מראי_מקומות_שכו_2
קטגוריות: שו_ע / אורח חיים / הלכות שבת - הרב יהושע ננקינסקי

**ס' שכ"ו ד-ה-ו**

★אם בשבת כחמין שהוחמו בשבת ואם ביו"ט וכו'.

לדעת תוס' הנידון בחמי טבריה מצד **הטמנה** וכן במג"א סק"ד,וע"ז נאמר אם ביו"ט וא"כ **מצינו איסור הטמנה ביו"ט** למרות שלצורך אכילה מותר להטמין ולא שייך שמא יחתה דהרי הותר לצורך אוכ"נ.

רק שיש איסור הטמנה במוסיף הבל גם ביו"ט כגון לצורך גוי או לצורך מוצאי יו"ט או שמטמין לא לאכילה, וא"כ בכל הנ"ל נאסר בחיתוי ושייך לגזור הטמנה במוסיף הבל שמא יחתה.

★**ס"ד-ה**

הרא"ש אסר לחמם ידיו אצל האש אחר נטילה, וביאר הב"י בפירוש השני מצד חשש בישול דמיירי במקום "דיד סולדת בו"

ופירוש א' ביאר "שאני הכא שדומה כרוחץ במים חמים ויבוא להחם חמין לרחוץ גופו" י"ל האם כונתו כמג"א שגם הוחמו בהיתר נחשב כחמין שהוחמו בשבת [ואפי' רק הופשרו] וא"כ נאסר רחצת פוי"ר

או שהפעולה נאסרה [לא מצד רחצה] "דומה כרוחץ ויבוא להחם וכו'".

ובדעת הרמב"ם שהתיר ידיו ואסר **כל גופו**, המג"א מסביר דאין זה רחצה ורק בכל גופו נחשב רחצה.

ועיין בגר"א, ולכאורה כונתו דכאן זה רק הפשר ולכן נתנו לזה דין של ע"ש ונאסר כל גופו ולא פוי"ר.

★בדעת הי"א שאסרו [שו"ע ה] הסביר המג"א [והובא במ"ב] דאפי' שהוחמו בהיתר נחשב כחמין שהוחמו בשבת ואסורין ברחיצת פוי"ר

ועיין ברע"א שכ"ז רק "בנעשה מעשה בשבת", דאם התחממו בהיתר מאליהם מותר רחצת פוי"ר, ורק רחצת כל גופו נאסרה כמו בחמים שהוחמו בע"ש.

י"ל מה מוגדר מעשה האם **עשיה** גרידא או **מעשה חימום דוקא**, ונפק"מ בצינורות מים שמונחים בשמש, וע"י שמוציא מים בברז נכנס לצינור מים אחרים ומתחממים בשמש האם מותר לרחוץ את ידיו, דמעשה יש כאן [מעשה בהיתר] אבל אין כאן מעשה חימום, וכן יש לדון אפי' אם כה"ג נאסר ברחצת פוי"ר, ברוחץ ידיו לא בשביל חימום אלא נטילה גרידא רק יש כאן מים חמים האם כה"ג אסור דאולי כל האיסור רחיצה בתור רחיצה [דהיינו רחיצת חמים, שצריך את החום] משא"כ אם אינו מעונין בזה כלל דשרי.

★ומזה שבס"ו נאסר," הנחת כלי מלא מים חמים על ביטנו".

ובב"י ריש הסימן מצדד דהכונה **רחיצת מיעוט גוף ובכ"ז נאסר** [אם נסבור שפוי"ר זה דוקא, לא כל מיעוט גוף שרי], והרי שם כלל לא מעונין ברחיצה ובכ"ז נאסר ק"ו נידון דידן וצ"ב.

★אחר שנתבאר דגם מים שהוחמו בהיתר נאסר רחצת פיו"ר, יל"ע במערה מים חמים בקרים האם שרי לרחוץ פיו"ר [הדבר מצוי בימות החורף שרוצים ליטול ידים לתינוקת והמים קרים לוקחים מים מהמיחם לכלי שני ונותנים בתוכו מים קרים איה"נ **אין כאן בישול** דכ"ש לא מבשל, אבל בסה"כ נוצרו כאן מים חמים בשבת.

או בציור שנותן לתוך כ"ר מים מרובים [בשפיכה אחת] דאין כאן בישול. אבל עכ"פ יש כאן מים פושרים שנפשרו בשבת, והרי גם כה"ג פושרים שהופשרו בשבת אסר המג"א.

ומצינו בגמ' [שבת מד] כה"ג דשרי, בנידון ספל וז"ל הגמ' "ולמאי דס"ד מעיקר בספל הרי הוא כאמבטי וכו' אלא בשבת רחיצה בחמין ליכא" הרי דפשוט לגמ' דשרי

ועיין ברע"א [מ-ע"ב] שהקשה הרי הוחמו בשבת.

ובאחרונים תירצו דאין זה נחשב מעשה חימום אלא נידון בתור פעולה של קירור החמים [לא חימום הקר] למרות שפ"ר שמחמם את הקר.

ועיין "אגלי טל" מלאכת האופה ס"ק סו.

ועיין אמרי בינה [דיני שבת ס' כה], ובתהלה לדוד שכו-י.

★עיין תו"י [לט-ע"ב] מבואר בדבריו דמים שהתחממו בע"ש רק "מתחממים והולכים גם בשבת" נידון כחמין שהוחמו בשבת וא"כ **כל מים במיחם לפ"ז אסורים** **ברחצת פוי"ר**.

★באחרונים הובא מנהג קדום לא לרחוץ בצונן מפני ג' טעמים

א. חשש סחיטה

ב. טילטול

ג.גזירת שיטה

ויל"ע האם רק כה"ג דאיכא את **כל** החששות. וא"כ מקלחת צונן בביתו, חשש סחיטה שיך. שיטה לא שיך

ועין אג"מ ח"ד עה גבי מקלחת בביתו

ועין שונה הלכותשכו-ו בשם החזו"א שאסר מצד המנהג גם מקלחת בצונן

ולכאורה ופק"מ גבי רחיבה בנהר ביו"ט די"ל בלא שיך חשש טילטול דהותר טילטול לצורך קצת, ואולי כה"ג גרע דלא בעי כלל למים. וממילא נאסר מדין טילטול שלא לצורך.