כלים פ_ח מ_ח
קטגוריות: ש_ס / נא כלים / כלים עניינים - הרב רפאל בהגר_מ שמואלביץ / כלים ב_ק

**כלים פ"ח מ"ח**

א] **נמצא מקום הנחת העצים וכו',** בפי' הרא"ש ובפי' מהר"ם שהביא תוי"ט מבו' דהיינו דהכירה רחבה בתחתיתה לצורך הנחת העצים וצרה למעלה, ובזה הוא דפליגי תנאי, דלר' יהודה כל המקום הרחב למטה הוי בכלל תוכה של כירה, ולחכמים לא חשיב תוכה אלא כנגד אוירה שלמעלה, ולר' יוסי המקום שכנגד שפיתת הקדירה חשיב כתוכה.

ולא נתפרש לן טעם הא דס"ל לרבנן דלא חשיב מקום הנחת העצים כתוכה של כירה, והרי כל עיקר תשמיש תוכה של כירה הוא במה שנותנין שם האש, שהרי שופתין הקדירה ע"ג הכירה, ואין תוכה משמש אלא ליתן שם האש, וא"כ היאך יתכן דמקום הנחת העצים ל"ה בכלל תוכה של כירה, ובחזו"א סימן י' סקי"א תמה עוד בזה, דלא מסתבר כלל לטהר תוך התנור מקום הנחת העצים ולחשוב האויר באמצעו ולטהר סמוך לכתלים, ועוד דהא מבואר לעיל פ"ז מ"ו דאף אויר שבין פטפוט לפטפוט שהן חוץ לכירה רק תוך ג' אצבעות סמוך לכירה חשיב אויר כירה, והניח בצע"ג.

ב] והרמב"ם בפיהמ"ש פירש דמקום הנחת העצים הוא נקב בתחתית הכירה שמשליכים דרכו את האש, ועי' מי"ט שפירש בע"א, ודבריו צ"ע, ודעת ר' יהודה דמן השפה החיצונה ולפנים טמא דס"ל דעובי הכירה חשיב מכלל תוכה, ודעת חכמים דמן השפה הפנימית ולחוץ טהור דס"ל דעובי הכירה ל"ה מכלל תוכה.

והנה לעיל מ"ז תנן דהשרץ שנמצא בעין של כירה מן השפה הפנימית ולפנים טהור, ולא פליג ר' יהודה, וצ"ב מ"ש עין של כירה דלא חשיב כתוכה של כירה, אף שהוא משמש להכניס דרכו את העצים, ממקום הנחת העצים דחשיב כתוכה של כירה, ועי' חזו"א סימן י' סקי"ב מש"כ בזה, וצ"ב, ואולי י"ל דשאני עין של כירה דסותמין אותו כאשר נתחמם התנור, וכמו שפירש הרמב"ם שם, וע"כ מודה בזה ר' יהודה דאינו מכלל תוכה של כירה, וצ"ע בזה.

ג] **ר' יוסי אומר מכנגד שפיתת הקדירה ולפנים טמא מכנגד שפיתת הקדירה ולחוץ טהור,** בל' הרא"ש משמע דר' יוסי מחמיר טפי מחכמים, דלחכמים אין טמא אלא מן השפה הפנימית ולפנים, ולר' יוסי טמא אף חוץ לשפה הפנימית כל המקום שכנגד שפיתת הקדירה, וכ"ה להדיא בחי' הגר"א.

אך בתוי"ט כתב דר' יוסי מיקל טפי מרבנן, ובחזו"א סימן י' סקי"ד פירש לדעתו, דלמעלה מעובה סמוך לכתלים בטיט, והקדירה יושבת על אותו ההיקף, ולחכמים נחשב אויר הכירה משפת הכתלים ולר"י משפת אותו עובי הטיט, עכ"ד, וצ"ב היאך מתחלק עיקר תוכה של כירה, דרק המקום שכנגד הנקב שלמעלה חשיב כתוכה.

ד] **נמצא מקום ישיבת הבלן וכו' אין טמא אלא מן הסתימה ולפנים,** בפשוטו הא דמן הסתימה ולחוץ טהור, הוא משום דל"ה כלל מכלל התנור, אלא הוי ככלי אחר, אך מהא דתניא בתוספתא דמן הסתימה ולחוץ מטמא במגע, מבו' דאף מן הסתימה ולחוץ חשיב מכלל התנור, ואך דלא חשיב כתוך, ובחזו"א סימן י' סקי"ג פירש דהוא משום דאין משמשין באוירו, אך י"ל דלא חשיב מכלל עיקר התנור אלא חשיב כיד התנור, וע"כ אינו מכניס טומאה לתנור, דאין יד מכניס טומאה לכ"ח, ועמש"נ עוד בזה להלן אות ו' – ז'.

ה] **שם בר"ש, מקום הנחת עצים הוא תוכו של תנור וכו',** מבו' דמפרש למתניתין בתנור, וכ"ה בתוי"ט בשם מהר"ם ובתוס' הרא"ש חולין דקי"ח., וצ"ע דמהא דתנן דר' יוסי אומר מכנגד שפיתת הקדירה וכו' מבו' להדיא דאיירי בכירה, וכן פירש הר"ש להלן בד' ר' יוסי דהוא מקום שמתחיל לסתום אויר הכירה, וכן פירשו הרמב"ם והרא"ש דאיירי בכירה, ובכת"י ליתא בד' הר"ש לכל דיבור זה, וצ"ע.

ו] **שם, תניא בתוספתא מן הסתימה ולפנים מטמא במגע ובאויר מן הסתימה ולחוץ מטמא במגע ואינו מטמא באויר,** בטעם הא דמן הסתימה ולחוץ מטמא במגע ואינו מטמא באויר, בפשוטו הי' נראה דהוא משום דאף דמקום זה לא חשיב כתוך הכירה, מ"מ חשיב כגבה, או דחשיב כיד, וע"כ ה"ה מטמא במגע ואינו מטמא באויר.

ז] והנה אמנם לפ"ז כל הא דתניא דמטמא במגע, היינו דאם נטמאת הכירה מטמא מקום זה במגע, אך אינו מכניס טומאה לכירה אף במגע, אך הנה בפי' הרע"ב כתב, ז"ל, ובתוספתא מוכח דאין טמא אלא מן הסתימה ולפנים דקאמר הכא, היינו כשנתלה השרץ באויר ולא נגע, אבל בטומאת מגע מטמא אפילו מן הסתימה ולחוץ, עכ"ל, והרי להדיא דאם נגע השרץ מן הסתימה ולחוץ נטמאת הכירה, וכ"ה מבו' בחי' הגר"א שכתב דסתימת מתניתין דפליגא על התוספתא ומטהר אף במגע, ואי נימא דכל הא דתניא דמטמא במגע הוא בשנטמאת הכירה שה"ז מטמא אחרים במגע, אך אי"ז מכניס טומאה לכירה אף במגע, א"כ אין ללמוד ממתניתין דפליגא ע"ז, שהרי דינא דמתניתין הוא בשנמצא השרץ במקום ישיבת הבלן, וכמו שפירש הרמב"ם, ובכה"ג אינו מטמא אף במגע.

ולדעתם נראה, דהא דמטמא במגע ואינו מטמא באויר, הוא משום דל"ה חיבור לכירה אלא מדרבנן, והוי כבית הפך וכו' דמטמא במגע ואינו מטמא באויר, משום דאינו חיבור אלא מדרבנן ועבוד בי' רבנן הכירא דלא לישרוף עלי' תרומה וקדשים, ועי' עוד בחזו"א סימן י' סקי"ג מש"כ בהך דינא.?העירוני לדון דאי נימא דמקום זה פתוח לאויר תוך התנור, א"כ י"ל דע"י דין ידות ה"ה מכניס טומאה לתנור, עדש"נ לעיל פ"ה מ"ב בדעת הר"ש בפ"ג ובפ"ד, עיי"ש.