ג - בדין גזל פרה מעוברת וילדה וגזל פרה ריקנית ונתעברה וילדה
קטגוריות: ש_ס / לא בבא קמא / ב_ק - הרב רפאל בהגר_מ שמואלביץ / שיעורים בפרק הגוזל עצים

**סימן ג**

**בדין גזל פרה מעוברת וילדה וגזל פרה ריקנית ונתעברה וילדה**

**א**

א] **ב"ק צ"ג ב',** גזל פרה מעוברת וילדה רחל טעונה וגזזה משלם דמי פרה העומדת לילד ודמי רחל העומדת ליגזז, גזל פרה ונתעברה אצלו וילדה רחל ונטענה אצלו וגזזה משלם כשעת הגזילה.

**ויש** לעמוד בזה על שינוי הלשון במתניתין דברישא תני דמשלם דמי פרה העומדת לילד ודמי רחל העומדת ליגזז, ובסיפא תני דמשלם כשעת הגזילה, - ומצינו בזה כמה דרכים בד' רבותינו הראשונים, ומזה נלמד כמה הלכתא גבירתא בדיני השינוי דעיבור ולידה.

ב] **ותחילה** נבאר בזה לדעת הסוברים דהא דתנן ברישא דמשלם דמי פרה העומד לילד ודמי רחל העומדת ליגזז היינו דמשלם כשווי הבהמה בשעת השינוי, ולדעתם לכאו' מהא דתני בסיפא דמשלם כשעת הגזילה, נלמד דבסיפא אינו משלם כשעת השינוי אלא כשעת הגזילה, וכמדומה דהדברים מבוארים כן בד' הרשב"א לקמן צ"ה א' ד"ה הגוזל את הרחל בתחילת דבריו, עיי"ש.

**וכ"ה** להדיא בד' הרא"ש בסו"ס ג', ז"ל, גזל פרה ונתעברה אצלו וילדה רחל ונטענה אצלו וגזזה משלם כשעת הגזילה וכו', ואי תקשי לך למאי דפרישנא דברישא נמי משלם כשעת הגזילה סיפא מאי קמ"ל השתא מעוברת וילדה טעונה וגזזה משלם כשעת הגזילה, ריקנית ונתעברה וילדה ונטענה וגזזה לא כ"ש וכו', עכ"ל, ולהדיא בדבריו דלדעת הסוברים דברישא משלם כשווי הבהמה בשעת השינוי, ניחא הא דתני בסיפא דמשלם כשעת הגזילה, דקמ"ל דאינו משלם כשעת השינוי אלא כשעת הגזילה.[[1]](#footnote-1)

**וכ"ה** מבו' בד' התורי"ד לקמן צ"ה ב', עיי"ש שכתב, ז"ל, מידי דהוה אגזל רחל ונטענה אצלו וגזזה דקנה כל הגיזה, ואע"ג דכי לא גזזה אתי הנגזל ושקיל הרחל טעונה למ"ד שבח גזילה דנגזל הוי היכא דקדם וגזזה קנה הכל, ואע"ג דאם גזל רחל טעונה וגזזה לא קנה כל הצמר כ"א שינוי הגיזה ומשלם דמי רחל טעונה ליגזז היכא דגזלה ריקנית ונטענה אצלו וגזזה זוכה בכל הצמר, עכ"ל, והרי דאף שדעתו שם בהמש"ד דבגזל בהמה מעוברת וילדה ורחל טעונה וגזזה משלם כדמי' בשעת השינוי,[[2]](#footnote-2) מ"מ כל שגזל רחל ונטענה אצלו וגזזה זוכה בכל הצמר, ואינו משלם כשעת השינוי.[[3]](#footnote-3)

ג] **אמנם** הנה לא נתפרש בד' הראשונים הטעם בזה, דמ"ש דבגזל פרה מעוברת וילדה ורחל טעונה וגזזה משלם כשעת השינוי, ובגזל פרה ונתעברה אצלו וילדה ורחל ונטענה אצלו וגזזה משלם כשעת הגזילה, ואינו משלם כשעת השינוי.[[4]](#footnote-4)

**ומצאתי** בעזה"י שעמד ע"ז השעה"מ בפ"ב מגזילה ה"ו בתו"ד, ז"ל, דשאני וכו' דבשעת גזילה לא הי' שבח כלל משו"ה כל שילדה משלם כשעת הגזילה, משא"כ גזל פרה מעוברת דהרי היא מעוברת בשעת גזילה וסופה ליגדל לא חשיבא שינוי כלל, עכ"ל,[[5]](#footnote-5) וצ"ב.

ד] **והנה** הרא"ש בסימן ג' כתב בתו"ד בדין גזל פרה מעוברת וילדה רחל טעונה וגזזה, ז"ל, ואע"ג דאם הוציאה הנגזל מן הגזלן קודם לידה וגזיזה הי' נוטל בהמתו כמו שהיא דברשותי' אשבח ולא אישתנית ביד הגזלן, השתא מיהא דילדה וגזזה ונשתנית הגזילה משלם כשעת הגזילה וכל השבח שהשביח משעת הגזילה ואילך הוי של גזלן וכו', מידי דהוה אגזל טלה וגידלו זמן מרובה עד שנעשה איל דאילו בא נגזל והוציאו מיד הגזלן קודם שנעשה איל הי' לוקח בהמתו כמו שהיא ולאחר שנעשה איל משלם כשעת הגזילה, והכי אמרינן לקמן כל הגזלנים משלמין כשעת הגזילה לאיתויי דרבי אילעי דגנב טלה ונעשה איל, עכ"ל.

**אמנם** לדעת הסוברים דגזל פרה מעוברת וילדה ורחל טעונה וגזזה משלם כדמי' הפרה והרחל קודם השינוי, תיקשי דמ"ש מטלה ונעשה איל שאמרו דמשלם כשעת הגזילה.[[6]](#footnote-6)

**ובאמת** גם בד' הרא"ש משמע קצת דיש לחלק בין גזל טלה ונעשה איל לגזל פרה מעוברת וילדה ורחל טעונה וגזזה, ואך שכתב דכ"ה דהתם משלם כשעת הגזילה אף דאילו בא נגזל ולקח את פרתו קודם לכן הי' לוקח בהמתו כמו שהיא ה"נ הוא בפרה מעוברת וילדה רחל טעונה וגזזה, וזה צ"ב.

ה] **ונראה** לפרש בזה, דכל הא די"ל דכשנשתנית הבהמה נוטל כשעת השינוי, הוא רק היכא דכל עיקר השינוי הוא בשעה זו, ולא התחיל השינוי קודם לכן, אך כל שהתחיל השינוי קודם לכן, אף דלא נשלם השינוי אלא לאחר זמן, ודאי דאינו משלם אלא כשווי הגזילה קודם תחילת השינוי.

**והטעם** בזה הוא דהרי זכות ותביעת הנגזל על הגזילה היא רק בגזילה דכעין שגזל, אך בחלק הגזילה שאינו כעין שגזל מעולם ל"ה לו זכות, - וע"כ הדבר חלוק, דבגזל פרה מעוברת וילדה ורחל טעונה וגזזה, דהשינוי הוא בלידה ובגזיזה, הרי גידול העובר והגיזה אכתי הוי כעין שגזל, ורק לידת העובר וגזיזת הגיזה הוא דל"ה כעין שגזל, וע"כ צריך לשלם כשווי הגזילה קודם הלידה והגיזה, ומשא"כ בגזל טלה ונעשה איל, הרי השינוי הוא בכל הגידול שגדל עד שנעשה איל, ואף דתחילת הגידול בפנ"ע לאו שינוי הוא, מ"מ אחר שגדל עד שנעשה איל, הרי דכל הגידול הוא מכלל הדבר שאינו כעין שגזל, וע"כ אין להנגזל זכות ותביעה ע"ז, ומשלם הגזלן כשעת הגזילה.

ו] **ולפ"ז** פשוט דכ"ש הוא בגזל פרה ונתעברה אצלו וילדה ורחל ונטענה אצלו וגזזה דמשלם כשעת הגזילה, ואינו משלם כלל על העובר והגיזה, דהרי העובר שנתעברה והגיזה שנטענה אינם כלל כעין שגזל, אלא דכ"ז שלא נולד העובר ולא נגזזה הגיזה, הם טפלים לבהמה ול"ה שינוי, אך כשילדה וגזזה, הרי הולד והגיזה עצמם אינם כלל כעין שגזל, וע"כ אין להנגזל זכות ותביעה ע"ז, ואינו משלם לו אלא כשעת הגזילה.

ז] **והנה** אמנם הרא"ש לעיל מינה כתב, ז"ל, וכן פר"ת לקמן בדרבי יהודה אליבא דרב זביד דשבח דעל גבי גזילה הוי דנגזל ואחר שגזזה הוי דגזלן ואינו משלם אלא כעין שגזל, עכ"ל, והרי דלדעת החולקים גם בשבח דע"ג גזילה שגזזו משלם את השבח, וזה דלא כמש"נ ללמוד מדבריו דבזה לכו"ע אינו משלם את השבח.

**וצ"ל** ע"ד מש"נ לעיל סוסק"ד דמכוון הרא"ש הוא דאי נימא דכיון דאם הי' בא לתבעו קודם השינוי הי' נוטלו כולו יש לחייבו כשעת השינוי, הרי דאף בהני גווני יש לחייבו כשעת השינוי, אך לפי האמת יש לחלק ביניהם, דהא דמשלם כשעת השינוי הוא משום דשבח זה ראוי לו, ומשא"כ היכא דכל השבח הוא בכלל השינוי דבכה"ג נמצא דאחר דחשבימן לה כשינוי כל השבח אינו ראוי לו, ואכתי צ"ע בזה.

**ב**

ח] **ולדעת** הרא"ש דפליג וס"ל דלעולם הוא משלם כשעת הגזילה עצמה, ואינו משלם כשעת השינוי, הרי דהא דברישא תנן משלם דמי פרה עומדת לילד ובסיפא תנן משלם כשעת הגזילה, נראה דהוא למש"כ הרא"ש דברישא אתא לאשמועינן דמשלם כדמי פרה מעוברת שאדם קונה לגדל הולד וכדמי רחל טעונה שאדם קונה לגדל הגיזה,[[7]](#footnote-7) אך בסיפא דגזל פרה ורחל ריקנית, דינו הוא דמשלם כפי שווי הבהמה בשעת הגזילה, ובזה ודאי לא נימא דכיון דדמי פרה שאדם קונה לשחיטה פחותים מדמי פרה שאדם קונה לגדל ולדות, ע"כ כל שנתעברה אצלו וילדה ישלם כדמי פרה שאדם קונה לגדל ולדות, דרק בפרה מעוברת וברחל טעונה שיש דבר נוסף מלבד עיקר הבהמה תליא למה נטל הגזלן אותה, וצ"ב, וזהו דתני דמשלם כשעת הגזילה.[[8]](#footnote-8)

ט] **והרמב"ן** במלחמות לקמן בפירקין כתב דהא דתני ברישא דמשלם דמי פרה העומדת לילד, אף דלדעתו לא קנה את הפרה עצמה בשינוי, היינו דשומת הולד שקנה בשינוי הוא אגב הפרה, עיי"ש, - וגם לפ"ז ניחא הא דבסיפא לא תני הכי, דבסיפא הרי אינו משלם כלל את דמי הולד, אלא הפרה חוזרת בעיני' ופטור, וזהו דתני דמשלם כשעת הגזילה.

**ג**

י] **ודרך** אחרת בזה מצינו בד' הרמב"ן במלחמות לקמן בפירקין בשם הבעה"מ, עיי"ש שכתב לדקדק כן מהא דלא תני בסיפא דמי פרה העומדת לילד, ולא נתפרש היטב בדבריו מכוון דברי הבעה"מ.

**ובפשוטו** מכוון דברי הבעה"מ הוא כמש"כ השעה"מ בפ"ב מגזילה ה"ו דבגזל פרה מעוברת וילדה קונה את הפרה עצמה בשינוי, וזה דתני דמשלם דמי פרה, ואין הגזילה עצמה חוזרת, ובסיפא דגזל פרה ריקנית ונתעברה וילדה אינו קונה את הפר, והפרה עצמה חוזרת, וע"כ לא תני משלם דמי פרה, אלא תני משלם כשעת הגזילה, והיינו דנפטר בהשבת הגזילה עצמה וא"צ לשלם על הולדות והגיזה,[[9]](#footnote-9) וכ"כ החזו"א בסימן י"ז סוסק"ד בביאור ד' הבעה"מ.

**ונתחדש** לפ"ז בד' הבעה"מ דאף דלידה וגיזה הוי שינוי גם לגבי גוף הבהמה, כ"ז הוא כשגזל פרה מעוברת וילדה ורחל טעונה וגזזה, אך כל שגזל פרה ונתעברה אצלו וילדה ורחל ונטענה אצלו וגזזה, אינו קונה את גוף הבהמה,[[10]](#footnote-10) ועמש"נ בסימן ד' דנחלקו בזה הראשונים, ועיי"ש במש"נ לפרש בזה.

1. וכ"ה מבו' גם בד' הרא"ש לעיל מינה שהוכיח דאינו משלם כשעת השינוי אלא כשעת הגזילה, מהא דתנן בסיפא זה הכלל כל הגזלנים משלמין כשעת הגזילה "וקאי אכולה בבי דמתניתין", ולהדיא דבגזל פרה ונתעברה וכו' ניח"ל הא דמשלם כשעת הגזילה, וכל מש"כ לדון בזה הוא בגזל פרה מעוברת, וע"כ לא הוכיח אלא משום דסיפא קאי אכולה בבי דמתניתין, - אך שמא יש לדחות, דד' הרא"ש קיימי לפ"מ דקי"ל כרב פפא דשבח שע"ג גזילה דגזלן הוי, ולדידי' ודאי דמשלם כשעת הגזילה, אך אה"נ דלדעת רב זביד הדין נותן דלא ישלם כשעת הגזילה אלא כשעת השינוי. [↑](#footnote-ref-1)
2. וכמש"כ שם, ז"ל, ואם גזלה מעוברת מזמן מועט ושהתה אצלו עד סמוך ללידתה וכו' ילדה בבית הגזלן קנה אותה בשינוי זה לולד ומשלם לו דמי פרה עומדת לילד, שלא קנה כ"א השבח שיש בין הלידה לבמעי אמו, אבל כל מה שהשביח במעי אמו דגזלן הוי כיון דברשותו נוצר ומשלם לו דמי פרה עומדת לילד ולא דמי פרה מעוברת מזמן מועט בשעה שנגזלה, עכ"ל. [↑](#footnote-ref-2)
3. אך אין הדבר מוכרע, שהרי ד' התורי"ד בהמש"ד הם ממהדו' אחרת, עיי"ש שכתב דבגזל רחל ונטענה אצלו לכו"ע הוי השבח לנגזל, כיון שהיו שרשי הגיזה ע"ג הרחל, עיי"ש, ולפ"ז ודאי דאין קונה את כל הגיזה בשינוי, שהרי הו"ל כגזל פרה מעוברת וילדה, וזה דלא כמש"כ לעיל מינה דקונה את כל הגיזה בשינוי, ולפ"ז י"ל דחזר בו גם בהך מילתא אם משלם כשעת הגזילה או משלם כדמי הגזילה קודם השינוי, ובאמת בד' הרי"ד בפסקיו משמע כן דאינו משלם כשעת השינוי אלא כשעת הגזילה עצמה, וכמש"כ שם, ז"ל, ולא תנן דמי פרה עומדת לילד אלא לשום העובר דמיו "שהי' שוה בשעת הגזילה" הוא של נגזל והמותר של הגזלן ולעולם גוף הפרה משלם לו ודמי שומת העובר, עכ"ל. [↑](#footnote-ref-3)
4. ואמנם לדעת רב פפא דשבח שע"ג גזילה הוי דגזלן, ניחא, דכיון דקנה את השבח עצמו קודם שילדה ושגזזה, ע"כ אינו משלם אלא דמי פרה ורחל ריקנית, אך לדעת רב זביד דשבח שע"ג גזילה הוי דנגזל, ולא קנאו אלא כשילדה וכשגזזה, צ"ב, דמ"ט דאם גזל פרה מעוברת וילדה ורחל טעונה וגזזה משלם דמי פרה העומדת לילד ודמי רחל העומדת ליגזז ואם גזל פרה ונתעברה אצלו וילדה ורחל ונטענה אצלו וגזזה משלם כשעת הגזילה. [↑](#footnote-ref-4)
5. ועיי"ש בהמש"ד שכתב די"ל דרב פפא פליג בהך מילתא על רב זביד וס"ל דאם שבח שע"ג גזילה לגזלן, הדין נותן דאף אחר שגזזה ישלם כפי דמי' בשעת השינוי, וכתב לישב לפ"ז לעיקר הא דתנן דגזל פרה ונתעברה אצלו וילדה, דלדעת רב פפא אתא לאשמועינן דשבח שע"ג גזילה הוי דגזלן, וכמש"כ הרא"ש, אשר צ"ע דהיאך שמעינן לה ממתניתין, שהרי אדרבה במתניתין תנן ילדה, ואף דנימא דל"ד ילדה וכמש"כ הרא"ש, מ"מ לא למדנו לד"ז ממתניתין, ולהנ"ל ניחא, דלדעת רב פפא אילו ל"ה העיבור עצמו שינוי, ל"ה משלם כשעת הגזילה, אלא כשעת הלידה, ומהא דמשלם כשעת הגזילה נלמד דהעיבור הוי שינוי, עכ"ד הנפלאים. [↑](#footnote-ref-5)
6. ואמנם יתכן דהני קמאי פליגי וס"ל דגם לישנא דמשלם כשעת הגזילה יכול להתפרש כדמי' קודם השינוי, וכאשר כ"נ להדיא בד' הרשב"א לקמן צ"ה א', עיי"ש. [↑](#footnote-ref-6)
7. מבו' בדבריו דאם לא הי' הגזלן משהה אותה אצלו עד שילדה וגזזה, ל"ה משלם כדמי פרה העומדת לילד ורחל העומדת ליגזז, ורק משום שהשהה אותה הגזלן אצלו עד שילדה וגזזה צריך לשלם כדמי פרה העומדת לילד ורחל העומדת ליגזז, - ובמק"א נתבאר ללמוד מזה בדעתו דעיקר חיוב גזלן הוא להשיב את מה שלקח לעצמו ובזה הוא דאמרינן דכל שלקח את הגזילה לעצמו בתורת פרה העומדת לגדל ולד ורחל העומדת לגדלה לגיזה צריך לשלם דמים מרובין, דאי נימא דחיוב גזלן הוא להשלים את ההפסד שהפסיד לבעלים, הי' לנו לדון אם היתה הפרה והרחל עומדים אצל הבעלים לכך, וליכא נפ"מ בתורת מה לקחה הגזלן לעצמו, - וכ"ה מבו' גם בד' השטמ"ק לקמן ק"ד ב' בשם הרא"ש, ודמה"ט הויא גזילה כמלוה שאינה כתובה בתורה, עיי"ש, ואכמ"ל. [↑](#footnote-ref-7)
8. ובעיקר מש"כ הרא"ש דמתניתין אתי לאשמועינן דמשלם כדמי פרה מעוברת שאדם קונה לגדל הולד, הק' התוי"ט דזה ניחא רק להרא"ש לטעמי' דקנה בשינוי את גוף הבהמה, אך לדעת ש"ר דלא קנה את גוף הבהמה לא א"ש, - והשעה"מ בפ"ב מגזילה ה"ו תמה ע"ז דגם לדעתם י"ל דהא דתני משלם דמי פרה העומדת לילד הוא לאשמועינן שמשלם דמי העובר כפי עובר העומד לגדלו, ולא כפי עובר העומד לשחיטה במעי אמו. [↑](#footnote-ref-8)
9. וזהו שהק' ע"ז הרמב"ן דברישא תנן דהגוזל עצים ועשאן כלים צמר ועשאן בגדים משלם כשעת הגזילה, והרי דאף דקנה את העצים והצמר בשינוי, תני דמשלם כשעת הגזילה, ולא תני דמשלם דמי עצים וצמר. [↑](#footnote-ref-9)
10. אך מאידך ממש"כ הרמב"ן שם, ז"ל, מש"כ בעה"מ ז"ל שכל מה ששנינו משלם כשעת הגזילה גוף הגזילה קנוי לגזלן ומשלם דמים כדמעיקרא, עכ"ל, מבו' לכאו' דבגזל פרה ונתעברה אצלו וילדה ורחל ונטענה אצלו וגזזה, קנה את גוף הפרה והרחל, וכן הביא הקצוה"ח מד' הבעה"מ, - ואמנם כנראה דט"ס נפלה בדבריו, שהרי הרמב"ן כתב לחלוק ע"ד הבעה"מ דבגזל פרה מעוברת וילדה אין הגוף קנוי לו, והרי בזה לא תני דמשלם כשעת הגזילה, ובע"כ דכונתו להיפך דהיכא דתני משלם כשעת הגזילה אין גוף הגזילה קנוי לגזלן, ומה"ט הוא דבפרה מעוברת וילדה תני משלם דמי פרה העומדת לילד ולא תני משלם כשעת הגזילה, וזהו שהק' ע"ז הרמב"ן בהמש"ד מהא דתנן דהגוזל עצים ועשאן כלים משלם כשעת הגזילה, והרי דאף כשקנה את גוף הגזילה ואינו משלם אלא דמים תני משלם כשעת הגזילה. [↑](#footnote-ref-10)