15מעשה שיש בו כמה פעולות האם דנים על כל המעשה ביחד או על כל פעולה בפני עצמה
קטגוריות: ש_ס / יב שבת / כללי המלאכות / קונטרס דעת המחשבת

**מעשה שיש בו כמה פעולות האם דנים על כל המעשה ביחד או על כל פעולה בפני עצמה**

הנה כתב המשנ"ב (סי' שכח ס"ק קנא) שאסור לשים פתילה כפי הטבעת בשבת, משום "דאיידי דממשמש שם כמה פעמים להכניס ולהוציא, קרוב לודאי שישיר השער שם". ולכאו' מבואר דדנין על כל הפעולות ביחד, ואם ודאי שבאחת מהן תהיה מלאכה, הרי זה נידון בפסיק רישיה, ואין דנין על כל פעולה ופעולה בפני עצמה. ובפשטות נחלקו בזה האחרונים, עי' ברעק"א או"ח סי' תרס"ט באחרונים שהביא שם.

אולם בשש"כ (פכ"ו הע' סז סט) הביא בשם הגרשז"א שדנים על כל פעולה ופעולה בפ"ע, [אלא שכתב שהעירו לו מדברי הריב"ש סי' שצד, וצ"ע], וכ"כ בחוט שני (ח"א קונ' מלאכת מחשבת אות ח'). ובשש"כ שם העיר מדברי המשנ"ב הנ"ל, ולא יישב. [וראיתי מי שכתב דשאני התם שכל הפעולות מועילות ביחד לקרב את התוצאה האסורה, ובכה"ג כל הפעולות נידונות כמעשה אחד ארוך, ורק היכן שאין שייכות בין פעולה לפעולה בזה אמרי' שדנים על כל אחת בפ"ע. ובההיא דצרור י"ל שכל משמוש מחליש עוד את השערות עד שנתלשות, ולכן חשיבי כמעשה אחד ארוך].

ויש לעיין לפי"ז בגוונא שרוצה לגרור ספסל כברת דרך, וקודם הגרירה אינו יודע אם יעשה חריץ, אולם לאחר שהתחיל לגרור רואה שגרירתו עושה חריץ ועתה כבר ברור לו שאם ימשיך לגרור הרי שימשיך לעשות חריץ, היאך שרי להמשיך ולגרור את החריץ והרי לכאו' עתה זה כבר פסיק רישיה שיעשה חריץ. ובשלמא אם דנין את כל המעשה כאחד, י"ל שהיכן שקודם המעשה לא ידע שגרירתו תעשה חריץ הרי שכל מעשהו נידון כמעשה שאינו מוכרח כעושה חריץ, אולם אם דנים על כל פעולה ופעולה, לכאו' כל חלק מהגרירה יש לדון עליו בפ"ע אם הוא מוכרח שיעשה חריץ.

[וראיתי מי שכתב שאכן ההיתר הוא רק בגוונא שגורר בלי הפסק באמצע הליכתו, אבל אם עצר באמצע, הרי שצריך לדון מכאן ולהבא אם ודאי יעשה חריץ או לא. וצ"ע דלא שמענו חלוק זה בפוסקים ולא אשתמיט מלהזכיר דין מצוי זה].