תפילה
קטגוריות: כללי / שיעורי הרב מאיר קאופמן / ענינים כלליים / אגדה

#### דרשת שבת שובה ח' תשרי פ"ד – בית מדרש הגדול נוה יעקב

# במעלת התפילה ואופן עשיתה

### חובת התפילה בעשי"ת

א] הגמ' בר"ה אומרת **דרשו ה' בהימצאו** אלו עשרה ימים שבין ר"ה ליוה"כ ומבואר בגמ' שזה הולך על תפילה שאפילו שמשך השנה תפילת יחיד לא נשמעת אבל בעשי"ת התפילה נשמעת והנה בימים אלו משקיעים הרבה מאוד בתפילה שזה חובת היום ומתפללים א. על התשובה שהקב"ה ימחול לנו על עונותינו שכל הנצח שלנו תלוי במחילת עונות ולכן אמרו **לא היו ימים טובים לישראל כיוה"כ** שזה יום מחילת עונות ב. כיון שהיום נחתמים לכל מה שיקרה משך השנה הבאה לכן ודאי שזה הזמן להתפלל שנזכה לשנה טובה ועיין שערי תשובה ש"ב אות י"ד **שכתב ולשפוך שיח ולשאת תפילה ורנה ולהפיל תחינה והעת עת רצון והתפילה נשמעת בו כענין שנאמר בעת רצון עניתיך ובמדרש תהילים ק"ב פנה אל תפילת הערער ולא בזה את תפילתם אמר ר' יצחק כלפי דורות הללו שאין להם לא נביא ולא כהן ולא בית המקדש שיכפר עליהם אלא תפילה אחת שנשתייר להם שהם מתפללין בר"ה ויוה"כ ולא תבזה מהם הוי ולא בזה את תפילתם** ואדם יתבונן בהרבה מאורעות שקראו משך השנה והכל נגזר בימים אלו ויתכן מאוד שאם היה מתאמץ בתפילה זה לא היה קורה ופעם קרה **לחזו"א** משהו בחודש שבט ואמר אם היתי מתפלל יותר טוב בר"ה זה לא היה קורה וידוע הגמ' בב"מ ק"ו. שאם אדם הכיר קרקע וקבעו שיזרע חיטים והא זרע שעורים וזה לא הצליח המחכיר יכול לטעון שאני בקשתי בתפילה על חיטים וביאר רש"י בתפילה בר"ה ג. ובאמת ראוי גם להתפלל שנזכה שלא להיכשל בחטא שזה הרי עיקר חובת התשובה להתחרט ולקבל להבא דהינו העתעסקות שלא נחטא עוד ואין לך התעסקות המועילה כמו תפילה מעומק הלב ובפרט על דברים רוחניים

### חובת התפילה ומעלתה

ב] והנה משך כל השנה אנו משקיעים חלק גדול מהיום בתפילה ואפשר לעשות את זה כדבר המחויב ולהישאר כל החים באותה דרגא ואין הבדל בין התפילה כשנהיה בר מצוה לאדם בן שבעים וכן לא להפיק מהתפילה הרבה עליה רוחנית שאפשר להשיג ומאידך הרי בין כה מתפלים כל כך הרבה וחבל מאוד שלא להשקיע להתפלל כראוי ועל ידי זה להשיג הרבה מאוד לכן מן הראוי לברר באמת מהי חובת התפילה ואת מעלתה של התפילה ואיך באמת צריכים להתפלל וכבר אמרו חז"ל ברכות ל"ב **שארבעה דברים צריכין חיזוק ואחד מהם תפילה ובגמ' מגילה כ"ז. וכל בית גדול שרף באש והגמ' אומרת שחד אמר זה בית שמגדלים בו תורה וחד אמר זה בית שמגדלים בו תפילה** חזינן שתפילה זה לא רק שמתפללים אלא זה עבודה שלמה לגדל תפילה

והנה החיוב להתפלל מבואר בגמ' תענית ב: שזה נלמד מהפסוק **לעבדו בכל לבבכם ובכל נפשכם** דהינו שיש כאן חיוב דאוריתא להתפלל ושיטת הרמב"ם שזה חיוב תפילה כל יום ושיטת הרמב"ן שזה רק בעת צרה אמנם בפשוטו גם לדעת הרמב"ן יש קיום מצוה בזה שמתפלל כמבואר בחידושי הגר"ח והנה בפשוטו זה מצוה ככל המצוות אמנם בחז"ל חזינן שהתפילה יש בה חשיבות מיוחדת דמבואר במשנה באבות פ"א מ"ב **על שלשה דברים העולם עומד על התורה ועל העבודה ועל גמילות חסדים** ובאר רבינו יונה שזה הדברים העיקרים שבשבילם נברא העולם וביאר רבינו יונה שעבודה זה קרבנות כשיש בית המקדש ותפילה כשאין בית המקדש דהינו שלשון המשנה זה לא קרבנות אלא עבודה ותפילה זה עבודה כמבואר בגמ' תענית ב. לעבדו בכל לבבכם ומבואר שזו מצוה עיקרית שעליה העולם העומד ועיין גמ' ברכות ו: **כרום זולות לבני אדם** אלא דברים העומדים ברומו של עולם ובני אדם מזלזלים בהם ועיין **אמרי נועם לגר"א** ברכות כ"ח: שכתב שבכל מצוה יש תיקון לאבר אחד מהאדם אבל מצות תפילה יש בה תיקון לכל אברי הגוף ומבואר בגמ' **שחסידים הראשונים היו משקיעים ביום תשע שעות בתפילה**

### אי אפשר להשיג כלום ללא תפילה

ב] ולגודל החשיבות של תפילה מבואר בכמה מקומות שגם דבר שהוא מגיע לאדם ונצרך בכל אופן אין הדבר מגיע אלא על ידי תפילה

א. עיין דרך ה' ח"ד בענין התפילה שכתב וז"ל כי הנה מהסדרים שסדרה החכמה העליונה הוא שלהיות הנבראים מקבלים שפע ממנו יתברך צריך שיתעוררו הם איליו ויתקרבו לו ויבקשו פניו וכפי התעוררותם לו כן ימשך אליהם שפע **ואם לא יתעוררו לא ימשך אליהם** עכ"ל

ב. כתוב בתורה וכל שיח השדה טרם יהיה בארץ וגו' כי לא המטיר ה' אלקים על הארץ ואדם אין לעבוד על האדמה וכתב רש"י וז"ל מה טעם לא המטיר לפי שאדם אין לעבוד את האדמה ואין מכיר בטובתן של גשמים וכשבא אדם וידע שהם צורך לעולם התפלל עליהם וירדו וצמחו האילנות והדשאים עכ"ל ומבואר שאפילו שודאי הקב"ה ברא את העולם וצריך גשם בכל אופן כל זמן שאין בן אדם שמבקש על גשם זה עדין לא יורד

ג. עיין רמב"ן שמות ב' כ"ד על הפסוק וישמע אלקים את נאקתם כי אע"פ שנשלם הזמן שנגזר עליהם לא היו ראוים להיגאל כמו שמפורש על ידי יחזקאל אלא מפני הצעקה שקיבל תפילתם דהינו שהקב"ה הבטיח שיגאל אותם בכל אופן כל זמן שלא התפללו לא גאלם וע"ש ד' י' שמשה רבינו כיון שלא התפלל שלא יהיה כבד פה אפילו שזה היה מאוד נצרך לצורך שליחותו לכן הקב"ה לא ריפה אותו ומשה לא ביקש כי רצה להישאר כבד פה כך שלא ישלחו אותו דהינו שגם הוא הבין שאם הוא לא יבקש הוא לא יקבל אפילו שזה נצרך כדי שהוא יהיה הגואל ומסברא גם ללא בקשה זה יקרה

ד. עיין ספר המדות לר' יעקב מדובנא שער התפילה פ"א וז"ל **וכל הצדיקים והנביאים הקדושים לא נענו ללא תפילה גם כי היה הדבר ראוי מאת הבורא והיה נכון את האלקים וכאשר ידענו מבקיעת הים מירידת המן והבאר והזולת מהדברים שלא נענו אלא בתפילה** עכ"ל

### על ידי תפילה אפשר להשיג הכל

ג] עוד מבואר בהרבה מקומות בחז"ל שעל ידי תפילה אפשר להשיג כל דבר וגם דברים מאוד חשובים שבאמת אין האדם יכול להגיע להם אבל על ידי תפילה אפשר לקבלו והנה הקב"ה נותן לאדם רק טוב אמנם הביאור שבזכות התפילה נוצר סיבה לקבלת טובה שללא זה לא היה שייך שהוא יקבלה ועיין גמ' נדה ע: מה יעשה אדם ויחכם ירבה בישיבה וימעט בסחורה אמרו הרבה עשו ולא הועיל להם אלא יבקש רחמים ממי שהחכמה שלו שנאמר כי ה' יתן חכמה מפיו דעת ותבונה מאי קמ"ל הא בלא הא לא סגיא וכתב רש"י למה להו למימר ירבה בישיבה הואיל וברחמים הדבר תלוי דהא בלא הא לא סגיא ומבואר שהיה צד שאדם לא צריך להרבות בישיבה אלא רק בתפילה ויחכם והגמ' אומרת שאחד בלי השני לא מועיל אבל בדיוק כמו שכל אחד מבין שללא שילמד הוא לא יחכם אותו דבר אחד שלא יתפלל הוא לא יחכם והגמ' ממשיכה כך לגבי עושר שיעסוק בסחורה וירבה בתפילה וכן לגבי בנים דהינו שגם דברים חשובים אלו הצורה לזכות להם זה על ידי תפילה ובאמת זה אחד מהדברים המיוחדים שיש לעם ישראל שיכולים לבקש מהקב"ה דבר ומקבלים כמו שכתוב בתורה פ' ואתחנן **כי מי גוי גדול אשר לו אלקים קרובים אליו כה' אלקינו בכל קראינו איליו ובתרגום ארי מאן עם רב דליה אלקה קריב ליה לקבלא צלותא בעידן עקתיה כה' אלקנא בכל עידן דאנחנן מצלן קדמוהי** ומבואר בגמ' שחזקיהו נגדר עליו גזירת מיתה והוא אמר **כך מקובלני אפילו חרב חדה מונחת על צוארו של אדם לא יתיאש מן הרחמים** [ויש מעשה אם החזו"א אם הרב בקר שהתיעץ עמו קודם התפילה שעל פי הרופאים צריך לנתח את אשתו שלא תוכל ללדת ואמר לו שלכאורא צריך לשמוע להם ואמר לו תחכה לאחר התפילה ושמע עוד הפעם הסיפור ואמר שלא לשמוע להם ואמר שזה בזכות התפילה ונולדו להם עוד תשע ילדים[

**ובגמ' ברכות ל"ב: גדולה תפלה יותר ממעשים טובים שאין לך גדול במעשים טובים יותר ממשה רבינו אעפ"כ לא נענה אלא בתפילה שנאמר אל תוסיף דבר אלי וסמיך ליה עלה אל ראש הפסגה**

### הסיבה לחשיבות התפילה

ד] והנה הסיבה שהקב"ה קבע שאדם לא יקבל כל דבר אלא על ידי תפילה ושהתפילה זה דבר כל כך חשוב ושעל זה העולם עומד יש בזה שני סיבות א, כתב המבי"ט בספרו בית אלקים שזה כדי שאדם ירגיש שהכל זה מהקב"ה ולא שזה כוחי ועוצם ידי דהינו שהמציאות שאדם מבקש כל דבר זה נותן לו ההרגשה שבאמת זה מהקב"ה ולא שהעולם מתנהל מעצמו ולכן מבואר בחז"ל שתפילה צריכה להגיע כרש בדלת שזהו כל יסוד התפילה

ב. וכן זה גורם להרגשה של קשר אם הקב"ה כמבואר בגמ' ביומא ע"ו **שאלו תלמידיו את רשב"י מפני מה לא ירד לישראל מן פעם אחת בשנה אמר להם אמשול לכם משל למה הדבר דומה למלך בו"ד שיש לו בן אחד פסק לו מזונותיו פעם אחת בשנה ולא היה מקביל פניו אלא פעם אחת בשנה עמד ופסק מזונותיו כל יום והיה מקביל פני אביו בכל יום אף ישראל מי שיש לו ד' וה' בנים היה דואג שמא לא ירד מן מחר ונמצאו כולם מתים ברעב נמצאו כולם מכונים לבם לאביהן שבשמים** עכ"ל דהינו שעל ידי שלאדם חסר דברים והא מבקש מהקב"ה הוא מרגיש קשר אם הקב"ה דהינו שמענין התפילה על ידי זה להרגיש קשר אם הקב"ה שזה ממש מיסודי הדת ועיין רבינו יונה בשער העבודה אות ח' שכתב וז"ל **הקרבנות והתפילה דבר אחד הם צריכים כונת הלב ומחשבה טהורה ושיתנדב אדם עצמו לעבוד את בוראו בכל לבבו ובכל נפשו ומאודו ובהם יתקרב האדם אל בוראו להידבק אליו דבקות גמורה לבלתי היות מחיצה מפסקת ביניהם עכ"ל** דהינו שמי שמתפלל כמו שצריך מגיע על ידי התפילה לדבקות גמורה בהקב"ה וכמבואר ברבינו יונה שזה מה שחסידים הראשונים היו שוהים שעה אחת זה עד שהיו מגיעים להתפשטות הגשמי שזה ענין התפילה הקשר אם הקב"ה

ובאמת הצורה של תפילה זה להרגיש בצורה מוחשית שאדם מדבר אם הקב"ה וכמו שכתב החזו"א קוב"א א' כ"ג וז"ל **עבודה נאצלה בתפילה לצייר כמו חי איך שהקב"ה שומע את שיח שפתינו ומאזין הגיון הלב** עכ"ל וכתב המס"י שער החסידות וז"ל **אמנם מי שהוא בעל שכל נכון במעט התבוננות ושימת לב יוכל לקבוע אמתת הדבר איך הוא בא ונושא ונותן ממש עמו יתברך ולפניו הוא מתחנן ומאתו הוא מבקש והא יתברך שמו מאזין לו מקשיב לדבריו כאשר ידבר איש אל רעהוורעה מקשיב ושומע לו** עכ"ל חז"ל דורשים מהפסוק ויצא יצחק לשוח בשדה שהכונה להתפלל וכן דוד המלך אומר הלשון ערב בוקר וצהרים אשיחה ואהמה ומבואר שתפילה צורתה שיחה אם הקב"ה

ובאמת שזה חובה כך להתפלל עיין גמ' סנהדרין כ"ב. המתפלל צריך שיראה עצמו כאילו שכינה כנגדו שנאמר שויתי ה' לנגדי תמיד ועיין רמב"ם פ"ד הט"ז וז"ל כיצד היא הכוונה שיפנה לבו מכל המחשבות ויראה עצמו כאילו עומד לפני השכינה ועיין ביאור הגר"א שציין לגמ' הנ"ל ולגמ' ביומא שיש דין לפסוע ג' פסיעות בסוף התפילה כנפרד מהמלך דהינו שזו צורת העמידה בתפילה

ובאמת יהודי בדרגה גבוהה חי כל דבר אם תפילה ומבואר בתורה אצל **יוסף** וירא אדניו כי ה' עמו וברש"י שם שמים שגור על פיו ובמדרש מלחש ויוצא מלחש ונכנס הוי אמר ליה מזוג רותחין והיו רותחין פושרין והיו פושרין ומשמע שכל דבר הוא התפלל ויש פסוק **בנחמיה** ויאמר לי המלך מה זה אתה מבקש וכתוב שואתפלל לה' ואחרי זה אמר למלך דהינו שבין שאלת למלך לתשובה הוא העמיד תפילה

ובגמ' ב"ק מאי **מבעה אדם** שיש פסוק אם תבעיון דהינו שהשם של הבן אדם נחשב על שם שהוא מבקש מהקב"ה שיהודי מושלם כל מהותו תפילה

ובזה משרגישים את הקב"ה בצורה מוחשית אין לך דבר שעוזר שלא לחטוא כמו זה וידוע שהחזו"א אמר שהשקיע בתפילה כמו שהשקיע בסוגיות הכי קשות בש"ס וההשקעה היתה לחוש כמו חי שהוא מדבר אם הקב"ה ובאמת מי שכך נראת תפילתו אין לך לימוד מוסר גדול מזה ולכן החזו"א לא הוצרך ללימוד מוסר וידוע שמי שמתפלל כמו שצריך הרי זה כסדר מוסר

### התפילה מטרה לעצמו ולא מחמת הצורך

ה] והנה באמת אין התפילה רק מצד שאדם צריך דבר ומבקש אותו אלא הוא ענין לעצמו וככל הנ"ל ולכן קבע הקב"ה שהעולם יתנהל בכזו צורה ומבואר בגמ' יבמות ס"ד שלמה האמאות היו עקרות כי הקב"ה רוצה שיתפללו דהינו שהרבה פעמים יש צרות וכל הסיבה כי הקב"ה רוצה את טובת האדם שיתפלל ותפילה מתוך צרה היא תפילה הרבה יותר טובה ויש בה הרבה יותר קרבת ה' ולכן מבואר בגמ' שלאדם יקדים תפילה לצרה דהינו שכיון שמטרת הצרה הרבה פעמים כדי שאדם יתפלל לכן אם הוא מקדים ומתפלל גם ללא הצרה א"כ אין סיבה לצרה כלל ובאמת לפעמים יש לאדם צרות וצריך לנצל את זה להתפלל טוב ותפילה זו מעומק הלב כוחה רב וכמבואר בגמ' שכה"ג ביוה"כ היה צריך להתפלל שלא ישמע תפילת עוברי דרכים כי אדם שהולך ויורד גשם ולא מוצא עצמו זה תפילה מעומק הלב

ועיין שמות רבה (וילנא) פרשת בשלח פרשה כ"א אות ה וז"ל **כיון שראו ישראל שהיו מוקפין מג' רוחות, הים סוגר והשונא רודף והחיות מן המדבר תלו עיניהם לאביהם שבשמים וצעקו להקב"ה שנאמר ויצעקו בני ישראל אל ה' ולמה עשה הקדוש ברוך הוא להם כך אלא שהיה הקדוש ברוך הוא מתאוה לתפלתן, אמר ריב"ל למה"ד למלך שהיה בא בדרך והיתה בת מלכים צועקת לו בבקשה ממך הצילני מיד הלסטים שמע המלך והצילה, לאחר ימים ביקש לישא אותה לאשה היה מתאוה שתדבר עמו ולא היתה רוצה, מה עשה המלך גירה בה הלסטים כדי שתצעוק וישמע המלך, כיון שבאו עליה הלסטים התחילה צועקת למלך, אמר לה המלך לכך הייתי מתאוה לשמוע קולך, כך ישראל כשהיו במצרים והיו משעבדים בהם התחילו צועקים ותולין עיניהם להקב"ה שנאמר (שמות ב) ויהי בימים הרבים ההם וגו' ויזעקו, מיד וירא אלהים את בני ישראל התחיל הקדוש ברוך הוא מוציאן משם ביד חזקה ובזרוע נטויה והיה הקדוש ברוך הוא מבקש לשמוע את קולם פעם אחרת ולא היו רוצין, מה עשה גירה לפרעה לרדוף אחריהם שנאמר ופרעה הקריב מיד ויצעקו בני ישראל אל ה', באותה שעה אמר הקדוש ברוך הוא לכך הייתי מבקש לשמוע קולכם, שנאמר (שיר /השירים/ ב) יונתי בחגוי הסלע, השמיעני קול אינו אומר אלא השמיעני את קולך אותו הקול שכבר שמעתי במצרים לכך כתיב השמיעני את קולך כיון שהתפללו אמר הקדוש ברוך הוא למשה מה אתה עומד ומתפלל כבר קדמה תפלתן של בני לתפלתך שנאמר מה תצעק אלי**. ומבואר כנ"ל

ועיין תהילים ס"ג **כי טוב חסדך מחיים שפתי ישבחנוך** וביאר המלבי"ם שהכונה שהחסד של שפתי ישבחנוך זה יותר מהחסד של החיים בעצמם שזה כמו אדם שישב כמה זמן ודיבר אם אדם גדול שזה שוה לו גם אם לא קיבל את מבוקשו כך עצם הקשר אם הקב"ה בתפילה הוא מעלה ותועלת נשגבה לעצמה

### ריבוי תפילה

ו] והנה הרבה פעמים אדם מתפלל ואין תפילתו נשמעת אמנם מבואר בחז"ל שצריך להרבות בתפילה ולפעמים רק על ידי ריבוי התפילה אדם זוכה שבקשתו מתקבלת א. עיין גמ' ברכות ל"ב **כל המאריך בתפילתו אין תפילתו נשמעת ריקם ואם ראה אדם שהתפלל ולא נענה יחזור ויתפלל** ב. אצל חנה כתוב **ויהי כי הרבתה להתפלל ובילקוט מכאן שכל המרבה בתפילה נענה** ג. אצל יצחק כתוב **ויעתר** יצחק לה' אל נוכח אשתו כי עקרה היא ויעתר לו ה' וכתב רש"י ויעתר הרבה והפציר בתפילה וכן ויעתר לו ה' שהקב"ה שמע לו מכח ריבוי התפילות ד. אצל **משה** רבינו כתוב שהתפלל תתקט"ו תפילות וכתבו בחז"ל שאם היה מתפלל עוד תפילה הוא היה נענה ומבואר מכל זה שרצונו של הקב"ה שאדם יתפלל ויחזור ויתפלל ומבואר בחז"ל שאין תפילה חוזרת ריקם וגם אם עכשיו הוא לא מקבל את מבוקשו מצד שזה לא טוב לו אבל הקב"ה ישתמש אם תפילה זו כשיהיה לו צורך בדבר מסוים ולא יודע לבקש ה. ובירושלמי תענית פ"ד ה"א וז"ל מנין לנעילה אמר רב לוי גם **כי תרבו בתפילה** מכאן שכל המרבה בתפילה נענה וכלן תיקנו עוד תפילה

### הדברים הנצרכים לקים חובת תפילה כדבעי

ז] והנה כדי לזכות לקים מצות תפילה כמו שצריך וכן כדי לזכות שהתפלה תקבל יש לנו בחז"ל על זה הרבה ונפרט את חלקם וחז"ל תיקנו כל מיני הלכות איך צריכים להתפלל וודאי שכל שאדם עושה כפי שחז"ל תיקנו יש הרבה יותר כח לתפלתו וכמבואר בגרי"ז על הפסוק אשר לקחתי מיד האמרי בחרבי ובקשתי שיש כח מיוחד לחרב שזה תפילה שחז"ל תיקנו אם כל גדריה [ועיין לעיל אות ד' שהבאינו החובה להרגיש עומד לפני הקב"ה ומשוחח עמו וזה הדבר הראשון]

א. התפילה נקראת עבודה שבלב דהינו שהעיקר זה כונת הלב דהינו להתפלל בכונה ומבואר בטור סימן צ"ח המתפלל צריך שיכוין לבו שנאמר תכין לבם תקשיב אזנך דהינו שמתי הקב"ה מקשיב לתפילה כשתכין לבם דהינו שאדם מכוין בתפילתו ובגמ' בר"ה י"ח. **היה ר"מ אומר שנים שעלו למטה וחלין שוה וכן שנים שעלו לגרדום לידון ודינו שוה זה ירד וזה לא ירד זה ניצל וזה לא ניצל מפני מה זה ירד וזה לא ירד זה ניצל וזה לא ניצל זה התפלל ונענה וזה התפלל ולא נענה מפני מה זה נענה וזה לא נענה זה התפלל תפלה שלמה ונענה וזה לחא ההתפלל תפלה שלמה ולא נענה** וכצב רש"י תפילה שלימה הכונה נתכוין והעיצה להצליח לכוין שאם אדם משקיע ללמוד את ביאור התפילה ומתפלל מתוך שימת לב לביאור כל מילה ממילא הוא מרוכז בתפילה וכן עצם עשית עסק מהתפילה זה עושה שיכוין בתפילתו

ב. עיין גמ' ברכות כ"ט ר' אליעזר אומר העושה תפילתו קבע אין תפילתו תחנונים והגמ' מסבירה כל שתפילתו דומה עליו כמשאוי ורבנן אמרי כל מי שאינו אומרה בלשון תחנונים ודבר זה נפסק בשו"ע סימן צ"ח יתפלל בתחנונים כרש המבקש בפתח ובנחת ושלא יראה כמשאוי ומבקש ליפטר ממנה ועיין מ"ב שכתב שמאוד צריך להיזהר שלא מתפללים רק כי חיבים אלא כאדם שיש לו צורך ומבקש לפני המלך וע"ש שהביא דיעות שזה מעכב

ג. מבואר בגמ' שאין תפילה בציבור חוזרת ריקם ולכן ראוי מאוד להשתדל להתפלל בציבור ובפרט שקשה לנו לכוין ובשו"ע מבואר שזה חיוב גמור וראוי ללכת עד מיל

ד. חז"ל תיקנו סדר לתפילה ומבואר במקובלים שהצורה שתיקנו יש בה את הצורה שתגיע עד כסא הכבוד ולכן ראוי מאוד להגיע בזמן ולומר ברכות השחר קודם התפילה וקרבנות ופסוקי דזמרא ללא לדלג

ה. יש תקנה של ברכו דהינו פריסה על שמע ועיקר התקנה שזה בתור פתיחה ליוצר ולכן ראוי מאוד להקפיד שמתחיל יוצר אור או מעריב ערבים לאחר ברכו ואם הפסיד ברכו ראוי להתפלל במנין אחר אם זה לא קשה לו

ו. הגמ' ביומא נ"ג: אומרת המתפלל צריך שיפסע שלש פסיעות כנפטר מרבו והגמ' אומרת שאם לא עשה כן ראוי שלא התפלל ומאוד צריך להקפיד לפסוע ג' פסיעות ולאחר הפסיעות להפוך פניו לימין ולשמאל כמבואר בשו"ע סימן קכ"ג ומבואר שאין לחזור מיד והגמ' אומרת שאם חזר מיד דומה ככלב שב אל קיאו דהינו שלא ביקש רשות להיפטר מרבו

ז. יש דיני כריעות שיתפוקקו כל חוליותיו וזה הכנעה לפני הקב"ה וכתוב דברים חמורים מי שלא עושה את זה

] רמב"ן ד' י' שמשה רבינו לא התפלל ולכן הקב"ה לא לא רצה לרפאותו ועיין פ"ב פכ"ה רמח"ל דרך ה' ד' פ"ה

]ספר המדות לר' יעקב מדובנא וכל הצדיקים והנביאים הקדושים לא נענו בלא תפילה גם כי היה הדבר אוי מאת הבורא יתברך והיה נכון את האלקים וכאשר ידענו מבקיעת ים סוף מיריידת המן הבאר והזולת מדברים שלא נענו כי אם בתפילה עכ"ל

]מהרש"א קידושין כ"ט שאין זה נס אם זה על ידי תפילה

]סיפור החזו"א אם בקר

]מבי"ט שער התפילה פ"ב שמבקשים כמה פעמים כי זה רצון ה' ולכן מתיחסים כאילו התקבל

]תנחומה ואתחנן ד' לימד משה רבינו את באי עולם שאין הקב"ה פוסל תפילת כל בריה

]דברי רבה נצבים פרשה ח' גדולה היא התפילה לפני הקב"ה אמר ר"א אם רצונך לידע כחה של תפילה אם אינה עושה כולה עושה מחצה

]יבמות ס"ד מפני מה הקב,ה מתאוה לתפילתן של צדיקים

]אמרי נועם ברכות כ"ח: שנעשה תיקון לכל הגוף

] עיין שערים בתפילה בהכנה שהביא מהירושלמי וז"ל מי שאינו סומך גאולה לתפילהלמה הוא דומה לאוהבו של מלך שבא ודפק על פתחו של מלך יצא המלך ומצאו שהפליג אף הוא הפליג אלא יהא אדם מקרב להקב,ה איליו ומרצהו בתשבחות וקילוסין של יציאת מצרים והא מתקרב אליו ובעודו קרוב איליו יש לו לתבוע צרכיו עכ"ל דהינו שבתפילה האדם כעומד לפני המלך ומדבר עמו אמנם צריך קריבה מהקב"ה להרגיש את זה וזה נעשה על ידי הריצוי קודם התפילה ע"ש שהאריך