רעו ב
קטגוריות: כללי / שיעורי הרב צבי ובר / אורח חיים / סימן רעו וסימן שז - אמירה לעכום / אמירה לעכום שיעורים על סימן רעו

בס"ד

יום ה' פרשת שלח

א] כתב השו"ע (סעיף א) אינו יהודי שהדליק את הנר בשביל ישראל אסור לכל, וכתב הרמ"א ואין חילוק בזה כו' בין שעשאו בקבלנות כו', ואף שעשאו הגוי בקבלנות אסור לישראל ליהנות ממנו, אמנם לעיל רנ"ב סעיף ד' פסק השו"ע שאם נכרי תפר בגד בשבת בשביל ישראל בקבלנות מותר לישראל ללובשו בשבת, וביאר במשנ"ב שם סקכ"ז דאינו דומה לכאן משום שכאן כשהגוי מדליק את הנר כוונתו שהישראל יהנה מהמלאכה בו ביום ולכן אסור לו ליהנות ממלאכת שבת, משא"כ בבגד שהנכרי עשה את המלאכה בשבת רק בכדי למהר להשלים את מלאכתו.

ולפי"ז נראה דאם נתן ישראל לאינו יהודי לתקן את מכוניתו אף שזמן התיקון הוא כמה שעות בלבד יהיה אסור לישראל להשתמש בו מיד במוצאי שבת כיון שהסיבה שהגוי מיהר לעשות מלאכתו הוא בכדי שהישראל יהנה מהמכונית מיד במוצאי שבת ולא רק בכדי למהר להשלים מלאכתו וא"כ יוצא שהוא נהנה ממלאכת שבת.

ב] אבל אם הדליקו לצרכו וכו' מתר להשתמש לאורו, ובביאוה"ל בסעיף ב ד"ה מחצה על מחצה מבואר דכל ההיתר הוא דווקא אם יש הוכחה שהגוי הדליק את הנר לצרכו וכגון שמיד לאחר שהדליק עשה שימוש בנר אבל אם יש ספק אם הדליק לצרכו או לצורך ישראל אסור.

והנה כתב בערוך השולחן אורח חיים סימן רעו סעיף ט ***ונהירנא בילדותי היו נוהגין בלילי שבת בחורף שהלילות ארוכין היו קוראים לאינו יהודי לשאול לו רצונך בצנצנת יי"ש והיה אומר שרוצה והשיבו לו רצוננו ליתן לך אבל מה נעשה שא"א למצוא בחשך והיה מדליק נר ושותה היי"ש והולך לו והשתמשו לאורו ונראה דהיתר גמור הוא באינו יהודי שאינו רגיל בו וליכא למיחש שמערים ואף על גב דהישראל עושה הערמה בזה מ"מ מה איכפת לנו סוף סוף ההדלקה היא בשבילו בלבד***, וצריך לדעת שכל ההיתר הזה הוא דווקא כשמציע לגוי יי"ש וכדומה שהגוי באמת רוצה בדבר ובשביל זה הוא עושה את המלאכה אבל אם אומר לגוי להדליק בשבילו את האור ולאחר מכן מביא לו איזה מאכל שאין הגוי רוצה בכך אסור משום שזה נחשב הערמה גמורה.

ג] בשו"ע מבואר דאם הדליק הגוי לצורך חולה שאין בו סכנה מותר להשתמש לאורו, והוסיף הרמ"א דה"ה אם הדליק לצורך קטנים שרי, ולמעשה הדבר תלוי במציאות שאם יש ילדים קטנים שמפחדים בחושך אז מותר ליהנות מהאור שמדליק הגוי כיון שהדליקו כדין.

והנה מצוי שהגנרטור של שבת נכבה ויש לדון אי שרי לתקנו ע"י גוי, והנה יש כמה סברות להקל מטעם דמסתמא יש ילדים קטנים שמפחדים מהחושך או שיש באחד מהבתים חולה שאין בו סכנה.

עוד יש לדון להקל ע"פ המבואר ברמ"א בסעיף ב שמותר אמירה לגוי אפילו במלאכה גמורה במקום מצוה, וכתב הרמ"א דיש להחמיר במקום שאין צורך גדול, ובמשנ"ב סקכ"ה כתב דמ"מ מותר לומר לאינו יהודי לתקן את העירוב שנתקלקל בשבת כדי למנוע מכשול ולפי"ז י"ל דכיון שיש אנשים שיש להם ממיר אוטומטי ומיד כשנכבה הגנרטור הם נכשלים בצריכת חשמל מחברת החשמל, א"כ כדי למנוע מהם מכשול יהיה מותר לומר לגוי לתקן את הגנרטור.

ובחוט שני כתב טעם נוסף להקל משום שעל ידי שנכבה האור יגרם ביטול תורה שלא יוכלו ללמוד בליל שבת בבית המדרש ולכן נחשב הדבר כצורך גדול שכתב הרמ"א להקל, והוסיף שם דאף לדעת השל"ה שהחמיר אף לצורך גדול שאסור לומר לגוי להדליק את הנר כמובא במשנ"ב סקכ"ד, הרי כיון שמי שאמר לגוי להדליק את הגנרטור סבר כמו השיטות שמותר לומר לגוי לצורך גדול אין לאסור לישראל אחר ליהנות מהנר כמו במעשה שבת בדבר שיש בו פלוגתא שאין איסור להשתמש בזה. אמנם לא משמע כן במעשה רב אות רי"ב שכתב דח"ו מלהדליק את הנר ביוהכ"פ לצורך אמירת פיוטים ומוטב שלא לומר שום פיוט מלומר לפני נר שהודלק ע"י א"י, ומשמע דאף שהדליק הגוי בדיעבד אין לסמוך על השיטות שמתירין לצורך גדול ואסור ליהנות מהנר [ואולי י"ל דכיון שבבית הכנסת של הגר"א נהגו כהגר"א בכל דבר לא שייך לומר שאם אמרו לגוי להדליקו עשו בהיתר].

כתב הרמ"א אם עשה אינו יהודי בבית ישראל מדעתו אין הישראל צריך לצאת אך על פי שנהנה מן הנר. ובסקי"ג כתב המשנ"ב דאסור לו להשתמש לאורו בדבר שלא היה יכול לעשותו בלי הנר שהדליק הגוי בשבילו, ויש לדון במקרה שהאדם נמצא במקום חשוך והגוי הדליק את האור בשבילו, דהנה פשוט שאם לא יכול ללכת בלי האור שהדליק הגוי וכגון שיש שם תקלות, שאסור לו ללכת שם, אך יש לדון במקום שבלי הנר היה הולך לאט ובזהירות ועכשיו ע"י האור יכול ללכת מהר אי צריך ללכת לאיטו כדי שלא יהנה ממלאכת הגוי וצ"ע לדינא.

[כתב המשנ"ב סקי"א דאם הדליק הגוי את הנר או את המדורה צריך למחות בו ואפילו אם היה זה בביתו של האינו יהודי גם כן צריך למחות כיון שהנר והעצים של ישראל, ומשמע מדברי המשנ"ב דאם הנר והעצים של הגוי אין צריך למחות, והנה לעיל מבואר דאם נותן לגוי לכבס בגדיו מותר רק אם מכבסו בבית הגוי אבל בבית ישראל אסור, ולפי"ז ייצא לכאורה שצריך למחות ביד הגוי כיון שמדליק בבית ישראל גם אם העצים והנר של הישראל. וצ"ע]