כלים פכ_ד מ_ו
קטגוריות: ש_ס / נא כלים / כלים עניינים - הרב רפאל בהגר_מ שמואלביץ / כלים ב_ב

**כלים פכ"ד מ"ו**

א] **ג' בסיסיות הן, שלפני המטה ושלפני הסופרים טמאה מדרס,** הרמב"ם והר"ש פירשו דבסיס הוא הכן, ובפשוטו היינו דמניחין עליהן את המטה וכו', ולפ"ז מתפרש הא דשלפני המטה ושלפני הסופרים טמאה מדרס, משום דהן עשויין למדרס, שהרי השוכב על המטה והיושב על מושב הסופרים נשען עליהן, וכן פירש בתפא"י.

אך בכס"מ פכ"ז מכלים כתב דטעם טומאתן הוא משום דהם עשויין לישב עליהן, ומ' דכונתו דיושבים עליהן בפנ"ע, ונ' מזה דמפרש דהן כלי בפנ"ע, וע"כ הוצרך לפרש דטעם הא דהן טמאין מדרס הוא משום שהן עשויים לישב עליהן, וכן נקט בסד"ט, ופירש דהיושב על המטה נותן רגליו עליהן, וע"כ הן טמאין מדרס.

ובמשנ"א כתב דבסיסיות אלו מחוברין לכלים, וע"כ דינם כדין הכל עצמו, וכיון דהמטה ומושב הסופרים טמאין מדרס, גם הבסיסיות טמאין מדרס, אך מד' הכס"מ, וכן מד' מהר"ם שהבאנו להלן אות ב', ומד' הרמב"ם והר"ש להלן אות ד' אין נראה כן, וכמש"נ שם.

ב] **ושל דלפקי טמאה טמא מת,** בתוי"ט הביא מפי' מהר"ם דהוא עשוי להניח עליו חפצים, וצ"ע דמ"ט הוא מקב"ט הרי אינו משמש אדם אלא משמש משמשיו, ושמא ס"ל כדעת הסוברים דאף משמשי משמשיו מקבלין טומאה מדרבנן, ונת' בזה לעיל פכ"ב מ"א אות ד', וי"ל עוד לדעת הסוברים דגזרו טומאה על פשוטי כלי עץ שהן רחבין וראויים להניח עליהן, וע"כ הבסיס שמניחין עליו חפצים טמא מדרבנן, ובתפא"י כתב דהי' בהבסיס בית קיבול, וע"כ הוא מקב"ט, אך אי"ז במשמעות ל' מהר"ם שכתב דעשוי להניח "עליו" חפצים, ולא כתב דעשוי להניח בתוכו.

אך בכס"מ פכ"ה מכלים כתב דהוא משמש לסדר עליו התבשילין כמו על הדלפקי, ומ' מדבריו דזהו טעם טומאתו, דהוא משמש אדם ומשמשיו כמו הדלפקי עצמו. ובמשנ"א כתב דהבסיס דהדלפקי הוא מחובר לו, וע"כ הוא טמא טומאת מת כדין הדלפקי עצמו.

ג] ובסד"ט הביא מירושלמי שבת פי"ז ה"ב, דמר רבי לעזר דלופקי למה היא טמאה מפני שהשמש אוכל עלי', בסיס דידי' למה היא טמאה מפני שהשמש עומד עלי', ראה עד איכן החמירו בטומאה, שאפי' דברים שאין תשמישן לשם טבלה טימאו אותן לשם טבלה, וכתב לפרש בד' הירושלמי, דאה"נ מן הדין לא הי' לבסיס של דלופקי לקבל טומאה, דאינו משמש אלא לעמוד עליו והוי כסולם דאינו מקב"ט, וטעם טומאתו הוא משום דהוא משמש לטבלה, וע"כ ה"ה מקב"ט כטבלה עצמה, ועיי"ש שעמד ע"ד המפרשים שפירשו טעמים אחרים בזה דזה דלא כהירושלמי.

ועמש"נ להלן אות ו' דגם מד' הרמב"ם והר"ש נ' דלא פירשו כדרך זו, ונ' לפרש לדעתם ד' הירושלמי בע"א, דלא קאי כלל במסוים על טעם טומאת הבסיס, אלא קאי על טעם טומאת דלופקי ובסיס דילה, דמן הדין לא היו לנו לטמאותם, דמה דמשמשין לשמש לאכול ולעמוד אי"ז תשמיש קבוע, ולא הי' לנו לחשבם מכח זה כמשמשי אדם, והחמירו חכמים לחשבן מכח תשמיש זה כטבלה שהיא משמשת אדם ומשמשיו, אף דאין עיקר תשמישן לכך, וכ"נ מהא דאמרינן בירושלמי שם דלענין שבת הקילו דאפי' דברים שאין תשמישן לשם שבת התירו אותן לשם שבת, והיינו דאף כלי שמלאכתו לאיסור דעיקרו אינו עומד לתשמיש היתר, מ"מ התירו לטלטלו לצורך תשמיש ההיתר, ומ' דה"נ הוא מש"א דהחמירו בטומאה, אך עכ"פ מבו' בד' הירושלמי דהבסיס דדולפקי הי' משמש לעמוד עליו, ומכח זה הוא דמטמאינן לי', וצ"ע בזה.

ד] **ושל מגדל טהורה מכלום,** בד' הרמב"ם בפיהמ"ש מבו' דטעם טהרתו, הוא משום דאין עליו צורת כלי כלל, וכל שאין עליו צורת כלי, אינו מקב"ט, אך בהל' כלים פכ"ו ה"ו כתב הרמב"ם, דטעם טהרתו הוא לפי שהוא מקצת מגדל וצורתו מוכחת עליו, וכ"כ הר"ש, ובפשוטו היינו, דכיון דהמגדל עצמו אינו מקב"ט שהוא בא במדה, גם הבסיס דחשיב כחלק מן המגדל אינו מקב"ט, אך צ"ע דמי גרע ממוכני נשמטת שפירשו הר"ש והרא"ש לעיל פי"ח מ"ב, דאף כשהשידה מחזקת מ"ס ואינה מקב"ט, מ"מ המוכני מקב"ט, ובמשנ"א כתב לפרש, דכיון דהבסיס מחובר למגדל, ע"כ כיון דהמגדל אינו מקב"ט, גם הבסיס המחובר לו אינו מקב"ט, אך אי"ז מתישב בל' הרמב"ם והר"ש דהוצרכו להא דצורתו מוכחת עליו, וצ"ע בזה.

ה] והנה בתפא"י כתב לפרש, דטעם טהרתו הוא משום דאין לו בית קיבול ואינו רק תשמיש כלי ולא תשמיש אדם, עכ"ד, אך בדעת הרמב"ם והר"ש שפירשו טעמים אחרים בזה, צ"ל דס"ל דהי' לנו לטמאותו בטומאת פשוטי כלי עץ דרבנן, והיינו או דבאמת הוא משמש אדם ומשמשיו, או משום דגזרו טומאה גם על פשוטין המשמשין כלים, או משום דהוא רחב וראוי להניח עליו.

ויל"פ עוד בדעתם, דהנה בסד"ט דן לפרש, דהך בבא איירי בבסיס דהמגדל עומד עליו, דהוא משמשי כלים בשעת מלאכה ושלא בשעת מלאכה, והא דאינו טמא מכח זה, הוא משום דהמגדל עצמו לא בר קבולי טומאה הוא, עכ"ד, אך כבר נת' לעיל פט"ז מ"ז אות י"ב דד"ז הוא פלוגתת הרמב"ם והראב"ד, ודעת הרמב"ם דדינא דמשמשי כלים בשעת מלאכה ושלא בשעת מלאכה, הוא אף במשמשי כלים הטהורים, עיי"ש, ולפ"ז י"ל דלזה הוא דבעינן להא דהוא מקצת המגדל וצורתו מוכחת עליו, דע"כ דינו כמגדל עצמו, וכיון דהמגדל אינו מקב"ט, אף הבסיס אינו מקב"ט.

ו] ובסד"ט כתב לפרש עוד בזה לפ"מ שפירש בד' הירושלמי דכל עיקר טומאת הבסיס הוא מדרבנן, דכיון דהוא משמש לטבלה ע"כ הוא מקב"ט כטבלה עצמה, וע"כ בסיס למגדל דהמגדל עצמו אינו מקב"ט אף הבסיס אינו מקב"ט, אך מד' הרמב"ם והר"ש דהוצרכו לפרש דהוא מקצת מגדל וצורתו מוכחת עליו, אין נראה כן, ועמש"נ בזה לעיל אות ג'.