12 פירות חו_ל שנכנסו לארץ
קטגוריות: ש_ס / ט חלה / חלה עניינים - הרב רפאל בהגר_מ שמואלביץ

תמוז תשע"ה

**א**

א] במש"כ הרמב"ם דפירות חו"ל שנכנסו לארץ אין חייבין בתרו"מ אלא מדרבנן, נראה ברור שלמד לזה מהא דתנן דעפר חו"ל הבא בספינה לארץ חייב במעשרות ובשביעית וכו', ובס' ניר עמד דמ"ט לא תני חלה, דהרי תנא קאי במס' חלה, וכתב דזה תלוי בעיקר הנידון בהך מתניתין, דאם הנידון הוא אם הוי כעציץ נקוב או כעציץ שאינו נקוב, הו"ל למיתני חלה, אך אם הנידון הוא משום אם הוי כא"י או כחו"ל, ע"כ לגבי חלה ליכא נפ"מ בזה, דהוי כפירות חו"ל שנכנסו לארץ, שהרי אויר הספינה הוי אויר א"י, וכל הנפ"מ היא בתרו"מ, - וכ"ה מדוקדק בל' הרמב"ם בפיהמ"ש שם דהך מתניתין היא לגבי חיוב תרו"מ "דאורייתא", והיינו משום דמדרבנן בלא"ה ה"ז חייב, כיון שנגמרה מלאכתו בארץ.

והדברים מתישבים היטב עם משמעות ד' הרמב"ם בפ"א מתרומות הכ"ג, דהנידון דעפר חו"ל אינו מדין עציץ שאינו נקוב, אלא מדין חו"ל, וע"כ הביאו הרמב"ם בכלל דיני א"י וחו"ל, ולא הביאו בכלל דיני עציץ בפ"ה הט"ו, - וכ"ה משמעות ל' הרמב"ם שם שכתב דבזמן שהספינה גוששת לארץ הרי הצומח בו חייב בתרו"מ ובשביעית "כצומח בא"י עצמה", ומ' להדיא דהנידון הוא אם הוי כא"י או כחו"ל, וזהו שנתחדש דכל שהספינה גוששת הוי כצומח בא"י עצמה, אך אם אין הספינה גוששת, הוי כצומח בחו"ל, וע"כ ליכא נפ"מ בזה לענין חלה, אלא לענין תרו"מ.

ב] והנה לענין חלה דקי"ל דפירות חו"ל שנכנסו לארץ חייבין בחלה מדאורייתא, ופירות א"י שנכנסו לחו"ל פטורין מן החלה מדאורייתא, יש להסתפק, אם באמת ליכא נפ"מ כלל במקום הגידול, ועיקר הדין תלוי במקום הגלגול, או דאיכא נפ"מ גם במקום הגידול.

והי' נראה לדון ב' נפ"מ בזה, חדא, בגונא שגלגל פחות מכשיעור בחו"ל ונצטרף בא"י לכשיעור, דבפירות א"י כה"ג, בפשוטו הן חייבין, שהרי גלגול פחות מכשיעור בפשוטו לא חשיב כשעת חובה, ולי"ב לדינא דבשעת חובתה היתה פטורה, אך בפירות חו"ל כה"ג, י"ל דכיון דכל החיוב חל ע"י הגלגול בא"י, בעינן לזה מעשה גלגול, ול"מ מה שהי' הצירוף בא"י, בפרט אי נימא דשיעור ה' רבעים הוא שיעור בחיוב, ואינו שיעור בעיסה, ודו"ק, - והרי עד"ז מצינו בד' הגר"א, שכתב דבהני דאינם בני גורן, אזלינן בתר מקום הגידול, ובאחיעזר ח"ב סימן ל"ט הביא מתשו' מלבושי יו"ט שהק', שהרי גם בפירות אלו הוי הגמר בלקיטתם, ובע"כ מד' הגר"א דרק מעשה מירוח דחשיב טפי מהני לקבוע את מקומם בארץ או בחו"ל, ולפ"ז ודאי מסתבר דצירוף לשיעור אינו מועיל לקבוע את מקומם.

ג] עוד נפ"מ בזה, לדעת רוב קמאי דמהני להפריש חלה משעת נתינת מים, ולכאו' בפירות חו"ל שבאו לארץ, לא יועיל להפריש קודם גלגול, דרק ע"י הגלגול הם מתחייבים בחיובא דפירות א"י, - ועי' חזו"א שביעית סימן ב' שכתב כן לדעת ר"ע, דאף דבעלמא מהני להפריש קודם קרימת פנים, מ"מ בפירות חו"ל שבאו לארץ ל"מ להפריש קודם קרימת פנים, וזה מתפרש כנ"ל.

ומקור לזה, הוא ממש"כ הרמב"ם דפירות חו"ל שבאו לא"י ונקבעו למעשר בא"י חייבין בתרו"מ מדבריהם, ומבו' בד' הגר"ח בספרו דלא אתי לאשמועינן דאם באו אחר מירוח אינם מתחייבין, אלא בא להשמיענו להא דבעינן בדוקא להמירוח, וכמש"א בירושלמי לענין חלה, והיינו משום דחיובא בכדי לא חייל, עיי"ש, - והנה מבו' לפ"ז, דכ"ז שלא נקבעו למעשר, אף ל"מ קריאת שם, דאל"כ הרי אף פירות א"י כה"ג אינם חייבין.

ד] אמנם צ"ע בזה בד' הירושלמי מעשרות פ"ה ה"ב, בדין הגדל בבית, שאמרו דלענין חלה ליכא נפ"מ בזה משום דפירות חו"ל שנכנסו לארץ חייבין בחלה, ולכאו' הרי איכא לנפ"מ אלו.

עוד צ"ע בזה בד' הרמב"ם, דלענין תרו"מ כתב דחיובם הוא כשנקבעו בארץ, ולענין חלה לא כתב לזה, דחיובם הוא כשנתגלגלו בארץ, והרי בחי' הגר"ח כתב, דמש"כ הרמב"ם דנקבעו בארץ, הוא ע"פ מש"א בירושלמי כן לענין חלה דתלוי בקרימת פנים בארץ, וק' דא"כ מ"ט לענין חלה לא הביא הרמב"ם לזה.

ה] והנה אמנם הי' מקום לדון, דלענין חלה כל שהי' נתינת מים בא"י, מהני זה דיקבע זה בחיובא דא"י לענין דתחול ההפרשה, ומאידך כל שהי' נתינת מים בחו"ל, הרי דהגם דל"מ זה לפטור לגמרי, מ"מ מהני זה להפקיע שלא תחול ההפרשה, - וצ"ל לפ"ז, דשאני לענין תרו"מ, דהי' הבאת שליש בחו"ל, וע"כ ל"מ חיילא הפרשה, אלא כשנקבעו למעשרות בא"י, ומשא"כ לענין חלה, וצ"ע בזה.

ו] ונפ"מ רבתא לדינא בזה, בעיסה שבלילתה רכה, שנת' במק"א לדון, דאף אם אינה מתחייבת אלא אחר אפי', מ"מ מהני להפריש ממנה קודם אפי', מדינא דנתינת מים, - אך אי נימא דפירות חו"ל שנכנסו לארץ א"א להפריש מהן עד גלגול, הרי דלפי המצוי בזה"ז דהקמח הוא עכ"פ בחלקו מחו"ל, לא תחול ההפרשה בכה"ג, וצ"ע בזה לדינא.