ד - הוצין יורדין לתוך כ_, ומקצת סכך בתוך כ_
קטגוריות: ש_ס / יח סוכה / סוכה פ_ק - הרב רפאל בהגר_מ שמואלביץ / שיעורים

יום ועש"ק בהעלותך ח' סיון תשע"ד

**א**

א] סוכה ד"ד. היתה גבוהה מכ' אמה והוצין יורדין בתוך כ' אמה, אם צלתן מרובה מחמתן כשרה, ואם לאו פסולה, - וכתבו התוס', ז"ל, וא"ת כשצממ"ח אמאי כשרה, הא אי קלשת היו ההוצין נופלין כדאשכחן בעירובין גבי מקצת סכך בתוך כ' ומקצת סכך למעלה דפסלינן הסוכה דכי קלשת לה הוי לה חממ"צ, וע"כ פי' לפי שלא היה יכול להתקיים הסכך בתוך כ' דמחמת קלישותו יבא הרוח ויפזר או יפול, דאין לפרש אפילו היה מתקיים כך הוה ליה חמתו מרובה שבזה לא היו מכשירין אינך אמוראי דהתם כיון דאין צלתה מרובה אלא ע"י סכך של מעלה מכ' הו"ל סכך פסול מצטרף בהדי סכך כשר.

אמנם הנה התוס' בעירובין שם בדרך בתרא והרמב"ן במלחמות וש"ר בסוגיין פירשו דאיירי התם בגונא דהסכך שבתוך כ' הוא חממ"צ, ובזה הוא דפליגי, והא דלא פסלינן בזה משום דמצטרף סכך פסול בהדי סכך כשר, הוא משום דסכך למעלה מכ' לא חשיב כסכך פסול, אך כל שהסכך שבתוך כ' הוא צממ"ח לכו"ע כשרה, וע"כ שפיר מכשרינן הכא בהוצין שצממ"ח.

ב] והתוס' שם כתבו לפי דרך זו, ז"ל, אבל קשה דגבי הוצין אמרי' ואם לאו פסול, ולל"ב דהכא מכשרינן אפילו חממ"צ, מיהו לל"ק ניחא, א"נ גבי הוצין יש לפסול יותר הואיל ואגודים עליונים והתחתונים זה בזה דאי קלשת יפול הכל, עכ"ל.

וד' התוס' צ"ב רב, דמ"ט לא קשיא להו אלא מהא דלל"ב דהתם מכשרינן אפי' חממ"צ, הרי טפי קשיא מהא דמכשר רבא התם וקי"ל כוותי', - וביותר קשיא במש"כ התוס' בתי' קמא, דללישנא קמא ניחא, והיאך מצינו למימר דסוגיא דהכא אתיא כל"ק דרבה ודלא כהלכתא דקי"ל כרבא דמכשיר, וצע"ג.

ג] וגם במש"כ התוס' בתי' בתרא דלגבי הוצין יש לפסול יותר משום דאי קלשת יפול הכל, יל"ע אם נתישב בזה גם הא דפסלינן בזה לדעת רבא דחלל סוכה תנן, דלכאו' כל ה"ט דאם קלשת יפול הכל, הוא רק כשבאנו להכשיר מכח דאמרינן קלוש, דבזה הוא דאמרינן דלא מצינו למימר קלוש בכה"ג דאי קלשת יפול הכל, אך לדעת רבא דמכשיר משום דחלל סוכה תנן, הרי דאי נימא דלדעתו אין ההכשר משום קלוש, לכאו' ל"מ בזה מידי הא דאם יקלוש יפול הכל, אך בזה י"ל דהתוס' ס"ל דגם הא דמכשר רבא הוא מכח דאמרינן קלוש, וכאשר כן נראה בחי' המאירי בעירובין שם, ונת' במק"א, וע"כ לא מכשרינן בהוצין משום דאי קלשת יפול הכל וליכא למימר קלוש.

**ב**

ד] והנה בעיקר משה"ק התוס' בהא דפסלינן בהוצין דחממ"צ דמ"ש מהא דמכשרינן במקצת סכך בתוך כ', כתבו הראשונים בסוגיין דשאני הוצין דכמאן דליתניהו דמי.

והנה בפשוטו הי' נראה בדעת התוס' שלא פירשו כן, דהוא משום דפליגי על עיקר הך מילתא דהוצין כמאן דליתניהו, וס"ל דאין מקום לחלק בין מקצת סכך לבין הוצין.

ה] אמנם כמדומה דאין לומר כן, דהנה לקמן בסוגיין אמרינן, דהיתה גבוהה י' טפחים והוצין יורדין לתוך כ', סבר אביי למימר אם חמתם מרובה מצילתם כשרה וכו', ובחי' הריטב"א שם כתב, ז"ל, ואע"ג דהתם לכו"ע מקצת סכך למטה מי' טפחים פסולה דהא ליכא חלל י', אלא דסבר אביי דשאני הני הוצין שהן נופלין מלמעלה וכי היכי דלא חשיבי בהא דלעיל ה"נ בהא לא חשיבי וכמאן דליתנהו דמי, עכ"ל, וכ"כ הראמ"ה והרא"ה והר"ן, וכ"ה מבו' בד' הרא"ש בסימן ג'.

והנה נמצא לפ"ז, דמהא דמכשיר אביי בהוצין יורדין לתוך י', מוכח דהוצין כמאן דליתניהו דמי, דאל"כ הו"ל כמקצת סכך יורד למטה מי' דפסולה, והדק"ל דא"כ מ"ט לא פירשו התוס' דהא דפסלינן בהוצין שחממ"צ יורדין לתוך כ', הוא משום דהוצין כמאן דליתניהו דמי.

ו] והנה אמנם הי' מקום לומר בדעת התוס', דפליגי בזה ע"ד ש"ר, וס"ל דהא דמכשיר אביי בהוצין יורדין לתוך י', אי"ז במסוים בהוצין ומשום דכמאן דליתניהו דמי, אלא ה"נ מכשיר במקצת סכך בתוך י', דכיון דהסכך שבתוך י' הוי חממ"צ ואין עליו תורת סכך, הוי מקום זה בכלל חלל הסוכה, ולפ"ז לא מצינו כלל להך מילתא דהוצין כמאן דליתניהו דמי.

אך לכאו' אי"ז מתישב, דהנה הרי לפ"מ שפירשו התוס' בדרך זו לסוגיא דעירובין דאיירי בשמקצת הסכך שבתוך כ' הוי חממ"צ, הרי דמהא דמכשיר רבא בזה משום דחלל סוכה תנן, מבו' דאף מקצת סכך שחממ"צ ממעט את החלל, ומכח מקצת סכך זה חשבינן דאין חלל הסוכה יותר מכ', - והיינו, דבין אי נימא דהא דמייתי רבא מהא דחלל סוכה תנן, היינו דכיון דאין חלל הסוכה יותר מכ', ע"כ כל הסכך הוי סכך כשר, ובין אי נימא דהא דמייתי רבא מהא דחלל סוכה תנן, היינו דמלישנא דמתניתין יש ללמוד דבכה"ג דאין חללה יותר מכ' ה"ה כשרה, אף דמקצת הסכך הוא למעלה, הרי מ"מ מבו' מזה דאף דהמקצת סכך שבתוך כ' הוא חממ"צ, ה"ה ממעט את חלל הסוכה, וחשיב דאין חללה יותר מכ'.

ולפ"ז הרי ודאי דיש לפסול במקצת סכך שחממ"צ בתוך י', דכיון דאף מקצת סכך שחממ"צ ממעט את החלל, נמצא דליכא חלל י' בסוכה, ובע"כ דהא דמכשר אביי בהוצין שחממ"צ יורדין לתוך י', הוא משום דהוצין כמאן דליתניהו דמי,[[1]](#footnote-2) - ולפ"ז הדק"ל דמ"ט לא פירשו התוס' לדרך זו, דהא דפסלינן בהוצין שחממ"צ יורדין לתוך כ', הוא משום דהוצין כמאן דליתניהו דמי.

**ג**

ז] והנה בעיקר הא דמכשר אביי בהוצין יורדין לתוך י' וחמתן מרובה מצילתן, פירש"י, ז"ל, סבר אביי למימר דכי היכי דבגובהה לא ממעטי להכשיר היכא שחממ"צ, בנמוכה נמי לא ממעטי לפסול ואם חממ"צ כשרה, עכ"ל, - וכ"ה משמעות ריהטת סוגיית הגמ', דהא דמכשר אביי היכא דחממ"צ, הוא מחד טעמא עם הא דפסלי' בהוצין יורדין לתוך כ' וחממ"צ.

והנה בפשוטו זה ניחא לרש"י לטעמי', דמשמעות דבריו בסוגיין דהא דמכשרינן במקצת סכך בתוך כ' משום דחלל סוכה תנן, היינו שכל הסכך הוי סכך כשר היכא שאין החלל יותר מכ',[[2]](#footnote-3) וכ"ה מבו' להדיא בד' רש"י לקמן ד"י:, וכמש"נ להלן סקי"ז, ואשר ע"כ מהא דבהיתה גבוהה מכ' אמה והוצין יורדין לתוך כ' וחמתן מרובה מצילתן פסולה, יש ללמוד שאין בכח ההוצין למעט חלל הסוכה, וחשבי' דחלל הסוכה הוי יותר מכ', וכאשר כן פירש"י דהא דאם צממ"ח כשרה, הוא משום דמנינן כ' מהן ולמטה, ומינה נשמע דהא דאם חממ"צ פסולה, הוא משום שאין בכחן למעט החלל, ומנינן מעיקר הסכך ולמטה, ואשר ע"כ ס"ד דאביי דה"נ בהוצין יורדין לתוך י' וחממ"צ, אין בכחן למעט החלל וחשבי' דחלל הסוכה יש בו י'.

אך להני קמאי דפליגי ע"ז, וס"ל דהא דמכשרינן במקצת סכך בתוך כ' משום דחלל סוכה תנן, לאו היינו דמכח זה הוי כל הסכך כסכך כשר, אלא הוי ההכשר מכח הסכך התחתון שאינו מסכך על למעלה מכ', ונת' בזה במק"א, הרי נמצא דהא דבהוצין יורדין לתוך כ' וחממ"צ פסולה, אי"ז כלל משום דאין בכח ההוצין למעט החלל, אלא אף אם בכח ההוצין למעט החלל, מ"מ הסוכה פסולה, כיון שההוצין הכשרים לסיכוך הוו חממ"צ, ועיקר הסכך דצממ"ח, מסכך על למעלה מכ' ואינו כשר לסיכוך, ותיקשי דא"כ היאך למד אביי מינה להכשיר בהוצין יורדין לתוך י' וחממ"צ.

ח] ואמנם הישוב לזה מבו' בד' הראשונים שהבאנו לעיל סק"ה, דכל הא דמכשר אביי בהוצין יורדין לתוך כ' וחממ"צ, הוא משום דהוצין כמאן דליתניהו דמי, אך במקצת סכך יורד לתוך י' וחממ"צ, מודה אביי דפסולה, - ולפ"ז הרי דזהו שלמד אביי לדינו מהא דפסלינן בהוצין יורדין לתוך כ' וחממ"צ, דמינה שמעינן דהוצין שחממ"צ הוו כמאן דליתניהו, ומה"ט יש להכשיר בהוצין יורדין לתוך י' וחממ"צ, וכ"ה מבו' להדיא בד' הראמ"ה והריטב"א בסוגיין, עיי"ש.

ט] אמנם כ"ז ניחא להני קמאי לטעמייהו, דס"ל דבמקצת סכך בתוך כ' כשרה, אף כשמקצת סכך זה הוי חממ"צ, ולפ"ז הרי דהא דבהוצין יורדין לתוך כ' וחממ"צ פסולה, הוא משום דהוצין כמאן דליתניהו דמי, וה"נ יש להכשיר בהוצין יורדין לתוך י' וחממ"צ, משום דכמאן דליתניהו דמי.

אך לדעת התוס' בסוגיין ובעירובין בדרך קמא דהא דמכשרינן במקצת סכך בתוך כ', הוא רק בשמקצת סכך זה הוי צממ"ח, הרי נמצא דהא דפסלינן בהוצין יורדין לתוך כ' וחממ"צ, אי"ז כלל משום דהוצין כמאן דליתניהו דמי, אלא הוא משום דהסכך העליון הוא סכך פסול ואינו מצטרף להכשיר, - ולפ"ז הדק"ל, דהיאך למד אביי מהא דפסלינן בהוצין יורדין לתוך כ' וחממ"צ, דה"נ יש להכשיר בהוצין יורדין לתוך י' וחממ"צ, הרי הא דפסלינן בהוצין יורדין לתוך כ' וחממ"צ, הוא משום דהסכך שבתוך כ' הוי חממ"צ והסכך שלמעלה מכ' אינו מצטרף להכשיר, ולא שמעינן מינה דהוצין דחממ"צ לאו כלום הם, ודמה"ט אינם ממעטין מחלל י'.

י] ובאמת דזה קשיא גם למש"כ התוס' בעירובין בדרך בתרא, דבמקצת סכך בתוך כ' כשרה, אף כשמקצת סכך זה הוי חממ"צ, - והיינו, דלא מיבעיא למש"כ התוס' בתי' קמא דסוגיא דהכא דפסלינן בהוצין יורדין לתוך כ' וחממ"צ אתיא כל"ק דהתם דפסלה במקצת סכך בתוך כ', דנמצא לפ"ז דאי"ז דין מסוים בהוצין, אלא אף למש"כ התוס' בתי' בתרא דבהוצין יש לפסול יותר משום דאי קלשת יפול הכל, אשר בפשוטו היינו דמה"ט לא מצינו למימר קלוש, הרי לכאו' אי"ז טעם אלא לפסול בהוצין יורדין לתוך כ', ואי"ז טעם להכשיר בהוצין יורדין לתוך י', - ולפ"ז תיקשי דהיאך למד אביי מהא דפסלינן בהוצין יורדין לתוך כ' וחממ"צ, דה"נ יש להכשיר בהוצין יורדין לתוך י' וחממ"צ.

**ד**

יא] והנה בחי' הריטב"א בסוגיין הוכיח כפי' התוס' דאיירי התם בגונא שמקצת הסכך שבתוך כ' הוי צממ"ח, ז"ל, דההיא לאו דסכך שלמטה בעצמו חממ"צ וכו', דא"כ היכי הוה מדמינן לה לקורה דאי קלשת לה ניטלת ברוח, דאילו קורה מה שבתוך כ' הרי יש בו שיעור ראוי להכשיר המבוי, אלא דהוה מיחסר קביעותא, והשתא מיהא הא קביעא ואין מה שלמעלה בא אלא לתת קביעות למה שלמטה, ואילו גבי סוכה אין במה שלמטה שיעור להכשר סוכה דהא חממ"צ ונמצא עיקר הכשר הסוכה עם מה שלמעלה, עכ"ל, ובחי' הריטב"א בעירובין שם עמד ג"כ בזה, ועיי"ש מש"כ לישב, וצ"ב.

ועד"ז הוכיח בחי' הר"ן בעירובין שם, ז"ל, ותמיהני עליו, דאי הכי מאי קא מקשי' ממבוי לסוכה ואמרי' אלא ע"כ נעשה כשפוד של מתכת ה"נ ע"כ צממ"ח, דהא ל"ד כלל, דגבי מבוי כיון שמה שיש ממנו בתוך כ' בריא הוא, אע"פ שמה שהוא למעלה מכ' גורם לו על כרחך נעשה כשפודין של מתכת, אבל גבי סוכה מה שלמטה מכ' אין צממ"ח לא מחמת עצמו ולא כנדצ"ל ע"י גרמת מה שלמעלה ממנו, והיכי אמרי' אלא ע"כ נעשה צממ"ח, והא כיון דאמרי' קלוש ע"כ חממ"צ, עכ"ל.

יב] והנה בד' הר"ן מבו' דלא קשיא לי' רק היאך מדמינן מקצת סכך בתוך כ' למקצת קורה בתוך כ', ועמש"נ בזה להלן ענף ט' לישב לפ"ד תוס' הרא"ש שם, אלא קשיא לי' גם בעיקר הא דמכשרינן במקצת סכך בתוך כ' וחממ"צ משום דאמרינן קלוש, והיאך מצינו למימר קלוש, הרי בע"כ אנו צריכין לצירוף הסכך שלמעלה מכ', כיון דאין שיעור סכך בהסכך שלמטה מכ', ואם אמרינן קלוש בע"כ הוי חממ"צ, ול"ד להא דמכשרינן במקצת קורה בתוך כ', דהתם ל"ב לצירוף הקורה שלמעלה מכ', אלא מצינו להכשיר מכח הקורה בתוך כ', והקורה שלמעלה מכ' אינה נצרכת אלא להעמיד את הקורה שבתוך כ'.

**ה**

יג] ומצינו בזה ב' דרכים בד' הראשונים, דהנה בד' התוס' לקמן ד"ט: מבו', דלדעת ר"ת דמכשרינן אף במקצת סכך שחממ"צ בתוך כ', ומשום דסכך למעלה מכ' לא חשיב כסכך פסול, הרי דה"נ מכשרינן בסוכה ע"ג סוכה דאין התחתונה צממ"ח אלא בצירוף סכך העליונה, ואף דהעליונה היא למעלה מכ', עייש"ה בדבריהם, וכ"ה מבו' בד' המהרש"א שם, עיי"ש.

ובביאור הדברים נת' במק"א, דהוא משום דדינא דמצטרף סכך פסול בהדי סכך כשר, לאו היינו דסכך פסול אינו ראוי להשלים, אלא הוי זה דין פסול, דמה דבכלל סיכוך הסוכה הוי סכך פסול ה"ז פוסל להסוכה, והרי התוס' לקמן ד"ט: דנו דאף כשהכשר צממ"ח יפסול הצירוף דסכך פסול, ואי"ז משום דינא דראבי"ה דהפסול מבטל לשכנגדו, וכמו שהוכיח הפנ"י שם, ובע"כ היינו דמה דבכלל סיכוך הסוכה הוי סכך פסול, ה"ז פוסל להסוכה, וי"ל דאף למש"כ התוס' דלא פסלינן אלא היכא דהכשר חממ"צ, מ"מ יסוד הפסול בזה הוא משום דמה דבכלל סיכוך הסוכה הוי סכך פסול ה"ז פוסל להסוכה, ואך דכל שהכשר צממ"ח לא מצרפי' כלל להפסול דדל מהכא להפסול וסגי בהכשר וע"כ ליכא בזה פסול דמצטרף,[[3]](#footnote-4)  **-**  וע"כ בסכך למעלה מכ' דאינו סכך פסול, ולי"ב לפסולא דמצטרף סכך פסול בהדי סכך כשר, שפיר הוא מצטרף להכשיר, שהרי אף כל סכך פסול הי' מצטרף להכשיר, אלמלי פסולא דמצטרף סכ"פ בהדי סכך כשר, וכנ"ל.

יד] אמנם הנה הרמב"ן במלחמות בסוגיין והר"ן לקמן ד"ט: כתבו, דכל הא דמכשרינן במקצת סכך שחממ"צ בתוך כ', הוא רק משום דחד סככא הוא, אך בסוכה ע"ג סוכה שהעליונה למעלה מכ', לא מכשרינן אלא בשהתחתונה חממ"צ, וכ"כ הראמ"ה בסוגיין, וכ"ה בטוש"ע סימן תרכ"ח.

והנה בטעמא דמילתא דשאני היכא דאיכא חד סככא ומקצתו בתוך כ', מהיכא דהוו ב' סככין, כתב הראמ"ה בסוגיין, ז"ל, דהתם מיירי בסכך שהוא אחד והסיכוך מתוקן יחד שהוא גוף א' וכו', והואיל והסיכוך הוא סיכוך א' ומתוקן יחד וכו' אע"פ שאין מעובי הסיכוך תוך כ' אמה אלא כעובי שער הראש, כשרה, דהא סיכוך נעשה כראוי, דחלל ואויר סוכה תנן שצריך שלא יהא אוירה גבוה יותר מכ' אמה, ואין לאויר סוכה זו יותר מכ' אמה וכו', אם הם ב' סיכוכים רחוקים זמ"ז ואויר בינתים העליון למעלה מכ' והתחתון תוך כ', ודאי שניהם פסולות וכו', דהואיל והסכך כמו שהוא למעלה מכ' אמה סכך פסול הוא, דהא חללה יותר מכ', אבל כשהסכך הוא אחד ומקצת הסיכוך וכו' תוך כ', אין כאן סכך פסול כלל, דחלל סוכה תנן וכו', עכ"ל.

אמנם הנה זה ניחא להראמ"ה לטעמי' דמפרש דהא דמכשר רבא משום דחלל סוכה תנן, היינו דמה"ט הוי כל הסכך סכך כשר, כיון שאין חללו יותר מכ', אך לדעת הרמב"ן והר"ן שם דאף לרבא דחלל סוכה תנן, לא חשבינן להסכך שלמעלה מכ' כסכך כשר, והוכיחו מזה דסכך למעלה מכ' לא חשיב כסכך פסול, ודע"כ אף בב' סככין, לי"ב לדינא דמצטרף סכך פסול בהדי סכך כשר, צ"ב דמ"ש היכא דהוי חד סככא, דאף אם המקצת שבתוך כ' הוי חממ"צ כשרה, מהיכא דהוו ב' סככין, דלא מכשרינן אלא בשהסכך שבתוך כ' הוי צממ"ח.

טו] ונתפרש הטעם בזה בד' הרמב"ן, ז"ל, ובמס' עירובין פ"ק אמרי' מקצת סכך בתוך כ' ומקצתו למעלה מכ' כשרה חלל סוכה תנן, ומצטרפין נמי להכשר הואיל וסכך א' הוא "דע"כ הו"ל צממ"ח כדמפורש התם", ואי הוה מיקרי סכך פסול הוה ליה כשהדלה עליה את הגפן, הא למדנו שכל למעלה מכ' לאו סכך פסול הוא ואינו מצטרף לפסול ופעמים שמצטרף להכשר, עכ"ל, וכעי"ז כתב הר"ן שם.

ומבו' בדבריהם, דהא דמכשרינן בסכך א' שמקצתו בתוך כ' ומצטרף הסכך שלמעלה מכ' להכשר, הוא משום דע"כ הו"ל צממ"ח, ופירשו כן במש"א בסוגיא דעירובין, דע"כ נעשית צממ"ח.[[4]](#footnote-5)

וכפי הנראה נתחדש בזה, דכל דאיכא סכך א' שצממ"ח ויש עליו תורת סכך, מצינו להכשיר גם מכח חלקו התחתון, וע"כ אף דלא מצינו להכשיר את הסוכה מכח מקצת הסכך שלמעלה מכ', מ"מ מהני מקצת סכך זה, לחשוב לכל הסכך כסכך שצממ"ח, ותו מצינו להכשיר מכח מקצת הסכך שבתוך כ', ואכתי הדברים צ"ב.

טז] והנה לפ"ז, הרי כאשר נבא לדון במשה"ק לעיל בהא מכשרינן במקצת סכך חממ"צ משום דאמרינן קלוש, והיאך מצינו למימר קלוש, הרי בע"כ אנו צריכין לצירוף הסכך שלמעלה מכ', כיון דאין שיעור סכך בהסכך שלמטה מכ', - ולפמש"נ נמצא ב' דרכים בזה, דלדעת התוס' נראה דמעיקרא לק"מ, דאף דאמרינן קלוש ודנים את מקצת הסכך שבתוך כ' כסכך לעצמו שהוא בתוך כ', והיינו בלא דנימא קלוש והי' הכל סכך א', הי' אף מקצת הסכך שבתוך כ' פסול, כיון דמקומו הוא גם למעלה מכ', וע"ז מהני הא דאמרינן קלוש ודנים אותו כסכך בפנ"ע שהוא בתוך כ' ויש לו הכשר, מ"מ שפיר מצטרף הסכך שלמעלה מכ' להכשיר, דלא גרע מהיכא דהוו ב' סככין נפרדים, דמצטרף הסכך שלמעלה מכ' להכשיר.

ולדעת הרמב"ן והר"ן נתפרש הישוב לזה במש"א התם דע"כ נעשית צממ"ח, והיינו דלעולם הוי ההכשר מכח מקצת הסכך שבתוך כ', ואך דמהני מקצת הסכך שלמעלה מכ', לחשוב להסכך שבתוך כ' כסכך שצממ"ח, ודמי לקורה דמהני מקצת הקורה שלמעלה מכ' לחשוב למקצת הקורה שבתוך כ' כקורה שאינה ניטלת ברוח, וע"כ היא כשרה.

**ו**

יז] ולפ"ז נראה בדעת התוס' בעירובין, שהק' בהא דפסלינן בהוצין יורדין לתוך כ' וחממ"צ, דמ"ש מהא דמכשרינן במקצת סכך בתוך כ' משום דאמרינן קלוש, ונת' לעיל לתמוה בדבריהם בתרתי, חדא, דמ"ט לא קשיא להו מהא דמכשר רבא התם משום דחלל סוכה תנן, וזה אינו מתישב בתי' קמא דהתוס', וגם בתי' בתרא דהתוס' יל"ע אם ה"ז מתישב, ועוד דמ"ט לא פירשו דהא דפסלינן בהוצין יורדין לתוך כ' הוא משום דהוצין כמאן דליתניהו דמי, אשר הוא מוכח כן מהא דמכשר אביי בהוצין יורדין לתוך י' וחממ"צ, ובמקצת סכך בתוך י' מודה אביי דפסול.

ולפמש"נ נראה דב' הקו' מתישבות זב"ז, ובהקדם, דהנה התוס' לקמן ד"י: הביאו לפירש"י דמש"א התם דנויי סוכה אין ממעטין, היינו דאינם ממעטין בסוכה גבוהה מכ' להכשירה דלאו מין סככה הוא וכו', - ומבו' לפ"ז דאם היו הנויין ממעטין בסוכה גבוהה מכ', היתה הסוכה כשרה, אף שאין סכך כשר כלל בתוך כ'.

ומוכח מזה בדעת התוס', דס"ל דהא דמכשר רבא במקצת סכך בתוך כ' משום דחלל סוכה תנן, היינו דכל שחלל הסוכה אינו יותר מכ', הוי כל הסכך סכך כשר,[[5]](#footnote-6) וכמו שפירשו כן הראמ"ה בסוגיין והרשב"א בעירובין ועוד מקמאי, וע"כ אם היו נויי הסוכה ממעטין מכ', היתה הסוכה כשרה מכח הסכך הכשר שלמעלה מכ'.

יח] ולפ"ז נראה, דע"כ לא קשיא להו להתוס' כלל אהא דפסלינן בהוצין יורדין לתוך כ' וחממ"צ, מהא דמכשר רבא במקצת סכך בתוך כ' וחממ"צ, שהרי הא דמכשר רבא בזה, הוא משום דחלל סוכה תנן וכל שחלל הסוכה אינו יותר מכ', הוי כל הסכך סכך כשר, וזה ל"ש כלל בהוצין יורדין לתוך כ', דההוצין כמאן דליתניהו דמי ואינם ממעטין את חלל הסוכה, וכדחזינן מהא דמכשר אביי בהוצין יורדין לתוך י' וחממ"צ, וכנ"ל.

ומשה"ק התוס' מהא דמכשרינן התם במקצת סכך בתוך כ', הוא רק מהא דמכשרינן התם לל"ב דרבה, אשר הך לישנא לא ס"ל להא דחלל סוכה תנן, ולעולם הסכך שלמעלה מכ' הוי סכך פסול, ואפ"ה מכשרינן מכח מקצת הסכך שבתוך כ', וע"ז הוא שהק' התוס' מהא דפסלינן בהוצין יורדין לתוך כ' וחממ"צ, וע"ז אין לישב כלל דהוצין כמאן דליתניהו דמי.

יט] והטעם בזה הוא, דעיקר הך מילתא דהוצין כמאן דליתניהו דמי, הרי פשוט דלאו היינו דאין הכשר סיכוך על ההוצין, דודאי דיש עליהן הכשר סיכוך, ומה"ט היכא דהן צממ"ח ה"ה מכשירין את הסוכה, אלא עיקר הא דהוצין כמאן דליתניהו דמי, היינו דאינם מכלל עיקר הסכך אלא הוא דבר הטפל לעיקר הסיכוך.[[6]](#footnote-7)

והא דמכשר אביי בהוצין יורדין לתוך כ' וחממ"צ, אי"ז משום דההוצין לא חשיבי כלל כסיכוך, אלא היינו משום דהא דפסלינן במקצת סכך בתוך י', אי"ז משום מקצת סכך זה בפנ"ע, שהרי מקצת סכך זה בפנ"ע הוי חממ"צ ואינו ממעט מחלל הסוכה, אלא הוא משום דמקצת סכך זה הוי מכלל כל הסיכוך, וכיון דתחילת הסיכוך הוי בתוך י', ה"ה פסולה, ומשא"כ בהוצין יורדין לתוך י' דכמאן דליתניהו דמי, ואינם מכלל עיקר הסכך, הרי דהגם דההוצין בפנ"ע יש להן הכשר סיכוך, מ"מ כיון שחממ"צ, אינם ממעטין מחלל י'.

ועד"ז הוא גם בהא דמכשר רבא במקצת סכך בתוך כ', משום דחלל סוכה תנן, וכל שאין חלל הסוכה יותר מכ', הוי כל הסכך סכך כשר, דכ"ז הוא במקצת סכך בתוך כ', אך בהוצין יורדין לתוך כ', כיון דכמאן דליתניהו דמי ואינם מכלל עיקר הסיכוך, ע"כ נמצא דהסיכוך עצמו הוי חללו יותר מכ', וע"כ הוא פסול, ודמי להיכא דאיכא ב' סככין, והסכך העליון הוא למעלה מכ', דה"ה פסול, ולא אמרינן דמהני הסכך התחתון דאין חלל הסוכה יותר מכ', ומכח זה יוכשר אף הסכך העליון, אלא אף דהסכך התחתון אין חללו יותר מכ', מ"מ הסכך העליון שחללו יותר מכ' הוי סכך פסול, וכמש"כ כן הראמ"ה בסוגיין, ונת' לעיל סקי"ד.

כ] ולפ"ז נראה, דע"כ ס"ל להתוס', דבהא דמכשרינן התם לל"ב במקצת סכך בתוך כ' משום דאמרינן קלוש, אשר היינו דלעולם הוי הסכך שבתוך כ' סכך בפנ"ע, והא דמצטרף הסכך שלמעלה מכ' להכשיר הסוכה, הוא משום דסכך שלמעלה מכ' לא חשיב כסכך פסול, וה"ה מצטרף להכשר הסוכה, ואף אם הוו ב' סככין, מצטרף הסיכוך העליון להכשיר, אף שהוא למעלה מכ', ל"מ מידי הא דהוצין כמאן דליתניהו דמי, דמ"מ כיון שהן בפנ"ע יש להן הכשר סיכוך, שפיר יש להכשיר הסוכה מכחם, בצירוף הסכך העליון, וז"ב.[[7]](#footnote-8)

כא] ואמנם בד' ש"ר מבו' דגם הא דלא מכשרינן בהוצין יורדין לתוך כ' מכח הא דקלוש, הוא משום דהוצין כמאן דליתניהו דמי, - ונראה דלטעמייהו אזלי, דהאמנם להתוס' לטעמייהו דאף בב' סככין מצטרף הסכך שלמעלה מכ' להכשיר, ל"מ ע"ז הא דהוצין כמאן דליתניהו דמי, וכנ"ל, אך לדעת ש"ר דבב' סככין אין מצטרף הסכך שלמעלה מכ' להכשיר, ואין מצטרף הסכך שלמעלה מכ' אלא בדהוי חד סככא, דע"כ הו"ל צממ"ח, והיינו משום דבכה"ג איכא על כל הסיכוך חשיבות דסכך דצממ"ח, ומצינו להכשיר הסוכה מכח מקצת הסכך התחתון, הרי דכ"ז הוא במקצת סכך בתוך כ', אך בהוצין יורדין לתוך כ', כיון דההוצין כמאן דליתניהו ואינם מכלל עיקר הסיכוך, הרי דאין עליהן חשיבות סיכוך דצממ"ח, ואינם מכשירין את הסוכה.

וזה ניחא גם אי נפרש דהא דמכשרינן בחד סככא שמקצתו בתוך כ', הוא משום דמהני מקצת סכך זה לגרור את שאר הסיכוך, דג"ז ל"ש בהוצין דכמאן דליתניהו דמי ואינם מכלל עיקר הסיכוך אלא הן טפלין לו, ואין בכחן לגרור את שאר הסיכוך.

**ז**

כב] ולפ"ז נבא לישב לדעת התוס', הא דלמד אביי להכשיר בהוצין יורדין לתוך כ' וחממ"צ, מהא דפסלינן בהוצין יורדין לתוך כ' וחממ"צ, אשר צ"ע דאף לדרך בתרא דהתוס' בעירובין דבמקצת סכך מכשרינן אף בדהוי חממ"צ והא דפסלינן בהוצין הוא משום דאם יקלוש יפול הכל, לכאו' אי"ז טעם להכשיר בהוצין יורדין לתוך י', וכנ"ל.

ולפמש"נ נראה, דהא דלמד אביי להכשיר בהוצין יורדין לתוך י' וחממ"צ מהא דפסלינן בהוצין יורדין לתוך י' וחממ"צ, הוא משום דס"ל כרבא דחלל סוכה תנן, ובע"כ דהא דפסלינן בהוצין יורדין לתוך כ' וחממ"צ, ול"ד למקצת סכך בתוך כ' דכשרה משום דאין חלל הסוכה למעלה מכ', הוא משום דהוצין כמאן דליתניהו דמי ואינם ממעטין את חלל הסוכה, וכמש"נ לעיל סקי"ח דמודו התוס' דהא דלדעת רבא פסלינן בהוצין יורדין לתוך כ', הוא משום דהוצין כמאן דליתניהו דמי, וע"כ ה"נ בהוצין יורדין לתוך י' אינם ממעטין את החלל, וחשיב דחלל הסוכה הוא י', וע"כ היא כשרה.

כג] ואמנם זה ניחא לדרך בתרא דהתוס' שם, דבמקצת סכך בתוך כ' כשרה אף דהוי חממ"צ, ודלפ"ז בע"כ דהא דפסלינן בהוצין יורדין לתוך כ' וחממ"צ, הוא משום דהוצין כמאן דליתניהו דמי, וכנ"ל, - אך לדעת התוס' בסוגיין ודרך קמא דהתוס' שם דאף במקצת סכך בתוך כ' לא מכשרינן היכא דהמקצת שבתוך כ' הוי חממ"צ, משום דאין הסכך שלמעלה מכ' מצטרף להכשיר, הרי דמה"ט יש לפסול גם בהוצין יורדין לתוך כ' וחממ"צ, ולא שמעינן מינה דהוצין כמאן דליתניהו דמי, ותיקשי דהיאך למד מינה אביי להכשיר בהוצין יורדין לתוך י' וחממ"צ.

אך נראה פשוט בזה, דהרי גם לדרך זו, בע"כ דהא דפסלינן במקצת סכך בתוך כ' וחממ"צ ובהוצין יורדין לתוך כ' וחממ"צ, אף דחלל סוכה תנן, וכל שחלל הסוכה אינו למעלה מכ' הוי כל הסכך סכך כשר, הוא משום דמקצת סכך או הוצין דחממ"צ אינם ממעטין מחלל הסוכה, וחשיב דחלל הסוכה הוא למעלה מכ', וזהו שלמד מינה אביי להכשיר בהוצין יורדין לתוך י' וחממ"צ, משום דכל דחממ"צ אינם ממעטין מחלל הסוכה, וחשיב דחלל הסוכה הוא י', ובאמת דלדרך זו מכשר אביי אף במקצת סכך בתוך י' וחממ"צ, משום דאף מקצת סכך דחממ"צ אינו ממעט מחלל הסוכה, ונת' בזה לעיל סק"ו בהערה.

**ח**

כד] בעיקר משה"ק התוס' וש"ר מסוגיא דעירובין, דפליגי אמוראי במקצת סכך בתוך כ' ומקצת סכך למעלה מכ', ובהוצין לכו"ע אם צממ"ח כשרה ואם חממ"צ פסולה, כמדומה דמצינו ישוב חדש לזה בד' רבינו יהונתן בעירובין שם, וזה נלמד מתו"ד החזו"א בסימן קמ"ג סק"ד.

דהנה בפי' ריו"נ שם כתב, ז"ל, אבל בסוכה פסולה שאם תחשוב כל אותו עובי הסכך כאילו הוא ניטל לא ישאר בסוכה "סכך שיגן על האדם בחמה" והוי חממ"צ, עכ"ל, ובחזו"א סימן ק"נ סק"ד פירש לדבריו דמש"א דאי קלשת הו"ל חממ"צ, אי"ז משום דהסכך שבתוך כ' אינו אלא על מקצת מן הסוכה, אלא הוא משום דחלק הסכך שבתוך כ' הוא דק מן הדק, ואינו מגין מן החמה, וכתב דנתחדש בזה דצל דק לא חשיב סכך, אלא בעינן צל חשוב שהאדם נהנה ממנו.

כה] והנה לפ"ז מתפרש מש"א התם להכשיר משום דע"כ נעשית צממ"ח, דהוא משום דגם הסכך שבתוך כ' מסכך על רוב הסוכה, וע"כ הגם דאם הי' סכך זה בפנ"ע הוה חשבינן לי' כחממ"צ כיון דאין הוא מגין על האדם מן החמה, מ"מ אחר שיש גם את הסכך העליון והסכך כולו מגין על האדם מן החמה, חשיב כל מקצת מן הסכך כמגין ועושה צל, וע"כ היא כשרה, וכ"כ בחזו"א סימן קמ"ג סק"ד ד"ה ובתו' עירובין.

ולפ"ז נראה לדעתו, דל"ק כלל מהא דפסלינן בהוצין יורדין לתוך כ' אם חמתן מרובה מצילתן, שהרי מש"א דההוצין חמתן מרובה מצילתן, היינו דאינם אלא על מיעוט מן הסוכה, ובחזו"א בסימן קמ"ג שם הוכיח כן מהא דסבר אביי להכשיר בהוצין יורדין למטה מי', עיי"ש, ובכה"ג ודאי אין להכשיר אא"כ יצטרף הסכך העליון עם הסכך התחתון, וסכך שלמעלה מכ' אינו מצטרף להכשיר.

כו] ונראה דזה ניחא גם לדעת רבא דמכשיר משום דחלל סוכה תנן, דהנה בפי' ריו"נ שם פירש בטעמא דרבא, ז"ל, לא הקפידו חכמים כי אם על החלל שלא יהא יותר מעשרים, ומה לנו לחוש בעובי הסיכוך וכו' העולה למעלה מכ' הרבה, לפי שעיקר ההיכר הוא למי שעומד תחת הסיכוך וכו' וכיון שאין בחלל כ' שלטא בי' עינא, עכ"ל.

ונראה דג"ז הוא רק בכה"ג דגם הסכך שלמטה מכ' הוא על רוב הסוכה, אלא שהוא דק מן הדק ואינו מגין מן החמה, ובזה הוא דאמרינן דאף מקצת הסכך שלמעלה מכ' הוי סכך כשר, כיון דתחילתו היא בתוך כ' ושלטא בי' עינא בכל הסכך, אך בגונא דהסכך שלמטה מכ' אינו אלא על מיעוט הסוכה, הרי דהסכך העליון המסכך על שאר הסוכה, הו"ל סכך פסול, שהרי לא שלטא בי' עינא כלל, ומודה רבא דפסולה.[[8]](#footnote-9)

כז] אמנם הנה מד' ש"ר שהק' בהא דפסלינן הכא בהוצין דצממ"ח, ומ"ש מהא דמכשרינן במקצת סכך בתוך כ', מבו' שפירשו לסוגיא דהתם דאיירי בגונא דמקצת הסכך שבתוך כ' הוא על מיעוט הסוכה, - וכ"ה מבו' גם ממה שדנו התוס' וש"ר דאין להכשיר בכה"ג דהסכך שבתוך כ' חממ"צ משום דמצטרף סכך פסול בהדי סכך כשר, ואי נימא דאיירי התם כשמקצת הסכך שבתוך כ' הוא על רוב הסוכה ואך שהוא דק מן הדק, הרי ודאי די"ל דבכה"ג ל"ש למפסל כלל משום מצטרף סכך פסול, וכנ"ל.

אמנם הנה בחזו"א בסימן קמ"ג סק"ד וסימן ק"נ סק"ד פירש גם בד' התוס' וש"ר דאיירי בכה"ג דמקצת הסכך שבתוך כ' הוא חממ"צ ואך שהוא דק מן הדק, עיי"ש, ובסימן קמ"ג שם עמד בזה, דא"כ מאי קשיא להו מהא דפסלינן בהוצין, הרי בהוצין איירי כשאינם על רוב הסוכה, עיי"ש שנדחק בזה, ובסימן ק"נ שם נראה שפירש דזהו גופא מכוון ד' הר"ן דהוצין גריעי, וצ"ע היאך זה מתישב במש"כ הר"ן לחלק בדין הוצין יורדין לתוך י' דהוא דוקא בהוצין,[[9]](#footnote-10) וצ"ע.

**ט**

כח] נת' לעיל סקי"א משה"ק הריטב"א והר"ן, דאם איירי הסוגיא דעירובין בגונא דמקצת הסכך שבתוך כ' הוי חממ"צ, א"כ מאי מדמינן לה לקורה דאי קלשת לה ניטלת ברוח, הרי שאני קורה דמה שבתוך כ' יש בו שיעור שראוי להכשיר המבוי, אלא דהוה מחסר קביעותא, ולזה מהני מקצת הקורה שלמעלה לתת קביעות למה שלמטה, ומשא"כ בסוכה דאין במה שלמטה שיעור להכשר סוכה דהא חממ"צ, ונמצא עיקר הכשר הסוכה עם מה שלמעלה.

ומבו' בדבריהם דפשיטא להו דאף דאין במקצת הקורה שלמטה מכ' בפנ"ע כדי לקבל אריח, מ"מ כל דהמקצת שלמעלה מכ' מעמידו, איכא הכשר קורה בהמקצת שלמטה מכ' בפנ"ע, ודמי למקצת סכך דצממ"ח בתוך כ' והסכך העליון מעמידו.

אמנם הנה בתוס' הרא"ש בעירובין הביא לפי' התוס' דאיירי שהסכך התחתון צממ"ח, וכתב ע"ז, ז"ל, וקשיא לי א"כ מאי פריך ה"נ אי קלשת לה הו"ל קורה הניטלת ברוח, כיון דנשאר בה שיעור הכשר קורה כדמפרש גבי סוכה שנשאר בה שיעור הכשר סוכה, אלא דחיישי' לפיזור הרוח ובקורה ליכא למיחש, עכ"ל.

ומבו' בד' הרא"ש, דהיכא שאין בתחתונה של קורה שבתוך כ' שיעור כדי לקבל אריח, דמי זה להיכא שהסכך התחתון חממ"צ, דאין בו שיעור הכשר בפנ"ע, - וע"כ נקט דאי איירי סוגיא דהתם כשמקצת הסכך שבתוך כ' צממ"ח, בע"כ דגם גבי קורה דמדמי לה איירי היכא דיש בתחתונה של קורה שבתוך כ' בפנ"ע כדי לקבל אריח, וזהו שהק' דא"כ מאי פריך דהו"ל קורה הניטלת ברוח.

כט] ומבו' מזה דפליגי קמאי במקצת קורה בתוך כ' ואין בה בפנ"ע כדי לקבל אריח, דדעת הריטב"א והר"ן דדמי זה למקצת סכך בתוך כ' דצממ"ח ואך שאינו מתקיים ברוח, ודעת הרא"ש דדמי למקצת סכך דחממ"צ.

ונראה דיסוד הפלוגתא בזה הוא בעיקר הדין דבעינן בקורה שיהא בה כדי לקבל אריח, דלדעת הריטב"א והר"ן הוי זה תנאה בעלמא כדי שתהא קבועה וקיימת, אך שיעור הכשר הקורה הוי במשהו, וע"כ אף אם אין במקצת הקורה שבתוך כ' כדי לקבל אריח, חשיב דיש בו שיעור קורה, ומהני מקצת הקורה שלמעלה מכ' דמכח זה יש תורת קורה על המקצת שבתוך כ', ודמי לגונא דיש בתוך כ' מקצת סכך שצממ"ח, אך לדעת הרא"ש הוי זה שיעור בהכשר הקורה, דשיעורה הוא כדי לקבל אריח, וכל דלי"ב בפנ"ע כדי לקבל אריח ל"מ מה שמכח שאר הקורה יש בה כדי לקבל אריח, אא"כ מצטרפת שאר הקורה להכשר, וע"כ כל שאין במקצת הקורה שבתוך כ' כדי לקבל אריח, אין בו שיעור קורה, אלא בצירוף מקצת הקורה שלמעלה מכ', ודמי לגונא דיש בתוך כ' מקצת סכך שחממ"צ.[[10]](#footnote-11)

ל] ונראה דאזלי לטעמייהו, דהנה בעיקר המבו' בד' הרא"ש דאי"ז תנאה בעלמא שיהא בקורה כדי לקבל אריח, אלא הוי זה שיעור בהכשרה, ראיתי להוסיף דכ"ה מבו' בד' התוס' בעירובין ד"פ:, ז"ל, אבל קורה כתותי מכתת שיעורי' וכו', וא"ת דמכשרינן לעיל סולם של אשירה אע"ג דבעי רחב ד' ולא אמר מיכתת שיעורא כמו קורה, ואומר ר"י דהתם חשיב פתח כיון דחזי לעלי' אי לאו איסורא דאשירה, אבל קורה הצריכו חכמים שיעורא של חשיבות, עכ"ל, וכ"כ בתוס' הרא"ש שם, ולהדיא בדבריהם, דהא דבעינן בקורה שיהא בה כדי לקבל אריח, אי"ז תנאה בעלמא כדי שתהא קבועה וקיימת, אלא הוי זה שיעור שהצריכו בה חכמים, - וזה כד' הרא"ש דס"ל דבמקצת קורה בתוך כ' שאין בה בפנ"ע כדי לקבל אריח, חשיב דליכא שיעור קורה בהמקצת שבתוך כ'.

אמנם הנה בחי' הריטב"א שם דע"ח: כתב בהא דמכשרינן בסולם של אשרה, ז"ל, ומסתברא דבאשרה דגוי עסקינן דאפשר לבא לידי היתרא בבטול גוי, דאי באשרה דמשה הא כתותי מכתת שיעורא וכו', עכ"ל, והרי דס"ל דאף בכה"ג אמרינן כתותי מכתת שיעורא, אף דליכא כלל שיעור בגוף הסולם, ולדעתו הרי י"ל דאף מש"א בקורה דכתותי מכתת שיעורי', אי"ז משום דהצריכו בה חכמים שיעור של חשיבות, אלא אף דאי"ז אלא תנאה בעלמא, סגי בזה למימר דכתותי מכתת שיעורי'.

ובאמת דקרוב הדבר דהא דפשיטא לי' להריטב"א דבסולם של אשרה אמרינן כתותי מכתת שיעורי', ולא ס"ל כד' התוס' דליכא למימר בזה כתותי מכתת שיעורי' כיון דלי"ב דין שיעור כלל, הוא מכח מש"א בקורה של אשרה דכתותי מכתת שיעורי', אף דלי"ב שיעור כלל, והא דבעינן שיהא בה כדי לקבל אריח, הוא תנאה בעלמא, - ואזיל הריטב"א לטעמי' דס"ל דבמקצת קורה בתוך כ' שאין בה בפנ"ע כדי לקבל אריח, חשיב דאיכא שיעור קורה בהמקצת שבתוך כ', משום דהא דבעינן שיהא בה כדי לקבל אריח הו"ל תנאה בעלמא כדי שתהא קבועה וקיימת, וכמש"נ.

1. אמנם לדרך קמא דהתוס' שם, דאיירי התם במקצת סכך שצממ"ח בתוך כ', ולפ"ז גם הא דמכשר רבא משום דחלל סוכה תנן, הוא רק בגונא דמקצת הסכך שבתוך כ' צממ"ח, הרי לכאו' מבו' דמקצת סכך שחממ"צ אינו ממעט את החלל, ולפ"ז בדין דיש להכשיר גם במקצת סכך שחממ"צ בתוך י', ולא מצינו להא דהוצין כמאן דליתניהו דמי.

   אך העירוני דיש לפקפק בזה, ומשום די"ל דהא דמודה רבא דאם מקצת הסכך שבתוך כ' חממ"צ ה"ה פסולה, היינו משום דמקצת הסכך שחממ"צ ל"מ למעט את חלל כל הסוכה, אך מ"מ י"ל דה"ה מועיל למעט את החלל שבמקומו, וממילא דאין להכשיר במקצת סכך שחממ"צ בתוך י', כיון דליכא חלל י' ברוחב ז'.

   ויש להוסיף, דגם אי נימא דמכשר אביי אף במקצת סכך שחממ"צ בתוך י', פשוט דכ"ז הוא היכא דהסכך שלמעלה מי' הוא צממ"ח בפנ"ע, דבכה"ג מצינו לחשוב דחלל הסוכה הוא י', ומקצת הסכך שבתוך י' אינו ממעט את החלל, אך אם הסכך שלמעלה מי' אינו צממ"ח אלא בצירוף הסכך שלמטה מי', ודאי דהיא פסולה, דבכה"ג הרי כל הכשר הסוכה הוא על החלל שמתחת מקצת הסכך התחתון, דרק על חלל זה איכא סיכוך דצממ"ח, וחלל זה אינו גבוה י', וז"פ. [↑](#footnote-ref-2)
2. ובזה נראה לפרש מש"כ רש"י לקמן ד"י., דהיכא דסוכה תחתונה צממ"ח ועליונה חממ"צ ועליונה למעלה מעשרים אף תחתונה פסולה, משום דמצטרף סכ"פ בהדי סכך כשר משום דסכך למעלה מעשרים פסולה, והר"ן שם עמד ע"ד רש"י, דלדעתו דס"ל דיש לפסול משום מצטרף סכ"פ אף היכא שהכשר צממ"ח, ואף בפסולא דלמעלה מעשרים, א"כ מ"ט בהוצין יורדין לתוך כ' ובמקצת סכך בתוך כ' לא אמרי' דמצטרף סכ"פ בהדי סכך כשר לפסול, וכתב הר"ן דהתם היינו טעמא משום דחד סככה הוא, אבל בתרי סככי כי הכא אמרי' דמצטרף סכ"פ בהדי סכך כשר, עכ"ל.

   ונראה דלרש"י לטעמי' הוא מתפרש בפשיטות, דהיכא דחד סככה הוא ל"ש כלל לפסול משום הא דמצטרף סכ"פ בהדי סכך כשר, שהרי הכל סכך כשר הוא, כיון שחד סככה הוא ומאהיל על חלל שאינו יותר מכ', ומשא"כ היכא דתרי סככי נינהו דהסכך העליון מאהיל על חלל יותר מכ' והוי סכך פסול, יש לפסול משום הא דמצטרף סכ"פ בהדי סכך כשר, וכ"ה מבו' להדיא בחי' ראמ"ה בסוגיין, עיי"ש.

   אמנם הנה לכאו' לא סגי בזה, שהרי רבא הוא דחדית להא דחלל סוכה תנן, אך אידך אמוראי בעירובין שדנו בדין מקצת סכך בתוך כ' ומקצת סכך למעלה מכ' לא ס"ל להא דחלל סוכה תנן, ואפ"ה לא פסלינן בזה משום הא דמצטרף סכ"פ בהדי סכך כשר, ולכאו' בע"כ צל"פ ד' הר"ן בדעת רש"י, דהוי זה סברא בפסולא דמצטרף סכ"פ בהדי סכך כשר, דהא דפסלי' משו"ז אף בסכך למעלה מכ', הוא רק היכא שב' סככים נינהו ולא היכא דהוי חד סככה, ואכ"מ, - אך באמת כן קשיא גם ע"ד האו"ז בסימן רפ"ב בשם הריב"א, דקשיא לי' דמ"ט לא פסלינן בהוצין יורדין לתוך כ', משום דמצטרף סכ"פ בהדי סכך כשר, ותירץ דחלל סוכה תנן ואף הסכך העליון כשר הוא, וכ"ה בחי' ראמ"ה, וקשיא דאכתי לא נתישב בזה דעת אידך אמוראי בעירובין דלא ס"ל להא דחלל סוכה תנן, ואפ"ה לא פסלו בזה משום הא דמצטרף סכ"פ, וצ"ע בזה. [↑](#footnote-ref-3)
3. וכ"ה משמעות ל' התוס' בסוגיין, שהק' דהו"ל מצטרף סכך פסול בהדי סכך כשר, ולכאו' נוסח הקו' ראוי שיהי' היאך מהני סכך פסול להצטרף, אך ל' התוס' הוא דהו"ל סכך פסול מצטרף, וזה מתפרש כמש"נ, - וכן יש לדקדק ממש"כ התוס' לקמן ד"י., דאין מצטרף סכ"פ וכו' כיון דבלא פסול צילתה מרובה, ולא כתבו דבכה"ג ליכא לפסולא דמצטרף סכ"פ, אלא דבכה"ג אין מצטרף הסכ"פ, וזה כמש"נ. [↑](#footnote-ref-4)
4. ויש להוסיף, דממה שהביאו הרמב"ן והר"ן למש"א התם דע"כ נעשית צממ"ח, כטעם על הא דמכשרינן בחד סככא שמקצתו למעלה מכ', נראה שפירשו דמש"א התם לה"ט דע"כ נעשית צממ"ח, אי"ז טעם להא דמצינו למימר קלוש, אלא הוא טעם להא דמצינו להכשיר מכח מקצת הסכך שבתוך כ', אף דהוא בפנ"ע הוי חממ"צ.

   והיינו דהנה בפשוטו מפרשים דנידון הסוגיא בעירובין אם מכשרינן במקצת קורה ובמקצת סכך בתוך כ' דאמרינן קלוש, או דפסלינן בזה משום דאי קלשת וכו', הוא משום דכל דהקורה והסכך הוי מקצתם למעלה מכ', חשיב דמקומם הוא גם למעלה מכ', ומה"ט אין להכשיר אלא מכח דנימא קלוש, ונדון על מקצת הקורה ומקצת הסכך שבתוך כ' בפנ"ע, וע"ז הוא שדנו בסוגיא שם דלא מצינו למימר קלוש, משום דהסכך שבתוך כ' הוי חממ"צ, וע"ז משני דע"כ נעשית צממ"ח, ושפיר מצינו למימר קלוש, - ולפ"ז נמצא דמש"א התם דע"כ נעשית צממ"ח, אי"ז טעם להא דהסכך שלמעלה מכ' מצטרף להכשר, אלא הוא טעם להא דמצינו למימר קלוש, ולא אמרינן דאי קלשת הוי חממ"צ.

   אך מד' הרמב"ן והר"ן שהביאו מזה טעם להא דהסכך שלמעלה מכ' מצטרף להכשר, נראה שפירשו לעיקר מש"א התם דקלוש, דאי"ז הכשר מחודש דקלוש, אלא מכוון הדברים הוא, דאף דאין הכשר קורה והכשר סכך על הקורה והסכך שלמעלה מכ', מ"מ דל מהכי למקצת הקורה והסכך שלמעלה מכ', ומצינו להכשיר מכח מקצת הקורה והסכך שבתוך כ', וע"ז הוא שדנו בגמ' דא"א להכשיר מכח מקצת הסכך שבתוך כ' כיון דהוי חממ"צ, ובע"כ אנו צריכין לצירוף הסכך שלמעלה מכ', וע"ז אמרו דשפיר מצינו להכשיר מכח מקצת הסכך שבתוך כ', דע"כ נעשית צממ"ח. [↑](#footnote-ref-5)
5. ומה שדנו התוס' לקמן ד"ט: דאין להכשיר במקצת סכך בתוך כ', משום דמצטרף סכ"פ בהדי סכך כשר, נראה דדבריהם קיימי לדעת רבה ודעימי', דלא ס"ל להא דחלל סוכה תנן, ואפ"ה ס"ל להכשיר בסוכה, ואף להך לישנא דבסוכה פסולה, אי"ז אלא מדרבנן, וע"ז הוא שדנו דמצטרף סכ"פ בהדי סכך כשר, אך לדעת רבא דחלל סוכה תנן, אין מקום לדון מכח הא דמצטרף סכ"פ בהדי סכך כשר, שהרי כל הסכך הוי סכך כשר, וכמש"כ הראמ"ה בסוגיין והרשב"א בעירובין ד"ג. והאו"ז בסימן רפ"ב בשם ריב"א. [↑](#footnote-ref-6)
6. ולא מיבעיא למש"כ המאירי בסוגיין בטעם גריעותא דהוצין, ז"ל, שההוצים אינם חשובים להיות ראויים להצטרף וכן שהם בדלים מן הסכך לגמרי ודבר אחר הוא אבל מקצת סכך למעלה הכל אחד, עכ"ל, דודאי דהוא כן, דכל גריעותא דהוצין הוא רק דאינם חלק מעיקר הסכך, אך הם בפנ"ע יש להן הכשר סכך, אלא אף למשמעות ש"ר דהא דהוצין כמאן דליתניהו הוא משום דאין להן קיום בפנ"ע והן טפלין לעיקר הסיכוך, מ"מ אי"ז טעם שלא יהא להן הכשר סיכוך, ול"מ זה אלא דלא חשבינן להו מכלל כל הסיכוך. [↑](#footnote-ref-7)
7. והגע עצמך, הרי שהיו ב' סככין נפרדין, והסיכוך העליון הי' למעלה מכ', והסיכוך התחתון היו בו הוצין יורדין לתוך כ', הרי ודאי דמצינו להכשיר מכח ההוצין שלמטה מכ' בצירוף הסיכוך העליון, ול"מ בזה הא דהוצין כמאן דליתניהו דמי, וע"כ ה"נ בסיכוך אחד דהוצין יורדין לתוך כ', שפיר יש להכשיר מכח ההוצין בצירוף חלק הסכך שלמעלה מכ'. [↑](#footnote-ref-8)
8. וזה נראה בביאור מש"כ הר"ן בעירובין שם, ז"ל, אבל אני אומר וכו' וההיא דסוכה דפסלינן משום דמצטרף סכ"פ בהדי סכך כשר אפי' בצממ"ח עסקינן וכו', והא דהכא ל"ק כלל, דכיון דטעמא דסוכה משום היכר, כל היכא שמה שיש מן הסכך בתוך כ' צממ"ח, מה בכך, הגע עצמך שהסוכה היתה גבוהה י' ורבה על סככה עד שהוא למעלה מכ', וכי מפני אותו אין אדם יודע שהוא יושב בצל סוכה וכו', עכ"ל, והיינו דכל דהסכך שבתוך כ' צממ"ח, יש הכשר סכך אף על הסכך שלמעלה מכ', כיון שהאדם יודע שהוא יושב בצל סוכה.

   ולפמש"נ נראה בביאור דבריו, דהא דלא מכשרינן אלא היכא דהסכך שבתוך כ' הוא צממ"ח, אי"ז משום דרק סכך שצממ"ח מועיל שיהא יודע שהוא יושב בצל סוכה, אלא היינו דכל הא דיש להכשיר מכח שתחתית הסכך היא בתוך כ', היא רק באותו הסכך שכנגד הסיכוך שלמטה מכ', אך אותו הסכך שאין כנגדו סיכוך למטה מכ', הו"ל סכך פסול, - וע"כ כל דבתוך כ' אין סיכוך אלא על מקצת הסוכה, נמצא דגם הסכך שלמעלה מכ' אין לו הכשר, אלא באותו מקצת שכנגד הסיכוך שלמטה מכ', אך שאר הסיכוך שלמעלה מכ' אין לו הכשר, ונמצא דאין צממ"ח מסכך כשר, ורק בגונא דהסכך שבתוך כ' צממ"ח, הרי דה"נ הסכך שלמעלה מכ' שכנגדו כשר, וע"כ הסוכה כשרה בכה"ג, וז"ב. [↑](#footnote-ref-9)
9. ובסימן קמ"ג סק"ה כתב לפ"ז, דלהני קמאי שכתבו דהוצין גריעי, לא סגי שיהא מהן משהו בתוך כ', אלא בעינן שיהא מהן שיעור חשוב המגין על האדם מפני החמה בתוך כ', ועיי"ש שתמה לפ"ז ע"ד המג"א סימן תרל"ג סק"ב, אך בסימן ק"נ כתב דלכו"ע סגי שיגיעו ההוצין עד חלל כ', וזה לפ"מ שפירש שם ד' הר"ן בע"א. [↑](#footnote-ref-10)
10. והיינו, דהנה בהא דמכשרינן במקצת קורה בתוך כ' ומקצת קורה למעלה מכ' אף דאין בבמקצת שבתוך כ' בפנ"ע כדי לקבל אריח, אם נבא לדון מה היא הקורה המכשרת להמבוי, הרי דתליא זה בפלוגתת הראשונים הנ"ל, דלדעת הריטב"א והר"ן הקורה המכשרת היא רק מה שבתוך כ', וסגי בה להכשיר, כיון שבפועל היא מקבלת אריח מכח גרמת מה שלמעלה הימנה, אך לדעת הרא"ש הקורה המכשרת היא כל הקורה ואף מה שלמעלה מכ' מצטרף להכשיר, דאם ל"ה מצטרף להכשיר, ל"ה מצינו להכשיר מכח מקצת הקורה שבתוך כ', כיון דלי"ב שיעור קורה. [↑](#footnote-ref-11)