כלים פכ_ט מ_ב
קטגוריות: ש_ס / נא כלים / כלים עניינים - הרב רפאל בהגר_מ שמואלביץ / כלים ב_ב

**כלים פכ"ט מ"ב**

א] **שלש כסתות של צמר,** הר"ש והרא"ש בפי' קמא פירשו דאיירי כשהן מחוברות זל"ז כמו שלל של כובסין, ובחזו"א סימן ל"ד סק"ב תמה ע"ז, דמ"ט הן חיבור להזאה הרי שלל של כובסין אינו חיבור להזאה, כדתנן בפרה פי"ב מ"ט, ובשלמא סדינין ומטפחות י"ל שהן משמשין מלאכה אחת, אלא סובריקים ודאי עומדין להפרד.

ובפי' בתרא פירשו הר"ש והרא"ש, דנארגו כולן יחד והן מחוברין זל"ז בחוטי השתי, וצ"ע מ"ט בסובריקין כה"ג הוו חיבור ומקב"ט, הרי אינם ראויים כלל להשתמש בהן כשהן מחוברין, ועדיין לא נגמרה מלאכתן, ועי' בחזו"א שם מה שעמד עוד בזה, ועיי"ש מש"כ לפרש בזה בע"א.

ב] **חלוק אחד וכו',** בחי' הגר"א ובא"ר כתב דנקט לה משום סיפא דיתר מכאן אינו חיבור, אך בד' הרמב"ם פי"ב מפרה ה"ז מבו' דקמ"ל דהוי כולם חיבור אפילו היו ארוכין ביותר או רחבין ביותר, ועמש"כ בזה בחזו"א סימן ל"ד סק"ב.

ג] **יתר מכאן חיבור לטומאה ואינו חיבור להזאה,** בחזו"א סימן ל"ד סק"ב נסתפק אם היינו דאינו חיבור כלל דהוא עומד לחלקם, ואין כאן חיבור בטוח כלל, ואם הזה על אחת היא טהורה וכולן טמאות, או"ד דכשחיבר ד' סדינין והזה על א' מהן, נטהרו ב' הסמוכין לו ורק הד' טמא, ולפ"ז אם הזה על א' מהאמצעים נטהרו כולם.

ועיי"ש שכתב עוד דהא דמהני הזאה לזה שהזה עליו, היינו לענין שאם יפרישנו יהי' טהור, או כשיזה על האחרים, אבל כל זמן שלא הזה על אחרים הוא טמא כדין המחובר לטמא טמא, שהרי הן חיבור לטומאה מדרבנן, עכ"ד, ולכאו' יש מקום לדון בזה, דלא גזרו שיהא חיבור לטומאה ולא להזאה היכא דהו"ל תרתי דסתרי, וע"כ כל שהזה על א' מהן אינו טמא, דאם נבא לטמאותו משום דהוא חיבור לאחרים הטמאים, הרי אדרבה בדין דתועיל ההזאה לטהרם, וכל הא דאינה מועלת ההזאה לטהרם, הוא משום דחשבינן דאינו חיבור להם, וממילא דאינו טמא בטומאתם, וצ"ע בזה.

ד] **ר' יוסי אומר אף לא לטומאה,** לפ"מ שפירשו הר"ש והרא"ש בפי' קמא, דאיירי הכא במחוברין זל"ז כשלל של כובסין, צ"ע מ"ט דר' יוסי דאינם חיבור אף לטומאה, ומ"ש מהא דתנן בפרה פי"ב מ"ט דשלל של כובסין חיבור לטומאה, ולא מפליג תנא כמה בגדים מחוברין בו, ולא פליג ר' יוסי, ועי' במשנ"א מש"כ בזה.

ה] ובחזו"א סימן ל"ד סק"ג כתב, דלדעת הרמב"ם דמפרש למשנתינו בתפרן, ודאי ניח"ל בחיבורן וה"ה רוצה לקיים, ואזלי רבנן ור' יוסי לטעמייהו דפליגי בתוספתא שהביא הר"ש בשלהי פירקין, ביד מגריפה יותר מכשיעור, דלרבנן אם אין עתיד לגוד הוי חיבור לטומאה ולא להזאה, ולר' יוסי ל"ה חיבור אף להזאה.