חצובות
קטגוריות: ש_ס / מא חולין / חולין - הרב וורצל / תערובות ובב_ח

חצובות נפרדות לבשר וחלב

**א. חצובות-**

יש כמה נידונים וחששות בחצובה אחת המשמשת לבשר וחלב:

א. אם יש בעין של בשר או חלב על החצובה לכאו' אין להניח עליו סיר ממין אחר [ואפי' אם אינו ממש על החצובה רק על המשטח שתחתיה יש לחוש משום זיעה העולה].

מיהו עיין לקמן בשם האגרו"מ שיש לדון שהוא נשרף מיד ע"י האש ומתייבש ואין בו כח להבליע.

ב. אם גלש עליו מתחילה ממין אחד ועכשיו כשמניח את המין השני כבר אין בו בעין שניקה אותו, הרי כל החשש והנידון הוא מכח הבלוע בחצובה.

ודנו הפוסקים בזה מכמה היתרים:

א. דן באגרו"מ יו"ד א-מ,ג-י שיש להתיר משום שאין הבלוע יוצא מכלי לכלי בלא רוטב.

אלא שיש לדון בזה מכמה פנים: חדא עפ"י המבואר ברמ"א צב-ח דלכתחילה יש ליזהר בנגיעת קדירות להדדי, וכן מבואר בט"ז צז-ג שאם אפו מאכל חלבי בתנור אין להניח שם כלי בשרי.

אלא דכתב באגרו"מ ח"ג שם דעיקר טעם האיסור לכתחילה מבואר בפמ"ג מ"ז צז-ג בשם התו"ח דחיישינן שמא יזוב רוטב ממש מן הקדירה המלאה ויישפך אל תחת הקדירה האחרת ויאסור אותה, ול"ש זה אלא בשתי קדירות מלאות אבל מצד הבליעה שיש בחצובה אין להחמיר[[1]](#footnote-2).

מיהו בבדה"ש צב-קפג ובביאורים שם כתב להחמיר בזה, ויסוד דבריו מד' הפמ"ג שפ"ד קה-כב דאף בשתי קדירות ריקות לכתחילה אין ליגע בו בזו וע"כ ס"ל טעם האיסור לכתחילה אינו משום חשש שמא יזוב רק משום דלכתחילה מחמרינן דבלוע יוצא מכלי לכלי בלא רוטב, ועיי"ש בבדה"ש שדקדק כן מלשון הגש"ד-נא.

וכן מבואר בט"ז צז-ג שהבאנו לעיל דאף לתת על תנור נקי יש איסור לכתחילה מה"ט.

ועוד הביא שם מד' החכמ"א עד-ד שהחמיר בחצובה שצריכה ליבון לכתחילה בכל איסורים ולא רק בחמץ, ורק בדיעבד אינה נאסרת משום שאין הבלוע יוצא מכלי לכלי בלא רוטב, אבל לכתחילה מיהת אסר [וע"ע מש"כ בענין הגעלת שיש בכ"ז].

[לכאו' נראה מסברא דאף הט"ז וחכמ"א לא החמירו אלא מכלי לכלי ישירות וכגון להניח סיר על שיש וכה"ג, אבל כמכסה את השיש או החצובה שוב אין לחוש לכו"ע ולא מסתבר שיחששו גם כשיש כמה כלים, וכ"נ בשאלת יעב"ץ א-צג שלא החמיר הט"ז אלא כשאפה הפת מתחילה ישירות על התנור אבל בתוך כלי לא החמיר, ומ"מ מסיק שאין להתיר בזה אלא במקום צורך שמא יבוא לעשות גם בלא כלי].

ועיקר דין זה מבואר בשו"ע תנא-ד לענין פסח דחצובה צריכה ליבון, ובחמד משה תנא-ג ובשו"ת רב פעלים או"ח ד-יז נקטו הטעם משום דלכתחילה יש לחוש שיוצא מכלי לכלי בל"ר.

אלא שבנידון זה כנראה מבואר להדיא במ"ב תנא-לד לא כן, עיי"ש בשו"ע דחצובה צריכה ליבון וכתב המ"ב שאינו אלא משום חומרא דפסח לכתחילה שהרי מדינא קי"ל אין הבלוע יוצא בלא רוטב, הרי מבואר דעתו להדיא שאין בו איסור בשאר איסורים משום שאין הבלוע יוצא בלא רוטב וזה כד' אגרו"מ, ועי' אגרו"מ ג-נט תמה על החכמ"א למה החמיר והרי אין הבלוע יוצא.

אבל באמת קשה לפרש ד' המ"ב ע"ד האגרו"מ שנסתרים מד' הט"ז דלעיל שהחמיר לכתחילה לתת על תנור שאפו בו חלבי, וראיתי מפרשים דעת המ"ב שלהצריך עוד חצובה בכל השנה הוי כהפסד וכדיעבד דמי, ועי' בכת"ס-נד.

א"נ יל"פ כוונת המ"ב לצרף דכיון שאינו אלא חומרא לכתחילה וגם יש לתלות שנשפך הרי יש להקל גם לכתחילה, וגם לפי"ז מבואר דעתו להקל בחצובות אלא שלפי"ז מבוסס המ"ב על סברתו השניה שמסתמא נשרף, ועי' לקמן שיש לדון דחצובה של ימינו אין בה היתר זה ונפל ההיתר בבירא.

וגם לפי"ז במיקרוגל או פלטה חשמלית וכה"ג לא יהיה בו היתר זה דל"ש בו הסברא דנשרף משא"כ לפי האופן הראשון.

וכן לענין שיש של איסור ל"ש סברא זו אבל אם משום הפסד יש אופנים שיהיה בו הפסד, אבל לכתחילה וודאי אסור, ולד' האגרו"מ שרי כל הנך אף לכתחילה [וכמדומה שראיתי בשם הגריש"א שהחמיר בזה, ונפק"מ מצויה בטיולים שרוצים להשתמש בשיש שבלוע איסור, ואולי הוי כשעה"ד וכדיעבד דמי, וע"ע מש"כ במקו"א לענין הגעלת שיש].

עוד יש לדון בהיתר זה, דכ"ז דוקא אם לא גלש כעת מן הקדירה ממין השני אבל אם כשמבשל את המין השני גולש מן הקדירה הרי השתא יש בו רוטב ושפיר יצא הבלוע מן החצובה לקדירה, ונפל ההיתר בבירא.

אלא שגם איסור זה אינו ברור וכמו שעמד שם בבדה"ש שהרי בחוו"ד צב-כ כתב דמעט רוטב לא חשיב רוטב, אלא שלדעת היד יהודה שם שחולק על דבריו [ונתבאר במקו"א] הרי נפל היתר זה בבירא עכ"פ בגוונא שגולש מן התבשיל השני.

ב. עוד הוסיף שם במ"ב טעם להקל בזה ובעקבותיו דרך גם באגרו"מ משום שחצובה סמוכה לאש ומיד כשנופל מתייבש ונשרף ומעולם לא נבלע בחצובה, ומדמי לה באגרו"מ א-נט להא דאמרו צב-ה שאם נפלה טיפה על הקדירה בצד האש מתיישב ואינו נבלע בקדירה וה"נ הכא, והוסיף באגרו"מ דהכא אף שגולש הרבה יותר מטיפה אחת מ"מ כיון שהוא סמוך לאש ממש גם זה מתייבש מיד, וצ"ע.

וזה סניף להקל גם באופן שעדיין נשאר בעין על החצובות דאמרינן שמיד נשרף ונתייבש, מיהו בחצובות של ימינו שהקצוות אינם מתחממות כ"כ צ"ע לומר שהכל נשרף מיד ובזמן המ"ב היתה המציאות אחרת שהחצובה היתה כולה בתוך התנור כמבואר בלשון המ"ב שם [עי' פסקי תשובות תנא-יט, וע"ע בקובץ מבית לוי א-כט דעת הגר"ש וואזנר שלא שייך זה בימינו].

ג. עוד סניף להקל בדרכ"ת צב-קפב בשם שאלת יעב"ץ שהחצובות סמוכות לאש וכל שעתא עוברות ליבון קל שהקש נשרף עליו, ועיי"ש באגרו"מ מש"כ ע"ז, מיהו ג"ז צ"ע אם להקל בחצובות של ימינו שהקצוות אינם חמות כ"כ.

[וראיתי במעדני אשר הוסיף דבר יפה בזה, די"ל שזה הטעם שנהגו העולם להקל דוקא בב"ח ולא בחמץ דקי"ל דמיקרי איסורא בלע בעינן ליבון חמור דוקא, ואין לנו צירוף זה ולא הקילו מכח צירופים האחרים לבד].

בכת"ס שם כתב ללמד זכות על המקילים אבל מסיק דכל ירא ד' יהיו לו שני חצובות.

ולפי המבואר נמצא שאם יעשה חצובות נפרדות וודאי יצא מכל פקפוק, אבל מה שיש מניחים את הסיר ע"ג חצובה קטנה נוספת על החצובה הרגילה, זה מועיל לענין אם באנו לחוש מכח הבעין שיש על החצובה, וע"י שמניח עליו עוד חצובה קטנה הרי בין החצובה העליונה לקדירה אין רוטב וא"י לצאת.

אבל אם באנו לחוש לד' בדה"ש דלכתחילה מחמרינן דבלוע יוצא מכלי לכלי בלא רוטב ה"נ הכא תצא מחצובה לחצובה ואח"כ לקדירה ואין לו גבול [אבל זה אינו לפמש"כ לעיל דבכמה כלים לא החמיר הט"ז, וא"ש].

גם אם באנו לחוש שהרוטב שגלש חשיב כרוטב להוליך מכלי לכלי הרי ה"נ תוליך אותו מחצובה לחצובה ע"י הרוטב שגלש שיש רוטב בין כל כלי לכלי.

ונפק"מ מכל הנך טעמים באוכל ממש שנפל על החצובה [אם היא מלוכלכת או אף בנקיה בת יומא] אם יש להקל שלא לאוסרו, וצ"ע לדינא.

בפלטה חשמלית ג"כ יש לדון בזה שאם נפל עליה בשר וכה"ג שוב לכאו' א"א לתת עליה סיר בשרי לכתחילה, שהרי כתב הט"ז דלכתחילה אין לעשות כן, וקשה לומר שנשרף מיד ובוודאי בלע מקודם, ואולי דמי לחצובה שהיקל המ"ב משום הפסד כש"כ לעיל.

כמדומה בכיריים חשמליות אין כ"כ החששות שיש בחצובה שבד"כ לא יפול המאכל אלא כנגד האש שהיא מתחת לכל הסיר [ותלוי במציאות כמובן].

**ב. כיור אחד-**

יל"ע אם מותר להשתמש בכיור אחד בזא"ז לכלי בשר וחלב.

והנידון להתיר בזה הוא משום שאין בכח עירוי להפליט מכלי לכלי, עפי"ד הש"ך צה-כ דאין בכח עירוי להוציא ולהבליע כאחת מכלי לכלי.

אבל עיי"ש בפמ"ג דדעת הפר"ח להחמיר בזה ולא היקל אלא בהפמ"ר, ומ"מ יתכן דה"נ להצריך שתי כיורים נידון כהפמ"ר, וצ"ע.

ועי' במנח"י ב-ק שאסר להשתמש בזא"ז ורק אם יניח שם פלסטיק מיוחד לצורך זה שרי ולא עיינתי בכ"ד שם.

1. אבל עיין במ"ב תנא-קלו שנראה שהחמיר לכתחילה לתת קדירה על תנור הבלוע מאיסור, ואף שאין הבלוע יוצא מכלי לכלי בלא רוטב מ"מ לכתחילה אסור, ולכאו' הוא ממש כניד"ד, ולא עיינתי כעת, ויש מקום לדחוק לשונו של המ"ב שהבאנו בפנים קצת ואין כוונתו לד' האגרו"מ. [↑](#footnote-ref-2)