שיעורי תערובת פד - פה קי ט
קטגוריות: כללי / שיעורי הרב צבי ובר / יורה דעה / תערובת / תנינא

שיעורי תערובת – פד - פה

**ממו"ר הגאון רבי צבי ובר שליט"א**

יו"ד סי' קי, ט

**דיני ספק ספיקא**

## תרנגולת ספק טריפה אם יש להתיר הביצה כשיש בה עוד ספק

**[אות ב]** הש"ך בריש דבריו בקונט' הספיקות (אות ב-ו) הביא דברי האו"ה, ובתחילה (אות ב) הביא שני ציורים, האחד בתרנגולת שודאי נטרפה ויש ספק על הביצה אם הייתה בקליפתה בשעה שנטרפה התרנגולת. וכתב שאף אם נתערבה אותה ביצה באחרות אי"ז ס"ס. ודין זה פשוט הוא שהרי זה ספק אחד בגוף ואחד בתערובת, שלדעת ר"י אי"ז ס"ס [וכמו שכתב האו"ה דהוי הספק הראשון איסור תורה והיינו כמו שכתב הרמ"א בשם ר"י לאסור בספק דאורייתא שנתערב]. ואח"כ כתב לדון בתרנגולת שיש ספק אם נטרפה, אם יש להתיר ביצתה, שהיא בספק נוסף שאף להצד שהתרנגולת נטרפה שמא כבר הייתה בקליפתה באותה שעה. וכתב על זה דגם זה אינו ס"ס. ובאחרונים תמהו ע"ז שהרי ס"ס גמור הוא שהם שני ספיקות בגוף.

אלא שהיה אפשר לומר שהאו"ה והש"ך סוברים כדעת הרשב"א [כמו שנתבאר דעתו לעיל שיעור פג], שהטעם שספק אחד בגוף ואחד בתערובת אינו ס"ס, הוא מחמת שאין הספיקות בבת אחת, וכבר נפסק על הספק הראשון לאיסור, ואינו מצטרף לס"ס. ולשיטתו ה"נ כיון שהיה ספק על התרנגולת קודם שנולדה הביצה ונאסרה, שוב אין לצרף ספק זה לס"ס. אלא שאי אפשר לומר כן, כיון שלהלן (אות ד) הביא הש"ך מהאו"ה להתיר בשתי תרנגולת שאחת מהן ספק טריפה ואין ידוע מי ילדה את הביצה, ולדעת הרשב"א גם שם צריך להחמיר, כיון שכבר פסקנו על התרנגול המסופקת לאיסור.

אלא שיש לומר שההיתר בביצה הוא מחמת שעל הביצה מעולם לא היה ספק עד שנולדה, ובשעה שנולדה מיד חלים שני הספיקות, ועל כן אף להרשב"א בביצה יש להתיר, אלא שא"כ יקשה מה החילוק בין אות ב' לאות ד' דלעולם לגבי הביצה יש לנו להתיר [וכן כתב הש"ך להלן באות ו', וביאר שאף אם נולד ההספק לגבי התרנגולת ואסרנוה, מ"מ לגבי הביצה הוי ס"ס], ועי' בפמ"ג שכתב קושיא זו על דברי האו"ה והש"ך מאות ב' לאות ד'.

## שני תרנגולות אחת כשירה ואחת טריפה ונמצאת ביצה ביניהם

**[אות ד]** והש"ך באות ד' כשהביא דברי האו"ה לגבי שתי תרנגולות שאחת מהן ספק טריפה, ביאר דבריהם בשנתערבו התרנגולות ואין יודעים מי הכשרה ומי הספק טריפה, וכוונתו לכאורה ליישב הקושיא למה בביצה זו דעת האו"ה דחשיב ס"ס יותר מלעיל אות ב' [היינו ביצה שנולדה מספק טריפה שגם יש ספק אם הייתה בקליפתה]. אמנם אין ברור כ"כ מה הועיל הש"ך בזה שנתערבו התרנגולות קודם לכן, וכתב היד יהודה (אות יא) לבאר דעת הש"ך, שאם לא נתערבו התרנגולות יש לנו לדון על הספק טריפה בתחילה, וכיון שפוסקים לאסור את התרנגולת שוב אין להתיר את הביצה משום ס"ס, אבל אם נתערבו התרנגולות אז יש ס"ס בביצה עצמה. וכן משמע מדברי הש"ך (אות ד) שאחר שגמר להעתיק דברי האו"ה, כתב ומשמע וכו' ומשמעות דבריו שהחילוק הוא אם דנים שני הספיקות על הביצה או שספק אחד על התרנגולת וספק אחד על הביצה [אמנם לא ברירא ליה להיד יהודה חילוק זה, ונראה שמחמת זה כתב הש"ך בסוף דיני ס"ס שאין לפסוק ס"ס לעצמו והיינו משום שהחילוקים בזה אינם ברורים ולכך רק במקום שכתבו הפוסקים שהוא ס"ס יש להקל מחמת ס"ס עיי"ש].

מיהו הפר"ח (אות י) כתב לחלוק על הש"ך, ודעתו דאדרבה אם נתערבו התרנגולות אפילו לדעת ר"ת [דס"ל שספק אחד בגוף ואחד בתערובת הוי ס"ס] יש לאסור, כיון שהיה בתחילה תערובת חד בחד והרי זה כגופו של איסור, וא"כ שני התרנגולות בספק איסור, ואין כאן ס"ס לכו"ע [וסובר שאין לומר שלגבי הביצה הוי ספק, דלאחר שכבר נפסק על התרנגולת לאיסור הביצה שנולדה ג"כ דינה לאיסור]. ועל כן כתב דודאי מיירי בלא נתערבו, ולדעתו דברי האו"ה סותרים וכן נראה דעת רע"א [בהגהותיו על הש"ך באות ד] שהעתיק דברי הפר"ח שאם נתערבו התרנגולות גריעא יותר, וכיון שאינו מסכים עם חילוקו של הש"ך נשארו דברי האו"ה בסתירה.

ודעת הפר"ח להלכה שאף באות ב' באמת יש להתיר מחמת ס"ס, ויש להוכיח מכאן שדעתם שאין הלכה כהרשב"א ואין צריך שיהיו שני הספיקות בב"א.

והנה גבי אלמנת עיסה בספק חלל שנתערב, מבואר בשו"ע אבהע"ז (סי' ב סעי' ה) דהוי ס"ס, ועי' באבני מילואים (שם ס"ק ד) שהביא מהגאון מהר"ר הילמן שהקשה דהוי ספק אחד בגוף ואחד בתערובת. והבית מאיר כתב שלפי דברי הש"ך כאן באות ד' אפשר להקל, והבין דברי הש"ך שהטעם שיש להקל בביצה הוא משום שלגבי הביצה לא התחיל הספק עד שנולדה, וא"כ נולדו שני הספיקות בבת אחת, וה"נ גבי אלמנת עיסה שהבת היא ממש כמו הביצה, שבשעה שנולדה חלו שני הספיקות בב"א. וכתב דאף שהש"ך כתב לחלק בין נתערבו ללא נתערבו, בקיצור השמיט דבר זה, וא"כ אין חילוק ואפילו בלא נתערבו יש להקל.

אמנם האבני מילואים (שם) כתב דאי"ז דומה, שהביצה כיון שאין יודעים מאיזה תרנגולת נולדה לכך הוי ס"ס, אבל באלמנת עיסה שידוע ממי נולדה הבת, א"כ אותו ספק שיש באם יש בבת, ואין כאן ספק חדש.

ולפי מה שנתבאר שהפר"ח ורע"א והיד יהודה חולקים להלכה על הש"ך וסוברים דהוי ס"ס גמור ולא דמי לספק אחד בגוף ואחד בתערובת, א"כ אין צריך לחידושו של הב"מ שבודאי כל שאינו בתערובת הוי ס"ס גמור.

ואח"כ הביא הש"ך עוד ציור במקום שהיו שתי תרנגולות אחת ודאי טריפה ואחת כשירה, ונתערבו, ונולדה ביצה מאחת מהן, ויש ס"ס שמא נולדה מהכשירה ואפילו אם נולדה מהטריפה שמא הייתה בקליפתה בשעה שנטרפה התרנגולת, ובזה כתב הש"ך שאין להתיר כיון שהספק הראשון היה מה"ת.

מיהו דעת הפר"ח [וכן העיר רע"א] כיון שנתערבו שוב אין זה ס"ס וכמו שנתבאר לעיל, ואם לא נתערבו כתב הפר"ח דהוי ס"ס גמור, שמא נולדה מתרנגולת הכשירה ואפילו אם נולדה מהטריפה שמא כבר נגמרה בקליפתה קודם שנטרפה התרנגולת.

ולעניין הלכה אף שהש"ך העתיק דברי האו"ה להלכה, דעת הרבה פוסקים להקל דחשיב ס"ס גמור [ודעת היד יהודה להוכיח שאף הרמ"א לא ס"ל כהאו"ה דאל"כ היה לו להביאו], ומדבריהם יש להוכיח דלא קיי"ל כהרשב"א ואף שאין הספיקות בבת אחת הוי ס"ס [וכמשנ"ת].

## תרנגולת טריפה שנתערבה בכשרות ונמצאו שני ביצים או יותר

**[אות ה]** הביא הש"ך דברי הג' או"ה בשתי תרנגולים אחת ספק טריפה ואחת כשירה ומצא ב' ביצים, שודאי אין להתיר משום ס"ס, כיון שתולים שכל אחת הטילה ביצה אחת, ונמצא שבודאי יש כאן ביצה אחת ספק טריפה ואין כאן שני ספיקות. אמנם היד יהודה (אות יד) כתב שהמעיין בדברי הג' או"ה יראה שדיבר במקום שהיו ג' תרנגולות, אחת ספק טריפה ושתים כשירות, וע"ז כתב שאין להתיר כיון שאין הספק מעניין אחד ומגוף אחד [אמנם אם תהיה רק ביצה אחת יש להתיר כמבו' ברמ"א לעיל סעי' ו שבזה אין גזירה שמא יקח מהקבוע], אבל לגבי הדין שכתב הש"ך בשתי תרנגולות, בזה נראה דאף לר"ת יהיה אסור, כיון שיש כאן שתי ביצים ותולים שכל אחת ילדה ביצה אחת, וא"כ אין כאן ס"ס כלל.

## שתי חנויות שיש באחת מהן ספק טריפה ופירש אחד

**[אות ז]** כתב הש"ך שלפי זה יוצא בשתי חנויות אחת יש בה חתיכות כשירות ואחת יש בה ספק טריפה ונתערבו החנויות, שאם פירש אחד מהתערובת מותר כיון שיש כאן ס"ס אם החתיכה מהחנות הכשירה ואפילו אם היא מהחנות שהיא ספק טריפה הרי אפשר שגם היא החתיכה הכשירה [אמנם לכאורה אי"צ לבא לשתי חנויות אלא אפילו באותה חנות שיש שם חתיכה שהיא ספק טריפה ג"כ יש ס"ס זה כיון שיש שם גם חתיכות כשירות].

ובאחרונים נתקשו בדברי הש"ך עי' רע"א שתמה ע"ז מדברי הש"ך להלן אות י' שספק טריםה שנתערב בכשירות ופירש אחד מהם אסור, ק"ו בתערובת חד בחד ופירש אחד מהם שאסור שהרי זה הוי קבוע מהתורה. ועי' בחו"ד שתמה על הש"ך מדברי הרמ"א סעי' ט שאסר בפירש מתערובת ברוב היתר שאין להקל רק בנתערב באחרות. ועוד הקשה מה שייך היתר בפירש אם אינו פורש מהרוב.

**● השיעור נמסר במוצאי ש"ק בבית הכנסת 'בית תפילה' נוה יעקב ● נכתב ע"י א. ה. והיה לעיני מו"ר שליט"א ●**

**● ניתן לשמוע בקול הלשון טל: [PHONE_REMOVED] קוד 1-3-2-2-1 ובשידור חי מוצש"ק בשעה 10:30 ●**

**●**