עיון הפרשה קצה
קטגוריות: כללי / שיעורי הרב צבי ובר / שביעית / שיעורי שמיטה תשפב

# עיון ההלכה גליון קצה אליעזר ובר קוד 6077

# תרומה

א] א. א) מותר ב) אסור ג) אפשר שמותר. ב. א) הוי הפקר כי מותר רק לזכות עבורם ב) לא הוי הפקר דיש אנשים שזוכים ומחזירים לבעלים ג) הביאוה"ל הסתפק אם אם זוכים לעצמם כי אסור לזכות לעצמו, או שנעשו כשלוחיו. ג. א) שיודעים שלא הפקירם מרצונו ב) כן ג) אפשר דהוי שכר שבת ד) לא דיש לו לותר בדבר שיש בו נדנוד עבירה.

ב] א. א) האם האיסור הוא רק מחשש שמא יכבה וא"כ אסור גם בכרמלית, או בצירוף הסברא שמא יוציא ולא שייך בכרמלית ב) אפשר להקל. ב. א) די"א שכל שיש לחוש לכיבוי גזרו ואין הבדל בין חצר לרה"ר ב) אפשר להקל.

ג] א. א) בכתב אשורית ב) אסור לכתוב ג) אסור. ב. כותבים הכל בכל לשון וגם קוראין ומצילין אותם מהדליקה. ג. הכל מותר האידנא. ד. א) מותר רק למי שהוא בקי ב) מותר.

ד] א. א) מותר הכל ב) אסור לקרות אך מצילין מן הדליקה. ב. א) י"א שכשאינה אשורית על עור אין מצילין ומשום שאין בה אזכרות ולמג"א הנפק"מ רק כשכתוב בסם ובסיקרא ב) למג"א לכו"ע מצילין. ג. מצילין.

ה] א. א) מותר ב) יש מחמירים שצריך יחוד וי"א שהתירו טלטול מוקצה במקום פסידא. ב. מותר דהוי מלאשצ"ג. ג. מותר דהוי גרמא. ד. א) לא תעשה כל מלאכה אך גרמא שרי ב) בכל מלאכות שאצל"ג ג) כן ה. א) ע"י שפושטה ומתכסה בה ב) לט"ז רק אם לא נתכוין אך האחרונים הקילו בזה ג) פושטה וקורא בו ד) לכפות קערה על הנר.

# תצוה

א] א. אסור, משום שהמים בעין. ב. מותר ככל גרם כיבוי. ג. א) יש אוסרים מים ויש אוסרים שאר משקין ב) דשרייתו זהו כיבוסו ג) שמותר אפילו במים.

ב] א. א) כן דאדעתיה דנפשיה ב) אסור דגוף הישראל נהנה מזה. ב. א) אסור משום שביתת בנו ב) אסור דעושה עבור הגדול.

ג] א. א) מותר כי לא אומר בלשון נוכח ב) מותר. ב. אסור והלשט"ג מיקל בזה. ג. מותר. ד. א) יש להחמיר ב) מותר לומר לו לכבות. ה. א) מותר ב) הבית יוסף תביר ושאר פוסקים החמירו ג) ג"כ שרי. ו. מותר.

ד] א. א) מעט מעט ב) מותר ג) אסור ד) נותן אפילו לתוך הסל. ב. א) מעט מעט ב) אסור ג) אין להקל.

ה] א. בין לח ובין יבש. ב. כמשתכוין לתלוש עלים או ענפים או פירות. ג. ג' טפחים. ד. א) אסור דמשתמש באילן ב) אסור שמא יבוא להשתמש בכלים אלו.

# כי תשא

א] א. מותר כי לא מתכוין לתלוש. ב. אסור כי פסי"ר שיתלוש. ג. לרוץ אסור, ואפילו ללכת במהרה אפשר שאסור. ד. שלא לטלטלם דמוקצין הם.

ב] א. א) אסור משום פסי"ר ב) יש מתירין משום דהוי םס"ר דלא ניח"ל ג) מותר כי אינם מצמיחים ד) אסור כי יש בהם מים ה) מותר דאינם מצמיחים ו) יש אוסרים והביה"ל מיקל. ב. א) אסור כי א"א שלא ישקה ב) אסור משום דהוי כרמלית ואסור לטלטל שם.

ג] א. א) אסור אטו שאינו נקוב ב) חייב משום תולש. ושיעורו כדי שיצא שורש קטן ג) יש להחמיר בשתיהם. ב. א) אור אטו נקוב א) אסור משום זורע ותולש ג) מדאסרו באינו נקוב להגביה אף שאינו מתכוין לתלוש. ג. כ"ש דאסור. ד. מותר. ה. מותר אם לא יעמוד שם זמן רוך ואם לא השרישו ולא יוצאים מעבר לכלי.

ד] א. א) חייב ב) חייב וי"א שפטור ג) הביאוה"ל הביא בזה מחלוקת ד) נחשבים כעקורים. ב. א) אין חיוב ב) אסור ואינו דומה ללפת שאינו מתכוין לכך. ג. א) חייב ב) פטור. ד. א) התולש חייב ב) חייב.

ה] א. א) אסור להשתמש ב) גוף האילן. ב. דבר המונח על דבר התחוב באילן. ג. א) כציד צדדים ב) מותר ג) אסור ד) אסור ה) אסר דמשתמש באילן. ד. לגעת מותר ולהנידו אסור. ה. שהאדם חזק ולא תש כוחו ואם האילן עב ג"כ מותר אם לא סומך עליו בכל כוחו, ובלא"ה אסור דהוי משתמש באילן.

# ויקהל

א] א. חייב לחלל דהוי פיקו"נ. ב. א) מותר ב) אסור כי הוא חזק ויש בו משום רפואה ג) אסור כי עורו רך ואף ביין יש רפואה. ג. א) אסור דזה רפואתו ב) מותר.

ב] א. א) מותר דאינו אלא דרבנן ויצא רובן התירו במקום צער ב) אסור דיש בו איסור דאורייתא. ב. א) פטור אבל אסור ב) חייב. ג. א) לראשי אצבעותיו ב) כלפי הגוף ג) להחמיר כשניהם.

ג] א. א) אסור ב) מותר. ב. אסור כי ניכר שהוא לרפואה, ובמקום הדחק אפשר שיש להקל ביין שרף אם משההו. ג. מותר. ד. א) אם כואב כל גופו ב) כן ולחיי"א אם א"א יעשה כדרכו. ה. א) אסור דניכר שהוא לרפואה ב) אסור ויש מתירין ג) אסור ד) מותר ויש אוסרים ותלוי אם רגילים לעשות כן באותו מקום.

ד] א. מותר. ב. מותר והחידוש דלא הוי כמו מרחץ. ג. א) מותר כי אי"ז רפואה ב) מותר כי הדרך לשאוף כן בבריאים. ד. א) מותר ב) אסור ג) כשיצא ממקומו לגמרי מותר אפילו לא נשבר ד) אין להחמיר ה) מותר לכו"ע.

ה] א. א) אסור משום צובע ב) ודאי שאסור ובשעה"ד התיקו בדרך לכלוך. ב. אסור משום חובל. ג. אסור וי"א שחייב. ד. א) המג"א מחייב ב) חייב. ה. השו"ע הביא שיש מתירים והאחרונים הקילו.

# פקודי

א] א. א) אסור ב) האחרונים הסכימו להקל. ב. א) כן, מפני צער החלב שמצערה ב) כן כשהולך לאיבוד והיו גם מלאשצ"ג.

ב] א. ביום הלידה כן ולמג"א אח"כ לא אך המשנ"ב מסיק להקל. ב. א) אסור דמחזי כבונה ב) יש לצדד להקל. ג. מותר דאורחיה בהכי. ד. אסור דאין אורחיה בכך. ה. הב"ח החמיר ובמאירי מבואר להקל. ו. מותר דאורחיה בהכי.

ג] א. כן, וביום אפילו בשבת. ב. א) כן משום סכנה. ב) לא דוחה. ג. מין תבלין, ונותנין על המילה בשבת. ד. א) א) כן דהכל מעשה מילה הדוחה שבת ב) חוזר דעדיין הוא באמצע המעשה מילה ג) ספק ד) יכול לחזור ה) חוזר ו) חוזר רק על המעכבין.

ד] א. לא. ב. לא כי העמידו דבריהם כדברי תורה. ג. אסור דהוי דאורייתא. ד. א) לא, דהוי מכשירי מצוה שאפשר לעשותם ב) מותר ג) אסור ד) אסור ה) מותר לחלל ו) מותר ועדיף לשנות ז) יתן כל אחד לבדו.

ה] א. אסור. ב. מחלוקת ונפק"מ להביאו מרשות אחרת אחר המילה. ג. א) מותר דהוי שינוי מדרך חול ב) אסור דאינו ממש דרך מלבוש ג) הא"ר מצדד להתיר.