5 פ_ג מ_א
קטגוריות: ש_ס / נו מקוואות / מקוואות - הרב רפאל בהגר_מ שמואלביץ / עניינים מהדו_ב

אור ליום ד' י"ז אייר תשע"ו

א] מקואות פ"ג מ"א, ר' יוסי אומר ב' מקואות שאין בהן מ"ס ונפלו לזה לוג ומחצה ולזה לוג ומחצה ונתערבו כשרים מפני שלא נקרא עליהן שם פסול.

ובביאור הך דינא כתב הרא"ש, דהוא משום שלא נפלו ג' לוגין יחד, ולכאו' היינו דאף אם נפלו בב"א לב' המקואות, מ"מ כיון דלכל מקוה נפל רק לוג ומחצה, והלוג ומחצה הב' נפל אליו רק ע"י עירוב המקואות, חשיב כנפלו בזאח"ז, וכ"כ הרש"ש, ועיי"ש שנסתפק דשמא הכא כשר אף אם נתכוין לרבות, ועי' באבנ"ז סימן רפ"ז סק"א במה שהוסיף לפרש לזה.

אך הנה כבר עמדו האחרונים דבד' כמה מקמאי משמע דכל ההכשר בזה הוא רק כשבב' המקואות יחד יש מ"ס, - וזה ע"ד מש"כ הגר"א בא"ר דיש להכשיר בזה גם משום דבאו המ"ס והג"ל בב"א.[[1]](#footnote-2)

ואמנם צ"ע, דמ"ט באמת בעינן לה"ט, תיפו"ל שלא נפלו הג"ל למקוה בב"א, - ובד' האבנ"ז בסימן רפ"ז נראה דהוא משום דאיירי שנפלו בב"א, ואף דאינם מעורבין, מ"מ כיון דהחיסרון הוא מצד הכשרים, אי"ז מגרע את צירופם, עיי"ש בדבריו, - ובתפא"י בבועז סוסק"א כתב דאיירי הכא בנתכוין לרבות, וכ"כ בחזו"א תנינא סימן ד' סוסק"ט, ולכאו' הוא חידוש, דיועיל הכא נתכוין לרבות, אחר דמעיקרא היתה הנפילה לב' מקואות חלוקות, - והעירוני עוד, דלכאו' הכא דתנן "ונפלו" וכו', משמע שנפלו שלא בכונה, ואי"ז בכלל מתכוין לרבות.

ונראה דיש לדון בזה, דהנה בד' התוספתא שהביא הר"ש הכא, מבו' דכל שניטלה המחיצה, חשבינן לה כהקואה מחודשת, וע"כ מכשיר ר' יהושע בגונא שנפלו לאחד מהן ג' לוגין, וניטלה המחיצה ביניהם, ונת' בזה במק"א, - ולפ"ז י"ל דמה"ט הוא דיש לפסול בזה, דלהקואה זו, באו כל הג' לוגין בב"א, וזה למש"נ במק"א להוכיח, דל"ב שיבואו כל הג"ל בב"א "מן הכלי", אלא בעינן שביאתם למקוה יהא בב"א, - וע"כ כל הא דמכשרינן בזה, הוא רק משום דיש בהקואה זו מ"ס, וכל שבאו המ"ס וג"ל בב"א, ה"ז כשר, ודו"ק.

ב] בדינא דעד שיצא מלואו ועוד, מבו' בד' הרשב"א בשער המים, דהא דסגי כשיצא כשיעור המים שהיו תחילה, הוא משום דאמרינן דהאחרונים דוחים את הראשונים, וכ"ה בד' הראב"ד בבעה"נ במהדו"ק שנויי מהדורות 15 ב', וכ"ה בשו"ע סימן ר"א סכ"ב.

אך הנה הראוני בירושלמי תרומות פ"ד ה"ח, דאמרינן התם, היו לפניו ב' קופות בזו נ' סאה ובזו נ' סאה ונפלה סאה תרומה לתוך אחת מהן ואינו יודע לאיזה מהן נפלה, רצה להעלות מזו מעלה, מזו מעלה, מחצה מזו ומחצה מזו מעלה, וכן ב' מקואות בזו כ' סאה ובזו כ' סאה ונפלו ג' לוגין מים שאובין לתוך אחת מהן ואינו יודע לאיזה מהן נפלו, רצה להוציא קווי' פסולה מזה מוציא, מזה מוציא, מחצה מזה ומחצה מזה מוציא.

וצ"ב דאמנם לענין תרומה, דהוא דין הרמה בעלמא, שפיר יש להבין דמהני שמוציא מזה מחצה ומזה מחצה, אף דודאי לא הוציא את הסאה תרומה, - אך במקוה, היאך יועיל שיוציא חצי ממקוה זו וחצי ממקוה זו, הרי כה"ג ידוע לנו בודאי שיש במקוה א' מים שנפסלו, - ומה תועלת כלל יש בהוצאת חצי ממקוה זו וחצי ממקוה זו.

ונראה מזה, דדינא דיוציא מלואו ועוד, הוא דין הרמה, דהואיל ונסתייע בשאובין לעשיית המקוה, הצריכוהו להוציא מלואו ועוד, כדי שלא יהא לו תועלת מן השאובין, וע"כ דמי לדין הרמה דתרומה, דמהני להעלות חצי מזו וחצי מזו, - אך זה דבר חדש, ואי"ז כמשמעות ד' הראשונים, וצע"ג.

1. אך בד' הגר"א משמע דההכשר הוא משום שלא נקרא עליו שם פסול, ואך דגם בלא"ה כשר משום שבאו המ"ס והג"ל בב"א, וכ"ה מבו' בחי' ובביאור הגר"א לעיל פ"ב מ"ה, שדימה דינא דמתניתין דהתם לר"ש לדינא דהכא, והתם הרי איירי אף בגונא שנתערבו ג' הגומות קודם שהי' שם מ"ס, אך התפא"י והרש"ש והחזו"א נקטו דמכוון הגר"א הוא דזהו כל טעם ההכשר, וצ"ע. [↑](#footnote-ref-2)