יד (ב) דעת התוס_ בטעמא דר_י דמדברת אינה נאמנת במיגו דלא נבעלתי
קטגוריות: ש_ס / כה כתובות / כתובות - הרב רפאל בהגר_מ שמואלביץ / כתובות פ_ק / שיעורים

אור ליום ה' כ"ב שבט

**א**

א] כתובות די"ג., מאי מדברת, זעירי אמר נסתרה, רב אסי אמר נבעלה וכו', וכתבו התוס' שם, דלזעירי דאמר נסתרה איירי כגון דמודה היא שנבעלה, דאי אמרה לא נבעלתי א"כ הוי ספק ספיקא דמכשיר ר' יהושע, עכ"ל.

והנה בחי' הרא"ה כתב, דודאי דר' יהושע פוסל אף באומרת לא נבעלתי, דאם איתא דמכשיר ר' יהושע בהא, א"כ אפי' באומרת נבעלתי ולכשר נבעלתי מהימנא מגו דאי בעיא אמרה לא נבעלתי, עכ"ד.

ובדעת התוס' דמודה ר' יהושע דאם אומרת לא נבעלתי נאמנת, ואפ"ה כשאומרת לכשר נבעלתי אינה נאמנת במיגו דלא נבעלתי, בפשוטו הוא כמש"כ התוס' בד"ה השבתנו, דזהו דמייתי ר' יהושע משבוי', דכמו ששבוי' בחזקת בעולה, כך מדברת בחזקת בעולה לענין שאם אמרה לכשר נבעלתי שאינה נאמנת במיגו לפי שיראה לומר לא נבעלתי, ולהכי אהני דאין אפוטרופוס לעריות דלא חשבינן לי' מיגו, עכ"ד.

ולפ"ז נמצא, דפלוגתת ר"ג ור' יהושע אם ה"ה נאמנת במיגו, הויא פלוגתא בפנ"ע, דלר"ג דס"ל דמדברת ל"ד לשבוי', אינה יראה לומר לא נבעלתי, וע"כ אית לה מיגו מעליא וה"ה נאמנת במיגו, ולר' יהושע דמדברת דמיא לשבוי' וה"ה יראה לומר לא נבעלתי, לית לה מיגו מעליא, וע"כ אינה נאמנת.

ב] אך צ"ע בזה, דהנה התוס' לקמן די"ד: כתבו במש"א התם דאי כר"ג אפי' ברוב פסולין נמי מכשר, ז"ל, וא"ת והא לא מכשר ברוב פסולין אלא כשטוענת ברי ואית לה מיגו דאי בעיא אמרה לא נבעלתי או בלא מיגו היכא דאיכא למימר בודקת ומזנה,[[1]](#footnote-2) אבל הכא אפי' טוענת ברי הא לית לה מגו וכו', ואפי' אם נאמר דהכא לא ראוה שנאנסה אלא היא אמרה כן דאית לה מגו, א"כ תקשי הלכתא אהלכתא דלקמן פסיק רב הלכה כר' יוסי, ולעיל פסיק רב יהודה אמר שמואל הלכה כר"ג, ואין נראה לומר דפליגי דא"כ מאי מייתי אעובדא דארוס וארוסתו מרב יהודה אמר שמואל, וכן לעיל פריך הלכתא אהלכתא וכו', ואדרבה הא רב פסיק כר' יהושע וקי"ל כרב באיסורי, עכ"ל.

וד' התוס' צ"ע רב, שהרי לפ"מ שהעמידו התוס' לההיא דהתם בשלא ראוה שנאנסה דאית לה מיגו, הרי לא מצינו דפסק רב כר' יוסי, אלא בגונא דבאנו להתירה משום מיגו, ובזה טעמא דר' יוסי דפסל הוא משום דיראה לומר לא נבעלתי ולית לה מיגו, ור"ג דפליג ס"ל דהוי מיגו מעליא, ובזה פסק רב כר' יוסי דל"ה מיגו מעליא, - אך הא דפסק שמואל כר"ג, עכ"פ הא דמייתינן מינה לארוס וארוסתו דהתם ליכא מיגו, הוא בהא דנאמנת ע"י ברי וחזקה, ומשום דאמרינן דבודקת ומזנה, וכ"נ מסוגיית הגמ' לעיל די"ב: דעיקר מה שפסק שמואל כר"ג, הוא בהא דפליג עם ר' יהושע בכח ברי וחזקה. ובזה לא מצינו שפסק רב דלא כר"ג, ומהו שהקשו התוס'.

אמנם הנה בד' הפנ"י לקמן בסוגיין מבו' שפירש, דאחר שהשיב ר' יהושע דאין אפוטרופוס לעריות, הדרי בהו רבנן ומודו דהוי מיגו גרוע, ואך דס"ל דמהני מיגו גרוע בהדי ברי, וע"ז פליג ר' יהושע, ואתיא הפלוגתא לטעמייהו אם מהני ברי בצירוף מיגו גרוע או בצירוף חזקה, ולפ"ז ניחא.

**ב**

ג] ונראה לדון בזה, דהנה לקמן בסוגיין מייתינן להא דמדמי ר' יהושע מדברת לשבוי', ופרכינן עלה דתיפו"ל דהתם רוב פסולין אצלה והכא רוב כשרים אצלה, ובד' רש"י שם מבו' דהפירכא קיימא על הא דמדמי מדברת לשבוי', וכ"ה להדיא בד' תוס' הרא"ש והריטב"א שם, וכ"ה פשטות ד' התוס' שם.

וצ"ע דלמש"כ התוס' דהא דמייתי ר' יהושע משבוי' הוא דכמו ששבוי' בחזקת בעולה, כך מדברת בחזקת בעולה לענין שאם אמרה לכשר נבעלתי שאינה נאמנת במיגו לפי שיראה לומר לא נבעלתי, א"כ מאי פריך דהתם רוב כשרים אצלה, הרי לענין הא דיראה לומר לא נבעלתי, משום שהיא בחזקת בעולה, מאי נפ"מ אם רוב פסולין אצלה או רוב כשרין אצלה.

ד] ונראה לפרש בזה, דהנה בעיקר הא דמייתי ר' יהושע משבוי' דמדברת אינה נאמנת במיגו משום דיראה לומר לא נבעלתי, צ"ע מה ענין התקנ"ח בשבוי' דהיא בחזקת בעולה, דמכח זה נימא דהיא יראה לומר לא נבעלתי.

ובפשוטו הביאור בזה, דכיון דדינא הוא דמדברת בחזקת בעולה היא, ואיתרע חזקת כשרות דילה, ע"כ היא יראה לומר לא נבעלתי, - וזה ניחא טפי אי נימא דמכח הא דמדברת בחזקת בעולה, לא מכשרינן לה אלא כשטוענת לא נבעלתי, דמהניא טענתה לעורר ספק שמא לא נבעלה, אך כל שאינה טוענת כלום וה"ה בחזקת בעולה, לא מכשרינן לה, דאף דר' יהושע קיל לי' ספק ספיקא דאפי' בטענת שמא נמי מכשיר, מ"מ במדברת דהיא בחזקת בעולה, הרי דכ"ז שאינה טוענת שלא נבעלה ליכא ספק ספיקא, וכיון דדינא הוא דמחזקינן לה בנבעלה, ורק כשטוענת לא נבעלתי ה"ה נאמנת לעורר ספק, ע"כ יראה היא לומר לא נבעלתי.

ולפ"ז נראה, דזהו דפריך דתיפו"ל דהתם רוב פסולין אצלה והכא רוב כשרין אצלה, והיינו דכל הא דמדברת בחזקת בעולה היא, הוא משום דאיתרע חזקת כשרות דילה ע"י שנסתרה, וע"כ הויא בחזקת בעולה, - וכ"ז הוא ברוב פסולין, אך ברוב כשרין, דלא איתרע חזקת כשרות דילה מכח סתירתה, שהרי אף אם נבעלה איכא רוב דלכשר נבעלה, תו ממילא גם לא מחזקינן לה בבעולה, כיון שהיא עומדת בחזקת כשרות, וממילא דאינה יראה לומר לא נבעלתי, ואף דהא דלא מחזקינן לה כנבעלה, הוא משום הספק דלכשר נבעלה, מ"מ אינה יראה לומר לא נבעלתי, שהרי אף כשאומרת לא נבעלתי, אכתי קיים הספק שמא כשר הוא, ואכתי קיימא בהתירה מכח הספק שנבעלה לכשר, וע"כ אינה יראה לומר לא נבעלתי.

וי"ל עוד, דברוב כשרים דלא איתרע חזקת כשרות דילה מכח סתירתה, ע"כ אף כשאינה טוענת כלום מכשרינן לה, וע"כ אינה יראה לומר לא נבעלתי, - דרק ברוב פסולין דמחזקינן לה בנבעלה, ולא מכשרינן לה אלא כשטוענת לא נבעלתי דמהניא טענתה לעורר ספק, הוא דה"ה יראה לומר לא נבעלתי, וכנ"ל.

**ג**

ה] והנה אמנם דעת ר' יהושע דמדברת שאומרת לכשר נבעלתי אינה נאמנת אף ברוב כשרים, - ובפשוטו היינו דס"ל דאף בכה"ג ה"ה יראה לומר לא נבעלתי, דהגם דמשבוי' אין ללמוד דהיא יראה לומר אלא בגונא דאיכא רוב פסולין, מ"מ לקושטא דמילתא ה"ה יראה לומר אף בדאיכא רוב כשרין.

אמנם נראה די"ל, דלעולם מודה ר' יהושע דברוב כשרים אינה יראה לומר לא נבעלתי ואיכא מיגו מעליא, והא דאינה נאמנת במיגו הוא משום דמעלה עשו ביוחסין כשמודה שנבעלה שלא תהא נאמנת במיגו, וכל' תו"י ותוס' הרא"ש בסוגיין,[[2]](#footnote-3) וכל הא דמייתי ר' יהושע משבוי', היינו דאף לר"ג לטעמי' דמהני מיגו לסייע להברי וחזקה, מ"מ במדברת ליכא מיגו כלל כיון דיראה לומר, אך ר' יהושע גופי' ס"ל דאף אם איכא מיגו מעליא אינה נאמנת משום מעלת יוחסין, - וטעמא דר"ג דנאמנת, הוא משום דמהני המיגו לסייע להברי וחזקת כשרות, ואף דמעלה עשו שלא להאמינה במיגו, מ"מ ה"ז מועיל לסייע להברי וחזקה.

ו] והביאור בזה הוא לפי המבו' בד' כמה מקמאי בסוגיין, דאף ברוב כשרים אינה נאמנת לר"ג אלא משום דחזקה בודקת ומזנה, ונת' בזה במק"א, ומבו' לפ"ז, דמודה ר"ג דאף דאיכא ברי וחזקה אינה נאמנת, אלא בדאיכא חזקה בודקת ומזנה המסייעת לטענתה, וה"נ ס"ל דאף היכא דאינה בודקת ומזנה, מ"מ כל דאיכא מיגו המסייע לטענתה, ה"ה נאמנת, וזהו שכתבו התוס' ותוס' הרא"ש לקמן די"ד:, דבעינן או מיגו או בודקת ומזנה, דל"מ הברי וחזקה, אלא בסיוע דחד מינייהו.

ור' יהושע דפליג ע"ז, הוא לטעמי' דס"ל דל"מ ברי וחזקה כלל, או משום דפליג על כח הברי, או משום דפליג על כח החזקה, וע"כ אף דאית לה מיגו דלא נבעלתי, אינה נאמנת, דמעלה עשו ביוחסין שלא להאמינה במיגו.

ז] ולפ"ז מתישבים היטב ד' התוס' לקמן די"ד: שכתבו דאם פסק רב כר' יוסי דל"מ מיגו, אי"ז כשמואל שפסק כר"ג דראוה מעוברת נאמנת, ואף דהתם בלא"ה ליכא מיגו, - ולפמש"נ ניחא, דעיקר הפלוגתא דר"ג ור' יהושע אם היא נאמנת במיגו, הוא אם מהני מיגו לסייע לברי וחזקה ולהאמינה, והוי זה חד פלוגתא עם הא דפליגי במעוברת אם ה"ה נאמנת מכח הברי וחזקה כשבודקת ומזנה, וכיון דפסק רב כר' יוסי דל"מ ברי וחזקה בצירוף מיגו, ולא מכשרינן אלא בדאיכא תרי רובי, ה"נ ל"מ ברי וחזקה אף דבודקת ומזנה.

?וצריך להוסיף בזה, דהתם שנאנסה, י"ל דשפיר אית לה מיגו, דאינה יראה לומר לא נבעלתי, וכל הא דלר' יהושע ל"מ בזה המיגו, הוא משום מעלת יוחסין דל"מ מיגו, וע"כ אם פסק רב כר' יהושע דל"מ המיגו בזה, ה"נ ל"מ ברי וחזקה בצירוף הא דבודקת ומזנה, דאי נימא דגם התם איכא לה"ט דיראה לומר, א"כ הרי י"ל דמה"ט הוא דפסק רב כר' יוסי, דאינה נאמנת משום דלית לה מיגו, ומהיכ"ת דפסק כר' יהושע בעיקר הפלוגתא אם מהני ברי וחזקה, וכמש"נ.

?ויש להוסיף עוד מש"נ בזה בסימן י"ז (א), דזהו שכתבו התוס' לקמן דט"ו. דגם במדברת לא עבדינן עובדא כר"ג כשאומרת לכשר נבעלתי ואית לה מיגו, ואם הוי זה פלוגתא בפנ"ע אם יראה לומר, לכאו' ל"ה זה בכלל הא דלא עבדינן עובדא, ולמש"נ ניחא.

1. והמקור דה"ה נאמנת במיגו אף בדליכא למימר בודקת ומזנה, הוא מדהשיבו לר' יהושע לזו אין עדים וה"ה נאמנת במיגו, והרי תשובה זו שהשיבוהו הויא לר' יהושע דלית לי' בודקת ומזנה, וכמש"כ התוס' שם. [↑](#footnote-ref-2)
2. וניחא מש"כ התוס' הרא"ש דמעלה עשו ביוחסין שלא להאמינה במיגו, אף דבע"ב כתב דהוא משום דיראה לומר, דבאמת טעמא דר' יהושע הוא משום דמעלה עשו שלא להאמינה במיגו, ואך דהשיב ר' יהושע לדברי ר"ג, דאף אם מהני המיגו לסייע להברי וחזקה, מ"מ בדין שלא תהא נאמנת משום דיראה לומר ואי"ז מיגו.

   והנה אמנם בתוס' הרא"ש קידושין דפ"א. מפורש דהמעלה שעשו שלא להאמינה במיגו, הוא משום דיראה לומר, עיי"ש, אך בסתימת ד' תוס' הרא"ש בסוגיין אין נראה כן. [↑](#footnote-ref-3)