סיכום מח_ הראשונים - שלח_י
קטגוריות: ש_ס / לב בבא מציעא / שומרים - הרב יהודה אלבוים / מ_מ

בס''ד

סיכום מח' הראשונים בסוגיית שליחות יד

א. דעת הריטב''א והתוס' בקידושין דף נ''ה א' דכל גזלן שגזל מקצתה חייב על כולה, והרשב''א והר''ן והנמוק''י כתבו שרק בשליחות יד הדין כן.

ב. דעת כל הראשונים הנ''ל דבשליחות יד הגוזל מקצתה חייב על כולה, וכן דעת הרמב''ם בפ''ג מגזילה הי''ב, אולם הראב''ד שם כתב דאף בשליחות יד אינו חייב אלא על מה שגזל, והריטב''א בדף מ''ד א' כתב שכן הוא דעת רש''י.

ג. דעת הרמב''ם בפ''ד מהלכ' גניבה דשומר שגנב חייב כפל, והראב''ד שם נח' וס''ל שאינו חייב כפל.

ד. שומר שהגביה ע''ד להשתמש שימוש המחסרו דעת הרשב''א והריטב''א והנמוק''י והטור שחייב מדין שליחות יד, וכתב הגר''א דדעת רש''י ותוס' שאין חייב מדין שליחות יד אא''כ נטלו לעצמו, ולא די בשימוש המחסרו.

ה. בדברי התוס' מבואר דשומר שגוזל חייב רק מדין שליחות יד, וא''כ למד''א שליחות יד צריכה חסרון לא יהיה חייב אף על המקצת שהתכווין לחסר, משא''כ לדעת הרשב''א והריטב''א והר''ן והנמוק''י ששומר חייב מדין גזלן, חייב על המקצת שגזל.

ו. שומר ששאל של''מ, לשיטת התוס' שאין שומר מתחייב מדין גזילה, אף לא יתחייב מדין שואל של''מ גזלן הוא, ומדין שלח''י דעת כמה ראשונים - עי' להלן - דאינו חייב משום שאינו מחסר מהפיקדון, ואין דעתו לחסר מהפיקדון, משא''כ לפי הראשונים ששומר יכול להתחייב מדין שואל של''מ הרי הוא חייב מדין שואל של''מ וכך מפורש ברמב''ן והרשב''א והריטב''א והר''ן והנמוק''י.

ז. שומר שגזל ע''ד לאבד, לדעת התוס' שאין שומר חייב מדין גזלן אלא רק מדין שליחות יד, לא יהיה חייב בגזל ע''מ לאבד, כמבואר בראשונים שאין שולח יד חייב בע''מ לאבד, משא''כ לדברי הראשונים ששומר חייב מדין גזילה יהיה חייב בגזל ע''מ לאבד.

ח. דעת הרמב''ן והר''ן דשומר ששאל של''מ חייב מדין שליחות יד למד''א שלח''י א''צ חיסרון, ודעת הנמוק''י והטור שאינו חייב אלא מדין שואל של''מ, אך לא מדין שליחות יד מכיון שלא חיסר, ואין דעתו לחסר, ונ''מ לענין אם קונה בשינוי, ואם יש שליח לדבר עבירה.

ט. בדברי הר''ן מבואר דשומר ששאל של''מ חייב מדין שליחות יד אע''פ שאין כל הנאה שלו, משום שבשולח יד התחדש דמקצתו ככולו, ובדברי הנמוק''י מבואר שאף שומר אינו חייב כשאין כל הנאה שלו, וכשיטתו שאין שואל של''מ נחשב כשולח יד מכיון שאינו מחסרו - ועי' בדברי הקצוה''ח סי' שמ''ו סק''א דכתב בתוך דבריו דשואל שהשתמש בשימוש שלא הושאל לו הרי הוא שולח יד, ויש לעיין אם גם לדברי הנמוק''י הדין כן -.

י. דעת הבעה''מ שנח' ר' נתן בר אבא ור' ששת בדעת מד''א דשלח''י א''צ חיסרון, האם א''צ כלל חיסרון ושואל של''מ נמי חייב מדין שליחות יד, או שצריך שיהיה דעתו לחסר ושואל של''מ אינו חייב מדין שליחות יד, ודעת הרמב''ן והר''ן דלא נח' בזה ולמד''א שלח''י א''צ חיסרון כל שואל של''מ הרי הוא גזלן.

יא. בדברי הרמב''ן נראה דשואל של''מ חייב מדין שליחות יד משום שגזל את השימושים, ויהיה חייב מדין שליחות יד אף למד''א שואל של''מ שואל הוי, והבעה''מ והר''ן כתבו שרק למד''א שואל של''מ גזלן חייב מדין שליחות יד, משום שרק כשגוזל את גוף החפץ הרי הוא נחשב שולח יד.

יב. דעת הנמוק''י דשואל של''מ גזלן אף במגביה ע''ד להשתמש, והטור כתב שאינו חייב אא''כ השתמש.

יג. בדברי התוס' מבואר דבנוטלה ע''מ לגזול כולה, היינו חיסרון, ובדברי הראב''ד מוכח שאף בשולח יד בכולה צריך חיסרון במקצתה לחייב על כולה.

יד. מגביה ע''ד לגזול לאחר זמן, בדברי הר''ן נראה שאינו נחשב שולח יד, ובדברי הריטב''א - המיוחס - והטור נראה דחייב מדין שלח''י.