סי_ מו - מאה ברכות
קטגוריות: שו_ע / אורח חיים / אורח חיים - דור המלקטים

**ברכת השחר**

סימן מ"ו

1. ברכת השחר.
2. מאה ברכות: מקור.
3. טעמים.
4. נשים.
5. חשבון של היום.
6. מקדים תפילת ערבית, וכדו'.
7. קריאת התורה.
8. ברכות שמשלימות למאה ברכות.
9. שאר ענינים.
10. ברכת השחר.
    1. **בית אלקים נהלך ברגש**.
       1. הגרח"ק שליט"א (אליבא דהלכתא ח"ג עמ' ג' טור ד') – "ש. כתוב במ"ב (ריש סימן מ"ו) שקודם בואו לביהכ"נ יאמר בבית אלוקים נהלך ברגש, וצ"ע דהלא כל פסוק דלא פסקיה משה אנן לא פסקינן. ת. טוב שיאמר כל הפסוק. ש. אפשר שהתירו לומר חציו כיון שאי"ז תוך פסוק. ת. אבל זה חצי פסוק. ש. מאי שנא ממה שאומרים כל הזמן חצאי פסוקים בגמרא. ת. בגמרא זה דרך לימוד, אבל זה דרך תפילה, ומה שדרך תפילה יותר טוב לא להגיד חצי פסוק. העולם אינו נוהג כך, אבל יותר טוב ועדיף לומר כל הפסוק".
11. מאה ברכות: מקור - סעיף ג', סי' רפ"ד סעי' ג', סי' ר"צ סעי' א'.

**דור המלקטים** - אנציקלופדיה תלמודית (כרך ד' ערך ברכות טור ש"י - טור שי"ג), ברכת איתן (מצות מאה ברכות, שושן), ברכת הורי, ברכות טוב (זביחי, עמ' כ"א - עמ' ע"ח), מצות המאה ברכות כהלכתה (פוטאש), מצות מאה ברכות (טוקר), נוטרי ברכה (ח"ג, קסלר), חיי היומיומי (ארטסקרול, פרק ט').

**[**עיקר שם\*\* בסי' ר"צ].

* 1. **מנחות** (דף מג:) – "תניא, היה רבי מאיר אומר: חייב אדם לברך מאה ברכות בכל יום, שנאמר: (דברים פרק י') ועתה ישראל מה ה' אלקיך שואל מעמך. רב חייא בריה דרב אויא בשבתא וביומי טבי טרח וממלי להו באיספרמקי ומגדי".
     1. מה, קרי ביה מאה – רש"י (מנחות דף מג: ד"ה מה, "מה ה' אלקיך וגו'. קרי ביה מאה"), רי"ף (ברכות דף מד:), רא"ש (ברכות פרק ט' סי' כ"ד), ס' המנהיג (עמ' כ"ז), רבינו בחיי (דברים פרק י' פסוק י"ב), רוקח (סי' ש"כ).
     2. מאה אותיות – ר"ת (מנחות דף מג: תוס' ד"ה שואל, "פי' ר"ת דהוי **שואל מלא** ויש מאה אותיות בפסוק ... וי"מ כדי להשלים מאה באותיותיה וכי קרית מאה הרי כולן"), ס' המנהיג (עמ' כ"ז), רבינו בחיי (דברים פרק י' פסוק י"ב, כד הקמח ערך ברכה עמ' פ"ד, "ועוד תמצא בפסוק צ"ט אותיות ועם **תוספת אל"ף** במה יעלו מאה").
     3. בא"ת ב"ש גמט' מאה – תוס' (מנחות דף מג: תוס' ד"ה שואל, "וי"מ דמה עולה בא"ת ב"ש מאה"), יראים (ס' רנ"ה), ס' המנהיג (עמ' כ"ז).
     4. מה, תרגום של מאה – ספר המנהגות (ר' אשר מלוניל, דף י:, "ודרשו רבו' מה תרגם של מאה").
  2. שמואל (ב' פרק כ"ג פסוק א') – "וְאֵלֶּה דִּבְרֵי דָוִד הָאַחֲרֹנִים נְאֻם דָּוִד בֶּן יִשַׁי וּנְאֻם הַגֶּבֶר **הֻקַם עָל** מְשִׁיחַ אֱלֹהֵי יַעֲקֹב וּנְעִים זְמִרוֹת יִשְׂרָאֵל".
     1. במדבר רבה (קרח פרשה י"ח) – "הוקם על כנגד מאה ברכות שבכל יום היו מתים מישראל מאה אנשים בא דוד ותקן להם מאה ברכות כיון שתקנם נתעצרה המגפה".
     2. הו"ד – טור (סי' מ"ו סעי' ג'), לבוש (סי' מ"ו סעי' א'), ט"ז (סי' מ"ו ס"ק ג'), גר"ז (סי' מ"ו סעי' א'), קיצור שו"ע (סי' ו' סעי' ז'), ערה"ש (סי' מ"ו סעי' א'), מ"ב (סי' מ"ו ריש ס"ק י"ד).
  3. **מה"ת או מדרבנן**.
     1. מונה בהתרי"ג מצות – בה"ג (מצוה כ"ה), יראים (סי' רנ"ה).
        1. ידוע דעת הבה"ג למנות כמה פעמים מצות דרבנן בתוך התרי"ג מצות.
     2. משה רבינו ע"ה יסדם תחלה ואחר כך שכחום וחזר דוד ויסדן – ס' המנהיג (עמ' כ"ז, "ודבר זה מסורת בידינו מאבותינו למשה בסיני שיש עלינו לברך מאה ברכות בכל יום, מן התורה, ומן הנביאי' ומן הכתובים. מן התורה מניין ... מן הנביאי' מניין, שנ' נאום דוד בן ישי ונאום הגבר הוקם על, ודרשו רז"ל כשהודיעו לדוד שהיו מתים בירושלים מאה בכל יום עמד ותיקן להם מאה ברכות. ונראין הדברי' שאחר שיסדן משה רבינו ע"ה שכחום וחזר דוד ויסדם לפי שהיו מתי' ק' בכל יום. מן הכתו' מניין שנ' הנה כי כן יבורך גבר ירא ה'"), ר' בחיי (כד הקמח ערך ברכה עמ' פ"ד, "כי משה רבינו ע"ה יסדם תחלה ואחר כך שכחום וחזר דוד ויסדן ואחר זמנו של דוד שכחום וחזרו חכמי התלמוד ויסדום").
     3. דרבנן – רמב"ם (שורש א', "שאין ראוי למנות בכלל הזה המצות שהן מדרבנן. דע כי זה הענין לא היה ראוי לעורר עליו לבאורו כי אחר שהיה לשון התלמוד שש מאות ושלש עשרה מצות נאמרו לו למשה בסיני איך נאמר בדבר שהוא מדרבנן שהוא מכלל המנין. אבל העירונו עליו מפני שטעו בו רבים ומנו נר חנוכה ומקרא מגלה בכלל מצות עשה וכן **מאה ברכות** בכל יום ונחום אבלים ובקור חולים וקבורת מתים והלבשת ערומים וחשוב תקופות ושמונה עשר יום לגמור בהן את ההלל"), רמב"ן (השגת על ס' המצות, "והנה בכאן הביא אותנו משך העניין לדבר במה שהרב מתמיה אותנו. הוא זצ"ל סבור שיש בכלל לאו דלא תסור כל מה שהוא מדברי חכמים בין שהן מצות כגון מקרא מגילה ונר חנוכה או שהן מן התקנות והסייגים כגון בשר עוף בחלב ושניות לעריות בין שהם בקום עשה כגון שלש תפלות בכל יום **ומאה ברכות** ולולב שבעה שבגבולין ובין שהן בלא תעשה כגון ..."), חרדים (פרק ל"ח אות ט"ו), קרית ספר (הל' תפילה פרק ז', "חייב אדם לברך **מאה ברכות** וגו' מדרבנן ויש רמז בתורה ובנביאים ובכתובים"), עי' ציץ אליעזר (חי"ט סי' י"א פרק ג' אות ג').
     4. ואחר זמנו של דוד שכחום וחזרו חכמי התלמוד ויסדום – רב עמרם גאון (ברכות השחר, "דתניא ר' מאיר אומר חייב אדם לברך מאה ברכות בכל יום ... ודוד מלך ישראל תקנן, כשהודיעוהו יושבי ירושלים שמתים מישראל מאה בכל יום, עמד ותקנן. ונראה הדבר שנשתכחו ועמדו תנאים ואמוראים ויסדום"), ס' המנהיג (סוף עמ' כ"ח, "ושוב שכחום וחזרו חכמי התלמוד ויסדום כמו שמפורש בברכות"), מחזור ויטרי (סי' א', "ונראה הדבר שנשתכחו ובאו תנאים ואמוראים ויסדום"), סידור רש"י (סי' א', "ונראה [הדבר] שנשתכחו ובאו תנאים ואמוראים ויסדום"), רבינו בחיי (דברים פרק י' סוף פסוק י"ב, כד הקמח ערך ברכה עמ' פ"ד, לשונו לעיל).
     5. מר"מ – דעת זקנים (עקב פרק י' פסוק י"ב), מג"א (סי' מ"ו ס"ק ז'), חיד"א (דבש לפי מערכת ב' אות ה', יוסף אומץ סי' נ'), שדי חמד (מערכת ח' כלל ל"ד), פרדס יוסף (פר' עקב אות קנ"ז ד"ה במדרש, וד"ה והנה אי), ציץ אליעזר (חכ"ב סי' כ"ט אות ב'), עטרת פז (ח"א כרך א' סי' א'), תשובות והנהגות (ח"ד ריש סי' ס'), מצות הבאה ברכות כהלכתה (סי' ב' פרק א' הע' א'), פתחי הלכה (ארטסקרול, ברכות פרק א' הע' ר"ז), פסקי תשובות (סי' מ"ו אות ח'), חיי היומיומי (ארטסקרול, פרק ט' הע' א'), אנציקלופדיה תלמודית (כרך ד' ערך ברכות טור שי"א).
        1. פמ"ג (סי' מ"ו א"א ס"ק ז', פתיחה להל' ברכות) – "ועי' מג"א סי' מ"ו במ"ש מצות עשה ק' ברכות כעת איני יודע מה הוא כי הם מדרבנן".
  4. **י"א מידות חסידות**.
     1. מצוה – עי' הג' לרס"ג (עשה ב' נ"ד-ג'), ***הגריש"א זצ"ל (פניני תפילה עמ' ע', "ש: מאה ברכות בכל יום, האם זהו חיוב. ת: מצוה. (לא חובה). בדרך כלל יש מאה ברכות. והביא רבינו (שליט"א) [זצ"ל] ראיה שאינו חובה אלא מצוה. מדברי המחזיק ברכה או"ח (רסי' ר"ץ) שכתב 'שלטרוח בזה (אחר מאה ברכות) הוא מידת חסידות'. ואילו היה חובה גמורה הלא גם מצוות דרבנן חייב באדם לטרוח אחריהן, ומדכתב שהטרחא היא רק חסידות, מוכח שאינו חובה גמורה. וע"כ 'חייב' לאו דוקא").***
     2. חיוב גמור – עי' לשון הגמרא, ראשונים, שדי חמד (מערכת ח' כלל ל"ד), פסקי תשובות (סי' מ"ו אות ח', "ואינה מדת חסידות גרידא אלא חובה גמורה"), פוסקים.
     3. מר"מ – מצות המאה ברכות כהלכתה (סי' ב' פרק ג' הע' א'), עי' ילקוט יוסף (ברכות ח"ג עמ' תרע"א אות ב').
        1. הגרח"ק שליט"א (אליבא דהלכתא חנ"ג עמ' קכ"ט סוף טור ד') – "כתב מרן השולחן ערוך סימן ר"צ סעיף א' וזה לשונו: ירבה בפירות ומגדים ומיני ריח כדי להשלים מנין מאה ברכות, עכ"ל. יש לעיין אם זה חיוב גמור מן הדין, או שזה רק ענין חשוב וטוב, אבל אינו חיוב גמור, שהרי השולחן ערוך לא כתב בלשון שחייב אדם להשלים מנין מאה ברכות בשבת. ועיין במשנ"ב (סק"ב) שכתב שכיון שנחסר לו בשבת ממנין מאה ברכות על כן ישתדל להשלימם, וגם בלשונו יש לדון אם זה רק השתדלות בעלמא, או חיוב גמור מן הדין להשתדל בכך, וצ"ע. (ועיין באחרונים סימן צ' סעיף ט' שדנו שם בלשון מרן השו"ע שכתב לשון 'ישתדל', אם זה חיוב גמור או לא). תשובת הגר"ח קניבסקי שליט"א: יכול להשלים מאה ברכות בדברים אחרים אבל מצוה להרבות במיני מאכל".

1. טעמים.
   1. **גורם ירא שמים**.
      1. עי' מהרש"א (מנחות דף מג:) – "דלפי פשוטו דקאי מלת מה אני אם ליראה כו' קשה וכי יראה מלתא זוטרתי היא כו' כדמקשינן בפרק אין עומדין ובפ"ג דמגילה וע"כ דרשו מיניה אל תקרי מה אלא מאה וה"פ דקרא מה ה' אלהיך שואל וגו' מאה ברכות ששואל הקב"ה מעמך אין כוונתו כ"א ליראה וגו' שהיא ודאי מלתא רברבי".
      2. קרן אורה (מנחות דף מג:) – "דמשמע דשואל מעמך מה היינו מילתא זוטרתי, וכקושית הש"ס בברכות (ל"ג ע"ב) לזה אמר דאל תיקרי מה אלא מאה ברכות היינו שחייב לברך בכל יום מאה, דעיקר הכוונה בברכה להדבק בו יתברך בכל ברכה וברכה ... ועיקר משנה הפרק היא לשום בזכרונו אהבת ה' ויראתו, וכיון שאמר מה ה' שואל כו' ש"מ דמאה ברכות בכל יום המה חיובי למען הדבק בו זכרון השם הגדול ואהבתו ויראתו, וע"ז נאמר מה ה' שואל מעמך, כ"א עוד תוסיף אחד תהי' עבודתך שלימה ולא תסור מאחריו אפילו כרגע, וזש"כ שם כ"א ליראה כו' לטוב לך, יכוין כי לא יגע בך רע לבא לידי שכחה ח"ו אפילו כרגע, כאשר יקרא השונה פרקו מאה פעמים בשם לא עבדו, יזכנו ה' לעבודתו התמה בירושלים עיר הקודש בב"א".
      3. קיצור שו"ע (סי' ו' סעי' ז') – "ועתה ישראל מה ה' אלהיך שואל מעמך כי אם ליראה את ה' וגו', אל תקרי "מה" אלא מאה, הן מאה ברכות, שהן ליראה את ה' ולאהבה אותו, ולזכרו תמיד על ידי הברכות שמברכין".
      4. הגרשז"א זצ"ל (הליכות שלמה תפילה פרק כ"ב הע' צ"ב, פסח פרק י"א הע' ט"ו, ישורון חט"ו עמ' שצ"ח) – "סיפא דקרא מתפרש דעל ידי מאה ברכות בכל יום יוכל לבוא לכל המעלות הגדולות של יראת ה' ואהבתו, וכעין זה כתב מהרש"א".
      5. תשובות והנהגות (ח"ד סי' קנ"ג ד"ה ולענ"ד, טעם ודעת פר' עקב פרק י' פסוק י"ב) – "שעיקר תקנת מאה ברבות מרומז בפסוק 'מה ה' אלקיך שואל מעמך כי אם ליראה', שעיקר התקנה בברכה אליו ית"ש הוא להשיג יראת ה' טהורה".
      6. הגר"מ סלומון שליט"א (ותן ברכה, הקדמה הע' י"ט) – "the frequent act of making a brocha, when done correctly, is a **foolproof** means for instilling in oneself yiras shomayim".
      7. **וכן** בעוד ספרים – ס' בניהו (מנחות דף מג:), פרדס יוסף (פר' עקב אות קנ"ז ד"ה רמזים), הגר"א נבנצל שליט"א (ביצחק יקרא סי' מ"ו על סעי' ג' בהשלמות), ותן ברכה (עמ' ה'), מצות המאה ברכות כהלכתה (עמ' ו', עמ' כ"ד, עמ' קל"ו), פסקי תשובות (סי' מ"ו סוף אות ח', הע' ק"י).
         1. הגרח"ק שליט"א (שאלת רב ח"ב פרק כ"ו אות י"ג) – "**מי שברור שלא יכוין בברכה** אם יעשה מאה ברכות, האם יברך, דזה לא מביאו לידי יר"ש רק להיפך. תשובה: יברך".
   2. **להגן על צ"ח קללות**.
      1. רוקח (סי' ש"כ) – "מה ה' אלהיך שואל מעמך א"ת מה אלא מאה **להגן על צ"ח קללות הכתובים במשנה תורה וכשתדרוש גם כל חלי וכל מכה הרי ק'** לכך נבנה בית המקדש גבוה ק' אמה כנגד מה ה' אלהיך שואל מעמך כי אם ליראה. לכך רמז בשיר המעלות אשרי כל ירא ה'. כל אותיות א"ב במזמור לבד מן ק' וכתב הנה כי כן יבורך גבר ירא ה' יברך כתיב כי כן בגימטריא ק' יברך על שם ק' ברכות יברך. וכנגד כל ברכה י' זהובים שכר כדאמרינן בשחיטת חולין בפ' כיסוי הדם (דף פז) וסימניך כי סמך עשרה זהב משקלם אצל ברוך ה' אלהי אברהם הרי לק' ברכות אלף זהובים האלף לך שלמה".
      2. א"ר (סי' מ"ו ס"ק ח') – "כתב הרוקח [סי' שכ] מאה ברכות להגן על צ"ח קללות, וגם כל חלי וכל מכה שהם ק', ולכך נבנה בית המקדש גבוה ק' אמות. וכנגד כל ברכה י' זהובים, [הרי לק' ברכות אלף זהובים], הרי האלף לך שלמה [שיר השירים ח, יב] ע"כ".
      3. חיד"א (מחזיק ברכה סי' מ"ו ס"ק ג', מדבר קדמות מערכת ב' אות ג', דבר לפי מערכת ב' אות א', יוסף אומץ סי' נ' ד"ה וראיתי, פני דוד פר' נשא אות ט').
      4. קיצור שו"ע (סי' ו' סעי' ז') – "חייב אדם לברך בכל יום מאה ברכות לפחות ... הקללות שבמשנה תורה הן צ"ח, וכתיב גם כל חלי וכל מכה. הרי ק'. וק' ברכות שאנו מברכין בכל יום, מגינות עלינו להנצל מהן".
      5. **וכן** בעוד ספרים – יעב"ץ (בסידור עמ' תצ"ט אות א'), כתנות אור (פר' נצבים ד"ה ולדעתי), תורה לדעת (ח"ב דברים פרק י' פסוק י"ב), ציץ אליעזר (חי"ט סי' י"א פרק ד' אות ג'), פרדס יוסף (פר' עקב אות קנ"ז), ילקוט יוסף (קיצור שו"ע סי' מ"ו סעי' א'), פסקי תשובות (סי' מ"ו סוף אות ח', הע' קי"ג), שערי הברכה (פרק י' הע' מ"ה).
   3. **שמת מאה אנשים כל יום** – במדבר רבה (קרח פרשה י"ח, לשונו לעיל), ס' המנהיג (עמ' כ"ח), טור (סי' מ"ו סעי' ג').
      1. שמת ק' 'בחורים' – אשכול (עמ' ו'), ארחות חיים (דין מאה ברכות אות ב'), כל בו (סי' א'), נחל אשכול (באשכול שם הע' ט"ו), פרדס יוסף (פר' עקב אות קנ"ז ד"ה ובספר).
      2. **אפילו בזמן הזה יש סכנת מיתה** – ב"ח (סי' מ"ו ס"ק ו', "כי איכא סכנת מיתת מאה ישראל בכל יום כמו שהיה קודם שתקן דוד מאה ברכות אלו"), פמ"ג (סי' מ"ו מש"ז ס"ק ג'), מצות המאה ברכות כהלכתה (סי' ב' פרק א' סעי' א', סעי' ז'), פסקי תשובות (סי' מ"ו סוף אות ח', הע' קי"ב).
   4. **מצוה קלה**.
      1. צריך שיזהר שלא יקלו בעיניו – ר' בחיי (כד הקמח ערך ברכה, "אסור להתעצל מלהשלים בכל הברכות וצריך שיזהר שלא יקלו בעיניו, כי מן הדברים שהם קלים בעיני אדם יגיע אליו העונש לפי שעובר עליהם תמיד והרי הוא נענש בחטא הקל שהוא חוזר לחמור והוא שאמר דוד ע"ה (תהלים מט) עון עקבי יסבני עון שדשתי בעקבי יסובני"), ציץ אליעזר (חי"ט סי' י"א פרק ד' אות ד', "כד הקמח").
2. נשים.
   1. **מחמיר**.
      1. הגר"ד שוורצמן זצ"ל (ראש ישיבת בית התלמיד, שמעתי).
      2. הליכות עולם (ח"א פר' וישב אות ט' עמ' נ"ט, הסכמה לס' שפתי דעת, עי' משיעורי מרן הראשון לציון ח"ב שיעור ק"א [עמ' שע"ט]).
      3. הגרח"ק שליט"א (שאלת רב ח"א פרק י"ז אות ז') – "האם גם נשים צריכות להזהר במאה ברכות בכל יום. תשובה: אין חילוק בין איש לאשה".

הגרח"ק שליט"א (הליכות חיים ח"א פרק ז' אות נ"ה) – "האם נשים חייבות לברך מאה ברכות בכל יום כאנשים או לא. תשובה: כן".

הגרח"ק שליט"א (הליכות חיים ח"ב פרק ז' אות מ') – "האם נשים חייבות במאה ברכות, שהרי הסברא נותנת שחייבות דזיל בתר טעמא דמילתא, אלא די"ל דמאחר שקשה להן לקיים לא חייבו אותן חז"ל. מה דעתו בזה. תשובה: חייבות".

הגרח"ק שליט"א (עלי שי"ח סוף עמ' נ"ג) – "שאלה: האם אשה חייבת לברך מאה ברכות בכל יום. תשובה: כן".

הגרח"ק שליט"א (מאיר עוז סי' מ"ו אות י"ז ס"ק ז') – "שגם מי שפטור מתפילה מ"מ יש לו לברך מאה ברכות, שאינו נגזר מהברכות שנזכרו בפרוט דין זה, אלא החיוב היה לברך מאה ברכות, ולא היה תקנה לסוג הברכות, אלא שישלימם בדברים אחרים".

הגרח"ק שליט"א (אשיחה מנחות דף מג.) – "חייב אדם לברך מאה ברכות בכל יום בפוסקים האחרונים כתבו דאשה אינה חייבת במאה ברכות בכל יום מכיון שהם פטורות מחלק מהתפילות והברכות א"כ צ"ב מדוע חז"ל לא חלקו בלשונם בין אנשים לנשים אלא כתבו חייב אדם לברך. תשובה: מי זה הפוסקים האחרונים".

הגרח"ק שליט"א (***ויכתוב מרדכי עמ' שמ"ב אות ע"ה***) – "שאלה: האם אשה חייבת לברך מאה ברכות בכל יום. תשובה: כן".

* + 1. שפתי דעת (ח"ב או"ח סי' א' ד"ה ועניין) – "מכ"מ אי הוי מדינא לאנשים הוי מדינא לנשים".
    2. ילקוט יוסף (ח"ג ברכות עמ' קצ"ג סעי' ה', שבת ח"א סי' ר"צ סעי' א', קיצור שו"ע סי' מ"ו סעי' ה', סי' קע"ז סעי' ז', סי' ר"צ סעי' א') – "גם הנשים צריכות להשתדל לברך מאה ברכות בכל יום, מאחר וחיוב מאה ברכות בכל יום אין לו זמן קבוע, והוא חיוב מתחדש מידי יום ביומו, וממילא אין שום סיבה לפטור את הנשים מחיוב זה, שלא נפטרו הנשים אלא ממצוות שהזמן גרמא. ואף על פי שהנשים אינן חייבות להתפלל ג' תפלות ביום, וגם אסור להן לברך ברכות פסוקי דזמרה וברכות קריאת שמע של שחרית וערבית, מכל מקום צריכות להשלים מאה ברכות בברכות שתברכנה על מגדנות, וכן הרי הן רשאות להתפלל גם מנחה וערבית [תפלת שמונה עשרה] ולהשלים מאה ברכות. וכן ברכות השחר וברכות התורה, ברכת על נטילת ידים והמוציא, וברכת המזון. [ילקו"י שם עמוד מז]".
    3. הלכה ברורה (סי' מ"ו ס"ק ח') – "אף הנשים חייבות לברך מאה ברכות בכל יום".
    4. ***הגראי"ש קניבסקי שליט"א*** (אליבא דהלכתא חס"ז עמ' קל"ה טור א') – "***דלכאורה מאי שנא נשים מגברים, הא דהע"ה תיקן מאה ברכות לעצור המגיפה, וכי נשים לא בעו חיי".***
    5. ברכות הטוב (עמ' ל"ז סעי' ו') – "העיקר לדינא הוא שאף הנשים חייבות בחיוב זה של מאה ברכות בכל יום".
    6. דברי שלום (ח"ו סי' ר"צ סעי' א', עמ' רצ"ט) – "וחיוב הנשים לברך מאה ברכות נראה שצריכות לברך מאה ברכות ביום וכן בשבת שצריכות להשלים למאה ברכות".
    7. הגר"י טאפלין שליט"א (הליכות חיים ח"ב הע' ל"א) – "ולענ"ד הדין עם הגר"ח שליט"א שחייבות, חדא דטעם תקנת מאה ברכות שייך גם בנשים, עי' בטור (או"ח סי' מ"ו), ועוד דיכולות להשלים הברכות ע"י ברכת אשר יצר וברכת הפירות וריח וכו', וכן ע"י אמירת אין כאלקינו וכמ"ש המ"ב (סי' תרכ"ב סק"ה), ויעו"ש. וכן האנשים צריכים לעשות כשהם חסרים כמה ברכות וכגון ביו"ט ובתעניות".
    8. דברי בניהו (ח"ד סי' ב') – "גם הנשים עליהם להשלים מנין מאה ברכות בכל יום ע"י ברכות הנהנין וכיוצ"ב. הליכות עולם ח"א (דף נט)".
    9. דברי אור (ח"ב סי' כ"ב אות י') – "נראה לומר דנשים חייבות לברך מאה ברכות".
    10. דן ידין (ח"א סי' ל"ט).
  1. **מיקל**.
     1. הגרשז"א זצ"ל (הליכות שלמה תפילה פרק כ"ב סעי' כ"ה, ס"ק מ"ד) – "נראה שאין הנשים חייבות לברך מאה ברכות בכל יום. [דכיון שהחשבון של מאה ברכות כלול בעיקרו מג' תפלות היום וברכות ק"ש, לכן מסתבר דמעיקרא לא חייבוהו לנשים, שודאי פטורות מחלק מן התפלות והברכות, ואף שבאפשרותן להרבות בברכות הנהנין, מכל מקום הרי בימי התעניות בודאי אי אפשר לנשים שאינן מתפללות להשלים מאה ברכות, ולכן מסתבר שאינן חייבות מעיקרא בחיוב זה'".
     2. הגרחפ"ש זצ"ל (רגשי לב פרק י"ג אות י"ח).
     3. שבט הלוי (ח"ה סי' כ"ג) – "ואשר שאל אם נשים חייבות בתקנת ק' ברכות, מפשטות דברי הב"י והפוסקים ריש סי' מ"ו דחשבו ק' ברכות של כל אדם וחשבו בחשבון טלית ותפילין וכה"ג ברכות דלא שייכי בנשים ולא כתבו נשים מאי איכ"ל מכלל דפשיטא להו דהתקנה לא שייכי בנשים".
     4. רבבות אפרים (ח"ג סי' מ"ז, ח"ה סי' קי"ד, עי' ח"ז סי' מ"ב, ח"ח עמ' תצ"ט ד"ה מ"ש בסי' קי"ד) – "למסקנה דהן פטורות".
     5. תשובות והנהגות (ח"ב סי' קכ"ט) – "ונשים לא נתבאר אם חייבות במאה ברכות או לא, אבל נראה שלעיקר התקנה היה לצאת ע"י מאה ברכות קבועות בחיובן, ובלא לחפש ברכות אדם מברך מאה ברכות כל יום וכמבואר בירושלמי סוף ברכות (מובא בכ"מ שם), וכיון דנשים פטורות מדינא מכמה וכמה ברכות שאנשים מברכים וכגון מתפילין ומציצית, ולכן אף שיש סמך מקרא למאה ברכות, לא החמירו בהן למצוא מאה ברכות להשלים. (ויש לומר כהמפרשים כיון דהוי מצוה מדי יום כיומו, שהיום גורם, הוי כמ"ע שהז"ג דפטורה)".
     6. שבט הקהתי (ח"א סי' ס"ג) – "הנה מהלשון דנקט חייב 'אדם' **אין להביא שום ראיה**, דיש בזה מחלוקת הפוסקים אי אדם כולל נשים ג"כ או לא. ועי' בשד"ח ח"א (בדף ל"א ע"ב) שהביא השיטות לכאן ולכאן ... מצות עשה שהזמ"ג ... העולה להלכה: נשים אינן מחויבות להשלים המאה ברכות".
        1. עי' בשד"ח שם (אות ע"ג), שנראה לכו"ע אשה נכלל באדם. וצ"ע.
     7. הגר"א נבנצל שליט"א (***אסיפת יצחק*** ***ר"ח ניסן תשס"ו***) – שאלה: "האם נשים חייב במצות מאה ברכות". תשובה: "לענ"ד לא".
     8. עטרת פז (ח"א כרך א' סי' א' ד"ה ויש) – "וא"כ מה יהיה דין הנשים במצוה זאת ... מ"ע שהזמן גרמא ... דדוקא לגבי הזכרת יצא"מ אע"ג דזמנה גם בלילה, מקרי זמן גרמא, דהיות והוא חיוב נפרד בפני עצמו. אולם בנידון דידן במאה ברכות, הרי החיוב הוא לברך בתוך יום ולילה (מעת לעת) מאה ברכות ונמצא דזמנם בכל עת. וא"כ שוב י"ל דזה לא מקרי זמן גרמא, ולכן נשים יהיו חייבות לברך מאה ברכות, וק"ל. לכאורה עוד מקום היה לחייב את הנשים בענין זה ... לפי דברי המדרש הנ"ל מבואר, דדוד תיקן את המאה ברכות מפני המגפה שהיתה בזמנו משום שלא הקפידו על מאה ברכות וכנ"ל. ובפרט לפי דברי הרוקח הנ"ל (בסי' שכ), שכתב להדיא דמאה ברכות באו להגן מפני צ"ח קללות שבמשנה תורה, בצרוף כל חולי, וכל מכה. שעולים למנין מאה, ולפ"ז הרי גם נשים בעו חיי, ולכן היה נראה לחייב אותן בחיוב מאה ברכות ... בספר הליכות ביתה ... בשו"ת שבט הלוי ... מדברי הרמב"ם. ממאי דמצינו בלשונו בהל' תפילה (פ"ז, הט"ו) שכתב: בשבתות וימים טובים שהתפילה שבע ברכות, וכן אם לא נתחייב בשאר הימים בכל הברכות האלו, כגון שלא ישן כל הלילה, ולא התיר חגורו, ולא נכנס לבית הכיסא, וכיוצא באלו, צריך להשלים מאה ברכות מן הפירות. ע"כ. ולכאורה אם איתא דנשים חייבות במאה ברכות, הרמב"ם דנחת לפרוטי מקרים שאין מזדמן לאדם מאה ברכות ביום, מדוע לא תפס מקרה שכיח ביותר של נשים, שהם חסרות בברכת ציצית תפילין וכו'. ותפס מקרים שאינם שכיחים כ"כ, כגון שלא התיר חגורו, או לא נכנס לבית הכיסא. אלא ודאי דאין נשים חייבות בהאי דינא, ולכן לא הזכירם הרמב"ם. הא ברירא קמן דנשים אינם בהאי חיובא. דחייב אדם לברך מאה ברכות בכל יום".
     9. עי' יעלת חן (ח"א או"ח סי' י"א אות ו') – "ולפי כל זה בודאי דאין הנשים מחוייבות לטרוח כ"כ בעד מאה ברכות".
     10. חיי הלוי (ח"ו סי' ל"ט, שערי הוראה חי"ד עמ' י"ב, נזר התורה חט"ז עמ' שנ"א) – "נראה דבזה יכולין לומר פוק חזי מאי עמא דבר שאין חוששין לזה".
     11. תורת הברכות (ח"א סי' כ"ו) – "דרק אנשים חייבים ולא נשים".
     12. אלישיב הכהן (ח"ב סי' ה' אות ו') – "ומ"מ לדינא נראה שנשים פטורות מלברך מאה ברכות בכל יום".
     13. הליכת בת ישראל (סוף פרק י"ד).
     14. עי' זאת הברכה (פרק כ' אות ב' ס"ק ה').
     15. שערי הברכה (פרק י' סעי' י"ז) – "אך נשים אינן חייבות במאה ברכות".
     16. הגר"י רייזמן שליט"א (קלטת שמואל ב' מספר קכ"ו).
     17. הקטן והלכותיו (פרק י"ג סוף הע' א') – "כתבו הפוסקים דנשים אינם בכלל חיוב מאה ברכות בכל יום - שו"ת שבט הלוי".
     18. אשי ישראל (פרק ה' הע' ס"ח) – "שבט הלוי ... הגרש"ז אויערבאך".
     19. מצות מאה ברכות (סוף עמ' ז') – "ולא שמענו מעולם שיהיו נשים נוהגות להשלים מאה ברכות".
     20. סדר ברכות (פרק ל"ג אות ז') – "כתבו הפוסקים דנשים אינן חייבות באמירת מאה ברכות ביום".
     21. פתחי הלכה (פרק א' סעי' מ"ו).
     22. חיי היומיומי (ארטסקרול, עמ' קכ"ג, פרק ט' הע' ה').
     23. פסקי תשובות (סי' מ"ו אות ח' ד"ה ועל, עי' הע' ק"ו) – "ועל פי הנראה מדברי הראשונים והפוסקים אין חיוב מאה ברכות על הנשים, ולא על קטנים, אם כי ודאי מצוה איכא אם יקפידו על כך ושכרן מובטח להם".
  2. **דעת** הגריש"א זצ"ל.
     1. חיוב – ישיב משה (עמ' י"ט, "להתפלל מעריב זה רק היכא תימצא. ויש דרכים אחרות להשלים מאה ברכות, שבזה היא מחוייבת (כגון ע"י אכילת פירות וכדו')"), הו"ד בפתחי הלכות ברכות (ארטסקרול, עמ' פ"ג), שבת היום (סי' רפ"ד אליבא דהלכתא ס"ק ה', "דחייבות הנשים מאה ברכות בכל יום"), אשרי האיש (או"ח ח"א פרק ז' סעי' א', "ונשים חייבות במאה ברכות, ומה שקשה להם להשלים, אינו פוטר אותם ממאה ברכות").
     2. פטור – רגשי לב (פרק י"ג אות י"ח), אשרי האיש (או"ח ח"א פרק ז' הע' ב', "שנשים הם כאנוסות לענין מאה ברכות, שאינם שייכות בכמה מהברכות שעליהם נתקן מאה ברכות. וסיים שיש ענין באמירת 'אין כאלוקינו' לנשים אם עיי"ז יושלם מנין מאה ברכות").
     3. ***רצוי – פניני תפילה (עמ' ע', "רצוי").***
  3. **טעמים**.
     1. להחמיר.
        1. מצות עשה **שאין** הזמן גרמא - עטרת פז (ח"א כרך א' סי' א' ד"ה ויש, לשונו לעיל).
        2. דזיל בתר טעמא: מקור מדאורייתא, מהפסוק של יראה. ובטח אשה מחוייבת ג"כ ביראת שמים.
        3. דזיל בתר טעמא: מקור שניה, מדוד המלך ע"ה, להציל ממגיפה. ג"כ לנשים דבעי חיי [קידושין דף לד., גבי מזוזה] - עטרת פז (ח"א כרך א' סי' א' ד"ה ויש, לשונו לעיל).
        4. לשון הגמ' ופוסקים "**חיוב אדם**".
        5. לא היה תקנה לסוג הברכות - הגרח"ק שליט"א (מאיר עוז סי' מ"ו אות י"ז ס"ק ז', לשונו לעיל).
     2. להקל.
        1. מצות עשה שהזמן גרמא - תשובות והנהגות (ח"ב סי' קכ"ט, לשונו לעיל).
        2. בחשבון המצות, יש מעריב, תפילין, ציצית, ועוד - שבט הלוי (ח"ה סי' כ"ג, לשונו לעיל).
        3. מדוע הפוסקים לא תפס מקרה שכיח ביותר של נשים - עטרת פז (ח"א כרך א' סי' א' ד"ה ויש, לשונו לעיל).
  4. מר"מ – נשמת שבת (סי' ר"צ סוף אות ת"ל), הלכות ביתה (ריש פרק י"ג), מילי דברכות (עמ' ל"א הע' ג'1), ברכות המצוות כתיקונן (עמ' תמ"ב ס"ה), לקראת שבת (פרק כ"ט הע' א' ס"ק ד'), ברכת איתן (מצות מאה ברכות סי' ב' סעי' י'), אבני דרך (ח"ג סי' י"ט אות ב'), יוסף דעת (ח"א או"ח סי' ז'), שבת היום (סי' רפ"ד אליבא דהלכתא ס"ק ה'), הר"א בן אדיבה (קובץ בית הלל ח"כ עמ' קכ"ח), הר"א לרנר (קובץ בית הלל חכ"א עמ' ק"ז), הרי"ד הופמן (קובץ בית הלל חכ"ז סוף עמ' קכ"ב, חל"ט עמ' צ"ב), אוצרות ההלכה (הברכה והלכותיה סי' ב' סעי' י', הבית היהודי ח"א סי' י"ט סעי' נ"ב, מצוות הנשים סי' ח' סעי' ב'), ישמח משה (סי' ר"צ, עמ' ש"מ), הרי"י הגר (נזר התורה חי"ז עמ' שנ"א), נחלת צבי (ח"א פר' פקודי אות ב'), שערי בנימין (או"ח ח"א סי' מ"ו על סעי' ג'), הרצ"א פריעדמאן (עץ חיים חי"ח עמ' תכ"ז).
     1. ***הגר"ש דבליצקי שליט"א*** (אליבא דהלכתא חס"ז עמ' קל"ה טור א') – "***דזה לא ברור, אולי כן ואולי לא".***
     2. ***משנת יוסף*** (אליבא דהלכתא חס"ז עמ' קל"ה טור א') – "***ראשית העירנו דבאמת זה צ"ע, והוסיף והשיב דאלה שמקפידות ומתפללות שחרית ומנחה אך לא מדינא, כנראה לא קבלו עלייהו כזה חומר (כבגברי)".***
     3. ***נשמת שבת (סי' ר"צ סוף אות ת"ל) – "***ו***עי' באחרונים אי נשים מציוות בזה (ונפק"מ גם לענין שבת להשלימו בפירות כנ"ל) וע' המובא בס' הליכות ביתה ובשו"ת שבט הלוי (ח"ה סי כ"ג), מיהו בדרך כלל רוב הנשים אין מדקדקין להתפלל ג' תפלות בכל יום, וממילא שבשום פעם אין להם אפילו קרוב למנין ק' ברכות".***
     4. מצות המאה ברכות כהלכתה (סי' ב' פרק ה' סעי' א') – "יש אומרים דנשים פטורות ממצוה זו".
  5. **קטנים**.
     1. מחמיר, חיוב לחנכו.
        1. ***הגר"ש דבליצקי שליט"א*** (ברכת איתן על מצות מאה ברכות סי' ב' סעי' י"ב הע' א' ד"ה אך, עמ' ק"ס) – "שצריך לחנך הקטן לקיים מצות מאה ברכות".
        2. אהל שם (או"ח ח"ג סי' ר"צ, עמ' שס"ט) – "קטן שפטור מעיקר הדין בברכות ק"ש ערבית או שחרית כדאיתא בשו"ע סימן ע', נראה שגם פטור ממאה ברכות כל יום. אבל קטן, חריף יותר שמתפלל ג' תפלות ומברך כל הברכות הרי נם מחויב במאה ברכות, ותלוי בחנוכו ופקחותו".
        3. חיי היומיומי (ארטסקרול, עמ' קכ"ב, פרק ט' הע' ד') - מגיל חמש.
           1. לא נראה מגיל חמש [שהם לא התפלל שמו"ע]. אלא בערך מגיל עשר.
     2. מיקל, פטור מלחנכו.
        1. הקטן והלכותיו (פרק י"ג סוף הע' א') – "ונראה של"צ לחנך קטן לברך מאה ברכות בכל יום, דהרי יש ברכות שאין שייך בהם כגון תפילין וטלית וכדו', ומה"ט כתבו הפוסקים דנשים אינם בכלל חיוב מאה ברכות בכל יום - שו"ת שבט הלוי ח"ב סי' כ"ג. אמנם כשהגיע לחינוך תפילין דשייך בו, אולי יתחייב להנוהגים עכ"פ לברך על טלית, וצ"ע".
        2. עי' מצות הבאה ברכות כהלכתה (סי' ב' פרק ה' סעי' ב', הע' ב') – "מסתברא דחז"ל לא חייבוהו בזה".
        3. פסקי תשובות (סי' מ"ו אות ח' ד"ה ועל) - לשונו לעיל.
     3. מר"מ – ***הגריש"א זצ"ל (פניני תפילה עמ' ע',*** אשרי האיש או"ח ח"א פרק ז' סעי' א', ***"קודם יש לחנך אותם לדברים יותר חשובים")***, ברכת איתן (על מצות מאה ברכות סי' ב' סעי' י"ג).
  6. **סומא**.
     1. חיוב – ברכת איתן (על מצות מאה ברכות סי' ב' סעי' י"ב).
  7. **חרש**.
     1. הגרח"ק שליט"א (עלי שי"ח ריש עמ' נ"ד) – "שאלה: האם חרש חייב לומר מאה ברכות בכל יום. תשובה: אם יכול".

1. חשבון של היום.
   1. **יום ואח"כ לילה או לילה ואח"כ יום**: ראשונים.
      1. מחלוקת – ס' העיתים (סי' קצ"ה, "באורתא בערב שבת חסרי להו י"א ברכות מתפלת ערבית אייתי חדא מקידושא חלופי חדא דבפה"ג מחשבון מאה ברכות אשתיירי עשרה ומיבעי ליה לאיניש לאשלומי הנהו עשרה בערב שבת או באורתא דשבת כי היכי דלישלים מאה ברכות דערב שבת וביומא דשבתא נמי חסרי כ"ב ברכות מתפלות יוצר ומנחה וב' ברכות מתפילין שאין נוהגין בשבת הרי כ"ד אייתא תשע עשרה חלופייהו ז' דתפלת המוספין וח' דסעודה שלישית וד' דהבדלה הרי י"ט אשתיירו להו חמשה דצריך איניש לאשלומינהו בשבתא, וביו"ט דליכא ג' סעודות אשתיירו י"ג דצריך לאשלומינהו, **ואיכא נמי מאן דחשב בחשבון מאה ברכות דאורתא בהדי יממא** דחשוב דאורתא בקדמיתא והדר דיממא בהדי אורתא דחלפא וחשיב נמי דערב שבת בהדי שבת ובעי להשלים בשבת י"ט, דהבדלה לאו מחשבון ברכות דשבת אלא מברכת דחד בשבת היא, והאי חושבנא מכרעאה מדרב חייא בר אויא דטרח וממלא להו דאי לא חסרי אלא חמשה ברכות להשלים בשבת ליכא טירחא כולי האי").
      2. מתחיל מהיום – רמב"ם (תפילה פרק ז' הל' י"ד), רוקח (סי' ש"כ ד"ה אלו), יראים (סי' רנ"ה), מחזור ויטרי (עמ' 4).
      3. מתחיל מהלילה – ס' העתים (סי' קצ"ה), רבינו בחיי (כד הקמח עמ' פ"ד), ס' המנהיג (עמ' ל"א), ס' הפרדס (סי' ה'), ארחות חיים (דין מאה ברכות אות ג'), אבודרהם (שער ג' תפלות של חול ד"ה גרסינן במנחות).
   2. **יום ואח"כ לילה או לילה ואח"כ יום**: פוסקים.
      1. מתחיל מהיום – תורת חיים (סי' מ"ו ס"ק י' ד"ה ולולא, "ולולא דמתפינא הייתי אומר שאין אני יודע מה הרעש והחיפוש להמציא מאה ברכות בשבת וביוכ"פ ולפי מה שהבנתי מלבוש בסעיף א' יש למצוא אותם בנקל דהלבוש כ' וכשתחשוב כל הברכות שתקנו ז"ל בכל יום מעת שיתעורר אדם משינתו בבוקר עם ברכת ק"ש ותפילה וביהמ"ז ב"פ בכל יום ושאר דברי' הצריכי' עד שיחזור וישכב בלילה ויברך המפיל חבלי שינה תמצא לפחות מאה ויותר וביום התענית או שבת ויו"ט שמחסרין מן הברכות הקבועות בכל יום תמצא בהם הרבה ברכות אחרות שתיקנו להשלים הק' עכ"ד כוונתו שאין מתחילי' המנין מבלילה ולחשוב מערב עד ערב כמו שהבינו כל הפוסקים אלא חושבי' מבוקר עד בקר השני, והגם שבכל הדברי' היום הולך אחר הלילה אבל בזה דימו אותו לקדשי' שהלילה הולך אחר היום שעבר, וכן הוא בג' תפילות שחרית ומנחה וערבית וכך נתקנו מעיקרא מקודם שחרית דאברהם תיקן שחרית כידוע והא לך החשבון משבת ...").
      2. מתחיל מהלילה – סדר היום (מאה ברכות, "ומפני שתפלת ערבית בתחלת הלילה והיא התחלת היום שהיום הולך אחר הלילה צריך להתחיל ולמנות מתפלת ערבית"), מג"א (ס"ק ח'), יעב"ץ (בסידור, בית נ"ז פרק ו' מחיצה ד' ס"ק ד', עמ' תתל"ט), גר"ז (סי' מ"ו סעי' א'), מ"ב (סי' מ"ו סעי' י"ד), ערה"ש (סי' מ"ו סעי' ב'), בצל החכמה (ח"ד סי' קנ"ה, "מאה ברכות שחייב לברך כל יום, חשבינן להו מערב עד ערב"), הגרשז"א זצ"ל (הליכות שלמה תפילה פרק כ"ב סעי' כ"ג, מנחת שלמה ח"ב סי' ד' אות כ"ז), יביע אומר (ח"ח או"ח סי' כ"ג אות כ"ד, ח"י או"ח סי' ז'), הגרח"ק שליט"א (שיח התורה, או"ח סי' מ"ו, "מתחלת הלילה"), הגר"א נבנצל שליט"א (ביצחק יקרא סי' מ"ו על סעי' ג'), ילקוט יוסף (קיצור שו"ע סי' מ"ו סעי' ג', סי' ר"ב סעי' א'), מצות המאה ברכות כהלכתה (סי' ב' פרק א' סעי' ד', פרק ג' סעי' א'), פסקי תשובות (סי' מ"ו אות ט'), שערי הברכה (פרק י' סעי' י"ח), פוסקים.
      3. מסופק – עובר עורך (בסוף ספר ארחות חיים סי' מ"ו סעי' ג').
      4. מר"מ – יעב"ץ (בסידור עמ' תצ"ט אות א'), שיבת ציון (שער ו' סעי' ל"א), הגר"י קמנצקי זצ"ל (במחיצת רבינו עמ' נ"ו, אמת ליעקב ריש סי' מ"ו), שבט הלוי (ח"ה סי' כ"ג), רבבות אפרים (ח"ה סי' קי"ד), תשובות והנהגות (ח"ב סי' קכ"ט, ח"ד סי' ס' ד"ה הן), ***נשמת שבת (סי' ר"צ סוף אות ת"ל ד"ה ומדי),*** שיח הלכה (סי' מ"ו אות ג'), פתחי הלכה ברכות (ארטסקרול, פרק כ' הע' ר"ח), ילקוט יוסף (ח"ג ברכות עמ' שס"א), מילי דברכות (עמ' ל"א הע' ד'), אינצקלופדיה תלמודית (ח"ד עמ' שי"ג הע' רנ"ב), חיי היומיומי (ארטסקרול, עמ' קכ"ג).
   3. **צאת הכוכבים או שקיעה**.
      1. מסופק – הגרשז"א זצ"ל (הליכות שלמה תפילה פרק כ"ב ס"ק מ"ב, מנחת שלמה ח"ב סי' ד' אות כ"ז, "ולענין בין השמשות יש להסתפק, אם הברכות שמברך אז מצטרפות ליום שעבר או ליום הבא, וצ"ע").
      2. מצאת עד צאת – מילי דברכות (עמ' ל"א הע' ד'), בצל החכמה (ח"ד סי' קנ"ה אות ח', ועוד, "קודם צאה"כ נחשב עם מנין הברכות דיום א'"), תשובות והנהגות (ח"ד סי' ס', לשונו לקמן), ***נשמת שבת (סי' ר"צ אות ת"ל ד"ה ומדי, "מצאה"כ לצאה"כ"),*** פסקי תשובות (סי' מ"ו אות ט', עי' הע' קי"ח).
      3. משקיעה עד שקיעה – הגרח"ק שליט"א (ראיתי מכתב).
      4. מר"מ – מצות הבאה ברכות כהלכתה (סי' ב' פרק ד' סעי' ד', סעי' ו').
2. מקדים תפילת ערבית, וכדו'.
   1. **תלוי באיזה יום שייכים הברכות**.
      1. שבט הלוי (ח"ה ריש סי' כ"ג) – "אשר שאלני אם הא דמברכים בהמ"ז אחרי סעודה ג' במוצש"ק ולפעמים גם בלילה כבר אם מצטרף לחשבון ק' ברכות של יום שבת, אין פנאי להאריך אבל מדברי מג"א סי' מ"ו ח' שכ' דביוה"כ כיון שמפסיקין מבעו"י חסר סעודה אחת דהיינו של ערב יוה"כ מכלל דסעודת מוצאי יוה"כ כן נחשב לחשבון ק' ברכות, ומכ"ש ברכת המזון של סעודה ג' שהתחיל מבעו"י ושייכת לשבת ממש, הן אמת דהנתיב חיים שם תמה על המג"א דסעודת מוצאי יוה"כ שייך כבר ליומא דבתרא, היינו בסעודת מוצאי יוה"כ דהוא באמת כבר סעודת יום אחר. אבל בנ"ד כו"ע מודים דמצטרף וגם כל הפוסקים העתיקו דברי מג"א כפשוטן".
      2. ***הגר"ש דבליצקי שליט"א*** (אדרת תפארת ח"ד סי' מ"א אות ב', עמ' קע"ד) – "והמתפלל ערבית מבעוד יום מקופיא נראה ברור שהברכות עולות ליום מחר וגם במתפלל לאחר מעריב, השלמה למנחה שהחסיר מלהתפלל הכל עולה, למחר, כן נראה בסברא לכאורה".
      3. הגר"א נבנצל שליט"א (ביצחק יקרא סי' מ"ו על סעי' ג') – "תפלת ערבית מבעוד יום, אדמו"ר זללה"ה החשיב את הברכות ליום שעבר. ותמוה לענ"ד, דאם כן איך נשמט מכל הפוסקים להעיר על כך, שהרי נמצא שיחסר לו ממנין הברכות. לכן נלענ"ד שיחשב לו ליום הבא".

הגר"א נבנצל שליט"א (ירושלים במועדיה שבת ח"ב עמ' צ"ח ד"ה עוד) – "עוד חידש אדמו"ר זללה"ה, שאם מתפלל ערבית מפלג המנחה, לעניין חשבון מאה ברכות - נחשבות הברכות ליום שעומד בו, ולא ללילה שלאחריו, ולא זכיתי לרדת לסוף דעתו בזה. לכאורה, כשמתפלל ערבית מפלג המנחה, נחשבות הברכות - לענין מאה ברכות - ליום שלאחריו. גם בפוסקים לא נזכר שהמתפלל ערבית מבעוד יום באופן חד פעמי (ולא בקביעות), חסר לו בחשבון מאה ברכות, לכך היה נראה לכאורה, כאמור, שגם לחשבון מאה ברכות נחשבת תפילת ערבית שמפלג המנחה ליום שלאחריו".

הגר"א נבנצל שליט"א (***אסיפת יצחק*** ***ר"ח ניסן תשס"ו) –*** שאלה: "אם מקבל שבת לפני שקיעה בנוגע החשבון של מאה ברכות לאיזה יום שייכים הברכות של שמו"ע וקר"ש, ומה אם מברך ברכת המזון בסעודת שלישית אחר צאה"כ". תשובה: "לדעת אדמו"ר זללה"ה נ' דהכל לפי זמן אמירת הברכות, ולא זכיתי להבין שטתו".

הגר"א נבנצל שליט"א (אדרת תפארת ח"ג סי' ז' אות ד') – "יש לעיין אם יש לדמות זה למתפלל ערבית מפלג המנחה, דבודאי הברכות עולות לו לחשבון היום הבא, כנראה מסתימת הפוסקים. וצ"ע במתפלל בערבית תשלומי מנחה לאיזה יום יעלו לו".

* + 1. שיח הלכה (סי' מ"ו אות ג').
    2. שערי הברכה (פרק י' סעי' י"ח) – "ברכת המזון שמברכים על סעודה שלישית בשבת מצטרפת לחשבון מאה ברכות של יום השבת, אף שמברכים אותה לאחר שהחשיך היום".
    3. עי' הגר"ח צאנזער זצ"ל (סי' רמ"ט על מג"א ס"ק ו') – "גרימז"ל מבעוד יום. נ"ב ר"ל, וכ"ש בשבת להשלים ק' ברכות כדבסמוך. ומכל מקום נראה לי דמיירי כשמקדשין בעוד יום והסעודה ממתינין על הלילה, ובמקום הסעודה היו אוכלים אלו הגרימזלך".
    4. הל' שבת בשבת (ח"ד פרק ע"ד סעי' נ"ו) – "וזמן תוספת של ערב שבת עולה לו לתפלת שבת לק' ברכות של שבת".
    5. הגר"י ברקוביץ שליט"א (שמעתי) - לענין ברה"מ אחר סעודה שלישית.
  1. **נכלל בשבת, מצד תוספות שבת**.
     1. שרגא המאיר (ח"ה סי' מ"ג אות ה', ח"ו סוף סי' קמ"ב) – "לענין ק' ברכות שצריך לברך בכל יום שגם התוס' שבת מהני לחשבון המאה ברכות, כך מסתבר".
     2. יביע אומר (ח"י או"ח סי' ז', הליכות עולם ח"א וישב אות ט' עמ' נ"ט) – "כל זמן שהוא ממשיך בסעודה שלישית של שבת, משום תוספת מחול על הקודש, נמשך הדבר אחר יום השבת, וכיומא אריכתא דמי, ועולים לו לחשבון מאה ברכות".
     3. הלכה ברורה (סי' מ"ו סוף ס"ק ז') – "ואם האריך בסעודה שלישית עד אחר צאת הכוכבים, מצטרפות הברכות ...".
     4. ילקוט יוסף (שבת ח"א סי' ר"צ ס"ד, ברכות ח"ג עמ' שס"א, קיצור שו"ע סי' מ"ו סעי' ד', סי' קפ"ח סעי' י"ז, סי' ר"צ סעי' ו') – "מי שהאריך בסעודה שלישית של שבת וכבר שקעה החמה, אך על פי כן הברכות שמברך בסעודה עם ברכת המזון עולות לו למנין מאה ברכות של יום שבת, שהרי הכל מתוספת שבת הוא. ורק אם התפלל ערבית של מוצאי שבת, אין הברכות שמברך לאחר מכן מצטרפות לחשבון מאה ברכות של יום שבת".
     5. דברי בניהו (ח"ד סי' ב') – "אף אם מתפלל ערבית בערב שבת מוקדם נחשב לו התפילה לליל שבת. וה"ה במוצאי שבת אף אם התפלל ערבית מוקדם נחשבת לו התפילה לליל יום א'".
     6. אוצרות הלכה (הברכה והלכותיה סי' ב' סעי' ח').
        1. **נ"מ בין הטעמים הנ"ל** [בין הטעם שהוא "נכלל בשבת, מצד תוספות שבת". ובין הטעם "תלוי באיזה יום שייכים הברכות"] - מי שמתפלל מעריב בימי חול מפלג, א"נ ברכת אשר יצר בתוך תוספות שבת.
  2. **תלוי במציאות זמן אמירתם**.
     1. הגרשז"א זצ"ל (מנחת שלמה ח"ב סי' ד' אות כ"ז, הליכות שלמה תפילה פרק כ"ב סעי' כ"ג) – "וברהמ"ז של סעודה שלישית בשבת, אם מברך לאחר צאה"כ מסתבר דשייכי ללילה, ולעומת זה המתפלל ערבית - מבעוד יום - בערב שבת וגם עושה קידוש וכו' נמנות ברכות אלו לחשבון ברכות היום, ולא הלילה, הואיל ועדיין יום הוא לענין טבילה מטומאה".
     2. בצל החכמה (ח"ד סי' קנ"ה אות י"ב, אות י"ד) – "אף שהתפלל ערבית אין לצרף הברכות להשלים הק' ברכות של יום המחרת ואפי' בתפלת ערבית דשבת. ויש לצרפן להשלים הק' ברכות דיום ערב שבת אף שהוא ג"כ קולא, כיון שבאמת יום הוא מדינא, יש לצרפן למנין ברכות של ערב שבת".
     3. הגריש"א זצ"ל (אשרי האיש או"ח ח"א פרק ז' סעי' ב') – "המקבל ע"ע תוספת שבת ומתפלל מעריב מבע"י, מתייחסים לגבי 'מאה ברכות' לפי מציאות זמן אמירתם".
     4. תשובות והנהגות (ח"ד סי' ס') – "באלו הנוהגין בקיץ להתפלל בע"ש מבעוד יום, דלכאורה מפסידים בזה י"א ברכות ... אם מברך ברכת המזון אחר צאת הכוכבים לא מצטרף ליומו כיון שאינו אלא תוספת שבת".
     5. אדרת תפארת (ח"ב סי' ה', ח"ג סי' ז' אות א', סי' ט', ח"ד סי' מ"א אות ב', עי' ח"ה סי' מ"ב אות י"ג) – "ועלה בידינו שאם התחילו לאבול סעודה ג' סמוך לשקיעה וסיימו אחר צאת הכוכבים, כל הברכות שמברכים בברכת המזון אינם עולות להם למנין מאה ברכות של יום שבת (אעפ"י שעדיין לא הבדילו, וכ"ש אם הבדילו) וכן בכה"ג שקבל עליו שבת מבעו"י וקדש ואכל וגמר סעודתו מבעו"י, מסתבר שהעיקר הוא שאין הברבות עולות לו למנין מאה ברכות של יום שבת".
     6. חיי היומיומי (ארטסקרול, עמ' קכ"ז).
     7. עי' פסקי תשובות (סי' מ"ו אות ט') – "נכון לחשוש המפקפקים בזה ולהדר שיהיו מאה ברכות מצאת הכוכבים עד צאת הכוכבים".
  3. **מלוה מלכה**.
     1. נכלל ביום א' – יעב"ץ (בסידור, בית נ"ז פרק ו' מחיצה ד' ס"ק ד', עמ' תתל"ט).
     2. מר"מ – מקור חיים (חו"י, סי' ש'), חיי משה (או"ח סי' מ"ו, ג'), אתקינו סעודתא (עמ' כ"ח).
  4. **מוציא יוה"כ**.
     1. מר"מ – שבט הלוי (ח"ה ריש סי' כ"ג, לשונו לעיל), הגר"א נבנצל שליט"א (ביצחק יקרא סי' מ"ו על סעי' ג').
  5. **תפילת תשלומים**.
     1. עולה למחר – ***הגר"ש דבליצקי שליט"א*** (אדרת תפארת ח"ד סי' מ"א אות ב', עמ' קע"ד, לשונו לעיל), אדרת תפארת (ח"ג סי' ז' אות א', ח"ד סי' מ"א אות ב').
     2. מר"מ – הגר"א נבנצל שליט"א (אדרת תפארת ח"ג סי' ז' אות ד', לשונו לעיל).
  6. **דעת** הגרח"ק שליט"א.
     1. הגרח"ק שליט"א (הליכות חיים ח"ב פרק ז' אות ל"ט) – "אם אחד קיבל שבת מפלג המנחה והתפלל ערבית, נסתפקנו אם ברכות אלו הוו בכלל המאה ברכות של יום ו', או דהוו בכלל המאה ברכות של יום השבת. תשובה: בכלל".
     2. הגרח"ק שליט"א (שאלת רב ח"ב פרק כ"ו אות ט"ז) – "ולאיזה יום שייכים הברכות של השמו"ע והברכות ק"ש. תשובה: למחר".
     3. ***הגרח"ק שליט"א (***אליבא דהלכתא חכ"ח עמ' כ"ד טור ד') – "שאלה: נסתפקו בברכות הקידוש כשעושה קידוש מבעו"י, ע"י תוספת שבת, לאיזה יום זה שייך. ליום ששי, או לשבת. תשובה: יתכן שלשבת, (תשו' בכת"י)".
     4. הגרח"ק שליט"א (שאלת רב ח"ב פרק כ"ו אות ט"ו) – "אם קיבל שבת לפני שקיעה או התפלל ערבית מבעו"י, האם הברכות שבירך אח"כ מצטרפים למאה ברכות של היום או של יום הבא. תשובה: יתכן דנחשב ליום הבא".
     5. הגרח"ק שליט"א (שאלת רב ח"ב פרק כ"ו אות י"ז) – "האם צריך לברך ברהמ"ז לפני צאה"כ בסעודה שלישית בשבת כדי שיוכל לצרף את ברהמ"ז לחשבון מאה ברכות של שבת. תשובה: טוב ליזהר".
     6. הגרח"ק שליט"א (מילי מעלייתא אות נ"ז) – "שאלה: מי שקיבל עליו שבת מבעו"י והתפלל מעריב ועשה קידוש לפני השקיעה, האם הני ברכות עולים לחשבון מאה ברכות ליום ששי או ליום שבת קודש. תשובה: י"א שעולה דהוי תוספות שבת וצ"ע".
     7. ***הגרח"ק שליט"א (***אליבא דהלכתא חכ"ח עמ' כ"ד טור ד') – "שאלה: לאיזה יום שייך ברהמ"ז של סעודה שלישית שמברך בלילה להצטרף למאה ברכות. תשובה: יתכן שנחשב תוספת שבת, (תשו' בכת"י)".
     8. ***הגרח"ק שליט"א (***אליבא דהלכתא חכ"ח עמ' כ"ד טור ד') – "שאלה: נסתפקו המתפלל מעריב מפלג מנחה לאיזה יום משלים למאה ברכות, שמצד אחד זה יום עכשיו, ומצד שני הוא שייך למעריב של יום הבא, וצ"ע. תשובה: צ"ע, (תשו' בכת"י)".
     9. ***הגרח"ק שליט"א (***אליבא דהלכתא חכ"ח עמ' כ"ד טור ד') – "שאלה: נסתפקו בברכת הדלקת נרות של שבת, לאיזה יום משלים למאה ברכות. ליום ששי, או לשבת. תשובה: ליום ששי, (תשובה בכת"י)".
     10. ***הגרח"ק שליט"א (***אליבא דהלכתא חכ"ח עמ' כ"ד טור ד') – "שאלה: ברכת הדלקת נרות חנוכה, לאיזה יום שייך. האם ליום שנמצא בו ומדליק, (למדליקים לפני השקיעה), או ללילה שלאחריו. תשובה: מסתבר של יום, (תשו' בכת"י)".
     11. ***הגרח"ק שליט"א (ויכתוב מרדכי עמ' של"ח אות מ') – "המתפלל ערבית בערש"ק לפני השקיעה האם עולה למנין ק' ברכות דשבת. תשובה: כן".***
     12. הגרח"ק שליט"א (***ויכתוב מרדכי עמ' שנ"ח אות רי"ג***) – "בסעודה שלישית, כשמברכים ברכת המזון לאחר יציאת שבת, האם הברכות נחשבות לק' ברכות דשבת. תשובה: יתכן".
     13. ***הגרח"ק שליט"א (דרך אכילה ריש עמ' מ"ט) – "שאלה: אם בירך ברכת המזון של סעודה שלישית אחרי צאת הכוכבים האם מנין הברכות מצטרפות לשבת. תשובה: כן".***
  7. מר"מ – ציץ אליעזר (ח"י סי' י"ט), משנת יוסף (ח"י סי' ט"ו אות ב'), מצות המאה ברכות כהלכתה (סי' ב' פרק ד'), לקראת שבת (פרק ל"א סעי' ב'), ברכת איתן (מצות מאה כרכות סי' ד' סעי' ו'), אבני דרך (ח"ג סי' י"ט אות ג'), אבני שי (סי' קס"ו), ויזרע יצחק (סי' ג').

1. קריאת התורה.
   1. **אם יכול לקיים מאה ברכות ע"י קריאת התורה**.
      1. יכול – ס' המנהיג (עמ' ל"א, "ואני אומ' כי לפי מה שאמ' חכמי' גדול העונה אמן יותר מן המברך, ישלימם הנזהר לענות אמן אחר הקוראי' בתורה שחרית ומנחה, שהן אחד עשר עם המפטיר, והן כ"ב ברכות, וברכות האפטרה חמש"), רא"ש (ברכות פרק ט' סי' כ"ד, "וגם יכוין אדם בשבתות וימים טובים לברכת הקורא בתורה והמפטיר ויענה אמן ויעלו לו להשלים מנין ברכות"), טור (סי' רפ"ד סעי' ג', "ויכוין כל אדם לברכת הקורא בתורה ולברכת המפטיר שאין מתפללין בשבת י"ח ברכות וחסר הרבה ממאה ברכות ומי שיכוין לאלו הברכות ויענה אחריהם אמן יהא לו בהם תשלומין"), מחבר (סי' רפ"ד סעי' ג', "צריך לכוין לברכות הקוראים בתורה ולברכות המפטיר ויענה אחריהם אמן, ויעלו לו להשלים מנין מאה ברכות שחיסר מנינם בשבת").
      2. **קשה**: כיון שיכול להשלים הק' ברכות ע"י קרה"ת וכדו' [סי' רפ"ד סעי' ג'], למה צריך להשלימם במיני פירות וכדו' [סי' ר"צ].
         1. י"ל שהיינו מי אין לו פירות – מג"א (סי' מ"ו ס"ק ח', "ומ"ש סי' רפ"ד ס"ג דיוצא כששומע ברכת התורה והמפטיר היינו מי שאין לו פירות תדע דאטו ר' אבהו דממלי להו באספרמקי ומגדי לא היה בחבר עיר מקום שקורין בתורה ומפטיר אלא כדאמרן"), פמ"ג (סי' מ"ו א"א ס"ק ח', "ותוכן כוונתו דמאה ברכות אין יוצא לכתחלה בשומע מפי אחרים ועונה אמן, (כן כתב הב"ח ד"ה ומ"ש אבל), אם לא שאין לו פירות וכדומה"), א"ר (סי' ר"צ ס"ק א', "והא דלעיל סימן רפ"ד ס"ג יוצא בשמיעת ברכת התורה וכו', צריך לומר דכשמברך עצמו עדיף, ובמג"א סימן מ"ו [סק"ח] מסיק דאינו יוצא בשמיעה אלא מי שאין לו פירות, וגם שצריך לכוין ולשמוע"), מחה"ש (ריש סי' ר"צ), פמ"ג (סי' מ"ו א"א ס"ק ח'), גר"ז (סי' ר"צ סעי' א', סי' רפ"ד סעי' ז'), מ"ב (סי' מ"ו ס"ק י"ד, "וביום השבת חסר לו י"ג ברכות מהמאה וכדאיתא במ"א עי"ש ע"כ יראה להשלימם במיני פירות ומגדים ואם אין לו **יוצא ע"פ הדחק** במה שיכוין לשמוע ברכת התורה והמפטיר ויענה אמן וכדלקמן בסימן רפ"ד"), ערה"ש (סי' ר"צ סעי' א', עי' סי' מ"ו סעי' ב', "ואף שיש תקנה לשמוע הברכות מפי העולים לתורה כמ"ש שם מ"מ טוב יותר שיברך בעצמו והיינו ע"י ריבוי פירות"), ציץ אליעזר (חי"ט סי' י"א פרק ג' אות ט'), ילקוט יוסף (קיצור שו"ע סי' מ"ו סעי' ב', סי' ר"ב סעי' א'), מצות המאה ברכות כהלכתה (סי' ב' פרק ג' סעי' ה').
   2. **האם צריך לשמוע הברכות**.
      1. מיקל, אינו צריך לשמוע [רק שהשומעים יודעים איזו ברכה הוא מברך] – ב"י (סי' מ"ו ס"ק ג', "ומשמע מדברי ההגהות שם דדוקא כששומעין אותן ועונין אחריהם אמן ולי נראה דאפילו אם אומרים אותם בלחש כיון שהשומעים יודעים איזו ברכה הוא מברך ומכוונים לצאת בה ידי חובתם ועונין אחריה יוצאים כדאמרינן בפרק החליל (סוכה נא:) שבבית הכנסת של אלכסנדריא היו מניפין בסודרין להודיע שסיים שליח צבור הברכה ויענו אמן אלמא שהיו עונים אמן אף על פי שלא שמעו הברכה דכיון שיודעין איזו ברכה סיים די בכך וכמו שכתב רבינו בסימן קכ"ד וכיון שיכול לענות אמן אף על פי שלא שמע משמע דהכי נמי נפיק ידי חובת אותה ברכה בכך").
      2. מחמיר, צריך שישמע – מג"א (סי' מ"ו ס"ק ח', "וגם צריך שיכוין וישמע וכמ"ש סי' רפ"ד דהא דמי למי שמחויב בברכה דצריך שישמע כמ"ש סי' קכ"ד ע"ש דלא כמ"ש ב"י כאן"), פר"ח (סי' מ"ו על סעי' ג', "אך מה שכתב [ב"י שם] על ברכת התורה וההפטרה דכיון שיכול לענות אמן אעפ"י שלא שמע דומיא דאלכסנדריא של מצרים [סוכה נא, ב], הכא נמי נפיק ידי חובת אותה ברכה, ליתא לענ"ד וכמו שאכתוב בסימן קכ"ד [אות ח] בס"ד"), פמ"ג (סי' מ"ו א"א ס"ק ח', סי' קכ"ד מש"ז ס"ק ח', "גם צריך לשמוע דווקא מפי המברך, כיון שחייב בה, כמו שכתוב בסימן קכ"ד סעיף ח', ושם יבואר אי"ה [אשל אברהם אות יג; משבצות זהב אות ד ד"ה ועדיין] דלא כמו שכתב הב"י כאן [ד"ה דתניא] דאם יודע באיזה ברכה עומד ש"ץ עונה אמן, דזה מיירי באין מחויב בה, מה שאין כן במחויב כו'"), רע"א (או"ח סי' רפ"ד על סעי' ג'), מ"ב (סי' מ"ו ס"ק י"ד, "שיכוין **לשמוע** ברכת התורה והמפטיר ויענה אמן").
      3. מר"מ – ערה"ש (סי' מ"ו סוף סעי' ב').
   3. **איך מהני קריאת התורה**.
      1. גדול העונה אמן יותר מן המברך – פמ"ג (סי' מ"ו מש"ז ס"ק ג' [לשונו לקמן], סי' קכ"ד מש"ז סוף ס"ק ד', "והוא בשלמא המחויב לברך על האוכל או טלית וכדומה כששמע מאחר ומכוין שומע כעונה וכאלו מברך בעצמו, מה שאין כן למאה ברכות איך נאמר שומע כמברך והוא לא קרא בתורה, רק כשעונה אמן וקיימא לן [ברכות נג, ב] גדול העונה אמן מהמברך, אז עולה לו למאה ברכות, נמצא חמור להשלמת מאה שצריך 'לשמוע' וגם אמן כמו שכתב המ"א בסימן מ"ו [ס"ק] ח', מה שאין כן 'לצאת ממש' קיל וכששמע יצא אף על פי שלא ענה אמן, וכאמור"), הו"ד ברע"א (או"ח סי' רפ"ד על סעי' ג').
      2. דאין תשלום מאה ברכות אלא בעניית אמן על ברכה שחייב בה ושומעה מפי שחייב בה – מבי"ט (סי' קי"ז, עי' סי' ק"פ, "והרמב"ם ז"ל בפ' א' מהל' ברכות וכל העונה אמן אחר המברך הרי זה כמברך והוא שיהיה המברך חייב באותה ברכה משמע דהא דאמרי' הרי הוא כמברך או יותר מן המברך הוא כשהוא עונה על ברכה שחייב בה ויוצא ידי חובה ועל כן צריך שיהיה המבר' חייב באותה ברכה אבל אם אינו חייב באותה ברכה אינו השומע כמברך וכ"ש שאינו יותר מן המברך ואחר שלמדנו שאין חומר עניית אמן בברכה שאינו יוצא בה ידי חובה כחומר עניית אמן על ברכה שיוצא בה ידי חובה צריכין אנו ללמוד וללמד אם עניית אמנים אלו משלמת חיוב מאה ברכות או יותר בכל יום או תשלום מאה ברכות בשבת וי"ט שחסרים כמה ברכות. ונראה **דאין תשלום מאה ברכות אלא בברכה עצמה או בעניית אמן על ברכה שחייב בה ושומעה מפי שחייב בה** שהרי אמרו בהשלמת ק' ברכו' בשבת וי"ט דממלי להו במיני אספרמקי ולא אמרו שיענה אמן אח' מי שמברך ברכה שכבר יצא הוא ידי חובתה ושישכים בשבת וישמע ברכה שמברך כל א' וא' ויענה אמן וכתבו קצת מן המפרשים ג"כ דברכות שמברכים הקוראים בתורה וברכות המפטיר עולים לשומעיהם לחשבון **והיינו משום דתקנת מרע"ה היא לקרות בתורה צבור וכל הצבור חייבים בזה ובהפטור' ג"כ ובברכה שמברך העולה לקרות בתורה והמפטיר יוצאים כל הצבור ידי חובתן בתקנות אלו והוה ליה כאלו כל א' ברך** ולכן עולים לחשבון אבל עניית אמנים אלו של ברכות שאינו יוצא בהן ידי חובה אותה ברכה שכבר יצא או מתכוין שלא לצאת בשמיעה זו אלא לברך הוא אח"כ אינם עולים לחשבון שאם היו עולים למה היה צריך הגמרא לומר דממלי להו באספרמקי ולמה אמרו המפרשים שיענו אמן על ברכות התורה וההפטרה יאמרו שיברך זה ויענו אמן ויצאו י"ח ק' ברכות").
      3. מר"מ – משנה הלכות (חט"ו סי' ס'), הגר"ש דבליצקי (יגל יעקב עמ' ק"ד אות ד'), מצות המאה ברכות כהלכתה (סי' ב' פרק ג' הע' ז'), הלכה ברורה (סי' מ"ו ס"ק ז').
         1. גרי"ז (מ"ב על פירוש ביצחק יקרא סי' מ"ו על סעי' ג' בהשלמות, ירושלים במועדיה שבת ח"ב עמ' קפ"ד אות כ"ה) – "מרן הגרי"ז זצ"ל לא רצה להחשיב זאת למאה ברכות. [ואירע שביקש שיביאו לפניו פרי בשבת, אך קודם שהביאו לו את הפרי, התפללו מנחה. אחרי תפילת מנחה לא אכל את הפרי, והסביר שרצה את הפרי כדי להשלים למאה ברכות, אך מאחר שקיבל עלייה במנחה, כבר השלים מאה ברכות. נמצא שרק כשעלה לתורה בעצמו החשיב את הברכה למניין מאה ברכות, ולא בשמיעת ברכות העולים לתורה]".
   4. **קרה"ת, לומר ברוך הוא וברך שמו**.
      1. יכול לענות.
         1. אלף המגן (סי' תרכ"ב בהג"ה) – "נשאלתי אם מותר לענות ב"ה וב"ש בברכות ששומע מהש"ץ ומכוין להשלים הק' ברכות. ואחרי התבוננות פשיטא דמותר לו לענות כיון דגם על ברכה שחבירו מוציאו בברכה (כמו בברכת שופר. ומגילה) דעת הרבה גדולים שמותר לו לענות ב"ה וב"ש ולא הוי הפסק (ע"ל בדברינו בסי' תקפ"ה סק"ח בגליון שם) ואף שהרבה חולקין ע"ז מ"מ בנ"ד בודאי ל"ה הפסק וכן המנהג שעונין ב"ה וב"ש אחר ברכת השחר. וחזרת הש"ץ השמו"ע וקרה"ת בכל שבת ויו"ט ואף שצריך שיעלו לו כאלו בירך עצמו לענין חשבון מאה ברכות".
         2. מנוחת אהבה (ח"א פרק ח' סעי' ט"ו) – "ומ"מ יכול לענות ברוך הוא וברוך שמו על ברכות הקוראים בתורה ובנביא ואין בזה חשש הפסק, שכן אינו יוצא ידי חובה מדין שומע כעונה ממש, אלא משום שגדול העונה אמן יותר מן המברך".
         3. הגר"מ דייטש (מצות המאה ברכות כהלכתה סי' ב' פרק ג' הע' ח') – "דאף דהרבה אחרונים ס"ל דהשומע כעונה אינו עונה ב"ה וב"ש ... מ"מ אם שכח ועונה יצא י"ח ... ולכן בנד"ד י"ל דכיון דאינו צריך אלא למלאות מנין הק' ברכות, אפשר דכך היא צורת התקנה דכששומע ברכות הקורא ועונה ב"ה וב"ש כדקיי"ל בשו"ע (סי' קכ"ד ס"ה), יצא בזה י"ח".
         4. הר"ז דביר (מוריה חק"מ עמ' קע"ט).
         5. הר"א ברגר (זכור לאברהם תשס"ד עמ' תכ"ב).
      2. שלא לענות.
         1. אג"מ (שירת שלמה קונטרס תפילה למשה אות צ"ז) – "אין לו לענות ברוך הוא וברוך שמו".
         2. ***הגרח"ק שליט"א (רבעון קרית ספר חל"ט עמ' ב')*** – "שאלה: האם יש לציבור לענות ברוך הוא וברוך שמו על ברכת התורה שמברכים העולים לתורה. תשובה: יש אומרים שיוצאין ואין לענות. שאלה: האם יש לציבור לענות ב"ה וב"ש על הברכות שמברך המפטיר אחרי ההפטרה. תשובה: י"א שיוצאין בזה וא"כ אין לענות. שאלה: לפי איזה שיטות יוצאים הקהל בברכות אלו. תשובה: עי' או"ח סי' רפד ס"ג ובמ"ב סי מו ס"ק יד".

עי' הגרח"ק שליט"א (שבת לישראל עמ' תע"ז אות מ"ב) – "יותר טוב שלא יאמר".

* + - 1. עי' הגר"א נבנצל שליט"א (ירושלים במועדיה שבת ח"ב עמ' קפ"ד אות כ"ה) – "האם מותר לענות ב"ה וב"ש לברכות ההפטרה ... תשובה: לא רצוי משום שיוצאים יד"ח בזה, וגם משום שמשלים בזה מאה ברכות".
      2. דברי אור (ח"ב סי' כ"ב אות י"א) – "נ"ל דאם רוצה לצאת בברכת הקורא והמפטיר מנין מאה ברכות, אינו רשאי לענות ברוך הוא וברוך שמו, כדין כל הברכות אם יוצאין מחבירו אין עונין בהו"ש".
      3. עי' הר"צ סווטשר (אור תורה חתי"ט עמ' ס"ג) – "שעדיף שישמעו ברכת התורה והמפטיר ולא יענו ברוך הוא וברוך שמו".
    1. מר"מ – הגר"ש דבליצקי (יגל יעקב עמ' פ"א אות ג', עמ' ק"ד אות ד'), הרי"ד אייכארן (מוריה חקל"ט עמ' קל"ה).
       1. משאת שבת (עמ' תקע"ט ס"ק קצ"א) – "ומי שאינו יוכל להשלים מאה ברכות יכוון כשאומרים ברכות המפטיר ואז לא יענה ברוך הוא וב"ש, ובספר מנוחות אהבה (פ"ח) ומי מנוחות שם כתב דבירר להלכה שאומרים ברוך הוא וב"ש אפי' כשמכוון להשלים בזה מאה ברכות".
       2. מצות המאה ברכות כהלכתה (סי' ב' פרק ג' סעי' ה', הע' ח') – "יזהר לענות ברוך הוא וברוך שמו מיד אחר הזכרת השם, כדי שלא להפסיד שמיעת המשך הברכה [כן נראה פשוט, אך עצם עניית ב"ה וב"ש ... תלוי בפלוגתת הפמ"ג והמבי"ט ... וצ"ע לדינא".
  1. מר"מ.
     1. הגרח"ק שליט"א (אליבא דהלכתא חנ"ג עמ' קכ"ט טור ב') – "בשו"ע סי' רפ"ד סעיף ג' כתב שצריך לשמוע ברכת ההפטרה, שע"י זה ישלים המאה ברכות, ומקורו מהרא"ש והטור שע"י שלא מתפללים י"ח ברכות חסר מהמנין, ולכן ישלים ע"י שישמע. ולכאורה קשה, שאם רק זה הטעם איך יכול לכתוב 'צריך', הלא יש לו עוד דרך להשלים ע"י פירות ומיני מגדים כמו שכתב בסימן ר"צ. וכן מה שכתב בביאור הלכה בשם השערי אפרים שאם מתחיל הקורא הברכה ישתוק, ואחרי שהקורא יסיים הברכות ישלים, לכאורה היה לכתוב כל זה בלשון עצה טובה קמ"ל, אבל לא בלשון חיוב, שהלא יש לו עוד עצה אם רוצה. תשובת הגר"ח קניבסקי שליט"א: כי מצוי שחסר למאה ברכות".

הגרח"ק שליט"א (אליבא דהלכתא חנ"ג עמ' קכ"ט סוף טור ב') – "בשו"ע סי' רפ"ד ס"ג כותב: צריך לכוין לברכות הקוראים בתורה ולברכות המפטיר ויענה וכו', ויעלו לו להשלים מנין מאה ברכות שחיסר מניינם בשבת, ע"כ. והנה במ"ב בסי' מ"ו סקי"ד אחר שמאריך בחישוב מס' הברכות החסרות בשבת, כותב: ע"כ יראה להשלימם במיני פירות ומגדים, ואם אין לו - יוצא ע"י הדחק במה שיכוין לשמוע ברכת התורה והמפטיר וכו', ומשמע התם שזה רק ע"י הדחק וכו', ואילו הכא כותב זאת השו"ע בודאות שברכות אלו יעלו לו. וגם כותב זאת כהלכה השוה לכל נפש שצריך לכוין לברכות העולים לתורה וכו', ולא מחלק בין אם צריך הוא לברכות אלו או לא, ובין אם יש לו מיני מגדים להשלים או אם אין לו. תשובת הגר"ח קניבסקי שליט"א: כיון שמצוי שחסר יזהר תמיד לכוין".

1. ברכות שמשלימות למאה ברכות.
   1. **אין כאלקינו**.
      1. נכלל במאה ברכות.
         1. סידור רש"י (סי' א') – "ולכך תיקנו בשבת לומר אין כאלהינו, לפי שאין מתפללין שמונה עשרה, כי אם שבע, ד' פעמים אין, מי ד' פעמים, נודה ד' פעמים, אין מי נודה, הרי י"ב פעמים אמן, ולבסוף ברוך אתה ונראה עתה כאומר י"ב פעמים ברוך אתה אמן. והם שתים עשרה ברכות".
         2. מחזור ויטרי (סי' א') – "ולכך תקנו לומר אין כאלהינו בשבת לפי שאין מתפללין בשבת משמנה עשרה".
         3. שבולי הלקט (סי' א') – "ובשם רבינו שלמה זצ"ל מצאתי ...".
         4. רוקח (הקדמה לסי' ש"כ) – "בשבת וביום טוב לפי שאין מתפללין י"ח אלא ז' ואחר כך מזכיר אין ד' פעמים מי ד' פעמים נודה ד' פעמים הרי י"ב פעמים אמן. ולבסוף הוא אומר ד' פעמים ברוך. וכן ד' פעמים אתה. ונראה כאלו הוא אומר י"ב פעמים ברוך אתה אמן. והם י"ב ברכות".
         5. כל בו (סי' ל"ז) – "יש מקומות שנהגו לומר אין כאלהינו אחר תפלת מוסף אחד שבת ואחד יום טוב כדי להשלים מאה ברכות שחייב אדם לברך בכל יום כי בשבת וביום טוב אין אדם מתפלל מי"ח ברכות רק ז' נמצא שיצאו מהן ל"ג ברכות בין ערבית בין שחרית ומנחה ומשלימין אותן בז' ברכות של מוסף ושש שבסעודה שלישית וכ' כנוים שיש באין כאלהינו שכל אחד מהן עולה להשלים ברכה אחת נמצאו נשלמו ל"ג ברכות שהיו חסרות".
      2. אין לסמוך על זה.
         1. ס' המנהיג (דיני תפילה עמ' ל') – "ורוב ישרא' שאין להם פירות להשלימם היאך מתקיימי' בהם מאה ברכות, ראיתי בצרפת שנהגו לומ' על זה אחר התפי' אין ספר המנהיג דיני תפילה עמוד לא כאלקינו, מי כאלקינו, נודה לאלקינו, ברוך אלקינו, אתה הוא אלקי' כמי שאומ' בורך אתה הנה י"ב ברכות, **ולפי דעתי אין שורש וענף לזה המנהג** כי לדבריהם עדיין יחסרון ט' ברכות, ועוד דכל ברכה שאין בה הזכרת השם ומלכות אינה ברכה כר' יוחנן וכ"ש שאין בה לא זה ולא זה, ויתבאר לפנינו בעה"ו במקומו. אב"ן. אך פיטום הקטורת ירושלמי או בבלי שנהגו לומ' משבת לשבת מנהג טוב בעיניי לאומרו לולי היו אומ' אותו בבוקר ובערב כמצות הקטורת מנה בכל יום פרס שחרית ופרס ערבית כמו שכתו' בתורה. אב"ן".
         2. הגרחפ"ש זצ"ל (אורח ישראל סי' א' הע' ה') - לשונו לקמן.
         3. עי' ילקוט יוסף (קיצור שו"ע סי' מ"ו סעי' ו', עי' סי' קל"ב סעי' י"ד) – "יש אומרים שמי שאין לו אפשרות לברך בכל יום מאה ברכות, יוצא ידי חובה בעניית אמן אחר ברכות השליח צבור בחזרת השליח צבור, וכן יוצא ידי חובה באמירת 'ויציב ונכון' [דמועיל לו לט"ו ברכות], ובאמירת 'אין כאלהינו' שאומרים בכל יום בסיום התפלה, וכן האומר מודים בכוונה הראויה מועיל לו במקום מאה ברכות. וכן האומר ט"ו שיר המעלות עולה לו למנין מאה ברכות, אחר שכל אלה דברי שבח גדולים הם לבורא יתב', ונחשבים כברכות. אולם מדברי מרן הבית יוסף נראה שכל זה אינו מועיל, ולכן לכתחלה על כל אחד להשתדל בכל עוז להגיע גם בשבתות וימים טובים למאה ברכות".
      3. מ"ב (סי' תרכ"ב ס"ק ה') – "וא"א אין כאלקינו. לפי שבשבת אומרים כן כדי למלאות החסר ממאה ברכות בכל יום וביוה"כ איכא הרבה שבחים וא"צ למלאות בזה גם פטום הקטרת א"צ לומר שהוא כלול בעבודה".
         1. הגרחפ"ש זצ"ל (אורח ישראל סי' א' הע' ה') – "דמצינו כזה לפעמים בדברי המ"ב. **אכן הכלל בזה הוא**, דבעיקר המקום הוא מדקדק יותר וכדאיתא כעין זה נדה נ. (וע"ש ברש"י ד"ה דקטני). ולפי"ז הא דכתב בסי' מ"ו הוא העיקר כיון דמיירי של לענין מאה ברכות, וס"ל שם דאמירת אין כאלקינו היא עצה גרועה כיון דהו"ל רק שבחים בעלמא בלא נוסח ברכה, ולכן לא הזכיר שם שיכול למלאות המאה ברכות בזה".
         2. הגרח"ק שליט"א (הליכות חיים ח"ב אות ר"ט) – "כתב המ"ב בסי' תרכ"ב סק"ה דאומרים אין כאלקנו בשבת כדי למלאות החסר ממאה ברכות. אכן צ"ע, דאמאי לא הביא המ"ב דבר זה בסי' מ"ו ס"ק י"ד כשדיבר לענין החסרון דמאה ברכות בשבת, וצ"ע. תשובה: **שזה רק בשעת הדחק**".
         3. הגר"י טאפלין שליט"א (הליכות חיים ח"ב הע' ל"א, הע' קע"ח) – "אמנם מלשון המ"ב (סי' תרכ"ב), משמע דמהני אפי' לכתחילה, ואפי' שבחים בעלמא כמו שאומרים ביוה"כ מהני, יעו"ש".
      4. מר"מ – ט"ז (סי' תרכ"ב ס"ק ג'), אורח ישראל (סי' א' הע' ה'), הלכה ברורה (סי' מ"ו ס"ק ז'), מצות המאה ברכות כהלכתה (סי' ב' פרק ב' הע' הע' י"א ד"ה ונראה, פרק ג' סעי' ח', סעי' ט', "בדיעבד"), ברכות טוב (עמ' ס"א), אשי ישראל (פרק ה' הע' ס"ט), פסקי תשובות (סי' מ"ו סוף אות י'), שערי הברכה (פרק י' הע' מ"ח).
   2. **לשמוע ברכת השחר עוד פעם**, וכדו'.
      1. לא מהני – מבי"ט (סי' קי"ז, לשונו לעיל).
      2. בשעת הדחק – פמ"ג (סי' מ"ו מש"ז ס"ק ג', "וא"כ ביום התענית וכדומה שירא שלא יברך מאה ברכות ישמע ט"ו ברכות ויענה אמן, וגדול כו' [ברכות נג, ב], ויוצא ע"י הדחק בזה"), תשובות והנהגות (ח"ד סי' קנ"ג ד"ה ולענ"ד, הנהגות הגאון רבי חיים מבריסק זצ"ל אות מ"ב, "דלאחר שבירך ברכת השחר יבקש מעוד אחד או שנים שיכוונו להוציאו בברכות דשחר וישמע ויכוין לצאת, ובכך יהא לו עוד ברכות כפי הצורך, שלרוב הפוסקים בשומע לבד אין חשש דברכה לבטלה, וזוכה לעוד ברכות ... ואף שאינו מחוייב באותן ברכות שכבר ברכן, מ"מ אם נתכוין לשמוע ולצאת בזה מצות המאה ברכות תשיב כבירך ומצטרף למאה ברכות ... בדיעבד כשאין לו ברכה דחיובא ודאי יש לו לאמץ לכה"פ ברכות כל שהן, כגון של שמיעת ברכת השחר וכיו"ב"), חיי היומיומי (ארטסקרול, עמ' קכ"ו).
      3. מר"מ – מצות המאה ברכות כהלכתה (סי' ב' פרק ב' סעי' ג').
         1. של"ה (יומא פרק נר מצוה אות ל"א) – "מכל מקום מה דאפשר לעשות יעשה, דהיינו שיכוין בברכותיו במאד, ויכוין בברכות של השליח צבור מכל התפילות, ויכוין בברכות הקוראים בתורה, וכן בברכות ההפטרות, וכן בברכות המצוות של יחידים, כשמתעטפין בטליתות ומברכין בקול רם וכיוצא, אז יעלו לו מאה ברכות והרבה מהם".
         2. תלוי בהיסוד איך מהני קריאת התורה - עי' לעיל.
   3. **שליח ציבור**.
      1. נכלל בחשבון מאה ברכות – הגרשז"א זצ"ל (מנחת שלמה ח"ב סי' ד' אות כ"ז, הליכות שלמה תפילה פרק כ"ב סעי' כ"ג), תשובות והנהגות (ח"ה סי' ש"ט אות ל"ד, "זה שנים רבות שאני ש"ץ בקביעות במנחה בשבת (כדי להשלים בחזרת הש"ץ מאה ברכות) ..."), יביע אומר (ח"ח או"ח סי' כ"ג אות כ"ד), ילקוט יוסף (קיצור שו"ע סי' מ"ו סעי' ג'), פסקי תשובות (סי' מ"ו אות י' ד"ה ודע).
   4. **חזרת הש"ץ**.
      1. אפשר בשעת הדחק – מג"א (סי' מ"ו ס"ק ח', "אפשר שיוצא כששומע חזרת התפלה מהש"ץ"), מ"ב (סי' מ"ו סוף ס"ק י"ד, "ואפשר דיוצא ע"פ הדחק במה שמכוין לשמוע חזרת הש"ץ"), חיי היומיומי (ארטסקרול, קכ"ו).
      2. מר"מ – ילקוט יוסף (קיצור שו"ע סי' מ"ו סעי' ו', לשונו לעיל).
      3. לכאורה תלוי בהיסוד איך מהני קריאת התורה - עי' לעיל.
   5. **ברכת מעין שבע**.
      1. נכלל בחשבון מאה ברכות – ב"י (סי' מ"ו ס"ק ג', "ובשבת חסר בכל תפלה י"ב ברכות וברכת התפילין הרי ל"ז וכנגדם אנו מוסיפין ברכה אחת מעין שבע וקידוש ...").
      2. אינו נכלל – מג"א (סי' מ"ו ס"ק ח', "וכתב הרב"י דאנו מוסיפין ברכת מעין ז' וצ"ע דא"כ נחשב כל חזרת הש"ץ של ג' תפילות וי"ל דשאני ברכת מעין ז' דהיחיד לא אמרה ודוחק דהא עכ"פ אומר אלקינו וכו' רצה דהוא עיקר הברכה"), מוכח ממ"ב (סי' מ"ו ס"ק י"ד).
      3. מר"מ – פמ"ג (א"א ס"ק ז', "וברכה מעין שלש יש בו מחלוקת").
   6. **טעות בשמו"ע** וכדו'.
      1. נכלל בחשבון מאה ברכות.
         1. ***חזו"א (מעשה איש ח"א עמ' ע"ר ד"ה הגר"ח, ח"ב עמ' צ"ח, דעת נוטה ח"א עמ' ש"א הע' קל"ט, עמ' שי"ב הע' קס"ד, מבקשי תורה ח"ג עמ' כ"א ד"ה אך, שאלת רב ח"ב פרק כ"ו אות י"ט, אות כ',*** דעת חזו"א פרק ג' אות ז', מבית לוי ח"ט עמ' ק"ג ד"ה והעירוני***) – "הגר"ח קניבסקי שליט"א שאל לרבינו בשכח 'יעלה ויבוא' בראש חודש, וחוזר להתפלל שנית, האם י"ח ברכות שבתפלה הראשונה מצטרפות למנין מאה ברכות. והשיב שמצטרפים ואינם ממש ברכות לבטלה".***
         2. ***הגרשז"א זצ"ל (שולחן שלמה סי' רע"א הע' על ס"ק ב'.ד', הליכות שלמה תפילה פרק ח' ס"ק ו', מבקשי תורה ח"ג עמ' רמ"ט אות מ"ז) – "דהשומע את חברו טועה בתפלת שמונה-עשרה ואומר ותן טל ומטר בימות החמה או להיפך, אף-על-פי שדינו שצריך לחזור, אין לו היתר לעבור לפניו, כי בודאי יש לה שם תפלה, וה"ה דעולה לו למנין מאה ברכות, אלא שאינו יוצא בה ידי חובתו".***
         3. הגר"א נבנצל שליט"א (ירושלים במועדיה שבת ח"ב עמ' קס"א אות ו') – "אירע שאדם שכח להזכיר יעלה ויבוא בתפילת שבת, והוצרך לחזור ולהתפלל שנית. מרן הגרי"ז זללה"ה אמר לו שאל לו להצטער, מפני שבדיעבד הרוויח שבע ברכות נוספות של תפילת שבת, וזה יועיל להשלמת מאה ברכות. דעתו היתה שתפילה בלי הזכרת מעין המאורע, אינה נחשבת כאילו לא התפלל כלל".
         4. מצות המאה ברכות כהלכתה (סי' ב' פרק ב' סעי' ט').
         5. עי' פסקי תשובות (סי' מ"ו אות י' ד"ה ודע).
      2. ***תלוי במחלוקת לגבי מי ששכח יעלה ויבא במנחה ר"ח – ארץ צבי (סי' כ"ד ד"ה ועי"ש), עמק התשובה (ח"ח סי' ה'),*** משנת יוסף (ח"י סי' ט"ו אות ג')***.***
         1. ***עי' או"ח סי' קי"ז, לשיטות ומר"מ.***
      3. ***מר"מ – אמרי יושר (ברכות דף כב: ד"ה והנה, "וצ"ב"),*** חיי הלוי (ח"ו סי' ל"ט אות ד'),אדרת תפארת (ח"ד סי' מ"א סוף אות ב', ח"ה סי' מ"ב אות י"ג).
   7. **בלי כוונה בברכת אבות**.
      1. נכלל בחשבון מאה ברכות – ***הגרשז"א זצ"ל (הליכות שלמה*** תפילה פרק ח' ס"ק י"א), מצות המאה ברכות כהלכתה (סי' ב' פרק ב' סעי' ט').
   8. **לגרום ברכה שאינו צריכה**.
      1. מחמיר – מג"א (סי' מ"ו ס"ק ח', סי' רט"ו ס"ק ו', "ול"נ דאין להכניס עצמו בספק ברכה לבטלה בשביל להשלים ק' ברכות"), מ"ב (סי' מ"ו ס"ק י"ד, "וכתב המ"א דלא יכניס עצמו בחשש ברכה שאינה צריכה משום מצות ק' ברכות"), מצות המאה ברכות כהלכתה (סי' ב' פרק ב' סעי' י"א).
      2. מיקל – אבן העוזר (סי' רי"ב), דעת תורה (סי' רט"ו על סעי' ד' ד"ה עוד), יחוה דעת (ח"ו סי' כ"ו, "ואין לחוש בזה לאיסור גורם ברכה שאינה צריכה"), ילקוט יוסף (ברכות ח"ג עמ' תרע"א אות ב', קיצור שו"ע סי' מ"ו סעי' ח', סי' קע"ז סעי' ז', סי' ר"צ סעי' ה', "כשמגישים פירות בסעודות שבת ויום טוב לברך עליהם, מותר להניחם עד לאחר ברכת המזון כדי לברך לפניהם ולאחריהם, ולהשלים מנין מאה ברכות, ואין לחוש בזה לאיסור גורם ברכה שאינה צריכה. שבמקום מצות מאה ברכות מותר לגרום לברכה שאינה צריכה [דחשיבא כברכה הצריכה]").
      3. מר"מ – א"ר (סי' ר"צ ס"ק א'), צל"ח (ברכות דף מא: ד"ה והנלע"ד), ערה"ש (סי' ר"ו סעי' י"ב, סי' ר"צ סעי' א'), שבט הלוי (קובץ מבית לוי חט"ז עמ' פ"ד, חי"ז עמ' פ"ה), ברכת ה' (ח"א פרק א' סעי' ו').
   9. **לאכול כדי לעשות ברכה**.
      1. אינו חסרון של ברכה שאינו צריכה – ב"ח (סי' ר"צ ס"ק א', "ויכוין להרבות וכו'. כלומר ואין בזה משום ברכה שאינה צריכה כיון דבכל פעם חוזר ונהנה ואסור לו ליהנות מן העולם הזה בלא ברכה אם כן ברכה שצריכה היא"), הגרח"ק שליט"א (שאלת רב ח"ב פרק כ"ו אות י'), פוסקים.
   10. **מברך ליוצא אחר**.
       1. שייך לשומע – הגר"א נבנצל שליט"א (ביצחק יקרא סי' מ"ו על סעי' ג' בהשלמות).
       2. שייך גם למברך – הגרשז"א זצ"ל (מנחת שלמה ח"ב סי' ד' אות כ"ז), פסקי תשובות (סי' מ"ו אות י' ד"ה ודע).
       3. מר"מ – תהלה לדוד (סי' מ"ו ס"ק א').
2. שאר ענינים.
   1. **מונה הברכות** – רמב"ם (תפילה פרק ז' הל' ט"ז, "כיצד אוכל מעט ירק ומברך לפניו ולאחריו וחוזר ואוכל מעט מפרי זה ומברך לפניו ולאחריו **ומונה כל הברכות** עד שמשלים מאה בכל יום"), יעב"ץ (בסידור עמ' תצ"ט אות ב'), תשובות והנהגות (ח"ב סי' קכ"ט, ח"ד סי' ס', סי' קנ"ג, "מדברי הגאון דבריסק זצ"ל שדייק מלשון הרמב"ם פ"ז דתפלה (הלכה ט"ז) 'ומונה כל הברכות עד שמשלים מאה ברכות' ודקדק הרמב"ם לכתוב 'ומונה' משמע שיש ענין למנות ממש שיהא בטוח שהגיע למאה ברכות"), מצות המאה ברכות כהלכתה (סי' ב' פרק א' סעי' ו', פרק ג' סעי' א').
      1. סדר היום (מאה ברכות) – "וטוב לאדם לכוין בברכותיו ולמנות אותם מתחלת הלילה א' לא' למצוא חשבון למען דעת כמה ברכות הוא מברך שלא יפחות מק' בכל יום".
      2. ציץ אליעזר (חי"ט סי' י"א פרק ד' אות ה') – "טוב לאדם לכוין בברכותיו ולמנות אותם מתחילת הלילה א' לא' למצוא חשבון למען דעת כמה ברכות הוא מברך, שלא יפחות מק' בכל יום, וכל המוסיף מוסיפין לו (סדר היום בחיוב מאה ברכות בכל יום)".
      3. יביע אומר (ח"ח או"ח סי' כ"ג אות כ"ד) – "יש לכל ירא שמים לספור ולמנות כל הברכות בליל שבת ויומו, עם הפירות ומגדנות ומיני בשמים בלילה וביום, כדי להשלים ק' ברכות".

יביע אומר (ח"י או"ח סי' ז' סוף ד"ה בדין) – "**וכך אני נוהג** בשבת למנות את הברכות להשלימן למאה ברכות".

* + 1. ילקוט יוסף (קיצור שו"ע סי' מ"ו סעי' ג', סי' ר"ב סעי' א') – "וראוי שכל אחד ימנה את הברכות שמברך בשבת, כדי שיגיע למנין מאה ברכות".
  1. **סימן למונה הברכות בשבת**.
     1. מותר – משאת שבת (עמ' תקע"ט סי' קי"ד, "מותר לעשות סימן בטבלא של ברכות שאמר ומותר למנות הברכות בשבת").
     2. מר"מ.
        1. יעב"ץ (בסידור עמ' תצ"ט אות ב') – "בשבת ויום טוב חסר מהמספר סך רב. ויחשוב איך ובמה ישלים אחרות תחתיהן. ואז יעשה לו קלפי שיניח בתוכו מנין פירות או קטניות כמספר הברכות עד שישלים מנין מאה".
  2. **אם יש ענין להוסיף על מאה ברכות**.
     1. הרי זה משובח.
        1. אבודרהם (סוף ברכת המצות ומשפטיהם) – "ואם יכול להוסיף על מאה ברכות הרי זה משובח כמו שאמר דוד (תה' עא, יד) והוספתי על כל תהלתך ואמר עוד (שם עא טו) פי יספר צדקתך כל היום תשועתך כי לא ידעתי ספורות".
        2. סדר היום (מאה ברכות) – "וכל המוסיף מוסיפין לו".
        3. בנימין זאב (סי' קע"ו) – "ואומר עוד שאם יכול להוסיף על מאה ברכות הרי זה משובח כמו שאמר דוד והוספתי על כל תהלתך".
        4. שיבת ציון (שער ו' סעי' כ"ט) – "וטוב להוסיף".
        5. ציץ אליעזר (חי"ט סי' י"א פרק ג' אות ז') – "אבודרהם".
        6. ילקוט יוסף (סי' מ"ו דין מאה ברכות סעי' א', קיצור שו"ע סי' מ"ו סעי' א') – "ונכון להוסיף על המאה ברכות".
        7. מצות המאה ברכות כהלכתה (סי' ב' פרק א' סעי' ב', סי' ו' פרק ג').
        8. פסקי תשובות (סי' מ"ו אות ח' ד"ה והנה).
     2. אין הידור.
        1. יסודי ישרון (ח"א ריש עמ' קכ"ה) – "אין מצוה למהדר ולברך יותר ממאה ברכות שהזכירו חז"ל (מנחות מ"ג מג"א שם)".
     3. מר"מ.
        1. טור (סי' מ"ו סעי' ג') – "וצריך כל אדם ליזהר בהם והפוחת אל יפחות והמוסיף יוסיף על כל ברכה וברכה שנתקנה לו כמו שאמרו חכמים ברכות (מ א) ברוך ה' יום יום בכל יום ויום תן לו מעין ברכותיו".
        2. מחבר (סי' מ"ו סעי' ג') – "חייב אדם לברך בכל יום מאה ברכות, **לפחות**".
        3. לבוש (סי' מ"ו סעי' א') – "והפוחת אל יפחות והמוסיף יוסיף על כל דבר ברכה שנתקנה לו, כמו שאמרו חז"ל [ברכות מ ע"א] ברוך ה' יום יום, בכל יום ויום תן לו מעין ברכותיו שבירך אותך".
  3. **ריבוי ברכות כשאין מגיע למאה ברכות**.
     1. אין ענין.
        1. גרי"ז (מצות מאה ברכות עמ' ל"ה אות ג') – "יש להסתפק באם לא יוכל לברך מאה ברכות [כגון באונס] אם חייב להרבות בברכות כמה שיכול, שיסוד חיוב מאה ברכות הוא חיוב לברך להקב"ה עד מאה פעמים, וממילא אף אם אינו יכול לברך מאה ברכות צריך להשתדל לברך כמה שיותר, או כל המצוה היא ע"י שמאה פעמים בירך, ואם פחות ממאה אין שום נפק"מ בין שבעים לשמונים ושמעתי ממו"ר ראש ישיבת בריסק הגרא"י הלוי שליט"א בשם זקנו מרן הגרי"ז זצוק"ל דהקיום הוא רק ע"י מספר מאה ברכות בשלימות".

גרי"ז (אילת השחר פר' עקב פרק י' פסוק י"ב) – "והנה אומרים דהגרי"ז זצ"ל הי' עולה לתורה בשבת ויו"ט למפטיר כדי להשלים מאה ברכות, אבל ביוהכ"פ שלא יכל להגיע למאה ברכות אפי' בצירוף ברכות אלו הוא הי' עולה ללוי, דסבר שהענין הוא דוקא מאה ברכות אבל אם לא יגיע למאה אין נ"מ במה שיוסיף עוד ברכות".

* + - * 1. ברכת איתן (מצות מאה ברכות, סי' א' הע' ג' ד"ה ושוב ראיתי) – "... עכ"ד הרב אילת השחר בשם הגרי"ז. אך לכאו' צ"ע בזה, דהרי המעיין בדברינו מה שכתבנו לקמן בסי' ו' סעיף ל"ט, דביוה"כ שאי אפשר להשלים מנין הברכות ע"י אכילה ושתיה, יכול להשלים ע"י הברכות של קה"ת והפטרה אף לכתחילה ... ודילמא כוונת הגרי"ז, שדוקא בשב"ק ויו"ט שיכול להשלים את כל המאה ברכות ע"י ברכות בפיו ולא ע"י שומע כעונה, אז היה מקפיד לעלות להפטרה כדי להשלים מנין המאה ברכות. משא"כ ביוה"כ ...".
      1. עי' אמרות משה (ח"ב סי' א' ד"ה ולענין, בתוך ס' אגרות ורשימות קהלות יעקב ח"א עמ' רי"ד) – "ולענין מצות מאה ברכות בכל יום ראיתי מכבר דדנו בזה אם איכא מצוה להרבות עכ"פ בברכות כפי שיוכל, או דוקא מאה [ואם א"א לו מאה א"צ להרבות בברכות כלל]. ונראה דלא מבעיא להצד שכתבנו שאין מצוה בחצי מצוה דרבנן, ודאי דה"נ ליכא מצוה בפחות ממאה. [דאף אי טעמן של חז"ל הי' כדי להרבות בברכות, מ"מ י"ל דלא אזלי' בתר טעמא לחייבו בפחות מצורת המצוה וכמש"כ לעיל] אך גם להצד שיש מצוה בחצי מצוה דרבנן י"ל דהכא ליכא מצוה בזה דטעם המצוה כאן שיהי' מאה דוקא [כדאסמכינהו אקרא] ולא משום שרצו חז"ל לתקן רבוי ברכות בעלמא. וצ"ע".
    1. יש ענין.
       1. הגריש"א זצ"ל (ברכת איתן מצות מאה ברכות, סי' א' הע' ג' ד"ה ושוב שמעתי) – "[מאחד מנכדיו בשמו], דאף שיודע בבירור שלא ישלים את המנין של 'מאה ברכות', יש ענין לברך כמה שיותר ברכות להגיע בקירוב למאה".
       2. אילת השחר (פר' עקב פרק י' פסוק י"ב) – "והנה הטור (או"ח סי' מ"ו) כתב על תקנת מאה ברכות וצריך כל אדם ליזהר בהם והפוחת אל יפחות והמוסיף יוסיף, ובשו"ע (סעיף ג') כתב חייב אדם לברך בכל יום מאה ברכות לפחות, והלשון משמע שיש מעלה בכל תוספת ברכה, וא"כ גם מי שלא יגיע למאה ברכות י"ל שיש ענין להוסיף לברך כמה שיכול".
       3. הר"א גנחובסקי (אמרות משה ח"ב סי' א', בתוך ס' אגרות ורשימות קהלות יעקב ח"א עמ' רט"ז) – "דאין החוב להוסיף מצד חצי שיעור, אלא דזה גופא תקנת מאה ברכות לברך עד שיגיע למאה".
    2. מר"מ – ברכת איתן (מצות מאה ברכות, סי' א' הע' ג').
       1. הגרח"ק שליט"א (שאלת רב ח"ב פרק כ"ו אות ט"ו) – "מי שאין בידו לברך מאה ברכות ביום, האם יש תועלת שיברך עכ"פ 99. תשובה: יתכן".

***הגרח"ק שליט"א (***אליבא דהלכתא חכ"ח עמ' כ"ד טור ד') – "שאלה: נסתפקו האם יש ענין להרבות בברכות, כשיודע שלא יגיע למאה ברכות. ששמא כל התקנה היתה דוקא מאה ולא פחות. תשובה: עי' לשון הרמב"ם בסוף ה' ברכות, (תשו' בכת"י)".

* 1. **מצוות צריכות כוונה**.
     1. מחמיר.
        1. מצות המאה ברכות כהלכתה (סי' ב' פרק א' סעי' ה') – "צריך לכון ... וכיון דנתבאר דהמצוה מתחלת בערב, לכן צריך לכון כונה זאת לפני תפלת ערבית, כי ברכת מעריב ערבים היא הראשונה של מאה ברכות".
        2. אהל שם (או"ח ח"ג סי' ר"צ אות ד', עמ' שע"ג) – "צריך לכוון לפני התחלת הברכה הראשונה מצאת הכוכבים שמקיים מצות דרבנן של מאה ברכות".
     2. מיקל – הגר"י ברקוביץ שליט"א (שמעתי מר' דן רט שליט"א).
        1. אולי אין צריך כוונה - כיון נכלל בתוצאה, ולא מסתבר.
        2. אולי יש כוונה - כיון שמתכוון לברכה ומצוה בכללות, לא צריך לכוון לענין של מאה ברכות במיוחד [עי' ערה"ש או"ח סי' ס' סעי' ח', כעי' זה].
  2. מר"מ – הגרח"ק שליט"א (מילי מעלייתא אות נ"ח), לקראת שבת (פרק כ"ט סעי' א').
     1. ר' חיים פלטיאל (ויקרא פרק א' פסוק ב') – "כי יקריב מכם קרבן ליי. מכם בגימ' מאה, מלמד שכל האומר מאה ברכות בכל יום הרי הוא יותר מקובל משהקריב מן הבהמה והבקר".
     2. אבודרהם (ברכת המצות ומשפטיהם) – "עוד יש רמז להם מן הנביאים שנאמר ומה י"י שואל ממ"ך בגימטריא מאה".
     3. יעב"ץ (בסידור עמ' תצ"ט אות ד') – "וחשבון זה חביב לפני המקום ברוך הוא מאד. וישלח הברכה באסמיו. וימלא שנותיו וימיו. יצילנו אף מן קמיו".
     4. של"ה (יומא פרק דרך חיים תוכחת מוסר אות קצ"ז) – "מצאתי כתוב, אלו שבע דחיות שמנו חכמינו ז"ל, שבועת שקר אחת, דוחה מאה זכיות. חילול השם אחד, דוחה מאה תפילות. ביזוי אחד של תורה, דוחה מאה שמחות. נבלות פה אחת, דוחה מאה הבטחות. **גזילה אחת, דוחה מאה ברכות**. מחלוקת אחת, דוחה מאה פרנסות. לשון הרע אחד, דוחה מאה תשובות, עד כאן".
     5. הגרשז"א זצ"ל (הליכות שלמה תפילה פרק כ"ב הע' צ"ב) – "**היה מיעץ לאנשים בעת צרה** ר"ל, כששאלוהו במה להתחזק, שיקבלו על עצמם זהירות בענין זה בכל יום ויום".
     6. הגרח"ק שליט"א (שאלת רב ח"ב פרק כ"ו אות ט') – "האם כדי להשלים מאה ברכות כדאי לברך שהכל על פרי שמסופק עליו איזה ברכה לברך, או עדיף שלא לאכול. תשובה: יכול לברך שהכל".

הגרח"ק שליט"א (שאלת רב ח"ב פרק כ"ו אות י') – "האם יאכל לחם פחות מכזית ויטול ידיו בלי ברכה כדי להשלים ק' ברכות. תשובה: אין לעשות כן".

הגרח"ק שליט"א (שאלת רב ח"ב פרק כ"ו אות י"א) – "במסופק אם צריך לברך שהכל, האם מותר לברך שהכל על מלח, וכן להשלמת מאה ברכות, דלא נוהגין כן, אבל י"ל שרק משום שמלח לא טעים לא נוהגין לברך ע"ז. תשובה: מותר".

הגרח"ק שליט"א (שאלת רב ח"ב פרק כ"ו אות י"ב) – "מי שצריך להשלים מאה ברכות בשבת ויש לו או מלח או סוכר, איזה עדיף דעל סוכר יש דעות שמחמירין לברך העץ [הובאו במשנ"ב סי' רב ס"ק עו] (והרי אע"פ שאינו אוהב מלח מ"מ הדין הוא שצריך לברך). תשובה: על סוכר".

הגרח"ק שליט"א (שאלת רב ח"ב פרק כ"ו אות ט"ו) – "מי שאין בידו לברך מאה ברכות ביום, האם יש תועלת שיברך עכ"פ 99. תשובה: יתכן".

הגרח"ק שליט"א (שאלת רב ח"ב פרק כ"ו אות י"ח) – "האם ברכת מקדש את שמך ברבים לאלו שחותמים בשם מצטרף למאה ברכות. תשובה: מצטרף".

הגרח"ק שליט"א (שאלת רב ח"ב פרק כ"ו אות כ"א) – "האם כששר הזמר צור משלו מצטרף למאה ברכות, דידוע בשם הקה"י שהיה נוהג לאכול אח"כ עוד כזית מחשש שיצא עי"ז בברהמ"ז. תשובה: לא מצטרף".

הגרח"ק שליט"א (שאלת רב ח"ב פרק ל' אות י"ג) – "מי שנהג עד היום שלא לאכול בפסח שום דבר מוכן שקונים בחנות או ממישהו אחר, אבל בשביל חומרא זו יוצא לפעמים שאינו יכול להשיג מאה ברכות, וזה חוץ ממה שבלא"ה בכל יו"ט חסרים הרבה ברכות לחשבון מאה ברכות. האם במקום שאין ברירה אחרת כדאי שיוותר על חומרא זו וישלים בהנ"ל, או יסמוך על ברכות הפטרה וכדומה. תשובה: אין להקל".

"**כל האומרן מובטח שהוא בן העולם הבא ומשתכר אלף זהובים**"

ארחות חיים הו"ד בברכי יוסף (או"ח סימן מ"ו אות ה')

1. סעיף ד'.
   1. **נשים: שעשני כרצונו**.
      1. טור (סעי' ד'), הו"ד במעשה רוקח (הל' תפילה פרק ז' הל' ד' ד"ה ודע) – "ונהגו הנשים לברך שעשאני כרצונו ואפשר שנוהגות כן כמי שמצדיק עליו הדין על הרעה".
      2. אבודרהם (ברכת השחר ד"ה כששומע) – "והנשים נוהגות לברך במקום שלא עשני אשה שעשני כרצונו כמי שמצדיק את הדין על הרעה הבאה עליו".
      3. לבוש (סעי' ה') – "ואשה, במקום שלא עשני אשה מברכת שעשאני כרצונו, והיא כמו שמצדיקה עליה את הדין על הרעה".
      4. גר"ז (סוף סעי' ד') – "והנשים נוהגות לברך שעשני כרצונו והוא כמו שמצדיק עליו את הדין על הרעה".
      5. עי' ט"ז (ס"ק ד'). א"ת לומר דין אמת, י"ל בה"ל (סי' רכ"ב ד"ה דין), וע"ש.