סי_ שפ
קטגוריות: שו_ע / חושן משפט / חושן משפט - דור המלקטים

**סימן ש"פ**

1. סעיף א'.

ב"ק (דף צג.) – **רבי יוחנן אמר יש הן שהוא כלאו, ויש לאו שהוא כהן**.

* 1. **על איזה דין הולך רבי יוחנן**.
     1. דינא באפי נפשה, והולך בנזקי ממון – רמב"ם, ראב"ד (ברשב"א).
     2. מאי שנא ראשי אברים, מאי שנא נזקי ממון – רש"י, תוס', רא"ש, רי"ף.
  2. **מה פשט בר' יוחנן**.
     1. לאו בניחותא הוי לאו, לאו בתמיה הוי כהן, הן בניחותא הוי הן, הן בתמיה הוי כלאו – רמב"ם, רש"י.
     2. נזקי גוף, הן שדומה כאומר בניחותא, מסתמא בתמיה. נזקי ממונא, לאו שדומה כאומר בניחותא, מסתמא בתמיה – תוס', רא"ש.
  3. **להלכה יש ג' שיטות**.
     1. רמב"ם, מחבר – ראשי אברים חיוב, נזקי ממון אם אמר ע"מ הרי זה פטור.
     2. תוס', רא"ש, רמ"א – אמר הניזק "ע"מ לפטור" פטור, אם אמר לאו - בנזקי ממונא, כאילו בתמיה. אם אמר הן - בנזקי גופו, כאילו בתמיה.
     3. רש"י – אם הניזק אמר בלשון בתמיה הוי בתמיה, ואם בלשון ניחותא הוי ניחותא.
  4. **כל הדין רק אם בא תחלה בתורת שמירה**.

1. סעיף ב'.
   1. **חיוב "כיון שיודע המשבר שהוא של חבירו"** – סמ"ע (ס"ק ה') - מנחת פסים, אונס גמור.
   2. **על מנת לפטור** – ב"ח, המזיק פטור - **חולק**, תרומת כרי, ערך ש"י, והפוסקים באות ג'.
   3. **על מנת לשלם**.
      1. המזיק חיוב – מהרש"ל, ט"ז, ערה"ש.
      2. המזיק פטור – לבוש, ב"ח.