13. תחילת זמן קש שחרית ובידך הנץ לקש ותפילה
קטגוריות: ש_ס / א ברכות / ברכות - הרב מאיר קאופמן / חלק ראשון ברכות / שיעורים

כ"ו תמוז ע"ה

**זמן ק"ש של שחרית ובדין הנץ החמה לענין ק"ש ותפלה**

**ק"ש מעלות השחר**

א]בענין תחילת זמן ק"ש של שחרית הנה בבריתא הראשונה מבואר שזה מעלות השחר ודעת תוס' שהכונה משיכיר את חברו ונקט הב"י סימן נ"ח שאין כונתם רק לגבי לכתחילה אלא שגם לגבי בדיעבד אין מקור שמועיל אמנם כל הראשונים נקטו שלשון הבריתא זה כפשוטו וביארו הראשונים שזה במקום דחק או בדיעבד [אמנם הרשב"א כתב שיתכן שכל שזה כמו לגבי ק"ש לאחר עלה"ש שזה רק במקום אונס] ועיין רמב"ן שנקט מסברא וכן דעת הגר"א שהבריתא ביומא שהקורא אם אנשי משמר לא יצא סוברת שהזמן רק משיכיר את חברו [והוכיחו כן מהירושלמי] רק שהרמב"ן נקט שא"כ לדינא לא מועיל והגר"א נקט שאדרבא הלכה כרשב"י שמועיל אמנם מסקנת הרמב"ן כרי"ף שכונת הגמ' ביומא שלא יצא ידי מצוה מן המובחר ואדרבא כתבו הראשונים דבפשוטו ודאי שאנשי משמר יצאו חובת ק"ש וחזינן שיוצאים בדיעבד [ודעת הבעל המאור שלא קי"ל כבריתא זו אלא זמנה מהנץ החמה וכדלקמן]

אמנם לגבי לכתחילה מצאנו כמה שיעורים דבבריתא דרשב"י מבואר לאחר הנץ החמה ובמשנה מבואר משיכיר בין תכלת ללבן ורב הונא אומר משיכיר את חברו בריחוק ד"א [ויש ראשונים שזה כשיעור המשנה אמנם ברשב"א מבואר שזה יותר מוקדם] ואביי אומר לק"ש כותיקין ובגמ' ביומא ל"ז: מבואר שכשהחמה זורחת היו אנשי ירושלים קוראים ק"ש ונאמרו בזה כמה ביאורים בראשונים ונבארם בס"ד

**שיטות הראשונים בזמן ק"ש לכתחילה**

ב] א. דעת ר"ח וסיעתו שזמן ק"ש לכתחילה זה רק לאחר הנץ החמה וכפשטות לשונו דרשב"י ושכוונת הגמ' יראוך אם שמש הולך על ק"ש והכונה לאחר זריחת השמש ובזה א"ש הגמ' ביומא שרק כשהחמה זורחת קראו ק"ש [ועיין משכנות יעקב סימן ע"ז שהאריך דבפשוטו אנשי משמר קראו לאחר משיכיר דהרי לקח זמן שחיטת התמיד הפשטו ושאר עבודתיו ובכל אופן מבואר שלא יצא ידי חובתו] אמנם קשה שאביי אומר לק"ש כותיקין והרי הגמ' אומרת ותיקין היו גומרים אותה עם הנץ החמה כדי שיסמכו גאולה לתפילה ומבואר שקראו ק"ש קודם הנץ החמה ומצאנו בזה שלש שיטות בראשונים א.הבעל המאור הביא בשם רבינו אפרים וכן שיטת ר"ת שהכונה לק"ש לדידן כמו הזמן שותיקין התפללו ובאמת ותיקין הקדימו לקרוא ק"ש קודם הזמן כיון שהעדיפו לסמוך התפילה לנץ החמה [ויש ראשונים שנקטו שבאמת עשו בדיעבד אמנם בלשון ר"ת בספר הישר מבואר שהם נקטו שזמן ק"ש לפני הנץ החמה אמנם אנן קי"ל שגם זמן ק"ש לאחר הנץ החמה] ב. רבינו חננאל ביאר שהלשון היו גומרים הכונה היו קוראים וכן ביארו תוס' בסוכה מ"ד: [וצ"ב לשון הגמ' כדי לסמוך גאולה וכו' וכמו שהקשו הראשונים] ג. הבעל המאור ביאר שיש שלשה זמנים קודם הנץ, לאחר הנץ, ובנץ עצמו, וותיקין היו גומרים קודם סוף הנץ והנה בפשוטו דבר זה צ"ע דהרי הנץ זה שני דקות עד שלש ואיך הספיקו ק"ש וברכת אמת ויציב וראיתי לבאר שיתכן שנקט שנץ זה ממתי שיש אדמימות השמש וזה לפני עליית גוף השמש וא"כ זה הרבה יותר זמן והנה דעת כולם שלכתחילה זמן ק"ש הוא לא קודם הנץ אמנם דעת ר"ת שזה רק לכתחילה וכדין כל דבר שמצותו ביום זמנו לכתחילה מהנה"ח אמנם בדיעבד אפשר קודם מעלות השחר אמנם דעת הבעל המאור שגם בדיעבד אין הזמן קודם כיון שזה זמן ק"ש של ערבית ולא חשיב עדין זמן קימה

ב. אמנם הרא"ש והרמב"ן והתוס' ותר"י והרשב"א נקטו שודאי שהדין יראוך אם שמש הולך על תפילה וכמבואר בגמ' כ"ט: וממילא ודאי כונת הגמ' שגמרו הק"ש קודם הנץ כדי שיוכלו להתפלל מיד בנץ ולסמוך גאולה לתפילה וכיון דמבואר שזמן ק"ש זה קודם הנץ החמה א"כ מסתבר שהזמן זה כמבואר ברב הונא שזה משיכיר את חברו והרמב"ן נקט שזה אותו זמן של משיכיר בין תכלת ללבן ורק שותיקין היו מחכים עד סמוך לנץ כדי לסמוך גאולה לתפילה [ומה שרשב"י נקט לאחר הנץ כתבו הראשונים או שלא קי"ל כמותו או שמחמת סיבות צדדיות מחמת הבריתא שם נקט דוגמא זו אבל ודאי שלכתחילה זמן ק"ש הוא קודם הנה"ח] ומה שאנשי ירושלים קראו כשהחמה זרחה והנברשת נצצה מצאנו בזה שני נוסחאות בראשונים תוס' בסוגין כתבו ששאר אנשים לא יכולים לדקדק לעשות כותיקין וברשב"א ועוד ראשונים כתבו שלא יכולים להקדים לקום קודם אמנם זה רק שיך לראשונים שכונת הגמ' לשאר העם בירושלים ולא לרש"י שזה למי שכבר נמצא בעזרה

ג. הרמב"ם נקט באמת שקריאת שמע זה קודם הנץ אמנם כתב שזמן קריאת שמע זה שיקרא קודם הנץ ויסיים בנץ וביארו האחרונים שנקט שאביי חולק על רב הונא וס"ל שזמן ק"ש של שחרית זה כותיקין ולא קודם ולא רק בתור היכי תימצי לסמוך גאולה כתפילה וכן משמעות הרי"ף שכתב שהלכה כאביי ומשמע שיש כאן פסק הלכה לא כמו רב הונא ובטעם הדבר יתכן שזה מצד שלומד כרש"י שיראוך אם שמש הולך על ק"ש והכונה שזה סמוך לביאת השמש ויתכן שזה כדלקמן שכל מצות היום זה מהנץ וכאן רק הקדימו שיעור ק"ש כדי שיתפלל בנץ עיין לקמן [ועיין משכנות מיעקב שכתב שכשיטה זו מדויק בריצ"ג שהובא ברמב"ן]

**ביאור הנידון האם ק"ש קודם הנץ ומתי הוי תחילת זמן תפילה**

ג] והנה בעיקר מחלוקת הראשונים מתי זמן הנץ החמה עיין תוס' שהביאו מר"ת שהרי משנה שלימה שנינו שכל דבר שמצותו ביום לכתחילה זה רק מהנץ החמה ולכן גם ק"ש עיקר זמנו מהנץ החמה ובדעת שאר הראשונים עיין ראש יוסף ט. ד"ה עוד רגע אדבר שכתב שהיה מקום לומר שכיון שיש ענין להתפלל בנץ לכן הקדימו את זמן הקראת שמע ויתכן שזה באמת סברת הרמב"ם שהזמן הוא סמוך לנץ החמה לצורך סמיכת גאולה לתפילה אמנם עיין רמב"ן במלחמות שביאר שדבר שכל היום ואין ענין להקדים בזה עשו סיג לאחר לנץ אבל דבר שיש ענין להקדימו בזה לא עשו סייג ולכן תמיד שכתוב בבוקר ואין זה כל היום יש ענין להקדימו כמה שיותר וכן ק"ש שדינו רק בבוקר בזה לא עשו סיג ועיין ראש יוסף שביאר שקבלת עול מלכות שמים זה סברא להקדים כמה שיותר אמנם המשיך הרמב"ן שאיחרו עד כדי שיראה מצד שאז זמן קימה ועדיף בזמן שרוב אנשים קמים וכן מצד הפסוק וראיתם אותו דמבואר בגמ' במנחות שיש כאן פסוק שזמן קריאתה הוא בזמן קיום מצות ציצית והיה מקום לומר שדבר שזה רק כמה שעות בזה לא עשו הרחקה ורק בדבר שהוא כל היום עשו הרחקה

והנה יש לדון האם זמן תפילה זה רק מנץ החמה וכמו כל המצות או שזמנו כבר קודם וכמו ק"ש וברכותיה ורק מצד הענין להתפלל בנץ ראוי לא להתפלל קודם הנץ [ובבה"ל סימן פ"ט הביא מהפר"ח שהנידון מעלות השחר אמנם הבה"ל נקט שודאי שכל הנידון משיכיר את חברו ולא קודם] ונפק"מ למה שדן בפרי יצחק סימן ב' באחד שבין כה לא יכול להתפלל בנץ החמה האם יכול להתפלל קודם הנץ או שלכתחילה זמנה לאחר הנץ [והנה בתר"י וכן ברמב"ן מבואר שגם אם מתחיל קצת אחרי הנץ עדין יש מעלה של הנץ אמנם הרבה זמן לאחר הנץ בזה ודאי לא מתקים ענין הנץ] ועיין ברמב"ם דמפורש בדבריו שזמן תפילה זה לכתחילה מהנץ החמה אמנם הב"י סימן פ"ט הביא מרבינו ירוחם שמצד זמן תפילה זה כבר קודם הנץ [ועיין פמ"ג מ"ז ג' דבפשוטו כן מפורש ברא"ש תחילת פ' תפילת השחר ולכאורא כן משמע ברמב"ן במלחמות שהוכיח שמועיל להתפלל קודם הנץ החמה מהמשנה שתפילת השחר עד חצות וי"ל] ובפשוטו זה תלוי בנ"ל דאם רק בק"ש יש סיבה מיוחדת שזמנה קודם הנץ כדי שהתפילה תהיה בנץ או מצד שצריך בזמן קימה א"כ בתפילה זה לא שייך אבל אם הסברא שזה מצד שדבר שזה לא כל היום אין ההרחקה של נץ החמה א"כ גם כאן זמנה קודם הנץ החמה אמנם יתכן שכיון שבין כה יש ענין להתפלל בנץ כבר העמידו שגם בזה יהיה את ההרחקה ועיין בזה לקמן עוד מה שיש לדון בדעת שאר הראשונים

**במעלת ותיקין האם זה מצד התפילה או ק"ש או שניהם**

ד]והנה בעיקר הדין המבואר בסוגין שותיקין היו קוראים אותה אם הנץ החמה כדי שיסמוך גאולה לתפילה וקי"ל שזה ק"ש לפני הנץ יש לבאר בשלשה אפשריות א. שכל הענין זה להתפלל בנץ אבל מצד ק"ש אפשר גם לאחר הנץ ורק כיון שרצו לסמוך גאולה לתפילה ולהתפלל בנץ לכן קראו ק"ש קודם הנץ החמה ב. ואפש"ל שכל הענין זה לקרוא ק"ש קודם הנץ החמה רק כיון שרצו לסמוך גאולה לתפילה לכן איחרו עד סמוך לנץ החמה ג. ואפש"ל שבאמת יש כאן שני ענינים אחד לקרוא ק"ש קודם הנץ ואחד להתפלל בדיוק בנץ וכדי לעשות את שניהם צריך לקרוא סמוך לנץ ולהתפלל אחרי זה ונפק"מ באחד שבין כה לא מתפלל בנץ האם יש ענין שיקרא ק"ש קודם הנץ וכן נפק"מ באחד שכבר קרא ק"ש בנפרד ולא יסמוך גאולה לתפילה האם יש ענין להתפלל בנץ החמה או שאפשר גם אחרי [ועיין בכל זה בגר"ז נ"ח ס"ד ובביאור מרדכי סקט"ז ובהעמק שאלה ס"ח סק"ט]

והנה הגמ' כ"ו. מביאה תוספתא מצותה עם הנץ החמה כדי שיסמוך גאולה לתפילה ונמצא מתפלל ביום ועיין מרומי שדה שם ובהעמק שאלה סימן ח' סק"ט שהביא שבשאילתות ובבה"ג ביארו שהכונה שיש מצוה להתפלל אם הנץ החמה כדי שיסמוך גאולה לתפילה ולפ"ז מבואר שכל הענין זה ק"ש קודם הנץ החמה רק כדי שיוכל לסמוך גאולה לתפילה יש ענין להתפלל מיד בנץ החמה אבל ללא הסמיכת גאולה לתפילה אין ענין להתפלל סמוך לנץ החמה וע"ש שגרסו בסוגין אחרת

אמנם הנה הרמב"ן רשב"א תוס' ורא"ש נקטו שהפסוק של יראוך אם שמש זה הולך על תפילה והוכיחו דבר זה מהגמ' כ"ט: ונקטו שכונת הבריתא כמבואר ברש"י שם מצותה של ק"ש אם הנץ החמה כדי שיסמוך גאולה לתפילה דהינו שיש ענין להתפלל בנץ ולכן יש ענין לדחות מצות ק"ש עד הנץ החמה [וכן מוכח בפשוטו מהגמ' כ"ו. דבמשנה מבואר שזמן תפילה עד חצות והגמ' שואלת הרי מצותה עם הנץ החמה וכו' והגמ' עונה שזה רק לותיקין ומבואר שהגמ' נקטה שיש כאן הלכה בהלכות תפילה ולא רק מצד ק"ש וממילא יוצא שמתפלל בנץ החמה ועיין מה שנכתוב בזה לקמן] והנה בפשוטו לפ"ז אין שום סיבה לומר שיש גם הלכה מצד דיני ק"ש וכן הוא בלשון הרא"ש והטור שכל מה שותיקין הקדימו לקרוא קודם הנץ החמה זה רק כדי להתפל בנץ וכן יש לשון בירושלמי ותיקין היו משכימין וקוראין אותה קודם הנץ החמה כדי שיסמכו גאולה לתפילה ונמצאו מתפללים ביום ומשמע שכל סיבת ההקדמה כדי שיהיה תפילה בנץ וכן נקט הגר"ז נ"ח ס"ד לעיקר הדין [וכן עיין רשב"א ט. לפני הפסק הלכה שכתב שבפשטות אין שום ענין מצד ק"ש]

אמנם עיין ברמב"ן שאפילו שביאר שיראוך אם שמש הולך על תפילה בכל אופן כתב שיש חיוב לכתחילה של קריאת שמע קודם הנץ החמה מצד שאז זה עיקר הזמן קימה וכן הוא בהשגות הראב"ד על הבעל המאור וכתב שמה שמבואר בגמ' שהקורא אם אנשי מעמד לא יצא ידי חובתו הכונה מצוה מן המובחר והסיבה כי קראו מאוחר ובפשוטו הכונה מצד שזה אחרי הנץ וכן ביאר שרשב"י נקט לאחר הנץ החמה כי רצה דוגמא של בדיעבד כמו מעריב ומבואר שיש כאן ביחס לדין ק"ש דין של בדיעבד ועיין שנות אליהו שהביא מהירושלמי וכן הובא ברמב"ן [אלא שיש ט"ס בשכירו במקום בשוכח] דכל המשנה שאפשר אחרי הנץ זה בשוכח והירושלמי מבאר שעיקר הכונה לומר שלכתחילה צריך קודם הנץ ע"ש [ועיין מ"ב סק"ג שהעתיק הירושלמי הנ"ל] ועיין רמב"ם שאפילו שביאר בפ"ג מהלכות תפילה שעיקר זמנה אם הנץ החמה בכל אופן בפ"א מהלכות ק"ש כתב שזמן ק"ש לכתחילה זה אם הנץ החמה ואם עבר ולא קרא יקרא לאחר הנץ עד שלש שעות והנה באמת לשיטתו שזה דוקא סמוך לנץ יש לבאר שזה מצד שהיראוך אם שמש הולך גם על הק"ש וכמו שברש"י ביאר שזה הולך על ק"ש והסיבה כי על ידי זה התפילה בנץ [ועיין אבן האזל פ"א מק"ש הי"ב וכבר עמד על זה הראש יוסף בסוגין] ובאמת שכן הוא פשטות לשון הגמ' כ"ה: שמביאה שר' יוחנן אומר ותיקין היו קוראים אותה אם הנץ החמה ולא הזכירה כלום מהתפילה ומשמע שזה מצד דין ק"ש וכן בסוגין שר' יוחנן אמר שותיקין היו קוראים אותה אם הנץ החמה

והנה עיין תר"י שכתב להוכיח שיש הלכה לקרוא קודם הנץ מצד דיני ק"ש דמבואר במשנה כ"ב: ירד לטבול אם יכול לעלות ולהתכסות ולקרוא יעלה ויתכסה ויקרא ואם לאו יתכסה במים ויקרא והרי אינו מתפלל במים וא"כ מבואר שיש ענין לקרוא קודם הנץ החמה וזה דוחה סמיכת גאולה לתפילה וע"ש שהקשה דהגמ' שם אומרת שזה כותיקין והרי איפה יש ראיה מדבריהם שיש ענין לקרוא ק"ש קודם הנץ אולי כל הענין זה להתפלל אם הנץ החמה וע"ש שביאר שאם כל הענין זה התפילה א"כ לא צריך ממש בנץ שכל שזה בתחילת זרית השמש זה מועיל וכמו שבמנחה מתפללים כשהשמש על הארץ וא"כ עדיף לא לצמצם ולהקדים ק"ש דהרי אולי יטעה ויתפלל קודם הנץ החמה אלא בהכרח שיש ענין גם מצד הק"ש ולכן צימצמו כל כך [ולפ"ז מבואר שיש ענין שאת כל הברכות ק"ש יגידו קודם הנץ החמה] ועיין ב"י סימן מ"ו שהביא מהאורחות חיים שכונת הגמ' שיקרא במים ללא ברכות ועיין ביאור הגר"א סימן ס' שגם נקט כך וכתב שמכאן מוכח שאפשר לקרוא ק"ש לא ברכות ואחרי זה קורא ק"ש אם ברכותיה וסומך גאולה לתפילה אמנם ע"ש במאירי שכתב שכונת הגמ' שקורא ומתלבש ומתפלל מיד אמנם גם בדבריו מבואר שיש ענין במה שקורא קודם הנץ דאל"כ שיתלבש ואחרי זה יקרא ויתפלל אמנם צ"ע לדעת הרא"ש הנ"ל שאין דין מצד ק"ש א"כ מה ענין לקרוא קודם הנץ החמה וצ"ל שבאמת כונת הגמ' כמבואר בגר"א סימן ע"ד ס"ב שגם מתפלל במים וכן הוא בהשלמה שם [ודבר זה מאוד דוחק בגמ' שהרי לא הוזכר כלל במשנה שגם מתפלל וכן בגמ' לא הובא אלא שותיקין קראו ק"ש לפני הנץ]

**האם תפילה בנץ דוחה תפילה בציבור ועוד בנ"ל**

ה] והנה עיין בה"ל תחילת סימן נ"ח שכתב שהרגילים לקרות אם הנץ החמה מותר להם לקרוא ולהתפלל ביחידות דהרי מבואר כאן שיכול לקרוא ללא תפילין בשביל ענין זה כ"ש שיכול להתפלל ביחידות אמנם בפשוטו לראשונים שהענין כאן מצד ק"ש ולא מצד תפילה א"כ יתכן שביחס לענין להתפלל בנץ שזה מעלה בתפילה בזה באמת ציבור עדיף ורק לרא"ש שכל הענין זה תפילה שיש ענין שהתפילה בנץ עדיף ועיין מג"א סימן תקצ"א שכתב שראוי לא להתפלל בשעה ראשונה של היום כי זה זמן שאין הציבור רגילים להתפלל ועיין שער הציון י"ג שם שכתב להקשות דהענין של הנץ עדיף אפילו מתפילה בציבור ובדעת המג"א יתכן שלמד שסוגין זה מצד הק"ש ובאמת לתפילה לא התפלל אז ודו"ק בזה

והנה כתב הרי"ף דמי שלא יכול לכוין עדיף שיקרא פרשה ראשונה קודם הנץ כדי שלא יתפלל אלא לאחר הנץ ובפשוטו כוונתו שאם יעשה כותיקין יתכן שיתפלל קודם הנץ החמה וזה הרי בדיעבד לכן כתב שיקרא רק פרשה ראשונה קודם הנץ וירויח את עיקר ק"ש ואחרי זה ימשיך כך שגם אם יטעה עדין יתחיל תפילתו לאחר הנץ החמה והנה בפשוטו לפ"ז מבואר שיש דין מצד דיני תפילה לא להתפלל קודם הנץ החמה אמנם יתכן שזה מצד המעלה של הנץ שגם אם מתפלל קצת אחרי מקיים מעלת הנץ [וכמבואר בתר"י הנ"ל וכן מבואר ברמב"ן שאנשי ירושלים שקראו אם הנברשת הזדרזו גם להתפלל מיד שזה עדין סמוך לנץ] משא"כ אם מתפלל אפילו קצת קודם לא מקיים מעלת הנץ החמה אמנם עיין תר"י שביאר כונת הרי"ף שאם יעשו כותיקין יצא טעות שיקראו ק"ש אחרי הנץ לכן עדיף לעשות כרי"ף והדברים פלא מה זה עוזר הרי אם עושים כרי"ף הם יותר מאחרים וצ"ע [ואולי הכונה שאם מנסים מאוד לצמצם הפחד מטעות מזערית גורמת לטעות יותר גדולה משא"כ אם לא כך כך מצמצמים וכל זה דוחק] והנה הרא"ש העתיק את דברי הרי"ף וצ"ע דהרי לשיטתו אין דין ק"ש קודם הנץ החמה א"כ אין ענין לקרוא לפחות פרשה ראשונה קודם הנץ וצ"ל שביאר כונת הרי"ף שיקדים פרשה ראשונה קודם הנץ כדי שהתפילה תהיה סמוכה לנץ רק שעיקר החשש שלא יתפלל קודם הנץ וצ"ע למה בדיוק הרי"ף בחר שפרשה ראשונה יהיה קודם הנץ ולא חלוקה אחרת והנה הרמב"ן כתב שרובם היו קוראים ק"ש קודם הנץ ולא היו סומכים גאולה לתפילה ומבואר שעדיף לא לסמוך גאולה לתפילה ולקרוא ק"ש קודם הנץ ותפילה בנץ החמה וצ"ע למה הרי"ף לא כתב לעשות כך וצ"ל שמנהגם היה תמיד לסמוך וכדחזינן בגמ' ביומא הנ"ל

והנה עיין ביאור מרדכי סקט"ז ובראש יוסף בסוגין שהקשו קושיא עצומה לדעת הראשונים שיש גם דין מחמת הק"ש א"כ הגמ' תחילת פ"ד ששואלת שזמן תפילה זה סמוך לנץ ממצותה אם הנץ החמה כדי שיסמוך גאולה לתפילה ונמצא מתפלל ביום הרי מה ראיה שזה הלכה בתפילה אולי זה רק מחמת שק"ש צריך קודם הנץ החמה ועיין ביאור מרדכי שכתב שבאמת הדרשא יראוך אם שמש הולך על ק"ש ותפילה וכונת הגמ' שכמו שדורשים על ק"ש כך על תפילה אמנם כל זה שייך לרמב"ם שיש דין לקרוא ק"ש סמוך לנה"ח אבל לתר"י שאפשר משיכיר את חברו א"כ בהכרח שאין כזה דרשא, ובפשוטו צ"ל שהבינה הגמ' שאין הלכה מצד זמן תפילה שזה לאחר הנץ החמה אלא מצד הענין להתפלל אם ותיקין ואם אין בתפילה דין נץ למה שלא יקראו יותר מוקדם וזה כדעת רבינו ירוחם והרא"ש ריש פרק תפילת השחר שמצד זמן תפילה אין הלכה לאחר הנץ אמנם לדעת הרמב"ם שמבואר לא כך צ"ע וצ"ל שכל הסיבה שזמן ק"ש זה קצת קודם זה רק כדי לקים דין נץ החמה בתפילה וכנ"ל ובדוחק אפש"ל שהגמ' הבינה שאם מצד ק"ש זה צריך להיות עד הנץ החמה זה עצמו סיבה לתקן שזמן תפילה זה אם הנץ החמה

העולה מהנ"ל שזה ודאי שיש ענין מצד דיני תפילה להתפלל אם ותיקין [ומבואר בתר"י שמצד זה גם אם זה קצת אחר הנץ יש לזה מעלת הנץ החמה] אמנם דדעת תר"י רמב"ם רמב"ן ראב"ד שאילתות בה"ג וכן הוא בירושלמי וכן הוא פשטות הגמ' כ"ה: [וכן הוא פשטות הרי"ף] שיש גם ענין לקרוא ק"ש קודם הנץ החמה מצד דיני ק"ש רק יש ראשונים שלא צריך ממש סמוך ויש ראשונים שצריך ממש סמוך אמנם בלשון הרא"ש והטור משמע שכל הענין להתפלל בנץ זה רק מצד תפילה ואין ענין מצד ק"ש ונפק"מ לכל הנ"ל באדם שלא יכול להתפלל רק לקרוא ק"ש דלכאורא לדעת רוב הראשונים יש ענין לקרוא ק"ש קודם [וצ"ע הגר"ז נ"ח ד' שכתב שעיקר הדין זה כדעת הרא"ש שלכאורא הוא יחידאה וע"ש שגם הוא כתב שראוי להחמיר ויש מקום לעשות אם תנאי אמנם יתכן שאם קורא בלא ברכות עדיף ק"ש אם ברכותיה אמנם באורחות חיים ובגר"א סימן ס' מבואר לא כך ודבר זה תלוי עוד בנידון ברכות ק"ש ויתבאר אי"ה בהמשך הסוגיות] עוד נפק"מ האם הענין להתפלל בנץ החמה קודם לתפילה בציבור שלראשונים שכל הענין זה מצד תפילה יש ראיה שזה דוחה אמנם לראשונים שיש ענין מצד ק"ש א"כ יתכן שדוקא זה דוחה כיון שזה בגדר עיקר הזמן משא"כ תפילה שזה רק ענין של הנץ וכנ"ל מהמג"א

[ובעיקר הנידון הנ"ל עיין העמק שאלה שהביא דבשאילתות כתוב שמצוה **להתפלל** אם הנץ החמה כדי שיסמוך גאולה לתפילה ומבואר שיש ענין מצד ק"ש לקרוא לפני הנץ החמה וכדי לסמוך גאולה לתפילה מתפללים סמוך ולפ"ז הפסוק יראוך הולך על ק"ש וכמבואר ברש"י אלא שצ"ע שלשון הגמ' ותיקין היו קוראים אותה אם הנץ החמה כדי לסמוך גאולה לתפילה ומבואר שהקריאת שמע היה קודם הנץ כדי לסמוך וע"ש שהביא מהבה"ג שגרס בגמ' תניא כותיה ותיקין היו קוראים אותה אם הנץ החמה ואחרי זה יש עוד בריתא מצותה אם הנץ החמה כדי שיסמוך גאולה לתפילה וביאר הנ"ל שהכונה המצוה של התפילה כדי שיסמוך וא"ש הכל אמנם בדברי הבה"ג תחילת פרק רבעי מפורש לא כך וכן מוכח בפשוטו בגמ' שם וכנ"ל וצ"ע]

**בענין הנץ הנראה**

ה] בעיקר זמן הנץ החמה ידוע לדון במקום שיש הסתרת הרים האם הקובע על ידי ניכוי ההרים [והוא הנקרא הנץ המישורי] או שהקובע מתי שבפועל רואים השמש והנה לגבי מנין שעות היום בפשוטו ודאי שזה אם ניכוי הרים דהרי מבואר בגמ' שבחצי מהשעות החמה בדיוק באמצע הרקיע אמנם לגבי הדינים של נץ שזה מצד שהיום ניכר יתכן שזה תלוי בפועל והנה מבואר בראשונים שהנבשרת זה הקובע של הנץ והנה שם הרי יש הסתרה של הרי מואב שגורם שהשמש לא משפיעה אלא יותר מאוחר חזינן שהקובע זה הנץ הנראה אמנם הורה המהריל"ד שאם יש הר סמוך כמו הר הזתים זה ודאי לא יאחר הנץ דהשמש ניכר ממש על ידי הארתו החזקה