גדר הקולא בכח אחר מעורב בו, ובענין אסו_מ
קטגוריות: ש_ס / לא בבא קמא / ב_ק - הרב יהודה אלבוים / ארבעה אבות

א. מתני' דף ב' א' 'ולא זה וזה שדרכן לילך ולהזיק כהרי הבור שאין דרכו לילך ולהזיק' צ''ב מדוע לא אמרה המשנה שא''א ללמוד בור משור ובור, משום שאין הבור מזיק, אלא הניזק מזיק את עצמו בבור, וצ''ל דאי משום הא, היה אפשר ללמוד הזק הבל בבור משור ואש, ולכן נקטה מתני' סברת אין הולך ומזיק.

ב. סברת אין הולך ומזיק אין פירושו דהניזק מזיק את עצמו, וכמו שהתבאר דאף הזק הבל א''א ללמוד משור ואש, אלא הסברא הוא דהמזיק אינו יכול להגיע לניזק.

ג. ולכא' צ''ב הא אף אש אין בכוחו להגיע לניזק, אלא כח אחר מוליכתו, וא''כ מהו המעלה באש מבבור, הא התבאר שאף בור מזיק בהבלו, וא''כ בור מזיק כאש, ואין בכח האש להגיע לניזק - אפי' בלא רוח, דאף כשא''צ רוח אין ביכולת האש ללכת בעצמו, אלא רק ע''י הדבר שנשרף, שהוא דבר שהוא מחוץ לאש, ואין כח המוליך שלו - וא''כ אש הוי ממש כבור, ומהו מעלתו במה שדבר אחר מוליכתו, הא אין חייב על הרוח, דהרי אין הרוח שלו, אלא דלא איכפת לן מהרוח, מכיון שאחרי שהרוח מוליכתו האש מזיקה.

ד. וביתר ביאור לכא' כל הפירכא של אין בו רוח חיים, ואינו הולך ומזיק הוא קולא רק בשם מזיק, עי' תוס' דף ו' א' דבבור המתגלל אין חיסרון של כח אחר מעורב בו, אע''פ שהנזק לא היה נעשה בלא כח אחר, וע''כ דזה אינו חיסרון, משום שאין הכח אחר מזיק אלא רק מוליך את המזיק, ואחר שהמזיק נמצא במקום אחר, המזיק מזיק, והרי פשוט שאם אח''כ יכול לשמור חייב, משום שיש כעת מחייב במה שדבר שלו מזיק, וכל הנידון אם לא היה לשמור אלא לפני כן, ומסתבר דכיון שידע שהדבר יהיה במקום אחר שאינו נחשב התחדשות, אלא ע''י רוח מצויה הגיע למקום אחר, עליו מוטלת כבר מעתה לשמור שהמזיק שלו לא יזיק בשום מקום, וכל החיסרון אינו אלא בשם מזיק, וא''כ כמו כן נראה שאינו הולך ומזיק הוא רק חיסרון בשם מזיק, וא''כ מדוע אש עדיפה על בור, הא אין היא יכולה ללכת בעצמה, וא''כ אין סיבה שע''י שדבר אחר מוליכתה תחשב יותר מזיק.

ה. וע''כ צ''ל דע''י שהולך בכח אחר, נחשב שהוא הולך ומזיק, וזה כל מעלת אש, ואילו לא היה נחשב הולך ומזיק, היה זה בדיוק כמו בור, ומדחייבה תורה על כלים ע''כ משום שנחשב הולך ומזיק, דאל''כ מדוע בור שמזיק בהבל אינו חייב על כלים, ובביאור הדבר שנחשב הולך ומזיק אולי י''ל דכיון שלאש יש כח התפשטות, הרוח מצטרפת לכח זה והחשב הכל ככח אחד, ולכן נחשב שהאש הולכת ומזיקה.

ו. על פי זה יש לבאר את דברי התוס' בדף ה' ב', דהקשו תוס' כיצד אפשר ללמוד הניח אסו''מ בראש הגג שהזיקו בתר דנייחי מאש ובור, הא אש אפשר ללמוד מבור, ואסו''מ א''א ללמוד מבור, וא''כ גם אחרי שכתוב אש היאך אפשר ללמוד אסו''מ מאש, אם א''א ללמוד אסו''מ מבור, וביתר ביאור על פי הנ''ל דבבור יש עליו שם מזיק אע''פ שאינו הולך ומזיק, ובאש יש שם מזיק עליו אע''פ שכח אחר מעורב בו, ומהיכי תיתי שיש שם מזיק על אסו''מ שגם מזיק בצורה שאינו הולך ומזיק, וגם להזיק בצורה זו צריך כח אחר מעורב בו.

ז. וביתר ביאור דבקושיא אין אש עדיף מבור דהרי יכול להלמד מבור, ואינו נחשב הולך ומזיק, אלא הוי כבור, ומבור א''א ללמוד אסו''מ משום שבור כבר במצב שאפשר להנזק ממנו משא''כ אסו''מ, ומי יימר שיש לו כה''ג שם מזיק - ואם אין לו שם מזיק, לא יצר בידים את הבור אלא רק בגרמא - וא''א ללמוד מאש שיש לו שם מזיק, משום שבאש כיון שע''י כח אחר יגיע האש למקום שיזיק יש לו שם מזיק, מאש''כ אסו''מ שגם כשיגיע לרה''ר אינו יכול להזיק בלא שיבואו אליו מנלן שיש לו שם מזיק, וא''א לומר שיש צד השוה שיש לו שם מזיק גם כשאינו הולך, וגם כשהניזק בא למזיק, דאולי צריך אחד מהשנים בכדי שיהיה לו שם מזיק, וא''ת דהרי זהו מידת צד השוה, דלא זה גורם ולא זה גורם אלא הצד השוה גורם, הרי אין הצד השוה על שם מזיק, אלא על החיוב, וא''א ללמוד שחייב אף בכה''ג, משום שאין צד השוה - כמו שאין צד השוה לחייב גם כשאינו ממונו וגם כשלא יצרו -.

ח. ותי' תוס' דאילו לא היה כתוב אש בתורה היה חייב כמו בור, אך אחרי שכתוב אש שחייב בטמון, ע''כ מוגדר להולך ומזיק, וכיון שמוגדר להולך ומזיק, ואין נחשב שכח אחר מוליכתו, א''כ הרי זה נחשב שיש באסו''מ כח להגיע לרה''ר בעצמו, וא''כ כל חסרונו שאחר שנח ברה''ר אינו הולך ומזיק, וזה נלמד מבור שאע''פ שאינו הולך ומזיק יש עליו שם מזיק, ומאש נלמד שאין נחשב כדבר אחר המוליכו, וזה כוונת התוס' דחשיב כחיציו, דהיינו שהאש שהולך ע''י רוח נחשב כחץ שהולך, ולא כרוח המוליכה את החץ, וכמוש''כ החזו''א דאין כוונת התוס' לר' יוחנן, דהרי ודאי גם ר''ל מודה דין אסו''מ בראש הגג, וכן אילו היה זה חיציו למה לי לצד השוה מאש - עי' רעק''א -.