עירוי שלא נפסק הקילוח
קטגוריות: ש_ס / מא חולין / חולין - הרב וורצל / תערובות ובב_ח / כלי ראשון שני ועירוי

עירוי שלא נפסק הקילוח

**א. לענין בישול ובב"ח-**

לא נפסק הקילוח, נחלקו הראשונים:

א. דעת ר"ת בתוס' זבחים צו. שמבשל כולו.

ב. דעת רבינו ברוך ותוס' בכ"ד דאף שבעיקרו כוחו לבשל לגמרי מ"מ אמרינן ת"ג ומה"ט אינו מבשל אלא כד"ק [ודעת התוס' שבת מב: נתבאר במקו"א].

ג. דעת רשב"ם שאינו מבשל כלל.

יסוד הנידון בזה, דלרשב"ם בישול צריך דוקא דפנות המחממות[[1]](#footnote-2) [כ"כ בחוו"ד בכ"ד, אבל באמת לא ידעתי מנ"ל ודלמא יסוד ההיתר של עירוי הוא משום שעובר דרך האויר המצננו[[2]](#footnote-3)], ודעת ר"ת דכל שהוא עדיין שייך לדפנות המחממות שלא נפסק הקילוח סגי כדי לבשל אף כולו.

ולשיטת רבינו ברוך לענין לבשל כד"ק, יש לדון בטעמו ויתבאר לקמן בדין עירוי שנפסק הקילוח.

[ובעיקר ד' רשב"ם עיין לקמן מה שהבאנו מתרוה"ד שהוכיח מגמ' שבת מ: בחמי טבריה שהמשיכן לכלי אחר אסור לבשל בו בשבת דכל שהוא מחובר לאש אינו מצטנן אף בכ"ש, ומזה תמה בפמ"ג לשיטת הרשב"ם דעירוי אף שלא נפסק הקילוח אינו מבשל מה יפרש בהא דתרוה"ד?

וכתב דע"כ יפרש דשאני התם שהוא מחובר לאש ממש וכש"כ תרוה"ד משא"כ בכ"ר דעלמא לא סגי במה שהוא מחובר לו וא"י לבשל.

ולפי"ז למדנו דין חדש דאף רשב"ם מודה בעירוי מאש ממש דאם לא נפסק הקילוח מבשל, ונפק"מ במיחם של ימינו שהמים על האש ממש יאסור הרשב"ם בעירוי.

עוד יתכן ליישב ד' הרשב"ם עפמש"כ מהחזו"א במקו"א דכל שנתבשל מעיקרא שלא ע"י כלי הרי הוא אוצר חומו גם אם עירו אותו מחוץ לכלי, שאי"צ לדפנות הכלי לזה, וא"כ ה"נ י"ל לענין חמי טבריה שאין חומם נשמר ע"י הכלי מודה הרשב"ם לאסור, וצל"ע.

[יש כאן הערה בדין עירוי לענין שבת, לדעת הסוברים שאינו מבשל אלא כד"ק נמצא שאם מערה על דבר דק חייב חטאת.

אבל אם מערה על דבר עבה אינו מתבשל כולו, ועפי"ז יצא לדון באג"ט אופה-יד להתיר לכתחילה לערות על דבר עבה, שהרי עירוי אינו מבשל אלא כמאב"ד וקי"ל מנחות נז. דמאב"ד מצד אחד לאו כלום הוא, עיי"ש, אמנם במג"א שיח-לב ורעק"א שם משמע לאסור בזה, ועי' בשעה"צ שיח-ה שפקפק סזה על המג"א וכתב דאפשר מ"מ איסור דרבנן אית ביה, ועי' שביתת השבת מבשל (באר רחובות-נט) מש"כ לדון משום חצי שיעור, ועי' מאור השבת-ד.

ע"ע דבר חידוש בחוו"ד צא-ח דעירוי שלא נפסק אינו עושה בב"ח דאורייתא שאינו מתבשל אלא מעט ואינו אפי' במאב"ד וכנראה בשבת אסור מטעם ח"ש].

**ב. עירוי שלא נפסק לענין או"ה-**

כ"ז לענין בישול אבל לענין או"ה, דעת הש"ך וחזו"א דאף דלרשב"ם אינו מבשל כלל מ"מ מבליע ומפליט כמבואר פסחים עו. דחם לתוך צונן אוסר לכה"פ כד"ק ואף כולו למ"ד ע"ג [אלא שיש בו קולא שא"י להבליע ולהפליט כאחד].

אבל ביד יהודה קה-י נקט דלשיטת הרשב"ם עירוי אינו מבליע ומפליט כלל אף לענין איסור והיתר.

ומשה"ק התוס' מפסחים במערה בשר רותח על חלב אדמיקר ליה בלע ס"ל לרשב"ם שהוא ענין מיוחד בעירוי דבר גוש שהוא מחמם כד"ק אבל בעירוי דבר נוזל אינו אוסר אפי' כד"ק, וכדבריו מבואר להדיא בתוה"ב (א:).

להלכה קי"ל כדעת רבינו ברוך שאוסר ומבשל אבל רק בכד"ק, ואף לענין שבת ובב"ח הוא מבשל לכה"פ כד"ק, ולעיל הבאנו ד' החוו"ד דלענין בב"ח אינו אוסר מדאורייתא כלל.

[ונתבאר במקו"א עוד נפק"מ בזה דלרוב אחרונים אין בו קולא בדיעבד היכא שא"א לקלוף כיון דמדינא הוא מבליע ומפליט.

אבל בחזו"א שצידד גם בזה להקל היכא דא"א בקליפה, וזה תלוי בביאור הקולא דא"א בקליפה, אכ"מ].

עוד חומרא יש בדין עירוי שלא נפסק הקילוח, דלא מיבעיא שאם עירו איסור על היתר או להיפך שאוסרים זא"ז, אלא אף מבליע ומפליט כאחת, ונפק"מ שאם נמצא חתיכת בשר על כלי הרי ע"י העירוי יכול להפליט מהבשר לכלי וכן להיפך ואוסר זא"ז.

ומיהו כ"ז בכלי ואוכל אבל בשני כלים עיין בפמ"ג שפ"ד צה-כ הביא מפר"ח להחמיר בזה ובפמ"ג צידד להקל בהפמ"ר.

**ג. נתבשל מתחילה על האש ישירות אם אמרינן ביה ת"ג-**

בשו"ע צב-ט נר של חלב וכו' ויסודו בתרוה"ד-קעו, ודעת הש"ך צג-ו מתבאר שאם נטף מן מחלב מהותך של נר על דבר צונן אוסר את כולו, ואף דקי"ל ת"ג מ"מ כיון שנתחמם ישירות ע"י האש אוסר את כולו ולא אמרינן ביה ת"ג, וכ"ד החוו"ד קה-ט.

אבל בחזו"א ט-ו ויד יהודה תב-נז תמהו ע"ז מגמ' פסחים נטף מרוטבו על החרס וכו' דדיינינן ת"ג גם בצלי שנצלה על האש, ומסקנת דבריהם דאף בכה"ג אינו אוסר אלא כד"ק, וכ"כ בחכמ"א נז-ח ובבינ"א-נח, וע"ע מש"כ בדין עירוי שנפסק בביאור ד' השו"ע לפי שיטתם.

1. וברשב"ם משמע שאמר כן גם לשיטת רב דעילאה גבר כש"כ במקו"א, ודעתו צ"ע מפסחים עו. נטף מרוטבו מבואר דאף בלא דפנות יכול לחמם את החרס ומחמם החרס את הרוטב אח"כ, וצ"ע.

   ואולי התם שאני שמעיקרא נתחמם בלא דפנות וכוחו אצור בקרבו, וכש"כ החזו"א לענין אחר ויו"ד לקמן, ולפי"ז נמצא לנו חומרא גדולה מאוד לענין שבת שיש לאסור בעירוי מדבר שנתבשל על האש ממש גם לשיטת הרשב"ם, וצ"ע. [↑](#footnote-ref-2)
2. ומ"מ גם לפי"ז מסתבר שאם מחליף את הכלים בלא עירוי רק מלמטה ג"כ ייחשב כעירוי ואף כ"ש הוא דאף דפנות יכולות לצנן ואי"צ דוקא אויר. [↑](#footnote-ref-3)