מראי מקומות סוגיית בין השמשות לד 4
קטגוריות: ש_ס / יב שבת / ענייני במה מדליקין / הרב משה יפהן / הכנסת שבת הדלקת נרות

**מראי מקומות סוגיית בין השמשות לד: לה: 4**

**סדר הלימוד ללמוד עד לה: ת"ר שש תקיעות גפ"ת וראשונים, בענינים שנוגעים לסוגיית בין השמשות,**

סדר הסוגיא דנחלקו תנאים מהו זמן בין השמשות ומתי הוא מתחיל ומסתיים, ועולה בזה ג' שיטות שיטת רבי יהודה שיטת רבי נחמיה ושיטת רבי יוסי, ומבואר בגמ' דבין השמשות הוא ספק האם כולו יום או כולו לילה או חלקו יום וחלקו לילה ולא נתברר איזה שיעור אלא לכאורה זה ספק על כל רגע ורגע,

[ וכפשוטו מה שהוא יום הוא לעולם יום ואין זה משתנה מיום ליום עיין בתוד"ה ספק שהקשה על רש"י והתוס' הבינו מדבריו שזה משתנה ולכאורה אין זה כוונת רש"י אלא רש"י עצמו כוונתו כהתוס' , אמנם עיין רש"י לה: ד"ה בין השמשות. וצ"ע בזה]

וכן מבואר בסוגיא מחלוקת אמוראים רבה ורב יוסף האם בין השמשות מתחיל מיד בשקיעה או כמה דקות לאחריה כשהכסיף העליון והושווה לתחתון. עיין סוגיא להלן סוף לה. שדנה הגמ' כמו מי פסקינן להלכה,

**למעשה להלכה נפסק כרבי יהודה:** ומכל מקום מצינו מחלוקת גדולה בגאונים ובראשונים, בביאור דברי הגמ' איזהו בין השמשות משתשקע החמה על איזה שקיעה מדברים. ועיין בתוס' לה. ד"ה תרי, ויסוד הנידון דנו הראשונים דיש סתירה בין הסוגיות דבסוגייתנו מבואר דמהשקיעה עד צא"כ הוא מהלך שלשת רבעי מיל לרבי יהודה, ובסוגיא בפסחים צד. מבואר שרבי יהודה עצמו אמר שמשקיעת החמה עד צא"כ מהלך ד' מילין, ונאמרו בזה כמה דרכים בראשונים וביסודם יש ג' דרכים. עיין היטב שם בכל הסוגיא ושם מבואר דנחלקו חכמי ישראל אם חכמי אומות העולם האם השמש יוצאת מחלון ועולה מאחורי הרקיע או שהיא הולכת מתחת לעולם. עיין שם היטב כי כתבו הראשונים שר"ת סובר כחכמי ישראל.

**א.** שיטת ר"ת בתוס' לקמן לה. ד"ה תרי וכן בתוס' פסחיס שם ובתוס' זבחיס נו. ומנחות כ: דבסוגיא דפסחים מיירי מתחילת השקיעה שנכנסת החמה בעובי הרקיע ועד שיעור ג' מילין ורביע הוא יום גמור וסוגיין מיירי בשקיעה השניה שכבר נכנסה החמה כולה בעובי הרקיע ועדיין פני מזרח מאדימין ועד שיכסיפו התחתון והעליון דהוא שיעור ג' רבעי מיל הוי בין השמשות ולשיטת ר"ת הסכים הרמב"ן בתורת האדם [ענין אבילות ישנה אות ק"ה] ודן בדבריו בקושיות מכמה סוגיות עיי"ש, ותוס' רי"ד בסוגיין גם נקט כר"ת אלא שכתב דר"ת פירשה כפי חכמי ישראל שהחמה הולכת בלילה אחר הכיפה למעלה מן הרקיע והוא עצמו פירשה כפי חכמי אומות העולם שאומרים דהחמה מהלכת בלילה תחת הארץ ועי' לח"מ שבת ה ד וספר הליקוטים שם בשם בני בנימין וראה בשאר הראשונים בסוגיין רשב"א ריטב"א ר"ן שיטה להר"ן שהביאו שיטת ר"ת ודנו בדבריו והשו"ע סי' רסא ב פסק כשיטת ר"ת, ועי"ש משנה ברורה סק"כ וכתב ביאור הלכה ד"ה מתחילת השקיעה שמדברי המג"א שלא ה משמע גם שדעתו להלכה כשיטה זו. **ב.** אמנם השאגת אריה סי' י"ז האריך לדחות שיטת ר"ת וכן ביאור הגר"א או"ח רסא ב וביו"ד רסב ט דחה שיטת ר"ת והאריך להוכיח דשקיעת החמה דסוגיין ודפסחים אחת היא, ומיד אחר שקיעת גוף השמש מתחיל בין השמשות כשיעור ג' רבעי מיל ותירץ סתירת הסוגיות דהכא מיירי לענין צאת ג' כוכבים בינונים ובפסחים מיירי עד שיצאו כל הכוכבים וכתב ביאור הלכה הנ"ל שכשיטת הגר"א סברי הגאונים והרבה ראשונים ופוסקים כן נקט מהר"ם אלשקר סי' צ"ו והביא בתשובתו שכן נקטו רב שרירא גאון ור"ה גאון ור"נ גאון ורבינו אברהם בן הרמב"ם כתב שכן משמע דעת הרי"ף והרמב"ם ורש"י וכן משמע מהגהות מרדכי וראב"ן וכן הביא להלכה הש"ך יו"ד רסו יא לענין מילה בבין השמשות , עיי"ש, וכן פירש גם מהר"ל בחידושיו על כן מסיק ביאור הלכה דודאי צריך ליזהר כשיטה זו דתיכף משקיעת החמה הוי ביה"ש ואסור במלאכה וע"ע פרי יצחק ח"א סי' ז, **ג.** שיטה שלישית המחמירה מכולן היא שיטת הרא"ם ביראים הובא בהרחבה בהגהות מרדכי כאן עיי"ש ובקצרה בשלטי גבורים אות ב' וס"ל דמשתשקע החמה' ר"ל משעה שניכר לעולם שהיא נוטה להכנס לעובי הרקיע ולהלכה היינו ג' רבעי מיל קודם שקיעת החמה בפועל, והב"ח סי' רס"א האריך בזה ודעתו שראוי ליזהר לכתחילה לנהוג כשיטתו וכתב שכן היה מנהג הקהילות מאז וכתב ביאור הלכה הנ"ל שהמג"א הביא דברי הב"ח ומשמע דאף שמעיקר הדין ס"ל כשיטת ר"ת דמיקל מכולן אך לחומרא חש לשיטת היראים אמנם הגר"א דחה שיטת הרא"ם ומסיק ביאור הלכה דלכתחילה ודאי טוב לחוש להקדים מעט בהדלקת הנרות לצאת ידי שיטת הרא"ם וראה במשנה ברורה סקכ"ג. **ועיין באגרות משה או"ח ח"ב סי' ו** וכן ח"א סי' צ"ו כתב דמה שנהגו הנשים להדליק נרות עשרים דקות קודם השקיעה ובירושלים ארבעים דקות אינו לחוש לשיטת היראים דא"כ גם האנשים צריכין לפרוש ממלאכה אלא לתוספת שבת עושות כן ומ"מ המחמיר לפרוש ממלאכה מזמן הדלקת הנרות תבא עליו ברכה. לענין מוצאי שבת כתב ביאור הלכה ד"ה שהוא דנכון לכתחילה לצאת דעת ר"ת וכל רבוותא המחזיקין בשיטתו שלא לעשות מלאכה עד שיושלם השיעור של ד' מילין. וצ"ב מנהג העולם שלא חוששים לדעת ר"ת דהרי זה דין דאורייתא ונפסק כאן בשו"ע ברמ"א במג"א ובמ"ב, ועיין היטב בכל הסוגיות והראיות בזה. **בין השמשות ספק מן היום ומן הלילה** אמאי לא ניזיל בתר חזקה דמעיקרא בספר משמרת חיים להגרח"פ שיינברג יז"א שבת סי' י' הקשה כיון דביה"ש ספק הוא נוקמיה אחזקה דמעיקרא דהוי יום .