ב (א) - בהא דבעינן מחזקת ראשו ורובו ושלחנו, ובדין קרן זוית
קטגוריות: ש_ס / יח סוכה / סוכה פ_ק - הרב רפאל בהגר_מ שמואלביץ / שיעורים

אור ליום ד' כ"א אייר תשע"ד

**א**

א] סוכה ד"ג., אלא למ"ד בסוכה קטנה מחלוקת וכי דרכה של מלכה לישב בסוכה קטנה וכו', אמר רב אשי לא נצרכה אלא לקיטוניות שבה וכו'.

ומבו' דאף דהסוכה עצמה היתה גדולה ול"ה בה לפסולא דלמעלה מכ' אמה, מ"מ הקיטוניות שבה מיפסלי שהן קטנים מיפסלי משום למעלה מכ'.

ובמג"א סימן תרל"ד סק"א למד מזה דה"נ אם היתה הסוכה גדולה הרבה ובמקום א' יש קרן א' משוך לפנים שאין בו ז' על ז', אסור לישב שם, כיון שהמקום צר לו לשבת שם, עכ"ד.

ב] ונתחדש בד' המג"א, דלא אמרינן דקרן זוית זו הויא בכלל הסוכה, וכיון דעיקר הסוכה מחזקת ראשו ורובו ושלחנו ותורת דירה עלי', ע"כ אף הקרן זוית שבה הויא מכלל דירת הסוכה, וה"ה כשרה, - ול"ב בזה לדינא דפסל היוצא מן הסוכה, דאף בלא דינא דפסל יש להכשיר למקום זה, דיש עליו תורת דירה, כיון דהוי מכלל דירת הסוכה,[[1]](#footnote-2) וכמו בבית דבעינן דע"ד, דלא נימא דמקום המתקצר קצת אין עליו תורת דירה, דודאי דכיון דאינו מקום לעצמו והוא מכלל הבית, יש עליו תורת דירה.

ונראה דזהו עיקר מה שלמד המג"א מהא דפסלינן בקיטוניות, והיינו דמזה יש ללמוד דקיטוניות שבסוכה אינם נטפלים לעיקר הסוכה, וחשיבי כמקום דירה לעצמו, דאי נימא דהקיטוניות לא חשיבי כמקום דירה לעצמו, ל"ה בהן לפסולא דלמעלה מכ', - וזה עכ"פ לדעת רב חנן דפסולא דלמעלה מכ' הוא משום דהו"ל כלול של תרנגולים, והיינו דמה"ט אין תורת דירת סוכה עלי', דע"כ ודאי דאם חשבינן להקיטוניות דהוו בכלל דירת הסוכה, ל"ה בהן לפסולא דלמעלה מכ', ומהא דפסלינן לדידי' בקיטוניות, יש ללמוד דהקיטוניות חשיבי כמקום דירה לעצמו ואינם נטפלים לעיקר הסוכה, וע"כ אף דעיקר הסוכה יש עלי' תורת מקום דירה דסוכה, מ"מ הקיטוניות שבה הוו כלול של תרנגולים ואין עליהן תורת מקום דירה.

ואשר זהו שכתב המג"א דכל שאין בקרן זוית ז' טפחים ה"ה פסולה, דכיון דהקרן זוית נידונת כמקום דירה לעצמו ואינה נטפלת לעיקר הסוכה, הרי דכל שאינה ראוי' לדירה דראשו ורובו ושלחנו ה"ה פסולה, ול"מ מה דהסוכה עצמה יש בה שיעור דירה.[[2]](#footnote-3)

**ב**

ג] והנה בחזו"א סימן קמ"ד סק"ו כתב ע"ד המג"א, ז"ל, והדבר תמוה דמ"ש מפסל היוצא מן הסוכה ואין ברחבו ז"ט דכשר וכמש"כ תוס' והרא"ש י"ז א' וכו' אלמא דכל שנטפל לסוכה גדולה לא איכפת לן במה שמקום הזה אין ראוי לתשמיש הגון וכל הנטפל לסוכה כסוכה, ולא עוד אלא בנתן נסר ופסל נסר ופסל מצטרפין כל הפסלין לשיעור סוכה למ"ד באמצע ד' אמות וכדאמר י"ז ב' אע"ג דאין ישנין תחת הנסר וכו', אלמא דכל שיש שיעור בצירוף חשיב ולא מיפסל במאי דאין לו ז' טפחים במקום אחד לתשמיש, וה"נ בקרן הנכנס לפנים לא גרע מפסל היוצא ועדיף מיני', עכ"ל.

ועיי"ש שכתב לדון דטעמא דהמג"א הוא משום דיש לקטנה ג' מחיצות והגדולה מוגדרת ממנה בעומ"ר, וע"כ חשיב כרשות אחרת, אך כתב דבד' המג"א מבו' דטעם פסול הקרן זוית הוא משום דצר לו לשבת שם, והק' ע"ז מהא דמכשרינן בפסל היוצא שאין בו ז', ובנסר ופסל, ובסוכה קטנה שיש בה אויר פחות מג"ט אף דאין ישנים תחת האויר.

ד] והנה בד' החזו"א נראה, דמהא דמכשרינן בסוכה קטנה שיש בה אויר פחות מג"ט אף דאין ישנים תחת האויר, יש ללמוד דשיעורא דז' טפחים הוי שיעור בעלמא, ול"ב שבפועל יהא בידו לישב ראשו ורובו ושלחנו, וע"כ ה"נ בקרן זוית, כיון דהויא מכלל הסוכה, ה"ה כשרה אף דצר לו המקום לישב שם.

אמנם לכאו' יסוד ד' המג"א דאף דיש בשיעור הסוכה ז' טפחים, מ"מ כל שצר לו המקום לשבת שם ה"ה פסולה, מקורם נאמן ממש"א לקמן ד"י: דנויי סוכה אין ממעטין בסוכה, ומן הצד ממעטין, ופירש"י, ז"ל, ומן הצד ממעטין לה משיעור ז' טפחים דהא אינה מחזקת ראשו ורובו ושולחנו, עכ"ל, ובחי' הריטב"א שם כתב, ז"ל, אין ממעטין בסוכה וכו' ואפי' צלתן מרובה מחמתן דבטילי גבה כיון דהוו נויין דידה, ומן הצד ממעט דהשתא ודאי ממעט תשמישתא ומשוו לה דירת עראי דעראי, עכ"ל, ובפי' הר"י מלוניל שם כתב, ז"ל, אבל מן הצד ממעטין משיעור ז' טפחים דהא אינה מחזקת ראשו ורובו ושלחנו, ובישיבה אין אדם יכול לסבול דוחק הישיבה, עכ"ל, ובפסקי הרי"ד שם כתב, ז"ל, ומן הצד ממעטין משיעור ז' טפחים דלא מיתדר לי', עכ"ל.

ומבו' מזה, דאף דמן הדין אין נויי סוכה ממעטין בחלל הסוכה, וע"כ אינם ממעטין בגובה הסוכה, מ"מ ה"ה ממעטין משיעורא דז' טפחים, משום דאינה מחזקת ראשו ורובו ושלחנו ולא מיתדר לי', והרי דשיעורא דז' טפחים אינו שיעורא בעלמא, אלא יסודו הוא דבעינן שתהא מחזקת ראשו ורובו ושלחנו, וכל דבפועל אינה מחזקת ראשו ורובו ושלחנו ולא מיתדר לי', ה"ה פסולה.

ה] ויש לסייע לעיקר הדברים, ממש"א דצריכה שתהא מחזקת ראשו ורובו ושלחנו, ולא אמרו צריכה שיהא בה ז' טפחים, וכן בפלוגתא דב"ש וב"ה אמרינן דפלוגתייהו אם בעינן מחזקת ראשו ורובו ושלחנו או דסגי במחזקת ראשו ורובו, ולא אמרינן דפלוגתייהו אם שיעור סוכה ז' טפחים או ו' טפחים, (ובתלמודין לא נתפרש להדיא דשיעורא דמחזקת ראשו ורובו ושלחנו הוא ז"ט), ומ' מזה דעיקר השיעור הוא מחזקת ראשו ורובו ושלחנו, ושיערו חכמים שהוא ז' טפחים, וע"כ אף אם יש בה ז' טפחים, וחשיב דאינה מחזקת ראשו ורובו ושלחנו, ה"ה פסולה.

ויש להוסיף, דגדולה מזה מצינו בתשו' הרמ"ז סימן ל', שצידד להכשיר סוכה שיש בה ו' על ו', ויש דופן שעביו טפח, אף אם אין גובה י' טפחים מעל הדופן, דכיון דהא דבעינן זע"ז, הוא משום דבעינן שתהא מחזקת ראשו ורובו ושלחנו, מה לי אם השלחן יהא מונח על הקרקע או תלוי באויר או קבוע בכותל, וע"כ יש להכשיר אף כשאין גובה י' ממקום השלחן לסכך, דלא מצינו שיהי' צריך גובה י' מן השלחן ולמעלה, עיי"ש בדבריו, ועמש"נ לדון בזה בסימן ב' (ב) סק"ג בהערה, ולהדיא בדבריו, דאין עיקר השיעור דסוכה זע"ז טפחים, אלא עיקר השיעור הוא שתהא מחזקת ראשו ורובו ושלחנו, וע"כ שפיר י"ל דמהני אף אם מקום השלחן אינו בגובה אחד עם שאר הסוכה, ואף אם אין י' טפחים מן השלחן ולמעלה.

ו] ולפ"ז שפיר נקט המג"א דקרן זוית שאין בה ז' טפחים פסולה, משום דהמקום צר לו לשבת שם, ולא סגי במה דאיכא בסוכה זו ז' טפחים, דכיון דשיעורא דז' טפחים אינו שיעורא בעלמא, אלא עיקר השיעור הוא שתהא מחזקת ראשו ורובו ושלחנו, ומה"ט נויי סוכה ממעטין מן הצד, משום דלא מיתדר לי', ואף שיש בסוכה ז' טפחים, ע"כ ה"נ בקרן זוית דכוותה, כיון דצר לו המקום לישב שם, ה"ה פסולה.

ז] ומשה"ק החזו"א מהא דמכשרינן בסוכה קטנה שיש בה אויר פחות מג"ט אף דאין ישנים תחת האויר, נראה דיש לדון בזה בתרי גווני, חדא, דבהא דבעינן שתהא מחזקת ראשו ורובו ושלחנו, סגי במה שהיא ראוי' לדירה בעלמא דראשו ורובו ושלחנו, דבכה"ג יש עלי' תורת דירה, ול"ב שתהא ראוי' לצאת בדיורים אלו יד"ח סוכה, וע"כ כיון דמקום האויר הוי בכלל מקום הסוכה, דזהו עיקר דינא דאויר מצטרף, הרי נמצא דמקום הסוכה ראוי לדירה דראשו ורובו ושלחנו, ויש עלי' תורת דירה, וע"כ אף דבדיורים אלו לא יצא יד"ח סוכה, ה"ה כשרה.

וי"ל עוד, דכל עיקר הא דבעינן שתהא מחזקת ראשו ורובו ושלחנו, הוי זה דין במשך הסוכה, דבעינן דיהא במשך הסוכה כשיעור דירה, וע"כ בעינן שיהא בה כדי ראשו ורובו ושלחנו, ובכה"ג יש עלי' תורת דירה דסוכה, וכל דיש במשך הסוכה כדי ראשו ורובו ושלחנו, הגם דמטעם אחר אינה ראוי' לדור בה ראשו ורובו ושלחנו, ה"ה כשרה, וע"כ באויר דמצטרף לסוכה, וחשיב דיש במשך הסוכה כדי ראשו ורובו ושלחנו, ע"כ אף דאינה ראוי' לדור בה משום האויר, ה"ה כשרה.

ח] ועד"ז יל"ד גם בהא דמכשרינן בנסר ופסל ונסר ופסל, למ"ד דסכ"פ באמצע בד' אמות, ומצטרפין הפסלין לשיעור סוכה, אף דאין ישנים תחת הנסר, - שהרי הא דסכך פסול אינו פוסל בפחות מד' אמות, בע"כ דהוא משום דאף מקום זה דהסכך הפסול הוא בכלל הסוכה, דאם ל"ה מקום זה בכלל הסוכה הרי הי' מפסיק בין הדפנות לסכך הכשר, וגם ודאי ל"ה מצינו לצרף לב' הפסלין לשיעור סוכה כיון דיש הפסק ביניהם, וע"כ אף דאין מקום זה מצטרף לשיעור הכשר סוכה, מ"מ חשיב דדירת הסוכה ראוי' לדירה ראשו ורובו ושלחנו, ואכתי צ"ע, ושמא י"ל בע"א, דכיון דאין הנסר אלא ד' טפחים, ראוי' דירת הסוכה לישב ראשו תחת פסל א' ורובו תחת פסל השני, וע"כ היא כשרה, (ושו"ר כעי"ז בערול"נ לקמן די"ח.), אך זה רחוק.[[3]](#footnote-4)

**ג**

ט] ומשה"ק החזו"א ממש"כ התוס' והרא"ש לקמן די"ז. להכשיר בפסל היוצא מן הסוכה אף שאין בו ז' טפחים, הנה בד' התוס' והרא"ש שם לא נתפרש דהא דמכשרינן להפסל אף דאין בו ז' טפחים, הוא מדינא דפסל היוצא, ומשמעות דבריהם דלא הוצרכו לדינא דפסל אלא להכשיר אף את המקום שאין לו דפנות, אך הא דמכשרינן אף להמקום שאין בו זע"ז, ל"ב בזה לדינא דפסל, - והטעם בזה הוא כמש"נ לעיל סק"ב, דכל דעיקר הסוכה יש בה זע"ז, ויש עלי' תורת דירה דסוכה, ממילא דגם שאר הסוכה דהויא מכלל מקום דירה זו, יש עלי' תורת דירה, - ואשר ע"כ כ"ז הוא בכה"ג דאין המקום שאין בו ז' על ז' חולק מקום לעצמו, אך בקרן זוית דהוא מקום לעצמו, ואינו בכלל המקום דירה דהסוכה, ה"ה פסול.

והא דבאמת לא מכשרינן בכה"ג מדינא דפסל, נראה דהוא משום דכל שאינה מחזקת ראשו ורובו ושלחנו, ואין תורת דירה דסוכה עלי', ל"מ בזה כלל דינא דפסל, - וכ"ה בפמ"ג בסימן תרל"ד בסו"ד, ז"ל, ולא דמי לפסל מסוכה, דלאו דירה כלל, עכ"ל.

י] ויש להוסיף, דהנה עיקר הך מילתא דל"מ דינא דפסל במקום דאין עליו תורת דירה, מצינו כן בד' הט"ז סימן תרל"א סקי"א דבמקום הפסול מדין סרוחה, ל"מ דינא דפסל, ועי' בלבו"ש בסימן תרל"ד שכבר דימה ד' המג"א דקרן זוית שאין בה ז' פסולה לד' הט"ז.

אמנם הנה בד' המג"א בסימן תרל"ג סק"ח מבו' דפשיטא לי' דבמקום שאינו גבוה י"ט יש להכשירו מדינא דפסל, אף דהוי דירה סרוחה, ולא נסתפק בזה אלא משום דאין לו מחיצה, עיי"ש, ולכאו' זה דלא כמש"נ בדעתו דמקום שאינו דירה ל"מ בו הכשירא דפסל.

אך באמת לפמש"נ ניחא, דכבר נת' לעיל סק"ב ובהערה שם דכל דעיקר הסוכה ל"ה דירה סרוחה, אף שאר הסוכה שהיא מכלל דירה זו יש עלי' תורת דירה, וע"כ גם בנידון המג"א אין לפסול להמקום שאינו גבוה י' טפחים משום דירה סרוחה, וכל המקום לפסול במקום זה, הוא משום דאיכא דין בפנ"ע דשאינה גבוהה י"ט פסולה, אף כשאינה דירה סרוחה, ובזה שפיר י"ל דמהני דינא דפסל, וז"ב.

ונפ"מ רבתא לדינא בזה, דבגונא דהוצין יורדין לתוך י' דהו"ל דירה סרוחה, הרי דכל דיש בה ז' טפחים שאין הוצין יורדין שם, תהא כולה כשרה, אף לפ"מ שנסתפק המג"א דל"מ דינא דפסל להכשיר למקום שאינו גבוה י"ט, דבכה"ג ל"ב כלל לדינא דפסל, ועיקר הדין דה"ה כשרה בכה"ג, נראה כן להדיא בד' המאירי לקמן ד"ד., עיי"ש, - ונפ"מ דבכה"ג תהא כשרה אף כשהמקום שאין ההוצין יורדין הוא לצד הפתח, וא"א להכשירו בפנ"ע, ובכה"ג לא מצינו למיתי עלה מדינא דפסל, ובזה ניחא משה"ק האחרונים דמה בעינן קרא לפסול סוכה שאינה גבוהה י' טפחים, תיפו"ל דהויא דירה סרוחה, ודו"ק. - ואמנם יש מקום לדון, דכל עיקר הך מילתא דכל שיש בעיקר הסוכה תורת דירה, אף שאר הסוכה יש עלי' תורת דירה, היינו רק כשאין בשאר הסוכה זע"ז, וע"כ לא חשבינן לי' כמקום לעצמו, אך כל שיש בו זע"ז, י"ל דחשבינן לי' כמקום לעצמו, ואינו נטפל לדירת הסוכה, וכל שהוצין יורדין למקום זה, הויא דירה סרוחה.

יא] ובזה נתישב משה"ק הביכורי יעקב בסימן תרל"ד ע"ד המג"א, מהא דבסוכה העשוי' כמין צריף מכשרינן אף את המקום שאינו גבוה י' טפחים מדין פסל, - ולפמש"נ ניחא, דהתם המקום שאינו גבוה י"ט אינו מקום בפנ"ע, ויש עליו תורת דירה, וע"כ שפיר מכשרינן לי' מכח דינא דפסל, ומשא"כ בקרן זוית דאין עליו תורת דירה, ל"מ דינא דפסל להכשירו.

יב] ועיקר הך מילתא שנת', דכל הא דפסלינן בקרן זוית שאין בה ז' טפחים, הוא משום דהקרן זוית נידונת כמקום לעצמו, ואינה בכלל המקום דירה דהסוכה, הנה לפ"ז ניחא משה"ק האחרונים ע"ד המג"א, מהא דמכשרינן בסוכה עגולה, ומ' דיכול לישב אף במקום שמיצר והולך,[[4]](#footnote-5) - ולפי הנ"ל ניחא, דכל הא דפסלינן בקרן זוית, הוא רק משום דהקרן זוית הוי מקום לעצמו, וכמש"כ הביאוה"ל בסימן תרל"ד בתו"ד, דבקרן זוית מינכר שהקרן הזה חלוק מן הסוכה הגדולה, אך בסוכה עגולה דהוי כולה מקום א', הרי דכל שיש בה ז' על ז', ויש עלי' תורת מקום דירה, הרי דאף המקום שמיצר והולך הוי בכלל דירה זו, וע"כ הוא יכול לישב אף במקום זה.

**ד**

יג] גיר' הרא"ש ועוד מקמאי לקמן בסוגיין, א"ר שמואל ב"ר יצחק א"ר הונא, הלכה צריכה שתהא מחזקת ראשו ורובו ושולחנו, ובערול"נ לעיל ד"ב: הק' על גיר' זו, דאם להדיא אמר רב הונא דשיעור סוכה הוא בז' על ז', היאך ס"ד לעיל שם דרב הונא ס"ל דהכשר סוכה בד' אמות.

והנה כבר עמדו בזה, דלמש"כ המג"א בסימן תרל"ד סק"א, דאף לדעת הרמב"ם דבשיעורא דבית ד' על ד' סגי בשיש בו כדי לרבע, מ"מ בשיעורא דז' על ז' דסוכה לא סגי במה שיש בו כדי לרבע, משום דבעינן שישב בה ראשו ורובו ושלחנו, הרי נמצא דאף למ"ד דהכשר סוכה בד' אמות, איכא נפ"מ רבתא בשיעורא דמחזקת ראשו ורובו ושלחנו, דאם משום דינא דד' אמות, היתה כשרה כשיש בה ה' טפחים על כ' אמה, כיון דיש בזה כדי לרבע ד' על ד', אך משום דינא דמחזקת ראשו ורובו ושלחנו ה"ה פסולה בכה"ג, כיון שאין בה ז' על ז', - ולפ"ז י"ל, דע"כ שפיר מצינו למימר דס"ל לרב הונא דהכשר סוכה בד' אמות, והא דקאמר דצריכה שתהא מחזקת ראשו ורובו ושלחנו, הוא דין נוסף, דאף בכה"ג דיש בה לרבע ד' אמות, צריכה שתהא מחזקת ראשו ורובו ושלחנו.

אך אי"ז מתישב לדעת הרא"ש גופי' בהל' מזוזה סימן ט"ז דבכל הני מילי דבעינן בהו ד' אמות, בעינן שיהא בהן ד' על ד', ולא סגי בכדי לרבע, וגם בדעת הרמב"ם אין הדבר מוסכם דס"ל דסגי בכדי לרבע, (ודעת הט"ז בסימן תרל"ד דמודה הרמב"ם דל"מ כדי לרבע, וכ"כ המרכה"מ בפ"ו ממזוזה והחזו"א ביו"ד סימן קס"ט סק"ה), וגם דהב"ח בסימן תרל"ד והחת"ס ביו"ד סימן ר"פ כתבו דבסוכה מודה דל"מ כדי לרבע, וכאשר כ"ה מוכרח בפשוטו בסוגיית הגמ' לקמן ד"ז:, (אך בס' ראשון לציון שם כתב דסוכה העשוי' ככבשן גריעא, עיי"ש), ולפ"ז הדק"ל דהיאך ס"ד דרב הונא ס"ל דהכשר סוכה בד' אמות, הרי איהו גופי' קאמר דצריכה שתהא מחזקת ראשו ורובו ושלחנו.

יד] ונראה פשוט בזה, לפמש"א לקמן ד"י: דנויי סוכה ממעטין מן הצד, ופירש"י וש"ר דהוא משום דאינה מחזקת ראשו ורובו ושלחנו, ונראה דכל הא דהן ממעטין הוא משיעורא דראשו ורובו ושלחנו, אך משיעורא דד' אמות, אינם ממעטין, דומיא דהא דאינם ממעטין מגובה י"ט.

ולפ"ז נמצא, דאף למ"ד דהכשר סוכה בד' אמות, איכא נפ"מ רבתא בשיעורא דמחזקת ראשו ורובו ושלחנו, והוא בגונא דיש בה ד' אמות, ויש בה נויי סוכה רחבים ג' אמות, דחשיב שפיר דיש בה ד' אמות, דאין נויי סוכה ממעטין משיעורא דד' אמות, ומ"מ מיפסלא משום דאינה מחזקת ראשו ורובו ושלחנו, ושפיר י"ל דזהו דקאמר ר"ה דצריכה שתהא מחזקת ראשו ורובו ושלחנו, אף אם ס"ל דהכשר סוכה בד' אמות.

טו] ונראה עוד, דאין הנפ"מ בזה רק בנויי סוכה, דהוא דבר רחוק שיהיו נויים רחבים ג' אמות, וגם שמא בכה"ג שהם רחבים כ"כ לי"ב לדינא דאינם ממעטין, אלא נפ"מ בזה בכל כלים הקבועין בסוכה וממעטין בשיעורה, וזה אי נימא דבשיעורא דבית ד' אמות, אין כלים הקבועין בה שמשתמשין בהן ממעטין משיעורא דד' אמות, וחדר שיש בו ד' אמות חייב במזוזה, אף שיש בו כלים קבועין, ואינם ממעטין משיעורא דד' אמות, ומשא"כ בשיעורא דמחזקת ראשו ורובו ושלחנו, ה"ה ממעטין, כיון דאינו יכול לישב שם ראשו ורובו ושלחנו, ולא עדיפי כלים הקבועין מנויי סוכה הממעטין מן הצד.

ומצאנו עיקר הדין מפורש בד' בעה"מ בשלהי מכילתין, ז"ל, דבשלמא סוכה קטנה מיפסלא בשרגא משום דליתי' לשיעורא דסוכה, מידי דהוה אנויי סוכה שממעטין בסוכה מן הצד, כך כל דבר שהוא ממעט בישיבת סוכה שלא נשאר ממנה ז' טפחים פנויין לישיבה הוו מיעוט בסוכה קטנה, עכ"ל, וכ"ה פשטות ד' רש"י לקמן דכ"ט., עיי"ש.[[5]](#footnote-6)

ולפ"ז נמצא דאף למ"ד דהכשר סוכה בד' אמות, איכא נפ"מ רבתא בשיעורא דמחזקת ראשו ורובו ושלחנו, והוא בגונא דיש בה ד' אמות, ויש בה כלים קבועין שמשתמשין בהן רחבים ג' אמות, דחשיב שפיר דיש בה ד' אמות, ומ"מ מיפסלא משום דאינה מחזקת ראשו ורובו ושלחנו.[[6]](#footnote-7)

**ה**

טז] אך לקושטא דמילתא נראה דאי"ז מיישב לעיקר הקו', ומשום דלמ"ד דהכשר סוכה בד' אמות, דהוא משום דדירת קבע בעינן, וכמש"א לקמן ד"ז:, הרי דכ"ש דבעינן שתהא מחזקת ראשו ורובו ושלחנו, דכל שאינה מחזקת ראשו ורובו ושלחנו הוי טפי דירת עראי מכל שאין בה ד' אמות, וכל עיקר פלוגתת ב"ש וב"ה בשאינה מחזקת ראשו ורובו ושלחנו, הוא רק משום דס"ל דל"ב שיהא בה ד' אמות, ונחלקו אם בעינן עכ"פ שתהא מחזקת ראשו ורובו ושלחנו, - ונמצא דאם אכן הוה ס"ל לרב הונא דהכשר סוכה בד' אמות, ודאי דאף בעינן שתהא מחזקת ראשו ורובו ושלחנו, ולא תליא זה בפלוגתא דב"ש וב"ה, ומהא דקאמר רב הונא הלכה צריכה שתהא מחזקת ראשו ורובו ושלחנו, יש ללמוד דס"ל דל"ב בסוכה דירת קבע דד' אמות, ולפ"ז הדק"ל, דהיאך ס"ד דרב הונא ס"ל דהכשר סוכה בד' אמות.

וגם לא נתישב בכ"ז מה דקשיא גם מהא דאמר רב הונא לקמן דט"ז. בדין חוטט בגדיש, דלא שנו אלא שאין שם חלל טפח במשך ז', אבל יש שם חלל טפח במשך ז' ה"ז סוכה, והרי דס"ל לרב הונא דהכשר סוכה הוא בז' טפחים ול"ב ד' אמות, והיאך ס"ד דרב הנא ס"ל דהכשר סוכה בד' אמות.

יז] שוב שמעתי מש"ב הגרי"ש לישב בזה, דלא מיבעיא להני קמאי דס"ל דכל שחטט בה טפח במשך ז' בארכו כשרה, אף שאין ז' ברחבו, והרי דשיעורא דמשך ז', הוא שיעור דחשיב כעשי' לצל, ולפ"ז י"ל דאף למ"ד דהכשר סוכה ד' אמות, מ"מ לשיעורא דעשי' לצל סגי במה שהוא מיצל על שיעור דירה כל דהוא דז' טפחים, - אלא אף לדעת ש"ר דאינה כשרה אלא כשחטט בה טפח במשך ז' בארכו וברחבו, מ"מ י"ל למשמעות ד' הרא"ש שם, דכל שחטט בה פחות ממשך ז', אף מקום זה אינו כשר, ועמד ע"ז בשפ"א שם, והיינו דכל שיש בחלל ז' על ז', לא חשיב זה כעשי' לצל כלל, וע"כ אין הכשר אף על מקום זה, ושוב הראוני שכ"כ בחזון יחזקאל בפירקין, וי"ל דלזה סגי לכו"ע בחלל ז' על ז' דהוא שיעור דירת כ"ד, עכ"ד.

יח] ולפ"ז ניחא מש"נ להקשות, דלמ"ד דהכשר סוכה בד' אמות משום דדירת קבע בעינן, ודאי דבעינן גם מחזקת ראשו ורובו ושלחנו, וא"כ אם ס"ל לרב הונא דהכשר סוכה בד' אמות, מה הוצרך לפסוק כדעת ב"ש דצריכה שתהא מחזקת ראשו ורובו ושלחנו, דכל פלוגתא דב"ש וב"ה הוא רק משום דס"ל דא"צ ד' אמות.

אך לדרך זו ניחא, דנפ"מ בזה לדין חוטט בגדיש, דאם כל הא דבעינן מחזקת ראשו ורובו ושלחנו הוא רק מכח הא דבעינן דירת קבע גמורה, וכ"ה דבעינן ד' אמות, בעינן נמי שתהא מחזקת ראשו ורובו ושלחנו, הרי דבחוטט בגדיש ל"ה בעינן שיניח חלל טפח במשך ז', אלא הוה סגי שיניח חלל טפח במשך ו', דכ"ה דל"ב שיניח חלל טפח במשך ד' אמות, ה"נ ל"ב שיניח חלל טפח במשך ז', דחד דינא נינהו, וזהו שהוצרך ר"ה לפסוק כדעת ב"ש דצריכה שתהא מחזקת ראשו ורובו ושלחנו, ובלא"ה אין עלי' תורת דירה כלל, ומכח זה הוא דבעינן בחוטט בגדיש שיניח חלל טפח במשך ז', - אך עיקר הדברים מחודשים, וגם רחוק הדבר לפרש להא דאמר ר"ה דצריכה שתהא מחזקת ראשו ורובו ושלחנו דהוא משום נפ"מ זו.

1. ובמק"א נת' עד"ז בדעת כמה מקמאי בסוגיא דחקק, דכל דיש זע"ז בגובה י"ט, תו גם שאר הסוכה כשרה, ולי"ב משום דירה סרוחה, ול"ב לזה לדינא דפסל, אלא כיון דעיקר הסוכה ל"ה דירה סרוחה, אף שאר הסוכה שהיא מכלל דירה זו יש עלי' תורת דירה, וה"נ הכא דכוותה. [↑](#footnote-ref-2)
2. ולכאו' הי' מקום לפרש לפ"ז מש"כ הביאוה"ל שם לפסול אף בגונא שהקרן רחבה ז' ואינה ארוכה ז', וכ"ה משמעות ל' המג"א שכתב דאם אין בו "ז' על ז'" אסור לישב שם, וצ"ע שהרי בכה"ג אין המקום צר לו לשבת, וכבר תמה ע"ז בחזו"א סו"ס קמ"ד, ולהנ"ל י"ל, דכיון דהקרן זוית נידון כמקום דירה לעצמו, בעינן שיהא בו בפנ"ע שיעור דירה, - אך כמדומה דאי"ז כן, שהרי הקרן זוית ל"ה סוכה בפנ"ע, שהרי מבו' בד' המג"א דכל הא דפסול הוא משום דצר לו המקום לישב שם, אלא כיון דהוי מקום בפנ"ע, אינו נטפל לעיקר הסוכה, וע"כ אם עיקר הסוכה ראוי' לדירה, מ"מ כיון דמקום זה אינו ראוי לדירה, אין עליו תורת דירה דסוכה, אך כל שמקום זה ראוי לדירה ביחד עם עיקר הסוכה, ודאי דיש לחשבו כדירה, וצ"ע בזה. [↑](#footnote-ref-3)
3. ואכתי צ"ע, ממש"כ התוס' לקמן די"ז., ז"ל, והיכא דהאויר או הפסול אין מהלכין ע"פ כל הסוכה וכו', ואפשר אפי' אין כדי הכשר סוכה ממנו עד דופן האמצעי מצטרפין זע"ז לכדי הכשר סוכה ואין האויר והפסול חוצצין, מאחר שהכשר מתחבר יחד דרך הצדדים, עכ"ל, וצ"ע דבכה"ג מ"ט היא כשרה, הרי כיון דהאויר והסכך הפסול שבאמצע אינם כלל בכלל הסוכה, נמצא דאינה ראוי' כלל לדירת ראשו ורובו ושלחנו, והתם ליכא למימר שראוי לישב ראשו בצד הא' ורובו בצד הב', דהרי איירי בשהסכך הפסול הוא קרוב לד' אמות, (דאל"כ בלא"ה הי' כשר המקום שלצד הפתח, מדינא דדופן עקומה).

   ואמנם באמת בלא"ה הק' הערול"נ והרש"ש מד' התוס' שם, על עיקר מש"כ הט"ז והמג"א בסימן תרל"ד בדעת התוס' דבעינן שיהא בסוכה ז' על ז' ול"מ כדי לרבע, אשר כ"ה מבו' להדיא בד' התוס' הרא"ש, וא"כ היאך היא כשרה בכה"ג דאין כדי הכשר סוכה במקום א'.

   ושמעתי מהרי"מ נוימן לישב בזה, דמש"כ התוס' להכשיר, איירי בשיש במקום שלצד הפתח ז' על ז', ומש"כ התוס' דמצטרפין זע"ז לכדי הכשר סוכה, הוא משום דהמקום שלצד הפתח בפנ"ע לית לי' הכשר סוכה, משום דאין לו דופן שלישית, והמקום שלצד הדופן בפנ"ע לית לי' הכשר סוכה, משום דאין בו זע"ז, וזהו שכתבו התוס' דמצטרפין ב' המקומות להכשר סוכה, וכיון דבמקום שלצד הפתח איכא זע"ז, יש על הסוכה תורת דירה, וע"כ כשר אף המקום שלצד הדופן, כיון דהוי מכלל המקום דירה דהסוכה, - אך אי"ז מתישב היטב בל' הרא"ש בסימן ל"ג שכתב דמצטרפין זע"ז "לשיעור" הכשר סוכה, - וצ"ע עוד בזה. [↑](#footnote-ref-4)
4. וצ"ב מכוון הקושיא, שהרי לכאו' בסוכה עגולה יש בכל מקום ומקום שבצדדים ד' על ד', שהרי מצינו להעמיד מרובע דד' על ד' באלכסון. [↑](#footnote-ref-5)
5. והנה אמנם ש"ר שם פליגי ע"ז, ופירשו טעם פסולא דשרגא בסוכה קטנה, בע"א, וגם בפסקי ריא"ז לקמן בפירקין כתב דכלי תשמיש שבסוכה אינם ממעטין מרוחב ז', והובא בביאוה"ל סימן תרל"ד, - אך כמדומה דהיינו רק משום שאינם קבועין שם, וכמש"כ הריא"ז שם, ז"ל, ונראה בעיני שכל דבר שאינו חשוב אהל אינו ממעט בסוכה, שאינו אלא כשאר כלי תשמישין שבסוכה, עכ"ל, וכ"ה מבו' בד' הב"ח בסימן תרל"ט שהביא הביאוה"ל שם, דרק כלים שיכול להוציאן, אינם ממעטין משיעור זע"ז, ודמה"ט שרגא אינו ממעט משיעור זע"ז, עיי"ש, ועי' בבכורי יעקב סימן תרל"ד סק"ד שנקט בפשיטות דכלים שבסוכה ממעטין משיעור זע"ז, - ובאמת דאף בשיעורא דגובה י' טפחים, מבו' בפשוטו בד' התוס' לקמן דכ"א: דאף כלי תשמישו שאין יכול להוציאן, ממעטין, עיי"ש. [↑](#footnote-ref-6)
6. שוב העירוני דנפ"מ עוד בזה, בדינא דהמג"א דקרן זוית שאין בה ז' טפחים פסולה, דאם משום שיעורא דד' אמות, הרי דכיון דיש בסוכה עצמה ד' אמות, אף הקרן זוית כשרה, אך משום שיעורא דמחזקת ראשו ורובו ושלחנו, כיון דהקרן זוית עצמה צר לו לישב שם, ה"ה פסולה. [↑](#footnote-ref-7)