10 בדיני המשכה
קטגוריות: ש_ס / נו מקוואות / מקוואות - הרב רפאל בהגר_מ שמואלביץ / עניינים מהדו_ב

מוצש"ק במדבר אור לכ"ח אייר תשע"ו

א] בביאור ד' ה"ר שמואל מלוניל שהביאו התוס' בתמורה י"ב והראבי"ה בסימן תתקצ"א, נראה, דהא דבעי ראב"י רבי' והמשכה, לאו היינו דלסלק פסול השאיבה בעינן רבי' והמשכה, דבאמת כדי לסלק את "הפסול" דשאיבה, סגי בהמשכה לחודה, ואך דמ"מ אי"ז כשר לעשות ממנו מקוה, ולזה בעינן רוב מי גשמים, - אך כיון דשאובה שהמשיכוה כולה לי"ב פסול שאיבה, ע"כ אי"ז פוסל בג' לוגין, - ונמצא דזהו מש"א דשאובה שהמשיכוה כולה כשרה, דהמשכה לחודה מהניא לסלק פסול שאיבה, ואך דמ"מ אי"ז מצטרף למקוה, ובעינן רבי'.

אך מד' התוס' בתמורה בשם ר"י שכתב דלפ"מ דמפרשינן למתניתין כראב"י, הרי דכל דאין רוב מי גשמים ה"ז פוסל, מבו' דהא דבעינן רבי' והמשכה, הוא משום דהפסול מסתלק ע"י הרבי', והמשכה לחודה אינה מכשרת את השאובין, וע"כ אף ה"ז פוסל בג' לוגין.

במש"כ הב"י בדעת הרמב"ם דבעינן קדמה רבי' להמשכה, וכ"ה בתשב"ץ ח"ג סימן י"ב, הי' נראה בפשוטו דהוא משום דעיקר ההכשר הוא ע"י הרבי' וההמשכה, וע"כ כ"ז דליכא רבי', ועדיין לא הוכשרו השאובים שהומשכו, חייל בזה פסולא דג' לוגין, וע"כ ל"מ מה דאיכא רבי' אח"כ, וכ"נ קצת בל' הב"י שם, דהא דבעינן קדמה רבי', הוא כדי שלא יהא בזה לפסולא דג' לוגין.

אך מד' הגרע"א שצידד דאף דבעינן קדמה הרבי' להמשכה, מ"מ לי"ב לפסולא דג' לוגין, מבו' דהא דבעינן שתקדום הרבי' הוא דין בפנ"ע, וצ"ב, ונפ"מ דאף אם נפלו פחות מג' לוגין קודם הרבי', או אף כשנפלו ג' לוגין מד' כלים וכו', אינם מצטרפין למקוה, אלא כשקדמה הרבי'

ובדעת ש"ר דל"ב שתקדום הרבי' להמשכה, מבו' דליכא בזה לפסולא דג' לוגין, ובפשוטו היינו משום דלסלק פסולא דג' לוגין ל"ב להרבי', אלא סגי בהמשכה לחודה, וכמש"נ לעיל דזהו דקאמר שאובה שהמשיכוה כולה כשרה, דעיקר ההכשר הוא אף כשהמשיכוה כולה, - אך י"ל דאף אם ההמשכה לחוד אינה מסלקת להפסול, מ"מ כל דאיכא רבי' לבסוף, כ"ה דה"ז מועיל שיצטרפו השאובין להכשר, אף ה"ז מועיל לבטל לפסולא דג' לוגין.

ונפ"מ בזה הוא למש"כ בפי' מהר"ם לעיל פ"ב מ"ז, דאף דגם אם קדמה ההמשכה לרבי' מהני, מ"מ אם כשהושלם שיעור מקוה ל"ה רוב מי גשמים ה"ז פסול, - ויש להסתפק אם היינו רק דבכה"ג אין המים השאובין מצטרפין, אך אם יהיו מ' סאה מי גשמים ה"ז כשר, או דאף אם יהיו מ"ס מי גשמים, ה"ז פסול, דכבר נפסל המקוה בג' לוגין, - וזה תליא בנידון הנ"ל, ודו"ק, אך למש"כ בחזו"א ליקוטים סימן ה' סוסק"א, דמבו' דאיכא פסול בפנ"ע כשמחצה משיעור מקוה הוא משאובין, יש לדון בזה, - ולפי דבריו הי' מקום לפרש, דזהו יסוד דינא דמהר"ם, דכל דכשהושלם המקוה איכא מחצה שאובין, ה"ז פוסל את המקוה, וע"כ הוא דל"מ שיוסיף ע"ז מי גשמים.

והנה בעיקר הנידון אם בעינן שתקדם הרבי' להמשכה, לכאו' יש להוכיח לזה ממש"כ הר"ש מלוניל דהא דשאובה שהמשיכוה כולה כשרה, הוא דה"ה כשרה כשהוסיף עלי' מי גשמים כשיעור, ומבו' דאלמלי כן ל"ה כשרה, - ולכאו' מ"ט לא תהא כשרה מדינא דרבי' והמשכה.

והנה אמנם בגונא דהר"ש מלוניל שהיו מ' סאה בהמשכה והוסיף מ' סאה, ליכא רבי', - אך בל' התוס' שם מבו' דלפ"מ דס"ד דבכה"ג היא פסולה, ה"ה פסולה לעולם, וזהו דס"ד לפרש למשנתינו דבכה"ג המים שאובין פוסלין, וכ"ה להדיא בשטמ"ק בהשמטות שם, - ותיקשי דמ"ט לא יועיל שירבה עליהם מי גשמים, ויהא בזה להכשירא דרבי' והמשכה.

ולכאו' מבו' מזה, דבעינן שתקדם הרבי' להמשכה, וכל שלא קדמה הרבי' להמשכה, ל"ה המים השאובין מכלל המקוה, וע"כ ס"ד דאף יפסלו את המקוה, וזהו דקמ"ל דשאובה שהמשיכוה כולה כשרה.

אך יל"פ עוד בזה, דהאמנם לפ"מ דס"ד דשאובה שהמשיכוה כולה פסולה, הרי דמה"ט בעינן שתקדם הרבי' להמשכה, דאם קדמה ההמשכה, הרי דכיון דאכתי ליכא רבי', כבר חייל בזה פסולא דג' לוגין, ותו ל"מ הרבי', שכבר נפסל המקוה, - אך לפ"מ דמסקינן דשאובה שהמשיכוה כולה, אין לנו להצריך שתקדם הרבי' להמשכה.

וי"ל עוד, דאף דל"ב דתקדם הרבי' להמשכה, מ"מ בעינן שבהשלמת שיעור מקוה יהא רובא דמי גשמים, וכמש"כ מהר"ם לעיל פ"ב מ"ז, וע"כ בגונא דהמשיכוה כולה, אף אם הוסיף ע"ז רוב מי גשמים, ליכא בזה לההכשר דרבי' והמשכה, ובכה"ג הוא דס"ד שה"ז פוסל את המקוה, ול"מ מה שהוסיף ע"ז מי גשמים.

ושו"ר בחזו"א תנינא סימן ד' סקי"ג בתו"ד, שנקט דלפי' הר"ש מלוניל, הרי דהצד לפסול בשאובה שהמשיכוה כולה, הוא משום דבעינן שיהיו במ"ס הראשונים רוב מי גשמים, עיי"ש.

ובחזו"א שם סקי"ד הק' ע"ד הגרע"א שדן דאף כשקדמה ההמשכה לרבי', אי"ז פוסל את המקוה, ולמד לזה מד' הר"ש מלוניל, וכתב החזו"א דלד' הר"ש אף הם מצטרפין, - ומבו' שנקט דלדעת הר"ש ל"ב שתקדום הרבי' להמשכה, - ונקט שם דאף אם בהשלמת המ"ס הי' רוב מן השאובין, מ"מ כל שרבו השאובין אח"כ, ה"ז כשר, וצ"ב במש"כ החזו"א בסוסקי"ד, דבד' התוס' משמע, דכל שיש מ"ס כשרים, ה"ז כשר אף אם יש מ"א סאה שאובין בהמשכה, וכתב דלפ"ז נתישבו ד' הגרע"א, וצ"ב דמה ענין זל"ז.