עשה דוחה לא תעשה
קטגוריות: כללי / דור המלקטים עניינים כלליים / כללי

**עשה דוחה לא תעשה**

1. .
   1. **עדל"ת גבי בין אדם לחבירו**.
      1. לא.
         1. שארית ישראל (או"ח סי' י"ג ד"ה ועוד).
         2. הגרש"ש (נדרים סוף סי' א', שערי יושר שער ג פרק כ"ה ד"ה ונלענ"ד דבאמת).
         3. פרדס יוסף (בראשית אות ב').
         4. ואם תאמר (אות תר"ח).
      2. כן.
         1. שואל ומשיב (ג' ח"ב סי' קט"ז).
         2. בית יצחק (יו"ד ח"א סי' קנ"ו אות ד').
         3. תפארת ישראל (סוכה פרק ג' אות א') – "הלולב הגזול. והרי כתיב ולקחתם לכם, משלכם, ואפילו לאחר יאוש פסול מדרבנן, מדהו"ל מצוה הבאה בעבירה, ואי"ל ניתי עשה ונדחה ל"ת, י"ל לא דחי, כיון שכבר נעקר הלאו קודם שקיים העשה [כביצה ד"ח ב'] ותו דעכ"פ אינו לכם".
         4. נפש חיה (עדל"ת סי' י"ח).
         5. עי' בה"ל (סי' רמ"ב ד"ה לכבד) – "ואם יש לו רק מעט מעות ובא שכיר לתבוע עבור פעולתו שגמר לו היום [דאם גמרו מאתמול אין עליו רק איסור דבל תשהה וכמבואר בח"מ והוא כשאר בע"ח דעלמא אך בת"ח יש לעיין עיין יומא פ"ז ה"ד ח"ה וכו'] נראה דצריך ליתנם להפועל כדי לקיים מה שכתוב ביומו תתן שכרו ולא תבא עליו השמש אף שעי"ז לא ישאר לו במה לענג השבת או שיפייסנו שיתרצה להמתין עד אחר השבת דחיוב תשלומי שכיר בזמנו הוא מדאורייתא וזה הוי רק מדברי קבלה. ואפילו להפוסקים דזה ג"כ הוי מדאורייתא וכמו שכתבנו במ"ב שם הוי עשה ולא תעשה ולא אתי עשה ודחי לא תעשה ועשה [יבמות כ"א] וזה לא מיקרי כתבעו ואין לו דאינו עובר בבל תלין".
         6. הגה"ה בס' פרדס יוסף (בראשית אות ב').
      3. מר"מ – חלקת יואב (או"ח ח"א סוף סי' כ"ז), שם אריה (יו"ד ח"א סוף סי' ס"ד), [שדי חמד (מערכת ע' סי' ל"ח ד"ה ועשה שבין)], תפארת יעקב (על תפארת ישראל סוכה פרק ג' אות א').
   2. **עדל"ת גבי מצוה קיומית** – תוס' ישנים (כתובות דף מ.), רמב"ן (ב"מ דף ל. בש"מ, דפוס קוק עי' הע' קפ"ג), רע"א (או"ח סי' י"א במג"א ס"ק י"ג), קובץ שיעורים (סוף קידושין), ועי' דברי יחזקאל (סי' כ"ח), וס' אורח ישראל (עמוד תקי"ז), [שו"ת שאגת אריה (סי' צ"ו)], קונטרסי שיעורים (שיעור כ' ריש אות ט').
      1. רמב"ם וראב"ד - הל' ציצית.
   3. **הותרא או דחויה**.
      1. הותרא – ר' נסין גאון (שבת דף קלג.).
   4. **עשה דוחה לא תעשה, שקום ועשה דוחה שב ואל תעשה** [אהבה דוחה יראה].
      1. נצי"ב (העמק שאלה שאילתא פ"ט אות ד') – "הרי רש"י ס"ל שהוא מה"ת כמבואר בהוריות, ומכ"מ ס"ל ביבמות ס"ב דמותר לשמש ביוצא לדרך סמוך לוסת. וצ"ל דכיון דאשתו משתוקקת אזי הוי בכלל עונתה לא יגרע, ודוחה מ"ע דוהזרתם. אע"ג דבכ"מ עשה דוחה ל"ת ולא להיפך, מכ"מ זה אינו משום דעשה חמור מל"ת כמבואר ביבמות ד' ז', אלא משום דמצוה של קום ועשה דוחה שב ואל תעשה, וממילא היכא דל"ת בקום ועשה, ועשה בשב ואל תעשה דוחה ל"ת את העשה".