6 הואיל ונהנה מהנה
קטגוריות: ש_ס / לב בבא מציעא / ב_מ עניינים - הרב רפאל בהגר_מ שמואלביץ / שומרים / מהדו_ק

אור ליום ועש"ק במדבר כ"ג אייר תשע"א

א] בד' רש"י ב"מ דפ"א. מבו' דהא דלוקח כלים מבית האומן כדי לשגרם לבית חמיו, הוי שומר שכר בחזרה, הוא משום דנהנה כשנתפאר בהן.

וכבר כתב המחנ"א דלפ"ז, בלוקח מקח ע"מ לבקרו ל"ה שומר שכר בחזרה, דהתם ליכא לה"ט.

ומצאנו הדברים מבוארים כן בד' הרמ"ה פ' הספינה אות קכ"א, ז"ל, ואי לבתר דגלי אדעתי' דלא ניח"ל בגוי' פשיטא לן דפטור ווכ', אבל הכא דמהשתא לא מתהני לי' מידי מיני' מודה "דשומר חנם הוי" ומוכר הוא דאפסיד אנפשי' דשבקי' גבי', עכ"ל.

ואזיל הרמ"ה לטעמי' שכתב שם בהמש"ד, ז"ל, הא ברירנא התם דכי קא מסייע לי' לאמימר מינה, לאו מטעמא דהוה מעיקרא שואל בהליכה ובחזרה נושא שכר קא מסייע לי', אלא מטעמא דכיון דלא קבלינהו מיני' בבית חמיו איגלאי מילתא לפום תנאה דאתני בהדי' דמעיקרא ועד ההיא שעתא דלא קבלינהו מיני' הו"ל כשוכר, ואע"ג דההיא שעתא כליא לי' שכירותי', הוי עלי' בחזרה כנושא שכר, וכ"ש גבי שואל, עכ"ל, וזה כפירש"י, דהא דהוי ש"ש בחזרה, הוא משום דגם מעיקרא הוי כשוכר, ואשר זהו שכתב הרמ"ה דבלוקח כלי ע"מ לבקרו, דכל דגלי דעתי' דלא ניח"ל בגוי' איגלאי מילתא דל"ה מעיקרא אלא כשומר חנם, דמעולם לא נהנה ממנו, ל"ה שומר שכר כלל.

ובדעת הטור, נראה דס"ל כמש"כ התוס' ב"ב דפ"ז:, ז"ל, כי היכי דחשיב ליה ברייתא נושא שכר בחזרה אע"פ שבטל המקח משום דעד השתא היה כלוקח הכי נמי שואל אחר שכלו ימי שאלתה הוי שומר שכר כיון שנהנה בשאלה עד עכשיו, עכ"ל, וע"כ ה"נ בלוקח כלי ע"מ לבקרו, הוי בחזרה כשומר שכר.

ולדעת רש"י והרמ"ה תמוה טובא, שהרי אומן אחר שאמר גמרתיו ל"ה כשומר שכר, והרי דכל הא דאמרינן דהואיל ונהנה מהנה, הוא רק היכא דהוי מתחילה שואל, אך היכא דהוי מתחילה כשומר שכר, לא אמרינן הואיל ונהנה מהנה, וכמש"כ הראשונים שם, וא"כ מ"ט לוקח כלים מבית האומן, הו"ל בחזרתו שומר שכר משום דהואיל ונהנה מהנה, וכבר עמד בזה המחנ"א.

ושמא נימא, דהגם דמדינא הו"ל כשומר שכר אף בחזרה, מכח דהואיל ונהנה מהנה, מ"מ כל שאמר גמרתיו, גלי דעתי' דלא ניח"ל להיות ע"ז שומר שכר, וע"כ ל"ה אלא כשומר חנם, ומשא"כ היכא דלא אמר גמרתיו, ולא גלי אדעתי' דלא ניח"ל להיות ע"ז שומר שכר, הו"ל כשומר שכר אף אחר שכלו ימי השכירות, משום דהואיל ונהנה מהנה, וצ"ע עוד בזה.

ועפי"ז י"ל הגיר' בד' הריטב"א דשומר שכר אחר שכלו ימי השמירה, אכתי הו"ל כשומר שכר, ולהנ"ל היינו משום דהואיל ונהנה מהנה ולא אמר לי' גמרתיו, וניחא לפ"ז משה"ק הנתיה"מ ע"ז דמ"ש משואל דאחר דכלו ימי השאלה ל"ה שואל.

אך בעיקר הדברים צ"ע אם זה מתישב בסוגיית הגמ' ב"מ דפ"א. דמדמינן אומן שאמר גמרתיו, לשואל אחר שכלו ימי השאלה, ולפמש"נ הרי ב' דינים הם, דבשואל הא דאחר שכלו ימי השאלה אינו חייב באונסין, הוא משום שכלתה שאלתו, ובאומן, כל הא דאינו חייב בגניבה ואבידה, הוא רק משום דאמר גמרתיו, וגלי אדעתי' דלא ניח"ל להיות שומר שכר, וא"כ מה מסייעינן מינה לל"ב, וגם מאידך מה מוכחי' לל"ק מהא דבאמר גמרתיו שומר שכר, דה"ה בשואל אחר ימי שאלתה הוי שואל, הרי שאני אומן דהואיל ונהנה מהנה, וכמשה"ק הראשונים, ובע"כ דלא כדרך זו, וצ"ע רב בכ"ז.

ושמא י"ל, דכל הא דמהני אמירת גמרתיו, הוא רק כלפי חיובו מדינא דהואיל ונהנה מהנה, אך אם מעיקר הדין הוי שומר שכר אחר שכלו ימי השכירות, ל"מ ע"ז אמירת גמרתיו, ולפ"ז ניחא הכל, אך צ"ע הטעם בזה.

ובעיקר דינא דהואיל ונהנה מהנה, יש לציין לד' הסמ"ע שכתב דהוא תקנ"ח, וצ"ע.

ל' הר"ן נדרים דל"א: דהואיל ובהליכה הוי שואל, ע"כ בחזרה הוי שומר שכר, וזה כדעת התוס'.