סי_ קב - שלא להפסיק כנגד המתפלל
קטגוריות: שו_ע / אורח חיים / אורח חיים - דור המלקטים

**שלא להפסיק כנגד המתפלל**

סימן ק"ב

1. **אסור לישב בתוך ד"א** - סעיף א'.
2. הצדדים.
3. אנשים.
4. היתרים.
5. עוסק בתורה.
6. חלש - סעיף ב'.
7. בא בגבולו - סעיף ג'.
8. **אסור לעבור כנגד המתפללין** - סעיף ד'.
9. אנשים.
10. כשעוצם עיניו, או שטלית מכסה על פניו.
11. מפסיק רשות.
12. הצדדים.
13. נשיאת כפים.
14. שאר ציורים.
15. לפסוע כנגד המתפלל - סעיף ה'.
16. עומד אחריו סיים תפלתו, ולא פסע.
17. כשימתין לג' פסיעות, מה מותר לעשות.
18. חזן, שרצה להתחיל חזרת הש"ץ.

**דור המלקטים** - ד' אמות של תפילה (פוטאש), ישראל במעמדם (פרק י'), עומק הפשט (גליון רנ"ב - רנ"ד), קיצור הלכות (ליקבורניק, על מחשב "תורת אמת").

**אסור לישב בתוך ארבע אמות של מתפלל**

1. הלכה.

**ברכות** (דף לא:) – "אני האשה הנצבת עמכה בזה, אמר רבי יהושע בן לוי: מכאן, שאסור לישב בתוך ארבע אמות של תפלה".

* 1. **הלכה** – מחבר (סעי' א', "אסור לישב בתוך ד' אמות של מתפלל"), גר"ז (סעי' א').
     1. אפילו אומר תחנונים – מ"ב (ס"ק ג', "ואפילו אם המתפלל עומד בתחנונים שלאחר התפלה כ"ז שלא פסע").
  2. **טעם**.
     1. שנראה שאינו רוצה לקבל עליו מלכות שמים.
        1. טור (סעי' א') – "שאסור לישב בתוך ד' אמות של תפלה מפני שנראה כאילו חבירו מקבל עליו מלכות שמים הוא אינו מקבל".
        2. ח"א (כלל כ"ו סעי' א') – "מפני שנראה כאלו חברו מקבל עליו מלכות שמים והוא אינו מקבל".
        3. מ"ב (ס"ק ו', ס"ק ז') – "דנראה כאלו אינו רוצה לקבל עליו עומ"ש".
     2. אדמת קודש הוא.
        1. ט"ז (ס"ק ג') – "ואפשר לומר טעם אחר דהמקום שהמתפלל עומד אדמת קודש הוא כ"ז שהוא מתפלל וע"כ צריך לאותו שהוא באותו מקום דהיינו תוך ד"א לנהוג בו כבוד וכל שיושב ואינו עוסק ג"כ בדבר קדוש הוי כאלו לאו קדושה שם והוה כשאר מקומות שבבית ע"כ צריך שיעמוד להראות שיש כאן קדוש'".
        2. גר"ז (סעי' א').
        3. ערה"ש (סעי' ד') – "ובאמת נראה הטעם דמקום זה הוא קדוש כל זמן שהוא מתפלל ומקומו של אדם הוא ד' אמות וצריך לנהוג בו כבוד".
           1. עלי שור (ח"ב עמ' שע"ג ) - שמביא את הט"ז (סימן קב ס"ק ג) 'דהמקום שהמתפלל עומד אדמת קודש הוא כל זמן שהוא מתפלל, ועל כן צריך לאותו שהוא באותו מקום דהיינו תוך ד' אמות לנהוג בו כבוד' , מכאן רואים את גודל חשיבות המתפלל.
     3. נ"מ בטעמים – ט"ז (ס"ק ג'), פמ"ג (מש"ז ס"ק ג'), ציץ אליעזר (ח"ט סי' ז'), רבבות אפרים (ח"ו סי' מ"ד).
     4. מראי מקומות – פסקי תשובות (ס"ק א').
  3. **סמיכה במקצת**.
     1. מיקל – פמ"ג (א"א ס"ק ז' ד"ה והוי).
     2. מחמיר – עי' מ"ב (ס"ק א', "וגם סמיכה אסור אך סמיכה במקצת שאם ינטל יוכל לעמוד יש להקל במקום הדחק". סי' צ"ד ס"ק כ"ב, "שלא לסמוך וכו'. הטעם דתפלה צריכה עמידה כדלקמן בסימן צ"ח ועמידה שע"י סמיכה לא חשיבה עמידה ולפי זה סמיכה קצת דהיינו שסומך במקצת שאם ינטל אותו דבר לא יפול שרי וי"א הטעם דצריכה להיות באימה ולפ"ז בכל גווני אסור ובמקום הדחק יש להקל כטעם הראשון. ועיין לקמן בסימן קמ"א ס"א ובמש"כ שם". סי' קמ"א ס"ק ב', "ואפילו לסמוך עצמו. היינו אפי' סמיכה קצת שאם ינטל אותו דבר לא יפול ג"כ אסור דצריך לעמוד באימה").
     3. מראי מקומות – דעת תורה (סעי' א').
        1. חוט שני (נושאים שונים תפילה ס"ק י"ח ד"ה במ"ב, עמ' קצ"ה) – "במ"ב כתב [בשם הפמ"ג], דבעומד לפני המתפלל דאסור לישב, ה"ה דאסור לסמוך עצמו על דבר שאם ינטל לא יוכל לעמוד. ויש לעיין בעומד לפני המתפלל ואין יכול לפסוע בעושה שלום, והציבור אומרים תחנון, האם מותר לסמוך עצמו כדי ליפול על פניו. ונראה דאיסור סמיכה כישיבה היינו דוקא בנסמך כדי שיהא לו קל לעמוד, אבל אם **בשביל נפילת אפים מותר**. ואע"ג דסמיכה כישיבה, מ"מ לישב אסור אף בכה"ג דמינכר טפי וכטעם דאסור לישב משוס שמפריע לו בתפילתו, אבל אם רק נסמך לצורך תחנון מיחזי שאין זה לצורך עצמו".
  4. **מי שאין מתכון בברכת אבות**.
     1. מחמיר, אין לחלק.
        1. רבבות אפרים (ח"ב סי' מ"ח אות נ"ז) – "נסתפקתי, וכן שאלני ידידי הרב אפרים זלמן ברמש שליט"א מי שאין מתכון בברכות הראשונות של שמונה עשרה דיתכן דלא הוי תפלה. אם מותר לשבת בתוך ד' אמותיו. ונראה דאסור דסו"ס מתפלל. וידידי הרה"ג ר' בנימין זילבר (שליט"א) [זצ"ל] השיב לי בזה וז"ל, הבנתי השאלה לדידן שכתבו הפוסקים שאנו לא מכוונים גם בברכת אבות אם מותר לישב בתוך ד"א של המתפלל. נראה דלענין זה מחזיקים שכן מכוונים אלא אפילו אם ברור שלא התכוון עדיין מיבעיא די"ל דמ"מ יש דין תפלה ע"ז דאל"כ האיך אנו ממשיכים להתפלל ואין חוששין לברכה לבטלה. ויתכן שזה תליא במה שכתב החי"א בכלל כ"ד ומה שכתב עליו המ"ב מובא שם בסק"ח. מיהא לקולא י"ל דלכו"ע עדיין יש ע"ז דין תפלה דרחמי נינהו עכ"ל. וא"כ כל פעם אסור לישב תוך ד"א של המתפלל. ומיושב מה שתמה ע"ז הביאור הלכה בריש סימן ק"א עכ"ל".

1. הצדדים.
   1. **לפניו**.
      1. מחמיר – מחבר (סעי' א', "בין מלפניו"), פוסקים.
         1. אפילו לתחנון – מ"ב (סי' קל"א ס"ק י', "מיושב. כתב ב"י שהטעם הוא ע"ד הקבלה ובריב"ש כתב שאין קפידא. כתבו אחרונים בשעת הדחק נוכל לסמוך על הריב"ש וע"כ אם סיים תפלתו וצריך לעמוד עכ"פ כדי הילוך ד' אמות וקודם שיעור זה התחיל הציבור לומר תחנון יעמוד שם במקומו ויפול על פניו מעומד עם הצבור וכן אם אחר עומד נגדו ומתפלל שמ"ע ואסור לי"א לישב נגדו אפילו כמלא עיניו **ואי אפשר לו לילך לצדדין** יפול על פניו מעומד וכן כל כה"ג"), פסקי תשובות (ס"ק ב' אות א').
         2. הגרח"ק זצ"ל (***דעת נוטה ח"א הל' תפלה תשובה*** שס"ו) – "האם מותר לשבת לתחנון בתוך ד' אמות בצדדין שלפני המתפלל. תשובה: מותר".
         3. אולי אפילו ללעמוד שם – מ"ב (ס"ק ח', "אבל כנגדו וכו'. מפני שנראה כמשתחוה לו ולפ"ז דוקא לישב אסור אבל לעמוד מותר ואפילו בתוך ד"א ואולי אף לעמוד ס"ל דאסור דעי"ז מתבטל כונתו". ס"ק ט', "ונ"ל שבעמידה חוץ לד"א בודאי אין להחמיר ואולי אף בתוך ד"א וכנ"ל בסק"ח").
      2. **לפניו כמלא עיניו**.
         1. יש מי שמחמיר – מחבר (סעי' א', "ויש מי שאומר דה"מ מן הצד, אבל כנגדו אפילו כמלא עיניו אסור, אפילו עוסק בק"ש").
         2. מיקל – פר"ח (סוף ס"ק א', "ומ"ש המחבר בשם יש מי שאומר דכנגדן אפי' כמלא עיניו אסור אינן דברים של עיקר לסמוך עליהם אלא כל שחוץ לד' אמות שרי"), בן איש חי (שנה א' פר' יתרו אות ו', "ויש אומרים לפניו אסור כמלא עיניו, והמנהג כסברא ראשונה").
         3. טוב להחמיר – ח"א (כלל כ"ו סעי' א', "טוב ליזהר להרחיק כמלוא עיניו"), שולחן שלמה (סעי' א', "טוב ליזהר"), קיצור שו"ע (סי' י"ח סעי' י"ח, "והירא דבר ה' לא ישב לפני המתפלל תפלת שמונה-עשרה כמלא עיניו, אפילו אומר קריאת-שמע, אבל לאחוריו ולצדדין אין להקפיד, ולעמוד מותר בכל ענין אפילו לפניו"), מ"ב (ס"ק ט', "ועיין בפר"ח שפסק כדעה קמייתא דאין חילוק בין מלפניו ובין מן הצדדין ושארי אחרונים כתבו שטוב להחמיר כהיש מי שאומר"), ערה"ש (סעי' ה', "כל שאינו נגד פניו ממש מותר אפילו לפניו וכן נראה עיקר לדינא").
            1. אא"כ לעמוד חוץ מד' אמות – מ"ב (ס"ק ט', לשונו מובא לעיל).
   2. **צדדיו**.
      1. מחמיר – מחבר (סעי' א', "בין מן הצדדין"), גר"ז (סעי' א'), קיצור שו"ע (סי' י"ח סעי' י"ח).
      2. להתרחק ד"א לכל רוח בעיגולה – מג"א (ס"ק א', "דצריך להתרחק ד"א לכל רוח בעיגולה"), מ"ב (ס"ק ב', "ואפילו כשהוא יושב באלכסון די בד"א ולא בעינן הד"א עם האלכסון מ"א ועיין בפמ"ג"), ערה"ש (סעי' ו', "ואם יושב באלכסון מודדין הד' אמות באלכסון וא"צ ד' אמות ואלכסונו").
   3. **לאחריו**.
      1. מחמיר – רמ"א (סעי' א', "בין מלאחריו"), ט"ז (ס"ק ב'), א"ר (ס"ק א', "וכן הסכים לחם חמודות [ברכות פ"ה אות כח] ופרישה וב"ח דגם לאחריו אסור"), גר"ז (סעי' א'), שלחן שלמה (סעי' א'), קיצור שו"ע (סי' י"ח סעי' י"ח), מ"ב (ס"ק ד', "וכן הסכימו האחרונים"), בן איש חי (שנה א' פר' יתרו אות ו'), קצות השלחן (סי' כ' סעי' י"ב), כה"ח (ס"ק ד').
      2. מיקל – עי' ערה"ש (סעי' ב', "ונלע"ד שהסומך בזה על הב"י והלבוש לא הפסיד").
2. אנשים.
   1. **ה"ה נשים** [מקור מתיפלת חנה] – הגריש"א זצ"ל (לשכנו תדרשו עמ' רע"ט אות מ"ג), פסקי תשובות (ס"ק א' ד"ה ודין).
   2. **ה"ה קטנים** – הגרח"ק זצ"ל (ד"א של תפילה עמ' כ"ד, אשי ישראל תשובה קכ"ד, "דגם תפילת קטן תפילה לכל דבר"), רבבות אפרים (ח"ו סי' מ"ד סוף אות א', "אין הבדל בין גדול המתפלל לקטן המתפלל שלא ישב ולא יעבור שם"), פסקי תשובות (ס"ק א' ד"ה ודין, עי' הע' ט', "וקטנים שהגיעו לגיל חינוך ותפילה כהוגן, דהיינו מתפלל מתוך הסידור מלה במלה").
   3. **ישיבה בד' אמות של הש"ץ**.
      1. מחמיר – פמ"ג (סי' קכ"ד מש"ז ס"ק ב'), מ"ב (סי' קכ"ד ס"ק כ', "ובתוך ד"א לש"ץ לכו"ע אסור מדינא לישב בעת חזרת הש"ץ"), הגרח"ק זצ"ל (אשי ישראל אות קכ"ג, "היושב מקשיב לחזרת הש"ץ ... אסור שצריך שיהא ניכר").
      2. מיקל – עי' כה"ח (ס"ק ט'), ד"א של תפילה (ס"ד סעי' י"ד).
      3. מאחריו – שלמת חיים (סי' קכ"ב, "יעיי' סי' קב [סעיף א] דמקיל לאחוריו, והנח להם לישראל כעת שירדה חולשה לעולם").
      4. מראי מקומות – רבבות אפרים (ח"א סי' ע"ה), פסקי תשובות (ס"ק ב' אות ב').
   4. **חולה שמתפלל שמו"ע מיושב**.
      1. מחמיר.
         1. קצות השלחן (סי' כ' ס"ק כ"ו) – "ופשוט שאף אם המתפלל עצמו יושב כגון.שהוא חולה אסור לאחר ליישב בתוך ד' אמותיו".
         2. הגרח"ק זצ"ל (***דעת נוטה ח"א הל' תפלה תשובה*** שס"ח) – "חולה שמתפלל שמו"ע מיושב, האם מותר לישב בתוך ד' אמותיו. תשובה: לא".
         3. פסקי תשובות (ס"ק א' ד"ה ודין, עי' הע' י"א).
      2. ציץ אליעזר (ח"ט סי' ז') – "נלפענ"ד להלכה, שאם כי לכתחילה בודאי כשר הדבר לדקדק שלא לשבת בטל גם על יד המתפלל בישיבה או בשכיבה, אלא ירחיק א"ע מחוץ לד"א עד שיגמור תפלתו, או יעסוק בדברים שהם מתקוני התפלות וכו', וכפי הנפסק בשו"ע שם, אבל בכל איזה דחק או צורך שהוא יש מקום להקל לשבת על ידו בהיות שתפלתו נשמעת בשכיבה או בישיבה וכפי הנימוקים שנתבארו. ובפרט אם ישב קצת מן הצד שבכה"ג ישנם קצת מהפוסקים שנוטים להקל בכלל בגוונא דא".
   5. **לחנך קטנים**.
      1. מחמיר.
         1. הגרח"ק זצ"ל (עלי שי"ח עמ' ס"ח אות כ"ב) – "שאלה: האם קטן מותר לישב כנגד המתפלל שמו"ע. תשובה: לא".
         2. הגרח"ק זצ"ל (עלי שי"ח עמ' ס"ח אות כ"ג) – "שאלה: האם חייב לחנך קטן שלא ישב או ילך כנגד המתפלל שמו"ע. תשובה: כן".
3. היתרים.
   1. **להתעסק בתפילה** – תוס', רא"ש, רשב"א, מרדכי, טור, מחבר (סעי' א', "ואם עוסק בדברים שהם מתקוני התפלות, ואפילו בפרק איזהו מקומן, אינו צריך להרחיק"), פוסקים.
      1. הרהור.
         1. לא מהני – פמ"ג (מש"ז ס"ק ג'), מ"ב (ס"ק ז', לשונו מובא לקמן), הגרח"ק זצ"ל (אשי ישראל אות קכ"ג, "יל"ע אם היושב מקשיב לחזרת הש"ץ אם חשיב עוסק בתפילה ... תשובה: אסור שצריך שיהא ניכר").
      2. מראי מקומות – הגרח"ק זצ"ל (***דעת נוטה ח"א הל' תפלה תשובה*** שס"ה, "לכאו' מותר גם לישב לכתחילה").
         1. לפניו ממש, עי' לעיל 'שטוב להחמיר' אפילו מלא עיניו, כמו לתחנון.
   2. **אם ברשות אחר**.
      1. מיקל – פמ"ג (מש"ז סוף ס"ק ב', "והוי יודע דמקום גבוה ורשות אחרת אפילו תוך ד' אמות מותר לישב ופשוט הוא, ואפילו לטעם הט"ז באות ג' ברשות אחרת שפיר דמי"), ח"א (כלל כ"ו סעי' ד', "נראה לי אם המתפלל עומד בצד א' מדבר שהוא קבוע גבוה י' ורחב ד' כדלעיל כלל כ"ב סימן ג', מותר לישב בצד השני, דהא מפסיק רשות"), מ"ב (ס"ק ב', "כתב הח"א אם המתפלל עומד בצד אחד מדבר שהוא קבוע גבוה י' ורחב ד' מותר לישב בצד השני דהא מפסיק רשות"), פסקי תשובות (ס"ק ב' אות ז').
   3. **שאר היתרים** - עי' לקמן.
      1. עוסק בתורה.
      2. חלש.
      3. בא בגבולו.
4. עוסק בתורה.
   1. **יש מי שמתיר**.
      1. מחבר (סעי' א') – "ויש מתיר בעוסק בתורה, אע"פ שאינו מתקוני התפלות".
      2. קיצור שו"ע (סי' י"ח סעי' י"ח) – "ויש מקילין דאפילו אינו עוסק בעניני תפלה, אלא שלומד תורה בפיו אינו צריך להתרחק".
   2. **מחמיר**.
      1. עי' בן איש חי (שנה א' פר' יתרו אות ו') – "אבל אם עוסק בתורה לאו, ובשעת הדחק וצורך גדול, יש לסמוך גם על המתירין בעוסק בדברי תורה. לכך אם אין לו מקום לישב חוץ לארבע אמות, או שהוא חולה ואינו יכול לעמוד להתרחק חוץ לארבע אמות, מחמת חולשה או סיבה אחרת הכרחית, יש להתיר לעסוק בתורה שלא יהיה יושב ודומם, אלא יעסוק בתורה, או יקרא איזה מזמורים עד שיסיים זה תפילתו".
      2. עי' ילקוט יוסף (קיצור שו"ע סעי' א') – "לכתחלה לא ישב אדם לפני מי שמתפלל, ואפילו עוסק בתורה או בתפלה. ובשעת הדחק יש להקל בזה, כשעוסק בתורה או בתפלה, ואינו צריך להרחיק את עצמו".
   3. **מיקל**.
      1. גר"ז (סעי' א') – "מותר לישב שכשעוסק שם בדברי קדושה אין גנאי בישיבתו שם".
      2. ערה"ש (סעי' ד') – "אבל כשמתפלל או לומד הרי עוסק בדברי קדושה [שם] וכן פסק הלבוש דבעוסק בד"ת מותר לישב ע"ש".
      3. קצות השלחן (סי' כ' סעי' י"ב).
   4. **טוב להחמיר, חוץ מלאחריו**.
      1. א"ר (ס"ק ב') – "יש לירא שמים להחמיר ולעמוד".
      2. שלחן שלמה (סעי' א').
      3. מ"ב (ס"ק ו') – "ועיין באחרונים דטוב להחמיר לעמוד כדעה הראשונה אם לא במקום הדחק ובלאחריו נ"ל שאין להחמיר בזה".
   5. **מיקל, רק בצירוף שהוא חלש**.
      1. ח"א (כלל כ"ו סעי' א') – "אם הוא איש חלש וצער לו לעמוד, אפילו אינו עוסק אלא בשאר דברי תורה, אפילו אינו מעניני תפלה, מותר לישב, כיון שעוסק בדברים קדושים. אבל הרהור, לא מהני. ואם ידוע שהיושב הוא חולה ואי אפשר לעמוד, אפילו אינו עוסק בתורה, מותר".
   6. **הרהור לא מהני** – ב"י (ס"ק א', "ועלי היה מהרהר בדברי תורה ולא היה מוציא בשפתיו ומפני כך אסור לו לישב בתוך ד' אמות של מתפלל אבל אם היה עוסק בתורה ומוציא הדברים בשפתיו היה מותר לו לישב"), ט"ז (סוף ס"ק ג', "כתב ב"י לחלק דדוקא כשמוציא בשפתיו ד"ת אז סגי שקדושה יתירה היא משא"כ בהרהור בד"ת בלב דלא סגי וחילוק נכון הוא"), מג"א (ס"ק ב', "אבל הרהור לא מהני [ב"י]"), מקור חיים (חו"י, סוף ס"ק א'), א"ר (ס"ק ב', "וכשאין מוציא בשפתיו רק מהרהר בדברי תורה וודאי אסור"), פמ"ג (א"א ס"ק ב'), ח"א (כלל כ"ו סעי' א', "הרהור, לא מהני"), גר"ז (סעי' א', "והוא שמוציא דברי תורה בפיו אבל הרהור בדברי תורה אינו מועיל לזה שהרהור אינו נראה וישיבתו נראית גנאי למקום קדוש"), שלחן שלמה (סעי' א'), קיצור שו"ע (סי' י"ח סעי' י"ח, לשונו מובא לעיל), מ"ב (ס"ק ז', "דוקא אם מוציא ד"ת בשפתיו אבל מהרהר בלבו אינו מועיל ואפילו בעניני תיקוני התפילות דאתו למיחשדיה שאינו מקבל עליו עומ"ש"), ערה"ש (סעי' ג', "ודוקא כשלומד בפיו ולא בהרהור [ט"ז ומג"א]"), קצות השלחן (סי' כ' סעי' י"ב), ילקוט יוסף (קיצור שו"ע סעי' א').
      1. **מהרהר וספר לפניו הוי כעוסק בתורה** – מקור חיים (חו"י, סוף ס"ק א', "ונ"ל דאם מהרהר בספר לפניו הוי כעוסק"), להורות נתן (הסכמה לס' ד"א של תפילה), פסקי תשובות (ס"ק ב' אות ג').
   7. מראי מקומות – הגרח"ק זצ"ל (עלי שי"ח עמ' ס"ז אות י"ט, לשונו מובא לקמן).
      1. הגרח"ק זצ"ל (שערי שיח עמ' ע"ז תשובה צ"ז) – "שאלה: (סי' קב ס"א) לפי מה דאיתא במסכת דרך ארץ רבה (פ"ז ה"ה) לא ישב בין העומדים וכו' הלומד מיושב בתוך ציבור שעומד בשמו"ע, האם צריך לעמוד עימהם בזמן התפילה משו"ז. תשובה: כשיושב בסוף אפשר להקל".
      2. **בא בגבולו: ועוסק בתורה** - עי' לקמן.
5. חלש - סעיף ב'.
   1. **הלכה**.
      1. מחבר (סעי' ב') – "יש מי שאומר שאם היושב בצד המתפלל חלוש, מותר".
      2. מחמיר.
         1. ט"ז (ס"ק ד') – "נלע"ד דצ"ע להקל בהוראה זאת".
         2. עי' קיצור שו"ע (סי' י"ח סעי' י"ט) – "אם זה היושב הוא אדם-חלוש אין למחות לו".
         3. עי' בן איש חי (שנה א' פר' יתרו אות ו') – "אם עוסק בתורה לאו, ובשעת הדחק וצורך גדול, יש לסמוך גם על המתירין בעוסק בדברי תורה, לכך אם אין לו מקום לישב חוץ לארבע אמות, או שהוא חולה ואינו יכול לעמוד להתרחק חוץ לארבע אמות, מחמת חולשה או סיבה אחרת הכרחית, יש להתיר לעסוק בתורה שלא יהיה יושב ודומם, אלא יעסוק בתורה, או יקרא איזה מזמורים עד שיסיים זה תפילתו".
      3. מיקל, אם א"א לו בקל להרחיק ד"א.
         1. גר"ז (סעי' ב') – "ויש לסמוך על דבריו אם אי אפשר לו בקל להרחיק ד' אמות ולישב שם".
         2. שלחן שלמה (סעי' א') – "טוב להחמיר".
         3. מ"ב (ס"ק י"א) – "ויש לסמוך על דבריו אם א"א לו בקל להרחיק ד"א ולישב שם".
         4. קצות השלחן (סי' כ' סעי' י"ב).
         5. פסקי תשובות (ס"ק ב' אות ד').
   2. **לפניו**.
      1. יש מחמירים – א"ר (ס"ק ה', "דנקט אם היושב בצד המתפלל חלוש מותר, משמע הא לפניו אסור"), מ"ב (ס"ק י', "ודוקא לישב בצד המתפלל הא לפניו יש מחמירין אף בחלוש").
      2. מיקל – פמ"ג (מש"ז ס"ק ה', "וכתב א"ר דא"כ חלוש נמי י"ל דווקא בצדו ... ומסתימת הפוסקים לא משמע כך"), ח"א (כלל כ"ו סעי' א', לשונו מובא לקמן).
   3. **כיון שידוע** – ח"א (כלל כ"ו סעי' א', "ואם ידוע שהיושב הוא חולה ואי אפשר לעמוד, אפילו אינו עוסק בתורה, מותר"), מ"ב (ס"ק י', "ר"ל שידוע שהוא חלוש וא"א לו לעמוד ולכך מותר לו לישב דחולשתו מוכחת עליו שמפני כך ישב"), פסקי תשובות (ס"ק ב' אות ד').
      1. **נכלל יום נוראים** – בית ברוך (כלל כ"ו ס"ק ט'), אשי ישראל (פרק כ"ט הע' ט"ז), פסקי תשובות (ס"ק ב' אות ד').
   4. מראי מקומות.
      1. ערה"ש (סעי' ז') – "ופשוט הוא דאם יכול לטלטלו לחוץ לד' אמותיו של המתפלל שמחויב לעשות כן".
6. בא בגבולו - סעיף ג'.
   1. **מיקל** – מחבר (סעי' ג', "אם היושב ישב כבר, ועמד זה בצדו, אינו צריך לקום, שהרי זה בא בגבולו").
      1. ועל המתפלל עובר איסור – ט"ז (ס"ק ה', "דודאי אם אחד ישב כבר ובא אחד תוך ד"א שלו אין על הראשון חיוב להרחיק כיון שזה בא לגבולו אבל השני עושה איסור שהוא מתחיל להתפלל במקום שהוא ד"א של היושב כבר בהיתר"), גר"ז (סעי' ג', לשונו מובא לקמן), מ"ב (ס"ק י"ב, "אלא המתפלל צריך להרחיק ד"א ממנו כשרוצה לעמוד ולהתפלל").
   2. **מידת חסידות הוא לקום**.
      1. רמ"א (סעי' ג') – "ומ"מ מדת חסידות הוא לקום אפי' בכהאי גוונא".
      2. לבוש (סעי' ג') – "ומכל מקום מדת חסידות הוא שיקום אפילו בכהאי גוונא, שלא יהא נראה שאינו רוצה לקבל עול מלכות שמים, אף על גב שחבירו עשה שלא כהוגן שבא בגבולו".
      3. נחלת צבי (ס"ק ג') – "לכן נכון לעמוד אף שיושב כבר וכמ"ש הר"ב ומ"מ כו'".
      4. פמ"ג (מש"ז סוף ס"ק א') – "מדת חסידות לאשה כחנה להרחיקה את עצמה".
      5. ח"א (כלל כ"ו סעי' ב') – "אבל בביתו, אם ישב כבר, אינו צריך לקום, שזה בא בגבולו. ומכל מקום מדת חסידות היא אפילו בביתו לעמוד".
      6. גר"ז (סעי' ג') – "ואפילו בביתו מדת חסידות הוא לקום כדי להרים מכשול מחבירו שעושה שלא כשורה שעמד להתפלל בתוך ד' אמות של היושב כבר בהיתר ואינו מחויב לקום מפניו וישיבתו היא גנאי למקום קדוש".
      7. שלחן שלמה (סעי' א').
      8. ערה"ש (סעי' ח') – "מדת חסידות הוא לקום אפילו בכה"ג כדי להרים מכשול מחבירו שעשה שלא כהוגן [הגר"ז] אבל מדינא מותר".
      9. בן איש חי (שנה א' פר' יתרו אות ו') – "ואפילו אם זה היושב כבר היה יושב, והמתפלל בא בגבולו, ג"כ צריך לקום, אבל אם היה יושב במקום שאינו מיוחד לתפלה, ובא זה בגבולו להתפלל, אין צריך לקום משורת הדין, ורק איכא בזה מדת חסידות לקום".
      10. קצות השלחן (סי' כ' סעי' י"ב).
      11. ד' אמות של תפילה (סי' ו' סעי' ב').
      12. ילקוט יוסף (קיצור שו"ע סעי' א') – "אבל אם היה הדבר בבית או במקום שאינו מיוחד לתפלה, מן הדין אין צריך לקום, אך ממדת חסידות יקום ממקומו".
      13. פסקי תשובות (ס"ק ב' אות ה').
      14. ישראל במעמדם (פרק י' סעי' ע"ה).
   3. **רק לפניו יש להחמיר**.
      1. קיצור שו"ע (סי' י"ח סעי' כ') – "אם זה היושב ישב קודם ואחר-כך בא זה ועמד להתפלל מצדו או מלפניו, שנמצא זה היושב לאחריו אינו צריך לעמוד, כיון שזה בא בגבולו. אבל עמד להתפלל לאחריו שנמצא היושב לפניו יש ליזהר ולעמוד".
   4. **עוסק בתורה**: בא בגבולו ובביתו.
      1. אין צורך לעמוד: אפי' ליכא שום חסידות.
         1. יד אליהו (סי' ד') – "ואפילו אם אינו מפסיד ומבלבל עצמו כונתו בעמידתו אז ודאי דאין אסור בדבר אבל ג"כ ליכא שום חסידות בזה לכל הטעמים שכתבו בזה הן מטעם שכתב הטור שנראה שאינו מקבל עליו מלכות שמים כשיושב ואינו עוסק בשום ענין וחבירו מתפלל או לטעם שכתב הט"ז דתוך ד"א של תפילה הוה מקום קדוש ועל כן אין לישב שם אם לא שעוסק ג"כ בקדושה כו' א"כ אין שייך מדת חסידות לעמוד מפני תפלת של זה. ודאי אם בתחלה כשרוצה לישב יכול להתרחק אף שרוצה לעסוק בתורה ובתפלה תע"ב שרוצה לדקדק גם בזה וע"כ כתבו א"צ להרחיק כי בקל יכול לישב עצמו מתחילה רחוק קצת אם ירצה ואין בזה שוה טרחא וכמה דקדקו בזה בכמה מקומות כגון גבי ק"ש בסי' ס"ג עמש"ל בסי' א' אבל אם כבר יושב דאז בודאי איכא טרחא לעמוד ושיעמוד משך תפלתו של זה: והנה בעל סברא דכתב שיש לעמוד בשכבר ישב והוא בא בגבולו שא"צ לעמוד אם לא ממדת חסידות הוא מהרי"א שהובא בב"י שכתב שני טעמים שיש לאדם המדקדק במצות לעמוד אף שכבר ישב כו' טעם א' שלא יהא בכאן צד גנות להמתפלל שלא עשה כשורה שבא לתוך תחומו של חבירו שנראה ככופר כשאינו מתפלל כו' וגם לו באמת שלא יהא נראה בצד מה ככופר כו' ע"כ ממדת חסידות יש לו לעמוד עכ"ל וזה שכתב רמ"א בהג"ה ומ"מ מדת חסידות הוא לקום אפילו בכה"ג ואוסיף עוד נופך משלי לומר דיש לעמוד אף שפטור משום דבא בגבולו כו' מפני הרואים שיבואו תוך משך התפילה או שלא יתנו לב אם ישב כבר א"כ יחשדו שישב אח"כ וזה אסור מצד הדין ע"כ יש לו לקום אף אם כבר ישב עכ"פ ממדת חסידות וכל הטעמים אלו שכתבתי אם הוא עוסק בתורה א"כ אין שום צד גנות להמתפלל כי לא עשה שלא כשורה כי זה היושב אינו נראה ככופר דהא עוסק בתורה ובתפלה כו' גם אין עליו שום חשד שישב אח"כ דהא מותר אפילו לישב לכתחילה באמת א"כ אין כאן שום טעם לומר חסידות לקום אפילו אינו מבטל כוונתו ומחדש נדפס ס' לקט הקמח ע"ש די"ג שכתב כ"כ כדברי".
         2. נוה שלום (שולאל, ס"ק ז') – "הג"ה. ומ"מ מדת חסידות הוא לקום אפי' בכה"ג ואם היושב כבר היה עוסק בתורה ובא אחר ועומד אצלו להתפלל אם אפי' בכה"ג עושה מדת חסידות לקום מפניו או לאו כתב הרב לקח הקמח דף י"ג ע"א (הובאו דבריו בס' פחד יצחק ד' נ"ט ע"ד) כיון שיש לחוש לבלבול התלמידים ובלבול תורה אין לקום ומחלק בין יחיד לרבים הלומדי' והמתפללים עכ"ל משמ' מדבריו דאי ליכא האי טעמ' דבלבול התלמידים חייב לקום אפי' עוסק בתורה. ולי ההדיוט נר' דא"צ לקום מאחר דיש מי שמתיר בעוס' אפי' באינו בא בגבולו א"כ דיינו להחמי' בעוסק בתורה שצריך לקום באינו בא בגבולו אבל אם בא בגבולו וגם היושב עוסק בתורה כדאי הם המתירין לסמוך עליהם בכה"ג נ"ל".
         3. כה"ח (ס"ק כ') – "בהגהה, ומ"מ מדת חסידות הוא לקום וכו' או לעסוק בד"ת אם הוא יושב מצדו או לאחריו דכיון דיש מתירין ביושב ועוסק בד"ת בכה"ג יש להקל אפי' לכתחלה".
         4. עי' הגרח"ק זצ"ל (עלי שי"ח עמ' ס"ז אות י"ט) – "שאלה האם מותר לשבת ללמוד אפילו לפני המתפלל או רק בצד המתפלל. תשובה: אולי דוקא אם כבר יושב מקודם".
         5. ד' אמות של תפילה (סי' ו' סעי' ב') – "מדת חסידות היא לקום אפי' בבא בגבולו, או יעסוק בד"ת".
         6. ילקוט יוסף (קיצור שו"ע סעי' א') – "ואם היה יושב מקודם, ואחר כך בא המתפלל ועמד כנגדו, אם היה היושב עוסק בתפלה או בתורה, לא יקום ממקומו. ואפילו מדת חסידות לקום אין בזה. ואדרבה יש לחוש לביטול תורה אם יקום ממקומו".
         7. ישראל במעמדם (פרק י' סעי' ע"ז) – "אם ישב טרם שזה עמד להתפלל והוא עוסק בתורה, או שהמתפלל עומד כנגד פניו, שנמצא שהוא יושב מאחורי המתפלל, אין צריך להרחיק עצמו משם אף ממדת חסידות, דאף להאוסרים לישב בעוסק בתורה או לישב מאחורי המתפלל מודים שבצירוף עוד צד היתר אין כל צד להחמיר על עצמו להרחיק עצמו משם".
      2. **במקום שאינו יכול לכוין מעומד כ"כ כמו מיושב**: אסור לעמוד.
         1. יד אליהו (סי' ד') – "אם העוסק בתורה או בתפלה ישב כבר ובא זה אצלו להתפלל כו' נלע"ד דאין שייך בזה שום מדת חסידות ואין צריך לעמוד בשום ענין פשיטא דאם יש לחוש שיבלבל עצמו בעמידה או שאינו יכול לכוין מעומד כ"כ כמו מיושב פשיטא דא"צ לעמוד ואפילו איסורא נמי איכא דהא בסוכה דמצות סוכה שילמוד בה ועכ"ז אם אינו יכול כ"כ לכוין בה א"צ כו' ומכ"ש כאן דאין כאן שום מצוה ואפילו מדת חסידות אפילו כשאינו מפסיד כוונתו וכאשר אבאר א"כ פשיטא דיש לו לישב דווקא".
   5. מראי מקומות.
      1. ערה"ש (סעי' י') – "ויש להסתפק אם ראובן עומד בפסוקי דזמרה ושמעון ישב אצלו נמצא דבעת שראובן עומד בתפלה כבר ישב שמעון אם מקרי זה דהיושב קדים ומותר או דילמא המתפלל קדים שהרי היושב ידע שתיכף יתפלל שמ"ע ומקרי מתפלל קדים וצריך לעמוד ומצד הסברא נראה דמותר שהרי אין כאן העדר כבוד וגם לא מיחזי העדר קבלת מלכות שמים כיון שיושב קודם שהתחיל להתפלל שמ"ע".
      2. הגרח"ק זצ"ל (***דעת נוטה ח"א הל' תפלה תשובה*** שס"ז) – "דאם המתפלל בא בגבולו ומ"מ מדת חסידות ... לכאו' יאמר תחנון בסמיכה".
7. מנין קבוע וכדו'.
   1. **צריך לקום**.
      1. ב"ח (ס"ק ד') – "דהרא"ש לא אמר אלא כשהיה אחד יושב בבית שלא יחדוהו לתפילה ועמד זה להתפלל בצדו התם הוא דאין צריך לקום שזה בא בגבולו אבל בבית הכנסת שהוא מקום מוכן להתפלל שם אם היה אחד יושב שם כבר ובא אחר והתפלל בצדו צריך הוא לקום דאין לו רשות לישב שם ולמנוע הבאים להתפלל שם כיון שיחדוהו לתפילה לכל ישראל שיבואו שם להתפלל. ולפיכך גם עלי אף על פי שכבר ישב תחלה על מזוזת היכל יי' כיון שהמקום קבוע להתפלל בו היה צריך עלי לקום כי לא באה חנה בגבולו אלא באה להיכל יי' מקום קבוע ומיוחד להתפלל שם לפניו יתברך והיה אסור לעלי לישב שם והכי נקטינן כחילוק זה דפרישית ודוק".
      2. עטרת צבי (ס"ק ו') – "ומ"ו ז"ל [ב"ח ס"ד] פסק דוקא בבית שלא יחדוהו לתפלה אינו צריך לקום אם זה בא בגבולו, אבל בבית הכנסת שיחדוהו לתפלה צריך לקום אף שבא בגבולו והוא יושב כבר ע"ש".
      3. עולת תמיד (ס"ק ד') – "ובב"ח ...".
      4. מג"א (ס"ק ד') – "ודוקא בביתו אבל בבה"כ צריך לקום דהוא מקום מיוחד לכל [ב"ח]".
      5. א"ר (ס"ק ה', א"ז ס"ק ד') – "והב"ח ...".
      6. פמ"ג (מש"ז ס"ק ה') – "בבית הכנסת דכל א' יש לו מקומו אסור, עיין ב"ח [ד"ה ואם] ואליה רבה [ס"ק ה], וכן כתב מ"א [ס"ק] ד'".
      7. ח"א (כלל כ"ו סעי' ב') – "אפילו אם ישב קודם שעמד זה להתפלל, צריך לקום. ודוקא במקום שיש רשות לכולם להתפלל, כגון במנין קבוע ופשיטא בבית הכנסת".
      8. גר"ז (סעי' ג') – "אבל בבית הכנסת שיחדוהו לתפלה צריך לקום מפני שהוא מקום המיוחד לכל ולא שייך לומר זה בא בגבולו".
      9. שלחן שלמה (סעי' א').
      10. קיצור שו"ע (סי' י"ח סעי' כ') – "וכל זה כשמתפלל בביתו, אבל אם מתפלל בבית המיוחד למנין קבוע, ומכל-שכן בבית-הכנסת המיוחד לכל-אחד להתפלל שם, אפילו ישב הוא קודם צריך לעמוד, כיון שהמקום מיוחד לתפלה לכל איש".
      11. מ"ב (ס"ק י"ג) – "ודוקא בביתו אבל במנין קבוע וכ"ש בבהכ"נ צריך לקום דהוא מקום מיוחד לכל בני אדם".
      12. ערה"ש (סעי' ט') – "וי"א דזהו דוקא בביתו אבל במקומות המיוחדים לתפלה כמו בהכ"נ אפילו היושב ישב כבר מחויב לעמוד [ב"ח ומג"א סק"ד] דכיון שהם מקומות המיוחדים לתפלה לא שייך לומר שעשה זה שלא כהוגן במה שעמד להתפלל אצל היושב דלאו כל כמיניה של היושב לבטל את זה מלהתפלל במקום זה וממילא שזה מחויב לעמוד".
      13. בן איש חי (שנה א' פר' יתרו אות ו') - לשונו לעיל.
      14. קצות השלחן (סי' כ' סעי' י"ב).
      15. ד' אמות של תפילה (סי' ו' סעי' ו', סי' י"ד פרק ד').
      16. עי' ילקוט יוסף (קיצור שו"ע סעי' א') – "ואם לא היה עוסק בתורה או בתפלה, אם היה הדבר בבית הכנסת, ראוי לחוש להחמיר לקום ממקומו שכנגד המתפלל".
      17. פסקי תשובות (ס"ק ב' אות ה').
          1. בא בגבולו, מנין קבוע, **עובר לפנ"ע** – ס' לפני עור (ליקוטים פרק ג' סעי' כ"ג).
   2. **עוסק בתורה**.
      1. אין צורך לעמוד: אפי' ליכא שום חסידות.
         1. יד אליהו (סי' ד') – "ונ"ל עוד דאפילו לדעת מו"ח זקיני הב"ח דמחלק בין בה"כ לביתו מודה בעוסק בתורה דא"צ לעמוד אפילו בבה"כ דהא עכ"פ לא שייכי הני טעמי דמהרי"א שהמציא סברא זו דמדת חסידות באם כבר ישב: ויש להביא ראיה לזה דאם עוסק בתורה ובתפלה כשפטור מלעמוד או אינו רשאי אפילו ולא שייך בזה חסידות וקצת ראיה י"ל ממעשה דירושלמי בסוף ביכורים והובא בי"מ דף צ"ג גבי האי דאיתמני בכסף אין עומדין מפני ואין קורין אותו רבי והטלית שעליו כמרדעת [עמ"ש ע"ז המאמר במקומו] ר' זעירא וחד מן רבנין הוון יתבן (עבד) [עבר] חד מן אילן דמתמנין בכסף אמר חד דמן רבנן לר"ז נעבד נפשין תניין ולא ניקום לון קמוי ע"כ פי' שלא רצו לעמוד לפני [ו] כי לא היה ת"ח אך שהי' להם מורא לפניו ואמרו נעבד נפשין תניי ולא ניקום מקמוי פי' רי"מ שהיו להם מורא מפני מלכות ורצו לומר שהם לומדים ואז פטורים מלעמוד כי העוסק בתורה פטור מלעמוד משמע דאינו רשאי לעמוד היכי דפטורים מן הדין אף אם רוצה אין רשאי ולאו ברצונו תלי' מלתא דאל"כ מה הועילו אלו בתקנתן שהיה להם מורא ע"כ עשו עצמן כאלו לומדים דאעפ"י כן רשאים לעמוד מפניו ויקצוף עליהם על שלא עמדו מפניו ול"ל דאם מצד הדין פטורים לא יקצוף עליהם ואינם מחויבין להתנהג בחסידות ולא יקצוף על מדת חסידות דהא לאו בר הכי הוה האי גברא אלא ע"כ דאינו רשאי לעמוד: ובזה ניחא נמי לשון הש"ס בקידושין ל"ג ובירושלמי דאמר ר"א כלום תורה עומדת מפני בנה משמע דאינו רשאי למאן דס"ל הכי: וצ"ל דהנהו נמי ס"ל דעה זו דכשלומד אין צריך לעמוד ולא כאביי דלייט עלה כו' או י"ל דאמרו כן להאי גברא דאיתמני כו' הוא יסבור הדין כן כי לא היה ת"ח באמת אבל באמת ס"ל כאביי דצריך לעמוד הגם דפי' עוד שם שרצונם היה לעשות עצמן כשונים וטרודים בהלכה כו' אבל זה דוחק כן נלע"ד דאין שייך בזה מדת חסידות כלל".
         2. שע"ת (ס"ק ב') – "ועיין בשו"ת מים רבים חלק א"ח סי' ב' רב שיושב עם תלמידים ולומדים ובאו עשרה ומתפללים בצידן א"צ לעמוד ואפילו בעוסק בתורה לבד או בפסוקי דזמרה א"צ לקום ואפילו מדת חסידות ליכא ע"ש".
         3. כה"ח (ס"ק י"ד) – "יד אליהו ...".
      2. מחמיר: אין לחלק.
         1. מים רבים (מילדולה, או"ח סי' ג' ד"ה והנה) – "יד אליהו ... אבל בדקתי בספר הנז' ולא מצאתי שם שהביא ראיה לדבריו אלא ... זהו הנראה בעיני להודות וללמד ודלא כהרב בעל שו"ת יד אליהו ז"ל ולא מבעיא כשהיושב היה בטל בבית הכנסת אלא אפילו שהיה עוסק בת"ת ובא אח"כ המתפלל מאחר שהם בבית הכנסת המיוחד להתפלל בו רבים ולא נעשה ללמוד שם התלמידים לא מקרי תו שזה בא בגבולו דהבית הכנסת זה הוא גבול למתפלל ולא ללמדן".
         2. דברי דוד (מילדולה, סי' מ"א [בנו של ה'מים רבים'], עי' מים רבים או"ח סי' ב' [תשובה מבנו]) – "תשובתי נדפסה בס' שו"ת מים רבים בחלק א"ח סי' ב' ... ובסימן ג' מעלת א"א מ"ו זלה"ה ... והדין דין אמת וין להרהר אחריהם ... אבל במקומות כדנ"ד שלכל א' וא' מיחידי הק"ק יש לו מקום מיוחד לו לעצמו הן קנוי או מושכר או נתון יש להורות כפי מה שהוכחתי בפסק דיני הנז"ל שבודאי שכפי הנלע"ד שאפילו לכתחילה יוכל העוסק בתורה לישב במקומו הקנוי לו בצד המתפלל ומכ"ש וק"ו אם כבר הוא יושב ועומד ולומד ובא המתפלל וישב בצדו שאינו חייב לעמוד בשבילו ולהפסיק ממשנתו ...".
         3. ד' אמות של תפילה (סי' ו' סעי' ז') - לשונו מובא לקמן.
         4. ילקוט יוסף (קיצור שו"ע סעי' ג') – "ויש חולקים ואומרים דכל זה בביתו, אבל במנין קבוע, וכל שכן בבית הכנסת, צריך לקום, שהוא מקום מיוחד לכל בני אדם. ויש שהוסיפו, דאפילו אם הם מקומות קבועים לכל אחד, שקנאום בדמים, נמי יש להחמיר. אך בעוסק בתורה אין להחמיר. ומכל מקום ממדת חסידות לקום אפילו באופן כזה. אבל אם הוא עוסק בתורה ואם יעקור ממקומו יגרום לו לביטול תורה, אין בזה אפילו ממדת חסידות. [שאר"י ח"ג עמו' יב. ילקו"י סי' קב הערה ג', במהדורת תשס"ד תפלה כרך א עמו' תמב]".
      3. **אם מיוחד גם לתפלה ולתורה: מותר לישב לכו"ע**.
         1. ד' אמות של תפילה (סי' ו' סעי' ז', הע' י"ג) – "לפי דעת האוסרים (מובא בסי' ד') לישב אף אם לומד תורה, חייב לעמוד בביהכ"נ המיוחד רק לתפלה אפי' אם לומד. ונראה דבביהכ"נ המיוחד לתפלה ולתורה מותר לישב אף לדעת האוסרים ע"י ד"ת, כיון דבא בגבולו, ולא שייך בזה מדת חסידות. [ע"פ מש"כ בשו"ת יד אליהו (לובלין) תשובה ד', שאלה שניה, ואף דבמים רבים הנ"ל הקשה עליו משום דביהכ"נ מיוחד רק לתפלה, מ"מ נראה דאם מיוחד גם לתורה, הרי מותר לו לישב שם כדי ללמוד ולכן כאן שישב שם לפני שבא המתפלל מותר לישב לכו"ע]".
      4. מראי מקומות – מ"ב (ס"ק י"ג), ישראל במעמדם (פרק י' סעי' פ"ו).
   3. מראי מקומות – ישראל במעמדם (פרק י' סעי' פ').

**אסור לעבור כנגד המתפללים**

1. הלכה - סעיף ד'.
   1. **ברכות** (דף כז.) – "דאמר רבי יהושע בן לוי: אסור לעבור כנגד המתפללין. איני. והא רבי אמי ורבי אסי חלפי. רבי אמי ורבי אסי חוץ לארבע אמות הוא דחלפי".
      1. של"ה (מסכת תמיד פרק נר מצוה אות פ"ד) – "איתא בריש פרק תפילת השחר (ברכות כז א), אסור לעבור כנגד המתפללים בתוך ארבע אמות. ורוב ההמון אינם נזהרים בזה, רק הם נזהרים כשגמרו תפילתם לאחר עושה שלום, כשפסעו שלש פסיעות, אינם מניחים לעבור לפניהם עד חזרתם למקומם. אוחזים מנהג טפל, ומניחים דין הגמרא, שאסור לעבור נגד המתפלל בתוך ארבע אמות שלו בשעה שהוא מתפלל. וכגון דא, **צריך להודיע לאינם יודעים**".
      2. אג"מ (הגרש"ד פינקוס זצ''ל קול התורה גליון נ"ח עמ' ע"ו) – "שמעתי סיפור ישנה הלכה שאסור לעבור לפני המתפלל. לפני ארבעים שנה הטלפונים היו יקרים. הגאון ר' משה פיינשטיין זצ"ל היה באסיפה בבית מלון בניו יארק. באמצע חזרת הש"ץ באו לקרוא לו לטלפון מא"י. כנראה משהו חשוב מאד. והיה אחד עומד מאחריו באמצע שמו"ע, ור' משה לא זז. רבי, יש טלפון מא"י, הוא לא זז. ורק כאשר ההוא גמר שמו"ע אז ר' משה יצא. מישהו שאל - מדוע הרב לא יצא. ואמר הגר"מ **הלא יש קיר, חומה**. אינני יכול לעבור דרך קיר. הלכה בשו"ע היא קיר. וב"ה אנחנו יודעים כששבת מגיע, לא חשוב באיזו שעה - מפסיקים לעבוד כי שבת היא חומה המבדלת ממלאכה".
   2. **טעמים**.
      1. מתבטל כוונתו – מג"א (ס"ק ו', "דכל שרואה אותו אסור דמתבטל כוונתו מפניו כנ"ל ברור"), מאמר מרדכי (ס"ק ח', לשונו מובא לקמן), מ"ב (ס"ק ב', ס"ק ט"ו, בה"ל, "מפני שמבטל כונתו עי"ז"), קצות השלחן (סי' כ' סעי' י"ב).
      2. מפסיקי בין המתפלל ושכינה – ח"א (כלל כ"ו סעי' ג', "ולי נראה דהטעם משום דהמתפלל השכינה כנגדו ואסור להפסיק בינו לשכינה"), מ"ב (ס"ק ט"ו, לשונו לקמן).
      3. **נפק"מ בין הטעמים**.
         1. קריאת שמע - עי' לקמן.
         2. האומר קדיש - עי' לקמן.
         3. מפסיק רשות - עי' לקמן.
         4. פניו מכוסים - עי' לקמן.
   3. **קריאת שמע**.
      1. מחמיר, שמבטל כוונתו – א"ר (ס"ק ו', "וכן כשקורין פסוק שמע ישראל שמבטל הכוונה"), מ"ב (ס"ק ט"ו, בה"ל סעי' ד' ד"ה אסור, "מפני שמבטל כונתו עי"ז ולכן אסור אפילו עוסק אז בק"ש"), ערה"ש (סעי' י"א, "וגם כשאומר שמע ישראל אין לעבור לפניו"), כה"ח (ס"ק כ"ה, "וכן כשקורין הצבור פסוק שמע ישראל שמבטל הכוונה, א"ר אות ו' קשל"ה").
   4. **האומר קדיש**.
      1. מחמיר, שמבטל כוונתו.
         1. ברכי יוסף (סי' נ"ה אות ט') – "כשם שאסור לעבור נגד המתפלל כך אסור לעבור נגד האומר קדיש. הרב החסיד מהר"ר יעקב מולכו בתשובותיו כ"י סי' קל"ה".
         2. שע"ת (סי' נ"ו ס"ק א') – "וכ' בבר"י בשם מהר"י מולכו בתשובות כת"י כשם שאסור לעבור נגד המתפלל כך אסור לעבור נגד האומר קדיש".
         3. בן איש חי (שנה א' פר' ויחי אות י') – "כשם שאסור לעבור לפני המתפלל, כך אסור לעבור לפני האומר קדיש, כמו שכתב בברכי יוסף, ועיין מנחת אהרן דף סא עמ' ג. מיהו נראה, אם הגיע האומר קדיש לעל ישראל, ויש לזה צרך לעבור לפניו, שרי, וכן אנחנו נוהגים".
         4. כה"ח (סי' נ"ה ס"ק ט') – "והא דאסור לעבור נגד האומר קדיש הוא מתחילת הקדיש עד דאמירן בעלמא ואמרו אמן אבל אח"כ כשאומר על ישראל וכו' ויהא שלמא וכו' לית לן בה דזו היא מנהגה בעלמא ולא מן נוסח הקדיש".
         5. הגרשז"א זצ"ל (הערות לקונ' הקול קול יעקב, הו"ד בועלהו לא יבול ח"א עמ' רצ"ט, הליכות שלמה תפילה פרק ו' סעי' י"ד) – "כשם שאסור לעבור נגד המתפלל כך אסור לעבור נגד האומר קדיש עד דאמירן בעלמא, ולישב כנגד הש"ץ חמור יותר משל יחיד המתפלל, ראה כף החיים נ"ה אות ט'".
         6. יביע אומר (ח"ה או"ח סי' ט' אות ד', ח"ז או"ח סי' י"ד אות ב', הליכות עולם ח"א פר' ויחי אות ח') – "כשם שאסור לעבור לפני המתפלל, כך אסור לעבור לפני מי שאומר קדיש".
         7. הגר"ש דבליצקי זצ"ל (אליבא דהלכתא גליון ג עמ' ב' טור ג') – "דאין לעבור כנגד האומר קדיש עד דאמירן בעלמא כמש"כ בשערי תשובה ובכף החיים אף דלא מובא דין זה במשנה ברורה".
         8. רבבות אפרים (ח"ה סי' פ"ו, ח"ו סי' מ"ד אות ב').
         9. פסקי תשובות (סי' נ"ו אות א' ד"ה וכיון, עי' הע' ח').
      2. מיקל.
         1. שלחן הטהור (סי' מ"ו סעי' ז', ס"ק ד') – "מותר לעבור נגד האומר קדיש. [כי אין השכינה עומדת אלא נגד המתפללין אפילו ביחיד]".
         2. משנה הלכות (אליבא דהלכתא גליון ג עמ' ב' טור ג') – "דמותר לעבור כנגד האומר קדיש".
         3. תשובות והנהגות (אליבא דהלכתא גליון ג' עמ' ב' טור ג') – "דשאלה ששכיח המובא בשערי תשובה ולא מובא במשנה ברורה פירושו הוא דלא סבירא ליה וכיון שלא הובא דברי השערי תשובה הנ"ל במשנה ברורה משמע דסבירא ליה למשנה ברורה דמותר לעבור כנגד האומר קדיש".
         4. הגרח"ק זצ"ל (שערי שיח עמ' ע"ח תשובה ק"ב) – "שאלה: הנה בסיום קדיש פוסעין ג' פסיעות [כמנהג אשכנז] כמו בסיום שמו"ע, וא"כ חשבינן לקדיש כעומד לפני המלך, ויל"ע האם מחמת כן אסור בכל האיסורין כדין עומד בשמו"ע [כגון לפתוח עיניו, ולעבור לפני האומר קדיש ולישב בד"א]. תשובה. לא מצינו, רק לפני האומר שמע ישראל יש ליזהר כמש"כ בשונה הלכות (סי' קב דין ו)".

עי' הגרח"ק זצ"ל (אליבא דהלכתא גליון ג' עמ' ב' טור ג') – "דכיון שלא הובא במשנה ברורה משמע דאין להקפיד על זה".

עי' הגרח"ק זצ"ל (אשי ישראל אות קכ"ז) – "בשע"ת סי' נ"ו ס"ק א' כתב דאסור לעבור אף כנגד האומר קדיש, ויל"ע אם ה"ה דאסור לשבת כנגד האומר קדיש. תשובה: לכאו' דין א' להם אך המ"ב לא הביאו כלל".

* 1. **האומר את הפסוק "פותח את ידך"**.
     1. מיקל.
        1. הגרח"ק זצ"ל (גם אני אודך תשובות מהגר''ח קנייבסקי שליט''א ח"ב סי' ס"ה) – "שאלה: בשו"ע או"ח (סימן ק"ב סעיף א') כתב, אסור לישב בתוך ד' אמות של מתפלל וכו'. ע"כ. ובביאור הלכה שם הביא בשם של"ה דה"ה דיש ליזהר שלא לעבור בעת שקורין שמע ישראל. ע"כ. והנה בשו"ע או"ח (סימן נ"א סעיף ז') כתב, צריך לכוין בפסוק פותח את ידך ואם לא כיוון צריך לחזור ולאומרו פעם אחרת. ע"כ. ושאלתי האם מותר לעבור בפני האומר הפסוק פותח את ידך וגו', או לא כיון דמטריד כוונתו. תשובה: מותר".
        2. באר שרים (ח"ז סי' ל"ה אות ו', דפו"ח ח"א סי' נ"א אות ו') – "נראה דע"ז יאמר דהבו ולא לוסיף עלי', וגם בחומרת הא"ר לא ראיתי נזהרין, ועיין סוגיית הש"ס ברכות (ט"ז ע"א) האומנין וכו' דמוכח דלא כחומרא זו, ודו"ק".
        3. משנת יוסף (פעמי יעקב גליון ס"ב עמ' קמ"ה).
        4. ברכת ראובן שלמה (ח"א סי' י"ד ד"ה ובענין, גם אני אודך סי' ד' אות ב') – "דמותר".
        5. אגרתא דחדוותא (ח"א אגרת מ"ט אות י"ג) – "ושרי לעבור".
        6. הר"א כץ (האשל גליון צ"ח עמ' ס"ח).
        7. אוצרות ההלכה (התפילה והלכותיה סי' י"ב סעי' י"ב).
        8. מאיר עוז (ח"ג סי' נ"א סעי' ז' אות ה').
        9. הרי"ש מילר (פעמי יעקב גליון נ"ח עמ' קי"ט).
        10. הר"י פרץ (פעמי יעקב גליון נ"ח עמ' ק"כ).
     2. מראי מקומות – הר"ש בריזל (פעמי יעקב גליון נ"ח עמ' קי"ט).
        1. אשר חנן (ח"א סי' ט') – "מסברא דנפשיא ראוי להחמיר. אך מנהג העולם לא ראיתי שנזהרים בזה".
        2. גם אני אודך (פעמי יעקב גליון נ"ז עמ' קפ"ז, גליון ס"ב עמ' קמ"ז) – "וצ"ע למעשה".
  2. **לעבור כנגד המברך ברכת המזון**.
     1. מיקל.
        1. משנת יוסף (פעמי יעקב גליון ס"ב עמ' קמ"ה).
        2. אוצרות ההלכה (התפילה והלכותיה סי' י"ב סעי' י"ב).
        3. הרי"ש מילר (פעמי יעקב גליון נ"ח עמ' קי"ט).
        4. הר"י פרץ (פעמי יעקב גליון נ"ח עמ' ק"כ).
     2. מראי מקומות – אבני ישפה (פעמי יעקב גליון נ"ז עמ' קפ"ח), גם אני אודך (פעמי יעקב גליון נ"ז עמ' קפ"ז, גליון ס"ב עמ' קמ"ז), הר"ש בריזל (פעמי יעקב גליון נ"ח עמ' קי"ט).
  3. מראי מקומות – הרש"ד ויינפלד (אור ישראל גליון ו' עמ' ק"כ), הר"ג אבערלאנער (אור ישראל גליון ח' עמ' ר"ב), הר"י ווייס (אור ישראל גליון כ"ד עמ' רמ"א).

1. כשעוצם עיניו, או שטלית מכסה על פניו.
   1. **עיניו עצומות**.
      1. מחמיר.
         1. אז נדברו (ח"ג סי' מ"ו אות ב') – "לענין העובר לפני המתפלל אין הבדל בין מסתכל בסידור או שסוגר העינים גם לפי הטעם לפי שמתבלבל בתפלה כי גם העובר לפני המתפלל בסגירת עינים א"א שלא ירגיש בו ומבלבלו ורק לענין אם שלשל בטליתו על עיניו יש דיון שם בבה"ל אבל בסגירת עינים לבד אין שום דיון".
         2. עי' ***הגרח"ק זצ"ל (דעת נוטה ח"א הל' תפלה תשובה ש"מ) – "יש מתירין וראוי להחמיר"***.
      2. מיקל.
         1. אשל אברהם (בוטשאטש, סי' ק"ב) – "לא ראיתי כעת מפורש שיהיה אסור לעבור לפני מתפלל כשעיניו עצומות, ובדרבנן הבא להחמיר עליו הראיה. ואי אפשר להחמיר לאחרים לעבור נגד מתפלל שעוצם עיניו, וכוונת חז"ל הוא כשעיניו פתוחות ומביט בהם למטה או לסידור. וחנה הנביאה ע"ה מסתמא היו עיניה למטה כי אם היו עיניה עצומות היה מכיר שמתפללת. ומסתמא כשעיניו עצומות אינו מתבלבל דעתו על ידי מה שעוברים לפניו, וכעין מה שכתב הט"ז ע"ה [סימן צ סוס"ק ה] לגבי מפסיק בינו לקיר דמהני עיניו עצומות. והגם דמהני שם גם לסידור ויש לחלק טובא בין ההיא דקיר בין לעבור לפניו, על כל זה נראה להקל כנ"ל".
      3. מראי מקומות – חוט שני (נושאים שונים תפילה ס"ק י"ט אות א' [עמ' קצ"ו], ***לשונו מובא לקמן***), ***הגר"א נבנצל שליט"א (מציון תצא תורה ח"א אות י"ט, לשונו מובא לקמן)***.
   2. **פניו מכוסים: המתפלל משלשל הטלית על פניו**.
      1. מיקל.
         1. אשל אברהם (בוטשאטש, סי' ק"ב) – "אודות מה שמשמע במג"א שצדדים שלפניו אין לעבור שם בתוך ד' אמות של המתפלל, מכל מקום ליפסע ג' פסיעות נראה דמותר לכולי עלמא וכמו שכתב שם בסק"ז. וכן כשחוזר למקומו בדרך זה לשמוע קדושה נראה גם כן שאין קפידא, כי העיקר הוא מצד בלבול דעת המתפלל, וכשעוצם עיניו או שטלית מכסה על פניו, או שהוא דבר הרגיל ואין לו בלבול הדעת על ידי זה כלל, אין חשש. וגם זוהר הק' יודה שאין חשש, ועיקר הקפידא בכהאי גוונא היא רק לפניו ממש, וכל כהאי גוונא הוא בכלל פוק חזי מה עמא דבר. וכמו שכתוב במסכת סופרים [פרק יד הי"ח] שמנהג עוקר הלכה בזה, ואנו רואין דלית דחש כלל בצדדים שלפניו, ואולי הוא מצד שהכל עוצמין עיניהם בתפילתם כעת".
      2. מחמיר, מפני שמפסיק בין המתפלל להשכינה.
         1. עי' מאמר מרדכי (ס"ק ח') – "אסור לעבור כנגד המתפללים וכו' הטעם מפני שמבטל כוונת המתפלל ונראה לפ"ז דאם המתפלל משלשל הטלית על פניו כמו שנוהגי' הרבה דמותר לעבור לפניו ודוגמא לדברי מצינו לקמן סי' קכ"ח סכ"ג דאסור להסתכל בכהנים בעת שנושאין כפיהם והטעם כדי שלא יסיחו דעתם וכתב שם רמ"א דגם הכהנים לא יסתכלו בידיהם ושעל כן נהגו לשלשל הטלית ואיתא עוד שם בענין המומין דאם מנהג הכהנים לשלשל הטלית דשרי לישא כפיו אפי' יש לו כמה מומין וה"נ י"ל דמועיל שלשול הטלית ומ"מ ראוי לחוש ולהחמיר".
         2. ערה"ש (סעי' י"ג) - לשונו מובא לעיל.
         3. בה"ל (סעי' ד' ד"ה אסור) – "כתב בספר מאמר מרדכי וז"ל הטעם מפני שמבטל כונת המתפלל ולפ"ז נראה דאם המתפלל משלשל הטלית על פניו כמו שנוהגים הרבה דמותר לעבור על פניו ודוגמא לדבר לקמן בסי' קכ"ח ס"ג דכתב רמ"א דגם הכהנים לא יסתכלו בידיהם ושע"כ נהגו לשלשל הטלית ואיתא עוד שם בענין המומין דאם מנהג הכהנים לשלשל הטלית דשרי לישא כפיו אפי' יש לו כמה מומין וה"נ י"ל דמועיל שלשול הטלית ומ"מ ראוי לחוש ולהחמיר עכ"ל ובפרט לפי מה שכתב הח"א דטעם האיסור מפני שמפסיק בין המתפלל להשכינה בודאי אין להקל בזה".
         4. כה"ח (ס"ק כ"ב) – "וכן אם המתפלל משלשל הטלית על פניו ג"כ אסור משום דלא פלוג ועוד שמרגיש לקול צעדיו כשעובר לפניו וג"כ מתבטל מכוונתו, ועוד לפי דברי הזוה"ק שכתבנו אות א' ואות כ"ו יש טעם בסוד וע"כ אסור לעבור כנגד המתפלל אף אם משלשל הטלית על פניו ועיין מאמר אות א'".
         5. עי' ילקוט יוסף (קיצור שו"ע או"ח סי' ק"ב סעי' ז') – "יש אומרים שאם המתפלל משלשל הטלית על פניו, או עוצם את עיניו, מותר לעבור כנגדו. ויש מחמירים בזה, משום דלא פלוג רבנן, ועוד שמרגיש בקול צעדיו כשעובר לפניו, וגם כן מתבטל מכוונתו. [וגם משום דשכינה כנגד המתפלל]. ובפרט לפי דברי הזוה"ק. ונכון להחמיר בזה, זולת בשעת הדחק. [שארית יוסף חלק ג' עמו' יט. ילקו"י סי' קב הערה ז', במהדורת תשס"ד תפלה כרך א עמו' תנ]".
2. מפסיק רשות.
   1. **מחמיר, שמבטל כוונתו**.
      1. מ"ב (ס"ק ב') – "אבל לעבור מצד השני אפשר אם אינו גבוה כ"כ שלא יוכל להסתכל בצד השני אסור וכן פסק בהלק"ט וכן מצדד הפמ"ג בסימן צ' סק"ה שיש להחמיר לעבור באלמעמרע נגד המתפלל אף שהוא רשות בפני עצמו ולישב מתיר ברשות אחרת אפילו בתוך ד"א [בסימן זה סק"ב במשב"ז]".
      2. בן איש חי (שנה א' פר' יתרו אות ז') – "ואפילו אם יש מחיצה לפני המתפלל במקום גבוה עשרה טפחים ורחב ארבעה טפחים גם כן אסור לעבור לפניו".
      3. כף החיים (ס"ק כ"ד) – "ואם יש כנגד המתפלל מקום גבוה עשרה ורוחב ד' כתב הלק"ט ח"א סי' פ"ד דאין נראה שיהיה הפסק לענין זה דשכינה אין לה הפסק כ"ז שהמתפלל רואה או משום שלא יטרף, אבל אם המתפלל הוא במקום כזה אפשר דמותר לעבור לפניו עכ"ד ... אבל אם זה המחיצה שרחבה ד' היא גבוהא עד כנגד ראש המתפלל בענין שאם יעבור לפניו אינו רואהו מותר".
      4. יביע אומר (ח"ט או"ח סי' ק"ח אות נ"ד) – "בעמוד ע אות כב, מ"ש המחבר דמה שאמרו (ברכות כז א) אסור לעבור לפני המתפלל, אם המתפלל נמצא ברשות אחרת, כגון שמתפלל כנגד הפתח, מותר לעבור לפניו, וכשם שמצינו שאם צואה ברשות אחרת דחשיבא הפסק, כמ"ש בש"ע (סי' עט ס"ב), כן הדין לענין העובר לפני המתפלל. ע"כ. אינו מחוור. דשאני הדין של צואה ברשות אחרת, דה"ט משום דבעינן והיה מחניך קדוש, והא איכא. אבל כאן שהטעם שאסור לעבור לפני המתפלל, הוא מפני שמבטל כוונתו, וכמ"ש האליה רבה (סי' קב סק"ו), וכ"כ המג"א (סק"ו), שכל שרואה אותו עובר מתבטלת כוונתו מפניו, ואסור. אפילו העובר כנגדו הוא ברשות אחרת, מכל מקום הוא מבטל כוונתו, ואפילו אם יש מחיצה של זכוכית מפסקת, כיון שהמתפלל רואהו, מתבטלת כוונתו, ודמי לדין ערוה בעששית, דאמרינן (בברכות כה א), שכיון דרחמנא תלי לה בראיה, שנאמר ולא יראה בך ערות דבר, והא קא מתחזיא, אסור לקרוא ק"ש כנגדה. וכן פסק בש"ע (סי' עה סעיף ה). והוא הדין לכאן. וכן ראיתי להרב פתח הדביר (סי' קב סק"ג) שכתב, שאף אם מחיצה של זכוכית מפסקת, אסור לעבור כנגד המתפלל מצד השני של הזכוכית, מפני שהכל תלוי בראיה, ולא בהפסקה. וכן פסק בבן איש חי (פרשת יתרו אות ז). ולכן גם אם המתפלל ברשות אחרת אסור לעבור כנגדו, לפי הש"ע בתוך ד' אמות, ולפי הזוה"ק (פר' חיי שרה דף קלב ע"א) כמלא עיניו. וע"ע בבן איש חי, ובכף החיים (סי' קב ס"ק כב וכז). ואף על פי שבספר חיי אדם כתב הטעם שאסור לעבור כנגד המתפלל, כדי שלא להפסיק בין המתפלל לשכינה, מ"מ עיקר הטעם משום ביטול הכוונה, שלכן כתבו בתשובת הגאונים (שערי תשובה סי' שמח), שאסור לעבור לפני שליח צבור המתפלל, אפילו אינו בתפלת שמנה עשרה, מפני שגורם לו להתבלבל. וכיו"ב כתב האליה רבה שיש להחמיר שלא לעבור נגד הקורא קריאת שמע, ושם לא שייך הטעם שמפסיק בינו לבין השכינה. והמחבר אור לציון עצמו הסכים שעיקר הטעם משום ביטול הכוונה, (אף על פי שהביא שהחיי אדם כתב טעם אחר). וע' בשו"ת הלק"ט ח"א (סי' כד). ובשו"ת פרח שושן (כלל א סי' יא)".
      5. הגרח"ק זצ"ל (שערי שיח עמ' ע"ח תשובה צ"ט) – "שאלה: המתפלל שמו"ע כנגד מחיצה גבוהה י' טפחים המגיעה עד לכתפיו, האם מותר לעבור כנגדו. תשובה: צריך שלא יראהו".
   2. **מיקל**.
      1. ח"א (כלל כ"ו סעי' ד') – "אבל לעבור מצד השני, אפשר אם אינו גבוה כל כך שלא יוכל להסתכל בצד השני, אסור. ויותר נראה לי דגם זה מותר, שהרי חוץ לד' אמות מותר אף על פי שמסתכל".
      2. אז נדברו (ח"ג סי' מ"ה אות ו') – "אדם הוי מחיצה לענין שבת וכ"ש לענין פסיעת לפני המתפלל".
   3. מראי מקומות – אשל אברהם, אשי ישראל (פרק כ"ט הע' י', הע' מ"ז).
      1. ערה"ש (סעי' י"ג) – "ויש מי שרוצה לומר דכיון שהטעם הוא מפני בלבול תפלת המתפלל לכן אם משלשל בטליתו על פניו מותר לעבור לפניו ולא נהירא כלל וכלל ואם יש לפני המתפלל דבר שגבוה י' טפחים ורוחב ד' הוי הפסק".
         1. אולי פשט בהערה"ש. שלא די בטליתו על פניו, כיון שיש טעם של שכינה, וכדאי' בבה"ל. אמנם אם יש **ג"כ** הפסק, ממילא להשני טעמים שפיר. וכן עי' בצל החכמה (ח"ו סי' ל"ב אות ד'), בהג"ה שם.
      2. אור לציון (ח"ב פ"ז סעי' כ"ב) – "שאלה. האם מותר לעבור כנגד המתפלל אם המתפלל נמצא ברשות אחרת, וכגון שמתפלל כנגד הפתח. תשובה. מותר לעבור כנגד המתפלל אם המתפלל נמצא ברשות אחרת".
         1. אולי רק רשות אחרת, ולא די במחיצה. ועי' יביע אומר (ח"ט או"ח סי' ק"ח אות נ"ד, לשונו מובא לעיל) שחולק.
      3. שבט הלוי (קובץ מבית הלוי ח"ו עמ' כ"ח אות מ') – "שורת בני אדם דינה כמחיצה בין העובר לבין המתפלל אבל אדם אחד לא הוה מחיצה".
      4. חוט שני (נושאים שונים תפילה ס"ק י"ט אות ט', עמ' קצ"ו) – "מחיצה של סטנדר וספסל באופן בשניהם יחד מחיצה שלמה ברוחב ד', הוי מחיצה מעלייתא, ואין בזה משום עובר כנגד המתפלל [אע"פ שאין בה ד' על ד', ואע"פ שאינו מחובר כל זמן שאינו נד], **ואם המתפלל עוצם עיניו, אפשר לסמוך לעבור כנגד המתפלל** בכה"ג".

חוט שני (נושאים שונים תפילה ס"ק י"ט אות י', עמ' קצ"ו) – "לפמש"כ השו"ע [סי' נ"ה סעיף י"ט] **דתשמישי בית הכנסת אינם חוצצים בבית הכנסת** לענין שש"ץ יכול להוציא אע"ג דעומד מוקף במחיצות. וכן לענין צואה אין התנור מפסיק, יש לעיין אם סטנדר יחצוץ לפני המתפלל, אפילו שאין בו משום מחיצה. ואם מוסיף איזה דבר לצורך שיהא מחיצה, אז מסתברא דהוי מחיצה, אמנם אם מטלטלו בשבת ועל כרחך כוונתו שהוא משתמש בזה כדרך תשמיש רגיל, אם כן בטלה לה ריוח דההוספה [ומחשבתו לא יהני לזה שיהא מחיצה]".

חוט שני (נושאים שונים תפילה ס"ק י"ט אות י"א, עמ' קצ"ז) – "**מחיצת מתפללים** שסיימו בפני מתפלל מאחריהם, או מחיצת הקהל בפני ספר תורה, יש לעיין מדין שהביא המ"ב דאין התנור מפסיק לצואה שבינו לבין הכותל, וצ"ע".

חוט שני (שבת ח"ב עמ' רס"א ד"ה מחיצה) – "מחיצה של סטנדר וספסל, באופן שיש בו מחיצת י' טפחים ברוחב ד' טפחים ורוצה לעשות מחיצה זה בשבת כדי להתיר לעבור לפני המתפלל אסור לעשותו דהוי מחיצה המתרת".

* + 1. הגר"ד פיינשטיין שליט"א (ודברת בם סוף סי' ט"ז) – "מסתבר דצריך דווקא שיעור מחיצה ממש ולא כשלחן דע"פ רוב אינו י' טפחים, ועוד לא הוי סמוך לארץ כמחיצה ממש".
    2. פסקי תשובות (הע' ס"ט) – "דמסקנת החיי"א כלל כ"ו סעי' ד' להתיר, וכן מסיק באשל אברהם בוטשאטש, ובנדו"ד אף בדבר דניידי כגון סטנדר וכדו' ובלבד שלא ינענע את הסטנדר עצמו בשעה שעובר שאז ודאי יטרד דעת המתפלל, ובצירוף עוד סברא להקל שפיר דמי להתיר כגון במתפלל בעניים עצומות או לצורך מצוה אפילו שאינה עוברת ושאר שעת הדחק".
  1. **מחיצה של זכוכית**.
     1. מיקל.
        1. הגריש"א זצ"ל (אשר האיש או"ח ח"א פרק כ' סעי' כ"ד) – "ואף אם הקיר זכוכית שקוף מותר".
        2. ***הגרח"ק זצ"ל (דעת נוטה ח"א הל' תפלה תשובה של"ט, הע' שי"ח***) – ***"האם אפשר לעבור לפני המתפלל כשיש הפסק של מחיצה שקופה מזכוכית. תשובה: מותר. [לכאו' צ"ע בתשובת רבינו שליט"א, הא אחד מן הטעמים שאסור לעבור לפני המתפלל הוא משום שמבטל כוונתו עי"ז [ולכן לא מהני מחיצה גבוהה י' ורחבה ד' כשאינה למעלה מכנגר עיניו], וה"נ במחיצת וכוכית אף שתהא למעלה מכנגד עיניו, הא רואהו ומבטל כוונתו. ושאלתי את רבינו שליט"א ד"ז, והשיבני דמסתבר ראף שגם במחיצת זכוכית רואהו ומפריעו להתפלל, מ"מ לא אסרו בזה חז"ל*** *דאין גדרי האיסור תלויים בטעם ההפרעה בלבד****, והביא דוגמא לזה ממי שמתפלל ויש בסמוך לו כלי הנקרא משקפת שעי"ז רואה את כל העומד מרחוק כאילו עומד סמוך לו, וכי נימא שיהי' איסור לעבור מרחוק משום שנחשב עובר לפני המתפלל, והיינו משום שיסוד האיסור הי' על העומד בסמוך לו תוך ד' אמות, וה"נ בנד"ד מאחר שיש הפסק גמור של זכוכית ער למעלה מנגד עיניו אינו נחשב כעומד בתוך ד' אמותיו, ואף שעדיין שייך טעם האיסור שרואהו ומפריעו, מ"מ לא באופן כזה אסרו חז"ל]"***.

הגרח"ק זצ"ל (עלי שי"ח עמ' ס"ח אות כ"ד) – "שאלה: האם מותר לעבור לפני המתפלל כאשר מפריד ביניהם קיר של זכוכית. תשובה: מותר".

עי' הגרח"ק זצ"ל (שערי שיח עמ' ע"ח תשובה צ"ח) – "שאלה: (סי' קב ס"ד) המתפלל כנגד מחיצה שקופה האם מותר לעבור כנגדו [מעבר למחיצה]. תשובה: תלוי בטעמים".

* + 1. מחמיר.
       1. פתח הדביר (ס"ק ג') – "מסתברא דמחיצת זכוכית לא חשיבא הפסק לענין זה דאכת' מתבטל כוונתו כשעובר בצד השני של הזכוכית ואסור".
       2. בן איש חי (שנה א' פר' יתרו אות ז') – "ומבואר בספרי האחרונים ז"ל, דאפילו אם יש כנגד המתפלל כותל זכוכית, צריך להזהר שלא יעבור לפניו, דאף על גב דכותל הזכוכית מפסיק, מכל מקום הוא רואהו, ותבטל כונתו".
       3. כה"ח (ס"ק כ"ב) – "ומחיצה זכוכית לא חשיבא הפסק לענין זה דאכתי מתבטל כוונתו כשעובר בצד השני של זכוכית ואסור".
       4. יביע אומר (ח"ט או"ח סי' ק"ח אות נ"ד) - לשונו מובא לעיל.
       5. אשי ישראל (פרק כ"ט אות י') – "אף אם עומד או עובר ברשות אחרת מהמתפלל כגון על גבי הבימה שקוראים בתורה, או שמפסיק דבר קבוע אף שגבוה י' טפחים ורחב ד' טפחים, או שיש ביניהם מחיצה של זכוכית, אסור לעבור כנגד המתפלל, כל זמן שיש אפשרות למתפלל לראותו".
    2. מראי מקומות.
       1. ישכיל עבדי (ח"ח בהשמטות סי' ב' אות ג' ס"ק א') – "הנה לעיל בדברינו בחאו"ח סי' כד, נשאלתי בכעין זה על מה שפ' רמ"א בסי' ק"ג ס"ה וסדר הישיבה וכו' שעתה לא נזהרים בזה מטו"ט שאומרים שהשלחנות מפסיקים ושם העלתי מדברי הפוס' שכל דבר המטלטל גנאי לשכינה, רק אם הוא דבר קבוע, ואינו מטלטל הוי הפסק, ר"ל דהוי כאילו עומד ברשות אחרת, ואינו גנאי לשכינה ע"ש, ולכאורה ה"ה בנ"ד באם השלחן קבוע ואינו מטלטל הוי הפסק דכאילו עומד ברשות אחרת, אלא דמקום בראש יש לדחות, דזית בתר טעמא, דכאן עיקר הטעם שאסור לעבור בפני המתפלל הוא מפני שמבטל כוונתו, ומבטל תשומת הלב ורק ברחוק ד"א שלא שולטת העין כ"כ, יכול לעבור, לא כן מתוך ד"א ששולטת העין, אף דיש הפסד ביניהם, מכיון ששולטת עין המתפלל, הרי מבטל כוונתו בזה, ואינו דומה לענין כבוד השכינה, דשם אין טעם האיסור משום ביטול כוונה אלא משום כבוד השכינה שעומדת לפני המתפלל, ולכן אסור לעבור ביניהם, רק במקום רשות אחרת, מותר מפני שהשכינה נמצאת סמוכה ותכופה לפני המתפלל ואינה מתרחקת מחוץ לרשות אחרת ולכן מותר לעבור לפי השלחן שמפסיק בין המתפלל להעובר, ועי' במ"ב שם סקי"ח שכ' בזה"ל שכל שיוכל לראותו אף שהוא צדדין שלפניו כלפניו דמי ואסור מפני שמבטל כוונתו, ע"כ, הרי דמילתא פסיקתא קאמר כל שיוכל לרואתו וכו'. אלא דהנה שם, סיים וכ' ואפשר דיש להקל במקום הדחק ע"ש, והוא הדבר בנ"ד, אם הוא במקום הדחק, דצר מקום בהכנ"כ ואין מקום מרווח כ"כ לעבור ולעשות ג' פסיעות, בריוח יש להקל במקום שיש שלחן מפסיק, ועוד אני אומר, דכ"ז נאמר, בזמן הרא' שהיו מכוונים בתפלתם, להבין לכה"פ פי' המלות, וזה שעובר ביניהם, מבטל כוונתם, לא כן בזמנינו זה, שבעוה"ר מתפללים בשיגרת לישן בלא יראנה, ואחד מאלף אולי מכוין בתפלתו, מלה במלה, יש להקל, וכן מצינו בה' ק"ש ... ובכן מטעם כל האמור יש להקל בזמנינו זה במקום הדחק זה הנלע"ד".
          1. עי' יביע אומר (ח"ט או"ח סי' ק"ח סוף אות נ"ד) - לשונו מובא לקמן.

1. אנשים.
   1. **ה"ה נשים** – הגריש"א זצ"ל (לשכנו תדרשו עמ' רע"ט אות מ"ג, אשר האיש או"ח ח"א פרק כ' סעי' כ"ג), ילקוט יוסף (קיצור שו"ע או"ח סי' ק"ב סעי' י"ד, "אין לעבור גם כנגד אשה המתפללת שמונה עשרה, וגם בתפלה השניה שמתפללת ביום. [שארית יוסף חלק ג' עמוד כג. ילקוט יוסף החדש, מהדורת תשס"ד, סי' קב הערה יד, תפלה כרך א עמוד תנה]").
      1. מראי מקומות – הגרח"ק זצ"ל (***דעת נוטה ח"א הל' תפלה תשובה*** ש"ס, "האם מותר לעבור תוך ד' אמות של אשה שמתפללת שמונה עשרה באוטובוס. תשובה: ראוי ליזהר").
   2. **קטנים**.
      1. מיקל.
         1. אשל אברהם (בוטשאטש, סי' ק"ב) – "אודות שאין לעבור לפני העומד ומתפלל נראה דלא שייך זה כי אם בגדול מה שאין כן בקטן המתפלל. והגם שהלכה זו נלמד מגבי אשה, שגם כן פטורה מתפילה, מדכתיב [שמואל א א, כו] הנצבת עמכה בזה כו', על כל זה נראה דקטן שאני, והגם שעל הבל פיהם דתינוקת בדברים קדושים העולם עומד, על כל זה לא שייך בהם כיוון הלב, ומופלא סמוך לאיש נדריו נבדקים [נדה מה, ב], וקיימא לן קטן אין לו מחשבה [חגיגה ב, ב], מה שאין כן אשה שייך בה כיוון הלב".
      2. מחמיר.
         1. הגרח"ק זצ"ל (נקיות וכבוד התפילה עמ' ר"ד תשובה רי"ד, אשי ישראל אות קכ"ד, ***דעת נוטה ח"א הל' תפלה תשובה*** שנ"ט) – "שאלה: האם מותר לעבור לפני קטן המתפלל. תשובה: לא".
         2. רבבות אפרים (ח"ו סי' מ"ד סוף אות א') – "אין הבדל בין גדול המתפלל לקטן המתפלל שלא ישב ולא יעבור שם".
      3. תלוי אם הגיע לחינוך.
         1. הגרשז"א זצ"ל (הליכות שלמה פרק ח' סעי' ל"ה) – "קטן העומד בתפלה, אם לא הגיע לחינוך מותר לעבור כנגדו, ואם כבר הגיע לחינוך אסור".
      4. תלוי אם שמבין מה הוא מתפלל.
         1. הגריש"א זצ"ל (אשר האיש או"ח ח"א פרק כ' אות כ"ג) – "קטן שמבין מה הוא מתפלל והוא בר דעת אסור לעבור לפניו בשעה שמתפלל, וכדין גדול".
         2. הגראי"ל שטיינמן זצ"ל (שפתי איל או"ח אות י"ח).
      5. מראי מקומות – ד' אמות של תפילה (סי' ז' סעי' ט'), ***רבבות ויובלות (ח"ב סי' כ"ז),*** קונ' גם אני אודך (ח"א סי' נ"ה)***, אבני דרך (ח"ז סי' י"ז).***
         1. ילקוט יוסף (קיצור שו"ע או"ח סי' ק"ב סעי' י"ג) – "יש אומרים שמותר לעבור כנגד קטן המתפלל שמונה עשרה. והגאון החזון איש מחמיר בזה. ובפרט בקטן בן תשע ומעלה. ואף שמעיקר הדין העיקר להקל בזה, מכל מקום נכון להחמיר בזה היכא דאפשר שלא לעבור לפני קטן המתפלל. [שאר"י ח"ג עמו' כג. ילקו"י סימן קב הערה יג, תפלה א עמוד תנד]".
         2. ***הגר"א נבנצל שליט"א (מציון תצא תורה ח"א אות י"ט) – "שאלה: קטן שמתפלל שמונה עשרה האם מותר לעבור לפניו תוך ד' אמות, ואם אסור האם זה יותר קל אצלו שעם צירוף קל נוכל להקל, כגון שהוא סוגר את עיניו האם מותר אז לעבור בפניו כשהוא באמצע שמונה עשרה. תשובה: אולי יותר קל".***
   3. **חולה שמתפלל שמו"ע מיושב**.
      1. מחמיר.
         1. הגרח"ק זצ"ל (שאלת רב ח"ב כל פרק ז' אות ב', עי' גם אני אודך בעניינים שונים ח"ג אות מ"א) – "חולה המתפלל שמו"ע בשכיבה האם אסור לעבור לפניו, ואיזה צד נחשב כלפניו. תשובה: אסור ונחשב לפניו כמו בעומד. חולה המתפלל בשכיבה מהיכן מודדים הד' אמות שאסור לעבור לפניו מראשו או מרגליו. תשובה: מכולו".

הגרח"ק זצ"ל (עלי שי"ח עמ' ס"ז אות י"ח) – "שאלה: האם מותר לעבור לפני המתפלל שמו"ע בישיבה. תשובה: אסור".

* 1. **המתפלל שמו"ע דרך הילוכו**.
     1. הגרח"ק זצ"ל (שערי שיח עמ' ע"ט תשובה ק"ג) – "שאלה: המתפלל שמו"ע דרך הילוכו בשעת הדחק (כמ"ש בשו"ע לעיל סי' צד), האם מותר להכנס לתוך ד' אמותיו. תשובה: בצדו מותר ומלפניו אסור".
  2. **סומא**.
     1. מחמיר.
        1. ***הגר"א נבנצל שליט"א (מציון תצא תורה ח"א אות י"ח) – "***שאלה: אחד שמתפלל שמונה עשרה ומאחוריו עומד סומא שיודע טוב להתפלל, האם מותר לחזור ג' פסיעות אע"פ שהוא באמצע שמונה עשרה כיון שאין חשש שהוא יתבלבל בכוונתו. תשובה: לא, שלא יפסיק בינו לשכינה".
        2. הגרח"ק זצ"ל (***מציון תצא תורה ח"א או"ח סוף הע' י"ז).***
     2. מראי מקומות.
        1. הגריש"א זצ"ל (אשר האיש או"ח ח"א פרק כ' אות י"ז***) – "אולם בשעת הצורך אפשר להקל".***
  3. **עכו"ם**.
     1. הגרח"ק זצ"ל (שאלת רב ח"ב כל פרק ז' אות כ') – "אם אסור לעבור בד"א של גוי שמתפלל (אצלינו בביהכ"נ בחו"ל יש גוי שמאמין בד' ומגיע להתפלל). תשובה: גוי מסתמא מתפלל בשיתוף".
  4. **לחנך קטנים**.
     1. מחמיר.
        1. הגרח"ק זצ"ל (עלי שי"ח עמ' ס"ח אות כ"א) – "שאלה האם קטן מותר לעבור כנגד המתפלל שמו"ע. תשובה: לא".
        2. הגרח"ק זצ"ל (עלי שי"ח עמ' ס"ח אות כ"ג) – "שאלה: האם חייב לחנך קטן שלא ישב או ילך כנגד המתפלל שמו"ע. תשובה: כן".
        3. עי' הגרח"ק זצ"ל (דולה ומשקה עמ' תל"ה) – "מה הדין בקטנים, שמאוד מצטערים בעמידה במקום אחד, האם מחמת כן נפטור אותם מחינוך לא לפסוע בתוך ד' אמות למתפלל. ומהו גיל חינוך לאיסור הליכה בתוך ד' אמות למתפלל (שקטנים רגילים הרבה להשתולל ולהסתובב). תשובה: לפי הענין".
  5. **אם מותר ללעבור לפני המתפלל שאינו מכוין בתפילתו**.
     1. אסור.
        1. הגרח"ק זצ"ל (ס' צהר ח"ז עמ' קמ"ח אות ז').
        2. יביע אומר (ח"ט או"ח סי' ק"ח סוף אות נ"ד) – "ומ"ש בשו"ת ישכיל עבדי חלק ח (בהשמטות עמוד קסה) שנראה לו, דמה שאמרו אסור לעבור לפני המתפלל, בזמן הזה שבעוה"ר אין מכוונים בתפלה, זולתי אחד מאלף, יש להקל. ע"ש. **אינו נכון להלכה**, שכל הפוסקים האחרונים כתבו כן לדינא, ולא חילקו בזה. והגר"ח פלאג'י בספר רוח חיים (סי' קב) כמה נצטער אותו צדיק על שאין נזהרים בזה, אף על פי שבודאי ראה מ"ש הרמ"א בהגה (סי' קא) שבזה"ז אין מכוונים בתפלה. ועוד שיש לחוש לטעמו של החיי אדם דה"ט שלא יפסיק בינו לבין השכינה. ודו"ק".
     2. במקום הצורך מותר.
        1. הגרשז"א זצ"ל (צהר ח"ז עמ' קנ"ב אות י', עי' הליכות שלמה תפילה פרק ח' סעי' ל"ג).
     3. מראי מקומות.
        1. ישכיל עבדי (ח"ח בהשמטות סי' ב' אות ג' ס"ק א') – "ועוד אני אומר, דכ"ז נאמר, בזמן הרא' שהיו מכוונים בתפלתם, להבין לכה"פ פי' המלות, וזה שעובר ביניהם, מבטל כוונתם, לא כן בזמנינו זה, שבעוה"ר מתפללים בשיגרת לישן בלא יראנה, ואחד מאלף אולי מכוין בתפלתו, מלה במלה, יש להקל, וכן מצינו בה' ק"ש".

1. הצדדים.
   1. **לפניו, אסור** – מחבר (סעי' ד', "ודווקא לפניהם").
      1. הגרח"ק זצ"ל (שאלת רב ח"ב כל פרק ז' אות א') – "איך מודדים את הד"א שאסור לעבור לפני מתפלל, מכנגד ראשו או רגליו ומהו הוא בעל בשר ופושט לצדדין או אם מושיט ידו לצדדין. תשובה: אולי כנגד ראשו".
   2. **צדדין שלפניו**.
      1. מחמיר.
         1. מג"א (ס"ק ו') – "ול"נ דה"ק הטור בצדיהם מותר לעבור ולעמוד שם שלא ילך הלאה דא"כ ה"ל כנגד פניהם דכל שרואה אותו אסור דמתבטל כוונתו מפניו כנ"ל ברור".
         2. פמ"ג (א"א ס"ק ה').
         3. גר"ז (סעי' ד') – "ולא ילך להלאה שלא יהיה כנגד פניהם שכל שיוכל לראותו אסור מפני שמתבטלת כוונתו".
         4. עי' מ"ב (ס"ק י"ח) – "ר"ל שיעבור ויעמוד שם ולא ילך להלאה כדי שלא יהיה כנגד פניהם שכל שיוכל לראותו אף שהוא צדדין שלפניו כלפניו דמי ואסור מפני שמבטל כונתו עי"ז ולפ"ז כ"ש דאסור לילך ולעמוד נגד פניו בתוך ד"א כן הוא לדעת המ"א והא"ר סובר דלא אסרו רק לעבור בתוך ד"א נגד פניו אבל לילך בתוך ד"א ולעמוד מותר אפילו לפניו **ואפשר** דיש להקל במקום הדחק".

עי' מ"ב (ס"ק ט"ז) – "וצדדים שלפניהם להמ"א בסק"ו כלפניהם דמי ולהאליהו רבא שרי".

* + - 1. קצות השלחן (סי' כ' סעי' י"ב).
      2. ***הגרח"ק זצ"ל (דעת נוטה ח"א הל' תפלה תשובה של"ג) – "***שאלה: לענין מחלוקת המג"א וא"ר (הובא במשנ"ב סי' ק"ב ס"ק ט"ז) אי לעבור בצדדין שלפני המתפלל נחשב עובר כנגד המתפלל ואסור, איך יש לנהוג למעשה. תשובה: לכתחילה יש להחמיר".

***הגרח"ק זצ"ל (דעת נוטה ח"א הל' תפלה תשובה של"ד,*** שאלת רב ח"ב כל פרק ז' אות י"ד) – ***"שאלה: בספר 'ארחות יושר' עמ' צ"ח כתוב דלפסוע תוך ד' אמות של מתפלל בצדדין שלפניו המג"א אוסר. ובעמ' ק"ה כתב שהוא דינא דגמ' ומובא בכל הפוסקים, וצ"ע דהלא לא"ר שרי. תשובה: הכונה שהפוסקים חששו לדעת המג"א"***.

* + 1. מיקל.
       1. א"ר (ס"ק ח') – "נלענ"ד ברור דבהעמדה מותר לפניו, והא דכתבו בצדדין דמותר היינו אגב דהעברה כדפירשתי לעיל. גם קמ"ל עיקר דין זה בפירוש דהעמדה מותר דלא חיישינן בהעמדה כנראה שאין מקבל עול שמים, ונקטו בצדדין דאיירי בהיתרא והוא הדין לפניו, דהא מחד טעמא אסור ישיבת ד' אמות דצדדין ולפניו. וכן משמע במהרי"ל [שם סוף אות י], ודברי מג"א [סק"ה] דחוקים בזה".
       2. ערה"ש (סעי' י"א) – "ודקדקו מזה רבותינו דדוקא מלפניו אסור אבל בצדיהם מותר לעבור דהטעם הוא מפני שבעברו לפניו יתבטל כונתו [א"ר] ובצדדין לא יבטל כונתו וכן בריחוק ד' אמות אפילו מלפניו לא יתבטל כונתו ופשוט הוא דבעמידה בעלמא אין איסור דאין בזה ביטול כונה אך זהו אם כבר עמד שם אבל לבא לעמוד שם הרי בע"כ עובר קצת לפניו ומבלבל כונתו [וכ"כ הא"ר סק"ח וממג"א סק"ו מבואר דלעבור בצדו לא ילך הלאה ממקום עמידתו בתפלה דכל שרואה אותו ה"ל כנגד פניו ע"ש **ואין המנהג כן** וגם הא"ר השיג עליו דודאי כל שאינו נגד פניו ממש אין כאן ביטול כונה ומ"ש בש"ע לעבור ולעמוד אין הכונה דלפניו אסור לעמוד אלא לעבור ולעמוד אסור אבל העומד מקודם מותר ובא"ר נדחק בזה ונראה כמ"ש וד"ק]".
    2. מראי מקומות.
       1. אור לציון (ח"ב פרק מ"ה סעי' ל') – "אין לעבור כנגד המתפלל בצדדים שלפניו, אלא כשיש צורך מיוחד".
       2. חוט שני (נושאים שונים תפילה ס"ק י"ט אות א', עמ' קצ"ו) – "**כשאחד עוצם עיניו** ומתפלל ואין מפריע לו שעוברים לידו, מותר לעבור מן הצד, אבל כשעיניו פקוחות אינו יכול לומר המתפלל שאין מפריע לו שעוברים לפניו, כיון דהיה תקנת חכמים שלא לעבור כנגד המתפלל".
       3. הערה"ש סעי' י"א, פסק כא"ר. סעי' י"ב, חולק בפשט בהזוהר.
  1. **לצדדים**.
     1. מיקל.
        1. מחבר (סעי' ד') – "אבל בצדיהם מותר לעבור ולעמוד".
        2. ח"א (כלל כ"ו סעי' ג') – "מן הצדדין, מותר, בין לעבור בין לעמוד".
        3. ערה"ש (סעי' י"ב) – "ודע שכתבו בשם הזוהר בפ' חיי שרה [ד' קל"ג.] דאפי' לעבור אסור בכל הצדדין וז"ל הזוהר ומאן דצלי אסור למעבר ד' אמות סמוך לו ואוקמוה להני ד' אמות לכל סטר בר לקמיה וכו' עכ"ל ומזה כתבו [מג"א סק"ה וא"ר סק"ח] דהזוהר אוסר בכל צד וקשה בעיני לומר שהזוהר יחלוק על הגמרא במקום שאין מחלוקת בגמרא ועוד למה לו לומר בר לקמיה ולדבריהם פירושו לבד לקמיה עוד אסור מכל הצדדין ודוחק הוא ועוד קשה דא"כ גם לאחריו אסור וזה פשיטא דאין סברא כלל דהא אפילו לישב מותר להטור והבית יוסף כמ"ש ועוד דבכל מקום שהזוהר אומר ואוקמוה מצינו זה באיזה מקום ולכן נ"ל דאדרבא גם הזוהר מתיר לצדדין ולזה אומר ואוקמוה כלומר דחכמי הש"ס אמרו כן וה"פ ואוקמוה להני ד' אמות כלומר דאוקמי איסור זה דד"א דלכל סטר מותר בר לקמיה אסור ולישנא קלילא הוא כדרך הירושלמי".
        4. הליכות עולם (ח"א עמ' קמ"ח סעי' ג') – "האיסור לעבור לפני המתפלל, אינו אלא כשעובר בתוך ארבע אמותיו, אבל שלא בתוך ארבע אמותיו מותר. ודוקא מלפניו, אבל מצדדיו, אפילו בתוך ארבע אמותיו מותר. ולכן מי שסיים תפלתו, ומאחוריו עומד מי שלא סיים תפלתו, אם אחר שיפסע שלש פסיעות יכנס לתוך ארבע אמותיו, לא יפסע שלש פסיעות, אלא ימתין עד שאותו שעומד אחריו יסיים תפילתו. ואם אחר שיפסע שלש פסיעות יהיה מצדו של המתפלל מלפניו, בתוך ארבע אמותיו, ולא יהיה ממול פניו ממש, רשאי לפסוע שלש פסיעות".
     2. מחמיר.
        1. זוהר (לפי מג"א, ומ"ב, משא"כ הערה"ש).
        2. מג"א (ס"ק ה') – "ובזוהר חיי שרה ע' שי"ג איתא דלכל צד אסור".
        3. פמ"ג (א"א ס"ק ה', עי' סוף ס"ק ו').
        4. גר"ז (סעי' ד').
        5. מ"ב (ס"ק י"ז) – "והזוהר פ' חיי שרה אוסר אפילו בצידיהם תוך ד"א".
        6. עי' בן איש חי (שנה א' פר' יתרו אות ז') – "ולפי דברי הזוהר הקדוש, לפניו אסור כמלא עיניו, ולצדדין ולאחוריו אסור תוך ארבע אמות דוקא, ובודאי שצריך להזהר כחומרת הזוהר הקדוש, **אך בשעת הדחק**, כגון שהעובר הולך להתפלל, או לדבר מצוה וצריך למהר, יש לסמוך על סברת מרן ז"ל, דלא אסר אלא לפניו תוך ארבע אמות דוקא".
        7. קצות השלחן (סי' כ' סעי' י"ב) – "וחכמי הזוהר אוסרים אפילו בצידיהם תוך ד' אמות".
        8. כה"ח (ס"ק כ"ז) – "בן א"ח".
     3. טוב ליזהר.
        1. שלחן שלמה (סעי' ב') – "וטוב ליזהר".
        2. אור לציון (ח"ב פרק מ"ה אות ל') – "אין לעבור כנגד המתפלל בצדדים שלפניו, אלא כשיש צורך מיוחד".
        3. ***הגרח"ק זצ"ל (דעת נוטה ח"א הל' תפלה תשובה של"ה***) – ***שאלה: במשנ"ב (סי' ק"ב ס"ק י"ז) כתב בשם הזוהר שאוסר לעבור ולעמוד אפי' בצד המתפלל תוך ד' אמות, האם יש להחמיר כהזוהר. תשובה: אם אפשר טוב ליזהר".***
     4. מראי מקומות.
        1. חוט שני (נושאים שונים תפילה ס"ק י"ט אות ב', עמ' קצ"ו) – "לעבור לפני המתפלל בד' אמותיו בשיעור הקטן, במ"ב מיקל בדרבנן, ובחזו"א מחמיר, ואי הוי קצת מן הצד בוודאי יש להקל".
        2. הגרח"ק זצ"ל (שאלת רב ח"ב כל פרק ז' אות ד') – "מה הגדר באיסור לעבור בצדדים שלפני המתפלל, דלפעמים עומר בצידו מעט מאחוריו וקשה לצמצם אם בשביל המעט הזה דינו כמאחוריו או רק כעומד בצידו. תשובה: אם כל גופו מאחוריו אסור".

הגרח"ק זצ"ל (שאלת רב ח"ב כל פרק ז' אות ו', אות ז') – "אם עומד בצידו של תבירו שמתפלל באלכסון (עקום), האם דינו כעומד בצדדים שלפניו, שאמנם לפי עמידתו נמצא שהעומד אצלו הוא בצדדים שלפניו, אבל לפי המקומות שבביהכ"נ נראה כעומד בצידו בלבד, תשובה: לפי עמידתו. הרב שליט"א השיב שאם יש אחד שמתפלל באלכסון, נחשב 'כנגדו' לפי עמידתו (ולא לפי המקומות בביהכ"נ) ואסור לפסוע. האם זה גם לקולא כשעומד מאחוריו עקום, שמותר לפסוע ולשבת. תשובה: כן".

* 1. **לאחריו**.
     1. מראי מקומות – בן איש חי (שנה א' פר' יתרו אות ז', לשונו מובא לעיל), כה"ח (ס"ק כ"ז).

1. נשיאת כפים.
   1. **כהנים**.
      1. מיקל.
         1. חזו"א (משנת יוסף ח"ד סי' ה' ד"ה ואמר) – "ואמר לי ידי"נ מגדולי ירושלים הגאון רבי נטע פריינד שליט"א שמרן החזון איש ז"ל התיר לעבור לפני המחפלל לצורך ברכת הכהנים [מסתמא נט"י ועלי' לדוכן]. דלא גרע מהנצרך לנקביו שמותר שלא יעבור על בל תשקצו [כהאשל אברהם] - והכונה דלצורך חיוב דאוריי' שרי, וכמו"כ לברכת כהנים".
         2. הגרשז"א זצ"ל (הליכות שלמה תפילה פרק י' ס"ק י"ז, פרק ח' סעי' ל"ג [לשונו מובא לקמן], אליבא דהלכתא גליון י"ט עמ' ה' טור א') – "יש להקל לעבור לפני המתפלל כדי לעלות לדוכן".

הגרשז"א זצ"ל (מבקשי תורה סי' קס"ו אות נ"ה [ח"ג עמ' ר"נ]) – "העומד בתפילתו במקום שצריכים הכהנים לעלות לדוכן, ואינו יכול לפסוע מאחר ויצטרך לעבור כנגד המתפלל - מותר לו לעבור נגד המתפלל כדי שיוכלו הכהנים לעמוד במקומם".

* + - 1. משנה הלכות (אליבא דהלכתא גליון י"ט עמ' ה' טור א') – "דמותר לעבור כנגד המתפלל כדי לעלות לדוכן".
      2. הגריש"א זצ"ל (תפילה כהלכתה פרק י"ד הע' פ"ד, אשר האיש או"ח ח"א פרק כ' סעי' י"ט, אליבא דהלכתא גליון י"ט עמ' ה' טור א', שיעורי מרן הגריש"א ברכות דף כז. עמ' רצ"ד [לשונו מובא לקמן]) – "מותר לכהן לעבור לפני המתפלל כדי לעלות לדוכן".
      3. הגרחפ"ש זצ"ל (נשיאת כפים כהלכתה פרק י"ז הע' ל"ו).
      4. שבט הלוי (קובץ מבית לוי ח"ו עמ' כ"ו סעי' ל"א) - לשונו מובא לקמן.
      5. מקור נאמן (ח"א סי' קפ"ב) – "תשובה: בכמה מקומות העמידו חכמים דבריהם לבטל מצות עשה מן התורה בשב ואל תעשה, אלא שכאן יש חשש משום פגמו של כהן. ועוד שבזמננו שמתפללים מתוך סדור או בעינים סגורות, אין כל כך חשש לביטול הכוונה. לכן נראה שיעלה לדוכן, ואתי עשה דאורייתא ודחי לא תעשה דרבנן אף שאינו בעידנא ממש".
      6. רבבות אפרים (ח"ו סי' נ"ט) – "הרי בכדי לקיים מצות דוכן משמע דיכול לעבור ...".
      7. הגר"ש דבליצקי זצ"ל (אליבא דהלכתא גליון י"ט עמ' ה' טור א') – "דנוהגים להקל לכהן לעבור כנגד המתפלל כדי לעלות לדוכן לישא את כפיו".
      8. הגרח"ק זצ"ל (נקיות וכבוד התפילה עמ' ר"ה תשובה רי"ח, דעת נוטה ח"א הל' תפילה תשובה שנ"ה [לשונו מובא לקמן], נשיאת כפים כהלכתה פרק י"ז הע' ל"ו) – "החזו"א אמר שברכת כהנים דוחה דין זה, כיון שהיא מדאורייתא, ומותר לפסוע לתוך ד' אמות".

הגרח"ק זצ"ל (*דעת נוטה ח"א הל' תפלה תשובה* שנ"ה) – "שאלה: האם מותר לכהן לעבור לפני המתפלל בשביל לעלות לדוכן. תשובה: אומרים בשם החזו"א שהתיר".

עי' הגרח"ק זצ"ל (גם אני אודך בעניינים שונים ח"ב אות ע"ה) – "שאלה: להלכה כתבו הפוסקים שמותר לכהן לפסוע אחרי שמו"ע בתוך ד' אמות של חבירו, כדי שיוכל ללכת לשאת כפיו. ורציתי לשאול, האם חייב הכהן עכ"פ להמתין קצת (עד אמצע חזרת הש"ץ וכדו'), אולי בכל זאת יגמור המתפלל שמו"ע, ואז יפסע, וילך לשאת כפיו, או כיון שהותר לו לפסוע, א"צ כלל לחכות, ויוכל מיד כשגמר שמו"ע לפסוע בתוך ד' אמות של חבירו. תשובה: טוב שימתין".

* + - 1. תשובות והנהגות (ח"א סי' ע"ה ד"ה ובשו"ת) – "נראה להתיר לכהן לעבור לדוכן נגד מתפלל שזהו צורך רבים ונקרא מ"ע דרבים לברך רבים בברכת כהנים".
      2. משנת יוסף (ח"ד סי' ה', ח"ה סי' כ"ז אות ט' [לשונו מובא לקמן]) – "שלנשיאת כפים מותר".
      3. הגר"א קופשיץ (אליבא דהלכתא גליון י"ט עמ' ה' טור א') – "דנוהגים להקל לכהן לעבור כנגד המתפלל כדי לעלות לדוכן לישא את כפיו".
      4. שיח תפלה (שער ח' סי' ב' אות ח' [עמ' קע"א], שערי הימים הנוראים סי' י"ז אות י"ג) – "אך לצורך מצוה דרבים, כגון להשלים מנין וקשה להם לחכות שמא יתפרדו זה מזה, שרי לעבור כנגד המתפלל (יד אלי' שם). על כן בכדי לעלות לדוכן, מותר לכהן לעבור לפני המתפלל אם אין לו דרך אחרת [אבל אם יש דרך אחרת אף שהיא ארוכה, צריך לעקוף בדרך האחרת], כיון שזה מצוה דרבים, **אבל לרדת מהדוכן** שאין זה אלא לצורך הפרטי שלו אין לעבור לפני המתפלל ... ואם הכהן רואה שיוכרח לעבור כנגד המתפלל, רצוי שיתפלל חוץ למקומו הקבוע, שאינו אלא הידור בתפלה, כדי שלא יעבור על איסור העברה".
      5. תפילה כהלכתה (פרק י"ד סעי' ל"ו) – "כהן רשאי לעבור בפני המתפלל כדי לעלות לדוכן - במידה ואין אפשרות אחרת".
      6. אשי ישראל (פרק כ' סעי' י"ג) - לשונו מובא לקמן.
      7. דברי בניהו (ח"ו סי' ו' אות ג', גם אני אודך סי' כ"ב).
      8. אבני דרך (ח"ג סי' נ"א אות ד').
      9. באר שרים (ח"ז סי' ל"ו אות ה', מהד"ח ח"א סי' ס"א אות ה') – "שרי".
    1. מחמיר.
       1. הגרח"ש גריינמן (ד' אמות של תפילה סי' ז' ריש פרק ב', עמ' ת').
       2. הגר"נ קופשיץ שליט"א (נשיאת כפים כהלכתה פרק י"ז הע' ל"ה).
    2. מראי מקומות – ד' אמות של תפילה (ח"ב סי' ו' [עמ' ס"א], סי' ז' ריש פרק ב' [עמ' ת']), נשיאת כפים כהלכתה (פרק י"ז סעי' י"א).
       1. הגרשז"א זצ"ל (מבקשי תורה ח"ג עמ' ר"נ אות נ"ה) – "העומד בתפילתו במקום שצריכים הכהנים לעלות לדוכן, ואינו יכול לפסוע מאחר ויצטרך לעבור כנגד המתפלל - מותר לו לעבור נגד המתפלל כדי שיוכלו הכהנים לעמוד במקומם".
       2. חוט שני (נושאים שונים תפילה ס"ק י"ט אות ז', עמ' קצ"ו) – "כהנים שעולים לדוכן, יש להם לעמוד כנגד צידי הש"ץ, כדי שלא יעבור כנגד המתפלל. ולענין כהן שעולה לדוכן אם מותר לעבור לפני המתפלל, צ"ע".

חוט שני (אליבא דהלכתא גליון י"ט עמ' ה' טור א') – "דאין לעבור לפני המתפלל כדי לעלות לדוכן ויעמוד במקומו ויברך שם את אלה שעומדים לפניו".

* 1. **נט"י לפני נשיאת כפים**.
     1. מחמיר, יסמוך על נטילת ידים שנטל בבוקר.
        1. עי' אור לציון (ח"ב פרק ז' סעי' כ"א) – "אם יכול לעבור לפני המתפלל חוץ לארבע אמות, רשאי לעבור כדי ליטול ידיו. אבל אם אי אפשר לו אלא אם כן יעבור בתוך ארבע אמות שלפני המתפלל. לא יעבור, ויסמוך על נטילת ידים שנטל בבוקר, ורק אם כנטילת הידים של בוקר לא נטל כראוי. וכגון בתשעה באב וביום הכפורים, או שהסיח דעתו מהנטילה של הבוקר, רשאי לעבור כדי ליטול ידיו".
        2. להורות נתן (קונ' קיצור הלכות עמ' ד' אות א') – "כי בשעת הדחק אפשר לסמוך על הנטילה של הבוקר".
        3. הגר"ש דבליצקי זצ"ל (אליבא דהלכתא גליון י"ט עמ' ה' טור ב') – "דאסור לכהן לעבור כנגד המתפלל כדי ליטול ידים לנשיאת כפים ויסמוך על נטילת ידים שחרית".
        4. שיח תפלה (שער ח' סי' ב' אות ח', עמ' קע"א) – "אך לצורך מצוה דרבים, כגון להשלים מנין וקשה להם לחכות שמא יתפרדו זה מזה, שרי לעבור כנגד המתפלל (יד אלי' שם). על כן בכדי לעלות לדוכן, מותר לכהן לעבור לפני המתפלל ... ואם צריך לצאת החוצה כדי ליטול ידיו ג"כ מותר מאותו טעם ... אכן כיון שבשעת הדחק הכהן יכול לסמוך על מה שנטל ידיו לפני התפלה בבוקר ולא ליטול ידיו עוד פעם, יש להסתפק, אם גם כאן עדיף לסמוך על זה ולא לעבור לפני המתפלל או היות שיש עדיפות ליטול עוד פעם הרי זה ג"כ מצוה דרבים ומותר לעבור לפני המתפלל עבור זה. ויש דעות בפוסקים בזה, והרבה סוברים שאין לצאת בשביל זה. ומ"מ נראה דזה דווקא אם יודע שנטל ידיו כדין בבוקר [כי נטילת ידים בבוקר, מעיקר הדין די עד סוף קשרי האצבעות, ואף שהמנהג הוא ליטול את כל היד, מ"מ כיון שזה רק הידור, הרבה פעמים אין מדקדקין ליטול את כל היד ממש עד הקנה. אבל כדי לעלות לדוכן צריך ליטול את כל היד ... וכן דוקא אם יודע בעצמו ששמר היטב את ידיו בזמן התפילה, - כי הרבה אין נזהרים בזה כראוי ... ואם אינו בטוח בעצמו מוטב שיצא ויטול ידיו עוד פעם".
        5. ילקוט יוסף (קיצור שו"ע או"ח סי' ק"ב סעי' ח') – "כהן הרוצה לישא כפיו ובכדי ליטול את ידיו קודם נשיאות כפים צריך לעבור לפני המתפלל, יש להורות לו לישא את כפיו בלא נטילת ידים, ויסמוך על מה שנטל את ידיו בבוקר. ואמנם אם המתפלל רחוק ממנו יותר מד' אמות, יעבור לפני המתפלל ליטול ידיו, ובאופן כזה לא יחמיר כדברי הזוהר שלא לעבור כנגד המתפלל כמלוא עיניו. ובלבד ששמר ידיו ולא נגע במקומות המצריכים נטילה. [שארית יוסף חלק ג' עמו' כ'. ילקו"י סי' קב הערה ח', במהדורת תשס"ד תפלה כרך א עמו' תנא]".
     2. מיקל.
        1. הגריש"א זצ"ל (תפילה כהלכתה פרק י"ד הע' פ"ד, ד' אמות של תפלה סי' ז' אות ג' [עמ' שצ"ט], אשר האיש או"ח ח"א פרק כ' אות י"ט, שיעורי מרן הגריש"א ברכות דף כז. עמ' רצ"ד [לשונו מובא לקמן]) – "דיש מקום להקל לעבור נגד המתפלל לצורך דבר מצוה, וטעמו משום דלפי הטעם דמפסיק בין המתפלל והשכינה דהוי ענין של חוסר כבוד לשכינה (כמבואר לעיל בסי' א') י"ל דהיכא דהעברתו הוי לצורך מצוה ליכא בזה זלזול לשכינה. ולטעם של ביטול כוונה, היכא דאיכא צורך מצוה יש לסמוך על דעת המקילין דבזה"ז ליכא כוונה אמיתית בתפילה (ע' בסי' ח' פ"א ובהלכות סי' א' הל' י"ח). והוסיף **דנהגו בירושלים** עיה"ק תובב"א דהכהנים עוברים כנגד המתפללין כדי לרחוץ ידיהם לנש"כ".
        2. משנה הלכות (אליבא דהלכתא גליון י"ט עמ' ה' טור ב') – "דמותר לעבור כנגד המתפלל כדי ליטול ידים לנשיאת כפים".
        3. משנת יוסף (ח"ד סוף סי' ה', ח"ה סי' כ"ז אות ט' [לשונו מובא לקמן]) – "ולענין הליכה לפני המתפלל לצורך נטילת ידים לנשיאת כפים, הנה עיקר נט"י הוא לדעת רש"י ותוס' (סוטה לח.) מעיקר החיוב לנשיאת כפים, ומ"ש ריב"ל כל כהן שלא נטל ידיו לא ישא כפיו, הוא אפי' ידיו נקיות. ואסמכוה רבנן אקרא שנא' שאו ידיכם קודש וברכו את ה' (משנ"ב סקי"ט). ואה"נ שאם אין לו מים אפשר לסמוך על שיטת הרמב"ם דיוצא בנט"י דשחרית (משנ"ב סק"כ). אבל כשיש מים, אז אמרינן כנ"ל, דאתי חיוב דרבנן דנט"י לדוכן ודחי לאיסור דרבנן שלא לעבור לפני המתפלל".
        4. אשי ישראל (פרק כ' סעי' י"ג) – "כהנים שהולכים לרחוץ ידיהם קודם ברכת כהנים, או שעולים לדוכן לישא כפיהם, ואין להם אפשרות לעבור, אלא כנגד ד' אמות של המתפלל, אפשר להקל שיעברו".
     3. מחמיר, וליטול ידיו קודם התפילה וישמור ידיו היטב.
        1. הגרשז"א זצ"ל (הליכות שלמה תפילה פרק י' דבר הלכה ס"ק י"ז, מבקשי תורה סי' קס"ו אות נ"ו, אליבא דהלכתא גליון י"ט עמ' ה' טור ב') – "דמותר לכהן לעבור כנגד המתפלל כדי ליטול ידיו לנשיאת כפים אולם אם יודע מתחילת התפילה שיצטרך לעבור כנגד המתפלל כדי ליטול ידיו ואין לו דרך אחרת, יכול ליטול ידיו קודם התפילה וישמור ידיו היטב, ואמר שכמדומה שבאחרונים יש שכתבו לא לעשות כן, אך בכהאי גוונא שאין דרך אחרת ויודע שיוכל לשמור את ידיו היטב, יש להקל".
        2. חוט שני (אליבא דהלכתא גליון י"ט עמ' ה' טור ב') – "דאין לעבור כנגד המתפלל כדי ליטול ידים לנשיאת כפים ויטול ידיו לפני התפילה לנשיאת כפים".
        3. ד"א של תפילה (ח"ב סי' ו' פרק ב') – "אם אינו יכול לצאת ליטול ידיו אאכ יעבור כנגד המתפללים, נראה דיעלה לדוכן ויסמוך על הנטילה שנטל לפני התפלה, והוא שהיתה הנטילה ההיא עד הפרק, ולא הסיח דעתו מנקיות ידיו ויודע שלא נגע במקום מטונף, אמנם אם אפשר לעבור לצדדין של המתפלל, יעשה כן ויצא ליטול ידיו".

ד"א של תפילה (ביאורים סי' ז' פרק א' אות ג' [עמ' שצ"ט], פרק ה' [עמ' ת"ו]) – "אם הכהן חושש שאם יטול ידיו בתוך חזרת הש"ץ יצטרך לעבור כנגד המתפללין, נראה דיקדים לרחוץ בין ישתבח ליוצר, דאז יקיים ענין הכוונה בנטילה לשם נשיאת כפים, או יכוון בנטילה קודם התפלה גם לשם נשיאת כפים, ובזה יתקיים גם דין השו"ע אליבא דהבנת הא"ר".

* + 1. מראי מקומות – הגר"י זילברשטיין שליט"א (קונ' קיצור הלכות עמ' ד' אות א'), דברי בניהו (ח"ו סי' ו' אות ג', גם אני אודך סי' כ"ב), אבני דרך (ח"ג סי' נ"א אות ד'), באר שרים (ח"ז סי' ל"ו אות ה', מהד"ח ח"א סי' ס"א אות ה'), ואני אברכם (פרק ט"ז סעי' ד' אות ו').
       1. נחלת אליהו (הערות וחידושי דינים אות ל"ב, עמ' ש"ח) – "כהן שהולך ליטול ידיו לישא את כפיו צ"ע אם בדרכו הוא נגד המתפלל אם מותר לעבור, דאין שייך לומר דמצות עשה דנשיאת כפים ידחה ל"ת דרבנן דאסור לעבור לפני המתפלל אף להסוברים דנשיאת כפים בזמן הזה הוא דרבנן גם עשה דרבנן ידחה ל"ת דרבנן, אך לא הוי בעידנא דעבר על ל"ת מקיים מצות עשה, דהעשה קיים אח"כ ואף דא"א בענין אחר, אך הנטילה לא הוי רק הכשר מצוה, ועוד דהא אפשר לקיים שניהם שילך מבהכנ"ס ולא ישמע כשקורא הש"ץ כהנים דאז אינו עובר על עשה דנשיאת כפים ואף דאינו מקיים, אך זה תליא אם קיום המ"ע דוחה ל"ת או מה שלא יעבור על העשה עי' בספר קובץ הערות [סי' ח' ס"ק י"א]. אך אולי שייך בזה כבוד הבריות שמתבייש ללכת מבהכנ"ת".
       2. מנחת יצחק (ח"ח סי' י') – "בדבר נשיאת כפים אשר מוכרח בנט"י לעבור לפני המתפללים. הנה בודאי אם יכול לסדר באופן אשר לא יהי' צריך לעבור לפניהם יש לעשות כן, אך בהזדמנות שלא אפשר לו כמבואר בשאלתו, הנה כפי המבואר בש"ע (או"ח סי' ק"ב סעי' ד') אסור לעבור תוך ד' אמות לפניהם, אבל בצדיהם מותר לעבור ולעמוד, ובצדיהם שלפניהם להמג"א שם (סק"ו) אסור, ולהא"ר מותר, ובזוה"ק אוסר אף מצדיהם תוך ד"א, ואף משמע מזוה"ק דמלפניהם אסור במלוא עיניו, הובא בכה"ח שם (אות כ"ז), אבל מבואר שם דלצורך מצוה יש לסמוך על הש"ע, גם בענין לעבור לפניו ולעמוד מבואר במ"ב שם (ס"ק י"ח) דלהמג"א אסור, ולהא"ר מותר, ואפשר להקל במקום הדחק עיין שם, ובודאי לצורך מצוה כמקום הדחק דמי. וא"כ הרי **אפשר לעבור מצד המתפלל כיון דהוי צורך מצוה**. ושו"ר בספר תורת חיים שם (סי' ק"ב אות י') כתב דנוהגין שעוברים מן צד הש"צ כשהכהנים הולכים לנכ"פ, ואולי יען שלצורך תפילה הוא, ועוד י"ל כיון שתמיד עושין כן עכ"ל, ואולי כוונתו במש"כ כיון שתמיד עושין כן דכיון שיודע מזה הש"צ ל"ש ביטול כוונתו".
       3. הגרח"ק זצ"ל (***דעת נוטה ח"א הל' תפלה תשובה*** שנ"ז, ס' צהר ח"ז עמ' קמ"ז אות ד' ואות ה', עמ' קנ"ב לעוד מראי מקומות, קונ' קיצור הלכות עמ' ד' אות א') – "שאלה: כהן שצריך ליטול ידיו לברכת כהנים וא"א לו לעבור אלא כנגד המתפלל, האם מותר לו לעבור כנגדו. תשובה: יש מחמירין ויסמוך על הנטילה שלפני התפילה. ויש מקילין וצ"ע".
       4. הגר"א הכהן קופשיץ (אליבא דהלכתא גליון י"ט עמ' ה' טור ג') – "שהוא נוהג **כשהוא ש"ץ** דאם מתפלל במקום שאינו צריך לעבור כנגד המתפלל (אף שצריך לעובר בצידי המתפלל) נוטל ידיו לפני חזרת הש"ץ ואם מתפלל במקום שצריך לעבור כנגד המתפלל סומך על נטילת ידים שחרית דמכוון תמיד בנטילת ידים שחרית גם על ברכת כהנים".
  1. **לוי הרוצה לעבור כנגד המתפלל ע"מ ליטול ידיו לכהנים**.
     1. מחמיר.
        1. משנה הלכות (שו"ת השואל ח"ב קובץ תשובות גם אני אודך סי' ט' אות ה', עמ' תצ"ט
        2. הגר"ש דבליצקי זצ"ל (אליבא דהלכתא גליון י"ט עמ' ה' טור ג', שו"ת השואל ח"ב קובץ תשובות גם אני אודך סי' ט' אות ה' [עמ' תצ"ט]) – "דאין ללוי לעבור לפני המתפלל כדי ליטול ידי הכהנים".
        3. חוט שני (נושאים שונים תפילה ס"ק י"ט אות ו' [עמ' קצ"ו], אליבא דהלכתא גליון י"ט עמ' ה' טור ג', שו"ת השואל ח"ב קובץ תשובות גם אני אודך סי' ט' אות ה' [עמ' תצ"ט]) – "אין ללוי לעבור לפני המתפלל, כדי ליטול ידים לכהן לישא כפיו".
        4. הגר"א נבנצל שליט"א (שו"ת השואל ח"ב קובץ תשובות גם אני אודך סי' ט' אות ה', עמ' תצ"ט) – "בספר גם אני אודך חלק ב' תשובות הגר"א נבנצל שליט"א (אות י"ד) כתב שם שאסור ללוי לעבור כנגד המתפלל כדי ליטול ידי כהן".
        5. הגרח"ק זצ"ל (אשי ישראל אות ק"ל, פרק כ"ט הע' נ"ד) – "לוי הרוצה לעבור כנגד המתפלל ע"מ ליטול ידיו לכהנים האם שרי, או בכה"ג יטול לכהנים ישראל בכור. תשובה: יטול בכור".

הגרח"ק זצ"ל (נזר החיים עמ' קע"א אות כ"ז) – "בס' אשי ישראל ... והשיב מרן שליט"א: יטול בכור. ונסתפקתי מה הדין אי ליכא בכור האם יטול הלוי או לא. תשובת מרן שליט"א: יטול הכהן בעצמו".

* + - 1. תשובות והנהגות (ח"ג סי' מ"ח ד"ה ונראה) – "שאין לו ללוי לעבור כנגד המתפלל לשם זה".
      2. משנת יוסף (ח"ה סי' כ"ז אות ט') – "הנה בשו"ת משנ"י (ח"ד סי' ה) העלינו בס"ד דכהן מותר לעבור לפני המתפלל בכדי לעלות לדוכן, וגם כדי ליטול ידיו לנשיאת כפים. כיון דנשיאת כפים היא מצוה חשובה דרבים ודאורייתא עייש"ה, - ולפ"ז נט"י ע"י לוי אינו לעיכובא, שהרי כשאין לוי נוטל הכהן ידיו בעצמו. ויכולה המצוה להתקיים בלי הלוי, וכמו"כ אם הלוי מנוע ע"י שאינו יכול לעבור לפני המתפלל, יטול הכהן ידיו בעצמו כאילו לא היה לוי. - ונהי נמי ששלימות הנטילה היא ע"י הלוי (כדמשמע מזוה"ק הנ"ל), מ"מ מאן יאמר שזה דוחה הלכה מפורשת ע"פ ש"ס ופוסקים וזוה"ק, שאסור לעבור לפני המתפלל".
      3. שיח תפלה (שער ח' סי' ב' אות ח', עמ' קע"א) – "אבל לוי, אף שמצוה עליו ליטול ידי הכהן, אין לעבור לפני המתפלל עבור זה, שאין זה צורך הרבים שהרי הכהן יכול ליטול את ידיו בעצמו כשאין לוי".
      4. הגר"ע אויערבאך שליט"א (שו"ת השואל ח"ב קובץ תשובות גם אני אודך סי' ט' אות ה', עמ' תצ"ט) – "דאין ללוי לעבור לפני המתפלל כדי ליטול ידי הכהנים".
      5. ד' אמות של תפילה (סי' ו' פרק ב' סוף הל' ב') – "נראה דאסור ללוי לעבור כנגד המתפלל כדי לרחוץ ידי הכהנים".
      6. דברי בניהו (ח"ו סי' ו' אות ג', גם אני אודך סי' כ"ב).
      7. אבני דרך (ח"ג סי' נ"א אות ד' הע' ט').
      8. באר שרים (ח"ז סי' ל"ו אות ה', מהד"ח ח"א סי' ס"א אות ה') – "אך בודאי שאין ללוי לעבור לפני המתפלל תפלת י"ח כנגד המתפלל כדי ליטול ידי הכהן".
      9. שערי יושר (ח"ג סי' ל"ג אות ב') – "וכן מסתבר מאד".
      10. ואני אברכם (פרק ט"ז סעי' ז' אות ד') – "מסתברא שאין ללוי לעבור בתוך ד' אמות כנגד מתפלל כדי ליטול ידיהם של כהנים, ואפילו כשאין לוי אחר בבהכ"נ".
    1. מיקל.
       1. הגרשז"א זצ"ל (אשי ישראל פרק כ"ט הע' נ"ד) – "שמעתי שאפשר להקל ללוי שיעבור עבור זה".
       2. משנה הלכות (אליבא דהלכתא גליון י"ט עמ' ה' טור ג', שו"ת השואל ח"ב קובץ תשובות גם אני אודך סי' ט' אות ה' [עמ' תצ"ט]).
       3. הגריש"א זצ"ל (שיעורי מרן הגריש"א ברכות דף כז. [עמ' רצ"ד], אמנם עי' תפילה כהלכתה פרק י"ד הע' פ"ד) – "מותר לכהן לעבור לפני המתפלל בדרכו לעלות לברך ברכת כהנים. ואפי' לצורך נטילת ידים קודם הברכה אע"פ ששמר ידיו מנטילת הבוקר. הן לכהן והן ללוי ההולך ליטול ידי הכהן. וטעמא דמילתא ביאר רבינו שבאיסור לעבור לפני המתפלל נאמרו ב' טעמים (מ"ב ק"ב, ט"ו ובה"ל שם): א] מבטל כוונת המתפלל כשעובר לפניו. ב] מפסיק בין המתפלל להשכינה. וטעם הראשון שמבטל כוונתו, היום אין אנו יודעים מהו, שאין אנו מכוונים. והטעם השני שמפסיק בין המתפלל לשכינה, זה מותר לצורך מצוה".

הגריש"א זצ"ל (וישמע משה פסקים ממרן הגריש"א ח"ב עמ' נ"ח) – "שאל הרב אהרן דונר שליט"א הגבאי של ביהמד"ר לדרמן בבני ברק, על מה סומכים הלויים העוברים לפני המתפללים שמו"ע כדי ליטול ידי הכהנים בנשיאת כפים. והשיב: דלצורך מצוה יש להקל, וזה הוי גם כן מצוה. שאל: **האם שייך היתר זה גם כשכבר יש לוי הנוטל ידי הכהנים**, רק שיש עוד לוי שרוצה גם הוא ליטול ידי הכהנים, האם מותר לו לעבור כנגד המתפללים. והשיב: **דבכה"ג אין היתר**, כיון שהנהנים נוטלים ידיהם על ידי לוי, שוב אין צורך מצוה כל כך שהלוי השני יטול גם הוא ידי הכהנים".

* + - 1. שבט הלוי (קובץ מבית לוי ח"ו עמ' כ"ו אות ל"א) – "מותר לכהן לעבור כנגד המתפלל לצורך ברכת כהנים. וכן מותר ללוי לעבור לצורך נטילת ידי הכהנים".
      2. עי' הגר"א קופשיץ (אליבא דהלכתא גליון י"ט עמ' ה' טור ג', שו"ת השואל ח"ב קובץ תשובות גם אני אודך סי' ט' אות ה' [עמ' תצ"ט]) – "דרק לוי שמקפיד תמיד ללכת ליטול ידי הכהנים מותר לו לעבור כנגד המתפלל כדי ליטול ידי הכהנים".
    1. מראי מקומות – אשי ישראל (פרק כ"ט הע' נ"ד), אשא כפי (פרק ה' סעי' ז').
       1. הגריש"א זצ"ל (אשר האיש או"ח ח"א פרק כ' סעי' י"ט) – "אכן ספק אם גם ללוי מותר לעשות כן"***.***
  1. **ישראל: כדי שיהיה פנים אל פנים לכהנים** - עי' סי' קכ"ח, לשיטות ומראי מקומות.
     1. נחשב כמו אונס ונכלל בברכה.
        1. הגרח"ק זצ"ל (שאלת רב ח"ב פרק י' סעי' מ"ד) – "העומד מאחורי כהנים ואינו יכול לעזוב את מקומו ולעמוד לפני הכהנים משום שמתפלל עומד אחוריו, האם דינו כעם שבשדות והוא בכלל הברכה. תשובה: נחשב אנוס".
        2. אבני ישפה (הל' תפילה פרק י"ז סעי' ב', הע' ב') – "מעיקר הדין יוצאים בברכת כהנים גם בחוץ ומאחורי הכהנים אם אנוסים כמו עם שבשדות כמבואר בשו"ע סי' קכ"ח סעיף כ"ד, ואף כאן יש לדונו כאנוס בגלל שיש איסור לעבור לפני המתפלל, ע' סי' ק"ב סעיף ד'. ונ"ל **שגם אין לעבור בצדדים** שהזוהר אוסר כמ"ש המ"ב סי' ק"ב ס"ק י"ז כיון שנחלקו האחרונים בזה, וכאן שיש עצה של עם שבשדות, אין להכנס בשום חשש איסור".
        3. הגר"א קופשיץ (אליבא דהלכתא גליון י"ט עמ' ה' טור ג') – "דאסור לעבור כנגד המתפלל כדי לעמוד לפני הכהנים כיון דממילא מתברכים כיון שהוא אנוס ודינו כעם שבשדות".
     2. מיקל.
        1. משנה הלכות (אליבא דהלכתא גליון י"ט עמ' ה' טור ג') – "דמותר לעבור כנגד המתפלל כדי לעמוד לפני הכהנים".
        2. הגרשז"א זצ"ל (הליכות שלמה פרק ח' סעי' ל"ג, ס"ק מ"ח) – "אין היתר לעבור כנגד המתפלל אלא לצורך מצוה גמורה, כגון כהן כדי שיעלה לדוכן [וכן ישראל הפוסע כדי שיוכל הכהן לעמוד במקומו, או כדי שיהי' הוא בכלל המתברכים - כגון שעמד אחורי הכהנים ורוצה לבוא לפניהם] ...".

עי' הגרשז"א זצ"ל (שיח הלכה ריש ח"ב עמ' י"ב אות ג', ח"ג סי' קכ"ח אות ע"ח) – "העומדים בכותל מזרח בבהכ"נ, ועמידתם מאחורי הכהנים [וכפי שמצוי כגון שארון הקדש בולט לבהכ"נ] וכדי ליכנס ולהיות מלפני הכהנים חייבים לעבור תוך ד"א של הש"צ מצדדיו [וכפי שמצוי מאד] האם מקרי שעת הדחק ונתיר לעבור תוך ד"א מצדדיו [דהמ"ב בסימן ק"ב ס"ק י"ז הביא מהזוה"ק להחמיר, ובס"ק י"ח הביא בשם הא"ר להקל בשעת הדחק] או נימא דעדיף שישאר במקומו ויהיה בכלל אנוסים שכתב השו"ע בסימן קכ"ח סכ"ד דהם מתברכים. ואי מקילינן לעבור תוך ד' אמות מן הצד, האם אפשר לכתחילה לקבוע מקום שם אע"ג שיודע שלעולם יצטרך משום כך לעבור תוך ד' אמות של הש"ץ מן הצד. תשובת מרן זצ"ל: נהוג עלמא לא לחשוש בכה"ג אפילו לכתחלה כיון שזה רק מן הצד".

* + - 1. ד' אמות של תפלה (בביאורים ח"ב סי' ז' פרק ג', עמ' ת"ד) – "ולפי השיטות הנ"ל דס"ל דאיכא מצות עשה מן התורה גם על הישראל להתברך, היכא דא"א לאחד מן הקהל ללכת לעמוד מול פני הכהנים אא"כ יעבור כנגד חבירו שעדיין מתפלל, אפשר דמותר לעבור לפניו כדי להציג את עצמו פנים כנגד פנים, ואולי אף לשיטות החולקים וס"ל דהוי רק מצות סיוע למצות הכהנים, כיון דמ"מ צותה תורה דלכתחילה תיעשה המצוה פנים כנגד פנים, וכשמתחילים הכהנים לברך, הוי כבר בעידנא דמיעקר ללאו מקיים העשה, שפיר יש להתיר לעבור כנגד המתפלל לצורך זה. ולדעת החרדים דס"ל דכל הציבור משתתפים במצוה מן התורה, נתבאר לקמן בפ"ו דהוי מצוה דרבים ודחי איסור העברה אפי' קודם המצוה. אולם ראיתי בספר אבני ישפה (פי"ז סע' ד' ובמקורות, ה') שכתב, שרשאי לעבור לפני המתפלל כדי לקיים מצוה (פסק כדעת האשל אברהם, ע' בפ"א) בעניננו דוקא לברך העם, אבל לשמוע ברכת כהנים לא, כי נפטר מטעם עם שבשדות, ע"כ. ולענ"ד צ"ע בזה, דהא דעת היראים היא דישראל העומדים פנים כנגד פנים בשתיקה, ומכוונים לבם לקבל ברכתם (כלשונו המובא לעיל) הם בכלל המצוה, הרי דהדגיש דהשתתפותם במצוה מתקיימת דוקא ע"י עמידתם פנים כנגד פנים ושמיעתם וכוונתם להתברך, והיינו שבזה עושים פעולה לקיים חלקם במצוה כדנתחייבו מן התורה, משא"כ בעם שבשדות שאינם משתתפים בקיום מעשה המצוה כלל, אלא שמ"מ קיי"ל דגם הם מקבלים ברכה, דהיינו שיושפעו מברכת הכהנים יחד עם אלו שמשתתפים במצות בפועל. ולפי"ז נמצא דאינו מועיל כולם מה שמתברכים מטעם עם שבשדות כדי לפטרם ממצותם לעמוד פנים כנגד פנים, וא"כ שפיר י"ל דשרי לעבור כנגד המתפללים כדי להתברך".
    1. רק מן הצד יש להקל.
       1. הגר"ש דבליצקי זצ"ל (אליבא דהלכתא גליון י"ט עמ' ה' סוף טור ג') – "דמותר לעבור בתוך ד' אמות של הש"ץ מצדדיו כדי ליכנס ולהיות מלפני הכהנים".
    2. מראי מקומות.
       1. שבילי דוד (סי' ק"ב) – "מ"א סק"ה עכ"פ נוהגין הכהנים לילך מצדדי הש"ץ על הדוכן לנ"כ וכן גם היושבין במזרח הולכין מצדדי הש"ץ נוכח פני הכהנים לפניהם".
          1. ד' אמות של תפלה (בביאורים ח"ב סי' ז' סוף פרק ג', עמ' ת"ה) – "שבילי דוד ... ואיני יודע אם כוונתו דרק מצדדין שרי משום דאפשר להקל במקום מצוה בצדדין כמ"ש בפרק א', או דר"ל דמוחר לעבור בכ"ע כדי לקם מצוה דרבים וצ"ע".
          2. אשי ישראל (פרק כ"ט הע' נ"ג) – "עיין שבילי דוד סי' ק"ב שהיושבים במזרח וזזים ממקומם לנשיאת כפים (כדי לעמוד כנגד הכהנים) צריכים להזהר שלא לעבור בתוך ד' אמות של המתפלל וגם של הש"ץ".
  1. **ישראל: לעבור כנגד המתפלל כדי שהכהנים יוכלו לעלות לדוכן**.
     1. מיקל.
        1. הגרשז"א זצ"ל (הליכות שלמה פרק ח' ס"ק מ"ח [לשונו מובא לעיל], אליבא דהלכתא גליון י"ט עמ' ה' טור א') – "דהעומד בתפילתו במקום שצריכים הכהנים לעלות לדוכן, ואינו יכול לפסוע מאחר ויצטרך לעבור כנגד המתפלל, מותר לו לעבור נגד המתפלל כדי שיוכלו הכהנים לעמוד במקומם".
        2. משנה הלכות (אליבא דהלכתא גליון י"ט עמ' ה' טור א').
        3. משנת יוסף (ח"ה סי' כ"ז סוף אות ט') – "ומה ששאלת אם א' מתפלל במקום שכהנים עולים לדוכן ואינו יכול לפסוע לאחוריו דעי"ז יצטרך לעבור כנגד המתפלל. לפמשנ"ת אם זה מעכב מצוה דרבים דנשיאת כפים מותר לעבור לפני המתפלל".
     2. מחמיר.
        1. הגר"ש דבליצקי זצ"ל (אליבא דהלכתא גליון י"ט עמ' ה' טור א') – "דישראל שעומד במזרח בית הכנסת אסור לו לעבור כנגד המתפלל כדי לפנות מקום לכהנים".
        2. חוט שני (אליבא דהלכתא גליון י"ט עמ' ה' טור א') – "דישראל שעומד במזרח בית הכנסת אסור לו לעבור כנגד המתפלל כדי לפנות מקום לכהנים".
  2. **כאשר השליח ציבור כהן שנושא את כפיו בחזרת הש''ץ**.
     1. והסתפק הגראי''ל שטיינימן זצ''ל (כאיל תערוג ברכות דף כז. ) כאשר השליח ציבור כהן שנושא את כפיו בחזרת הש''ץ, ובברכת כהנים מסתובב לצד הקהל, האם אסור לעבור בד' אמות מול פניו, שהרי הוא באמצע שמונה עשרה, ואסור לעבור לפני המתפלל, או דלמא כיון שכעת הוא בנשיאת כפים הרי זה כאילו אינו בתפילה, והרי בנשיאת כפים לא מצינו איסור לעבור לפניו. ועיין בספר נתיב בינה (סימן מ' ) להג"ר בונים שרייבר שליט"א מה שכתב בזה דברים נפלאים.
     2. ***הגרח"ק זצ"ל (דעת נוטה ח"א הל' תפלה תשובה שמ"ב) – "***שאלה: ש"ץ שהוא כהן ובאמצע חזרת הש"ץ הוא מסתובב לנשיאת כפים, האם עכשיו נאסרים ארבע אמות לפניו כלפי הצבור. תשובה: עתה אין מתפלל אלא נושא כפיו".

1. שאר ציורים.
   1. **לשירותים**.
      1. שלא יעבור באיסור בל תשקצו, יש להקל.
         1. אשל אברהם (בוטשאטש, סי' ק"ב) – "ולעבור כדי לשמוע קדיש או אפילו לענות אמן, נראה להקל, כי אין ספק בלבול דעת חבירו מוציא מידי ודאי מצוה שלא לענות אמן. וכדי שלא לעבור על בל תשקצו, נראה פשוט שנכון להקל, אך גם רק בשביל אמן לבד לא נראה כלל להחמיר בזה".
         2. הגראי"ל שטיינמן זצ"ל (שפתי איל או"ח אות כ').
         3. ***הגרח"ק זצ"ל (***אשי ישראל אות קכ"ה) – "לכאו' דוקא כשיש בל תשקצו שהוא דאורייתא"***.***

***הגרח"ק זצ"ל (דעת נוטה ח"א הל' תפלה תשובה שנ"ד) – "שאלה: הרב שליט"א השיב דמותר לעבור לפני המתפללין כדי לעשות צרכיו אם הוא בבל תשקצו, דהוא דאורייתא. וצ"ע דהרי מבואר במשנ"ב (סי' צ"ב סק"ז) דבל תשקצו הוי דרבנן. תשובה: י"א שהוא דאורייתא".***

* + - 1. אשי ישראל (פרק כ"ט סעי' ט"ו) – "אם צריך לצאת מבית-הכנסת לעשיית צרכיו, מותר לו לעבור כנגד המתפלל, וכדי שלא יעבור באיסור בל תשקצו".
    1. ***מראי מקומות –*** ציץ אליעזר (ח"ט סי' ח' אות ד', לשונו מובא לקמן),אבני ישפה (אהל יעקב ט' אלול תש"ע, לשונו מובא לקמן),קונ' קיצור הלכות (עמ' ד' אות ב').
       1. הגרשז"א זצ"ל (הליכות שלמה תפילה פרק ח' סעי' ל"ג) – "הנצרך לנקביו דחשיב נמי לצורך מצוה ... אבל אם עיניו פקוחות ומביט בתוך הסידור, אין להקל".
       2. ילקוט יוסף (קיצור שו"ע או"ח סי' ק"ב סעי' י"א) – "יש אומרים שמותר לעבור לפני המתפלל כדי שלא לעבור על בל תשקצו. ויש חולקים ואינם מתירים אלא כשיש אונס גמור בדבר. והיכא שהמתפלל עוצם את עיניו המיקל יש לו על מי שיסמוך. וכל זה כשאינו אנוס לצאת לצרכיו בדחיפות, הא לאו הכי יש להקל. ולכולי עלמא אם הוצרך לנקביו ופסק ויצא באמצע התפלה, וחוזר מבית הכסא כדי להמשיך בתפלתו, אין לו להקל לעבור כנגד המתפלל, כדי להתפלל במקום שהתפלל. [שארית יוסף חלק ג' עמו' כב. ילקוט יוסף על הלכות תפלה, סי' קב הערה יא, במהדורת תשס"ד תפלה כרך א עמו' תנד]".
  1. **לצורך מצוה, תפילה**.
     1. מחמיר.
        1. יד אליהו (סי' ו') – "נ"ל דאין לעבור לפני המתפלל תוך ד"א אפילו כדי להתפלל בצבור ואם לא יעבור לפניו אי"ל לכנוס בבה"כ להתפלל אעפ"י כן אינו רשאי ... נלע"ד דאי אם יכול להשלים למנין יוכל לעבור נגד המתפלל כי מצוה דרבים דחי ל"ת אפילו בשעה שאינו מקיים לי' למ"ע".
        2. דעת תורה (סעי' ד').
        3. עי' שבט הלוי (ח"ז סי' כ' אות ב') – "ואשר שאל למה דקיי"ל או"ח סי' ק"ב ס"ה דאסור לפסוע ג' פסיעות אחרי הי"ח אם אחד מתפלל מאחריו ונפל ספר ברחוק ממנו כ"כ שאי אפשר להגביהו רק אם יפסיע ג' פסיעות וישלים הי"ח, האם מותר לעבור נגד המתפלל **כדי להגביה הס' מעל הקרקע** וכו', בתשובת יד אליהו סי' ו' דן אם מותר לעבור כדי להתפלל במנין, וכתב להתיר רק אם משלים המנין דהו"ל כמו עשה דרבים, א"כ יראה דלא יעבור דלא הוה בגדר בזיון גדול כ"כ כיון דלא אפשר להגביהו, וגם אם אפשר ירמוז לחבירו להגביהו, ואם חבירו מאריך יותר מדאי כדי לכוין את לבו, יש מקום להתיר עיין אשל אברהם מהגה"ק דע"ק".
        4. חוט שני (נושאים שונים תפילה ס"ק י"ט אות י"ב [עמ' קצ"ז], פסח ענינים שונים אות י' עמ' ש"ט) – "ובמשנה ברורה [סימן ס"ט ס"ק ט'] משמע דאסור לעבור כנגד המתפלל אף לצורך מצוה. ולכן אין לעבור כנגד המתפלל כדי להוציא ספר תורה מארון קודש לקריאת התורה אף שיש בזה משום טירחא דציבורא וכן אין לעבור כנגד המתפלל כדי להחזיר את הספר תורה לארון קודש".
        5. הגרח"ק זצ"ל (נקיות וכבוד התפילה עמ' ר"ג תשובה רי"א) – "... האם לצורך תפלה בציבור מותר. תשובה: אסור".
     2. מיקל.
        1. אור לציון (ח"ב פרק מ"ה סעי' כ"ט) – "מותר לעבור כנגד המתפלל כדי להתפלל תפילה בציבור או לצורך גדול, כגון שיגיע לו מזה הפסד פרנסתו וכדומה".
        2. הגריש"א זצ"ל (ד' אמות של תפלה סי' ז' אות ג', עמ' שצ"ט, אשר האיש או"ח ח"א פרק כ' אות י"ט, שיעורי מרן הגריש"א ברכות דף כז. [עמ' רצ"ה]) - לשונו מובא לעיל.
        3. אבני ישפה (אהל יעקב ט' אלול תש"ע) – "בענין השאלה שאחד עמד להתפלל תפילת י"ח לפני הארון של בית הכנסת, ואתה צריך לקחת משם סידור או תפילין שתוכל להתפלל, אם מותר לך להושיט ידך לפניו שהרי שמא אתה מפריע לו לתפילתו. כבר דנתי בשאלה זו בספרי הדל אבני ישפה על הלכות תפילה, ונדפס בקיצור גם במשנה ברורה הוצאת בלום סוף חלק א'. והבאתי האשל אברהם מבוטשאטש שנדפס בסוף השולחן אורח חיים חלק א' שכתב וז"ל: ולעבור כדי לשמוע קדיש או אפילו לענות אמן נראה להקל כי אין ספק בלבול דעת חבירו מוציא מידי ודאי מצוה שלא לענות אמן, וכדי שלא לעבור על בל תשקצו נראה פשוט שנכון להקל אך גם רק בשביל אמן לבד לא נראה כלל להחמיר בזה עכ"ל. עוד כתב שם וז"ל: לא ראיתי כעת מפורש שיהיה אסור לעבור לפני מתפלל כשעיניו עצומות ובדרבנן הבא להחמיר עליו הראיה עכ"ל. היוצא מדבריו שכיון שיש לך ודאי מצוה להתפלל ואתה צריך סידור או תפילין, מותר לך להושיט ידך כדי לקחת אותם משום שאין ספק ביטול הכוונה שלו מוציא מודאי מצוה שלך. ואם עוצם עיניו יש סניף נוסף להקל".
     3. מראי מקומות – פסקי תשובות (אות ג' ס"ק א').
        1. ציץ אליעזר (ח"ט סי' ח' אות ד') – "ויעוין שם בא"א שכותב גם זאת, דלעבור כדי לשמוע קדיש או אפילו לענות אמן נראה להקל כי אין ספק בלבול דעת חבירו מוציא מידי ודאי מצוה, וכדי שלא לעבור על בל תשקצו נראה פשוט שנכון להקל, אך גם רק בשביל אמן לבד לא נראה להחמיר בזה ע"ש. אך עיין במהרש"ם שם (באו"ח ובדע"ת) שמעיר ע"ד א"א הנז' דבשו"ת יד אליהו סי' ו' אוסר לעבור כיון דבעידנא שעובר עדיין אינו מקיים המצוה, אך אם ישלים למנין הוי מצוה דרבים ולא בעינן בעידנא ע"ש, וגם ע"ד יד אליהו אלה יעוין בספר תורת חיים על או"ח סו"ס ק"ב שכותב דדבריו צ"ע דהלא יכולים להמתין עד שיגמור הנ"ל תפלתו ויהי' להם מנין גם אם לא יעבור איסור הנ"ל עיי"ש".
        2. הגרח"ק זצ"ל (שערי שיח עמ' ע"ח תשובה ק"א) – "שאלה: "הרואה את חברו באמצע תפלת שמו"ע **שנתהפכו לו רצועות** התפילין של ראש, האם מותר להכנס לתוך ד"א כדי להניחן על צידם הנכון. תשובה: מותר.
  2. **מנין שצריכים להוציא ס"ת מחדר שמתפללים בו שמו"ע ולעבור לפני המתפלל**.
     1. מיקל.
        1. הגריש"א זצ"ל (חשוקי חמד מגילה ריש עמ' רצ"ב, אשר האיש או"ח ח"א פרק כ' סעי' כ') – "דאפשר לסמוך על האשל אברהם, ולהתיר להחזיר את הספר תורה מפני כבוד הס"ת. וגם להביאו אפשר להקל מפני טרחא דציבורא".
     2. מחמיר.
        1. חוט שני (נושאים שונים תפילה ס"ק י"ט אות י"ב [עמ' קצ"ז], פסח עמ' ש"ט אות י') – "ובמשנה ברורה [סימן ס"ט ס"ק ט'] משמע דאסור לעבור כנגד המתפלל אף לצורך מצוה. ולכן אין לעבור כנגד המתפלל כדי להוציא ספר תורה מארון קודש לקריאת התורה אף שיש בזה משום טירחא דציבורא וכן אין לעבור כנגד המתפלל כדי להחזיר את הספר תורה לארון קודש".
     3. מראי מקומות.
        1. הגרח"ק זצ"ל (עלי שי"ח עמ' ס"ז אות ט"ז) – "שאלה: האם מותר לעבור לפני המתפלל כדי להוציא ס"ת מההיכל. תשובה: צ"ע ואולי יעבור מך הצד".

הגרח"ק זצ"ל (עלי שי"ח עמ' ס"ז אות י"ז) – "שאלה: האם מותר לעבור לפני המתפלל כדי להחזיר הס"ת למקומו. תשובה: צ"ע".

* 1. **הושטת יד לפני המתפלל: להחזיר ספר לפני המתפלל שמו"ע**.
     1. ***הגר"א נבנצל שליט"א (מציון תצא תורה ח"א אות י"ז) – "***שאלה: מה הדין במי שרוצה ליטול התפילין שלו או סידור מהארון כשיש אדם שמתפלל שמונה עשרה שם ויצטרך להושיט את ידו כדי להשיג הסידור או התפילין וכדומה, האם זה מותר. תשובה: אם אין זה מפריע למתפלל".
     2. מנחת חן (ח"א או"ח סי' ח') – "דודאי אם יוכל להמתין באופן אשר לא יהיה צריך לעבור לפניהם אפי' במקצת גופו יש לעשות כן ... וכל שכן שלא יושיט ידו לעבר פני המתפלל כמבואר לעיל (אות ח'). במקום הדחק או במקום צורך מצוה יש להקל בצדדין שלפניו ... וגם המ"ב על כל פנים מקיל בשעת הדחק, ובמנחת יצחק הוסיף דודאי לצורך מצוה כמקום דחק דמי ... במקום הדחק או לצורך מצוה הרוצה לסמוך לעבור לפני המתפלל אין מוחין בידו לפי"מ שהעלו האשל אברהם והמהרש"ם והציץ אליעזר להקל מכמה טעמים, וכן פסק הג"ר יוסף שלום אלישיב ...".
  2. **ספר על הריצפה כנגד המתפלל**.
     1. מחמיר.
        1. ***הגר"א נבנצל שליט"א (מציון תצא תורה ח"א אות ט"ז, תשובות אביגדר הלוי או"ח סי' ק"ב אות פ"ב) – "***שאלה: מי שרואה שספר קדוש שנפל על הריצפה ורואה שאחד מתפלל שמונה עשרה ואם הוא ירצה להרים את הספר הוא יצטרך לעבור לפני המתפלל, האם מותר להרים הספר בכה"ג. תשובה: לא".
        2. הגרח"ק זצ"ל (***מציון תצא תורה ח"א או"ח הע' ט"ו).***
        3. חוט שני ***(מציון תצא תורה ח"א או"ח הע' ט"ו).***
     2. מיקל.
        1. אז נדברו ***(מציון תצא תורה ח"א או"ח הע' ט"ו)*** – "שזה מותר".
  3. **כדי להגיע למקום קבוע**.
     1. מחמיר.
        1. הגריש"א זצ"ל (אשר האיש או"ח ח"א פרק כ' סעי' י"ח) – "אסור לעבור לפני המתפלל כדי להתפלל במקומו הקבוע. ומי שהגיע לבית הכנסת כאשר אנשים מתפללים תפילת שמונה עשרה בפתח בית הכנסת, ואם יכנס לתוך בית הכנסת יצטרך לעבור לפני המתפללים, עדיף שימתין בחוץ, ויסמוך על מה שיתפלל עם הש"ץ כאשר יכנס בפנים".
        2. ***הגרח"ק זצ"ל (דעת נוטה ח"א הל' תפלה תשובה שנ"ג) – "***שאלה: האם מותר לעבור לפני המתפלל כדי להגיע למקומו הקבוע בתפלה. תשובה: אסור".
        3. ילקוט יוסף (קיצור שו"ע או"ח סי' ק"ב סעי' י"ב) – "אין להקל לעבור לפני המתפלל כדי להגיע למקומו הקבוע, שהרי אין ענין זה דקביעות מקום לתפלה מעכב כל כך שיצטרך לעבור על איסור בשביל לקיים דבר זה. [שארית יוסף חלק ג' עמוד כב. ילקוט יוסף סי' קב הערה יב, במהדורת תשס"ד תפלה כרך א עמו' תנד]".
        4. תפילה כהלכתה (פרק י"ב אות קי"ד) – "אין לעבור בפני המתפלל כדי להגיע למקום הקבוע לתפילה".
  4. **כדי ליטול כובע ומעיל**.
     1. מחמיר.
        1. הגרח"ק זצ"ל (עלי שי"ח עמ' ס"ח אות כ') – "שאלה: האם מותר לעבור לפני המתפלל כדי ליטול כובע ומעיל המונחים לפניו על מנת להתפלל עם הצבור. תשובה: מסתבר דאסור".
  5. **מקום מעבר של רבים**.
     1. מחמיר.
        1. עי' הגרשז"א זצ"ל (הליכות שלמה תפילה פרק ח' סעי' ל"ו) – "העומד בתפלה במקום הילוך הצבור, יש להתיר להעבירו ממקומו. וכמו כן מותר מדינא אף לעבור כנגדו, אלא **שראוי להחמיר בזה** לכתחלה, אם לא במקום הצורך".
        2. תשובות והנהגות (ח"א סי' ע"ה) – "ברם בביה"ל אייתי גם שיטת הח"א שהאיסור מפני שמפסיק בין המתפלל לשכינה, ולפ"ד בכל אופן אין לעבור, (ועיין היטב בספר בצל החכמה ח"ו סימן ל' שאם לפי תקנות הבית הכנסת מותר לו להיות שמה שאסור לעבור בתוך ד' אמותיו אף כשמפריע לאחרים)".
        3. הגרח"ק זצ"ל (דרך שיחה ח"א עמ' תקל"ז) – "שאלה: עומד בתפילת שמו"ע במעבר של ביהמד"ר, אמר הרב שליט"א שאסור לעבור כנגד ד' אמותיו, מאחר ויש לכל אחד זכות לעמוד בכל מקום, מהו בעומד במעבר שבפרוזדור בחוץ. וכן בביכנ"ס מסויים יש מתפללים ברחוב ע"י ביהכנ"ס, אם אסור לעבור שם כנגד המתפלל. וכן העומדים בתפלה ברה"ר כנגד הכניסה לחנותו ומעכבים את האנשים ליכנס לחנות, שמעתי שיש מי שהורה שיכול להזיזם משם... תשובה: הן **אמנם זו מעשה עוולה, אבל אינו מתיר לעבור כנגדו**. בספר 'שונה הלכות' מובא הדין (בסי' ק"ב סק"ה) רק לענין אם היושב כבר ישב ועמד זה בצדו שא"צ לקום, ואמנם י"א שאם עשה עוולה זה מתיר - אבל במ"ב לא הביא זה. והמתפללים ברה"ר - אין זה גזילה (דנימא דהוי מהב"ע), וכי מי שרוצה לעמוד עשר רגעים ברה"ר נאסור לו זאת".
        4. עי' שמע שלמה (ח"ב סי' ו' אות ד') – "דיש אנשים שעומדים להתפלל תפילת העמידה בחופזה ובבהלה מבלי שימת לב כלל היכן עומדים ולא קשיא להו תנא היכא קאי, אלא כאשר ישא המזלג ופעמים רבות עומדים על אם הדרך, ושתים רעות גורמים בזה דרבים מההמונים אינם יכולים להתאפק ונכשלים ועוברים בפני המתפלל, ואלו שמדקדקים בדבר ה' זו הלכה מצטמקים וכו' וממתינים בעל כרחם באין יוצא ואין בא סגר עליהם המדבר, וכן לא יעשה לזלזל בעובדי ה' ב"ה ...".
        5. עי' ילקוט יוסף (סעי' ט"ו, קיצור שו"ע סעי' ט"ו) – "היכא שהמתפלל עמד במקום המשמש מקום מעבר לרבים, כגון בפרוזדור בית הכנסת, יש אומרים שמותר לעבור כנגדו, כדי להגיע לתפלה סדירה ומיושבת, או לצורך לימודו, כשאין לו ברירה אחרת. וטוב שיאמר פסוקי תהלים או מאמר חז"ל בעת שעובר. ואף שיש מקום לומר שאף על פי שהמתפלל לא טוב עשה בעומדו להתפלל במקום כזה, מכל מקום אין לעבור על איסור לעבור לפני המתפלל. ומיהו בשעת הדחק אפשר לסמוך על המקילים, ובפרט היכא שהמתפלל נמצא ברשות אחרת, כגון שמתפלל כנגד הפתח".
     2. מיקל.
        1. עי' הגר"ד בהר"ן זצ"ל (תשובות והנהגות ח"א סי' ע"ה, ארח דוד הל' תפילה אות ס"א [עמ' ל"ה]) – "מצוי שמנין מתפללים בחוץ במקום מעבר ולא במקום שמיוחד לתפלה, ומעכבין הציבור לצאת, שאסור לעבור כנגד המתפלל, ושמעתי בשם הצדיק הירושלמי רבי דוד בהר"ן זצ"ל שאינם יכולים לאסור ולהפריע אנשים לעבור, כשנכנסו לשטח שאינו שלהם להתפלל וכנראה כוונתו לפי הטעם שהאיסור מפני שמפריע לו להתפלל, אבל כאן כאלו נכנס מתחילה להתפלל במקום שיפריעו לו, ועליו האסור ואין בכחו לאסור אחרים, (ואולי מדת חסידות בכל גוונא)".
        2. להורות נתן (קונ' קיצור הלכות עמ' ה' אות ז').
        3. עי' ציץ אליעזר (ח"ט סי' ח', מיקל, ולומר פסוק וכדומה) – "מכל האמור יצא לנו כמה וכמה צדדי ודרכי היתר לעבור על פני המתפלל ובמיוחד כשהמתפלל עומד בדרך המעבר והוא צריך ליכנס פנימה לתפלה סדירה ומיושבת או ללימוד קבוע וכדומה לזה".
     3. מראי מקומות – תפילה כהלכתה (פרק י"ב הע' רס"א), אשי ישראל (פרק כ"ט סעי' י"ד), פסקי תשובות (אות ג' ס"ק ה'), הר"י רוזנטל (בית אהרן וישראל גליון קי"ח סוף עמ' קס"ג), גר"ד לנדאו (בית מלא ח"א שמועות הלכה פרק ו' אות ד', עמ' קל"ה), מאיר עוז (סי' ק"ב על סעי' ד'), מפי כהן (הלכות תפילה ).
        1. אשל אברהם (בוטשאטש, סי' ק"ב) – "וע"י מה שקורים שטענדר מסתלק חשש בלבול הדעת מסברא, והגם שבספר הק' הלכות קטנות [שם] הביאו הבאר היטב [שם] אוסר במחיצה כזו, מכל מקום כיון שכן הוא מנהג כל מדינות אלו אין לאפושי פלוגתא, ועכ"פ כולי עלמא מודים שע"י זה אין עוד חשש פתחון פה (דערעור) [דהרהור], בצירוף מה שלפעמים יש ספיקות שמא עומד בתחנונים שאחר התפילה, וכמו שכתבתי במקום אחר. גם יש לומר דלהסברא שעל הניזק להרחיק את עצמו [ב"מ קיז, א] שיש בזה חילוקים שונים, **יש קצת סברא** לומר שהעומד לפני דרך הרבים מסתמא אמר בנפשיה שלא תתבלבל דעתו, והגם דלא פלוג חז"ל בזה, על כל זה בצירוף מחיצה שכנ"ל, נראה שאין עוד טענה בזה על מנהג עם בני ישראל בכל מדינות אלו ומוכרע בזה לזכות טוב".
        2. דעת תורה (סעי' ד'. [אכן בהג' על ס' ארחות חיים (רק דפוס תשכ"ב) מסיים כך בפשיטות, ולא כתב שעדיין צ''ע]) – "ונ"ל דאם עמד להתפלל במקום שרבים עוברים, כגון באמצע ביהכ"נ, דמי לקבר המזיק את הרבים דמותר לפנותו ואינו תופס מקומו, ועי' יו"ד סי' שס"ד סעיף ה' [דאפי' נקבר שם מדעת בעל השדה מותר לפנותו], ועדיין צ"ע".
        3. חוט שני (נושאים שונים תפילה ס"ק י"ט אות ה', עמ' קצ"ו) – "**מעבר בבית הכנסת**, ואחד עומד שמו"ע בסמוך לו ומאריך בתפלתו, צ"ע אם יש להתיר לעבור לפניו, דשמא בכל הבית כנסת יש רשות להתפלל".
        4. הגרח"ק זצ"ל (שערי שיח עמ' ע"ח תשובה ק') – "שאלה: האם מותר לעבור כנגד המתפלל בפתח בית חברו כשעושה זאת **כדי להקניטו** [דהא אין אדם אוסר דבר שאינו שלו]. תשובה: צ"ע".
        5. הגר"י זילברשטיין שליט"א (קונ' קיצור הלכות עמ' ה' אות ז') – "שבשעת הדחק אפשר לסמוך על הא"א".
        6. ילקוט יוסף (קיצור שו"ע או"ח סי' ק"ב סעי' ט"ו) – "היכא שהמתפלל עמד במקום המשמש מקום מעבר לרבים, כגון בפרוזדור בית הכנסת, יש אומרים שמותר לעבור כנגדו, כדי להגיע לתפלה סדירה ומיושבת, או לצורך לימודו, כשאין לו ברירה אחרת. וטוב שיאמר פסוקי תהלים או מאמר חז"ל בעת שעובר. ואף שיש מקום לומר שאף על פי שהמתפלל לא טוב עשה בעומדו להתפלל במקום כזה, מכל מקום אין לעבור על איסור לעבור לפני המתפלל. ומיהו בשעת הדחק אפשר לסמוך על המקילים, ובפרט היכא שהמתפלל נמצא ברשות אחרת, כגון שמתפלל כנגד הפתח. [שאר"י ח"ג עמו' כד. ילקו"י סי' קב הערה טו, תפלה א עמ' תנה]".
        7. מתפללים בכותל, צ"ע.
  6. **מי שמאריך בתפילתו, אם צריך לעמוד במקום שלא יהיה מכשול**.
     1. מחמיר, אין לעבור לפניו.
        1. הגר"י זילברשטיין שליט"א (קונ' קיצור הלכות עמ' ה' אות ט') – "שיש עליו חיוב לעמוד במקום שרבים לא יכשלו, כדי שלא יעבור על 'לפני עור'".
        2. תשובות והנהגות (ח"א סי' ע"ה ד"ה והאמת) – "והאמת דמי שיודע שמאריך בי"ח, ומתפלל בביהכנ"ס במקום שעוברים דרכו, **חוטא שמכשיל בכך הרבים**, וראוי לו לכתחילה למצוא מקום תפלה שאין עוברים, אבל אף שהמתפלל עביד שלא כהוגן אין זה תירוץ לציבור שיוכלו לכתחלה לעבור, רק כשאין זה מכוון לפניו ממש רק לצדדין שלפניו, המ"ב מביא מחלוקת שהמ"א אוסר וא"ר מתיר ובחמד משה וכן בעה"ש תמהו על המג"א והסכימו להא"ר, ובקדמון הראבי"ה לברכות מפורש כן, ולכן אף שבשאלתות להגר"ח מוולזין זצ"ל החמיר כהזוהר, מ"מ כשמאריך המתפלל בתפלתו והוא שעת הדחק נוכל לסמוך על המקילין שצדדין שלפניו אינם כלפניו ומותר לעבור [ועיין בערוך השולחן שביאר בדברי הזוהר שגם להזוהר מותר ע"ש] וכן המנהג".
        3. מעדני יו"ט (סי' ט').
     2. מיקל.
        1. הגרח"ק זצ"ל (***דעת נוטה ח"א הל' תפלה תשובה*** שס"ב, תשובה שס"ג, הע' שמ"ג) – "בביכ"נ מותר לכל א' להאריך כרצונו ... א"א להכריחו אבל יש בזה חסד".
     3. מראי מקומות – אשל אברהם (בוטשאטש מהדו"ת ריש סעי' ד'), ד' אמות של תפלה (ח"ב סי' ה' סעי' ז'), ס' לפנ"ע (בסוף, הע' מ"ט), לשכנו תדרשו (עמ' ע"ד ד"ה מרן).
        1. בית ברוך (כלל כ"ו ס"ק כ"ח), ד' אמות של תפלה (ח"ב סי' ה' סעי' ו', לשונו מובא לקמן) – "**ממילי דרך ארץ שלא להאריך בתפלה** אם מעכב העוברים או שאחד מתפלל לפניו (עמודי השלחן)".
        2. חוט שני (נושאים שונים תפילה ס"ק י"ט אות ג', עמ' קצ"ו) – "אותם המאריכים בשמו"ע הם בדרך כלל מכבידים על הציבור, וראוי להם לעלות למזרח, ואין לנהוג מנהג ענווה בזה, דלא יהא גרוע מכל גמילות חסדים אחר. אמנם אם אי אפשר לו לעלות למזרח וכדו', יתפלל כדרכו כיון דהמקום נעשה לתפילה".

חוט שני (פסח עמ' ש"ט אות י"א, נושאים שונים עמ' קצ"ו) – "שאלה: המתפלל שמו"ע ואדם שעמד שמו"ע לפניו סיים את תפילתו והרי אינו יכול לפסוע כנגד המתפלל, וישנם אנשים שסיימו שמו"ע מסתכלים כל רגע אחורה לראות אם חבירו שעומד אחריו באמצע שמו"ע כבר סיים, ויש שמסתכלים וחוזרים ומסתכלים כדי לזרזו לסיים התפילה ושלא יעכבו, **האם מותר למתפלל לילך למקום אחר** או לרמוז למסיים שיפסיע וילך לו ואל יפריע לו באמצע שמו"ע, כמו שמסתמא מותר באם בא רעש באמצע שמו"ע ומפריע לו לכוין שמותר לילך באמצע שמו"ע לסגור החלון שלא יכנס הרעש, וה"ה הכא כיון שהמסיים שמו"ע מפריע לו יהיה לו מותר לרמז לו לפסוע ולילך לדרכו. תשובה: גם אם יש רעש מבחוץ אסור לילך באמצע שמו"ע לסגור את החלון אא"כ הוא רעש גדול מאוד שלא יכול להתגבר על זה ולכוין. וכל שכן אם ההפרעה מחבירו הוא שמסתכל ומביט בו אם כבר סיים ודאי דלא חשיב הפרעה לכוין בתפילה, דלא ישים לב לזה, ושפיר אפשר להתגבר על זה, ולהמשיך להתפלל בכונה, ועל כן אסור למתפלל לילך למקום אחר, וכן אסור למי שסיים תפילתו לפסוע כנגד המתפלל בכה"ג. ואמנם בתחילה צריך ליתן דעתו שלא לצער בני אדם, ויש להתפלל כגון סמוך לקיר במקום שלא מפריע לאחרים, או לקצר בתפלתו כמו שאמרו [ברכות ל"א ע"א] על רבי עקיבא, כך היה מנהגו של רבי עקיבא, כשהיה מתפלל עם הציבור היה מקצר ועולה מפני טורח צבור, וכשהיה מתפלל בינו לבין עצמו אדם מניחו בזוית זו ומוצאו בזוית אחרת. **ובירושלמי [ר"ה פ"ב ה"ה] מבואר דאסור לצער בתפלתו באופן שחבירו אינו יכול לפסוע**. עיין שם דמסופר על רב כהנא שנעמד להתפלל אחורי רבי חייא, לאחר שסיים רבי חייא תפלתו עמד במקומו שלא לעבור לפני רב כהנא שהיה מאריך בתפלתו ואסור לעבור כנגד המתפלל, ושאלו האם כך אתם נוהגים אצלכם לצער לגדולים, והשיב לו רב כהנא אנא דמבית עלי דכתיב על בית עלי אם יתכפר עון בית עלי בזבח ובמנחה עד עולם, בזבח ובמנחה אין מתכפר לו, אבל מתכפר לו בתפילה, והתפלל רב חייא על רב כהנא וזכה רב כהנא להזקין עד שנעשו צפרניו כצפורני תינוק, עיי"ש. והיינו דאצל בני עלי היה מצב של פיקוח נפש, אבל שאר אינשי אסור לצער את האחרים בהארכת תפילתם".

* + - 1. שמע שלמה (ח"ב סי' ו' אות ד') – "יש אחרים דקים להו בנפשייהו שהם מאריכים בתפילה וטוב להם שיעמדו במקום שלא גורמים עיכוב לאחרים כי פעמים רבות שהם עומדים אחרי מתפללים אחרים שהם זריזים בתפילתם וגורמים להם עיכוב וצער **וצריך כ"א לשים לבו ע"ז שלא יצער אחרים** ח"ו, ומצאתי ראיה ברורה לזה מהירושלמי ...".
  1. **במקום הפסד**.
     1. מיקל – אור לציון (ח"ב פרק מ"ה הע' כ"ט, "שאין לאסור לעבור כנגד המתפלל במקום הפסד וכיוצא בזה").
     2. **אין היתר ללעבור לפני המתפלל במקום צורך גדול** (כמו שגורם להפסיד את הרכב שנוסע לבית, בכה"ג שיש טירחה מרובה אח"כ להגיע לבית) – הגרח"ק זצ"ל (ס' צהר ח"ז עמ' קמ"ח אות ו', **ע"ש** עמ' קנ"ב).
  2. **להושיט ידו לפני המתפלל כדי לקחת סידור או תפילין להתפלל**.
     1. ***הגרח"ק זצ"ל (דעת נוטה ח"א הל' תפלה תשובה של"ב, הע' שי"א) – "***שאלה: האם מותר לקחת ספר משולחן הנמצא בתוך ד' אמות של המתפלל. דלכאורה כמו שהליכה מלפניו מבטלת כוונתו (שזה אחד הטעמים לאיסורו, כמבואר במשנ"ב סימן ק"ב ס"ק ט"ו), כך אם עושה תנועות מלפניו מבטל כוונתו. תשובה: מותר. [שמעתי מרבינו שליט"א דלא מצינו שאסרו זאת, עכ"ד. ור"ל דבאמת אינו דומה כ"כ להליכה מלפניו, ויתכן שאין זה נחשב מבטל כוונתו, ואי אפשר לנו לחדש איסור שלא נתפרש בחז"ל]".
  3. **שלא כיון באבות**.
     1. מחמיר, אין לעבור לפניו – ***הגרשז"א זצ"ל (שולחן שלמה סי' רע"א ס"ק ב'.ד').***
  4. **לא הזכיר יעו"י אם מותר לעבור לפניו**.
     1. מחמיר.
        1. הגרח"ק זצ"ל (מועדי הגר"ח ח"ב תשובה י"ז) – "שאלה: שמע חבירו שלא אמר יעו"י, אם מותר לעבור לפניו. תשובה: לא יעבור בפניו".
  5. **האם מותר לעבור לפני המתפלל שמאריך בתפילה אחרי שקיעת החמה**.
     1. מראי מקומות – וישמע משה (פר' מטות תשע"ח עמ' א').
  6. מראי מקומות – ***קובץ מאורות ירושלים (ח"ג עמ' ק"צ),*** הגריש"א זצ"ל (פסקי הלכות קרול ***או"ח אות כ"ד, אשרי האיש*** או"ח ***ח"א פרק כ' סעי' כ"א)***.
     1. הגרח"ק זצ"ל (שאלת רב ח"ב פרק ז' אות י"ג) – "האם מותר להתפלל אחורי מי שמכיר בו שאינו מקפיד על האיסור לפסוע בד' אמותיו. תשובה: עפ"ד מותר".

הגרח"ק זצ"ל (אשי ישראל אות קכ"ו) – "באופנים שהותר לעבור כנגד המתפלל, האם הותר גם באופן שיצטרך היוצא לנגוע או לדחוק (אף שאינו מזיזו ממקומו) המתפלל, או שבכה"ג הוי הפרעה גדולה בכוונת המתפלל ואסור. תשובה: אם הוא דאורייתא מותר".

* + 1. חוט שני (נושאים שונים תפילה ס"ק י"ט אות ד' [עמ' קצ"ו], שבת ח"ד עמ' רצ"ד ד"ה מותר) – "מותר לעמוד שמו"ע אחורי קטן שמתפלל שמו"ע שיודעים שיעקור לפני המתפלל, דבשעה שעומד להתפלל אינו עסוק בספיית איסור לקטן, ואחר שסיים התפילה מה אפשר לעשות, ואפילו אם בגדול כהאי גוונא היה לפני עור מ"מ ספיית קטן הוא גדר אחר".

1. לפסוע כנגד המתפלל - סעיף ה'.
   1. **מחמיר**.
      1. מחבר (סעי' ה') – "אם השלים תפלתו והיה אדם אחר מתפלל אחריו, אסור לפסוע ג' פסיעות עד שיגמור מי שאחריו את תפלתו, שאם יעשה זה הרי הוא כעובר כנגד המתפלל; וצריך לדקדק בזה, אפי' אם האחרון התחיל להתפלל אחריו, מאחר שכבר התחיל".
      2. מראי מקומות.
         1. חוט שני (נושאים שונים תפילה ס"ק כ' אות ב', עמ' קצ"ז) – "פשוט דהמסיים תפילת שמו"ע, ואדם עומד מאחריו ונמצא באמצע תפילת שמו"ע, אך הוא נרדם באמצע תפילתו, מותר אז לעבור כנגדו, כיון דאין הוא מתפלל כעת ולא חשיב כנגד המתפלל".
         2. חוט שני (נושאים שונים תפילה ס"ק כ' אות ג', עמ' קצ"ז) – "**ילד שבוכה** באמצע שמו"ע ומפריע עי"ז לציבור המתפללים, מותר לעבור לפני המתפלל כדי להוציאו לחוץ".
   2. **אחר שמו"ע, לפסוע באלכסון**.
      1. לשכנו תדרשו (עמ' רע"ט אות מ"ה).
      2. הגרח"ק זצ"ל (אשי ישראל אות קכ"ח) – "וי"ל אם המתפלל ממש לאחריו אם יוכל לפסוע באלכסון לדעת הא"ר, וכן האם עדיף לפסוע לצדדים או לפסוע פסיעות קטנות וכמ"ב סי' קכג ס"ק יז. תשובה: יכול לפסוע באלכסון".
   3. **בשעת תחנונים**.
      1. מותר לעבור.
         1. עי' אשל אברהם (בוטשאטש, על המחבר סעי' ד' ד"ה גם) – "גם אולי יש לומר דלגבי תחנונים שאחר התפילה לא שייך זה כיון שכבר בידו לעקור רגליו לאחוריו, שהרי יכול לומר יהיו לרצון אמרי פי כו' קודם התחנונים. והגם דלגבי רקיקה לפניו קיימא לן [סימן צז מ"א סק"ב] דגם בתחנונים כל זמן שלא עקר רגליו עדיין כמו בתפילה ממש, מ"מ שם שאני, שהרי גם שלא בעת התפילה נכון שלא לרוק בביהכ"נ הק' לפניו כי אם בשמאלו או מאחוריו, כמו שכתב המג"א ע"ה בסימן צ' [ס"ק כז] ולכסות הרוק או לדרכו [שו"ע שם] ... מה שאין כן לגבי לעבור לפני המתפלל נראה שאין קפידא בתחנונים. ועל ידי זה יש זכות על סוגיא דעלמא דלית דחש ועוברים לפני העומדים בכיוון רגלים, כי כיון דספיקא דרבנן לקולא וזהו ספיקא בדרבנן שאולי הוא בתחנונים ואין קפידא".
         2. הו"ד בדעת תורה (על סעי' ד' ד"ה ובכתבי) – "ובכתבי הד"ק ז"ל כתב ... וכן בתחנונים שלפני ג' פסיעות גם בלא אמר יהיו לרצון יש לומר דקיל [ומותר לעבור]".
         3. ערה"ש (סעי' י"ג) – "ויראה לי דאם המתפלל סיים כבר שמ"ע אלא שמאריך בתחנונים אין איסור לעבור לפניו דבזה לא חיישינן לבלבול תפלתו ובפרט אם צריך לכך כגון לפסוע הפסיעות".
      2. ***מחמיר.***
         1. ***שלחן שלמה (סעי' א').***
         2. מ"ב (ס"ק ג') – "ואפילו אם המתפלל עומד בתחנונים שלאחר התפלה כ"ז שלא פסע וה"ה לענין שלא לעבור נגד המתפלל".
         3. קצות השלחן (סי' כ' ס"ק כ"ו) – "המשנ"ב .. וכן נראה פשוט".
      3. מראי מקומות – הר"א לנדמן (אור ישראל גליון מ"ג ריש עמ' רל"א).
         1. ***הגרח"ק זצ"ל (דעת נוטה ח"א הל' תפלה תשובה שמ"ג) – "שאלה: האם מותר לעבור לפני המתפלל בשעה שגמר תפלתו ועוסק בתחנונים שאחר התפלה. תשובה: אם אמר יהיו לרצון יש מקילין".***
   4. **אם יש להמתין עד שיסיים שלאחריו הכריעות** – הגרשז"א זצ"ל (הליכות שלמה תפילה פרק ח' ס"ק מ"ז, מבקשי תורה סי' קס"ו אות נ"ג, "ולכתחלה יש להמתין עד שיסיים גם הכריעות, דעד אז עדיין שכינה כנגדו"), עי' אשי ישראל (פרק כ"ט הע' ל"ט).
   5. **יחיד שרצה להתחיל שמו"ע**.
      1. הגרח"ק זצ"ל (אשי ישראל אות קכ"ט, פרק כ"ט אות ח', שאלת רב ח"ב כל פרק ז' אות ל"ו - אות מ') – "אם רוצה להתחיל שמו"ע ואחד מתפלל מאחוריו האם מותר ללכת ג' פסיעות לאחוריו (שקודם התפילה). תשובה: לא. ואולי לילך ג' פסיעות לפניו ולהתחיל מותר, אבל לא לאחוריו. תשובה: לא. האם ילך לפניו הג"פ שקודם שמו"ע כשא' מתפלל מאחוריו לצדדים (כדעת הא"ר). תשובה: לא. אם רוצה להתחיל השמו"ע וא' מתפלל מאחוריו, האם יכול להתחיל בלי לפסוע הג"פ שקודם השמו"ע. תשובה: לא. אם כשיתחיל השמו"ע לא יוכל לפסוע ג"פ שקודם שמו"ע מחמת מתפללים מאחוריו, האם יכול לפסוע כשעדיין אוחז ב'עזרת' או ב'תהלות לקל עליון'. תשובה: לכאו' יכול".
      2. הגרשז"א זצ"ל (הליכות שלמה תפילה פרק ח' סעי' ל"ג) – "הפסיעות שקודם שמו"ע אסור לפסוע כנגד המתפלל".
      3. רבבות אפרים (ח"א סי' ע"ד).
2. אם המתפלל אחריו כבר מסיים, ואסור לפסוע אחריו מצד המתפלל, מה הדין הראשון.
   1. **דעת המ"ב**.
      1. מ"ב (סי' ק"ב ס"ק ג') – "ואפילו אם המתפלל עומד בתחנונים שלאחר התפלה **כ"ז שלא פסע** וה"ה לענין שלא לעבור נגד המתפלל".
      2. מ"ב (סי' קכ"ב ס"ק ה') – "מ"מ כ"ז שלא פסע הוי כעומד לפני המלך".
      3. מ"ב (סי' תכ"ב ס"ק ט') – "דהמחבר מיירי שעדיין לא אמר תחנונים רק דכיון דרגיל מסתמא יתחיל לומר גם עתה אבל אם כבר אמר תחנונים וסיים אותם ואין במחשבתו לומר עוד אפילו עדיין לא עקר רגליו **כמי שעקר דמי** וחוזר לראש התפלה".
      4. מראי מקומות – תשובות והנהגות (שיח התפלה עמ' תשל"ב אות י"ח, לשונו מובא לקמן).
         1. בצל החכמה (ח"ו סי' ל"ב אות א') – "סי' תכ"ב ... וזה מדוקדק גם בלשון המ"ב שכ', אם המתפלל 'עומד בתחנונים' שלאחר התפלה אסור לישב בצדו וכן לעבור כנגדו, מוכח אבל כשכבר אינו עומד בתחנונים אעפ"י שלא פסע עדיין, אין איסור בדבר".
   2. **מחמיר**.
      1. עי' רבבות אפרים (ח"א סי' ע"ב, ח"ו סי' מ"ד אות א') – "ואולי טוב להחמיר".
      2. עי' שמע שלמה (ח"ב סי' ו') – "דמעיקר הדין אפשר להקל בזה ... ואולם כל זה הוא מן הדין, אך יש מקום להחמיר בזה ממדת חסידות דבזוהר הקדוש הנז' איתא, מאן דצלי אסור למעבר ד' אמות סמוך לו, ואוקמוה להני ד"א לכל סטר בר לקמיה עכ"ל הקדוש, והביאוהו המ"א (שם סק"ה) והא"ר וש"צ ור"ז [ועיין בכה"ח שם מ"ש בזה.] ובקשר גודל ובית עובד וחס"ל ובן א"ח וכמ"ש הכה"ח (אות כ"ז), וכבר כתב מרן ז"ל בש"ע (שם ס"א) ויש מי שאומר דהני מילי מן הצד אבל כנגדו אסור אפילו כמלא עיניו יע"ש. וכתב בכה"ח (שם) ועל כן בודאי יש להחמיר היכא דאפשר כדעת הזוהר הקדוש ואין לעבור כנגד המתפלל לפניו כמלא עיניו, ומהצדדים ומאחריו בתוך ד"א, רק בשעת הדחק כגון שהולך להתפלל או לדבר מצוה יש לסמוך ע"ד מרן ז"ל וכ"כ בן א"ח עכ"ל. וגם בנדוננו אע"פ שמותר לפסוע תוך ד"א של זה שסיים תפילתו, מ"מ אסור לעבור שם מפני האיש שעומד אחריו והוא מתפלל עדיין שלדעת הזוה"ק כל שלפניו אסור בכמלא עיניו, וע"כ ראוי להחמיר בזה לחוש לדעת הזוה"ק היכא דאפשר אבל אם הוא שעת הדחק או שצריך ללכת לדבר מצוה וכיו"ב אפשר להקל בזה וכמ"ש הכה"ח והבן א"ח וכנ"ל".
      3. תשובות והנהגות (שיח תפלה עמ' תשל"ב אות י"ח) – "ומיהו במ"ב מבואר דלפני שפוסע אף שממתין אסור בזה".
   3. **מיקל**.
      1. בצל החכמה (ח"ו סי' ל"ב) – "מותר לעבור לפניו".
      2. עי' הגרשז"א זצ"ל (הליכות שלמה תפילה פרק ח' סעי' ל"ד) – "אם העומד אחריו סיים כבר תפלתו, אך לא פסע מפני שממתין למתפלל שאחריו, נראה שמותר לפסוע כנגדו אף לצורך ישיבה לאמירת תחנון וכל לכל דבר מצוה".
      3. בית ברוך (כלל כ"ו ס"ק כ"ג, אז נדברו ח"ו סי' מ"ז) – "מה שכתבנו בבית ברוך כלל כ"ו כ"ג דמותר לפסוע ג' פסיעות לפני אחד המתפלל וכבר גמר תפלתו הלא שייך בזה הטעם של שכינה. יש לומר דאע"פ דכל זמן שלא פסע ג' פסיעות צריך לראות עצמו כעומד לפנ' השכינה מ"מ השכינה ממש נסתלקה כשגמר תפלתו וזכר לדבר וילך ד' כאשר כילה לדבר וגו' (בראשית י"ח לג)".
      4. אור לציון (ח"ב פ"ז סעי' כ"ג) – "האם מותר לעבור כנגד מי שסיים תפילת שמונה עשרה אך לא עקר רגליו מחמת שהעומד אחריו לא סיים את תפילתו. תשובה. מותר לעבור כנגד מי שסיים תפילתו, אף שעדיין לא עקר רגליו".
      5. הגריש"א זצ"ל (לשכנו תדרשו עמ' רע"ט אות מ"ה, אשר האיש או"ח ח"א פרק כ' סעי' כ"ב) – "מי שגמר תפילתו עד אחרי אלוקי נצור ולא פסע מותר לעבור כנגדו".
      6. שבט הלוי (קובץ מבית הלוי ח"ו עמ' כ"ח אות ל"ט) – "מי שגמר תפלתו והעומד לפניו ג"כ גמר תפלתו אלא שאינו יכול לפסוע לאחוריו ג' פסיעות כיון שבד"א שלו עומד מתפלל, מותר לראשון לפסוע לאחוריו אם אינו נכנס לתוך ד' אמות של המתפלל האחרון".
      7. חוט שני (נושאים שונים תפילה ס"ק כ' אות א' [עמ' קצ"ז], שבת ח"ב עמ' רצ"ז אות ב', ***שיח תפלה ריש עמ' תרצ"ה***) – "ונראה שאם זה שעומד אחריו סיים תפלתו אך ממתין מלפסוע על מי שעומד אחריו ועדיין מתפלל תפילת שמו"ע, מותר לראשון לפסוע אפילו אם הוא תוך ד' אמותיו של האחרון המתפלל, דאסור לעבור כנגד המתפלל לפני המלך ולא כנגד העומד לפני המלך".
      8. הגרח"ק זצ"ל (***דעת נוטה ח"א הל' תפלה תשובה של"ז,*** קונטרס קיצור הלכות אות ה', דרך שיחה ח"א עמ' תקל"ד, שאלת רב ח"ב כל פרק ז' אות ל"א, אות ל"ב, נקיות וכבוד התפילה עמ' ר"ד תשובה רי"ב) – "הרב שליט"א הביא לדברי הירושלמי (ראש השנה פ"ב ה"ה, הובא בבית יוסף או"ח סוף סי' ק"ב), ע"ש היטב, ואמר: מזה למדתי, **ואני נוהג כך למעשה**, שאם אדם לא פסע ג' פסיעות של סיום שמו"ע משום שיש מי שעומד ומתפלל מאחוריו, שמותר לעבור כנגדו, (שאם לא כן איך ישב ר' חייה בר אבא, ואם מותר לשבת ודאי שמותר לעבור כנגדו, ומה שלא פסע הוא כיון שאף שהיה חוץ לד' אמות של רב כהנא, אם היה פוסע היה נכנס לד' אמות שלו".

הגרח"ק זצ"ל (בית מלא ח"א שמועות הלכה פרק א' אות א', עמ' קט"ו) – "שאלה: א' שצריך לפסוע ג' פסיעות של אחר התפילה, ויש מאחוריו א' שכבר גמר להתפלל אך לא עקר רגליו [כגון שממתין על א' שלא גמר להתפלל עדיין וכל כיו"ב], האם מותר לו לפסוע ג' פסיעות או לא וצ"ע. תשובה: מסתברא דמותר".

עי' הגרח"ק זצ"ל (ויכתוב מרדכי עמ' שנ"ט אות רכ"ו) – "אם א' סיים שמו"ע ועדיין לא פסע כיון שיש א' עומד אחריו, האם מותר לעבור כנגדו. תשובה: מותר".

עי' הגרח"ק זצ"ל (אשי ישראל אות קל"א) – "יש מקום להקל".

* + 1. אשי ישראל (פרק כ"ט הע' מ"ד) – "יכול הראשון לפסוע את הג' פסיעות, ואף שיכנס בתוך הד' אמות של האחרון שעדיין עומד בתפילתו".
  1. מראי מקומות.
     1. אג"מ (בס' שירת שלמה אות נ"ד) – "אם יכול לפסוע ג' פסיעות לאחוריו כנגד המתפלל, אם המתפלל כבר אמר יהיו לרצון, והוא עומד באשמנו ובעל חטא ואמר מרן דאינו מותר".

1. מי שימתין לג' פסיעות, מה מותר לעשות.
   1. **מותר לענות אמן וב"ה וב"ש**.
      1. מ"ב (סי' קכ"ב ס"ק ד') – "ואם כבר סיים הכל אלא שאינו יכול לפסוע מחמת אדם שמתפלל לאחוריו וכמ"ש לעיל בסימן ק"ב לכולי עלמא יכול להפסיק ולענות אמן ובמאמר מרדכי כתב בפשיטות דאפילו ב"ה וב"ש מותר אז לומר".
      2. הגרשז"א זצ"ל (הערות לקונ' הקול קול יעקב, הו"ד בועלהו לא יבול ח"א סוף עמ' רצ"ט).
   2. **גם לימוד תורה**.
      1. הגר"ח מוולוזין (ס' עץ חיים נפש החיים עמ' תל"ג אות ע"ב, סידור הגר"א עמ' תקכ"ח כתר ראש אות ל"ג).
      2. אז נדברו (ח"ג סי' מ"ו אות א') – "ופשוט דה"ה שאר דבר שבקדושה כמו ללמוד או לומר עלינו לשבח עם הצבור. וכן לומר ויכולו עם הצבור".

עי' אז נדברו (ח"ח סי' מ"א אות ה') – "המסיים תפלתו לא הוי כעומד בתפלה אלא כיון דלא פסע עדיין הוי כעומד לפני המלך הוא ואסור לשוח בדברים אחרים אבל כל דבר שבקדושה מותר".

* 1. **רק תפילה**.
     1. חזו"א (ארחות רבינו ח"ג עמ' ר"ט אות ט"ז).
     2. הגרח"ק זצ"ל (אשי ישראל אות ק"פ, [**אמנם** ע"ש אות קצ"ב, ופרק כ"ג הע' רמ"ה], ***שיח תפלה עמ' תרצ"א אות ל"ו,*** דעת נוטה ח"א הל' תפילה תשובה רכ"ג) – ***"ללמוד אסור ולומר תהלים מותר שגם זה תפילה".***

עי' הגרח"ק זצ"ל (דעת נוטה ח"א ריש הספר הע' פ"ה, הל' תפילה הע' ר"ה) – "**ללמוד בהרהור מותר**".

הגרח"ק זצ"ל (דעת נוטה ח"א ריש הספר תשובה פ"ו) – "קרבנות בכלל תפלה ומותר".

הגרח"ק זצ"ל (דעת נוטה ח"א הל' תפילה תשובה רט"ז - תשובה רכ"ט, שאלת רב ח"ב פרק ל"ד אות י"ח).

* 1. **רק סדר התפילה**.
     1. הגרשז"א זצ"ל (הליכות שלמה תפילה פ"ח סעי' ל"א, מבקשי תורה סי' קס"ו אות נ"ד) – "מי שסיים תפלתו ועדיין לא פסע לאחוריו, אסור לדבר אפילו בדברי תורה ותפלה, אבל אומר עם הצבור כל דבר שאומרים יחד בסדר התפלה, ואף כשאומרים פרקי תהלים בסיום התפלה יאמר עמהם".
  2. **רק חלק מהתפילה**.
     1. הגריש"א זצ"ל (תפילה כהלכתה פרק י"ב הע' ר"נ, עי' פסקי הלכות קרול ***או"ח אות כ"ד***) – "שלא יאמר אז אשרי, תהילים וכדומה".
  3. **מותר לומר עלינו לשבח**.
     1. ***שלמת חיים (סי' קכ"ד***) – ***"פשוט דמחוייב לומר כה"ג עלינו עם הציבור, והר"ז כבודו של מלך מלכי המלכים ב"ה".***
     2. אז נדברו (ח"ג סי' מ"ו אות א') - לשונו מובא לעיל.
  4. מראי מקומות ***–*** רבבות אפרים (ח"א סי' ע"ב ד"ה ועיין, "ועיין בזה"), אשי ישראל (פרק ל"ב הע' ע"ג).
     1. חוט שני (נושאים שונים תפילה ס"ק י"ט אות ח', עמ' קצ"ו) – "בימים נוראים כגון בישיבה שישנם רבים המאריכים בתפילתם, ואי אפשר לפסוע לפניהם ג' פסיעות, ואין עושין אלא כמין זכר לזה, אם זזין קצת ממקומם אסור, ואם עומדים על מקומם ולא עושים אלא כעין כריעות מותר".
     2. הגרח"ק זצ"ל (אשי ישראל מהד"ב אות נ"א) – "לאחר שסיים שמו"ע ולא יכול לפסוע מאחר ויש אדם אחריו שלא סיים שמו"ע, האם צריך להשאר לעמוד כשרגליו צמודות זל"ז, או יכול להרחיקם. תשובה: יכול להרחיקם".
     3. הגר"א נבנצל שליט"א (אהל יעקב) – "מי שעומד אחרי אמירת יהיו לרצון בשמונה עשרה, ולא יכול לפסוע אחוריו מפני המתפלל, האם מותר לו ללמוד לומר תהילים או לעבור שמו"ת. תשובה: לא, רק ללמוד בעינים. (בעל פה דהיינו בהרהור, שמו"ת לא יוצאים ידי חובה בהרהור אלא לומרו פה)".
  5. **כשעקר רגליו, ואין עשיית הג' פסיעות**.
     1. מיקל – הגריש"א זצ"ל (פניני תפילה עמ' צ"א, "כשעקר רגליו יכול לדבר בלימוד, ואין מעכב עשיית הג' פסיעות")***.***
     2. ***מחמיר –*** הגרשז"א זצ"ל (הליכות שלמה תפילה פ"ח ס"ק מ"ג, "ואינו מועיל שיזיז רגליו מעט, דלא חשיב עקירת רגלים בכך, משום דבעינן פסיעה לאחוריו דוקא כדרך הנפטר מרבו").

1. חזן, שרצה להתחיל חזרת הש"ץ.
   1. **רק להקל לצדדים**.
      1. מעשה איש (ח"ב עמ' צ"ז, ח"ה עמ' י', לשכנו תדרשו עמ' רע"ט אות מ"ה).
      2. גרי"ז (לשכנו תדרשו עמ' רע"ט אות מ"ה, שערי זבולין דיני ש"ץ שער א' פרק ד' אות א') – "רק יפסע לצדדין".
      3. קהלות יעקב (ארחות רבינו ח"ג עמ' ר"ט אות ט"ו, קונטרס קיצור הלכות אות ד' [לשונו מובא לקמן], לשכנו תדרשו עמ' רע"ט אות מ"ה).
      4. אג"מ (קונטרס קיצור הלכות אות ד') – "האגרות משה או''ח ה' **סימן ע'** (?) אות ח' וכן מרן הגרי''ז זצ''ל ומרן בעל הקהלות יעקב זצ''ל, סוברים שאין להתחיל חזרת הש''ץ לפני שהש''ץ פסע ג' פסיעות לאחר תפלה בלחש, ואם יש מאחוריו אדם שמתפלל יפסע לצדדין".
      5. תשובות והנהגות (ח"ד סי' ל"ג) – "מצאתי בכתבים וחידושים בשם החזו"א זצ"ל שנשאל בש"ץ שאחד מאחוריו ואינו יכול לפסוע אם יכול לסמוך על הפסיעות שלאחר קדיש תתקבל, והורה לש"ץ שיפסע מן הצד ויסמוך על המקילין בזה, אבל לא יתחיל בלי פסיעות".
      6. ***הגרח"ק זצ"ל (דעת נוטה ח"א הל' תפלה תשובה שמ"ו,*** שאלת רב ח"ב כל פרק ז' אות כ"ג) – ***"שאלה: ש"ץ שסיים תפלתו בלחש ורוצה להתחיל חורת הש"ץ, ועומד מאחוריו אחד שלא סיים, האם יפסע עכשיו, או אחרי חזרת הש"ץ. תשובה: יפסע לצדדין"***.
   2. **יפזר רגליו**.
      1. הגריש"א זצ"ל (לשכנו תדרשו עמ' רע"ט אות מ"ה) – "ש"ץ שגמר תפילתו ואינו יכול לפסוע בגלל המתפלל מאחוריו, יש לו לעקור רגליו (היינו להזיזם מעט ממקומם) ויכול להתחיל חזרת הש"ץ בלי לפסוע".

הגריש"א זצ"ל (אשר האיש או"ח ח"א פרק כ' סעי' כ"א, אליבא דהלכתא גליון ט"ו עמ' ד' טור א') – "דש"ץ שעומד מאחוריו מתפלל, המונע ממנו לפסוע לאחריו בסיום תפילתו בלחש שיעקור קצת רגליו במקומו ויתחיל חזרת הש"ץ מבלי לפסוע ג' פסיעות כדי לא לגרום טירחא דצבורא ... לגבי האומר קדיש ואחד מתפלל שמו"ע מאחוריו שיעקור רגליו במקומו ויאמר עושה שלום".

* + 1. הגר"י זילברשטיין שליט"א (קונ' קיצור הלכות עמ' ד' אות ד').
    2. חוט שני (פסח עמ' ש"ח אות ט', אליבא דהלכתא גליון ט"ו עמ' ד' טור א', שיח תפלה סוף תרצ"ד) – "צריך שיעקור קצת רגליו במקומו ויתחיל חזרת הש"ץ מבלי לפסוע ג' פסיעות כדי לא לגרום טירחא דצבורא. ולאחר חזרת הש"ץ יפסע ג' פסיעות על שמו"ע שבלחש והג' פסיעות שפוסע בקדיש תתקבל עולה בשביל חזרת הש"ץ, ואינו אומר עושה שלום רק כשפוסע לאחר חזרת הש"ץ".

עי' חוט שני (נושאים שונים תפילה ס"ק כ"ו אות א', עמ' ר"ד) – "ש"ץ קודם שיתחיל חזרת הש"ץ צריך לסיים תפילתו הקודמת, ויש לו לפסוע. ואם עומדים שמו"ע מאחריו **יש להקל בצדדין** שלפניו מפני דמיקרי צורך. ומה שמוסרין בשם החזו"א שהקיל יותר מזה, צריך בירור ומסתמא היה צדדין שלפניו. אמנם אס עומדים שמונה עשרה ממש מאחריו, יש לעשות עקירה קצת כמו ש"ץ כהן העוקר ברצה, וכיון שאמר יהיו לרצון סיים תפילתו הראשונה. ולומר עושה שלום במקומו, אין צורך [והרדב"ז כתב דאינו דרך ארץ ליתן שלום במקומו]. ולאחר חזרת הש"ץ יפסע ג' פסיעות על שמו"ע שבלחש והג' פסיעות שפוסע בקדיש תתקבל עולה בשביל חזרת הש"ץ, ואינו אומר עושה שלום רק כשפוסע לאחר חזרת הש"ץ".

* 1. **אין צריך לפסוע [ויסמוך על הפסיעות של קדיש תתקבל]**.
     1. הגרשז"א זצ"ל (הליכות שלמה תפילה פרק ט' סעי' א') – "שליח צבור שסיים תפלתו וצריך להתחיל חזרת הש"צ, אך מאחריו עומד אדם שעדיין מתפלל, לא יפסע ג' פסיעות, אלא יאמר עושה שלום וכו' ויתחיל החזרה, ויצא ידי חובת פסיעה בפסיעותיו בסוף חזרת התפלה. ויאמר יה"ר שיבנה ביהמ"ק וכו' אחר הפסיעות. ואם גם בסיום החזרה וקדיש תתקבל עדיין מתפלל אדם מאחוריו, יגמור הקדיש ויאמר עושה שלום וכו', ויפסע אחר שיסיים הלה תפלתו".
     2. אז נדברו (ח"ח סי' מ"ה אות ג') – "כשעומדים אחר הש"ץ וגמר לפני אחר שעומד אחריו לא יפסיע ג' פסיעות אלא יעשה ג' פסיעות לאחר שמו"ע ויעלה לו לתפלת לחש, והג' פסיעות של תתקבל לאחר ובא לציון יעלה לו לתפלת ש"ץ כמו תמיד ואם זה בתפלה שאין אחריו ובא לציון הפסיעות של הקדיש יעלה לתפלת ש"ץ ובדיעבד הג' פסיעות יכול לעלות לב' התפלות".
     3. זה השלחן (ח"ב סי' קכ"ג) – "ובמקום שיש מי שמתפלל עדיין אחורי הש"ץ שאסור לש"ץ לפסוע לתוך ד' אמותיו, ואם ימתין ש"ץ מלפסוע עד שהלה יגמור יהיה טרחא דציבורא טובא, כדאי הם האהל מועד בדעה קמייתא שהובא בב"י, והרי"ץ גאות בהל' ראש השנה (דף ל' ע"ב) דסברי, שאין לש"ץ לפסוע בתפלה בלחש, לסמוך עליהם בשעת הדחק. אולם אז צריך לדקדק ביותר, כגון אם הוא בחול וירד אחר לאשרי ובלצ"ג שיפסע הש"ץ תיכף אחרי החזרת הש"ץ כדי שלא יפסיד הפסיעות מכל כל".
     4. עי' הליכות עולם (ח"א עמ' קמ"ט סעי' ד') – "שליח ציבור שסיים תפלת לחש, ומאחוריו עומד מי שלא סיים תפלתו, ואם יפסע שלש פסיעות יכנס לתוך ארבע אמותיו של המתפלל, ואינו יכול להמתין לו עד שיסיים תפלתו, מפני טורח ציבור, לא יפסע שלש פסיעות כלל, אלא יתחיל מיד תפלת החזרה, ויסמוך על שלש פסיעות שעתיד לפסוע אחר החזרה בקדיש תתקבל. ואם עבר ופסע אחר תפלת לחש, יש לו על מה שיסמוך".
     5. ילקוט יוסף (קיצור שו"ע או"ח סי' ק"ב סעי' כ"א) – "שליח צבור שסיים תפלת הלחש, אך העומד מאחריו לא סיים תפלתו, ואין השליח צבור יכול לפסוע לתוך ד' אמותיו, כיון שיש בזה טורח צבור יתחיל השליח צבור בתפלת החזרה, ויסמוך על הפסיעות של קדיש תתקבל. [ויאמר בלחש עושה שלום וכו']. [ילקו"י סי' קב הערה כא, במהדורת תשס"ד תפלה כרך א עמו' תסא]".
     6. הגרא"י זלזניק שליט"א (שיח הלכה ח"ב סי' קכ"ג הע' א') – "בפשטות הדבר נראה דהדבר ניתן לתיקון. ויכול לתקנו עכשיו שיפסע אחרי התפילה שבקול רם. וכן צריך לעשות, מאחר דגם המתפלל בלחש ופסע אם יפסע אחרי התפלה שבקול רם אין כאן פגם אלא דאין צורך אבל אינה עבירה, מסתבר דגם בלא פסע אחרי תפלת הלחש יפסע אחרי תפילת קול רם".
  2. **אפשר לסמוך על מקילים**.
     1. להורות נתן (בס' קונטרס קיצור הלכות).
     2. ציץ אליעזר (ח"ז סוף סי' כ"ג) – "נלפענ"ד דשפיר יכול הש"ץ למיסמך לפסוע הג' פסיעות נגד המתפלל מאחוריו, דבדידיה הרי איכא תמיד כמעט כל נימוקי ההיתר האמורים. **ועל אחת כמה דאינו מחויב להסתכל** לפני שפוסע לאחוריו לראות אם מי שהוא עומד שם ומתפלל אלא יפסע את פסיעותיו ויחזור לפניו לחזרת התפלה בקול רם".
     3. אבני דרך (ח"א סי' י"ג) – "לאור כל הדברים שהבאנו נראה להכריע ולומר, שלא יוותר השליח-ציבור על ג' הפסיעות לאחור אף אם יכנס לתוך ד' אמות של המתפלל, כפי שפסקו ערוך-השלחן, הציץ-אליעזר (אגרות-משה - שאין לוותר על הפסיעות) ועוד. דין זה נכון בייחוד בזמנינו שאם לא יפסע יגרם זלזול בחשיבותם של הפסיעות בסיום שמונה עשרה. וכן ניתן לצרף שכיום אנשים המכוונים בתפילתם עוצמים את עיניהם או שקועים בסידור ולא שייך הטעם שיתבלבלו ואף את"ל שיצאו מכוונתם, קשה לומר שאדם המתפלל מאחורי שליח-ציבור ויודע שכולם ממתינים לו, יכול להתרכז. כמו כן, לעניין כניסה לתוך ד' אמות של המתפלל, מצינו דעות שלצורך תפילה שרי ובייחוד במקום טורח-ציבור נראה להקל".
  3. מראי מקומות – שערי זבולין (דיני ש"ץ שער א' פרק ד'), שיח הלכה (ח"ב סי' קכ"ג אות ט"ו, "וצ"ע"), תפלה כהלכתה (פרק י"ג סעי' כ"ה), ד' אמות של תפלה (ח"ב סי' ה' סעי' ח'), אשי ישראל (פרק כ"ט הע' ס"ב).
     1. ערה"ש (סעי' י"ג) – "ועוד נ"ל דהרב שסיים התפלה והש"ץ ממתין עליו כנהוג מותר לו לפסוע אף שיש מי שמתפלל אחוריו משום טירחא דציבורא".
     2. משנה הלכות (אליבא דהלכתא גליון ט"ו עמ' ד' טור א' ד"ה וממרן, טור ב' ד"ה ומהגאון) – "דש"ץ שעומד מאחוריו מתפלל, המונע ממנו לפסוע לאחריו בסיום תפילתו בלחש שיעקור קצת רגליו במקומו ויתחיל חזרת הש"ץ מבלי לפסוע ג' פסיעות כדי לא לגרום טירחא דצבורא ... דבג' פסיעות שפוסע לאחר קדיש תתקבל יכוון שיעלה גם על שמו"ע שבלחש".
     3. שבט הלוי (קובץ מבית הלוי ח"ו עמ' כ"ח אות ל"ז) – "ש"ץ שסיים תפלת לחש ועומד אחוריו מי שעדיין מתפלל, והש"ץ צריך להתחיל בחזרת הש"ץ, יפסע לצדדים ואם א"א יפסע ג' פסיעות קטנות, ואפשר דבכה"ג מותר גם לפסוע לפניו ממש כיון שצריך לפסוע כדי להתחיל חזרת הש"ץ".
     4. ד' אמות של תפלה (ח"ב סי' ה' סעי' ו') – "מי שיודע שיאריך בתפלתו יותר מהרגילות של הצבור, **יזהר שלא לעמוד להתפלל אחורי הש"ץ** ואפי' אם יעמוד משוך לצדו קצת, כדי שלא יגרום שהש"ץ יצטרך ליכנס לד"א שלו כשפוסע ג"פ, או שיהא מוכרח לבטל מצות ג' פסיעות לגמרי. ואם כבר עמד אחורי הש"ץ **ישתדל למהר בתפילתו** כדי לגמור לפני שיצטרך הש"ץ להתחיל החזרה. ואף המאריך בתפלה אחורי חבירו או אחורי הדרך שבה עוברים ושבים בתוך הביהכ"נ, או סמוך להפתח, , אין זה ממדת דרך ארץ לצער את חבית שלא יוכל לפסוע ג"פ שלו או למנוע מהרבים מלעבור או לצאת אלא ימהר לגמור תפלתו בכל האפשר".
  4. **אם הצבור התפללו במרוצה והיחיד שמתפלל לאחורי הש"ץ מתפלל מלה במלה כדין**.
     1. יכול להמתין, שאין זה נחשב טירחא דציבורא.
        1. חוט שני (תפלה כהלכתה פרק י"ג ס"ק ס"א\*, ד' אמות של תפלה ח"ב סי' ה' הע' מ') – "אמנם כשהעומד אחריו מתפלל מילה במילה כדין, והציבור התפללו במרוצה ... שרשאי להמתין ואין בכך משום טירחא דציבורא".
        2. הר"י רוט (ד' אמות של תפלה ח"ב סי' ה' הע' מ').
        3. ד' אמות של תפלה (ח"ב סי' ה' סעי' ח') – "אם הצבור התפללו במרוצה והיחיד שמתפלל לאחורי הש"ץ מתפלל מלה במלה כדין, ליכא ענין של טרחא דצבורא, ומותר להש"ץ להמתין עד שיוכל לפסוע הג"פ שלו".
  5. **אם המתפלל לאחוריו מתקרב לסוף תפלתו**.
     1. יכול להמתין.
        1. עי' חוט שני (ד' אמות של תפלה ח"ב סי' ה' הע' ל"ח).
        2. ד' אמות של תפלה (ח"ב סי' ה' סעי' ח') – "ונראה דאם הש"ץ רואה שהמתפלל לאחוריו מתקרב לסוף תפלתו, ויהיה רק טרחא מועטת לצבור, מותר לו להמתין. אבל בלא"ה נראה דמוטב לנהוג כהדעה הראשונה ולבטל ג"פ שלו ולהתחיל החזרה כדי למנוע טרחא דצבורא".