מנחה ד
קטגוריות: כללי / שיעורי הרב צבי ובר / אורח חיים / סימן רלב - רלט מנחה וערבית

**שיעורי הלכה**

![](data:image/gif;base64...)![](data:image/gif;base64...)

**שיעורים מפי מו"ר**

**הגאון רבי רפאל צבי ובר שליט"א**

**..**

**תפילת המנחה**

**שיעור ג**

**~ סימן רלג סעיף א ~**

**[המשך סעיף א] ואסיקנא דעבד כמר עבד ודעבד כמר עבד, והוא שיעשה לעולם כחד מינייהו שאם עושה כרבנן ומתפלל מנחה עד הלילה, שוב אינו יכול להתפלל ערבית מפלג המנחה ולמעלה, ואם עושה כר' יהודה ומתפלל ערבית מפלג המנחה ולמעלה, צריך ליזהר שלא יתפלל מנחה באותה שעה. ועכשיו שנהגו להתפלל תפלת מנחה עד הלילה, אין להתפלל תפלת ערבית קודם שקיעת החמה, ואם בדיעבד התפלל תפלת ערבית מפלג המנחה ולמעלה יצא. ובשעת הדחק יכול להתפלל תפלת ערבית מפלג המנחה ולמעלה. הגה: ולדידן במדינות אלו שנוהגין להתפלל ערבית מפלג המנחה, אין לו להתפלל מנחה אחר כך.**

# ביאור דברי הרמ"א שמתפלל עד הלילה

כתב הרמ"א דבדיעבד או בשעת הדחק אם מתפלל מנחה עד הלילה דהיינו עד צאת הכוכבים יצא. וכתב המשנ"ב (ס"ק יד) דדברי הרמ"א לאו דווקא דבערך כרבע שעה קודם צאת הכוכבים ודאי בין השמשות הוא לכו"ע ואין להתפלל באותו זמן, אלא רוצה לומר סמוך לזה.

אכן בביאור הגר"א (ס"ק ז) דקדק מהלשון 'דעבד כמר עבד' שאין זמן שא"א להתפלל, וכמו שלפי ר' יהודה אפשר להתפלל מנחה עד פלג המנחה ומפלג המנחה ואילך מתפלל ערבית, ה"ה דלרבנן אפשר להתפלל מנחה עד הלילה ומיד אחר כך יתפלל ערבית, ולכן אי נימא דמתפללים תפילת ערבית רק מצאת הכוכבים, על כרחך שאפשר להתפלל מנחה עד צאת הכוכבים.

והנה בביאור הגר"א (סימן רסא) הביא את דברי ר' האי גאון (הביאו המרדכי פרק ד מברכות) דלרבנן אפשר להתפלל ערבית מיד בשקיעת החמה, ומשמע דכן דעת הגר"א שיכול להתפלל ערבית כבר מהשקיעה, וכאן כתב הגר"א בביאור דעת הרמ"א דיכול להתפלל תפילת מנחה עד צאת הכוכבים. וכבר עמד בזה השעה"צ (ס"ק יח), וביאר דמש"כ הגר"א כאן שיכול להתפלל עד צאת הכוכבים היינו רק בדעת הרמ"א, אך הגר"א ס"ל כדעת ר"ה גאון דיכול להתפלל ערבית מיד בשקיעת החמה. וכעין זה מצינו ברבינו יונה (ריש מסכת ברכות) שכתב שמיד לאחר ששקעה חמה יכול להתפלל ערבית וז"ל 'שאע"פ שאינו לילה ממש מפני שלא יצאו הכוכבים אפילו הכי כיון ששקעה חמה והוי לילה לענין תפלה של ערבית' ע"ש.

[ומש"כ השעה"צ (שם) בהמשך דבריו דלכו"ע אין זמן ערבית מיד לאחר מנחה, משום דיש את 'זמן בין השמשות' ביניהם, צ"ע מה כוונתו, שהרי בסימן רסא מבואר להדיא מדברי ר"ה גאון שיכול להתפלל ערבית מיד לאחר השקיעה, ואינו תלוי בדיני ה'יום' אם עבר כבר בין השמשות וצ"ע].

# תפילת מנחה לאחר השקיעה

כתב המשנ"ב (שם) דלדעת המחבר והרמ"א הנוהגים כשיטת רבינו תם ומתפללים מעריב רק לאחר צאת הכוכבים דר"ת מותר להתפלל מנחה אפי' אחר השקיעה היינו אחר שנסתלקה החמה מעינינו, ורק צריך שיתפלל מנחה עד הזמן הסמוך לצאת הכוכבים.

אמנם הביא דיש פוסקים רבים שחולקים בזה ודעתם שתפלת המנחה הוא רק קודם שקיעת החמה, ולכן לכתחילה צריך כל אדם ליזהר להתפלל קודם שקיעת החמה, דהיינו שיגמור תפלתו בעוד שלא נתכסה השמש מעינינו, ומוטב להתפלל בזמנה ביחידות מלהתפלל אח"כ בצבור. ולעניין דיעבד ושעת הדחק גדול מסיק המשנ"ב שיוכל לסמוך על דעת המקילים להתפלל אחר שקיעה עד רבע שעה קודם צה"כ [אכן ע"ש שאם כבר נראו כוכבים כבר עבר זמן מנחה בוודאי דזהו סימן ללילה].

# לסמוך על שיטת רבי יוסי

עוד כתב השעה"צ (ס"ק כא) דאפילו לפי שיטת הגר"א והגאונים דסברי דמיד לאחר השקיעה שמתכסה החמה מעינינו הוא בין השמשות, מכל מקום נוכל לומר דבשעת הדחק סומכין על דעת ר' יוסי דסבירא לה דאז עדיין יום ודאי הוא עד שנראה שהכסיף העליון והשוה לתחתון. והיינו דאף לפי שיטת הגאונים יוכל להתפלל ערבית עד צאת הכוכבים.

אכן לפי מה שנתבאר דדעת הגר"א שאפשר להתפלל ערבית מיד לאחר השקיעה, על כרחך דס"ל לדינא דאין לחוש כלל לזמניה דרבי יוסי, או דסיום זמן תפילת מנחה ותחילת זמן תפילת ערבית אינו תלוי כלל בסיום היום. ולפי זה אין להקל כלל ואפילו בשעת הדחק להתפלל מנחה אחר שקיעת החמה.

ואמנם גם מדברי המשנ"ב מוכח שלא סמך על דעת רבי יוסי בלחוד משום שכתב שיוכל להתפלל עד כרבע שעה קודם זמן ר"ת, ואף שלדעת רבי יוסי יוכל להתפלל גם אחר כך עד זמן צאת הכוכבים, ועל כרחך שסמך על דבריו של רבי יוסי רק בצירוף שיטת ר"ת דס"ל שגם לאחר שמתכסית השמש מעינינו חשיב שהוא עדיין יום.

# דעביד כמר עביד ובתרתי דסתרי

נתבאר בשו"ע בעניין פלוגתא זו של רבי יהודה ורבנן דעביד כמר עביד ודעביד כמר עביד. ואמנם לכתחילה אם רגיל להתפלל מנחה אחר פלג המנחה לא יתפלל ערבית עד הלילה, אך בשעת הדחק כתב השו"ע שיש לסמוך להקל ולהתפלל ערבית מפלג המנחה ולמעלה. אמנם כתב המשנ"ב (ס"ק יא) דאין להקל בזה אלא אם באותו היום התפלל מנחה קודם פלג המנחה, אך אם התפלל אחר פלג המנחה אין להקל ולהתפלל ערבית דהוי כתרתי דסתרי שהרי כבר נהג כרבנן לעניין זמן תפילת מנחה, ואיך יעשה כרבי יהודה לעניין תפילת מעריב להתפלל אחר פלג המנחה.

עוד מבואר במשנ"ב שם וז"ל 'וכל זה אם מתפלל ביחידי אבל צבור שהתפללו מנחה וכשילכו לביתם יהיה טורח לקבצם שנית לתפלת ערב ויתבטל תפלת הצבור לגמרי הקילו האחרונים שמותר להתפלל ערבית סמוך למנחה', ומשמע מדבריו שבשביל להתפלל בציבור יש להקל דאפילו באותו יום יכול להתפלל מנחה אחר פלג המנחה ומיד לאחריו ערבית.

וכבר העירו (עי' בדרשו בסימן רסז הערה 9) דבמשנ"ב בסימן רסז (ס"ק ב) מבואר שאין להקל בתרתי דסתרי באותו יום אפילו אם יפסיד משום זה תפילה בציבור. וכתבו שם ליישב דמש"כ המשנ"ב כאן להקל לעשות תרתי דסתרי באותו היום היינו באופן שבלעדיו יתבטל המניין לגמרי, דהתירו לעשות תרתי דסתרי כדי שלא יפסיד את האחרים מתפילה בציבור, אך אם אין חשש שיתבטל המניין לגמרי אין להקל ולהתפלל באופן שיהיה תרתי דסתרי. ודבר זה צ"ע מסברא דאיך שייך לעשות תרתי דסתרי אף אם עושה כן לצורך גדול שלא יתבטל המניין הרי ברור הדבר שאחת מהתפילות ביום זה נחשבת כתפילה שלא בזמנה.

# תרתי דסתרי בשני ימים שונים

הנה מבואר בשו"ע שבשעת הדחק יכול להתפלל ערבית מפלג המנחה ואילך, וביאר המשנ"ב
(ס"ק יא) דאין להקל בזה רק אם עכ"פ באותו היום התפלל מנחה קודם פלג אבל באותו היום אסור לו להתפלל ערבית קודם הלילה דהוי תרתי דסתרי באותו יום גופא.

והנה אם מתפלל ערבית קודם הלילה גם לעניין ברכות קריאת שמע יכול להקל לאמרם קודם הלילה, וכמש"כ השו"ע לקמן (סימן רלה סעיף א) שאם הציבור מקדימים ומתפללים יקרא קריאת שמע עמהם, והיינו קריאת שמע עם ברכותיה. אכן בביאור הלכה (סימן רלה סעיף א) הביא מהמעשה רב (אות סה) דמוטב להתפלל ערבית בזמנה ביחיד, ולא להתפלל עם הציבור.

ומדברי המעשה רב מבואר שלא חשש רק משום שאומרים ברכות קריאת שמע שלא בזמנה, דא"כ מדוע כתב שמוטב שיתפלל ביחיד ויפסיד תפילה בציבור הרי לכאורה עדיף שיתפלל עמם ויקרא ק"ש וברכותיה אחר כך, דעדיף תפילה בציבור מסמיכת גאולה לתפילה. ועל כרחך דס"ל שגם מצד דין תפילת ערבית בזמנה לכתחילה לא יעשה יום אחד כרבנן ויום אחר כר' יהודה דיש בזה תרתי דסתרי.

וכעין זה מבואר גם בביאור הלכה בריש סימן רעא (ד"ה מיד) שיש לפקפק במנהג שבערב שבת מתפללים ערבית מוקדם, משום דנוהגים להתפלל מנחה לאחר פלג המנחה ועל כרחך דעבידנן כרבנן, ואיך יכול להתפלל ערבית בפלג המנחה כרבי יהודה, והיינו כדעת הגר"א במעשה רב (הנ"ל) שאפילו אם עשה יום אחד כרבנן שוב לא יוכל לעשות כרבי יהודה.

וגם מדברי הגהות הרעק"א משמע כן דציין לדברי התוס' בשבת (סא, א ד"ה דעבד), והיינו דמשמעות התוס' שם דמש"כ 'דעביד כמר עביד' אין הכוונה שיכול לעשות מה שרוצה, אלא שיכול לקבוע לעצמו מנהג קבוע ע"ש, ומשמע שאינו יכול לעשות בכל יום מנהג אחר.

# להתפלל ערבית אחר השקיעה קודם צאה"כ

הנה נתבאר דהמשנ"ב פסק דבדיעבד אם מתפלל מנחה מפלג המנחה עולה לו לשם ערבית, ויכול לסמוך על השיטות שמחשבים את היום מהנץ החמה עד השקיעה דחשיב שהתפלל אחר פלג המנחה ומהני לפי רבי יהודה. ובאופן שמתפללים ערבית אחר השקיעה וקודם צאת הכוכבים הוא קל יותר דיש לצרף את שיטת רבינו יונה (שהוזכר לעיל) דכבר מהשקיעה יכול להתפלל ערבית אפילו לרבנן.