סי_ צה - כיון איבריו בשעת תפלה
קטגוריות: שו_ע / אורח חיים / אורח חיים - דור המלקטים

*כיון איבריו בשעת תפלה*

***סימן צ"ה***

1. ***יכוין רגליו - סעיף א'.***
2. ***שיכוף ראשו - סעיף ב'.***
3. ***פכר ידיה - סעיף ג'.***
4. ***לכוין רגליו בשעת קדושה - סעיף ד'.***
5. ***יכוין רגליו - סעיף א'.***
   1. *אם יש לתת ריווח אצל אצבעות הרגליים כשמכוונים אותן לתפילה****.***
      1. ***לא – אג"מ (או"ח ח"ה סי' ל"ח אות ה', "בתר"י כתב, ויש שנוהגין ליתן ריוח למעלה אצל האצבעות משום דכתיב וכף רגליהם ככף רגל עגל, ומסיק שאין זה כלום, שהרי בתלמוד לא הזכיר אלא שיכוין אותם ויסמכם בעניין שידמו אחד, והביאו הב"י אח"ז בד"ה ועל. הרי דגם הב"י סובר כרש"י והר' יונה, וכן פסק בש"ע סי' צ"ה סעיף א', והט"ז סק"א כתב כן גם להטור, וכן הוא בש"ע הגר"ז. ולכן אין לעשות כן, אף אם לא עשה מדעתו אלא ראה באבותיו שעשו כן, מאחר דהוא כהיש נוהגין שבתר"י שנדחה מהלכה. ואפילו אם נמצא איזה רבי בחסידים שהנהיג כן, והוא שייך לאותו הרבי, אין להניחו לעשות כן. אף שהוא רק דין דלכתחילה, כיון דהצריכו בגמ' לעשות כן לכתחילה אין שייך לעשות באופן אחר, ובפרט ביו"כ שבעוד הרבה דברים נדמינו כמלאכים").***
   2. *מי שאינו יכול לדבק רגליו זו לזו בשעת תפילת עמידה, כיצד ינהג****.***
      1. ***יעמוד עקב בצד אגודל ככהנים.***
         1. ***ערה"ש (סעי' ב') – "והשנית דמי שאינו יכול לדבק רגליו זו בזו מפני איזה כאב או סיבה אחרת לכל הפחות יעמיד עקב רגלו האחת בצד גודלו של השנית דנהי דקיי"ל כטעם להדמות למלאכים מ"מ כשא"א באופן זה יתדמו א"ע לכהנים וכן נ"ל עיקר לדינא".***
      2. ***לא, אלא יצטרך להסמיך הרגלים זל"ז כמה שאפשר.***
         1. ***אג"מ (או"ח ח"ה סי' ל"ח אות ה') – "בערוך השלחן ... ואם לא אפשר, לא יהיה שום צורך לעשות ככהנים, אלא יצטרך להסמיך הרגלים זל"ז כמה שאפשר. וגם יהיה דבר תמוה אם אחד יעמיד בשעת תפלה עקב רגלו האחת בצד גודלו של השנית, ואין לעשות דבר תמוה בשעת תפילה בביהכ"נ. ורק כשיתפלל בביתו שייך לעשות זה. אלא נראה שאם לא אפשר לו לדבק ממש יסמכם עכ"פ כפי מה שאפשר לו יותר. ואף שלכאורה כיון שאף כשיסמוך הרגלים זל"ז כפי שאפשר לו הא לא יתראו כרגל אחד וממילא לא יתדמה למלאכים, ולכן אין שום צורך בהסמיכות שיעשה שא"כ אין לחייבו כלל לסמוך רגליו זו לזו. מכל מקום מסתבר כיון דאף בדבוקים ממש הא כו"ע יודעין וגם רואין שהם שני רגלים, אבל מאחר שליכא הפרש דאסמכינהו ממש, דעשה מה שאפשר לו שיתראו כרגל אחד סגי. לכן אף באינו יכול לאסמוכי ממש אלא נשאר מעט הפסק, הרי מאחר שהועיל במעשיו לעניין זה שלהרחוקים ממנו נדמה כרגל אחד, והוא מעשה להיות כמלאכים, יש לחייבו לעשות כן. ואם יכול לאסמוכי מקצת הרגלים זל"ז, יש לו לעשות כפי האפשר, שעדיף זה מהרחקה גמורה, דהא הועיל דאותם שלצד ההוא הוא נדמה כרגל אחד. לכן כתבתי שאם אינו יכול יניחוהו להתפלל כחזקתו. ואין לסלקו מחמת שיש אחר שיכול לדבק ממש, דמאחר שעושה כדין לפי מצבו, אין זה שוב גריעותא לקבלת התפילות בשמים לפני השי"ת".***
6. ***שיכוף ראשו - סעיף ב'.***
7. ***פכר ידיה - סעיף ג'.***

***שבת (דף י.) – "רבא שדי גלימיה ופכר ידיה, ומצלי".***

* 1. *מה הוי פכר ידיה****.***
     1. ***חובק ידיו באצבעותיו – רש"י (שבת דף י. ד"ה ופכר), נמוקי יוסף (שם ד"ה פכר), רשב"ץ (ברכות).***
     2. ***נותן ידיו לאחוריו כעבד נפיק בקולר – ר"ח (בשיטה להר"ן שבת דף י.).***
     3. ***נותן יד שמאל בשל ימין – י"א דעת הרמב"ם (בשיטה להר"ן שבת דף י., כסף משנה תפילה פרק ה' הל' ד', עי' הג"מ שם [כדאי' בפמ"ג מש"ז סי' צ"הס"ק ג']), רבינו פרחיה (שבת דף י. בשם יש שפירש).***
     4. ***שילח ידיו למטה – רבינו פרחיה (שבת דף י.).***
  2. ***"****ומניח ידיו על לבו כפותין הימנית על השמאלית****" – רמב"ם (תפלה פרק ה הל' ד'), טור (סעי' ג'), מחבר (סעי' ג'), פוסקים.***
     1. ***פי', זה פשט בפכר ידיה – שיטה להר"ן (שבת דף י.), עי' רבינו פרחיה (שבת דף י. בשם יש שפירש), הג' מיימוניות (תפילה פרק ה' אות ו'), כסף משנה (תפילה פרק ה' הל' ד', וב"י סי' צ"ה), גר"א (סעי' ג'), אז נדברו (חי"ב סי' כ"ה בהג"ה ד"ה ולהאמר).***
     2. ***פי', דרך הכנאה בעלמא – ט"ז (ס"ק ג').***
  3. *הכל כמנהג המקומות שעומדים לפני אדוניהם* ***– מהר"י אבוהב, הו"ד בב"י (ס"ק ג'), מג"א (ס"ק ב'), גר"ז (סעי' ד'), מ"ב (ס"ק ו'), ערה"ש (סעי' ה').***
  4. *שיניחו זרועותם על לבם ימנית על שמאלית* ***– אריז"ל, הו"ד בס' עשרה מאמרות, הו"ד במג"א (ס"ק ב'), גר"ז (סעי' ד', "יש נוהגין"), מ"ב (שם ס"ק ו'), הלכה ברורה (שם עמ' שכ"ח), הגרח"ק זצ"ל (אורחות יושר עמ' ק"ג אות כ"ד, שאלת רב ח"ב פרק ו' אות קי"א, לשונו לקמן).***
  5. *שיכוף האגודל בתוך פיסת היד* ***– רמ"ק, הו"ד במג"א (ס"ק ב'), באר היטב (ס"ק ב'), גר"ז (סעי' ד'), מ"ב (ס"ק ו'), ערה"ש (שם סעי' ה'), הלכה ברורה (עמ' שכ"ח), הגרח"ק זצ"ל (אורחות יושר עמ' ק"ג אות כ"ד, "בשמונה עשרה יתן ידיו על לבו הימנית על השמאלית והאגודלים יכוף לפנים").***
  6. ***"****חלילה לפכר ידיו* ***(ישלב אצבעות ידיו זו בזו)*** *בעת שלום, כי הוא מוריד דין על עצמו בזה ח"ו כידוע****" – ט"ז (ס"ק ג'), באה"ט (ס"ק ב'), גר"ז (סי' צ"א סעי' ו', "טוב ליזהר"), ערה"ש (סי' צ"א סעי' ז', "יש ליזהר"), בן איש חי (שנה ב' פר' פנחס אות י"ח), כף החיים (סי' צ"א ס"ק כ"ח),*** *עי****' שמירת הגוף והנפש (סי' ע"ח, שמביא בשם הזוהר, ועוד).***
     1. ***יסוד ושורש העבודה (שער הכולל פרק י"ט) – "והזהר מאוד ומאוד שלא תשלב אצבעות שתי הידים זה בזה, כי אם כה תעשה לשלב אצבע שתי ידות משולבות אשה אל אחותה, והיו לאות על ידך שהסכימו עליך דין גדול בעולם העליון ... וזה שיזהר מאוד ומאוד שלא ישלב אצבעות שתי הידים זה בזה, מבואר בפרשת ויקרא דף כ"ד ע"א וז"ל: ר' יוסי פתח ואמר נשבע ה' בימינו ובזרוע עזו (ישעיה סב, ח), האי קרא אוקמוה, אבל ת"ח כל זמנא דבר נש חטי קמיה דקב"ה אית דרגא דאשתמודעא לעילא לקבלי האי חטאה לדיינא ליה לב"נ, ואסתכל עליה אי תב בתיובתא שלימתא קמי מאריה אתעבר חוביה ודינא לא שלטא עלוי ולא מאטי עלוי, אי לא תב אתרשים ההוא חטאה לגבי ההוא דרגא, אוסיף למחטי הא דרגא אחרא אזדמן לקבליה ואסתכם בדרגא קדמא, כדין בעיא תשובה יתיר, ואי לא תב אוסיף דרגא על דרגא עד דאשלים לחמשה דרגין, כיון דאתתקן ימינא לקבליה ואסתכם עליה, הא שמאלא זמינא לאסכמא בימינא ולאתכללא ביה, כיון דשמאלא אסתכם בימינא, כדין לא תליא בתשובה והא אוקמוה, וכדין כלא אסתמכו עליה בדינא ודינא שריא עליה, וכד דינא אשתלים ושריא עליה דבש נש, כדין אסתיים ואתתקנו אצבען חמש בגו חמש ימינא בשמאלא לאחזאה דהא כלא אסתכמו עליה בההוא דינא וידוי מתישרן לאחזאה מלה בלא כוונה דבר נש ולא יתכוון ביה, עכ"ל".***
     2. ***אפילו שלא בשעת תפילה – אז נדברו (חי"ב סי' כ"ה אות א', ובהג"ה), שמירת הגוף והנפש (סי' ע"ח).***
     3. ***מה הגדר של עת שלום – אז נדברו (חי"ב סי' כ"ה אות ב').***
     4. ***מארי מקומות – לקט הקמח החדש (סי' צ"א ס"ק י"ב\*), אמרי שמאי (עמ' ק"פ), שערי זהר (שבת דף י.), קובץ בית הלל (חוברת י"ב עמ' ל"ה).***
     5. ***קהלות יעקב (דרך שיחה ח"ב עמ' תנ"א ד"ה בילדותי) – "שאין כדאי לשלב אצבעות באצבעות".***
     6. ***באר משה (ח"ח סי' א') – "נשאלתי אם יש מקור להא דאמרי אינשי שאין לחבק אצבעותיו זו לזו כדרך בנ"א המצטערין ... מקורו בהררי קודש ...".***
     7. ***הגרח"ק זצ"ל (נזר החיים עמ' רי"ג אות קנ"ג) – "בענין שילוב אצבעות שכתבו בסה"ק ליזהר מלעשות כן דמעורר דין על עצמו, ראיתי בתמונות למספר גדולי ישראל דלא חשו לה, כגון הגרא"ז מלצר זצ"ל, הגרי"מ גורדון זצ"ל, הגר"ר גרוזובסקי זצ"ל ועוד, ונסתפקתי בטעמם. תשובת מרן שליט"א: אצלנו נהגו להקפיד, אך למי שאינו מקפיד יש ע"מ לסמוך כי מקורו רק מדברי המקובלים".***

***הגרח"ק זצ"ל (אלא פרק ס"ז אות ז') – "נזהר שלא לשלב אצבעות ידיו זו בזו. ואמר לי שכן הקפיד אביו זצ"ל ועי' זוהר ויקרא כ"ד א', וע"ע בט"ז או"ח סי' צ"ה סק"ג. ואמר לי שמותר לשלב ב' ידיו זו בזה כשהאצבעות כלפי פנים היד וכן ראיתי שנהג".***

***הגרח"ק זצ"ל (אריה שאג עמ' תש"ז אות ש"ז) -***

***"שאלה: האם מותר לשלב אצבעות ידיו זו בזו תשובה: ע"פ קבלה אין לעשות כן.***

***שאלה: ראיתי את מרן הרב אלישיב משלב אצבעותיו זה בזה, מה הסבר בזה, והרי ע"פ קבלה אין לעשות כן. תשובה תשאלנו...***

***שאלה: האם ידוע להרב שליט"א [זצ"ל], מה היה טעמו של מרן הרב אלישיב זצוק"ל על שהיה משלב אצבעותיו זה בזה, דהרי על פי הקבלה אין לעשות כן. תשובה: אולי סבר שבירושלים מותר. ובפעם אחרת ענה: בשינוי.***

***שאלה: שאלתי את מרן מה טעמו של מרן הגרי"ש שהיה משלב אצבעותיו, וענה הרב 'אולי סבר שבירושלים מותר'. מה הסברא שבירושלים אולי מותר. תשובה:*** *אין רוח רעה בירושלים****.***

***שאלה: הרב שליט"א [זצ"ל] כתב לי שאין רוח רעה בירושלים, מה המקור. תשובה: משום הקדושה".***

* + 1. ***פסקי תשובות (אות ה') – "בה"ט סק"ג: ואין לפכר ידיו בעת שלום כי מוריד דין על עצמו בזה ח"ו כידוע - ט"ז. ופירשו בשו"ע הרב (סי' צ"א סעי' ו') ועוד אחרונים שהכוונה על הקפידא הידועה שלא לשלב אצבעות ימין ושמאל זה בזה, ומקורו בזוה"ק (פ' ויקרא, כ"ד א) שזה מורה על גזר דין שעליו למעלה, ואפילו עושה כן שלא במתכוין, ובספרי האר"י הק' ותלמידיו הזהירו על כך מאד, וכתבו שצריך לצוות את אשתו ובניו על כך, ושעפ"י הזוה"ק לאו דווקא בעת שלום, אלא תמיד יש לימנע מכך, כי מתקשר מזלו, כי הם כוחות עליונים ימנים ושמאלים ואין לערבם, ומעורר עליו בזה הדינים של מעלה ומורידם עליו ר"ל, וביותר יש מאד מאד לא ליכשל בכך בעשרת ימי תשובה, ולמי ששעתו דחיקא עליו וכגון לחולה, ואם בלא כוונה אירע לו כן יש לו לפשפש במעשיו ולחזור בתשובה".***
  1. ***מארי מקומות – בני ציון (סי' צ"ה ס"ק ב'), ציץ אליעזר (ח"ט סי' ד'), הגריש"א זצ"ל (הליכות האי"ש סוף עמ' שכ"א), ודרשת וחקרת (ח"ג יו"ד סי' ח').***
     1. ***הגרח"ק זצ"ל (ויכתוב מרדכי עמ' שנ"ט אות רכ"ז) – "האם יש איסור לישראל לפרוש אצבעותיו ככהן. תשובה: לא שמעתי כזה איסור".***

***הגרח"ק זצ"ל (ח"ב שאלת רב ח"א פרק י"ג סעי' י"ד) – "שאלה: אם זה נכון שאסור לשלב האצבעות משתי ידיו זה לתוך זה. תשובה: ע"פ קבלה יש ליזהר".***

1. ***לכוין רגליו בשעת קדושה - סעיף ד'.***