בתחתונה, הרי בע"כ דס"ל דקטפרס אינו חיבור אף לענין מקואות, ואף לר' יהודה דהוי חיבור לענין מקואות, הרי מ"מ מודה דאין טובלין בעליונה, והרי דלענין לטבול בעליונה אי"ז חיבור, ורק לדעת ר"מ הוא דהוי חיבור אף לטבול בעליונה.

ולפ"ז צ"ב דמה קשיא להו להתוס', הרי לעולם יל"פ דמש"א לגזור אטו חרדלית, היינו משום דחרדלית הויא קטפרס, ואתיא כחכמים דאף לענין מקואות ל"ה קטפרס חיבור, שו"ר שעמד בזה החזו"א קמא סי' ג' סקי"ב, ואף לר' יהודה דהוי חיבור לטבול בתחתונה, מ"מ יש לגזור שמא יטבול בחרדלית למעלה, ויש להוסיף, דאף לר"מ יש לגזור, דהגם דס"ל דקטפרס הוי חיבור לענין מקואות אף לטבול בעליונה, מ"מ לדידי' דס"ל דאין הימים מטהרין בזוחלין אין לטבול בחרדלית משום זוחלין, וצ"ע בזה.

אמנם אולי יל"פ, דקו' התוס' ל"ה על מש"א בגמ' דליגזור אטו חרדלית, אלא על הא דתנן דב"ה אומרים אין מטבילין בחרדלית, וע"ז הוא שהקשו התוס' דאין לפרש הטעם משום קטפרס, שהרי במקואות הוי קטפרס חיבור, וע"כ לא ניח"ל לשנויי דאתיא כרבנן דס"ל דאף במקואות ל"ה קטפרס חיבור, דא"כ נמצא דאתיא מילתא דר' יהודה כב"ש, והרי מילתא דב"ה דאין מטבלין בחרדלית איירי אף למטה דלר' יהודה אין לפסול בזה משום הא דקטפרס אינו חיבור, דאמרי' גוד אחית.

ז] ולפמש"נ נ' לישב היטב, שהרי למש"נ בדעת התוס' י"ל, דמש"כ ר"י דקטפרס הוי חיבור לענין מקואות, הוי זה לכו"ע ואף לגבי העליונה,[[13]](#footnote-14) והא דס"ל לרבנן דאין מטבילין אף בתחתונה, הוא משום דלי"ל גוד אחית, וע"כ הגם דהוי זה חיבור, מ"מ ל"מ זה למקוה כיון שאין המים במקום א', וה"נ הא דס"ל לר' יהודה דאין מטבילין בעליונה אי"ז משום דלענין זה ל"ה קטפרס חיבור, שהרי לענין מקואות הוי קטפרס חיבור, ומ"מ אין מטבילין בעליונה משום דלי"ל גוד אסיק, ובמקום העליונה ליכא מ"ס.

ולפ"ז י"ל, דע"כ הוא שנקטו התוס' דבחרדלית של ים יש להכשיר לטבול בה, ורק למ"ד דאין הימים מטהרין בזוחלין אין לטבול בה, דכיון דלכו"ע הוי קטפרס חיבור לענין מקואות, הרי דהגם דס"ל לרבנן דאין מטבילין אף בתחתונה משום דלי"ל גוד אחית, ור"י מודה דאין מטבילין בתחתונה משום דלי"ל גוד אסיק, מ"מ אין לפסול משו"ז חרדלית של ים, דבחרדלית ל"ב כלל לדינא דגוד אסיק וגוד אחית, ואף בלא"ה יש להכשיר לטבול בה, וע"כ לא תלי זה בפלוגתא דחכמים ור"י ור"מ.

ובטעמא דמילתא דבחרדלית ל"ב לדינא דגוד אסיק וגוד אחית, יל"פ בתרי גווני, חדא י"ל למש"נ לעיל סק"ב דיל"פ דהא דבעי' שיהא המקוה במקום א', דמשו"ז בעי' לדינא דגוד אסיק וגוד אחית, הוא מכח דינא דאין מקוה מטהר בזוחלין, עיי"ש, ולפ"ז דבחרדלית של ים דמטהרת בזוחלין ל"ב כלל לדינא דגוד אחית וגוד אסיק, וע"כ לכו"ע היא כשרה לטבול בה, וכנ"ל.

ויל"פ עוד, דהנה בעיקר מש"כ התוס' דבחרדלית יש לפסול משום דינא דקטפרס אינו חיבור, הנה מבו' בדבריהם דאף דיש מ"ס בהחרדלית גופה, מ"מ אי"ב לדינא דקטפרס אינו חיבור.

אמנם הנה התוס' בחולין דל"א: כתבו, ז"ל, פירש בקונטרס ואין טובלין בחרדלית משום דתנן הנצוק והקטפרס אינו חיבור ואין כאן מ' סאה במקום אחד אע"פ שיש הרבה למעלה ולמטה, ובחנם פירש כן, "דאפילו יש כמה סאין באותו מדרון" אסור לטבול בו דמקוה אינו מטהר בזוחלין וכו', עכ"ל, וכ"ה בתוס' הרא"ש שם.

ומבו' בד' התוס' והרא"ש, דהגם דקטפרס אינו חיבור, היינו רק דל"מ לחבר המים שלמטה ושלמעלה, אך הקטפרס עצמו חשיב חיבור, וכ"ה מבו' בפשוטו גם בד' הר"ש במקואות פ"ד מ"ד דבגל שנתלש אין לפסול משום דנצוק וקטפרס אינו חיבור, דאפשר שיש מ"ס ביחד באויר, עכ"ד,[[14]](#footnote-15) והחזו"א קמא סי' ג' סקי"ג תמה על דבריו, וכ"ה מבו' בד' הר"ש והרא"ש בטבו"י פ"ב מ"ז לגבי דינא דנצוק אינו חיבור, דהנצוק עצמו הוי כולו חיבור זל"ז, והרש"ש מכשירין ספ"ה תמה ע"ז.[[15]](#footnote-16)

וביאור דבריהם, דהמים דהוו בקטפרס גופי', כיון שהם במקום א' ה"ה מחוברין זל"ז, ורק המים שלמטה ושלמעלה שאינם במקום א', ובאנו לדון שהקטפרס יחברם, הרי שבזה איכא לדינא דקטפרס אינו חיבור.

ולפ"ז נ', דאף לדעת התוס' בחגיגה דפליגי וס"ל דאף הקטפרס גופי' ל"ה חיבור, הרי י"ל דמודו לדעת התוס' בחולין ודעימייהו דכל הקטפרס חשיב שהוא במקום א', ואך דס"ל דמ"מ בעי' שיהי' חיבור ביניהם, וכיון שקטפרס אינו חיבור ל"מ לחבר ביניהם,[[16]](#footnote-17) אך מ"מ כיון דחשיב כל הקטפרס שהוא במקום א', ע"כ שפיר ה"ה כשר לטבול בו, ול"ב בזה לדינא דגוד אסיק וגוד אחית, כיון דכל הא דבעי' לדינא דגוד אסיק וגוד אחית, הוא רק משום דבעי' שיהיו המים במקום א', וכמש"נ.

ח] ועד"ז נ' די"ל בדעת הראבי"ה, דהנה ז"ל ראבי"ה סימן תתקפ"ח, וא"ת האיך טובלין בנהרות הלא קטפרס הן דרך ירידתן. ואין לומר דקטפרס חיבור ל"ה אבל קטפרס גופי' כל רוחב הנהר שכנגד גופו טובלין בו דא"צ חיבור דבקטפרס גופי' איכא כשיעור מ' סאין ויותר, דליתא דהא כל מלא נימא דמים ברוחב הנהר הוי קטפרס, ואפילו מה שכנגד גופו צריך לחבר זה לזה. ואכתי קשיא דהא קטפרס ל"ה חיבור, ושמעתי מרבותי דהא דקטפרס אינו חיבור היינו לעניין לטבול למעלה מן הקטפרס אבל למטה שפיר דמי וראייתם מדאמרי' ג' גממיות וכו', ומשמע התם דבין ר"מ ובין ר"י מודין דמטבילין בתחתונה אבל בעליונה פליגי, וטעמא משום שסוף המים לרדת שם כולם, הילכך נהרות שלנו בכל מקום שאנו טובלין הוי הוא למטה ששם יורדים המים, עכ"ל.

והב"י בסי' ר"א כתב ע"ד הראבי"ה, ז"ל, ומיהו אי"ז עולה לפסק הלכה, דהא חכמים פליגי אדר"מ ואדר"י ואמרי דאין טובלין אלא באמצעית בלבד, ומשמע ודאי דהלכה כחכמים וכן פסק הרמב"ם וכו', עכ"ל, ובפשוטו י"ל שדעתו כדעת הטור סי' ר"א דקי"ל כר' יהודה דאף השני טהור, ובפשוטו לדעתו ה"נ קי"ל כר' יהודה דמטבילין בתחתונה, וכ"ה בפסקי תוס' בגיטין פ"ב, ושו"ר שכבר כתב כן בס' דברי אמת קונט' ג' (דנ"ו. בהג"ה).

ונ' לישב ד' הראבי"ה ע"ד מש"נ בד' התוס', דאזיל הראבי"ה לטעמי' שנת' לעיל סק"ד להוכיח מדבריו דמפרש דהא דבעי' לדינא דגוד אחית, אי"ז מכח הא דקטפרס אינו חיבור, אלא אף במקום דהוי זה חיבור בעי' לדינא דגוד אחית כ"ה שיהיו המים במקום א'.

אשר לפ"ז נ' דמפרש הראבי"ה דהא דפליגי רבנן וס"ל דאין טובלין אף בתחתונה, אי"ז משום דפליגי וס"ל דאף לענין לטבול בתחתונה אין הקטפרס חיבור, אלא אף דמודו דלענין התחתונה הוי קטפרס חיבור, מ"מ ס"ל דאין טובלין בתחתונה משום דלית להו לדינא דגוד אחית.

ואשר לפ"ז י"ל, דאף לדעת רבנן שפיר טובלין בנהרות, דהגם דהוו קטפרס, מ"מ הרי מודו רבנן דקטפרס הוי חיבור לענין לטבול למטה מן הקטפרס, והגם דלית להו לדינא דגוד אחית, מ"מ הרי כבר נת' לעיל מתרי טעמי דבנהרות שיש בהן מ"ס ל"ב לדינא דגוד אחית, וא"ש היטב ד' הראבי"ה.

אמנם צ"ב לפ"ז, דא"כ מ"ט אין טובלין בנהרות למעלה, הרי בפשוטו הא דפליג ר' יהודה וס"ל דאין מטבילין בעליונה הוא משום דלית לי' גוד אסיק, אך בנהרות למש"נ דל"ב לדינא דגוד אסיק הי' בדין שיטבלו בהן אף למעלה, ועמש"נ לישב בזה לעיל סוסק"ג בהערה בסופה.

ט] והנה כתבו התוס' בחגיגה דכ"א:, ז"ל, ועוד קשיא לו דגבי טופח על מנת להטפיח הוי חיבור להשקה ובמקואות בעינן מים צפין, וכי קאמרינן דילמא לענין מקואות קאמר רוצה לומר דלגבי השקה ל"ה חיבור, וי"ל דה"ה להשקה במקום דאיכא למימר גוד אחית הוי חיבור לר"י והא דנקט מקואות משום דאיירי בי' נקטיה, עכ"ל.

אמנם בד' התוס' בגיטין מבו' דפליגי ע"ז, ז"ל, ודחי הא דתנינא דטופח להטפיח דלמא לענין מקוואות ור"י היא מטעם גוד אחית, אבל לענין השקה אימא דל"ה חיבור אפי' לר"י, כמו במקוה בקרקע שוה דליכא גוד אחית, עכ"ל, ונ' להדיא מדבריהם דבהשקה ל"ה זה חיבור אף בקרקע שאינה שוה, וכבר עמד ע"ז בחי' ר' ראובן, וצ"ב הטעם בזה, ואין לומר דס"ל דלענין השקה בעי' חיבור טפי, וע"כ הגם דטופח להטפיח הוי חיבור לענין עירוב מקואות מ"מ אי"ז חיבור לענין השקה, שהרי התוס' פירשו דהא דלהשקה ל"מ טופח ע"מ להטפיח הוא כ"ה דל"מ במקוה בקרקע שוה דליכא גוד אחית.[[17]](#footnote-18)

ובפשוטו יל"פ בדעת התוס' בגיטין, דס"ל דלענין השקה לא משכח"ל גוונא שיהא טופח להטפיח חיבור, דממ"נ אם בקרקע שוה, הרי בזה אף במקוה אין טופח להטפיח חיבור, ואם בקרקע שאינה שוה, הרי בזה בלא"ה אי"ז חיבור כיון דהוי זה קטפרס, וע"כ לא משכח"ל להך דינא דטופח להטפיח חיבור רק במקוה, דמהני בו חיבור דקטפרס.

אך נ' דחוק לפרש כן ד' התוס', דלפ"ז נמצא דהא דאין טלה"ט חיבור בהשקה בקרקע שאינה שוה, אי"ז דומיא דהא דאין טלה"ט חיבור במקוה בקרקע שוה, אלא הוא משום דקטפרס אינו חיבור, ואי"ז במשמעות ל' התוס'.

אך בביאור ד' התוס' דחגיגה שכתבו דאף בהשקה היכא דאיכא למימר גוד אחית מהני טופח להטפיח, אשר צ"ע דהרי בהשקה אין קטפרס חיבור, וא"כ היכי משכח"ל דיהני בזה חיבור דטופח להטפיח, נ' דהוא משום דס"ל דכל הא דקטפרס אינו חיבור הוא רק כשהוא משופע ביותר, וכמש"כ כן הב"י בסו"ס ר"א, וכ"ה מבו' מד' רש"י ותוס' בחגיגה שם די"ט. ומל' רש"י בגיטין דט"ז ובע"ז דע"ב. דלא חשיב קטפרס אלא במדרון זקוף יותר מדאי ומחודד הרבה, וכן נ' בד' הר"ש במקואות פ"ג מ"ב ופ"ו מ"ח, ולכאו' כ"ה גם דעת ראבי"ה בסי' תתקפ"ח הבאנו דבריו לעיל סק"ד, ואשר ע"כ שפיר משכח"ל גוונא דטלה"ט הוי חיבור בהשקה, והוא בגונא דמקום משופע קצת, דלי"ב משום קטפרס, ומ"מ שייך לומר בזה גוד אחית, דל"ה זה כקרקע שוה, וע"כ בכה"ג הוי טלה"ט חיבור.

והנה לפ"ז שוב צ"ב ד' התוס' בגיטין שנקטו דבהשקה בכל גווני אין טלה"ט חיבור ואף בקרקע שאינה שוה, שהרי משכח"ל גוונא דקרקע שאינה שוה דלא חשיבא כקטפרס, ובכה"ג בדין שיהא טלה"ט חיבור אף בהשקה, אך י"ל דהתוס' בגיטין פליגי וס"ל דאף בשיפוע קצת אין קטפרס חיבור, וע"כ לא משכח"ל דיהא טלה"ט חיבור בהשקה.

ונ' בדעת התוס' בגיטין, דס"ל דדינא דגוד אחית הוי הלכה מסוימת במקואות, אך לגבי השקה לא אמרי' כלל גוד אחית, וזהו כמו שדן בחי' הגר"ח הל' טומ"א, שמא דינא דגוד אחית הוי רק לענין מקואות, ואשר ע"כ הוא דס"ל דלגבי השקה ל"מ חיבור טופח ע"מ להטפיח אף בקרקע שאינה שוה.

י] ולפ"ז נ' דיש להוכיח בדעת התוס' בגיטין כמש"נ בדעתם, דהא דמטבילין בתחתונה ודאף השני טהור ולי"ב משום קטפרס אינו חיבור, אי"ז מכח דינא דגוד אחית, דאם הי' בזה לדינא דקטפרס אינו חיבור, ל"ה מהני מידי דינא דגוד אחית, אלא הוא משום דבהנך גווני הוי קטפרס חיבור, או משום דאיכא שלם ודסופו ליפול, או משום דבמקוה הוי קטפרס חיבור.

ומוכח כן, חדא, דהנה אי נימא דכל הא דמטבילין בתחתונה ולי"ב משום קטפרס אינו חיבור, הוא מכח דינא דגוד אחית, הרי נמצא לפ"ז דלפי המבו' בד' התוס' דבהשקה לא נאמר דינא דגוד אחית, הרי ממילא מש"כ התוס' דבהשקה אין קטפרס חיבור, הוא משום דרק במקוה הוי קטפרס חיבור משום גוד אחית, ומשא"כ בהשקה, ולפ"ז ל"ה קשיא כלל משה"ק התוס' בסו"ד דמ"ש דלענין טלה"ט ס"ד דהוי חיבור לענין השקה ול"ה חיבור לענין מקואות, ואילו נצוק וקטפרס בהשקה ל"ה חיבור ובמקוה הוי חיבור, ואם הא דנצוק וקטפרס ל"ה חיבור בהשקה הוא משום דבהשקה לא נאמר דינא דגוד אחית, ל"ק כלל, דלעולם בהשקה סגי בחיבור קלוש, ואך מ"מ נצוק וקטפרס, משום דלא נאמר בזה דינא דגוד אחית, וכמש"נ כן לעיל בהערה, ובע"כ מד' התוס' דהא דמטבילין בתחתונה ולי"ב משום קטפרס, הוא משום דלגבי מקוה סגי בחיבור דקטפרס, ואי"ז כלל משום דינא דגוד אחית, ואשר ממילא דהא דשאני השקה דל"מ בה חיבור דקטפרס הוא משום דבהשקה בעי' חיבור מעליא טפי מבמקוה, וזהו שהק' התוס' מהא דלגבי טלה"ט חזינן דבמקוה בעי' חיבור מעליא טפי מבהשקה.

ויש להוכיח כן עוד, ממש"כ התוס', ז"ל, ומיהו נצוק גרוע מקטפרס לפי שהקילוח של הנצוק עומד באויר ול"ה חבור אפי' סופו ליפול כדמשמע בפרק בתרא דע"ז, עכ"ל, והיינו דאם אף בנצוק הי' הדין דכל שסופו ליפול ה"ה חיבור, הי' לנו לאסור במערה יין מחבית ונגע גוי בקילוח.

והנה אי נימא דהא דהיכא דסופו ליפול הוי נצוק חיבור, הוא משום דבכה"ג אמרי' גוד אחית, וכמש"כ כן הרמב"ן והר"ן בע"ז, הרי דלדעת התוס' דדינא דגוד אחית לא נאמר אלא במקואות, ממילא דבשאר מילי בדין דאף אם סופו ליפול לא יהא חיבור, וממה שנקטו התוס' דאם נצוק שסופו ליפול הוי חיבור יש לאסור בכה"ג אף ביי"נ, מוכח דהא דהיכא דסופו ליפול הוי חיבור, אי"ז כלל משום דבכה"ג אמרי' גוד אחית, אלא הוא משום דבכה"ג לא חשיב כלל כנצוק וקטפרס, והוי חיבור מעליא, וז"ב.

אך הנה בד' חי' הר"ן בע"ז שם מבו', דהגם דס"ל דהא דנצוק חיבור היכא שסופו ליפול, הוא משום דכה"ג אמרי' גוד אחית, מ"מ ס"ל דמה"ט יש לאסור אף ביי"נ היכא שסופו ליפול, וכן מ' גם בד' הרמב"ן שם, ואך שדנו דכל הא דס"ל לר' יהודה דכה"ג הוי נצוק חיבור, הוי זה קל שהקילו חכמים במקואות, (וצ"ב רב דהיאך הקילו במקואות לדינים דאורייתא, ואין לומר דמדינא הוי זה חיבור, ואך דבשאר מילי החמירו חכמים דאי"ז חיבור ובמקואות לא החמירו, דא"כ הי' בדין דלענין טומאה ולענין יי"נ דהוי החיבור לחומרא, יהא זה חיבור, כיון דמדינא הוי זה חיבור, וצ"ע בזה), והיינו משום דס"ל דדין גוד אחית שייך אף ביי"נ, ודלא כמש"נ בדעת התוס' בגיטין, אך למש"כ דל"מ רק במקוה דקל הוא שהקילו, יל"פ דהיינו דרק במקוה הקילו דנימא גוד אחית, אך בשאר מילי לא אמרי' גוד אחית כלל.

יא] ויש להוכיח כן עוד בדעת התוס' בגיטין ובחגיגה, וזה מעיקר מה שהוכיחו התוס' מההיא דע"ז דנצוק ל"ח חיבור אפי' היכא דסופו ליפול, וזה מהא דשרי במערה יין מחבית לבור ונגע גוי בקילוח מכח הא דנצוק אינו חיבור, והגם דסופו ליפול.

אמנם כ"ז ניחא למה שנקטו התוס' דבגונא דרגליו של ראשון נוגעות במים הוי קטפרס, אך הנה בספה"י לר"ת סי' ת"א ובשו"ת סי' ס"ג נקט דחשיב נצוק, וכתב דנצוק שסופו ליפול הוי חיבור, ולפ"ז קשיא מסוגיא דע"ז, ועמד בזה הרמב"ן בע"ז דע"ב., ועיי"ש שכתב בזה, דאפי' לר' יהודה דס"ל לגבי מקואות דנצוק שסופו ליפול הוי חיבור, קל הוא שהקילו חכמים במקוה אבל בשאר מילי ל"ה חבור כדמשמע בפרק המביא, והיינו ממש"א בגמ' דילמא לענין מקואות ור"י היא, והרי דרק לענין מקואות הוא דס"ל לר' יהודה דכה"ג הוי חיבור, וכ"ה מבו' בפי' הר"ן שם דדייק לה מהתם, ויש להוסיף דזה מתבאר לפמש"כ הרמב"ן שם להלן דכל הא דס"ל לר' יהודה דטלה"ט הוי חיבור הוי רק היכא דאיכא למימר גוד אחית, אשר לפ"ז זמש"א בגמ' לענין מקואות, דרק לענין מקואות משכח"ל דטלה"ט הוי חיבור לר' יהודה, דלענין שאר מילי הרי לא אמרי' גוד אחית, וא"כ לא משכח"ל דטלה"ט יהא חיבור, אך יש לפקפק בזה לפמש"נ לעיל סק"ט, וצ"ע כעת, וכ"ש לרבנן דפליגי עלי' דר' יהודה דאמרי גבי מקואות השני טמא דלטהרה ולטומאה ל"ה חבור ואם הי' דין יין נסך כדין טומאה וטהרה כולן אינן חיבור אפילו נצוק שסופו ליפול, עכ"ד.

וצ"ב דמה הוכיחו מהתם, הרי שפיר י"ל דסוגיא דהתם אתיא אליבא דהלכתא כרבנן דס"ל דאין השני טהור, דלדידהו אף היכא דסופו ליפול אין קטפרס חיבור,[[18]](#footnote-19) וכאשר כ"ה מבו' בחי' הרמב"ן הנ"ל, וע' גם בפי' הר"ן על הרי"ף שם שכתב דמתני' דנצוק וקטפרס רבנן היא דס"ל דאף היכא דסופו ליפול אין נצוק חיבור, וע"כ יל"פ כל נידון הסוגיא שם רק על נצוק שסופו ליפול, עיי"ש.

**[**ובאמת בפי' הר"ש בספ"ח דטהרות לא הק' מעיקר הא דשרינן התם בנצוק אף היכא דסופו ליפול, אלא הק' מהא דפריך הגמ' התם דאי נצוק חיבור אפי' חבית נמי ליתסר, וכן בההוא דגוי דאנח ידי' אגישתא, לימא דשאני הכא משום דסופו לירד, והיינו משום דמעיקר הא דשרינן התם אף היכא דסופו לירד ל"ק, די"ל דאתיא כרבנן, ואך דקשיא דמאי מדמי הגמ' זל"ז, הרי שפיר יש לחלק דלא אסרינן אלא היכא דסופו לירד**]**.

ולמש"נ נ' ברור בדעת התוס', דמפרשי דהא דפליגי רבנן וס"ל דאין השני טהור, אי"ז כלל משום דס"ל דקטפרס ל"ה חיבור אף שסופו ליפול, דודאי כו"ע מודו דכה"ג הוי קטפרס חיבור, והא דס"ל לרבנן דאין השני טהור הוא משום דלית להו גוד אחית, וע"כ אף דקטפרס שסופו ליפול הוי חיבור, מ"מ אין המקוה כשר לטבול בו כיון שאין המים במקום א'.

ועד"ז נת' לעיל סק"ז ובהערה שם, דלפ"ד ר"י דמתני' דנצוק וקטפרס אינו חיבור איירי בהשקה אך במקואות הוו חיבור, הוא לכו"ע, משום דאף רבנן דפליגי מודו דבמקואות הוי קטפרס חיבור, ואך דפליגי משום דלית להו גוד אחית, עיי"ש שנת' להוכיח כן.

ולפ"ז שפיר הוכיחו התוס' מהא דמבו' בע"ז דבמערה יין מחבית ונגע גוי בקילוח אין היין שבחבית נאסר, דנצוק לא חשיב חיבור אף היכא דסופו ליפול, דאילו הי' נצוק חיבור היכא דסופו ליפול, הי' היין נאסר אף לדעת רבנן.

אך אכתי צ"ע בד' תוס' הרא"ש בחגיגה שם שכתב ג"כ כד' התוס' שם, ובדעת הרא"ש הרי נת' דס"ל דהא דהיכא דסופו ליפול הוי קטפרס חיבור הוא משום דינא דגוד אחית, אשר לפ"ז הרי נמצא דלרבנן דפליגי ולית להו לדינא דגוד אחית, אין קטפרס חיבור אף שסופו ליפול, וא"כ צ"ב דמה הוכיח מההיא דע"ז, אך י"ל בזה כמש"נ להלן סקי"ב.

אמנם אכתי ק"ק, דמנא להו להתוס' דמודו רבנן לר"י דקטפרס שסופו ליפול הוי חיבור, דילמא פליגי רבנן בזה על ר"י וס"ל דאף היכא שסופו ליפול ל"ה חיבור, ותו ל"ק מסוגיא דע"ז די"ל דאתיא כרבנן.

אך נ' דלפ"ד התוס' בחגיגה הוא מוכח כן מסוגיית הגמ' שם, דהא דהיכא דסופו ליפול הוי קטפרס חיבור הוי זה לכו"ע, וזה לפ"מ שתירצו התוס' שם דהא דמדמי הגמ' הדין אם מהני לטבול בראשו של ראשון להא דמטבילין אף בעליונה, הוא משום דהיכא שסופו ליפול הוי קטפרס חיבור, ונת' לעיל סק"ג בביאור דבריהם, דמשום הא דסופו ליפול לי"ב לדינא דקטפרס אינו חיבור, ואך דמ"מ איבע"ל אם אמרי' גוד אסיק ומהני לטבול בראשו של ראשון, ולגבי הנידון אם אמרי' גוד אסיק שפיר מדמי' לה להא דמטבילין בעליונה.

וצ"ב רב, דמנ"ל להגמ' דס"ל לר' יהודה דהיכא דסופו ליפול הוי קטפרס חיבור, ומכח זה מדמי הנידון אם מהני להטביל בראשו של ראשון להא דמטבילין בעליונה, הרי חזינן דלרבנן אין השני טהור, והרי שדעתם דאף היכא שסופו ליפול אין קטפרס חיבור, וא"כ מהיכא פשיטא להגמ' דר' יהודה פליג ע"ז וס"ל דהיכא דסופו ליפול הוי קטפרס חיבור, ואין לומר דשמעינן לה מהא דס"ל דאף השני טהור, שהרי י"ל דטעמו הוא משום דס"ל דקטפרס הוי חיבור לטבול למטה, וכאשר כן מבו' מד' התוס' בחגיגה דמהך מילתא אין להוכיח בודאי, עמש"נ בזה עוד לעיל סוסק"ג בהערה.

ומוכח מזה, דהא הוי מילתא דפשיטא דהיכא דסופו ליפול הוי קטפרס חיבור, והא דפליגי רבנן וס"ל דאין השני טהור הוא משום דלי"ל לדינא דגוד אחית, וע"כ הגם דהיכא דסופו ליפול הוי קטפרס חיבור, מ"מ אין המקוה כשר לטבול בו דליכא מ"ס במקום א', וכמש"נ, וז"ב ומוכרח.

ואשר זהו שהוכיחו התוס' מסוגיא דע"ז דנצוק ל"ה חיבור אף היכא שסופו ליפול, ול"מ לדחות דסוגיא דהתם כרבנן, ונימא דרבנן פליגי בהך מילתא על ר"י וס"ל דקטפרס ל"ה חיבור אף היכא שסופו ליפול, משום דמוכח מסוגיית הגמ' דהא דקטפרס הוי חיבור היכא שסופו ליפול הוי מילתא דפשיטא ומודו רבנן לזה.

יב] וי"ל עוד בפרט זה בע"א, דהנה בהא דס"ל לרבנן דהשני טמא, הביא הר"ש במקואות פ"ז מ"ו להא דתניא בתוספתא דחכ"א אומרים דאין מטבילין אלא באמצעית, ופירש שטעמם דאפי' גוד אחית לית להו, וכתב דמתניתין דאין השני טהור רבנן היא וכו' וברפ"ב דגיטין משמע דטעמייהו דרבנן דמתני' משום דטופח להטפיח אינו חיבור, עכ"ל.

גם בשו"ת הריב"ש סי' רצ"ב מבו' כן, דיל"פ לטעמא דרבנן בתרי גווני, די"ל דטעמייהו הוא משום דס"ל דטופח להטפיח ל"ה חיבור, וי"ל דטעמייהו הוא משום דלית להו גוד אחית, עיי"ש.[[19]](#footnote-20)

וצ"ב באמת, דמ"ט פירשה הגמ' דטעמייהו דרבנן הוא משום דטופח להטפיח אינו חיבור, הרי מצינו דרבנן בתוספתא ס"ל דאין מטבילין אלא באמצעית משום דלי"ל גוד אחית, וא"כ שפיר יל"פ דזהו גם טעמא דרבנן דמתניתין, ומהיכ"ת דפליגי נמי על הא דס"ל לר' יהודה דטלה"ט הוי חיבור, וכבר תמה בזה הגר"ח בהל' טומ"א, עיי"ש מש"כ לפרש ד' הגמ' בדרך מחודשת.[[20]](#footnote-21)

ובפשוטו י"ל בזה, דניחא להגמ' לאוקמי מילתא דת"ק אף כר"מ דסתם משנה ר"מ, ור"מ הרי אית לי' לדין גוד אחית, וכדס"ל דמטבילין אף בעליונה, וע"כ בע"כ דטעמא דת"ק הוא משום דטופח להטפיח ל"ה חיבור, וכ"ה מבו' בחי' הריטב"א בגיטין דט"ז. דרבנן דפליגי על ר"י ברגליו של ראשון נוגעות במים, הוא ר"מ דס"ל בג' גוממיות שמטבילין אף בעליונה, אלא שהריטב"א ביאר הטעם לחלק ביניהם בע"א, דרק במקוה שלם ס"ל דאמרי' גוד אחית וגוד אסיק, עיי"ש.

ולדעת הר"ש גופי' נ' לישב בזה, עפימש"כ הר"ש בטהרות ספ"ח דרבנן דפליגי וס"ל דטלה"ט ל"ה חיבור, הוי שיעור החיבור בקליפת השום, ולמד כן מהא דתנן בפרה ספ"ה גבי ב' שקתות שבאבן וקדש אחת מהן דאם היו נקובות וכו' או שהיו מים צפים על גביהן אפי' כקליפת השום המים שבשני' מקדשין, עכ"ד, ולפ"ז הרי דמהך מתני' שמעינן דלרבנן טלה"ט ל"ה חיבור, מדבעינן שיהיו מים צפים כקליפת השום ולא סגי בשיהא במים טלה"ט, ומזה קים לה להגמ' דרבנן פליגי אדר"י וס"ל דטלה"ט ל"ה חיבור, ושו"ר שכבר כתב כן החזו"א קמא סי' ג' סק"ח.

ולדעת ר"ת נ' די"ל בזה בע"א, דהנה לדעת ר"ת דהא דמטבילין בתחתונה הגם דקטפרס אינו חיבור, הוא משום דאיכא מקוה שלם, נת' לעיל בדעת התוס' דאי"ז משום דינא דגוד אחית אלא היינו דהיכא דאיכא מקוה א' שלם סגי בחיבור דקטפרס להטפיל המקוה החסר למקוה השלם, ולי"ב כלל לדינא דקטפרס אינו חיבור, ואך דאכתי בדין דלא יהני משום דבעי' שיהא המקוה במקום א', ולזה הוא דבעי' לדינא דגוד אחית דעי"ז חשיב דהוי המקוה במקום א'.

ולפ"ז יש להסתפק בטעמא דרבנן דפליגי, אם הוא משום דס"ל דאף בכה"ג דאיכא מקוה שלם ל"ה קטפרס חיבור, או דלעולם מודו דהיכא דאיכא מקוה שלם הוי קטפרס חיבור, ואך דלית להו לדינא דגוד אחית, וע"כ הגם דכה"ג דאיכא מקוה שלם הוי קטפרס חיבור, מ"מ אין טובלין בתחתונה משום דלא אמרי' גוד אחית, ואין המקוה במקום א'.

ולעיל סק"ז נת' בדעת התוס' בחגיגה דטעמא דרבנן דפליגי, אי"ז משום דס"ל דאף לגבי מקואות ל"ה קטפרס חיבור, אלא הוא משום דלית להו לדינא דגוד אחית, ועד"ז נת' בסק"ח בדעת הראבי"ה דהא דפליגי רבנן אי"ז משום דס"ל דקטפרס ל"ה חיבור אף לטבול בתחתונה, אלא הוא משום דלית להו לדינא דגוד אחית.

ומצינו הדברים מפורשים בד' ר"ת בספה"י סי' ת"א ובשו"ת ספה"י סי' ס"ג, עיי"ש שתמה ע"ד רש"י דפירש להא דקטפרס אינו חיבור בחיבור מקוה חסר למקוה שלם, ותמה ע"ז ר"ת דבכה"ג הוי קטפרס חיבור, וכתב ע"ז, ז"ל, ואם באנו להעמיד דבריו ולומר דכרבנן לא יתכן, חדא דאינה נזכרת בתלמוד, ואע"פ שראוי' היא למה שפירשתי לא הוה לי' לפרושי עלה אא"כ מזכירה, ועוד דהך מתני' דהנצוק והקטפרס בע"כ אוקימנא כר' יהודה בגיטין מדדייק לה טופח על מנת להטפיח חיבור, עכ"ל.

ומפורש בד' ר"ת, דטעמא דרבנן דס"ל דאין מטבילין אף בתחתונה הוא משום דס"ל דקטפרס אינו חיבור אף היכא דאיכא מקוה שלם, ואשר ע"כ כתב דיש להעמיד ד' רש"י שפירש להא דקטפרס אינו חיבור בחיבור מקוה חסר למקוה שלם, דאתיא כרבנן דס"ל דאף בכה"ג אין קטפרס חיבור.

ולפ"ז מתישב היטב מש"א בגמ' דטעמייהו דרבנן הוא משום דס"ל דטלה"ט אינו חיבור, ולא פירשו דטעמייהו הוא משום דלי"ל לדינא דגוד אחית וכדס"ל דאין מטבילין אף בתחתונה, שהרי הא דס"ל דאין מטבילין אף בתחתונה אי"ז כלל משום דלית להו לדינא דגוד אחית, אלא הוא משום דס"ל דאף בכה"ג דאיכא מקוה שלם אין קטפרס חיבור, אך בדין גוד אחית לא מצינו דפליגי רבנן, ואשר ע"כ ממילא דבההיא דרגליו של ראשון במים דהא דלי"ב משום קטפרס הוא מטעם אחר, דהיכא דסופו ליפול הוי קטפרס חיבור, אשר לא מצינו דפליגי רבנן ע"ז, וביותר שהרי נת' לעיל סקי"א דלדעת התוס' בחגיגה מוכח בסוגיית הגמ' דהא הוי מילתא דפשיטא דהיכא דסופו ליפול אין קטפרס חיבור, שפיר מפרשינן דטעמייהו דרבנן הוא משום דס"ל דטלה"ט אינו חיבור, ולפ"ז אם יהיו המים שע"ג הראשון כקליפת השום יהא השני טהור אף לדעת רבנן, שהרי מודו רבנן לדינא דגוד אחית, ומודו נמי דהיכא דסופו ליפול הוי קטפרס חיבור, וז"ב.[[21]](#footnote-22)

ועכ"פ כיון שמבו' בסוגית הגמ' דטעמייהו דרבנן דפליגי הוא משום דס"ל דטלה"ט אינו חיבור, הרי דלפ"ז מתישב בפשיטות מה שהוכיחו התוס' מההיא דע"ז דנצוק ל"ה חיבור אף היכא שסופו ליפול, ולא דחו דסוגיא דהתם אתיא כרבנן, שהרי אף רבנן לא פליגי אדר' יהודה אלא משום דס"ל דטלה"ט אינו חיבור, אך בהך מילתא דקטפרס שסופו ליפול הוי חיבור לא מצינו דפליגי רבנן.

וניחא נמי מה שמוכח מד' התוס' בחגיגה דהך מילתא דהיכא דסופו ליפול הוי קטפרס חיבור הוי מילתא דפשיטא, אשר קשיא דהרי חזינן דרבנן פליגי ע"ז, אך לפי הנ"ל הרי טעמא דרבנן דפליגי הוא משום דס"ל דטלה"ט אינו חיבור, אך לא פליגי כלל בהך מילתא דהיכא שסופו ליפול הוי קטפרס חיבור, וז"פ.

אמנם לכאו' אי"ז מתישב, שהרי בקושייתם הק' התוס' רק משום דמתני' דנצוק ר"י היא, אך אי נימא דמתני' רבנן היא ל"ק להו, ומפורש כן בד' התוס' בחגיגה שישבו די"ל דמתני' רבנן היא, והרי שאין להוכיח מסגיית הגמ' דרבנן לא פליגי בהך מילתא על ר"י, אך למש"נ לעיל סקי"א ניחא, דרק לפ"מ שחידש ר"ת דהיכא דסופו לירד הוי קטפרס חיבור, הוא שנקטו התוס' דלא פליגי רבנן ע"ז, וכמש"נ דלפ"ד התוס' בחגיגה מוכח כן מסוגיית הגמ'.

גם ממש"כ התוס' בגיטין ובחגיגה לישב קו' ר"ת אהא דטלה"ט חיבור ממתני' דעירוב מקואות כשפוה"נ דדוקא לר"י סגי בטלה"ט אבל לרבנן צריך כקליפת השום וכו', הרי מבו' דבקושייתם ס"ל דרבנן לא פליגי בהך מילתא על ר"י, ומשום דפירשו דעיקר דחיית הגמ' היא דדילמא לענין מקואות היא, אך לשאר מילי אין טלה"ט חיבור, וכאשר כן פי' הריטב"א בע"ז, וכמש"נ לעיל בהערה, וע' חזו"א קמא סי' ג' סק"ח, ולפ"ז הרי בע"כ דהא דפליגי רבנן הוא משום דס"ל דלא אמרי' גוד אחית, ודלא כמש"נ בישוב ד' התוס', וע"כ נ' דצ"ל כמש"נ לעיל סקי"א בישוב ד' התוס'.

1. ובפשוטו הי' נ' לפרש טעמא דמילתא, לפמש"כ הראבי"ה בסי' תתקפ"ח בשם ר"ת, דאין קרוי קטפרס אלא קטפרס הכלין מימיו. דכיון דסופו ל"ה חיבור תחילתו נמי לא שנא אבל הנהרים שלנו הם שבים ללכת ואינם פוסקים לעולם וכשירים וכו', עכ"ל, וי"ל דמה"ט היכא שסופו ליפול ואין החיבור עתיד ליפסק, הוי קטפרס חיבור, והי' מתבאר בזה מש"כ התוס' בדעת ר"ת דהיינו רק בקטפרס אך נצוק הוי חיבור אף שסופו ליפול, וזה מתבאר ע"פ הנ"ל, שהרי גם הך דינא דהיכא שאינו פוסק לעולם הוי חיבור, מבו' בד' ר"ת שם דהיינו רק בקטפרס אך בנצוק אף בכה"ג ל"ה חיבור, אך באמת בד' ר"ת גופי' בספה"י מבו' שדעתו דאף נצוק הוי חיבור היכא שסופו ליפול, ומשום דס"ל דבההיא דרגליו של ראשון חשיב כנצוק, וכ"ה גם בחי' הרמב"ן והר"ן בע"ז דע"ב:, וזה שלא כד' התוס' שדעתם דחשיב כקטפרס, וצ"ב ביסוד הפלוגתא בזה, ולפ"ז הרי בע"כ שטעם אחר יש בזה.

   ויש לציין למש"כ בשו"ת הרי"ד סי' י"ח לישב קו' ר"י במתני' דמטהרין את העליון מן התחתון ע"י סילון, מהא דנצוק וקטפרס אינו חיבור, וכתב ע"ז הרי"ד, ז"ל, ונ"ל שזהו תירוצא, הנצוק שאינו חיבור לטהרה דהיינו למקוה הוא קילוח היורד מלמעלה למטה וסופו להיות פוסק כשיכלו המים, הלכך אפי' בשעה שמקלח אינו חיבור דכמופסק דמי, אבל זה שמשיק את המים שבתחתון לעליון אינו עשוי לפסוק אותו הקילוח שהמשיך, שהרי אין דרך המים להמשך מלמטה למעלה עד שיתרוקן התחתון ויכלו המים, והילכך כ"ז שההישק עומד כאשבורן דמי וכשני מקוות זה בצד זה והשיקן דומה, ועל זה שנינו האשבורן חיבור לטומאה ולטהרה, עכ"ל. [↑](#footnote-ref-2)
2. וראיתי בס' חיבור לטהרה שנקט בפשיטות דהא דמטבילין בתחתונה ולי"ב משום קטפרס, אי"ז משום דינא דגוד אחית, וקשיא לי' דמ"ט בעי' לגוד אחית, וכתב לישב לדעת הרמב"ם, דבלא דינא דגוד אחית ל"מ החרדלית לערב המקואות משום דאין הזוחלין מערבין כיון שהם פסולין לטבילה, ורק משום דינא דגוד אחית לא חשיבי כזוחלין דה"ה כזוחלין בתוך המקוה, וע"כ ה"ה מועילין לערב, עכ"ד, וע' שו"מ מהדו"ק ח"א סי' ר"ח.

   אמנם בשו"ת ספה"י לר"ת סי' ס"ג מפורש דאף דמטבילין בתחתונה או אף בעליונה, מ"מ אין מטבילין בהחרדלית גופה משום דהויא זוחלין, ונ' דהיינו משום דאיירי שהחרדלית יוצאת אף מן הגממית התתחתונה ומכשמעות ל' הרמב"ם, ונמצא דה"ה זוחלת מחוץ למקוה, (אך בחזו"א תנינא סי' ד' סק"א נקט דאיירי בשהחרדלית נשארת בגממית התחתונה, ונקט דאם יוצאת ממנה ודאי אי"ז חיבור, עיי"ש וצ"ע), וזה שלא כד' החיבור לטהרה. [↑](#footnote-ref-3)
3. ויש לציין בזה לד' הראב"ד בשו"ת סי' קמ"ב, והוא בחי' הראב"ד לע"ז דע"ג., ז"ל, אמר רב הונא נצוק לטומאה ולטהרה ל"ה חבור וכו' לענין יין נסך הוי חבור, שאם הי' מערה וכו', ודוקא שמערה דרך פי' או דרך שולי' שכלו נמשך אחר הנקב, אבל אם הי' מקלח מן הצדדין לא עדיף ממגעו בלא נצוק ואינו חבור אלא לאותו היין שעד הנקב מלמעלה וכו', ול"ה חיבור אלא מה שלמעלה מן הנקב. ואי קשיא לך הא גבי מקוה אמרינן עירוב מקואות כשפופרת הנוד והנה כי כולן נעשו חיבור בין למעלה מן הנקב בין למטה, התם לאו בחיבור הוו אלא משום עירוב הוא, ומה שעד הנקב מלמעלה הוי חיבור, ומה שלמטה מן הנקב נהי דחבור ל"ה עירוב מיהא הוי, שהמשקין העליונים מעורבים עם התחתונים, וכיון דעירוב הוי לא איכפת לן, וגבי יין נסך נמי העליון נאסר בהנאה מפני חיבור והתחתון משום עירוב ואסור רק בשתי' כדפרישית במעשה דברזא, עכ"ל, וה חידוש דלגבי מקוה ל"ב כלל לחיבור אלא סגי בעירוב, וצ"ב. [↑](#footnote-ref-4)
4. ויש להוסיף, שלדעת הגר"א דאף מים הנמצאין באשבורן וזוחלין לחוץ אי"ב לדינא דקטפרס אינו חיבור, הרי חזינן דאף שהמים הם במקום א' מ"מ אי"ב לדינא דקטפרס אינו חיבור, וא"כ לכאו' ל"ש שיועיל דין גוד אחית להפקיע להגריעותא דקטפרס, שהרי לא עדיף גוד אחית מאילו הוו יחדיו באשבורן, ואם אף בזה כל שהן זוחלין איכא לדינא דאין קטפרס חיבור, ה"נ בחרדלית המחברת ג' גומות דלא יהני דינא דגוד אחית להפקיע להגריעותא דקטפרס, עכ"פ בגוונא דהחרדלית ממשכת ויוצאת אף מהגומא התחתונה, וצ"ע עוד בפרט זה. [↑](#footnote-ref-5)
5. ונפ"מ בזה, במשה"ק המהרש"א בגיטין שם, במשה"ק התוס' על פירש"י בהא דקטפרס אינו חיבור, מפלוגתת ר"מ ור' יהודה, דמ"ט לא תירצו דהא דתנן במתני' דקטפרס אינו חיבור קאי על העליונה ואתיא כר' יהודה, עיי"ש, ובאמת כן תירצו ראבי"ה בסימן תתקפ"ח והרמב"ן בע"ז דע"ב..

   וקו' זו קשיא רק להדרך הראשונה, דדינא דגוד אסיק וגוד אחית מהני דעי"ז ל"ה זה כקטפרס, וע"כ לדעת ר' יהודה דלא אמרי' גוד אסיק, הדר דינא דהעליונה אינה מחוברת משום דהויא קטפרס, ושפיר מצינו להעמיד למתני' דהקטפרס אינו חיבור על העליונה, אך להדרך השני' דאם קטפרס אינו חיבור ל"מ כלל דינא דגוד אסיק וגוד אחית, וזהו שהוכיחו התוס' דקטפרס חיבור דאל"כ ל"ה מהני כלל דינא דגוד אסיק וגוד אחית, הרי דלפ"ז אין לישב דמתני' איירי בעליונה, שהרי הא דלר' יהודה אין טובלין בעליונה אי"ז משום דקטפרס אינו חיבור, אלא הוא משום דלא אמרי' גוד אסיק, ודו"ק, אך בד' ראבי"ה שתירץ כן, (הגם דאיהו נמי ס"ל כדרך זו וכמש"נ), צ"ל דס"ל דהא דלר' יהודה אין מטבילין בעליונה, אי"ז משום דלא אמרי' גוד אסיק, אלא הוא משום דלענין זה ל"ה קטפרס חיבור, ונת' כן להלן בסוף ההערה הבאה, עיי"ש. [↑](#footnote-ref-6)
6. אמנם יש להעיר בזה, דא"כ מעיקרא מה הק' התוס' בחגיגה דמאי מדמי הגמ' זל"ז, ולכאו' למש"נ בדעתם ל"ק כלל, דהרי ס"ל לר' יהודה דהשני טהור, והרי דמאיזה טעם שיהי' לי"ב משום הא דקטפרס אינו חיבור, וא"כ שפיר מדמי דמטבילין בראשו של ראשון דומיא דהא דמטבילין בעליונה, ולא מצינו לחלק דשאני התם דהוי מקוה שלם, דהרי כל המעליותא דמקוה שלם הוא דסגי בזה בחיבור דקטפרס, אך לענין דינא דגוד אסיק אין לחלק בזה וכמש"נ, וא"כ כיון דלדעת ר' יהודה בההיא דרגליו של ראשון לא אמרי' דקטפרס אינו חיבור, א"כ אם באנו לדון אם מטבילין בראשו של ראשון, הוי כל הנידון אם אמרי' בזה גוד אסיק, ובזה שפיר יש ללמוד מהא דמטבילין בעליונה דאמרי' גוד אסיק.

   **[**ויש להוסיף, דהנה ביאור דברי התוס' בחגיגה והר"ש בטהרות דהקשו על הא דמדמי הגמ' זל"ז, אשר לכאו' צ"ב דתיקשי על עיקר הא דס"ל לר' יהודה דאמרי' בזה גוד אחית, וכמו שסייעו מזה בהמש"ד, אך הביאור בזה מבו' בדבריהם להלן, דע"ז הי' אפ"ל דר' יהודה פליג אמתני' דקטפרס אינו חיבור, אך אכתי הקשו דמ"מ לגבי הנידון אם מטבילין בראשו היאך מדמי הגמ' הנידונים זל"ז, ויש ללמוד מזה, דהא דאמרי' גוד אסיק אי"ז בתוצאה מגוד אחית דכיון דמחוברין למטה מחוברין למעלה, וכמו שנראה כן מד' החזו"א תנינא סי' ד' סק"א, דא"כ הרי קושייתם לק"מ, דכיון דמאיזה טעם שיהי' ס"ל לר' יהודה דאמרי' גוד אחית, ממילא למאן דאית לי' גוד אסיק יש להכשיר להטביל בראשו של ראשון, ולגבי זה אין מקום לחלק בין מקוה שלם למקוה חסר, שהרי דינא דגוד אסיק הוי בתוצאה מדין גוד אחית, וכל היכא דאמרי' גוד אחית יש לנו לומר בתוצאה מזה גוד אחית, ובע"כ מדבריהם דדינא דגוד אסיק הוי זה דין בפנ"ע, וז"ב, אך למש"נ בדעת התוס' בחגיגה צ"ב, דאם מפרשי' דר' יהודה פליג אדינא דקטפרס אינו חיבור, א"כ ממילא ניחא שפיר הא דמדמי הגמ' זל"ז, דכיון דקטפרס הוי חיבור ובאנו לדון אם אמרי' גוד אסיק, הרי דבזה אין לחלק בין היכא דאיכא מקוה שלם להיכא דליכא מקוה שלם, וכמש"נ**]**.

   ובאמת נ' דמה"ט לא הקשו התוס' בגיטין קו' זו כלל, ויל"פ דהוא משום דס"ל דדינא דגוד אסיק הוא בתוצאה מדין גוד אחית, וכמש"נ לעיל לדון בזה, משום דלדעתם דס"ל דה"ט דיש מקוה שלם הוי זה טעם דסגי בחיבור דקטפרס, אך אי"ז טעם כלל דמשו"ז נימא גוד אסיק, וע"כ כיון דבההיא דר' יהודה ליכא למיתי עלה מדינא דקטפרס אינו חיבור, וכדחזי' מהא דס"ל דאף השני טהור, תו ממילא לענין הנידון אם אמרי' גוד אסיק ומטבילין בראשו של ראשון שפיר יש ללמוד מדינא דמטבילין בעליונה.

   ובישוב ד' התוס' בחגיגה נ' דס"ל, דאף אם נפרש דטעמא דר' יהודה הוא משום דס"ל דקטפרס הוי חיבור, מ"מ י"ל דכ"ז הוא לענין התחתונה, דכיון שסוף המים לירד לשם ע"כ מהני הקטפרס לחברן, אך לענין העליונה שפיר י"ל דאין הקטפרס חיבור, וע"כ זהו שהקשו דהיכי פשיט מהא דמטבילין בעליונה, הרי י"ל דדוקא התם מטבילין משום דלי"ב לדינא דקטפרס אינו חיבור כיון דהוי זה מקוה שלם, ומשא"כ הכא דאי"ז מקוה שלם, י"ל דאין מטבילין בראשו של ראשון משום דקטפרס אינו חיבור לטבול למעלה.

   ועד"ז צ"ל למש"נ להלן סק"ח בדעת ראבי"ה דמש"כ דמטבילין בנהרות משום דקטפרס הוי חיבור לטבול למטה, אשר קשיא דהרי רבנן פליגי וס"ל דאין מטבילין בתחתונה, ונת' בדעתו דהא דפליגי רבנן הוא משום דלית להו גוד אחית, אך בנהרות י"ל דל"ב לדינא דגוד אחית, וע"כ אף לרבנן מטבילין בהן למטה, וצ"ב דא"כ מ"ט אין מטבילין למעלה, הרי הא דס"ל לר"מ דאין מטבילין בעליונה בפשוטו הוא משום דלי"ל לדינא דגוד אסיק, וכן מ' בל' הגמ' בחגיגה די"ט, ואם בנהרות ל"ב לדינא דגוד אסיק, א"כ בדין שיטבלו אף למעלה, ובע"כ מזה שדעתו דהא דס"ל לר' יהודה דאין טובלין בעליונה הוא משום דהגם דטובלין בתחתונה דלגבי לטבול למטה הוי קטפרס חיבור, מ"מ לגבי העליונה אין קטפרס חיבור, והוכרח הראבי"ה לזה, שהרי לפי דרך זו נקט הראבי"ה דהא דתנן במתני' דקטפרס אינו חיבור הוא לענין לטבול למעלה, ולפ"ז הרי בע"כ דהא דאין טובלין בעליונה הוא משום דלענין זה אין קטפרס חיבור, דאם הוא משום דלא אמרי' גוד אסיק, א"כ במה תנן דקטפרס אינו חיבור, וע"כ אף בנהרות אין טובלין למעלה. [↑](#footnote-ref-7)
7. והנה התוס' בגיטין שם כתבו ע"ד ר"ת, ז"ל, ומיהו נצוק גרע מקפטרס לפי שהקילוח של הנצוק עומד באויר, ול"ה חיבור אפי' סופו ליפול, כדמשמע בפרק בתרא דע"ז, עכ"ל, אמנם בפי' הר"ש בטהרות שם הק' ע"ד ר"ת, ז"ל, קשה דבפ' בתרא דמס' ע"ז גבי מערה מחבית וכו' דדייק ש"מ נצוק חיבור, אי נצוק חיבור אפי' חבית נמי ליתסר, וכן בההוא גוי דאנח ידי' אגישתא, לימא שאני הכא משום דסופו לירד, עכ"ל, והרי דלא ניח"ל במש"כ התוס' דנצוק גרע ול"מ בזה הא דסופו ליפול, וצ"ב טעם הפלוגתא, האמנם נ' דעיקר קו' הר"ש היא מאי פריך, הרי יש לחלק דהיכא דסופו ליפול עדיף, ובע"כ דאי"ז מעליותא כלל, אך אכתי צ"ב פלוגתת הר"ש עם התוס', דבד' התוס' מבו' דניחא להו סוגיא דע"ז ול"ק להו קו' זו.

   ולפמש"נ י"ל, אך יש לפקפק בזה מכמה טעמים, ואכמ"ל, דהתוס' לטעמייהו דהא דסופו ליפול היינו דבכה"ג הוי קטפרס חיבור, הרי י"ל דאי"ז טעם אלא לגבי קטפרס, אך בנצוק דגרע דהקילוח עומד באויר, אינו חיבור אף אם סופו ליפול, וממילא דאם לגבי יי"נ הוי זה חיבור היכא שסופו ליפול, בע"כ דנצוק חיבור לגבי יי"נ, דמהיכ"ת למימר דלגבי יי"נ הוי חיבור רק היכא שסופו ליפול, הרי גם בכה"ג אי"ז חיבור בעלמא, ואם לגבי יי"נ הוי זה חיבור, ה"ה דנצוק שאין פופו ליפול הוי חיבור לגבי יי"נ, אך הר"ש לטעמי' דהא דקטפרס חיבור היכא שסופו ליפול, הוא משום דכה"ג ראוי לטפי לומר גוד אחית, הרי ממילא דשפיר קשיא לי' מסוגיא דע"ז, דמאי מדמי הגמ' זל"ז, הרי שפיר י"ל דאין נצוק חיבור לגבי יי"נ, אלא היכא דסופו ליפול דאיכא למימר התם גוד אחית. [↑](#footnote-ref-8)
8. ובד' הר"ן בפי' על הריף שם מחודש טפי, ז"ל, וראי' לדבר דמתני' בנצוק שאין סופו לירד "וליכא למימר בי' גוד אחית" דהא וכו' מוקמי' להא מתני' כר' יהודה, ור' יהודה ס"ל "דכל היכא דאיכא גוד אחית" הוי חיבור וכו', נהי דההיא דאם רגליו של ראשון נוגעות במים מוכחא דר"י אית לי' לענין מקואות נצוק חיבור "כל היכא דאיכא למימר גוד אחית" וכו' עכ"ל.

   ומבו' בד' הר"ן, דיסוד הפלוגתא דר' יהודה ורבנן אם נצוק חיבור היכא דסופו לירד היא, דלר' יהודה כל היכא דאיכא למימר גוד אחית הוי נצוק חיבור לענין מקואות, וע"כ היכא שסופו לירד דאיכא למימר בזה גוד אחית הוי נצוק חיבור, ורק היכא דאין סופו לירד דל"ש למימר בזה גוד אחית הוא דאין נצוק חיבור, אך רבנן דפליגי ס"ל דאף היכא דאיכא למימר גוד אחית נמי אין נצוק חיבור, וע"כ ס"ל דאף היכא שסופו לירד אין נצוק חיבור.

   ונתחדש בזה תרתי, חדא דהא דמודה ר"י היכא דאין סופו לירד דאין נצוק חיבור, הוא משום דבזה ל"ש כלל דינא דגוד אחית, ועוד מ' מד' הר"ן דהא דפליגי רבנן וס"ל דאף היכא דסופו לירד אין נצוק חיבור, אין טעמייהו משום דלית להו גוד אחית, אלא טעמייהו משום דס"ל דנצוק אינו חיבור אף היכא דאיכא למימר גוד אחית. [↑](#footnote-ref-9)
9. ולפ"ז נמצא נפ"מ רבתא בפלוגתת הראשונים בטעם הא דבעי' בג' גומות לדינא דגוד אחית, אם הוא משום דינא דקטפרס אינו חיבור, או הוי זה דין בפנ"ע דבעי' שיהא המקוה במקום א', ולמש"נ נמצא נפ"מ בזה היכא שאין ההר משופע כ"כ, דלדעת הרמב"ן והר"ש ודעימייהו דכל הא דבעי' לדינא דגוד אחית וגוד אסיק הוא משום דינא דקטפרס אינו חיבור, הרי ממילא דהיכא דאין ההר משופע כ"כ לכו"ע טובלין בין בתחתונה ובין בעליונה, להסוברים דלי"ב לדינא דקטפרס אינו חיבור ע' מה שהבאנו בזה להלן סק"ט, אך למש"נ בדעת התוס' דהא דבעי' לדינא דגוד אחית וגוד אסיק הוא משום דבעי' שיהא המקוה במקום א', הרי ממילא דפלוגתת תנאי הוי אף היכא דאין ההר משופע כ"כ. [↑](#footnote-ref-10)
10. וצ"ל דהיינו רק בכ"ה דגישתא ובת גישתא, שהרי היכא שמעבירין מים מחבית לחבית ע"י צינור, בדקתי וראיתי שאף אם מניחין האצבע ועוצרין ירידת המים, מ"מ ברגע שמסירין האצבע ממשיכין המים לצאת, ובאמת בד' הר"ש בספ"ח דטהרות מבו' דאף בגישתא ובת גישתא הוי סופו לירד, ונ' דהוא משום שדעתו דאיירי בגונא שבעת שיסיר אצבעו ימשיכו המים לצאת.

    ויש לציין עוד לד' התוס' בע"ז דע"ב: שכתבו דקנישקנין חשיב נצוק אע"ג דאינו עולה אלא ע"י מציצה, דדמי לגישתא ובת גישתא דחשיב לי' לקמן נצוק וכו' אע"ג דאין היין עולה אלא ע"י מציצה ואין סופו להתערב מאליו כשאר נצוק, אפ"ה חשיב לי' נצוק, ה"ה נמי קנישקנין, עכ"ל, וזהו לטעמייהו דמפרשי דאיירי בגונא דאחר שהניח הגוי ידו תו לא יצא היין אא"כ ישוב וימצוץ ונמצא דאין סופו להתערב מאליו, שו"ר ברש"ש בע"ז דע"ב: ובחזו"א ערלה סי' ו' סקי"ג ויו"ד סי' מ"ח סק"ה שתמהו ע"ד התוס' בדע"ב:, ובמש"כ נתישב. [↑](#footnote-ref-11)
11. והנה מבו' בד' התוס', דאף למ"ד דים דינו כמעין ומטהר בזוחלין, מ"מ אם הוי זה קטפרס שאינו חיבור אינו כשר לטבול בו, ובפשוטו היינו משום דס"ל דאף מעין בעי מ"ס לטבילת אדם, וע"כ אם קטפרס אינו חיבור ה"ז פסול לטבול בו משום דאין מ"ס במקום א', וכ"ה מבו' בפירש"י שם, ובפירש"י ותוס' חולין דל"א: דהא דכל דאי"ז חיבור ה"ז פסול לטבול בו, הוא משום דבעי' מ"ס במקום א', וכ"ה בחזו"א קמא סי' ג' סקי"ב, ועיי"ש שכתב טעם נוסף, דלא חשיב טבילה שאין כל גופו עולה במים, כיון שאין כל המים המקיפין גופו חיבור זל"ז, עכ"ל, וצ"ב למה הוצרך לטעם זה, אחר שבד' רש"י שם ורש"י ותוס' בחולין לא נזכר אלא לטעמא קמא, וכ"ה מבו' בד' ראבי"ה סי' תתקפ"ח דאם קטפרס אינו חיבור בנהרות, א"א לטבול בהן משום דלי"ב מ"ס במקום א', וכ"ה בב"י סו"ס ר"א, וכ"ז הוא דלא כמו שדנו האחרונים לפרש דשיעורא דמ"ס לטבילת אדם במעין הוי רק שיעור בטבילה, ול"ב שיהא המ"ס חיבור זל"ז.

    ומאידך ילה"ע, בהא דמבו' מד' הראשונים דכל הא דאין לטבול בנהרות אם קטפרס אינו חיבור הוא רק משום דבעי' מ"ס, אך אלמלי דבעי' מ"ס ל"ב כלל לדין חיבור, וצ"ב דאכתי כיון דבעי' שיהא הנהר מחובר למקורו, הרי דאם קטפרס אינו חיבור ואינו מחובר למקורו בדין שלא יטבלו בו, וי"ל שדעתם כדעת הסוברים דאף שהפסיקו המעין ממקורו טובלין בו, אמנם טפי נ' בדעתם דאף דבעי' שיהא הנהר מחובר למקורו ל"ב בזה להלכות חיבור, אלא היינו דבעי' שימשך חיות המעין, וע"כ שפיר מהני חיבור דקטפרס למקור המעין.

    אמנם הנה הגר"ח בספרו הל' מקואות פשיטא לי', דאם בעי' שיהא מחובר המעין למקורו, בעי' בזה לדיני חיבור, ועיי"ש שמכח זה הוכיח דבמעין אף זוחלין הוו חיבור, וצ"ע בזה. [↑](#footnote-ref-12)
12. ובעיקר המבו' בד' התוס' דאף בנהרות אין קטפרס חיבור, כ"ה מבו' גם בד' ראבי"ה סי' תתקפ"ח, וכ"ה מבו' גם בד' הר"ש במקואות פ"ד מ"ד, אך אפשר דד' הר"ש הם רק בגל שנתלש מן הים שאי"ז כדרך חיותו, וכאשר כן צ"ל בביאור ד' הגר"א בסי' ר"א סק"ו שהק' על ד' ר"ת שהוכיח דלאדם בעי' מ"ס מדינא דגל שנתלש, והק' הגר"א דאדרבה משם ראי' להיפך, דמטהר בזוחלין אף לאדם וה"ה לטהר בכ"ש כיון דזוחלין הוי כקטפרס דאינו חיבור, וכן הק' הגר"א שם סקצ"ג ע"ד מהרי"ק דדינא דג' מקואות איירי בשבאו מן המעין וע"כ הן מטהרין בזוחלין, והק' הגר"א דא"כ בע"כ דהא דבעי' מ"ס הוא משום דלאדם בעי' מ"ס, וקשיא דא"כ אף בזוחלין לא יטהר דאין קטפרס חיבור, עכ"ד, וצ"ב דמ"ט לא הוכיח מעיקר דינא דמעין מטהר בזוחלין אף לאדם, (וכמבו' בנדרים ד"מ), דל"ב מ' סאה אף לטבילת אדם, דאם הוה בעי' מ"ס לא יטהר בזוחלין דאין קטפרס חיבור, וצ"ל דמהא דל"ה מצי לאקשויי די"ל דבמעין הוי אף קטפרס חיבור, וכמש"כ התוס' בבכורות דחיותן מחברתן, וע"כ לא קשיא לי' רק מהני גווני דאי"ז כדרך חיותן, ובהנך גווני ודאי דאין קטפרס חיבור.

    אמנם התוס' בבכורות דנ"ו. פליגי ע"ז, ז"ל, שהרי כל הנהרות מחוברין לים הגדול ביותר מעירוב מקוואות ותחלת הנהרות אינם קטפרס שזה דרך חיותן ולא קטפרס מחברן אלא חיותן מחברן, עכ"ל, והרי שדעתם דבנהרות אף קטפרס הוי חיבור.

    וצ"ב ל' התוס' "דלא קטפרס מחברן אלא חיותן מחברן", ולכאו' הול"ל דאף דהוי קטפרס מ"מ בנהרות הוי קטפרס חיבור כיון דזהו דרך חיותן, ומהו שכתבו התוס' דלא קטפרס מחברן אלא חיותן מחברתן, וצל"פ בזה דלעולם ל"מ המים שבקטפרס לחברן, דאף בנהרות אין קטפרס חיבור, ואך דמ"מ כיון שחיותן קיימת, שהרי לא הופסקו ממקורם, חשיבי מכח זה כמחוברין לים הגדול.

    עוד מצינו בזה דעת ר"ת שהביא ראבי"ה בסי' תתקפ"ח, ז"ל, ורבינו תם פירש דאין קרוי קטפרס אלא קטפרס הכלין מימיו. דכיון דסופו ל"ה חיבור תחילתו נמי לא שנא אבל הנהרים שלנו הם שבים ללכת ואינם פוסקים לעולם וכשירים וכו', עכ"ל, ועיי"ש בהמש"ד דמבו' דכ"ז הוא בקטפרס, אך נצוק אינו חיבור אף היכא שאינו פוסק לעולם, וזה חידוש רב בגדר דינא דקטפרס אינו חיבור, דהוא משום דסוף חיבור זה ליפסק, וע' לעיל סק"א בהערה מש"נ לדון ע"פ ד' ר"ת אלו, בטעם הא דקטפרס שסופו ליפול הוי חיבור, ועיי"ש שהבאנו משו"ת הרי"ד סי' י"ח שכתב ע"ד ד' ר"ת גם לגבי נצוק. [↑](#footnote-ref-13)
13. וכאשר כ"ה משמעות ל' התוס' בחגיגה ובגיטין, דהך מילתא דמתני' דנצוק וקטפרס הויא רק לגבי השקה, אך לגבי מקוה הוי חיבור, הוי זה לכו"ע.

    ונ' דיש להוכיח כן, דהנה בעיקר קו' ר"ת אהא דפירש"י למתני' דהקטפרס אינו חיבור בדאיכא מקוה שלם, מהא דמודו כו"ע דטובלין בתחתונה, הק' המהרש"א והמהר"ם בגיטין שם שהרי התוס' בהמש"ד הביאו דבתוספתא פליגי רבנן וס"ל דאין טובלין אף בתחתונה, וא"כ שפיר יש להעמיד למתני' דקטפרס אינו חיבור כרבנן, ותירצו דהתוס' סמכו בקושייתם עמש"כ להלן דהך מתני' מוקי לה בגמ' כר"י.

    אמנם קשיא טובא, דא"כ לפ"מ שתירץ ר"י דלא מוקמי' כלל למתני' דטהרות כר' יהודה, א"כ הרי ל"ק כלל מההיא דמטבילין בתחתונה, וא"כ מה הוצרך הר"י לחדש דכל הא דהנצוק והקטפרס אינו חיבור הוא רק בהשקה ולא במקואות, אשר ע"ז תמה בנו רבינו אלחנן בתוס' חגיגה דכ"א: דלענין טלה"ט חזינן דלענין מקואות ל"מ ולענין השקה מהני, ואילו בנצוק וקטפרס הוי להיפך.

    ובע"כ מזה דהוי מ' להו להתוס', דרבנן לא פליגי אלא משום דלית להו גוד אחית, אך בהא דס"ל לר"מ ור"י דהוי חיבור אף דהוי זה קטפרס לא פליגי רבנן, וע"כ הוצרך הר"י לחדש דכל הא דנצוק וקטפרס אינו חיבור הוא רק בהשקה ולא במקואות, וז"ב.

    אמנם לכאו' יש לדחות, דהנה בספה"י לר"ת מבו' דהא דקשיא לי' ע"ד רש"י ואין לישב דאתיא כרבנן הוא מתרי טעמי, חדא דאינה נזכרת בתלמוד ואע"פ שראוי' היא למה שפרשתי לא הוה לי' לפרושי עלה אלא א"כ מזכירה, ועוד דבגמ' מוקמי' להך מתני' כר"י, עכ"ד, וא"כ הגם שלד' ר"י אין להקשות מכח הא דבגמ' מוקמי' לה כר"י, אכתי קשיא מכח הא שלא נזכר דעת חכמים בתלמוד, אך נ' דאי"ז מתישב, דמלבד דבל' ר"ת נ' דכל משה"ק מכח הא שאינה מוזכרת בתלמוד הוא רק על פירש"י שפירש כן בסתמא ולא הזכיר לדעת רבנן.

    גם נ' דלפ"ד התוס' אי"ז מתישב כלל, שהרי מצינו בתלמוד רבנן דפליגי ע"ז והוא רבנן דס"ל דאף אם היו רגליו של ראשון נוגעות במים אין השני טהור, והרי דפליגי על ר"י בהך מילתא וס"ל דאי"ז חיבור, (אך יש לדחות דטעמייהו הוא משום דטלה"ט אינו חיבור, עמש"נ להלן סקי"ב לדון בזה בדעת התוס', ונת' שם שאין נ' בד' התוס' דמפרשי דזהו כל הטעם דפליגי על ר"י), ומשה"ק ר"ת מכח זה, נ' דאזיל לטעמי' התם דס"ל דבההיא דרגליו של ראשון חשיב כנצוק, ואשר ע"כ הגם דהתם פליגי רבנן על ר"י, מ"מ לא מצינו דפליגי גם על דינא דר"מ ור"י דמטבילין בתחתונה בקטפרס, אך לדעת התוס' דס"ל דההיא דרגליו של ראשון חשיב כקטפרס, אין לדחות כן, (אך שו"ר מש"כ בחזו"א תנינא סי' ט' סק"ז, עיי"ש). [↑](#footnote-ref-14)
14. אך יש לדחות דבגל שאני דחזינן לכל הגל כדבר א' ממש, ודמי להא דטיפה של מים הנמצאת בקטפרס חשיבא כולה כדבר א', הגם שאף טיפה כ"ש יכולה להתחלק, ועי' רש"ש טהרות פ"ח מ"ח. [↑](#footnote-ref-15)
15. ומה"ט פירשו הר"ש והרא"ש בספ"ח דטהרות לדינא דנצוק וקטפרס ומשקה טופח אינו חיבור, בשה"ז בא לחבר בין ב' מקומות, ועיי"ש ברא"ש דפירש גם הא דתנן דאשבורן חיבור דהיינו בשבא האשבורן לחבר בין ב' מקומות, עיי"ש.

    ויש להוסיף, דמצינו כן גם בד' הרשב"א בתוה"ב בית ה' סוף ש"ה, ז"ל, וכן הדין לגת בעוטה שהי' יין יורד ממנה וכו' ונגע בו בקילוח היורד, רואין את "היין הקילוח" כמי שנתערב בגת וסלק את היין שבגת כמי שאינו וחרצנים וזגים וענבים שיש בגת רבים עליו ומבטלין אותו, עכ"ל, וכ"ה בטושו"ע יו"ד סו"ס קכ"ו, ובחזו"א יו"ד סי' סק"ט תמה ע"ז, ז"ל, ויש לתמוה מה ענין קילוח לכאן וכו', ואי לא חשיבא נגיעה רק במקום שנגע, א"כ א"צ בחרצנים ובזגים רק כדי לבטל מן היין שיעור שנגע בו, וע"כ צל"פ כן דא"צ לבטל רק מקצת היין שנגע, ול' הטור סו"ס קכ"ו לא משמע כן, עכ"ל, ועיי"ש עוד סי' מ"ז סק"ה סוד"ה יו"ד, אך ברור שדעת הרשב"א והטושו"ע דהגם דנצוק אינו חיבור, מ"מ כל הקילוח חשיב כמחובר.

    שו"ר שכ"ה להדיא גם בשו"ת הראב"ד סימן קמ"ג תמ"ד ק"י, ז"ל, ולמדנו מכאן יין היוצא מן הכלי לכובא ושכשך הגוי למטה בכובא שהקלוח נאסר בעיקר מגעו של גוי ואסור בהנאה, אבל מה שבחבית העליונה מיהא אינו נאסר אלא מתורת עירוב, עכ"ל.

    הוספה – קיץ תשס"ח- שו"ר עוד בפי' הר"ש מכת"י כלים פ"ח מ"ג, ז"ל, היינו כל מה שבחבית נמי טהור מה שממנו חוץ לתנור, אלא שהוא מעורב עם מה שממנו תוך התנור שהוא טמא ומטמאין זא"ז, אבל משקה טופח הנדבק בשולי החבית טהור דהוא משקה טופח וקטפרס ואינו חיבור לא לטומאה ולא לטהרה, עכ"ל, וצ"ב דכ"ה דהמשקה הדבוק בשולי החבית אינו נטמא משום דהוי קטפרס ואינו חיבור, ה"נ לא יטמא שאר המשקה שבחבית חוץ לתנור דנמי הוי קטפרס, ונ' ברור דהר"ש לטעמי' אזיל דהקטפרס עצמו חשיב חיבור, וע"כ שפיר נטמא כל המשקה שבחבית חוץ לתנור מן המשקה שבתוך התנור, ורק המשקה הדבוק לחבית שהוא עומד לעצמו אינו נטמא.

    הוספה – ט"ז מרחשון תשס"ט - שו"ר עוד מה שפירש"י במנחות דכ"ד. ד"ה צירוף, ז"ל, וחצי עשרון יש חוץ לכלי וחיבור מים כגון נצוק או צנור מחבר את של חוץ לכלי ומה שבתוך הכלי וכו', עכ"ל, והתוס' שם ובזבחים דק"ה: תמהו ע"ד רש"י, שהרי אפי' למים עצמם קי"ל דאין נצוק חיבור לטומאה, ובדעת רש"י נ' מוכרח דס"ל דהנצוק עצמו חשוב כולו חיבור זל"ז, וע"כ הוא מחבר את האוכלין, דאם הנצוק עצמו אינו חבור, ל"ש כלל שיחבר את האוכלין, וז"פ, ונ' דגם התוס' מודו לזה, ואך דס"ל דכיון שאין הנצוק מחבר את המים, כ"ש שאינו מחבר את האוכלין, וכ"נ להדיא בל' התוס' שכונתם להקשות כן, דלא הקשו דהנצוק עצמו אינו מחובר והיאך יחבר את האוכלין, אלא הקשו דאפי' למים עצמן אינו חיבור, וכונתם הוא כמש"נ. [↑](#footnote-ref-16)
16. וכאשר כ"כ ראבי"ה סי' תתקפ"ח, ז"ל, וא"ת האיך טובלין בנהרות הלא קטפרס הן דרך ירידתן, ואין לומר דקטפרס חיבור ל"ה, אבל קטפרס גופי' כל רוחב הנהר שכנגד גופו טובלין בו דא"צ חיבור דבקטפרס גופי' איכא כשיעור מ' סאין ויותר, דליתא דהא כל מלא נימא דמים ברוחב הנהר הוי קטפרס ואפי' מה שכנגד גופו צריך לחבר זה לזה. ואכתי קשיא הא קטפרס ל"ה חיבור, עכ"ל. [↑](#footnote-ref-17)
17. והנה אי נימא בדעת התוס' בגיטין דלא כמש"נ בדעתם, אלא כמש"נ בדעת הר"ש והרמב"ן ודעימייהו דטעמא דמטבילין בתחתונה ולי"ב משום קטפרס הוא משום דינא דגוד אחית, הרי דלפ"ז יל"פ דלפ"ד ר"י דהא דקטפרס אינו חיבור היינו בהשקה, אך במקואות הוי קטפרס חיבור, היינו משום דרק במקואות נאמר דינא דגוד אחית, אך בהשקה לא נאמר דינא דגוד אחית, וע"כ בזה ל"ה קטפרס חיבור, ולפ"ז הרי מתבאר היטב ד' התוס', דע"כ בהשקה אף בקרקע שאינה שוה אין טלה"ט חיבור, שהרי בהשקה לא נאמר דינא דגוד אחית, דמה"ט הוא דבהשקה ל"ה קטפרס חיבור.

    אך נ' שאין לפרש כן ד' התוס', דמלבד מה שהוכחנו לעיל בדעתם דס"ל דדינא דגוד אחית ל"מ היכא דחשיב קטפרס ואינו חיבור, ולפ"ז הרי בע"כ דהא דבמקוה הוי קטפרס חיבור, אי"ז משום דינא דגוד אחית, אלא הוא משום דבמקוה סגי בחיבור דקטפרס, ולפ"ז הרי הא דבהשקה אין קטפרס חיבור, אי"ז משום דבהשקה לא נאמרה ההלכה דגוד אחית, אלא הוא משום דבהשקה לא סגי בחיבור דקטפרס.

    גם נ' דאי נימא דהא דבמקוה הוי קטפרס חיבור ול"ד להשקה הוא משום דבמקוה נאמר דינא דגוד אחית ובהשקה לא נאמר דינא דגוד אחית, הרי דלפ"ז ל"ה קשיא כלל משה"ק התוס' בסוף דבריהם דלמאי דס"ד דטופח להטפיח הוי חבור לענין השקה אלמא בטופח להטפיח אנו מקילין יותר לענין השקה מלענין מקוואות דבמקוה ל"ה חיבור, ונצוק וקטפרס הוי איפכא דבהשקה ל"ה חבור ולענין מקוה הוי חיבור, ואי נימא דהא דחלוקין הן לענין נצוק וקטפרס הוא משום דבמקוה נאמר דינא דגוד אחית ובהשקה לא נאמר דינא דגוד אחית הרי ל"ק כלל, דלעולם לענין השקה סגי בחיבור קלוש מלענין מקואות, ומ"מ נצוק וקטפרס ל"מ בהשקה ומהני במקואות, משום דההלכתא דגוד אחית לא נאמרה רק במקוה ולא בהשקה, ובע"כ מד' התוס' דטעם החילוק בדין נצוק וקטפרס בין מקוה להשקה, הוא משום דבמקוה סגי בחיבור קלוש מאשר בהשקה, וזהו שהקשו דלענין טלה"ט חזינן דבהשקה סגי בחיבור קלוש מאשר במקוה, וז"ב. [↑](#footnote-ref-18)
18. אמנם י"ל שדעת התוס' דקי"ל כר יהודה, וכאשר כן פסק הטור בסי' ר"א, ובפסקי תוס' גיטין מבו' דקי"ל כר' יהודה דמטבילין בתחתונה, וי"ל דה"נ קי"ל כוותי' בהא דאף השני טהור, ואשר ע"כ שפיר הוכיחו ממש"א התם דאין היין שבחבית נאסר דנצוק ל"ח חיבור אפי' היכא שסופו ליפול. [↑](#footnote-ref-19)
19. וד' הריב"ש שם צ"ב רב, עיי"ש שכתב, ז"ל, ואין נקרא זוחלין, אע"פ שלא ישארו המים במקוה שמטביל בו, אלא ה"ה נקרא אשבורן, כיון שמן המקוה באו ואליו הם שבים וכו', וכן נמי ע"כ לא פליגי רבנן עלי' דר"י בההיא דאם היו רגליו של ראשון נוגעות במים, אלא משום דס"ל דטופח להטפיח ל"ה חבור בערוב המקואות, הא אי הוי חבור הי' השני טהור, כי היו מים שעל הראשון מצטרפין כיון שעדיין הם מחוברים למקוה וסופן לירד שם, ולא מיקרי זוחלין כיון שמשם יצאו ואליו הם שבים. ואם נאמר דטעמייהו דרבנן בהא לאו משום דטופח להטפיח ל"ה חבור, אלא משום דלא אמרינן גוד אחית ואפי' כה"ג, אכתי שאני התם שהמים עדיין בגוף האדם אחר שעלה מלטבול אבל המים הנתפחין חוץ לגומא מחמת טבילה ה"ה בשעת טבילה כאלו הן במקוה, שהרי ישובו אליו בסור המכריח, עכ"ל, ומבו' דס"ד דהריב"ש לפרש דלעולם ההיא דרגליו של ראשון דמי למים הנתפחין חוץ לגומא, והא דפליגי רבנן הוא רק משום דטלה"ט הוי חיבור, וצ"ב רב דהיאך אפ"ל כן, הרי אכתי תיקשי ממש"א בגמ' חגיגה די"ט. דאף לר' יהודה אין מטבילין מחטין וצינורות בראשו של ראשון, והרי דל"ד למים הנתפחין חוץ לגומא שכתב הריב"ש שם דאף מטבילין כלים במים אלו, וצ"ע בזה. [↑](#footnote-ref-20)
20. אמנם בד' הריטב"א בע"ז דע"ב: מבו' דמפרש דעיקר דחיית הגמ' היא דכל הא דטלה"ט חיבור הוא רק לענין מקואות, וליכא לדמויי לזה דינא דנט"י, דנט"י דמי לדיני השקה.

    ועד"ז צל"פ לדעת ר"ת שמשמע להדיא בדבריו דס"ל דלכו"ע הוי משקה טלה"ט חיבור, וצ"ע דבגמ' תלינן לה בפלוגתא, וע"כ דמפרש דעיקר דחיית הגמ' היא דדילמא לענין מקואות ורק בזה סגי בטלה"ט וליכא למילף מינה לנט"י, ומש"א ור' יהודה היא הוא משום דמצינו כן בד' ר' יהודה, וכ"ה בחזו"א קמא סי' ג' סק"ח, וכן משמעות ד' ר"י שתירץ על קו' ר"ת דלרבנן ל"ה טלה"ט חיבור, ונ' שלאפ ירש שזהו מכוון הגמ'.

    ועיי"ש שפירש עוד לדעת רש"י, דמכוון הגמ' הוא דילמא לענין מקואות ור' יהודה היא דאית לי' גוד אחית, וע"כ לדידי' מהני טלה"ט משום גוד אחית, אך בגוונא דליכא למיתי עלה משום גוד אחית, או לדידן דלית לן גוד אחית, אין טלה"ט חיבור.

    גם מד' הרמב"ן בע"ז דע"ב שפירש דטעמא דרבנן דפליגי על ר'"י ברגליו של ראשון נוגעות במים הוא משו דלי"ל גוד אחית אף בסופו ליפול, וכ"ה בר"ן שם, הרי מוכח שלא פירשו לסוגיית הגמ' דטעמייהו דרבנן הוא משום דלית להו טלה"ט חיבור, ובאמת לדעת הרמב"ן מתפרש מש"א ור' יהודה היא משום דכל הא דטלה"ט חיבור הוא רק מכח גוד אחית, וע"כ היינו רק כר' יהודה דס"ל דאמרי' גוד אחית.

    גם בחי' הריטב"א בגיטין מבו' דטעמייהו דרבנן הוא משום דס"ל דבמקוה חסר לא אמרי' גוד אחית וגוד אסיק ואף שסופו ליפול, ולא פירש דטעמייהו הוא משום דטלה"ט אינו חיבור, עיי"ש. [↑](#footnote-ref-21)
21. ובאמת גם בלא דברינו י"ל כן, דכיון דהא דס"ל לר"י דמטבילין בתחתונה והא דס"ל דאף השני טהור הוי מב' טעמים, דהא דס"ל דמטבילין בתחתונה הוא משום דהיכא דאיכא מקוה שלם הוי קטפרס חיבור, והא דס"ל דאף השני טהור הוא משום דהיכא דסופו ליפול הוי קטפרס חיבור, הרי ממילא דהגם דמצינו דפליגי רבנן עלי' אהא דמטבילין בתחתונה, אכתי י"ל דבהא דס"ל דאם היו רגליו של ראשון נוגעות במים אף השני טהור לא פליגי עלי' ביסוד הדין, וכל הא דפליגי הוא משום דס"ל דטלה"ט אינו חיבור. [↑](#footnote-ref-22)