חושך בריאה או העדר האור
קטגוריות: כללי / דור המלקטים עניינים כלליים / כללי

*חושך - בריאה או העדר האור*

1. *בריאה****.***
   1. ***פסוק ישעיה (פרק מ"ה פסוק ז') – "יוֹצֵר אוֹר*** *וּבוֹרֵא חֹשֶׁךְ* ***עֹשֶׂה שָׁלוֹם וּבוֹרֵא רָע".***
   2. ***גמ' פסחים (דף ב.) – "אלא הכי קאמר קרייה רחמנא לנהורא ופקדיה אמצותא דיממא, וקרייה רחמנא*** *לחשוכא ופקדיה אמצותא דלילה****".***
   3. ***גמ' חגיגה (דף יב.) – "ואמר רב יהודה אמר רב עשרה דברים*** *נבראו* ***ביום ראשון ואלו הן שמים וארץ תהו ובהו אור*** *וחשך* ***רוח ומים מדת יום ומדת לילה, שמים וארץ דכתיב בראשית ברא אלהים את השמים ואת הארץ, תהו ובהו דכתיב והארץ היתה תהו ובהו, אור וחשך*** *חשך* ***דכתיב וחשך על פני תהום אור דכתיב ויאמר אלהים יהי אור, רוח ומים דכתיב ורוח אלהים מרחפת על פני המים, מדת יום ומדת לילה דכתיב ויהי ערב ויהי בקר יום אחד), פרקי דר"א (פרק ג').***
   4. ***גמ' חגיגה (דף יב.) – "תנא תהו קו ירוק שמקיף את כל העולם כולו*** *שממנו יצא חשך* ***שנאמר ישת חשך סתרו סביבותיו".***
   5. ***גמ' תמיד (דף לב.) – "עשרה דברים שאל אלכסנדרוס מוקדון - את זקני הנגב, אמר להן ... שמים נבראו תחלה או הארץ אמרו שמים נבראו תחלה שנא' בראשית ברא אלהים את השמים ואת הארץ אמר להן אור נברא תחלה או חשך אמרו לו מילתא דא אין לה פתר ונימרו ליה*** *חשך נברא תחלה****, דכתיב והארץ היתה תהו ובהו וחשך והדר ויאמר אלהים יהי אור ויהי אור! סברי: דילמא אתי לשיולי מה למעלה ומה למטה מה לפנים ומה לאחור אי הכי שמים נמי לא נימרו ליה מעיקרא סבור אקראי בעלמא הוא דקא שייל כיון דחזו דקהדר שאיל סברי לא נימא ליה דילמא אתי לשיולי מה למעלה מה למטה מה לפנים ומה לאחור".***
   6. ***גמ' ברכות (דף יא:) – "אמר אביי גולל אור מפני חשך*** *וחשך מפני אור****", וכן בתפילה.***
   7. ***ירושלמי (ברכות דף סא.) – "אמר רבי ברכיה כך דרשו שני גדולי עולם רבי יוחנן ורבי שמעון בן לקיש ויבדל אלהים אבדלה ודאי. רבי יהודה בי ר' סימון אמר הבדילו לו. ורבנן אמרין הבדילו לצדיקים לעתיד לבוא. משלו משל למה הדבר דומה למלך שהיו לו שני איסטרטיגין זה אומר אני משמש ביום וזה אומר אני משמש ביום קרא לראשון ואמר לו פלוני היום יהא תחומך. קרא לשני ואמר לו פלוני הלילה יהא תחומך. הדא הוא דכתיב ויקרא אלהים לאור יום וגו' לאור אמר לו היום יהא תחומך*** *ולחשך אמר לו הלילה יהא תחומך****".***
   8. ***מסכת אצילות (הו"ד תורה שלמה בראשית פרק א' הע' רצ"ד) – "מלמד שברא הקב"ה מקום לאור*** *ומקום לחושך****".***
   9. ***בראשית רבה (פרשה א' פסקה ט') – "פילסופי אחד שאל את רבן גמליאל אמר ליה צייר גדול הוא אלהיכם אלא שמצא סממנים טובים שסייעו אותו תוהו ובוהו*** *וחושך* ***ורוח ומים ותהומות אמר ליה תיפח רוחיה דההוא גברא כולהון כתיב בהן בריאה תוהו ובוהו שנאמר (ישעיה מה) עושה שלום ובורא רע*** *חושך יוצר אור* ***וגו' מים (תהלים קמח) הללוהו שמי השמים והמים למה שצוה ונבראו רוח (עמוס ד) כי הנה יוצר הרים ובורא רוח תהומות (משלי ח) באין תהומות חוללתי".***
   10. ***תנחומא (ויקהל פרק ו', גירסא לפנינו) – "רבי יהודה אומר*** *החשך ברא* ***הקב"ה תחלה ואח"כ ברא את העולם ורבי נחמיה אומר העולם ברא הקב"ה תחלה ואח"כ ברא את החשך".***
   11. ***חזקוני (בראשית פרק א' פסוק ב' ד"ה וחשך) – "הקב"ה ברא חשך על פני תהום*** *שהחשך בריאה היא* ***כדכתיב יוצר אור ובורא חשך אבל קודם לכן לא היה חושך ואור*** *ועין לא ראתה* ***זולתי הקב"ה ואין לדרוש ולהרהר אחריו כמו שאמרו רבותינו ז"ל שאין לדרוש ולשאול מה לפנים ומה לאחור".***
   12. ***תוס' רבינו יונה (ברכות דף ה: ד"ה גמ') – מדת לילה ביום יוצר אור ובורא חשך וכו' יש ששואלין למה צ"ל מדת יום בלילה ומדת לילה ביום ... שטעם הדבר משום דאמרינן בגמרא ההוא מינאה דאמר לר' מי שברא אור לא ברא חשך ומי שברא חשך לא ברא אור שנאמר יוצר אור ובורא חשך כלומר ממה שלא אמר יוצר אור וחושך משמע שכל אחד ואחד היה לו בורא לבדו אמר לו שוטה שפיל לסיפיה דקרא ה' צבקות שמו שהוא לבדו ברא הכל וע"כ אנו אומרים מדת יום בלילה ומדת לילה ביום*** *להודיע שבורא אחד ברא הכל****".***
   13. ***שו"ע (או"ח סי' נ"ט סעי' א') – "בא"י אלהינו מלך העולם יוצר אור ובורא חושך תקנו להזכיר מדת לילה ביום*** *להוציא מלב האפיקורסים שאומרים שמי שברא אור לא ברא חושך****".***
   14. ***מהרש"א (ח"א תמיד דף לב. ד"ה א"ל) – "דבהא גופא, בשאלת אור וחשך הוו סברי דאתי לשיולי מה לפנים מה לאחור וכו'*** *כדעת המינים שהחושך אינו אלא העדר האור* ***ולא היה צריך בריאה קודם האור, אבל אנחנו עדת המינים כי השי"ת ברא שניהם יש מעין ואין לנו לשאול מה לפנים כו', וע"כ השיבו לו כן, מילתא דא אין לה פתח.***
   15. ***גר"א (אדרת אליהו פר' בראשית פרק א' פסוק ד') – "ולא כחכמי האומות שאומרי' שהחשך הוא העדר האור. אבל*** *הוא בריאה* ***רק שאין טובה נגלה לעין השמש, ולכן לא נאמר כי טוב אצל החשך". עי' קול אליהו פר' בא אות נ"ג [ומגיה שם], "בפסוק ויהי חשך על ארץ מצרים וימש חשך, י"ל דהנה האור בריה, והחושך ברי', ולא כיש מי שאומרים שהחשך הוא העדר האור. דבאמת לא כן הוא*** *רק ברי' בפ"ע* ***אלא שנדחה מפני האור, כי כן שם הקב"ה בטבע הבריאה, ולפי"ז כאן שינה הקב"ה את המבע שאמר וימש פירוש שחשך ימש האור ולא האור החשך".***
   16. ***רד"ל (פרקי דר"א פרק ג' הע' י"א, עי' פרק ג' ס"ק ל"א, פרק ו' סוף ס"ק ב') – "ועכ"פ ממה שמנו חשך בכלל בריאת עשרה דברים ... אנו למדין מבואר שהחשך הוא בריאה ... ואינ העדר האור".***
   17. ***נציב (מרומי שדה פסחים דף ב. ד"ה וקריא) – "למדנו בזה חז"ל דחושך הוא בריאה ממש ... יהא תמוה למאי נברא החשך, והרי בהעדר האור יהיה חשך. אבל ודאי*** *יש נפ"מ בזה* ***לענין אור האש, שמאיר בחשך הלילה יותר מביום במקום חשך, וכדאי' בירושלמי פסחים פ"א ה"א ובמדרש פר' נח", העמק דבר בראשית פרק א' פסוק ה' "****וטעות גדול* ***לומר שחשך אינו אלא העדר האור ... מועיל בריאה זו ... דאור האש אינו מנהיר ביום במקום חשך כמו בלילה שבו החשך מושל".***
   18. ***צפנת פענח (הקדמה לחומש עמ' 65-67, מפענח צפונות עמ' קמ"ד. שו"ת צפנת פענח נ"י סי' קי"ט) – ראיה מברכות דף יא:, פסחים דף ב., ירושלמי,*** *נ"מ להלכה****, ועוד.***
   19. ***תורה תמימה (בראשית פרק א' פסוק ב' אות י"ח) – "יש להביא ראי' ... לפי מש"כ כאן הוי יסוד החשך קו ירוק שממנו יוצא חשך, והקו הלא הוא דבר ממשי ששייך בו בריאה. וכן משמע ... החושך בין הדברים שנברא ביום ראשון ... ולפי זה יתבאר לשון הפסוק יוצר אור ובורא חושך".***
2. *העדר האור****.***
   1. ***רזיאל המלאך (עמ' ל"ב) – וחשך על תהום "אבל*** *ממש חושך לא היה****, אינו אומר חושך כ"א באור שהיה קודם והחשיך, ועדיין לא נברא אור בעולם".***
   2. ***רס"ג (האמונות והדיעות ספר מאמר א' ד"ה והדעת החמישית) – "****החשך, אינו הפך האור, אבל הוא העדר האור****. ואם יאמרו מאי זה טעם אתה אומר כי אין החשך הפך האור? אביא בזה ג' ראיות.*** *אחת* ***מהן כי האדם אינו יכול לברא שרש, והנה אנחנו רואים אותו כשהוא עומד לשמש וישם כפו האחת על השנית כמו קובה, יהיה מה שיש ביניהם חשך, והאדם אינו בורא שרש החשך, אך סך בעד האור מהגיע אל האויר אשר בין כפיו, וחשך מפני שחסר האור.*** *והשנית* ***כי אני רואה את האדם יש לו צל כשהוא עומד לפני נר א', ואם נקיפהו בנרות רבים לא יהיה לו צל, ואין בכח האדם לכלות שרש מהשרשים, אבל המציא האור אשר היה נעדר בקצת האויר המקיף את האדם.*** *והשלישית* ***כי לא ראיתי שני גופים זה הפך זה שיהפך אחד מהם וישוב האחר על השלמות, כאשר לא יהפכו המים אש ולא האש מים. וכאשר ראיתי האויר החשוך ישוב מאיר, ידעתי כי החשך איננו הפך האור אבל הוא העדרו.*** *ואחר כן מצאתי* ***שאר המוחשים על הדרך הזה, והוא*** *שהאויר מקבל הקול* ***מן המדבר ומגיעו אלינו, ואם לא יקרעהו קול לא נשמע דבר, ולא נאמר באויר ההוא איננו משמיע הפך הקול, אבל הוא העדר הקול.*** *וכן המאמר בריח****, כי האויר מקבלו באי זה מקום שיהיה ומגיעו אלינו, ואם לא יהיה לא נריח דבר, ואין זה הפך הריח, אבל הוא העדרו. וכן האויר מקבל האור ומגיעו אל עינינו, אם לא יהיה אור לא נראה דבר, אין זה הפך האור, אבל הוא*** *העדר האור****. וכאשר ראיתי הגופים העבים מונעים האור ונדמה לבני אדם כי הצל יולד מהם, אמרתי אולי יטענו כי החשך יולד מן העפר. והתבאר לי כי אם היינו לוקחים גוש עפר ועמדנו במקום השמש וזרינו את עפרו באויר, לא היינו רואים לחשך מקום כלל. ונאמר עוד, אולי הם טוענים באדם אשר הקיפוהו הנרות כי צלו שב אל גופו, וידעתי שאם היה זה כן היה משחיר הנראה מגופו. ואלה דברים נראים מוחשים, דוחים התחדשות השבושים אשר נאמרו כי החשך באור, ואני יודע כי האלהים ספר על עצמו (ישעיה מ"ה ז) שהוא יוצר אור ובורא חשך. ואומר במה שהוא נאות למוחש הזה,*** *כי הוא ברא האויר המקבל האור והחשך במציאות והעדר****, כאמרו אחריו (שם שם) עושה שלום ובורא רע. ואנחנו מסכימים כלנו*** *כי הבורא לא ברא רע****, אך ברא לדברים אשר הם סובלים שיהיה לאדם בהם שלום ורע בבחירתו, שאם יאכל המאכל כפי צרכו וישתה המים כפי צרכו יהיה זה שלום, ואם יקח מהם מה שאינו סובל יהיה זה רע, וכאשר אני עתיד לבאר במאמר הרביעי בשער הצדק, אבל יחס האור והחשך לבריאתו, בעבור רוע מחשבת מי שהאמין בשנים, ועל כן אמר יוצר אור ובורא חשך, והודיענו עוד כי יש לאור ולחשך תכלית, וכאשר השיבונו אל העם הזה באמרו (איוב כ"ו י') חק חג על פני מים עד תכלית אור עם חשך.". מאמר ב' ד"ה אמר יהודה, "כאשר בארנו בענין*** *החשך שהוא העדר האור* ***ואיננו הפכו. וכמו שהבאנו שם ראיה כי החשך אילו היה הפך האור, לא היה נהפך האויר המחשיך לאור".***
   3. ***מורא נבוכים (ח"ב פרק ל') – "וחשך הוא האש היסודי לא תחשוב זולת זה, אמר ודבריו שמעת מתוך האש, ואמר כשמעכם את הקול מתוך החשך, ואמר כל חשך טמון לצפוניו תאכלהו אש לא נופח, אמנם נקרא האש היסודי בזה השם להיותה בלתי מאירה אבל ספיריית, שאילו היתה האש היסודית מאירה היינו רואים האויר כולו בלילה מתלהב אש, וכבר זכרם כפי הנחתם הטבעית, הארץ, ועליה המים, והאויר דבק עם המים, והאש למעלה מן האויר, כי ביחדו האויר על פני המים יהיה החשך אשר על פני תהום למעלה מן האויר בלא ספק, ואשר חייב שיאמר רוח אלהים, בעבור ששמה מתנועעת ר"ל מרחפת, ותנועת הרוח לעולם מיוחסת לשם, ורוח נסע מאת ה', נשפת ברוחך, ויהפך ה' רוח ים, וזה הרבה.*** *וכאשר היה החשך הנאמר תחלה אשר הוא שם היסוד בלתי החשך הנאמר באחרונה אשר הוא החשך****, התחיל לבאר ולהבדיל ואמר ולחושך קרא לילה". חלק ג' פרק י', "ובזה הצד נאמר ג"כ למי שהסיר ענין אחד, שהוא עשה ההעדר, ואע"פ שהעדר אינו דבר נמצא, כי*** *כמו שנאמר במי שכבה נר בלילה שהוא חדש החשך****, כך נאמר במי שהפסיד הראות שעשה העורון, ואע"פ שהחשך והעורון העדרים ואינם צריכים לפועל,*** *ולפי זה הפירוש יתבאר מאמר ישעיה יוצר אור ובורא חושך* ***עושה שלום ובורא רע, מפני שהחשך והרע העדרים, והסתכל איך לא אמר עשה חושך ולא עושה רע מפני שאינם דברים נמצאים שתתלה בהם עשייה, ואמנם אמר על*** *שניהם בורא שהיא מלה שיש לה התלות בהעדר* ***בלשון העברי, כמו שאמר בראשית ברא אלהים וגו' שהוא מהעדר, ודרך יחס ההעדר לפעולת הפועל הוא על זה הצד אשר זכרנו, ועל זה הצד ג"כ הבן אמרו מי שם פה לאדם או מי ישום אלם או חרש או פקח וגו'". עי' חלק א' פרק ע"ג הקדמה השביעית.***
   4. ***אבן עזרא (ישעיה פרק מ"ה פסוק ז') – "ובורא חשך: מגזרת בריאה כטעם גזירה כי החשך איננו כלום*** *רק העדרי האור****", אבן עזרא בראשית פרק א' פסוק א' "וככה ובורא חשך (ישעיה מ"ה, ז') כי החשך איננו דבר (והוא מקרה על דעת רבים)*** *רק הוא העדרת דבר****".***
   5. ***רמב"ן (שמות פרק ד' פסוק י"א) – "והרב אמר במורה הנבוכים (שם) כי המסיר קנין יאמר בו שפעל האפיסה, כי יאמרו במי*** *שיכבה הנר שהביא החשך****. וכן על דעתו יוצר אור ובורא חשך עושה שלום ובורא רע (ישעיה מ"ה ז')".***
   6. ***רד"ק (ישעיה פרק מ"ה פסוק ז') – "ואמר על אור ושלום יוצר ועשה כי הם מעשה ועל חשך ורע אמר בורא כי אינה דבר*** *כי הסרת האור היא החשך****, והסרת הטוב והשלום הוא רע ... ואאז"ל פירש ובורא חשך הארץ,*** *כי היא הגורמת החשך בעולם* ***כשתקע השמש הארץ מסך בין השמש ובינינו לפיכך הוא החשך".***
   7. ***הכוזרי (מאמר ה' אות י') – "אמנם כן הלילה איננו כי אם זמן*** *העדר אור השמש****".***
   8. ***כלבו (סי' ח') – "ואחר ברכו מתחילין על ק"ש ברכת יוצר אור ומזכירין מדת הלילה ביום שאומר ובורא חשך, ומדת יום בלילה שאומר בורא יומם ולילה, והטעם להודות לפניו שהכל בידו יתברך והוא גולל זה מפני זה, ואומר ובורא חושך ואעפ"י שאינו נופל בזה הלשון לשון בריאה שהרי החושך אינו*** *אלא בהעדר האור* ***עם כל זה אומרים כן דלשנא דקרא הוא,*** *ויש אומרים* ***כי לפיכך נופל בו לשון בריאה*** *לפי שעל ידי התגלגל גלגל השמש למטה לארץ בא החושך****".***
   9. ***אברבנאל (בראשית פרק א' פסוק ה') – "שהוא העדר האור".***

***אברבנאל (ישעיה פרק מ"ה פסוק ז') – "בהעדר שהוא חושך".***

* 1. ***ב"ח (או"ח סי' ו') – "ויברך ברכת אשר יצר כו' חלולים חלולים ולא יאמר חללים חללים ... וב"י פי' משום דבחלל לא שייך בריאה וקשה דהלא כתיב ובורא חשך וחשך אינו*** *כי אם העדר האור****".***
  2. ***חת"ס (תמיד דף לב. שמדפיס סוף מאירי למס' תמיד) – "איך שייך בריאה בחשך והיא אינו*** *רק העדר האור****".***
  3. ***מהר"ץ חיות (חגיגה דף יב.) – "אע"ג*** *דחושך הוא העדר* ***ולא יתכן בו לשון בריאה. עיין רמב"ן פ' שמות על קרא מי ישים אילם, אולם חושך הנאמר כאן הוא אש היסודי, עי' מורה פ' שלשים לשני".***
  4. ***מלבים (ישעיה פרק מ"ה פסוק ז') – "ע"י שיצר אור, והוא שעצם האור הוא עצם בעל מקרים, עי"כ ימצא החשך שהוא העדר האור מקום ... ומצד זה יאמר ג"כ שה' ברא את החשך, הגם שההעדר לא נברא כי אינו קנין".***

***מלבים (בראשית פרק א' פסוק ב') – "וכן אמר בזהר שחשך פה הוא יסוד העפר".***

1. *בריאה של חושך* ***[בראשית פסוק ב', "וְהָאָרֶץ הָיְתָה תֹהוּ וָבֹהוּ*** *וְחשֶׁךְ עַל פְּנֵי תְהוֹם* ***וְרוּחַ אֱלֹהִים מְרַחֶפֶת עַל פְּנֵי הַמָּיִם"].***
   1. ***אש יסודי – רמב"ם (ח"ב פרק ל', "וחשך הוא*** *האש היסודי* ***לא תחשוב זולת זה, אמר ודבריו שמעת מתוך האש, ואמר כשמעכם את הקול מתוך החשך, ואמר כל חשך טמון לצפוניו תאכלהו אש לא נופח, אמנם נקרא האש היסודי בזה השם להיותה בלתי מאירה אבל ספיריית, שאילו היתה האש היסודית מאירה היינו רואים האויר כולו בלילה מתלהב אש"), רמב"ן (בראשית פרק א' פסוק א', "****והאש נקראת חשך* ***מפני שהאש היסודית חשוכה"), דרשות הר"ן (ריש דרוש א', "****והם האש****, הנרמז במלת וחשך), מהר"ץ חיות (חגיגה דף יב., "אולם חושך הנאמר כאן הוא*** *אש היסודי****").***
   2. ***יסוד הארץ – רלב"ג (בראשית פרק א' פסוק ב', "שהכוונה במלת חשך יהיה בזה המקום אשר אנחנו בו,*** *היסוד הארצי****"), מדרש נעלם (בזהר חדש דף ו:, "שהבורא יתברך ברא האדם יברא אותו בצלם ובצורה, והכינו מד' דברים מובדלים זה מזה, מאש, מרוח, ממים, מעפר, שנאמר והארץ היתה תהו ובהו, וחשך על פני תהום, ורוח אלקים. אלו הם הד' דברים האמורים ... שקורין לאש תהו, וזהו היסוד הראשון, ובהו וחשך, הם המים והעפר, ומנ"ל*** *דחשך העפר* ***שנאמר (קהלת ו', ד'), ובחשך שמו יכוסה. ואמר שזהו גוש העפר", הו"ד תורה שלמה בראשית פרק א' אות של"ז), מלבים (בראשית פרק א' פסוק ב', "וכן אמר בזהר שחשך פה הוא*** *יסוד העפר****").***
   3. ***ערוב היסודות – רבינו נסים***
   4. ***"וחשך על פני תהום, וחשך זה העבים כמו חשכת מים עבי שחקים, וקרא לעבים חשך שמונע אור ומחשיך המראה ... ובכאן נבראו העבים, אבל ממש חשך לא היה" – רזיאל המלאך (עמ' ל"ב), מלבים (בראשית פרק א' פסוק ב', על קו יוצא חושך "הוא ההיקף סביבות הכדור שהי' איד מימי אוירי כעבים ועננים שמוציא חשכת מים עבי שחקים").***
   5. ***מראי מקומות – אברבנאל (בראשית פרק א' פסוק ה').***
   6. ***י"א*** *לכ"ע* ***פסוק ב' הוי חושך בריאה – מורא נבוכים (ח"ב פרק ל', "****וכאשר היה החשך הנאמר תחלה אשר הוא שם היסוד בלתי החשך הנאמר באחרונה אשר הוא החשך****"), יעב"ץ (חגיגה דף יב., "ש"מ חושך דבר שיש בו ממש הוא, לא העדר בלבד כדעת המתחכמים, וכך מוכיחים כמה מקראות, עם שיש חלוק בין חושך של לילה הטבעי שסבתו ודאי העדר אור השמש, ובין חשך דתחילת היצירה, וכן חשך דמצרים שהיה בלתי טבעי"), חת"ס (תמיד דף לב. שמדפיס סוף מאירי למס' תמיד, "איך שייך בריאה בחשך והיא אינו רק העדר האור, היינו לדעת האומרים כי גלגל יסוד האש הוא החשך האמתי וערמב"ן פ' פרשת"), תורה שלמה (פרק א' הע' רצ"ג), מפענח צפונות (עמ' קמ"ו).***
2. ***מראי מקומות – מדרש תמורה (פרק ב', הו"ד תורה שלמה בראשית פרק א' אות ש"כ), מדרש כונן (הו"ד תורה שלמה בראשית פרק א' אות שכ"ג), הגר"י רייזמאן שליט"א (שמואל ב' מספר פ"ז), כמוציא שלל רב (פר' בראשית פרק א' פסוק ב'), גרי"ז (שם), מבקשי תורה (פסחים סי' ט"ו ס"ק י' אות ב'), דף על הדף (פסחים דף ב., עמ' כ"ו), עי'*** קובץ אור ישראל (חוברת כ"ו עמ' רכ"ח - עמ' רל"ב, חוברת כ"ז עמ' רי"ח - עמ' ר"כ, עמ' רל"ט)***, אוצר פנינים (סי' ט' ענף ב' אות ז', עמ' של"ד).***
   1. ***ספורנו (שמות פרק י' פסוק כ"א, שמעתי מהגרמ"א פרידמן שליט"א) – "וימש חושך. ויסיר את החשך הטבעי של לילה. כי אמנם חשך הלילה הוא אויר מוכן לקבל האור, והוא חשוך בהעדר האור בלבד. אמנם זה החשך יהיה אויר בלתי מוכן לקבל האור לרוב עביו, ולא יפול עליו העדר האור בהיותו בלתי מוכן אליו, ולפיכך לא ראו איש את אחיו כי לא הספיק לזה אור נר ואבוקה".***
   2. ***הכתב והקבלה (פר' בראשית פרק א' פסוק ד') – "ולא כדעת האומרים שהחשך העדר האור, אבל הוא בריאה רק שאין טובה נגלה כ"כ, ולכן לא נאמר כי טוב אצל החשך אף שתועלתו גדולה לנוח עבדים וכדומה מ"מ אינו נגלה (הגר"א).*** *ונ"ל דהנך תרי אתרי דפליגי בקריאת שם לילה* ***(פסחים ג.) באתרי' דר"ה קרו נגהי ובאתרי' דר"י קרו לילי,*** *בהנך תרי דעות פליגי****, מ"ס כי חשכת הלילה אינה כי אם העדר האור, ומ"ס שישנו עצם אחד בלילה שהוא מחשיך, באתרי' דר"ה סברי שאינו כ"א העדר האור ולזה קראו את הלילה בשם נגה, כי בשם זה נכלל גם ענין העדר והסרת האור. כמו נוגי ממועד (צפני' ג' י"ח) הגו סיגים מכסף, הוגה מן המסלה, ולהוראה תאומית וכפולה זאת קראו את הלילה בשם נגה להורות שאינו כ"א העדר האור, ובאתרי' דר"י סברי שחשכת הלילה היא מסבת עצם המחשיך ולזה קראוה בשם לילה, ותנא דמתני דלא קרי ללילה בלשון נגהי כדי לכלול בלשון זה העדר האור, א"כ יראה מדעתו דסובר דחשכת הלילה היא מסבת עצם המחשיך, מ"מ לא רצה לכתוב במתני' לשון לילה כ"א לשון אור בלישנא מעליא ע"ש בגמרא".***
   3. ***ס' הבעיר (סי' י') – "אור שיש בו ממש כתיב בו יצירה חשך שאין בו ממש כתיב ביה בריאה ... ואב"א אור שיש בו עשיה ... חושך דלא הוי ביה עשיה כלומר דלא כתיב ביה עשייה אלא הבדלה והפרשה בלבד קרי ביה בריאה".***
      1. ***עי' אור הגנוז שם "ר"ל*** *כעין העדר קרי' ליה בריאה****".***
   4. ***עץ יוסף (סידור אוצר התפילות בברכה יוצר אור) – "אור שיש בו ממש כתיב בו יצירה חשך שאין בו ממש כתיב בו בריאה ... ואיב"א אור שיש בו עשייה ... חשך דלא הוי ביה עשייה ר"ל דלא כתיב ביה עשייה אלא הבדלה והפרשה בלבד קרי בריאה ... והכל בו כתב ...".***
   5. ***בן הגר"א (אבני אליהו בסידור אשי ישראל בברכה יוצר אור) – "על חידוש החושך נאמר בריאה בורא חשך, בעבור שהוא חומר עצם שאין בכח השכל לידע תוארו".***
   6. ***דובר שלום (סידור אוצר תפילות על ברכת יוצר אור) – "העירו המפרשים שעל החשך שהוא העדר האור לא יתכן לומר בו בריאה. ובמדרשו של רשב"י איתא חשך שאית בו ממש כתיב ביה בריאה ומש"ה אקדים*** *דאלו אותו החשך* ***שהוא העדר האור היה החשך קודם לאור אלא על חשך ממשי שברא".***
3. ***ראיה מפסחים – נציב (מרומי שדה פסחים דף ב.), מגיה בקול אליהו (פר' בא), צפנת פענח (הקדמה לחומש עמ' 67 אות ד', "****וזו הוכחה ברורה****").***

*כוכבים הוי סימן או סיבה*

1. *עדות****.***
   1. ***קובץ שיעורים (פסחים אות ב') – "דעד צאת הכוכבים יממא. ויש לחקור בהא דמצאת הכוכבים הוי לילה אם הכוכבים עצמן הן הלילה או שאין הכוכבים אלא סימן וראי' שהוא לילה. ונ"מ למ"ש בשיטה ב"ב נ"ו דמשו"ה בשתי כיתי עדים המעידים כל כת על שערה אחת מיקרי חצי דבר משום דהשערות עצמן הן הגדלות אבל בעדי חזקת ג"ש החזקה אינה אלא ראיה שהיא שלו, ולפי"ז אם באו ג' כיתי עדים כל כת מעידה על כוכב אחד אי מיקרי חצי דבר, ויש להביא ראיה ממע"ב דהכוכבים נבראו ביום רביעי וכתוב ויהי ערב ויהי בוקר יום אחד אלמא דאפשר להיות לילה בלא כוכבים כלל".***
   2. ***חי' רב שלמה (כתבים ותשובות סי' י"ט) – "על ראית כת"ר יש לפקפק קצת דלפי דעת השי"מ ב"ב דשערות עושין אותה לגדול בודאי מוכרחין לומר הא דבסריס נעשה גדול למפרע היינו כיון דלא שייך גבי שערות נעשה גדול בלא שערות א"כ קודם שנברא הכוכבים הוי כמו סריס, ובעיקר דברי השי"מ אולי יש לומר דגם השי"מ מודה דסימנין אינן עצם הגדלות וראי' מסריס וכבר הביא ראי' זו מהרי"ט בסי' נ"א אלא דמ"מ אינו דומה לשני חזקה דזה ודאי אם רואין סימני שערות הוא עדות גמורה על גדלות ויכולין להעיד בב"ד שיודעים שהוא גדול דראיית השערות הוא ראי' על גדלות והוי כמו רואים מעשה הגדלות ממש, אבל שני חזקה הוא ראי' צדדית דאטו אם רואים שאכל שני חזקה הוי עדות שהשדה שלו ובודאי אינם יכולים להעיד בב"ד שהשדה שלו רק הם מעידים על שני חזקה והב"ד דנין זה להוכחה שהשדה שלו אם יש עמה טענה וזהו כונת השי"מ אף דאין הלשון משמע כן ואם נאמר כן בודאי צה"כ דומה לסימני נערות והוי חצי דבר כנ"ל".***
   3. ***מראי מקומות – כמוציא שלל רב (פר' בראשית פרק א' פסוק ה').***

***"ויוצר אור ובורא חושך בריאה היא מדריגה גדולה כידוע כי החושך נובע מרצון יותר עמוק שיש צורך לחושך גם כן"***

***ר' צדוק הכהן (לקוטי ממרים דף סה: ד"ה וזה)***