16. בדין כילה ובהגדרת אוהל קבע
קטגוריות: ש_ס / יב שבת / מלאכות שהיה והטמנה / הרב מאיר קאופמן / שיעורים

פ' ויצא

**בדין כילה ובהגדרת אוהל ארעי**

**סיכום שיטות הראשונים בכילה**

א] עיין סוגית הגמ' בדין כילה וטלית פרוסה והנה שיטת רש"י דכילה שאין בה טפח מותרת וביש בה טפח זה רק איסור דרבנן ומה נחשב שיש טפח או שיש בגגה טפה או שתוך ג"ט מגגה נהיה טפח או שיש בשיפועה טפח או שיורד מהמטה טפח [הראשונים כתבו שבסופו זה יורד טפח ישר מעל המטה] ולענין טלית כפולה מבואר שאם יש חוט ומשיחה מותר ושם מדובר שיש בו טפח ובכל אופן על ידי חוט ומשיחה מותר ועיין בראשונים שה"ה אם אין חוט ומשיחה אבל זה פתוח מערב שבת טפח כיון שהנידון להוסיף על אוהל ארעי מותר כמבואר עירובין ק"ב. והנה בפשוטו לרש"י כל הסוגיא מדברת בדין אוהל ארעי אבל אם זה יהיה קבע בטפח זה וודאי דאוריתא ובפחות מטפח או בשיפועי אוהלים לא נתפרש שזה סברא שזה לא יהיה דאוריתא ויש מקום לדון שזה בונה ויש מקום לומר שכה"ג זה לכל הפחות אסור מדרבנן ועיין לקמן

ושיטת הרי"ף שכילה שיש בה טפח זה איסור דאוריתא ושבאין בה טפח ולא תוך ג"ט טפח זה אסור מדרבנן וטלית כפולה זה כמו כילה ובדוגמא הנ"ל שאין בזה טפח אם יש בזה חוט ומשיכה מותר לנטותה ולענין כילת חתנים סתם שמותר לנטותה ובפשוטו כוונתו שזה כילה כמו הדוגמא לעיל שכתב שזה אסור דרבנן וכאן יש מעלה מיוחדת שזה חתנים שהיא מתוקנת לכך כמבואר בר"ן ולכן בזה אין אפילו איסור דרבנן והנה יש להסתפק האם חוט ומשיחה בכילת חתנים יעזור גם ביותר מטפח והמג"א נקט שלא עוזר [והנה רבינו חננאל כתב לענין טלית כפולה כרי"ף דביש בה טפח זה דאוריתא אלא מדובר באין בה טפח וכתב שזה כמו כילה ומאידך בתחילת הסוגיא כתב שכילה גם בטפח זה רק דרבנן ועיין בה"ל שצ"ל שמדובר שיש בו חוט ומשיחה ולפ"ז מבואר שחוט ומשיחה זה מפקיע גם איסור דאוריתא ע"ש] והנה עיין מג"א שכתב שבמחיצה המתרת לא מועיל חוט ומשיחה ובפשוטו זה לשיטת הרי"ף שלא מצאנו היתר חוט ומשיחה אלא באוהל פחות מטפח עוד יש לעין בכילת חתנים שיש בו טפח האם זה איסור דאוריתא דהמעלה של מתוקנת מבואר במ"ב שהכונה ששמו על המטה וזה כמו חוט ומשיחה וצ"ע

ועיין ברמב"ם פכ"ב הכ"ז ואילך שכתב שאוהל קבע זה דאוריתא ואהל ארעי זה דרבנן וכתב שני אופנים של אוהל ארעי שאסור מדרבן א. כילה [דהינו שגם בטפח זה רק דרבנן ודלא כרי"ף] ב. אם אין בגגו טפח ולא סמוך לשלשה טפח דהינו שגם אם זה יהיה קבע שכה"ג בטפח הוי דאוריתא אבל בפחות מטפח זה דרבנן [וזה מהרי"ף] ובכילת חתנים כיון שמתוקנת לכך אם אין בה טפח ולא תוך שלשה סמוך לגגה טפח מותר לעשותה והוסיף שטלית כפולה אם יש חוט ומשיחה מותר ובזה סתם ולא ביאר האם כהרי"ף שזה רק באין בו טפח או שכאן עוזר גם בטפח ועיין פמ"ג שנסתפק בזה

**בראית הרמב"ן מסוגין לענין שיפועי אהלים ובקושית הר"ן**

ב]והנה הגמ' סוכה ז: אומרת שיש כמה תנאים שס"ל שסוכה דירת קבע ואחד הדוגמאות הגמ' אומרת סוכה שעשויה כמין צריף שנחלקו בזה תנאים והתנא שס"ל שזה פסול מצד שסוכה דירת קבע בעינן ועיין רי"ף שכתב דבסוגיא דלקמן מבואר שסוכה כמין צריף פסולה אפילו שקי"ל שסוכה דירת ארעי בעינן וביאר הטעם כיון ששיפועי אוהלים לאו כאוהלים ועיין בעל המאור שהקשה הרי כל מה ששיפועי אוהלים זה לאו כאוהל הכוונה שזה אוהל ארעי ועד כמה שלא צריך אוהל קבע מה החיסרון ועיין רמב"ן במלחמות ובהשגות הראב"ד שכתבו שאין זה הטעם אלא דחשיב כמחיצה ולא כאוהל ועיין רמב"ן שם במלחמות [הובא בריטב"א באריכות] שכתב להוכיח שזה לא אוהל כלל דהרי בסוגין מבואר דבכילת חתנים מותר אם אין בזה טפח אלא בשיפוע ומצד ששיפועי אהלים לאו כאהלים ועד כמה שזה אוהל ארעי א"כ לענין שבת הרי כל אוהל ארעי אסור והיה וודאי צריך לאסור דבר זה אלא בהכרח שאין זה אוהל כלל וכדברי הרי"ף

ועיין ר"ן שם שכתב להקשות לא מיבעיא לגירסא של רש"י שאם יש בשיפועה טפח אסור א"כ אדרבא באמת מפורש שבשבת כיון ששיפועי אוהלים יש לזה שם אוהל זה אסור [אמנם עיין שם ברמב"ן במלחמות שציין לרש"י בעירובין ושם רש"י כתב שבאמת הגמ' כמ"ד שסוכה כמין צריף כשירה אבל למאן דפוסל גם כה"ג מותר אלא שצ"ע איך אפשר להוכיח מהגמ' אולי אדרבא הגמ' ככו"ע וכסברת הר"ן] אלא אפילו לראשונים שלא גרסו דין זה אבל הרי מפורש ברי"ף דכל זה בכילת חתנים שמתוקנת לכך אבל בסתם כילה אסור אפילו אם אין התנאים האלו ובהכרח שזה אוהל ארעי ולכן שם זה אסור ורק כאן שמתוקנת לכך כה"ג זה עדיף שלכן לא גזרו והניח דברי הרמב"ן בקושיא

והנה הרמב"ם לא כתב שאם יש בשיפועה טפח אסור וכתב הגר"א שיתכן שהוא גרס את זה בגמ' אבל נקט שזה לא להלכה כיון שכל דין זה הוא כמ"ד שיפועי אהלים כאהלים אבל להלכה שזה סוכה פסולה וזה לא שיפועי אהלים באמת זה מותר וצ"ע כנ"ל הרי לענין כילה שאינה של חתנים אסר הרמב"ם אפילו אם אין בה טפח ובהכרח שזה נחשב אוהל ארעי א"כ גם כאן אפילו שזה מתוקנת לכך אבל מנ"ל דביש בה טפח זה לא אסור [ויתכן שכיון שבגירסא מבואר שטעם האיסור כי שיפועי אהלים כאהלים דמו ומשמע שזה לענין בעלמא וא"כ להלכה מבואר בגמ' שאין סיבה לאסור]

והנה הרי שיטת הר"ח והרמב"ם בדין מחיצה שזה גם אסור כמבואר בבה"ל ולפ"ז היה מקום לומר שהרי שיפועי אהלים זה רק כמחיצה כמבואר בראשונים אבל הרי גם מחיצה אסור משא"כ בכילת חתנים מצד מחיצה לא אסרו רק מצד אוהל ולכן זה מותר אמנם הרי הפוסקים העתיקו את שיטת הרי,ף אפילו שפשיטא להו שמחיצת ארעי אין בזה איסור כלל

והנה בהא דמבואר בגמ' לגירסת הרי"ף שגם באין בה טפח ולא בשיפועה טפח אסור עיין פמ"ג משבצות זהב ח' שזה מצד חצי שיעור דהינו שנתחדש כאן שגם אוהל פחות מטפח אסור ויתכן שכאן זה לא חצי שיעור שאסור מהתורה כיון שחסר בשם אוהל אבל מדרבנן אסרו גם פחות מטפח וע"ש שהקשה שהרי לגבי סיאנא מפורש בגמ' שאין איסור אלא בטפח ולמה כאן נאסר אפילו פחות מטפח ועיין מג"א סק"י שגם ציין לדין סיאנא ומשמע שנקט כנ"ל שיסוד האיסור שמבואר כאן שמדרבנן לא צריך טפח אמנם אין הדבר מוכרח ויש מקום לומר שזה וודאי שאוהל פחות מטפח אין איסור אפילו מדרבנן וכמו בסיאנא ורק כאן הרי מדובר שיש בשיפוע טפח ורק לכן מדרבנן זה אסור ואפילו שכה"ג זה לא אוהל בדיני אוהל אבל מדרבנן גם כזה סוג אוהל אסור ולכאורא כך הפשטות כיון שלא הוזכר האיסור רק באוהל משופע שיש בו חלל טפח

והנה בפשוטו מדברי הר"ן מבואר שהגדר שאסור מצד שיפועי אוהלים דהרי כתב שמדין זה מוכח ששיפועי אהלים הוי אוהל ארעי ואם נימא שאסור גם פחות מטפח א"כ אין זה ראיה כלל דהרי תמיד יש את מקום המוט שזה ישר כאצבע ועוד שמסתבר ששיפועי אהלים זה רק חיבור מצד שצריך שיעור אבל אם מדרבנן אסור אפילו כל שהוא וודאי שכל שיפוע מורכב מהרבה יחידות ישרים וז"ב אמנם בדעת הרמב"ן אפש"ל שס"ל כפמ"ג שכאן יסוד האיסור מצד שגם פחות מטפח אסור ולא מצד ששיפועי אהלים כאהלים דמו ויתכן שזה גם דעת הגר"א ולכן לענין כילת חתנים שהרי פחות מטפח לא אסרו וצריך שיעור טפח א"כ שיפועי אהלים אין זה אוהל כלל

והנה במשנה באהלות פ"ז מ"ב מבואר ששיפועי אהלים כאהלים ועיין ר"ש ורא"ש שכתבו שזה אפילו אם בסוכה זה לא טוב אבל לענין טומאה הוי אוהל והוסיף שגם אם בכל שיפוע אין טפח אלא ביחד אם שני השיפועים הוי טפח חשיב אוהל כיון שבמציאות יש כאן טפח על טפח בתוך חלל אמנם הרמב"ן בסוכה ובריטב"א שם נראה דנקטו שבאמת המשנה שם כמ"ד שיפועי אהלים כאהלים אבל להלכה שלענין סוכה זה לא טוב ה"ה בטומאת מת זה לא מטמא ע"ש ולפ"ז יתכן שגם אם נימא בדעת הרמב"ן שלא הגדר שאסור פחות מטפח אלא ששיפוע אסור אמנם שם אסור אפילו אם יש בין שני השיפועים טפח דמדרבנן אסרו באוהל גם כה"ג אמנם זה מצד החלל ולגבי סוכה זה וודאי לא סיבה להכשיר ולגבי שבת כיון דבכילת חתנים כזה סוג אוהל לא אסרו ורק אם יש בחפצא של האוהל שם אוהל מזה מוכח ששיפועי אהלים לאו כאהלים דאם זה היה כאהלים גם בכה"ג היה צריך לאסור ומה שאסרו בכילה ששם החמירו שמצד החלל יש אוהל אפילו שמצד החפצא אין זה אוהל ולפ"ז א"ש גם דברי הגר"א דכיון דכאן לא מצטרף שני האלכסונים בהכרח שכאן צריך שמצד החפצא יהיה אוהל ובזה הרי שיפועי אהלים לאו כאהלים וכן בר"ן הרי מבואר שאפשר לגרוס גם בדעת הרי"ף כגירסת רש"י וצ"ב מה שני הגדרים של כילה רגילה ובכילת חתנים וצ"ל הביאור כנ"ל שבכילה העיקר שיש חלל טפח ולא מצד הדפנות משא"כ בכילת חתנים צריך שיהיה מצד הדפנות ודו"ק בכל זה

והנה לפ"ז בגדר הדין ברי"ף שכילה אסור תמיד יש כמה אופנים א. שלא צריך אוהל טפח כלל ב.ששיפועי אוהלים זה אוהל ארעי ורק אם יש טפח זה נאסר ג. שכאן מדרבנן אפילו שאין שיפועי אהלים אבל כיון שיש כאן חלל טפח זה מספיק סיבה לאסור משא"כ בכילת חתנים צריך חפצא של אוהל ולרש"י זה אם יש בצד אחד טפח ולרי"ף גם כה"ג זה שיפועי אוהלים ואין איסור

**בביאור הדין דכילה פחות מטפח בקבע פטור ובביאור הרי"ף שכילה חייב ובגדר דין אוהל ארעי**

ג]והנה עיין לעיל דהבאינו דדעת הרי"ף דכילה שיש בה טפח הוי איסור דאוריתא וכן הוא בר"ח אמנם ברמב"ם מבואר שכילה הוי דרבנן וכן דייק הר"ן מרש"י שהעמיד בטפח שגם כה"ג זה רק דרבנן והנה צ"ע דברי הרי"ף שאסר כילה בטפח הרי זה אוהל ארעי ומבואר בגמ' שפטור ובחזו"א ופמ"ג העמידו שמדבר באוהל קבע וצ"ע דהרי הר"ן כתב שהוא חולק על רש"י הרי מפורש שמדבר במקרה שלרש"י זה אוהל ארעי ולרי"ף חשיב אוהל קבע ועיין נוב"י שהקשה שאין לומר שכל אוהל טפח הוי אסור מדאוריתא דהרי מפורש בגמ' שמותר להוסיף על אוהל ארעי וע"ש שכתב לחלק שמדאורייתא אסור רק אם מחיצות ועושה את המחיצות ושם לא עושה את המחיצות ועיין חזו"א שתמה שבדאוריתא יהיה הבדל אם עשה את המחיצות או לא עשה עוד הקשה החזו"א דברי"ף מבואר שבפחות מטפח זה מדרבנן והרי כיון שמדובר באהל קבע א"כ למה שלא יתחייב מצד בונה וכן צ"ע ברמב"ם שמפורש כתב שאוהל קבע פחות מטפח פטור

והנה מבואר בירושלמי דהנוטע אוהל נחלקו אמוראים האם חייב או לא ובטעם הפוטר מבואר בירושלמי שאינו אלא כפורסן ומקפלן בשבת וצ"ב למה שלא יתחייב מצד בונה הרי בנה מחיצות וגג על גבי קרקע ובהכרח דנתחדש כאן שגם במקום שמה שבנה זה לא מתאחד אם הקרקע ואין כאן יצירה חדשה של הרכבת חלקים בכל אופן כיון שיצר העמדה של אוהל זה עצמו חשיב מלאכה ועיין פנ"י סוכה ט"ז שביאר שהחידוש המיוחד של אוהל שאפילו שיש כאן חיבור חלקים שהוא בגדר אין מלאכתו מתקיימת לגבי בונה בכל אופן כיון שנוצר כאן אוהל יש לזה חשיבות מיוחדת שחיבים על זה ולכאורא יש כאן חידוש יותר שגם בעושה בצורה שאין כאן שום חיבור בכל אופן מחשיב מלאכה מה שיצר מציאות של אוהל ובזה א"ש דברי הנוב"י שמטריה שייך לחייב מצד אוהל אפילו שזה כלים וכן כילה על גבי מיטה אפילו שזה כלי בכל אופן יש כאן חיוב דכאן היצירה זה לא סתם מה שחיבר חלקים ויצא כלי אלא מה שיצר אוהל ודבר זה יש לו חשיבות מיוחדת שחשיב מלאכה ועיין גמ' עירובין דכלי גדול חשיב אוהל ולנ"ל זה עצמו כוונת הגמ' שביצירת אוהל אין חיסרון שזה לא קרקע דהרי כל אוהל זה אסור לא מצד ההתאחדות שלו אם הקרקע אלא מצד עצם יצירת המציאות של האוהל [ולפ"ז יתכן שאין מושג של מוסיף על כלי ארבעים סאה דהרי זה לא קרקע]

ולפ"ז א"ש קושית החזו"א דבכילה שאין בה טפח מצד בונה אין כאן חיבור חלקים כלל דזה לא מתאחד אם המטה כלל ורק מצד היצירה של האוהל וכל שזה לא אוהל אין כאן סיבה לחייב דאין זה בנין כלל וכן עיין חיי אדם שדייק מהרשב"א שבאוהל דאוריתא צריך שלש מחיצות דהכונה דמצד בונה אין כאן סיבה לחייב רק מצד יצירת אוהל ואין לזה חשיבות אלא בשלש מחיצות

**מהו אוהל קבע ומהו ארעי**

ד]והנה מבואר בגמ' דאוהל קבע חיב וארעי פטור וצ"ב מה זה קבע ומה זה ארעי והנה והנה מבואר בגמ' ביצה ל"ב שאבנים של בית הכסא זה בנין ארעי ובפשוטו הכונה דבר שלא מחזיק וכדין אין מלאכתו מתקימת וכמו אוירא דליבני שזה לא דרך בנין ולא חשיב בנין וגם באוהל אם זה עשוי בצורה שזה דבר ארעי דהינו שזה לא יכול להתקיים מצד עצמו ועיין משכנות יעקב סימן ק"י שלאחר שביאר שבנין לשעה הוי בנין הקשה א"כ למה אוהל ארעי פטור ותירץ שהכונה שזה דבר שלא יכול להחזיק הרבה זמן והוי אין מלאכתו מתקיימת ומבואר בדבריו שגם במחייב הנ"ל של אוהל אין תנאי שזה יהיה דבר שעשוי לקביעות אלא כל שזה יכול להחזיק חייבים על זה ולפ"ז אפשר לישב את דברי הרי"ף שכילה נקט שזה מחובר בצורה שזה יכול להחזיק וממילא אפילו אם עושה את זה לדבר ארעי דהינו לקצת זמן יש כאן את המחייב של אוהל משא"כ בגמ' בעירובין מדובר בדבר שמצד הבניה הוא ארעי ולא יכול להחזיק הרבה ובזה כל האיסור הוא מדרבנן

אמנם עיין מ"ב ריש סימן שט"ו ובשער הציון סק"ב סק"ו [וכן סימן תרכ"ו סק"כ] שהביא מהפמ"ג שאוהל ארעי זה שעשוי לפרקו בזמן קצר ואותו דבר אם יעשה אותו להרבה זמן הוי אוהל קבע וחייב חטאת וע"ש שחידש שאפילו לז' ימים חשיב אוהל קבע ושמעתי דמקורו מהר"ן ריש סוכה ד"ה רבא שכתב וז"ל דאמרה תורה צא מן דירת קבע ושב בדירת ארעי דמשמע סוכה של שבעה ותו לא והיינו ארעי עכ"ל [ועיין חזו"א נ"ב ד' שכתב וז"ל וכן הוא עיקר ארעי שעשוי לפרוס לפי שעה ולהסירו] ובפשוטו זהו שיטת רש"י והרמב"ם שכילה זה אוהל ארעי כי זה דבר שלא עשוי להרבה זמן וצ"ב מה ההבדל שלענין בנין קי"ל שבנין לשעה הוי בנין ולענין אוהל לא הוי בנין אמנם לנ"ל א"ש שכאן כל מה שזה מקבל חשיבות של יצירה רק עד כמה שעושה דבר זה לזמן ארוך דללא זה אין כאן אלא הנחה של דבר בצורה מסוימת ואין זה דומה לבונה שיש יצירה של דבר חדש ויש לזה חשיבות ללא מה שמתכונן להשאירו להרבה זמן

והנה עיין תרוה"ד שדייק מרש"י שוילון שתלוי לפני הדלת אם זה עשוי לקביעות יש בזה איסור דאוריתא של עשית מחיצה והב"י חלק על זה וכתב שכל דבר רש"י רק אם זה קשור למעלה ולמטה ועיין ביאור הגר"א שיש בזה סתירה ברש"י האם כה"ג אסור או מותר ועיין תרוה"ד דפרוכת שיש כבר דלת ודאי שזה לא מחיצה וכן עיין מג"א לענין סדינים שפרוסים לנוי ועיין חזו"א נ"ב י"ג שהקשה שעד כמה שזה עשוי לקביעות א"כ יש כאן בונה ומה שייך לומר שפטור אמנם לכל הנ"ל א"ש דמדובר דמצד בונה שזה מוסיף על הבנין מדובר שזה עומד להתפרק וממילא זה לא מתאחד אם הבנין ואין כאן דין בונה וכל הנידון מצד שיצירת מחיצה יש לזה גם פרשת אוהל ובזה הב"י נקט שזה רק אם זה מחובר כמחיצה ולא כוילון שאין לזה חשיבות אוהל והגר"א נקט שמחיצה זה לא אוהל כלל [לרש"י בשבת] ובסדינים או פרוכת שאין לזה חשיבות מחיצה וודאי שלא הוי מפרשת אוהל ומצד מוסיף על הבנין וודאי לא שיך כאן וז"ב

והנה במה שהפמ"ג נקט שהשיעור הוא ז' ימים אין הדבר מוסכם דהמ"ב הביא מהביכורי יעקב שחולק וס"ל שעשית סכך על הסוכה לסוכות זה דירת ארעי וכן לענין פקק החלון מבואר שעד שלושים יום מותר וגם אז בפשוטו זה רק דרבנן אלא ששם משמע שהנידון מצד מוסיף על הבנין ולא מצד שעשית מחיצה זה אסור מצד פרשת אוהל