מראי_מקומות_שיח_2
קטגוריות: שו_ע / אורח חיים / הלכות שבת - הרב יהושע ננקינסקי

**סי' שיח**

**מעשה שבת 2**

★ מחלל שבת שחימם בשבת מים ונאסרו יל"ע מה הדין לאחר שנצטננו דאין כאן הנאה [אם נסבור שבישול המים זה החום ולא שבח אחר ולכן יש בישול אחר בישול בלח שנצטנן, אבל לסוברים דאין בישול אחר בישול ע"כ שגם במים יש עוד שבח מלבד החום, וא"כ לכאורה פשוט שיש לאסור את המים שהתבשלו בשבת ונצטננו].

וא"כ למה שיאסר, מעשה שבת נאסר בכדי שלא יהנה וכאן אין הנאה.

וכן ברר באיסור ונאסר האם מהני מה שיחזור ויערב את הפסולת באוכל דאזלא הנאתו, וכנ"ל.

**ובנכרי מצינו שו"ת הרשב"א שאסר אפי' לאחר שנצטנן** [הובא ברמ"א רנג-ה] ויל"ע אם שוה איסור ישראל לאיסור נכרי.

ומדברי המג"א שאסר את הקדירה שנבלע בה מעשה שבת [הובא במ"ב ס"ק ד] אין להוכיח מזה שאסור הרי בקדירה אין לו הנאה ובכ"ז אסר ע"כ שנעשה כחפצא דאיסורא ואסור אפי' בלי שנהנה.

דזה אינו דכל בליעות אסורות דאמרינן שיש נותן טעם לשבח וא"כ גם כאן נחשב שיש לו איזה **שב**ח מן האיסור ויש מקום לאוסרו משא"כ בנצטנן.

★ וכן יל"ע, גוי שהדליק נר עבור ישראל ונאסר להנות ממנו, אבל אם היה נר דלוק והגוי הוסיף נר מותר להנות כ"ז שיש לו את הנר הראשון [מבואר רעו-ד] יל"ע כה"ג בישראל, שהיה נר דלוק ומחלל שבת הוסיף נר **מה דינו.**

★ בנה מחיצה בשבת במזיד נאסר לו להשתמש בתורת מחיצה עיין שסב-ג, ובשוגג שרי וצ"ע למה לא נאסר ככל מעשה שבת דאסרינן **בשוגג** ג"כ [לשו"ע].

ואולי נדחוק דמיירי דעבר על איסור דרבנן ולכן שרי בשוגג.

★ יש לעיין במקרה שיכול להשיג את ההנאה באופן אחר בהיתר האם נאסר במעשה שבת.

בנכרי כה"ג דעת ר"ת דלא נאסר הובא ברמ"א [שכה-י] גבי גוי שמילא מים מרה"י לצורך האדם, היות ויכל לילך שם ולשתות, וא"כ ישראל מה דינו [ואולי זה ספק הפמ"ג ריש ס' שיט גבי מעשה שבת בבורר, דהרבה מן הברירות יכל להשיג בהיתר כגון סמוך לאכילה וכה"ג].

★ גבי הדס תנן "ואין ממעטין אותו ביו"ט" ובגמ' סוכה לג: "הא עבר ולקטן מאי כשר" למה לא נאסר מדין מעשה שבת, על הצד שביו"ט **מעשה יו"ט נאסר**.

ואולי דאם יאסר אין כאן תיקון מנא, ושרי למעט וא"כ לא עבר עבירה ויש כאן גלגל החוזר.

★ יש לעיין האם מי שעבר על איסור **"מכין משבת לחול"** כגון סידר את ביתו לצורך חול, האם נאסר מדין מעשה שבת.

★ האם מעשה שבת שנאסר מותר להשתמש למצוה שהרי קי"ל **"מצות לאו להנות נתנו"** ולהכי שרי בנכרי שהביא לולב מחוץ לתחום [מ"ב תרנה-א] וז"ל "דלא אסור אלא להנות ממנו **ומצוה לא מיקרי הנאה".**

וכן בשופר שהובא ע"י נכרי מחוץ לתחום [תקפו ס"ק פו] "וזה שתוקע בו תקיעה של מצוה אינה חשובה הנאה".

ולעומת זה בביאה"ל ריש סימן רעו גבי נכרי שהדליק נר אסר להדיא גם **ללמוד** וצ"ע.

ובכללות הדברים יש לעיין האם משוים איסור הנאה ממעשה שבת של נכרי למעשה שבת שנעשה ע"י ישראל.