רכוב ומנהיג - רשימות
קטגוריות: ש_ס / לב בבא מציעא / ב_מ עניינים - הרב רפאל בהגר_מ שמואלביץ / קנינים

טבת תשע"א

א] בסוגיא דרכוב ומנהיג, לדעת התוס' כל מו"מ הסוגיא הי' לאפוקי מדר' יהודה דס"ל דאין לחלק בין יושב לרכוב, וכ"ה מפורש בשטמ"ק בשם גליון בהא דמייתי' מברייתא דא' רכוב וא' תפוס במוסירה, עיי"ש.

וכ"ה מבו' להדיא בד' התוס' שם, שכתבו דהרכוב קונה משום דתפיס בה, והיינו כמש"כ הגליון דתפיס בשערה או בבית פגי', ועי' חכמת מנוח, ועי' נחל"ד שתמה ע"ד התוס', וע"כ כתבו דהקנין הוא משום מסירה ולא קנה רק בבע"ח ולא במטלטלין, ויל"ע דאם הא דמטלטלין אינם נקנין במסירה הוא משום דמשיכתן קלה, י"ל דהכא שפיר נקנה, כ"ה דהוא נקנה במשיכה אף שדרכו להגבי', ונת' במק"א דהרמב"ם באמת פליג ע"ז, אך הרא"ש פירש דמייתי דרכוב קנה, ודלא כשמואל, וע"כ ל"מ לפרש כד' התוס' דל"מ מסירה במטלטלין, אלא פירש דמשיכת רכוב גריעא ול"מ למה שע"ג החמור.

וזהו שפירש הרא"ש בד' רש"י, דלפ"מ דמפרשינן לד' שמואל דרכוב לא קני, לא מצינו לחלק בין תפיסה לקנין, ולפ"ד התוס' דמייתי' מהברייתא דלא כרב יהודה, הרי נמצא לפ"ז, דשמואל גופי' לא קאמר דרכוב לא קני, והדר יש להסתפק אם רכוב קני או מנהיג קני, וז"ב.

ובד' הרא"ש שעמד ע"ד רש"י דמ"ט בפשיטות קמייתא לא פירש כן, מבו' דס"ל דגם הפשיטות הראשונה היא דלא כשמואל, וכן מבו' ממש"כ הראשונים בדעת הרי"ף, ולמש"כ הרמב"ם דלגבי כלאים קי"ל דהיושב לוקה, וכ"כ הרא"ש בהל' כלאים לדעת הרי"ף, וזה צ"ע וכמשה"ק הפנ"י, דאכתי תיקשי דאם רבנן, השתא יושב קני רכוב מיבעיא.

ושמא י"ל, דאם אתיא כרבנן, י"ל דהא דתני לה הוא למיסתמא למתניתין כרבנן, אך אם ר"מ היא ולית הלכתא כוותי', ומתניתין יחידאה היא, קשיא, אך אי"ז מתישב למש"כ תוס' הרא"ש לפרש דפירכת הגמ' היא דמ"ט לא תני יושב, וצע"ג.

ועי' חזו"א שכתב בדעת הטור, דלעולם י"ל דאף דיושב סופג את הארבעים, מ"מ אינו קונה, והגמ' לא פריך אלא דאם אכן הוא קונה, א"כ אף יושב קונה, ומ"ט לא תני יושב.

והנה אמנם עיקר דרך זו בביאור פירכת הגמ', כתב בתוס' הרא"ש בפי' בתרא ובקונט' הראיות לריא"ז, אך רש"י הרי לא פירש כן, אלא פירש דפריך למ"ל לאשמועינן בתרתי, והרי דמצינו למילף קנין מכלאים.

ובאמת גם תוס' הרא"ש גופי' כתב לעיל מינה, דאם סופג את הארבעים ודאי דמהני לקנות, והוכיח כן מפירכת הגמ'.

ונ' דהיינו, דהגם דהרא"ש פירש דפריך דאמאי לא תני יושב, מ"מ מהא דפריך אילימא ר"מ וכו', מ' דלר"מ ודאי דיושב קני, דאל"כ הרי אין הפירכא לר"מ, אלא הפירכא דאם אין לחלק בין רכוב ליושב, מ"ט תנן רכוב ולא תנן יושב, ועי'.

בתוס' הרא"ש בשם ריב"ן מבואר, דלהצד דרכוב במקום מנהיג לא קני, אף אינו עובר משום כלאים, אך המיוחס לריטב"א פליג ע"ז, ולכאו' תליא בפלוגתת הראשונים בביאור הצד דרכוב במקום מנהיג לא קנה, אם הוא כתוס' ורמב"ן משום עדיפות המנהיג, וכ"נ בל' רש"י שהיא הגדולה שבקנין, או הוא משום דכה"ג לא אזלא מחמתי', עי' רשב"א וריטב"א.

בד' תוס' הרא"ש שהק' ע"ד רש"י דמשיכה אינה קונה בבע"ח מסוגיין, מבו' דאף דמשיכה גופה אינה קונה בבהמה, מ"מ י"ל דכל שהוא תפוס במוסירה ה"ה קונה, אך מאידך מבו' בדבריו, דלהצד דברכוב לא אזלא מחמתי', ל"ש דיועיל מה שהוא תפוס במוסירה לקנות, והיינו דרק אם איכא בזה משיכה, ואך דל"מ המשיכה בבהמה, הרי דכל דתפוס במוסירה והוי קנין מעליא טפי, ה"ה קונה.

ומ' בד' הרא"ש, דכל הצד דרכוב עדיף, הוא משום דאיכא תרתי, ולפ"ז נמצא, דלהצד דיושב לא קנה ורכוב קני, ודאי לא יהא רכוב עדיף ממנהיג.