13 אגד חפץ ואגד כלי
קטגוריות: ש_ס / יב שבת / הוצאה / הרב רפאל בהגר_מ שמואלביץ / הוצאה מהדו_ב / חבורות

אור ליום ב' כ"ב שבט תשע"ט

א] בדין אגד יש להסתפק, בגונא דהוציא כל החפץ לרה"ר, אלא שמקצתו חשיב כמונח ומקצתו לא חשיב כמונח, אם הוא חייב.

ולכאו' יסוד הספק בזה הוא בביאור פטורא דאגד, אם הוא משום מכח הא דאגוד לרשות השני', חשיב דאינו לגמרי ברשות זו, או דהוא דין בפנ"ע, דליכא חשיבות מלאכה על הוצאת מקצת חפץ, - דאם הוא משום דחשיב דאינו לגמרי ברשות זו, הרי דבכה"ג דכולו ברשות זו אלא דמקצתו אינו מונח, לכאו' ל"ש דינא דאגד, אך אם הוא משום דליכא חשיבות מלאכה על הוצאת מקצת חפץ, יש לפטור אף בכה"ג.

וממש"כ הריטב"א במכות בדין ביכורים, דאגד כלי שמי' אגד, וכל שלא נכנס כל הכלי לפנים לא נתקדש מה שבפנים,[[1]](#footnote-2) מבו' לכאו' דיסוד דינא דאגד הוא דע"י דהוא אגוד לרשות השני' חשיב דאינו לגמרי ברשות זו, וזהו דס"ל דה"נ לענין ביכורים הרי דכל דאיכא אגד כלי לחוץ לירושלים, חשיב דאינם לגמרי בירושלים, ולא נתקדשו.

אך מאידך ממש"כ הרשב"א והריטב"א בעירובין ל"ד א' דכשמטה המגדל לתוך י' ומביא העירוב לשם, ואח"כ חוזר וזוקפו, אינו חייב, משום אגד, וכתב הריטב"א דהוא אגד כלי, מבו' לכאו' דדינא הוא דאינו חייב על הוצאת מקצת, וכיון דעל תחתית המגדל אינו חייב, כיון דהי' באותו מקום ולא העבירו ממקום למקום, אלא דתחילה הי' ברה"ר ועכשיו נעשה רה"י, אינו חייב גם על מה שבראשו, וצ"ע אם אכן מכוון דבריהם לכך.

ב] בדין מוציא קופת הרוכלין שכתבו הראשונים דאף אם נודע וחזר ונודע פסול, כתב בספה"י לר"ת סימן רס"ד דהיינו אף למ"ד דאגד כלי לא שמי' אגד, ומבו' דהי' מקום לתלותו בפלוגתא זו, וכ"ה להדיא בפי' רבינו פרחי' שכתב דאתיא כמ"ד דשמי' אגד.

והנה אי נימא דיסוד הפטור דמכח הא דשמי' אגד הוא דאינו מתחייב על הוצאת מקצת, ניחא, דע"כ נמצא דאין חיובו אלא מכח הוצאת כל הקופה, וע"כ א"א לחייבו ע"ז תרתי, - אך אי נימא דיסוד הפטור מכח הא דשמי' אגד, הוא דבלא שיצא כולו, לא חשיב כלל כהוצאה, כיון דהוא אגוד עדיין לרשות הראשונה, צ"ע דמ"ט הוי זה טעם שלא יתחייב בנודע וחזר ונודע, וי"ל.

עוד יש להעיר, דלכאו' דבריהם מתפרשים רק אם יסוד דינא דאגד כלי, הוא משום דעושה הכל כחפץ א', וכמש"כ הרמב"ם, דאם הוא משום דיכול למשכו עי"ז, וכמש"כ התוס' בפסחים פ"ה ב', לכאו' אי"ז מועיל לפטרו בנודע וחזר ונודע, וי"ל.

1. יש שהק', דמ"ט לענין יוצא, אם יצא מקצת מן הבשר נסל ביוצא, ולא אמרינן דכיון דהוא אגוד לפנים לא חשיב כיציאה, ואינו נפסל, - אך פשוט דלק"מ, דלגבי ביכורים דבעינן שיהא בירושלים כדי לקדשו, הרי דכל דאינו לגמרי בירושלים ל"מ זה לקדשו, אך לגבי פסול יוצא דכל שאינו במחיצתו נפסל, הרי דהגם דלא חשיב דהוא לגמרי חוץ לירושלים, מ"מ כיון דאינו בתוך מחיצתו ה"ה נפסל. [↑](#footnote-ref-2)