כב - סימן ש_ח ס_ו - ס_ח
קטגוריות: שו_ע / אורח חיים / הלכות שבת - הרב רפאל בהגר_מ שמואלביץ

## טלטול כדי שלא ינזקו בו אם חשיב כטלטול לצורך מקומו

א] הרמ"א בס"ו כתב דכלים שנשברו במקום שיכולין להזיק מותר לטלטל השברים כדי לפנותן שלא יוזקו בהן, והלבוש כתב דהא דשרי הוא מתרי טעמי, חדא, משום דדמי לקוץ ברה"ר דמותר לטלטלו, ועוד דהיינו טלטול לצורך מקומן, ומבו' בדבריו דטלטול כדי שלא ינזקו בו חשיב כטלטול לצורך מקומו, וכן נקט הפמ"ג במש"ז סק"ה, וכן נקט בגל' הגרע"א למג"א סימן רע"ט סק"ב דטלטול שפוד כדי שלא ינזקו בו חשיב כטלטול לצורך מקומו, וכ"כ החזו"א בסימן מ"ג סק"ז.

ויש להעיר בזה ממש"כ הרשב"א בביצה כ"ח ב' ובכ"ד דמותר לטלטל מוקצה מחמת מיאוס לצורך גופו ומקומו, ואפ"ה מבו' בסוגיית הגמ' בביצה שם דמן הדין אסור ליטלו כדי שלא ינזקו בו, אלא שהתירו לזה דומיא דהתירו טלטול קוץ ברה"ר,[[1]](#footnote-2) ומוכח דטלטול כדי שלא ינזקו בו לא חשיב כטלטול לצורך מקומו, - וכ"ה מוכרח למש"כ בספר המכתם ובחי' המאירי שם דהא דאסור לטלטל שפוד, הוא משום דבשבת הוי כלי שמלאכתו לאיסור וע"כ אסור לטלטלו שלא לצורך גופו ומקומו, וכ"כ הריא"ז שם, ולפ"ז הרי מבו' דאף דמותר לטלטלו לצורך מקומו, מ"מ לא הותר לטלטלו כדי שלא ינזקו בו אלא מכח התירא דקוץ דברה"ר, - וכ"ה להדיא בחי' המאירי שם דכדי שלא יזוקו בו אי"ז לא צורך גופו ולא צורך מקומו, וכ"כ הפנ"י שם, (ועמד ע"ז התהל"ד בסימן רע"ט סקי"ג), וצ"ע.[[2]](#footnote-3)

## מהו דחשיב כטלטול לצורך מקומו

ב] ולכאו' יסוד הנידון בזה הוא בעיקר דינא דטלטול לצורך מקומו, אם יש בכלל זה כל שהוא צריך שלא יהא המוקצה במקום זה, או דלא חשיב כצורך מקומו אלא כשהוא צריך להשתמש במקומו של המוקצה, אך כל שא"צ להשתמש במקומו, אף דצריך שלא יהא שם, לא חשיב כצורך מקומו, - ובזה הוא דתליא דין טלטול מוקצה כדי שלא ינזקו בו, דהוא צריך שלא יהא המוקצה במקום זה, אך אינו צריך להשתמש במקומו.

ג] ויש ללמוד לדין זה עוד מכ"ד, חדא, הוא ממש"כ הרשב"א בביצה כ"ח ב' ובעבוה"ק ש"ב פ"ט הצ"ח דאף טלטול קערות המאוסות דהוו כגרף של רעי, לא הותר אלא משום התירא דגרף של רעי, ולי"ב להתירא דצורך מקומו, וכ"ה מבו' גם בד' הריא"ז בס"פ נוטל ה"ב דין ב', עייש"ה, וכ"ה מבו' בד' הביאוה"ל הכא בסעיף ד', והרי דאף דהוא צריך שלא יהיו שם מ"מ כיון דא"צ להשתמש במקומו לא חשיב כטלטול לצורך מקומו.

ד] והבעה"מ בשבת קנ"ד ב' כתב דהורדת כלי שמלאכתו לאיסור מע"ג בהמה כדי שלא תצטער, לא חשיב כטלטול לצורך מקומו אלא כטלטול מחמה לצל, וכ"כ הרמב"ן שם, דכיון דאינו משתמש בגבה של בהמה, אלא הוא בשביל שלא תצטער, ל"ה כצורך מקומו, וכ"כ הרשב"א שם, - והר"ן שם מ"ב ב' כתב דניעור מפה מן הניצוצות שעליה לא חשיב כטלטול לצורך מקומו.

ה] ויש ללמוד עוד לנידו"ז, ממה שאמרו בשבת מ"ה א' דלדעת ר"ש מותר לטלטל שרגא דחנוכתא מקמי חברי, ולדעת ר' יהודה אסור, ולדעת רוב קמאי דנר חשיב ככלי ככלי שמלאכתו לאיסור ואף לר"ש אסור לטלטלו אלא לצורך גופו ומקומו, בע"כ דכל שצריך שלא יהא במקום זה, אף דא"צ להשתמש במקומו, חשיב כטלטול לצורך מקומו.[[3]](#footnote-4)

אך מאידך הנה דעת הפסקי רי"ד בשבת מ"ד א' דאף לדעת ר' יהודה מותר לטלטל נר שכבה לצורך גופו ומקומו, וכן דעת הראבי"ה בסימן ר"ד והרשב"א בתשו' ח"א סימן תר"ו, ולדעתם הרי דמהא דלדעת ר' יהודה אסור לטלטל שרגא דחנוכתא מקמי חברי, מוכח דכה"ג לא חשיב כטלטול לצורך מקומו, כיון דא"צ להשתמש במקומו, וצ"ע.

## טלטול דלתות הכלים שנתפרקו

ו] השו"ע בס"ח כתב דכל הכלים הניטלין בשבת דלתותיהן שנתפרקו מהן ניטלין, וביסוד הדין בזה נחלקו הראשונים, דבד' התוס' בשבת קכ"ב ב' (ד"ה אדרבה) מבו' דהא דיש עליהן תורת כלי הוא מכח הא דעתיד לחזור ולחברן לכלי, וכ"נ בד' הריטב"א והר"ן שם, וכ"כ הט"ז הכא בסק"ח והמ"ב בסקל"ה, ומה"ט כתב הריטב"א שם בתו"ד דדלתות הכלים אינם משמשין עתה במלאכתן, ואפ"ה מותר לטלטלן, וכ"נ בד' התוס' והר"ן שם, וכ"כ הפמ"ג הכא במש"ז סק"ח והמ"ב בסקל"ה, - אך בד' הר"י מלוניל והמאירי והשיטה להר"נ בשבת שם נראה להדיא דהא דיש עליהן תורת כלי הוא משום דהן עושין מעין מלאכתן, ולדעתם לא הותר לטלטלן אלא כשהן עושין מעין מלאכתן, עיי"ש.

ז] בד' הפמ"ג והמ"ב הכא משמע, דאף אם אין הדלתות ראויין עכשיו "כלל" למלאכת היתר, מ"מ הן ניטלין בשבת, כיון דיש עליהן תורת כלי משום שראויין להתחבר עם הכלים, - ולכאו' יש מקום לדון בזה, דהנה נחלקו רבוותא בדין כלי שמלאכתו לאיסור דאינו ראוי בשבת למלאכת היתר כלל, אם מותר לטלטלו לצורך גופו ומקומו כיון דיש עליו תורת כלי בחול, או דכיון דבשבת לא חזי למידי הוי מוקצה גמור ואסור לטלטלו כלל, (ויתבאר בעזה"י במקומו), ולדעת הסוברים דאסור לטלטלו כלל משום דבשבת לא חזי למידי, לכאו' ה"נ הוא בדלתות הכלים דכל שאין ראויין כלל למלאכת היתר אין ניטלין בשבת.

אך נראה דיש לחלק בזה, דשאני בכלי שמלאכתו לאיסור, דכל שאינו ראוי למלאכת היתר בשבת ליכא עליו תורת כלי בשבת, (וכאשר כ"ה משמעות ד' הרמב"ן בשבת מ"ו א'), ומשא"כ בדלתות הכלים דהא דיש עליהן תורת כלי הוא משום דעתיד לחזור ולחברן לכלי, לא איכפת לן דבפועל אין ראויין למלאכה בשבת, שהרי התורת כלי שיש עליהן, הוא תורת כלי הראוי למלאכה בשבת, (ועד"ז מצינו בד' הספר התרומה בהל' חלה סימן פ"ד דמותר לטלטל חלה ביו"ט אף בעיר שאין בה כהן דראוי לאכלה, ולא איכפת לן דבפועל לא חזיא בשבת למידי, ואכמ"ל).

## מוקצה מחמת חיסרון כיס שנשבר

ח] המג"א בסוסקי"ט כתב ללמוד מהא דדלתות הבתים שנתפרקו בשבת אסורין, דה"נ כלים המוקצין שנשברו בשבת אע"ג דעכשיו אין מוקצין אסורין, והלבו"ש פירש דהיינו דגם הדלת שנתפרקה מהבית הויא כלי, אלא דכיון דקודם שנתפרקה היתה מוקצה לטלטול, אסורה גם אחר שנתפרקה משום מיגו דאיתקצאי, וה"נ הוא בכלים המוקצין מחמת חסרון כיס שנשברו, וכ"כ הגר"ז בסכ"ז והמ"ב בסקל"ה דאיסור כלים המוקצין מחמת חסרון כיס שנשברו הוא משום מיגו דאיתקצאי, - וצע"ג, דהרי דלתות הבית אסורין אף כשנתפרקו בחול, ומשום דאין עליהן תורת כלי, ואין איסורן משום מיגו דאיתקצאי, אך כלי המוקצה מחמת חסרון כיס דאם נשבר מער"ש מותר, י"ל דאף כשנשבר בשבת מותר, ועמד בזה החזו"א בסימן מ"ג סקכ"א.

אך בגל' הגרע"א למג"א משמע שפירש לד' המג"א, דאין האיסור בזה משום מיגו דאיתקצאי, אלא הוא משום דכלי המוקצה מחמת חסרון כיס אינו מוכן לטלטלו וע"כ אף כשנשבר אינו ניטל, ודמי לדלתות הבית דכיון דאין מוכנין לטלטול אינם ניטלין אף כשנתפרקו.

ובזה מתישב משה"ק החזו"א שם ע"ד המג"א מהא דקורה שהיא מוקצה מחמת חסרון כיס שנשברה ביו"ט מותרת לר"ש, דשאני קורה שנשברה ביו"ט דהתירה הוא משום דהיא ראויה להסקה ול"ב בזה להתירא דשברי כלים, אך כלי המוקצה מחמת חסרון כיס שנשבר בשבת ובאנו להתירו מדינא דשברי כלים, הרי דכיון דלא הוכן לטלטול אין תורת כלי עליו ולי"ב להתירא דשברי כלים.

## דלתות הבתים שאין עתיד להחזירן לבית

ט] בגל' הגרע"א שם הק' ע"ד המג"א דל"ד לדלתות הבתים דהן עומדין להחזירן לבית ואין שם כלי עליהן, אך במוקצה מחמת חסרון כיס שנשבר דעומד עכשיו למלאכה אחרת, ל"ה מוקצה אלא לר' יהודה דאית ליה מיגו דאיתקצאי.

אך מד' המג"א שכתב לדמותו לדלתות הבתים משמע דס"ל דדלתות הבתים אסורין בטלטול אף כשאין עומדין להחזירן לבית, דכיון דלא הוכנו לטלטול אין תורת כלי עליהן וע"כ אינם כשברי כלים, וס"ל דה"נ הוא במוקצה מחמת חסרון כיס, דכיון דאינו עומד לטלטלו אין תורת כלי עליו,[[4]](#footnote-5) וע"כ אף כשנשבר ל"ה כשברי כלים המותרין בטלטול, ולפ"ז אף אם נשבר בער"ש אסור, כל שלא ייחדו לתשמיש אחר.[[5]](#footnote-6)

י] ובעיקר הדין בזה מצינו שנחלקו בזה רבוותא, דבפי' הר"י מלוניל בשבת קכ"ב ב' כתב דהא דדלתות הבית אסורין הוא משום דהם עתידים להחזירן שם, ומבו' דאם אין עתיד להחזירן שם מותר לטלטלן כשהן עושין מעין מלאכה, והיינו משום דבכה"ג הן עומדין עכשיו למלאכה אחרת והן עשויין לטלטול, ודמי לכל שברי כלים העושין מעין מלאכה דניטלין בשבת, וכ"כ הגר"ז בסל"ה והמ"ב בסקל"ה ובביאוה"ל בס"י (ד"ה אין ניטלין).

אך בחי' הר"מ קזיס בשבת שם כתב דאף בגונא דנשבר הציר שלהן ואין עתיד להחזירן לבית מ"מ אינם ניטלין בשבת אלא אם הכינן מער"ש לתשמיש אחר, עיי"ש, וכ"כ החזו"א בסימן מ"ג סקכ"א ובסימן מ"ו סק"ד דכל הא דשברי כלים העושין מעין מלאכה ניטלין בשבת הוא משום דאתו מכלי וע"כ חשיבי, אך דלתות הבית שנתפרקו דלא אתו מכלי אינם כשברי כלים אלא כשאר קורה ובעי הזמנה ויחוד, וכל שלא ייחדן לתשמיש אחר אינם ניטלין בשבת אף אם הן עושין מעין מלאכתן והן עומדין עכשיו למלאכת תשמיש.

1. ובגל' הגרע"א שם הוכיח מהתם דאסור לטלטל שפוד אף לצורך גופו ומקומו, דאל"כ ל"ה בעינן להתיר לטלטלו משום היזק. [↑](#footnote-ref-2)
2. ואמנם משמעות ד' הגרע"א שם דמש"כ דטלטול כדי שלא ינזקו בו חשיב כטלטול לצורך מקומו, הוא משום דהוא צריך למקומו להילוך בנ"א, ולכאו' היינו משום דכל שיש חשש היזק נמנעין מלילך שם, ובכה"ג לכאו' כו"ע מודו דחשיב כצורך מקומו. [↑](#footnote-ref-3)
3. ושמא יש לדחות דבידו לטלטל את הנר ע"י שיערים וישתמש במקומו, - אך אי"ז מתישב בסתימת דברי המ"ב בסימן רע"ט סק"א שכתב דאם יש אימת נכרי עליו ע"י הנר מותר לטלטלו לאחר שכבה, ומשמע דבכל ענין שרי. [↑](#footnote-ref-4)
4. ולפ"ז לא אסר המג"א אלא בכלי המוקצה מחמת חסרון כיס, אך כלי שמלאכתו לאיסור שנשבר בשבת, ועכשיו הוא עומד למלאכת היתר, שפיר י"ל דמותר לטלטלו אף מחמה לצל, ואמנם יש מקום לדון, דכיון דהתורת כלי שעליו הוא מכח מה שהיה עליו תורת כלי מעיקרא, הוי דינו ככלי שמלאכתו לאיסור, אך הפמ"ג והמקו"ח שם פירשו לד' המג"א אף בכלי שמלאכתו לאיסור שנשבר, דאסור לטלטלו מחמה לצל. [↑](#footnote-ref-5)
5. ולמש"כ הגרע"א לחלוק ע"ד המג"א משום דמוקצה מחמת חסרון כיס שנשבר אינו עומד להחזירו למלאכתו, נמצא דכל שנתפרק והוא עומד להחזירו למלאכתו, אסור לטלטלו, וכ"כ התהל"ד בסוסקי"ב, - אך למש"כ החזו"א בסימן מ"ג סוסקכ"א אף בכה"ג שרי, דשאני דלתות הבתים דאין עליהן תורת כלי, וע"כ הוא דכל שנשברו אסורין אף כשהן עושין מעין מלאכה, ומשא"כ במוקצה מחמת חסרון כיס שנשבר. [↑](#footnote-ref-6)