חיוב בדיקה
קטגוריות: ש_ס / מא חולין / חולין - הרב וורצל / אלו טריפות / תולעים

סי' פד דיני בדיקת תולעים

**א. בדיקה במתליע בתלוש ובמחובר-**

א. כתב השו"ע פד-ח כל שדרכו להתליע במחובר צריך בדיקה משום מיעוט המצוי.

כתב הט"ז סקי"ב דמשמע דדבר שדרכו להתליע בתלוש אי"צ בדיקה.

וטעם הדבר כתב משום ס"ס שמא אין תולעים ושמא לא פירשו, ומש"כ בשו"ע פד-ח דמשמע שצריך בדיקה גם אחר יב"ח שמא פירשו בתלוש כתב הפמ"ג דהתם איירי במוחזק בתולעים דוקא.

ובחת"ס יו"ד-עז [הובא בפתחי תשובה סק"ה] יצא לחלק טעם אחר בין התליע בתלוש למחובר, דבמחובר לא היה לפרי חזקת היתר מעולם ואין ההיתר אלא מטעם רוב וכיון דאיכא מיעוט המצוי מתירים שאין כאן דין רוב, אבל במתליע בתלוש [או אף במתליע במחובר אחר יב"ח שכבר וודאי מתו ונימוקו] הרי הפרי היה בחזקת היתר מעיקרו וגם יש רוב לכך התיר השו"ע והר"מ אפי' לכתחילה.

ואמנם יל"ד בד' החת"ס במש"כ דאף אם התליע במחובר ועברו יב"ח כבר נימוקו ושפיר יש לו חזקת היתר לפרי, ואטו יש חילוק בין תולעים לתולעים והרי אחר יב"לח כשמתים התולעים שנולדו במחובר כבר יתכן ש באו בו תולעים בתלוש ושוב אין לו חזקת היתר, וכנראה כוונתו כעין חזקה דרבה שמתחילה יש לנו חזקה שאחר יב"ח מתלישתו יהיה הפרי נקי מתולעים.

ובחת"ס הביא מהרא"ש פא"ט-נג דמשמע שהצריך בדיקה גם במתליעים בתלוש [עיי"ש וצ"ע מנ"ל דאיירי בתלוש], ופליג על הר"מ והשו"ע, אמנם כתב שגם הרא"ש לא החמיר אלא כשאפשר לבדוק.

ב. שו"ע פד-ט עבר ובישל בלא בדיקה דבר הטעון בדיקה כתב הרשב"א להתיר חדא משום דהוי כריאה שאבדה דמיעוט המצוי אינו אוסר בדיעבד בשוגג, ועוד משום ס"ס שמא אין תולעים [דמיעוט המצוי אינו אלא ספק] ושמא נימוח בבישול.

וכתב הפמ"ג שפ"ד-כט דלדינא קי"ל דאבדה הריאה אין מתירין אלא בהפמ"ר א"כ ל"ש להתיר במקום שידוע שאינו נימוח אלא בהפמ"ר.

ובחת"ס שם הביא מהרא"ש הנ"ל דמשמע דאף בקדירה אסר אף במתליעים בתלוש ולא סמך על ס"ס כלל.

**ב. מוחזק בתולעים-**

כתב הפר"ח סקל"א שגם הרשב"א לא התיר ע"י בישול בדיעבד אלא במיעוט המצוי שהוא ספק תולעים אבל בפרי המוחזק בתולעים אין כאן אלא ספק אחד שמא נימוח וספק דאורייתא לחומרא.

אמנם לכאו' היה מקום לדון דהשתא אינו אלא ספק דרבנן שהרי בטל ואין כאן אלא נידון של בריה א"כ הוי סד"ר לקולא?

אבל ז"א, חדא דכל שיכול לברר ע"י בדיקה לדעת הרבה פוסקים אינו בטל מה"ת, ואכ"מ [עי' מש"כ בדין ניכר אינו בטל].

ועוד ראיתי בספר בדיקת המזון כהלכה הביא מכתב הגריש"א הביא משו"ת טוטו"ד ג-קנח שגם אם בלתי אפשרי לברור אותם מ"מ הו"ל כספק דאורייתא שהרי עיקר הספק נפל באיסור דאורייתא ואף אם אחר הבישול בטל מ"מ הוי ככל סד"א וא"א לדון בו דין סד"ר, וכתב שזה כוונת הפר"ח דהוי כספק דאורייתא, וע"ע לקמן בענין חצי בדיקה.

**ג. מדגם-**

בב"י הביא תשובת הרשב"א דלא סגי בבדיקת מקצת הפירות שהרי כל החשש הוא רק משום מיעוט המצוי של תולעים אבל מסתמא אין ברובן תולעים א"כ במה שבדק המקצת אין ראיה שאין אן תולעים בחלק מהפירות, ונפסק להלכה ברמ"א פד-ח.

בתשב"ץ ג-יא [וערוה"ש פד-סה] כתב שבפירות שבד"כ אין בהם תולעים ורק לפעמים מחמת סיבה יש בהם תולעים מהני בדיקת מדגם מהם, וצ"ב דסו"ס יש כעאן טענת הרשב"א היאך מהני בדיקת מיעוט.

ועיי"ש בתשב"ץ שהנידון הוא בפולין שבד"כ נקטפים לחים ואין בהם תולעים אבל כשמתייבשים יש בהם תולעים, ורוצה לדעת אם הגיע לכלל זה, ויתכן דאיירי באופן שכשמתייבשים יש בהם חזקת תולעים בכ"א ולא רק מיעוט המצוי ולזה מהני בדיקת מדגם לברר דאכתי לא נתייבשו, אבל וודאי אם לעולם אין אלא מיעוט המצוי אין שום בירור במדגם.

אמנם יתכן שאם למשל מצוי תולעים בעשירית מהפירות יכול לבדוק שיעור כזה שמסתמא היה צריך להיות בו תולעים ושפיר יש לסמוך ע"ז לברר ששית גידול זו הועילה שלא יהיו תולעים, אבל בנידון הרשב"א שאין ספק מיוחד אם יש תולעים רק משום מיעוט המצוי י"ל דל"מ בדיקת מדגם אף בכה"ג, וצ"ע.

וראיתי בפוסקי זמנינו דה"נ לענין ירקות שעשויים בשיטת גידול מיוחדת ללא תולעים מועלת בדיקת מדגם [המקיפה את כל שלבי הגידול ומקומות שונים בגידול], וכנראה מיירי בכה"ג שהוא בודק שיעור שמברר על התולעים.

**ד. חצי בדיקה-**

לכאו' מסתבר דבפירות שיש בהם מיעוט המצוי ל"מ בדיקה חלקית להפקיע דין מיעוט המצוי לאוכלן בלא בדיקה, וצריך לבדוק לגמרי.

אבל בפרי המוחזק בתולעים לכאו' מהני בדיקה חלקית לעשות לכה"פ ספק תולעים, ושוב ע"י בישול יש להתיר בדיעבד משום ס"ס ספק תולעים וספק נימוח.

אמנם בלא בישול וודאי אין להתיר כש"כ לעיל מהגריש"א דאף דהוי ספק חשיב כספק דאורייתא ולא כספק דרבנן שהרי יכול לברר וגם עיקר הספק הוא באיסור תורה.

ועי' בתשובת הגריש"א הנ"ל מה שדן להתיר בכה"ג שעושה בדיקה שמסלקת את הוודאי כגון שריה במי מלח וכה"ג ומבשל שיש לדון קצת להתיר במקום הדחק דכדיעבד דמי [וגם יש לדון שבבישול הוא מבטל איסור לכתחילה לדעת האוסרים בוודאי תולעים אף באינו מתכוין, וכ"ש אם מבשל כדי לבטל].

**ה. שיעור מיעוט המצוי ומוחזק בתולעים-**

שיעור מיעוט המצוי כתב במשכנו"י שהוא אחד לעשרה, וכתבו הפוסקים שצריך להחמיר כן.

ובגדר מוחזק בתולעים יל"ע אם מודדים לפי כל פרי ופרי כמה סיכויים שיש בו תולעים, או שנקבע לפי כל האכילה שרוצה לאכול, ועי' ועי' בחת"ס יו"ד-עז שגם אם ברוב החביות יש תולעים אבל בכל פרי ופרי אין רוב חשיב רק כמיעוט המצוי, ואכתי אינו ברור מדבריו אם תלי בשיעור האכילה או בכל פרי ופרי, ונתחבטו בזה פוסקי זמנינו עי' בס' בדיקת המזוון כהלכה שהביא הדעות בזה.