=ח - בדין הי_ פחות מי_ טפחים, בפלוגתת הראשונים אם צריך לחקוק לכל רוחב המבוי
קטגוריות: ש_ס / יג עירובין / עירובין - הרב רפאל בהגר_מ שמואלביץ / עניינים / מחיצות מהדו_ב

**סימן ח**

**בדין הי' פחות מי' טפחים**

**בפלוגתת הראשונים אם צריך לחקוק לכל רוחב המבוי**

**א**

א] **עירובין ה' א',** הי' פחות מ' טפחים וחקק בו להשלימו לי' וכו', משכו בכמה, רב יוסף אמר בארבעה, אביי אמר בד' אמות.

**ופירש"י,** ז"ל, משכו של חקק "לתוך אורך המבוי" וכו', עכ"ל, ומשמע דעיקר הפלוגתא דרב יוסף ואביי הוא בשיעור החקק לאורך המבוי, ולא נחלקו בשיעור החקק לרוחב המבוי, וכ"ה מבו' גם בד' ש"ר בסוגיין, ובד' הרשב"א בעבוה"ק בית א' שער ג' ה"ט.

**ובשיעור** החקק לרוחב המבוי, כתב הרא"ש בסימן ד', ז"ל, חוקק בו ד' אמות לתוך אורך המבוי "לרוחב כל המבוי" כדי להשלימה לי' טפחים, עכ"ל, ומבו' בדבריו דבעינן שיחקוק לרוחב כל המבוי, ולא סגי במה שיחקוק על מקצת רוחב המבוי, וכ"כ המאירי, וכ"כ בטוש"ע בסימן שס"ג סכ"ו.

ב] **אמנם** הנה הרי"ף כתב, ז"ל, ואם הי' גבהו פחות מי' טפחים חוקק בו "ד' אמות על ד' אמות" כדי להשלימו לי' טפחים כאביי, ואע"ג דפליג עלי' רב יוסף דהוא רבי' ואמר חוקק בו "ארבעה על ארבעה" וכו', עכ"ל, ומבו' בדבריו דפלוגתא דרב יוסף ואביי בשיעור משך החקק, אינה רק בשיעור משך החקק לאורך המבוי, אלא גם בשיעור משך החקק לרוחב המבוי, דלדעת רב יוסף סגי בד' טפחים, ולדעת אביי צריך לחקוק ד' אמות.

**וכ"ה** מבו' גם בד' הרמב"ם בפי"ז משבת הט"ז, ז"ל, הי' גבהו פחות מי' חוקק בו משך "ד' אמות על ד' אמות" ומעמיק כדי להשלימו לי', עכ"ל, וכ"כ המרדכי בריש מכילתין בשם המהר"ם, והביאו ההג"א בסימן ד', וזה כדעת הרי"ף דפלוגתא דרב יוסף ואביי היא גם בשיעור משך החקק לרוחב המבוי, וקי"ל כאביי. [[1]](#footnote-2)

ג] **והגאו"י** הק' על דבריהם, דכיון דס"ל דא"צ לחקוק תחת כל הקורה, א"כ מ"ט צריך לחקוק ד' אמות ולא סגי לחקוק ד"ט, דהרי הא דמשך מבוי הוא ד' אמות, היינו באורך המבוי, אך ברוחב המבוי סגי בד' טפחים, ולדעת הרמב"ם סגי בג' טפחים, ועיי"ש שכתב דט"ס נפלה בדבריהם, ועד"ז כתב בחי' המאירי דשיגרת לשון הוא.

**ויש** להוסיף לתמוה עד"ז, שהרי ודאי דאם אין המבוי רחב אלא ד"ט, סגי במה שחוקק לכל רחבו, אף שאין בו אלא ד"ט, וכמש"כ כן בחי' המאירי, דודאי מודה הרי"ף בזה, וא"כ כיון דלדעת הרי"ף ודעימי' ל"ב שיהא החקק מכותל לכותל, וסגי במה שחוקק כשיעור הכשר מבוי, מ"ט צריך לחקוק ד' אמות, ולא סגי שיחקוק ד"ט.

**ב**

ד] **והנה** בטעמא דהרא"ש ודעימי' דצריך לחקוק לרוחב כל המבוי, כתב המ"ב בסימן שס"ג ס"ק ק"א, ז"ל, דאם ישאר הפסק בין החקיקה ובין הכתלים לא יוכלו הכתלים להצטרף להן, וכאין כתלים להמבוי דמי, עכ"ל.

**ובביאור** דבריו הי' מקום לפרש דהוא לפמש"כ בסימן שמ"ה סקס"ג, דכל הא דבית שאין בתוכו י' וחקק בו להשלימו לי' הוי רה"י, הוא רק משום דהכתלים גבוהין י' מבחוץ, אך אם אינם גבוהים י' מבחוץ ל"ה רה"י אא"כ החקק סמוך תוך ג"ט לכותל, וע"כ ה"נ הכא כל שיש הפסק ג"ט בין החקק לכותל, אינם מצטרפין, והוי כמו שאין כתלים למבוי, וכבר כתב כן הבית מאיר בסימן שס"ג סכ"ו, די"ל דמה"ט הוא דבעינן לחקוק לרוחב כל המבוי, עיי"ש.

**אך** לכאו' אי"ז מתישב, שהרי בעיקר הך מילתא דכל שאין הכתלים גבוהין י' מבחוץ, בעינן שיהא החקק תוך ג"ט לכותל, לא הכריע בזה המ"ב בסימן שמ"ה, והביא דעת האלי' רבה שנסתפק בזה, עיי"ש, - ועוד, דלפ"ז הי' בדין דכל הא דצריך לחקוק לכל רוחב המבוי, הוא רק כשאין בכותלי המבוי גובה י' אף בצירוף הקורה, אך אם הקורה משלמת גובה הכתלים לי', א"צ לחקוק תחת הקורה לכל רוחב המבוי, דהו"ל כבית שאין בתוכו י' וקירויו משלימו לי', דאם חקק בו הוי רה"י, אף שאין החקק בתוך ג"ט לכותל,[[2]](#footnote-3) ולא מצינו שחילקו בזה.[[3]](#footnote-4)

ה] **ואשר** ע"כ נראה בביאור דבריו, דאף דגם כשאינו חוקק לכל רוחב המבוי יש להמקום שבתוך החקק מחיצות י' טפחים, כיון דהכתלים החיצונים מצטרפין לגידוד החקק, עכ"פ כשהקורה משלמת גובה הכתלים לי', וכנ"ל, מ"מ לדינא דכותלי מבוי בעינן שיהיו הכתלים מועילין במקומם, וכל שאין הכתלים מועילין במקומם, אף שהם מועילין לגדור את המבוי, מ"מ א"א להניח עליהן את הקורה, וע"כ כיון שאין על כותלי המבוי תורת כתלים במקומם, כיון שהם פחותין מי' טפחים, ע"כ אף שהן מועילין לגדור את המבוי שתוך החקק, א"א להניח עליהן את הקורה.[[4]](#footnote-5)

**ובדעת** הרי"ף והרמב"ם דא"צ לחקוק לכל רוחב המבוי, וסגי שיחקוק ברוחב ד' אמות, נראה דס"ל דל"ב שיהיו כותלי המבוי סמוכין למבוי, וכל שהן מועילין לגדור את המבוי, מהני להניח עליהן את הקורה, וע"כ א"צ לחקוק לכל רוחב המבוי.

**ג**

ו] **והנה** בעיקר דינא דסוגיין נחלקו הראשונים, דבתור"פ כתב דאיירי כשכותלי המבוי אינם גבוהין י', וכ"נ מד' עוד מקמאי, וכ"ה בל' השו"ע בסימן שס"ג סכ"ו, אך הרשב"א בעבוה"ק בית א' ש"ג ה"ט והריא"ז בפירקין פירשו דאיירי כשהניח את הקורה בתוך י', אך כותלי המבוי גבוהין י', ועמש"נ בפלוגתא זו בסימן ז'.

**והנה** מש"כ המ"ב דהא דצריך לחקוק לכל רוחב המבוי, הוא משום דבלא"ה אין על הכתלים שבצידי המבוי תורת כותלי המבוי, כיון שאינם גבוהין י', אינו מתישב אלא לפ"מ שנקט שם דאיירי כשכותלי המבוי אינם גבוהין י', אך למש"כ הרשב"א והריא"ז דאיירי כשהניח את הקורה בתוך י', הרי דבכה"ג שפיר איכא כתלים למבוי, ובע"כ דהא דצריך לחקוק לכל רוחב המבוי הוא מטעם אחר.[[5]](#footnote-6)

ז] **ובטעמא** דמילתא כתב הגאו"י בסוגיין, דהוא משום דכל שלא חקק לכל רוחב המבוי, נמצא דאף דהקורה שכנגד החקק יש עלי' הכשר קורה, מ"מ הקורה שכנגד המקום הגבוה, אין עלי' הכשר קורה, וממילא דאף הקורה שכנגד החקק פסולה, דהו"ל כקורה המשוכה מן הכותל ג"ט.

**ולא** נתפרש לן טעמא דהרי"ף והרמב"ם דפליגי ע"ז וס"ל דסגי במה שחוקק רוחב ד' אמות, ולכאו' כנים הדברים דכיון דהקורה שכנגד המקום הגבוה אין עלי' הכשר קורה, תו אף הקורה שכנגד החקק הו"ל כקורה המשוכה ג"ט מן הכותל דפסולה.[[6]](#footnote-7)

**וביותר** קשיא בזה כמשה"ק הקר"א, ממה שאמרו לקמן י"ד א' דהיא למעלה מי' ועקמומיתה למטה מי', רואין כל שאילו ינטל עקמומיתה ואין בין זל"ז ג' אין צריך להביא קורה אחרת, ואם לאו צריך להביא קורה אחרת, והרי להדיא דכל שמקצת מן הקורה היא למטה מי', צריך להביא קורה אחרת, והיינו משום דאותו מקצת שהוא למטה מי' אין עליו הכשר קורה, והו"ל כב' קורות היוצאות זה מכותל זה וזה מכותל זה, דאם יש ביניהם ג"ט צריך להביא קורה אחרת, וא"כ מ"ט סגי הכא במה שחוקק רוחב ד' אמות, הרי שאר הקורה הויא למטה מי', וכל שמקצת הקורה היא למטה מי' צריך להביא קורה אחרת.

**ד**

ח] **והבית** מאיר בסימן שס"ה סכ"ו כתב טעם אחר להצריך לחקוק לכל רוחב המבוי, ז"ל, דאילו אינו ברוחב כל פני המבוי אף החקק אינו משומר כלל ע"י ג' מחיצות מדפתוח בראשו, עכ"ל.

**ולכאו'** מכוון הדברים הוא, דהרי היכא שעשה צוה"פ על מקצת מפתח המבוי, ודאי דל"מ זה להתיר אף את המקום שכנגדו, דאף מקום זה אינו גדור מכל רוחותיו, כיון שהוא פרוץ באלכסון, וה"נ הכא דכוותה, כיון דהקורה שכנגד המקום הגבוה אין עלי' הכשר קורה, וליכא הכשר קורה אלא על הקורה שכנגד החקק, נמצא דאף מקום החקק אינו גדור מכל רוחותיו, וע"כ צריך שיחקוק לכל רוחב המבוי.

**וצ"ע** בטעמא דהרי"ף והרמב"ם דס"ל דסגי במה שחוקק רוחב ד' אמות, והיאך מועלת הקורה שכנגד החקק להתיר את החקק, הרי אין החקק גדור מכל רוחותיו.

ט] **עוד** יש להעיר בזה, דאף אם הקורה שכנגד החקק מועלת להתיר את החקק, מ"מ היאך ניתר המקום הגבוה שאין לו קורה י', ואין לו אלא ג' מחיצות.

**ולכאו'** צ"ל דהמקום הגבוה חשבינן לי' כחורי המבוי, וכמש"כ כן הגאו"י בסוגיין, וכ"כ הבית מאיר בסימן שמ"ה סט"ו, דמה"ט הוא דסגי חקק באורך ד' אמות, ושאר המבוי חשיב כחורי רה"י.

**אמנם** הנה החזו"א בסימן ס"ה סקס"ב כתב דכל הא דבית שאין בתוכו י' שחקק בתוכו דע"ד הוי שאר הבית חורי רה"י, הוא רק משום דהוא מקורה ולא ניחא תשמישתי', אך כל שאינו מקורה, לא חשבינן לי' כחורי רה"י, ובור עמוק י' שהקיף סביבו גדר שאינו גבוה י', אין המקום שסביבותיו חשיב כחורי רה"י, וכ"כ החזו"א שם סקס"ג וסקס"ט, והוא מוכח כן, כמש"כ החזו"א שם ריש סקס"ב, דאל"כ נמצא דבקעה גדולה המוקפת מחיצות ג"ט, יהא אפשר לעשות כולה רה"י, ע"י שיחקוק בתוכה גומא דע"ד, ולפ"ז לכאו' הדין נותן דאף הכא לא חשבינן להמקום הגבוה כחורים של מקום החקק, והדק"ל דהיאך ניתר המקום הגבוה שאין לו קורה י'.[[7]](#footnote-8)

**ה**

י] **עוד** יש להעיר בזה, דהנה בדינא דהי' גבוה מכ' אמה ובא למעטו, משמע להדיא מסתימת ד' הרי"ף והרמב"ם דצריך שיהא המיעוט תחת כל רוחב הקורה, ולא סגי במה שממעט ברוחב ד' אמות, ול"ד להכא דסגי במה שחוקק ברוחב ד' אמות, ולעיל סק"ב בהערה נת' שלמדו לזה מהא דלעיל אמרו דרחבו בכמה, והכא אמרו דמשכו בכמה.

**והנה** בהא דבקורה למעלה מכ' צריך למעט תחת כל הקורה, לכאו' הטעם בזה הוא משום דכל שלא מיעט תחת כל הקורה, הרי דחלק הקורה הגבוה יותר מכ', אין עליו הכשר קורה, וממילא דאף שאר הקורה פסולה, דהו"ל כקורה המשוכה מן הכותל ג"ט דפסולה.

**ואמנם** צ"ע טעם החילוק בזה בין קורה למעלה מכ' לקורה למטה מי', ולכאו' כ"ה דבקורה למעלה מכ' אמרינן דכל שלא מיעט תחת כולה, ליכא הכשר על חלק הקורה הגבוה יותר מכ', ותו הויא שאר הקורה כקורה המשוכה מן הכותל ג"ט, ה"נ הי' לנו לומר כן בקורה למטה מי', ומ"ט התם סגי לחקוק ברוחב ד' אמות.

**ו**

יא] **והנה** בעיקר מש"נ לתמוה בד' הרי"ף והרמב"ם דכל שאינו חוקק לכל רוחב המבוי היאך ניתר מקום החקק, הרי הקורה שבמקום הגבוה אין עלי' הכשר קורה, ואין החקק גדור מכל רוחותיו, שמעתי לישב בזה, דאף דהקורה שבמקום הגבוה אינה גבוהה י' ובפנ"ע ל"ה מחיצה, מ"מ מצטרפת קורה זו שהיא גבוהה ה', עם החקק שהוא בעומק ה' טפחים, והו"ל כגידוד ה' ומחיצה ה' דמצטרפין,[[8]](#footnote-9) וע"כ נמצא דהחקק גדור בכל הרוח הרביעית, אך לא נתפרש בזה טעם הא דשרינן אף להמקום הגבוה, שאין לו קורה י'.

**ולפ"ז** ניחא הא דסגי לחקוק ברוחב ד' אמות, ולא חשבינן לה כקורה המשוכה מן הכותל ג"ט דפסולה, דהכא הרי כלפי מקום החקק איכא הכשר אף על הקורה שבמקום הגבוה, ונמצא דכלפי מקום החקק, הקורה מגעת מכותל לכותל, וע"כ היא כשרה, - וע"כ נמי ל"ד לקורה דלמעלה מי' ועקמומיתה בתוך י"ט, דהתם הרי חלק הקורה שבתוך י' אין עליו הכשר קורה כלל, ומשא"כ הכא דאף הקורה שבמקום הגבוה יש עלי' הכשר קורה כלפי מקום החקק.

**ובזה** מתפרש גם טעם החילוק בין קורה למעלה מכ' דצריך למעט כנגד כל רוחב הקורה, לקורה למטה מי' דסגי לחקוק ברוחב ד' אמות, דבקורה למעלה מכ', הרי דכל שלא מיעט תחת כל הקורה, נמצא דחלק הקורה הגבוה למעלה מכ' פסול, ותו הו"ל שאר הקורה כקורה המשוכה מן הכותל ג"ט דפסולה, ומשא"כ בקורה למטה מי', דכל שחקק ברוחב ד' אמות, איכא הכשר קורה אף על הקורה שכנגד המקום הגבוה, ול"ה כקורה המשוכה מן הכותל.

יב] **אמנם** יש להעיר בזה, דהנה בעיקר הא דצריך לחקוק תחת הקורה, צ"ע דמ"ט לא יועיל שיחקוק בתוך המבוי ד' אמות על ד' אמות ותצטרף הקורה ה' עם גידוד החקק.

**ולכאו'** מוכח מזה, דקורה ה' אין עלי' תורת מחיצת קורה כלל, וא"א לצרפה לגידוד החקק שבמקום אחר, וע"כ הוא דצריך לחקוק במקום הקורה עצמה.

**ולפ"ז** אין לפרש דהא דסגי לחקוק ברוחב ד' אמות, הוא משום דאף הקורה שבמקום הגבוה מצטרפת עם גידוד החקק, שהרי קורה ה' אין עלי' תורת מחיצת קורה כלל, ואינה מצטרפת עם גידוד החקק.[[9]](#footnote-10)

**ז**

יג] **ונראה** לדון בזה, ובהקדם, דהנה כתב הרמב"ם בפי"ז משבת הי"ד, ז"ל, כמה יהי' פתח המבוי ויהי' די להכשירו בלחי או קורה, גבהו אין פחות מי' טפחים וכו', בד"א שלא הי' לו צוה"פ, אבל אם הי' לו צוה"פ, אפי' הי' וכו' פחות מי' וכו' ה"ז מותר.

**והראב"ד** שם תמה ע"ד הרמב"ם, דכל דגבהו פחות מי' טפחים, מ"ט הוא ניתר בצוה"פ, וכן הק' הרשב"א לקמן י"א א' ובעבוה"ק שער א' פ"ג ה"י, וביותר קשיא בזה ממש"כ הרמב"ם גופי' שם פט"ז הי"ט דבצוה"פ בעינן שיהיו ב' הלחיים גבוהין י', ובלא"ה ל"מ.

**והמאירי** בסוגיין ובריש פירקין כתב, דודאי דד' הרמב"ם הכא קיימי כשהצוה"פ עצמה גבוהה י', אלא שכותלי המבוי אינם גבוהין י', וע"כ שפיר מהני, וכ"כ בספר הבתים שער עשירי, וכ"כ הגר"א בסימן שס"ג סכ"ו.

יד] **והנה** לפ"ז הרי דממש"כ הרמב"ם דפתח זה אינו ניתר בקורה, יש ללמוד דפסולא דקורה למטה מי', לא תליא במה שהקורה עצמה היא למטה מי', דבכה"ג הרי אף צוה"פ ל"מ, אלא אף אם הקורה היא למעלה מי', מ"מ כיון שפתח המבוי אינו גבוה י', אינו ניתר בקורה.

**ועד"ז** הוא גם בהא דפסלינן בלחי למטה מי', דמלבד דדינא הוא דבעינן שיהא הלחי גבוה י', וכמש"כ הרמב"ם שם הי"ב, והוא ממתניתין לקמן י"ד ב', הרי דגם כשהלחי גבוה י', מ"מ אם אין כותלי המבוי גבוהין י', אינו ניתר בלחי, ועמש"נ להלן סקכ"א לפרש טעם הדין בזה.

טו] **ולפ"ז** נראה, דאף דנימא דמצינו לצרף קורה ה' עם גידוד ה', מ"מ ל"מ זה מידי, דאף דבכה"ג חשבינן להקורה כמחיצה י', הרי כיון דפתח המבוי אינו גבוה י', אינו ניתר אף בקורה הגבוהה י', וע"כ הוא דצריך לחקוק תחת הקורה כשיעור מבוי, דעי"ז חשיב דפתח המבוי גבוה י', והוא ניתר בקורה.

**ולפ"ז** י"ל, דלעולם כל שחקק תחת הקורה כשיעור מבוי, וחשיב דפתח המבוי גבוה י', ה"ז מועיל להכשיר אף את הקורה שבמקום הגבוה, - והא דפסלינן בקורה למעלה מי' ועקמומיתה בתוך י', אף כשהקורה שלמעלה מי' היא ברוחב ד' אמות, היינו משום דמלבד הא דבעינן שיהא פתח המבוי גבוה י', גם בעינן שתהא הקורה עצמה גבוהה י', דומיא דלחי דאף כשהמבוי גבוה י', בעינן שיהא הלחי עצמו גבוה י', וע"כ אף דכל שפתח המבוי גבוה י' ברוחב ד' אמות, ה"ז מועיל להכשיר את כל הקורה, מ"מ אותה הקורה שהיא למטה מי' פסולה.

טז] **ועיקר** מש"נ דבהא דקורה למטה מי' פסולה, איכא תרי טעמי, חדא, משום דבעינן שיהא פתח המבוי גבוה י', ועוד, משום דבעינן שתהא הקורה עצמה גבוהה י', מצינו עד"ז בחזו"א בסו"ס ע"ו, עיי"ש שכתב לדעת הסוברים דקורה שמקצתה למטה מי' פסולה, משום דבעינן חלל י', דכ"ז הוא כשאין חלל רחב ד' בגובה י', אך כל דאיכא חלל רחב ד' בגובה י', ה"ה כשרה, ועיי"ש שכתב דכ"ז הוא כשכל הקורה היא למעלה מי', ואך שבמקצתה ליכא חלל י', אך אם מקצת הקורה היא בתוך י', ה"ה פסולה, ועיי"ש שהוכיח לכ"ז מסוגיית הגמ' לקמן י"ד א'.

**ולמדנו** מדבריו, דהא דקורה למטה מי' פסולה, יש בזה ב' דינים, חדא דבעינן שיהא חלל הפתח י', ולזה סגי שיהא חלל י' ברוחב ד', ועוד, דבעינן שתהא הקורה עצמה למעלה מי', ולזה לא סגי במה דחלק מן הקורה היא למעלה מי', ובעינן שתהא כולה למעלה מי', ומה"ט הוא דפסלינן בהיא למעלה י' ועקמומיתה בתוך י', וזה ע"ד מש"נ בדעת הרמב"ם.[[10]](#footnote-11)

יז] **ואמנם** בעיקר דרך זו יש להעיר, דלפ"ז נמצא דמלבד הדין דכתב הרמב"ם דכל שפתח המבוי אינו גבוה י' אינו ניתר בקורה, עוד איכא דין נוסף דבעינן שתהא הקורה עצמה גבוהה י', ומ"ט לא פירש הרמב"ם לדין זה להדיא, כמש"כ שם הי"ב בדין לחי דבעינן שיהא גבוה י', אך שמא זה נלמד ממש"כ הרמב"ם שם הכ"ו בדין עקמימותה תוך י'.

**עוד** יש להעיר בזה, דאי נימא דהא דפסלינן בעקמומיתה תוך י', אף דיש שיעור פתח, הוא משום דאיכא דין בפנ"ע דבעינן שתהא הקורה גבוהה י', הרי הי' בדין דבהך גוונא יועיל אף בגונא דהקורה שבמקום העקמומית הוא בסוף י', ואינו למעלה מי' כלל, שהרי לכאו' מה שנתחדש לעיל ג' ב' דבעינן חלל י', הוא רק משום הך דינא דבעינן שיהא פתח המבוי גבוה י', אך בהך דינא דבעינן שתהא הקורה עצמה גבוהה י', שפיר מצטרפת הקורה עצמה להשלים לי', ואי"ז במשמעות הדברים, וכ"ה מבו' להדיא בד' החזו"א שם דבעינן שתהא הקורה למעלה מי'.

**ח**

יח] **ואשר** ע"כ נראה לדון בזה בע"א, דהנה נתבאר לעיל דמש"כ הרמב"ם דכל שפתח המבוי אינו גבוה י' אינו ניתר בלחי וקורה, הוא אף כשנתן את הקורה למעלה מי', ואפ"ה אינו ניתר בקורה, משום דפתח המבוי אינו גבוה י'.

**ולפ"ז** י"ל, דמש"כ הרמב"ם דסגי לחקוק ד' אמות על ד' אמות, היינו דעי"ז חשיב דכל פתח המבוי גבוה י', והוא ניתר בקורה, - אך מ"מ אף בכה"ג ל"מ אלא אם נתן את הקורה למעלה מי' מכל הפתח, והיא בתוך ג' לכתלים, דחשיב כקורה על כותלי מבוי, דכיון דיש בכל הפתח חלל י', ע"כ אף שמקצתו אין לו כתלים, מ"מ כיון דד' אמות מן הפתח יש להן כתלים י', חשיב דכל הפתח גבוה י', ועמש"נ להלן סקכ"ב בגדר הדברים, אך כל שהקורה שבמקום הגבוה אינה למעלה מי', ונמצא דבמקום זה ליכא חלל י', ה"ה פסולה, דדמי לקורה למעלה מי' ועקמומיתה בתוך י' דאם חלק הקורה שלמטה מי' הוא יותר מג"ט, ה"ה פסולה.

**והנה** אמנם הרמב"ם סתם בזה, אך נראה דשפיר יש לפרש כן בדבריו, שהרי מש"כ הרמב"ם שם הי"ד דאף כשאין בפתח המבוי י' הוא ניתר בצוה"פ, הוא רק כשהצוה"פ עצמו הוא בגובה י', וה"נ מש"כ הרמב"ם בהט"ז דסגי לחקוק ד' על ד' אמות, הוא דבכה"ג מהני כשנותן את הקורה למעלה מי',[[11]](#footnote-12) - ועוד, שהרי ד' הרמב"ם בהט"ז לא קיימי רק כשבא לתקן את המבוי בקורה, אלא קיימי גם כשבא לתקן את המבוי בלחי, ובכה"ג ודאי דאינו ניתר אלא כשנותן לחי גבוה י', והוא נותנו במקום הגבוה סמוך לכותל, (דאל"כ הו"ל כלחי המופלג מן הכותל ג"ט דפסול), ונמצא דהלחי גבוה י' טפחים מן הקרקע דהמקום הגבוה, וה"נ כשבא לתקן את המבוי בקורה, ל"מ אלא אם נותן את הקורה למעלה מי'.

יט] **והנה** לפ"ז נמצא, דכל שחקק ברוחב ד' אמות, וחשיב דכל פתח המבוי גבוה י', יש הכשר קורה אף על הקורה שבמקום הגבוה, שהרי אף קורה זו היא למעלה מי', וכל הא דבעינן שיחקוק, הוא כדי שיהא על פתח המבוי תורת מבוי שיש בו חלל י', ולזה סגי במה שחוקק ברוחב ד' אמות, דעי"ז יש על כל פתח המבוי תורת מבוי שיש בו חלל י', והוא ניתר בקורה, וע"כ ל"ה כקורה המשוכה ג"ט מן הכותל דפסולה, וגם ל"ה כקורה למעלה מי' ועקמומיתה בתוך י' דפסולה, כשחלק הקורה שבתוך י' הוא יותר מג"ט.

**ולפ"ז** גם אין לאסור מכח הא דמקום החקק אינו גדור מכל רוחותיו, שהרי אף הקורה שבמקום הגבוה כשרה, וע"כ נמי ניתר אף המקום הגבוה, דאף הוא יש לו קורה גבוהה י' בפתחו.

**ט**

כ] **ונראה** להוסיף בביאור הדברים, דהנה בעיקר הך דינא שכתב הרמב"ם דכל שהפתח אינו גבוה י' אינו ניתר בלחי וקורה, כתב הגר"א בסימן שס"ג סכ"ו, ז"ל, ומשמעות הלשון דכל המבוי פחות מי' טפחים, וקשה ביותר מה מועיל צוה"פ ואפי' כולו סתום הוא כרמלית וכו', אבל ברמב"ם כתב גובה הפתח, וצ"ל שהצוה"פ יהי' גבוה י"ט, ואפ"ה לחי של פתח המבוי ל"מ, כיון שאין שם שיעור מבוי כמאן דליתא, משא"כ בצוה"פ, עכ"ל.

**ובביאור** הדברים נראה, וכ"נ מד' המ"ב שם סקצ"ג שפירש כן, דאיירי כשיש להמבוי מחיצות עומ"ר, או שהוא מוקף בתים וחצירות, ואך שסמוך לפתח אין מחיצותיו גבוהין י',[[12]](#footnote-13) וע"כ אף דהוי המבוי רה"י מעליא, מ"מ אינו ניתר בלחי וקורה, דאין המבוי ניתר בלחי וקורה אלא כשיש לו כתלים גבוהין י' כנגד פתחו, וזה כדינא דר' אמי ור' אסי, דמבוי שנפרץ מצידו כלפי ראשו, ואין שם פס ד', אינו ניתר בלחי וקורה.[[13]](#footnote-14)

כא] **והנה** בטעם הא דבכה"ג אין המבוי ניתר בלחי וקורה, אף דהוי רה"י מעליא, בפשוטו הוא משום דבעינן שתהא הקורה ע"ג כותלי מבוי, ואף בלחי בעינן שיצטרף למחיצות המבוי, וכיון דהכתלים שבצד הפתח אינם גבוהין י', ליכא קורה ע"ג כותלי מבוי, וזה כמו שפירש הרשב"א לקמן י' ב' בדינא דר' אמי ור' אסי.

**אך** מל' הרמב"ם משמע טפי דהא דל"מ, אי"ז משום שהכתלים שבצידי המבוי אין עליהן תורת מחיצות, אלא הוא משום דכל שהכתלים שבצידי המבוי אינם גבוהין י', חשיב דהפתח עצמו אינו גבוה י', וע"כ הוא דאינו ניתר בלחי וקורה.

**והדברים** מבוארים כן בדברי הרמב"ם בפיהמ"ש לקמן בפירקין, עיי"ש שכתב, דהא דבעינן שיהא הלחי גבוה י', הוא משום שהוא הפחות שבגבהי המבוי, וציין הרמב"ם למש"כ בריש פירקין דכל שאין המבוי גבוה י' אינו ניתר בלחי וקורה, ולמדנו מזה דדינא הוא דבעינן שיהא המבוי גבוה י"ט, ומה"ט הוא דכל שפתחו אינו גבוה י', אינו ניתר בלחי וקורה.

**ונתחדש** לפ"ז, דמדינא דמבוי הוא דבעינן שיהא לו כתלים, וכל שהכתלים שבפתחו אינם גבוהים י', חשיב דהמבוי שבמקום זה אינו גבוה י', וע"כ הוא דאינו ניתר בלחי וקורה.

כב] **ולפ"ז** נראה דמה"ט הוא דסגי לחקוק ד' אמות ברוחב המבוי, דהנה בעיקר דינא דסוגיין דסגי לחקוק ד' אמות באורך המבוי, בפשוטו הי' נראה דהוא משום דכל דיש הכשר על הקורה לגדור כשיעור מבוי, תו ממילא ניתר אף המקום שבפנים.

**אמנם** הנה מדברי הרי"ף והרמב"ם שכתבו דה"נ סגי לחקוק ד' אמות ברוחב המבוי, מבו' דהא דסגי לחקוק ד' אמות באורך המבוי, הוא משום דכל שחוקק ד' אמות, יש הכשר מבוי גם על המקום שבפנים שאין לו כתלים י', וע"כ ה"נ סגי לחקוק ד' אמות ברוחב המבוי, דעי"ז יש הכשר מבוי גם על המקום שבצדדים שאין לו כתלים י'.[[14]](#footnote-15)

**ובטעמא** דמילתא נראה, דהוא משום דלהך דינא דבעינן שיהא להמבוי כתלים, סגי במה שיש כתלים כשיעור מבוי, ותו איכא תורת מבוי אף על שאר המבוי שאין לו כתלים, דעיקר הא דבעינן כתלים למבוי, הוא כדי לראות את המבוי כמקום לעצמו, וכל שיש לו כתלים כשיעור מבוי, מהני זה דאף שאר המבוי המצורף אליו, הוי מכלל המבוי.

כג] **ולפ"ז** נמצא, דלעולם ליכא ב' דינים בפסולא דקורה למטה מי', אלא הוי זה חד דינא דאין המבוי ניתר בקורה אלא כשיש בחללו י', דשיעור גובה מבוי הוא י' טפחים, ומ"מ כל הא דמהני לחקוק ד' אמות לרוחב המבוי הוא רק כשהקורה עצמה גבוהה י', אלא שאין כתלי המבוי גבוהין י', והיינו משום דכל דמקצת הקורה אינה גבוהה י', ואין במקום זה חלל י', אין הכשר קורה על הקורה שבמקום זה, ול"מ מידי מה שחקק ברוחב ד' אמות, ומשא"כ היכא דהקורה עצמה למעלה מי' ויש במקום זה חלל י', ואך דהכתלים שבצידי הפתח אינם גבוהין י' ומכח זה חשיב דאין בחלל המבוי במקום זה י', הרי דלזה מהני לחקוק ד' אמות לרוחב הכותל, דעי"ז חשיב דכל רוחב המבוי יש לו חלל י', וכמש"נ.[[15]](#footnote-16)

**י**

כד] **ובזה** נראה לפרש להא דבעינן לחקוק שיעור ד' אמות, אף דברוחב המבוי ל"ב ד' אמות, ואם אין המבוי רחב ד' אמות, ודאי דסגי לחקוק לכל רחבו, אף שאין בו ד' אמות, והיינו דאמנם אם ל"ה בעינן להכשיר אלא את מקום החקק, ל"ה בעינן לחקוק ד' אמות, שהרי ברוחב המבוי ל"ב ד' אמות, אך כיון דבעינן להכשיר את כל המבוי, ובלא דנכשיר את כל המבוי, א"א להכשיר אף את מקום החקק, וכנ"ל, הרי דכדי לחשוב שאף המקום שאינו לו כתלים י' הוי מכלל המבוי, בעינן לחקוק כשיעור ד' אמות, דכיון דאיכא כתלים י' על מקום ד' דהוא שיעור מבוי, איכא תורת מבוי אף על שאר המבוי שאין לו כתלים י', שהוא נטפל למקום זה, אך כל שחקק פחות מד' אמות, ל"מ זה ליתן תורת מבוי על שאר המבוי שאין לו כתלים י'.

**ואמנם** נתחדש בזה, דאף דברוחב המבוי ל"ב ד' אמות, היינו משום דליכא שיעור כלל ברוחב המבוי, וסגי במה דאיכא שיעור מבוי בארכו, אך כל שבאנו ליתן תורת מבוי על שאר רוחב המבוי מכח שחקק כשיעור מבוי, ל"מ אלא אם חקק ד' אמות, דזהו שיעור מבוי, וכל שחקק פחות מד' אמות, הרי דאף דמקום החקק עצמו יש עליו תורת מבוי, מ"מ כיון דאין בו חשיבות דשיעור מבוי, ל"מ זה להטפיל את שאר המבוי אליו, וליתן עליו תורת מבוי.

כה] **והך** מילתא דהא דברוחב המבוי ל"ב ד' אמות הוא משום דליכא שיעור כלל ברוחב המבוי, הנה זה ניחא להרמב"ם לטעמי' דכל שפתח המבוי ג"ט הוא צריך לחי וקורה, והא דכשאין פתחו ג"ט א"צ לחי וקורה, הוא משום דהוי כסתום,[[16]](#footnote-17) ונמצא דליכא שיעור כלל לרוחב המבוי, וכ"ה גם לדעת הרי"ף, למש"כ בס' המאורות לקמן י"ב א' בדעתו דלא קי"ל כרב אחלאי, וכ"כ הב"י בסימן שס"ג.

**אך** באמת נראה, דגם לדעת ש"ר דקי"ל כרב אחלאי דכל שאין פתחו ד"ט א"צ לחי וקורה, אי"ז משום דשיעור רוחב המבוי הוא ד"ט, אלא הוא משום דכל שאין פתחו ד"ט אין עליו תורת פתח, וע"כ הוא דאינו צריך תיקון, דאם שיעור ד"ט הי' שיעור ברוחב המבוי, הרי הי' בדין דכל שאין בפתחו ד"ט, יהא דינו כחצר, (דומיא דמבוי שאין בארכו ד' אמות, דדינו כחצר, וכמש"כ הרמב"ם בפי"ז משבת ה"ח), ונמצא דגם לדעתם ליכא שיעור כלל לרוחב המבוי, ונת' עוד בזה בסימן י"ב ענף ג'.[[17]](#footnote-18)

1. ונראה דהרי"ף והרמב"ם למדו לזה ממה שאמרו הכא דמשכו בכמה, ולעיל בההיא דהי' גבוה מכ' אמה ובא למעטו אמרו רחבו בכמה, וכבר עמדו בזה רש"י וש"ר, ופירשו בזה בכמה דרכים, ומזה הוא שלמדו דהכא הויא הפלוגתא בין בשיעור החקק לאורך המבוי ובין בשיעור החקק לרוחב המבוי, וע"כ נקטו משכו בכמה, ומשא"כ בההיא דלעיל דהויא הפלוגתא רק בשיעור המיעוט לאורך המבוי, וכמש"נ להלן סק"י, אמרו דרחבו בכמה, - והעירו די"ל עוד עד"ז, למש"כ בחי' אהעו"ז בסוגיין, דהא דלעיל נקט רחבו, הוא משום דצריך להגבי' תחת הקורה על פני כל רוחב המבוי, וע"כ קאמר רחבו בכמה, דהקצר יותר קרוי רוחב, עיי"ש, וע"כ מהא דהכא נקט משכו, יש ללמוד דהכא א"צ לחקוק לכל רוחב המבוי, וסגי לחקוק ד"ט או ד' אמות, וע"כ שפיר קרינן לה משכו. [↑](#footnote-ref-2)
2. וכבר עמד בכעי"ז החזו"א בסימן ס"ה סקס"ח, דלדעת הסוברים דאין החקק מצטרף לכתלים אלא כשהכתלים גבוהין י' מבחוץ, הדין נותן דבגונא דעובי הקורה משלים לי', א"צ שיהא החקק בתוך ג' לכותלי המבוי, ובגונא דאין עובי הקורה משלים לי', צריך שיהא החקק בתוך ג' לכותלי המבוי, עיי"ש. [↑](#footnote-ref-3)
3. ועוד יש להעיר בזה, ממה שהביא המ"ב הכא ד' הפמ"ג דלא פסיקא לי' דמהני אף היכא דההפסק בין החקיקה ובין הכתלים הוא פחות מג"ט, ואם כל הא דצריך לחקוק לכל רוחב המבוי, הוא משום דבלא"ה אין הכתלים מצטרפין לחקק, ודאי דמהני כשההפסק בין החקיקה ובין הכתלים הוא פחות מג"ט, - ובע"כ מזה דהא דצריך לחקוק לכל רוחב המבוי, הוא משום דבעינן להניח את הקורה ע"ג כתלים המועילין במקומם, ובזה הוא שנסתפק הפמ"ג דשמא ל"מ אף כשההפסק הוא פחות מג"ט, דמ"מ אין הכתלים מועילין במקומם ממש, וזהו שכתב הפמ"ג שם דכ"ז הוא אם אם לא אמרינן לבוד כשדבר ממשי מפסיק, דאם אמרינן לבוד אף כשדבר ממשי מפסיק, חשבינן כאילו ניטל העפר שבין החקק לכתלים, וחשיב שפיר דהכתלים מועילין במקומם. [↑](#footnote-ref-4)
4. וכ"כ החזו"א בסימן ס"ה סוסקס"ו, ז"ל, וצ"ל וכו' צריך להניח הקורה על כותלי מבוי עצמו והכא א"א שכותליו מופלגין ממנו, ואע"ג דמהנו, היינו שעושין פעולתן ברחוק מהן היינו על מקום החקק ולענין קורה בעינן שיהי' נגד הכתלים המועילין במקומן, והוי הכא כמו לענין סוכה, עכ"ל, - ועיי"ש בסקע"א במש"כ בטעם הא דצריך לחקוק ד' אמות לכל רוחב המבוי, ולא סגי שיחקוק סמוך לפתח על פני כל רחבו, ואח"כ להשלים על ד' אמות ברוחב ד"ט. [↑](#footnote-ref-5)
5. ואמנם באמת יש מקום לדון בזה, דאף דכותלי המבוי גבוהין י', מ"מ כל שהניח את הקורה בתוך י', הו"ל כבית שאין בתוכו י' וקירויו משלימו לי', דבתוכו ל"ה רה"י, ובפירש"י בשבת ז' א' פירש דהוא משום דחשיב דלית לי' מחיצות י', וא"כ שפיר יש מקום להצריך שיהא החקק לכל רוחב המבוי, ובלא"ה ל"מ משום דאין על הכתלים תורת כתלים במקומם, ועי' בחזו"א סימן ס"ה סקס"ח שעמד בכעי"ז.

   אך לכאו' אי"ז מתישב, דאם מה"ט הוא דצריך לחקוק לכל רוחב המבוי, הי' בדין דלא ניבעי לחקוק לכל רוחב המבוי, אלא תחת הקורה, אך שאר החקק ל"ב שיהא לכל רוחב המבוי, דכל הא דאין על הכתלים תורת כתלים במקומם, הוא רק כנגד הקורה, שהקורה ממעטת מי', אך בשאר המבוי הרי הכתלים גבוהין י', ויש עליהן תורת כותלי מבוי.

   וגם בעיקר הדברים יש לפקפק, דלכאו' לדעת הסוברים בסימן שנ"ח ס"ב דלביטול מחיצות בעינן ביטול לעולם ולא סגי בביטול לשבת אחת, ל"מ הקורה לחשוב למקומה כבית שאין בתוכו י', שהרי לא איירי רק בגונא שביטל את הקורה שם לעולם, - וגם לדעת הסוברים דסגי בביטול לשבת אחת, יש מקום לומר, דרק תקרה ממעטת מי' טפחים, וקורה בעלמא שהניח שם אינה ממעטת, דלא מצינו דרה"י שפרס בה דבר בגובה ט' לשבת זו, יתבטל ממנה תורת רה"י, וכאשר כ"ה מוכח מדעת הסוברים דקורה למעלה מי' שנמשכת לתוך י' כשרה, ולא אמרינן דכיון דהקורה נמשכת לתוך י', וליכא חלל י' תחתי', אין למקום זה מחיצות, אך בזה יש לדון, דהתירא דקורה הוא משום דחשבינן לה כתקרה של מקום זה, וע"כ כל דחשבינן לה כתקרה, חשיב דאין בהמקום שתחתי' גובה י', (ול"ד לקורה הנמשכת לתוך י', דאמרינן דחלק הקורה הנמשך לתוך י' אינו מכלל הקורה, וע"כ אינו ממעט), וצ"ע בזה. [↑](#footnote-ref-6)
6. והי' מקום לומר, דהכא עדיף טפי, דכיון דהקורה מגעת מכותל לכותל, אף דאין על כולה הכשר קורה, מ"מ חשיב שפיר כקורה ע"ג כותלי מבוי, ול"ד לקורה המשוכה מן הכותל ג"ט, אך מסתבר טפי דלא חשיב כקורה ע"ג כותלי מבוי, אלא כשיש על כולה הכשר קורה, וצ"ע. [↑](#footnote-ref-7)
7. אמנם הנה אי נימא כמש"כ האחרונים דאיירי הכא דלכל המבוי איכא מחיצות מעליא לדין רה"י, וכל הא דבעינן לחקוק הוא משום דבעינן שיהא לו כותלי מבוי, יש מקום לומר דמה"ט הוא דחשבינן להמקום הגבוה כחורי המבוי, כיון דאף המקום הגבוה הוי בכלל המחיצות והוי רשות אחת עם מקום החקק.

   עוד יש להוסיף בזה, דלמש"כ החזו"א בסימן ס"ה סקנ"ז לפרש בד' הרמב"ם דאיירי הכא שהמבוי מקורה בתחילתו, ומה"ט הוא דאין הפתח גבוה י', שפיר י"ל דהמקום הגבוה הוי כחורים של מקום החקק, אך עמש"נ להלן סק"כ בהערה דבפשוטו לא איירי בכה"ג שהוא מקורה, ולפ"ז לכאו' לא חשיב המקום הגבוה כחורים של מקום החקק, וכנ"ל. [↑](#footnote-ref-8)
8. והרי גם כשחוקק לכל רוחב המבוי, כל הא דמהני הוא רק משום דגידוד ומחיצה מצטרפין, שהרי אף דיש חלל י' תחת הקורה, מ"מ כיון שלא חקק לצד רה"ר, הו"ל כגידוד ה' ומחיצה ה'. [↑](#footnote-ref-9)
9. אמנם באמת י"ל, דלעולם קורה ה' יש עלי' תורת מחיצת קורה, והיא מצטרפת עם גידוד ה' שבמקום אחר, והא דצריך לחקוק תחת הקורה, ול"מ שיחקוק באמצע המבוי, הוא מכח הא דבעינן שתהא הקורה ע"ג כותלי מבוי, ובכה"ג שחוקק באמצע המבוי, נמצא דהכתלים שתחת הקורה, אין עליהן תורת כותלי מבוי, דכותלי מקום החקק, הם הכתלים שכנגדו, אך הכתלים שמן הצדדים, לא חשיבי ככותלי מבוי, וע"כ הוא דל"מ, וצ"ע בזה. [↑](#footnote-ref-10)
10. ואך דלדעת הרמב"ם הא דבעינן שיהא חלל הפתח י', אי"ז משום דאין פתח פחות מי', אלא הוא משום דבעינן שבמקום הפתח יהא חלל י' דזהו שיעור חלל מבוי, ונת' עוד בזה להלן סקכ"א, וע"כ לדעתו לא סגי במה דאיכא חלל י' ברוחב ד' טפחים, אלא בעינן חלל י' ברוחב ד' אמות כשיעור מבוי. [↑](#footnote-ref-11)
11. והיינו דהרי דברי הרמב"ם בהט"ז קיימי על דבריו בהי"ד דכשאין הפתח גבוה י' אף דהוא ניתר בצוה"פ מ"מ אינו ניתר בלחי וקורה, וע"ז כתב הרמב"ם דכל שחקק בו ד' אמות על ד' אמות הוא ניתר אף בלחי וקורה, וע"כ כיון דד' הרמב"ם בהי"ד מיירי כשהלחי והקורה גבוהין י', דבכה"ג הוא דחלוק דין לחי וקורה מדין צוה"פ, דאם אינם גבוהין י', הרי אף צוה"פ ל"מ, הרי דאף דבריו בהט"ז קיימי על הך גוונא, - ועוד, דדבריו בהט"ז מתפרשים, דבכה"ג שחקק, שוה דין לחי וקורה לדין צוה"פ, וע"כ כ"ה דצוה"פ ל"מ כשאינו גבוה י', אף קורה ל"מ כשאינה גבוהה י'. [↑](#footnote-ref-12)
12. ויש לסייע לזה, שהרי הרמב"ם כתב שם, ז"ל, כמה יהי' פתח המבוי ויהי' די להכשירו בלחי או קורה, גבהו אין פחות מי' טפחים ולא יתר על כ' אמה, עכ"ל, והרי מש"כ הרמב"ם דגבהו יותר על כ' אמה, בפשוטו הוא מכח דכתליו גבוהין מכ' אמה, וה"נ מש"כ דגבהו אין פחות מי' טפחים, הוא מכח דכתליו אינם גבוהין י' טפחים. [↑](#footnote-ref-13)
13. והחזו"א בסימן ס"ה סוסקנ"ח דן לפרש כן, ואך שכתב די"ל דבכה"ג כיון שהוא פרוץ מב' צידיו זה כנגד זה, הו"ל כמבוי מפולש דאינו ניתר בעומ"ר, - אך כ"ז הוא אי נימא דאף היכא דאיכא גידודי חשיב כמפולש, וכמו שנסתפק החזו"א שם ובסקס"ה בזה, אך אי נימא דהיכא דאיכא גידודי לא חשיב כמפולש, וכמש"כ כן החזו"א גופי' בסימן פ"ו סק"ד, ניחא, וכן ניחא אי נימא דאף מבוי המפולש ניתר בעומ"ר מב' צדדיו, וכמש"כ הגאו"י לקמן ח' א' בדעת הרשב"א, ואכמ"ל.

    והחזו"א שם סקנ"ז כתב לפרש דאיירי כשהמבוי מקורה סמוך לפתח ואין בו חלל י', עיי"ש, אך לכאו' לא משמע כן בסתימת הדברים, והרי ודאי אין דרך לעשות מבוי מקורה שאין בחללו י', דא"א לילך בו, (ויש לדון דכל שהוא מקורה כה"ג, אין עליו דין מבוי כלל, וצ"ע), - והנה אמנם הגר"א שם בתו"ד הביא לההיא דבית שאין בתוכו י', עיי"ש, אך ראיתי לפרש דמכוון דבריו הוא דמהתם נלמד דמקום המוקף מחיצות שאינם גבוהות י"ט הוי כרמלית, ולא אמרינן דכיון דלא שלטי בי' רבים כ"כ הוי מקום פטור, והך דינא לא נתפרש אלא התם, ואין מכוון הגר"א כלל להעמיד במקורה. [↑](#footnote-ref-14)
14. ומה"ט נראה, דלדעת הרשב"א ודעימי' שפירשו לסוגיין דאיירי כשכותלי המבוי גבוהין י' ונתן את הקורה למטה מי', ודאי דאין מקום לדון כלל שיועיל לחקוק ד' אמות ברוחב המבוי, אף אי נימא דלא כמש"נ דגם לדעת הרי"ף והרמב"ם ל"מ אלא כשנתן את כל הקורה למעלה מי', שהרי לדעתם הא דסגי לחקוק ד' אמות באורך המבוי, הוא משום דעי"ז איכא הכשר על הקורה במקומה, ותו היא מועלת אף לשאר המבוי, ואי"ז טעם כלל שיועיל לחקוק ד' אמות לרוחב המבוי, - ורק להרמב"ם לטעמי' דאיירי הכא כשכותלי המבוי אינם גבוהין י', ואפ"ה סגי לחקוק ד' אמות באורך המבוי, ומכח זה יש תורת מבוי אף על המקום שבפנים שאין לו כתלים י', ע"כ ה"נ סגי לחקוק ד' אמות לרוחב המבוי, דמכח זה איכא תורת מבוי אף על שאר הפתח שאין לו כתלים י'. [↑](#footnote-ref-15)
15. ויש להוסיף, דהנה בפשוטו הא דמהני לחקוק ברוחב ד' אמות אף דאין כותלי המבוי גבוהין י', הוא משום דינא דצירוף מחיצות, דמצטרפין כותלי המבוי עם גידוד החקק למחיצה י', - אך למש"נ י"ל, דאף אי נימא כדעת הסוברים דאין ב' חלקי מחיצה מצטרפין כשיש ביניהם ג"ט, או עכ"פ כשיש ביניהם ד"ט, מ"מ י"ל דלדין כותלי מבוי סגי בזה, דעיקר דינא דכותלי מבוי הוא דיהא כתלים לחלל י' של המבוי, ובזה י"ל דכל דכל חלל י' של המבוי מוקף כתלים מבחוץ סגי בהכי, והיינו דהרי דברי הרמב"ם קיימי במבוי הניתר בצוה"פ, ובע"כ דאיירי בגונא דליכא גריעותא בעיקר תורת רה"י של מקום זה, (והיינו משום דאיכא עומ"ר, או משום דאיכא מחיצות מבחוץ), וכל הא דל"מ הוא משום הא דבעינן כתלים י' למבוי, ולזה י"ל דסגי במה דחלל י' של המבוי מוקף כתלים. [↑](#footnote-ref-16)
16. ולדעתו גם דינא דרב אחלאי דכל שאין פתחו ד"ט א"צ לחי וקורה, הוא משום דס"ל דשיעור לבוד הוא בפחות מד', וע"כ כל שאין בפתחו ד"ט הו"ל כסתום, וכמש"כ כן המאירי לקמן י"ב א'. [↑](#footnote-ref-17)
17. ונת' שם דיש ללמוד לזה גם מההיא דלחי הבולט מדפנו של מבוי ד' אמות נידון משום מבוי, והרי דגם ברחבו של מבוי איכא לשיעור ד' אמות, וזה מתפרש ע"פ מש"נ, דהא דברוחב המבוי ל"ב ד' אמות, הוא משום שיעור כלל ברוחב המבוי, אך כל דבאנו להוציאו מתורת לחי מכח הא דהוא כשיעור מבוי, אינו יוצא מתורת לחי אלא כשיש בו ד' אמות. [↑](#footnote-ref-18)