טו- בדעת הסוברים דכסות לילה פטור ביום וכסות יום חייב בלילה
קטגוריות: ש_ס / מ מנחות / מנחות - הרב רפאל בהגר_מ שמואלביץ / עניינים / ציצית מהדוב

**סימן טו**

**בדעת הסוברים דכסות לילה פטור ביום וכסות יום חייב בלילה**

**א**

א] **מנחות מ' ב',** ר' זירא אמר גזירה משום כסות לילה, ופירש"י, ז"ל, שמא יתכסה בו בלילה דפטור מציצית שנאמר וראיתם אותו וזכרתם פרט לכסות לילה ונמצא נהנה מכלאים שלא בשעת מצוה, עכ"ל, ומבו' בדבריו דכסות יום פטורה בלילה,[[1]](#footnote-2) ויש בה משום כלאים, וכ"כ הרמב"ם בפ"ג מציצית ה"ז, וכ"כ הרמב"ם בפיהמ"ש והראב"ד בעדיות פ"ד מ"י, וכ"כ היראים בסימן ת"א, והרי"ד בס' המכריע סימן פ"ח, והריא"ז בהל' ציצית ה"ב דין ט', וכ"כ הריטב"א בשבת כ"ה ב' בשם הגאונים.[[2]](#footnote-3)

**אך** התוס' כתבו בשם ר"ת דפטורא דכסות לילה הוא בכסות המיוחדת ללילה, ופטורה אף ביום,[[3]](#footnote-4) אך כסות יום חייבת אף בלילה, וכ"כ התוס' בקידושין ל"ד א' ד"ה ותפילין, והרא"ש בסו"ס א', וכ"כ הסמ"ג עשין כ"ו והמרדכי בסימן תתקמ"א והשטמ"ק בסוגיין בשם ריצב"א, וכ"כ בתשו' הרשב"א ח"א סימן רח"צ.[[4]](#footnote-5)

ב] **והנה** התוס' לקמן בסוגיין בד"ה תכלת אין בה כתבו בשם ר"ת דכסות יום אין בה משום כלאים אף בלילה, משום דלגמרי התיר הכתוב כלאים של ציצית, - והגליון שם הק' ע"ד ר"ת דהוא סותר פירוש למעלה דכסות יום חייב אפי' בלילה, והחשק שלמה שם פירש דהיינו דלפש"כ ר"ת לעיל דכסות יום חייב אף בלילה, ודאי דליכא איסור כלאים בלילה, ול"ב להא דלגמרי התיר הכתוב כלאים של ציצית, וכ"כ הקר"א בסוגיין דר"ת גופי' ספוקי מספק"ל בהאי דינא.

**אך** צ"ע בד' הרא"ש בסו"ס א' שכתב דממש"כ ר"ת דאם נפסק בלילה א"צ לתקנו עד היום, יש ללמוד דכסות יום פטורה בלילה, ולא הביא כן מעיקר מש"כ ר"ת דהא דאין בה משום כלאים אף בלילה הוא משום דלגמרי התיר וכו', ומבו' דד' ר"ת אלו מתישבים גם אם כסות יום חייב בלילה, וזה צ"ב, דכיון דכסות יום חייב בלילה, ודאי דלי"ב משום כלאים, ועמש"כ בזה בתשו' בית יצחק או"ח סימן ה' סק"ט, והצ"פ בפ"ג מציצית ה"ז.

**ב**

ג] **ונראה** די"ל בזה, דהנה לדעת ר"ת ודעימי' דכסות יום חייבת אף בלילה, וכסות לילה פטורה אף ביום, בפשוטו הי' נראה דהיינו משום דלא ילפינן מקרא דוראיתם אותו כלל לפטור לבישת לילה, אלא ילפינן מינה למין הכסות החייב בציצית, דהוא כסות העומד ללבישת היום.

**אך** צ"ב לפ"ז בהא דציצית חשיבא כמ"ע שהזמ"ג, וכתבו התוס' בסוגיין ובקידושין שם דהוא משום שהיום גורם לחייב המלבוש, וזה צ"ב דמ"ט חשיב דהיום גורם לחיוב ומכח זה חשיב כמ"ע שהזמ"ג, הרי החיוב אינו מכח היום, שהרי טלית זו חייבת אף בלילה, אלא דמין הטלית החייבת הוא טלית העומדת ללבישת יום.

ד] **ונראה** מזה, דלעולם עיקר הא דילפינן מקרא דוראיתם אותו, הוא דלבישת לילה דאינו זמן ראי' אינה לבישה המחייבת בציצית, וע"כ הוא דכסות לילה פטורה אף ביום, כיון דאינה עומדת ללבישת חיוב, ומה"ט הוא דחשבינן לה כמ"ע שהזמ"ג, כיון דעיקר החיוב הוא מכח לבישת יום שהוא זמן ראי'.[[5]](#footnote-6)

**ויש** ללמוד כן ממש"כ האחרונים לתלות דין כסות המיוחדת לאשה, ודין כסות דתכריכין, בדינא דכסות לילה, ונתבאר בסימן ט"ז סק"ה וסק"ו, עיי"ש.

ה] **ואמנם** צ"ב לפ"ז בטעם הא דכסות יום חייבת בלילה, ולכאו' כיון דלבישת לילה אינה לבישה המחייבת בציצית, הרי דאף דהבגד הוא כסות יום ועומד ללבישת חיוב, מ"מ מ"ט הוא חייב בלבישת לילה.[[6]](#footnote-7)

**וצ"ל** דהטעם בזה הוא משום דכל דהכסות עומדת ללבישת חיוב, היא חייבת בכל לבישה, - והיינו דכ"ה דלמ"ד דציצית חובת מנא, הרי דמכח הא דהטלית עומדת ללבישת חיוב, היא חייבת בציצית אף כשאינו לובשה כלל, וכמש"נ להלן ענף ד', ה"נ לפ"מ דקי"ל דציצית חובת גברא, ולא נתחייב אלא בשעת הלבישה, מ"מ כיון שהיא עומדת ללבישת חיוב, יש בה חיוב ציצית בכל לבישה,[[7]](#footnote-8) וצ"ע.

ו] **ונפ"מ** ביסוד הדברים הוא, להס"ד לקמן מ"א א' דלמ"ד ציצית חובת גברא, הוא חייב לחזר אחר טלית בת חיובא ולהתכסות בה, - ונראה דהדבר פשוט דאף לדעת ר"ת ודעימי' דכסות יום חייבת אף בלילה, מ"מ חובה זו לחזר אחר טלית בת חיובא ולהתכסות בה, הוא רק ביום, וכ"ה להדיא בד' הט"ז בסימן ח' ריש סקט"ו, וכמש"כ הפמ"ג והלבו"ש שם בביאור דבריו, והיינו משום דעיקר המחייב בציצית הוא לבישת יום, ואף דבגד העומד ללבישת יום יש בו למצות ציצית גם כשלובשו בלילה, מ"מ החובת גברא ללבוש בבגד שיש בו ציצית היא רק ביום.

**ועד"ז** נראה גם לפ"מ דמסקינן דאין חייב לחזר אחר טלית בת חיובא ולהתכסות בה, ומ"מ בעידנא דריתחא ענשינן, דכ"ז הוא ביום, אך בלילה א"צ כלל ללבוש בגד החייב בציצית, ואף בעידנא דריתחא לא ענשינן ע"ז, אף אם הדרך הוא ללבוש בלילה כסות יום החייבת בציצית, והיינו משום דשורש החיוב ועיקרו הוא מכח לבישת היום, דבלבישה זו מתקיים וראיתם אותו.

ז] **ולפ"ז** יש מקום לדון במש"כ הרא"ש בהל' ציצית סימן א' דהיו נוהגין לפני יוהכ"פ כשמשכימין, דהש"צ מתעטף בטלית של אחר משום טלית שאולה, משום דמספק"ל בטלית שהוא שלו אם צריך לברך, והיינו אם כסות יום חייבת בלילה.

**והנה** נתחדש בזה, דעדיף טפי להפקיע עצמו ממצות ציצית, ולא לעשות המצוה בלא ברכה, ויש לדון בזה מכ"ד, ואכמ"ל.

**ואמנם** לפמש"נ י"ל, דכ"ז הוא משום דאף אם כסות יום חייבת בלילה, מ"מ א"צ כלל ללבוש בגד החייב בציצית, ולא ענשינן ע"ז בעידנא דריתחא, וע"כ ראוי שלא להכניס עצמו לידי קיום המצוה בלא ברכה, אך בגונא דראוי להביא עצמו לידי חיוב, הרי דאף אם א"א לו לברך מספק, אין לו לימנע מלהביא עצמו לידי חיוב, ואכמ"ל.

ח] **ולפ"ז** י"ל, דמה"ט אף דכסות יום חייבת אף בלילה, מ"מ הי' ראוי שלא יהא היתר לאיסור כלאים בלילה, וכל הא דשרי הוא משום דלגמרי התיר הכתוב כלאים של ציצית, והיינו משום דהא דהותר איסור כלאים בציצית, אף דבידו שלא ללבוש הבגד, י"ל דהוא משום דרצון התורה הוא שילבש בגד עם ציצית, וע"כ כ"ז הוא ביום, אך בלילה דא"צ כלל ללבוש בגד עם ציצית, הרי דאף דכשלובש כסות יום הוא חייב בציצית, מ"מ אי"ז מועיל להתיר לאיסור כלאים.

**ושמעתי** להוסיף בזה מש"כ הריטב"א בכתובות מ' א' דאף דעשה דקיל שבידה לעקרו אינו דוחה ל"ת, מ"מ בסדין בציצית דוחה העשה דציצית להל"ת דכלאים, אף דאי בעי פטר נפשי' בטלית של צמר או בטלית שאינה בת ציצית, משום דהתם איתי' לעשה מיהא אלא שהוא פוטר עצמו בטלית שאינה בת ציצית, "וכי עביד הכי מיענש" כדאמרינן התם במעשה דרב קטינא, - וכיון דכל הא דהותר כלאים בציצית, הוא משום דכשלובש בגד שאינו חייב בציצית נענש, והיינו משום דרצון התורה הוא שילבש בגד עם ציצית, אלא שלא חייבתו התורה להביא עצמו לידי כך, הרי דכ"ז הוא ביום, אך בלילה דא"צ כלל ללבוש בגד עם ציצית, ואינו נענש ע"ז בעידנא דריתחא, הרי אף דאם לובש כסות יום ה"ז חייב בציצית, מ"מ אין בזה כדי להתיר לאיסור כלאים, כיון דבידו לעקור להעשה וללבוש טלית הפטורה.

**ג**

ט] **עוד** יש להוסיף בענין זה, דהנה בתשו' הרא"ש כלל ב' סימן י"ג כתב דהלן בטליתו בלילה, כיון דקי"ל דלילה לאו זמן ציצית, צריך לברך עליו בבוקר, אף שלא פשט טליתו.

**והב"י** בסימן ח' כתב בדעתו, דאף דס"ל דכסות יום חייב אף בלילה, והי' בדין שלא יהא הלילה הפסק, וכמש"כ כן הטור שם, מ"מ כיון דלילה לאו זמן ציצית היא שהרי גורם לפטור כסות המיוחד ללילה אפי' אם לובשו ביום, ע"כ הוי הפסק בין יום ליום וצריך לחזור ולברך. - והדרישה שם סק"ד תמה ע"ז, דמה לי בכך שאין לילה זמן ציצית לכסות המיוחד לה, מ"מ כיון דכסות יום חייב אף בלילה, אין הלילה הפסק לענין זה, ומ"ט יהא חייב לחזור ולברך עליו.

י] **ונראה** די"ל בזה, דהנה בסוגיית הגמ' בסוכה מ"ה ב' ובד' הריטב"א שם, נראה דבמצוות הנוהגות בכל יום, הרי דאם הוו כל הימים כחד יומא אריכא מהני מה שבירך ביום הראשון לפטרו אף בשאר הימים, אם לא הפסיק ביניהם, אך אם ל"ה כל הימים כחד יומא אריכא, צריך לברך בכל יום, אף אם לא הפסיק ביניהם, עיי"ש, - והיינו דרק אם הוו כל הימים כחד יומא אריכא, והו"ל כמחייב אחד, הוא דמהני הברכה שבירך ביום הראשון לפטור אף אם שאר הימים, אך אם ל"ה כחד יומא אריכא, וכל יום הוא מחייב בפנ"ע, צריך לברך בכל יום.

**ולפ"ז** נראה, דמה"ט הוא דס"ל להרא"ש דהלן בטליתו בלילה צריך לברך עליו בבוקר, דאמנם למ"ד דלילה זמן ציצית הוו כל הימים כחד יומא אריכא, וא"צ לברך עליו בכל יום, אך לפ"מ דקי"ל דלילה לאו זמן ציצית, והרי דעיקר חיוב הציצית הוא מכח לבישת היום, אלא דכיון דהבגד עומד ללבישת חיוב, יש בו חיוב ציצית בכל לבישה, ומפסקי הימים זמ"ז, ל"ה כל הימים כחד יומא אריכא, אלא הוי כל יום מחייב בפנ"ע, וע"כ צריך לברך עליו בבוקר

**ד**

יא] **התוס'** בקידושין ל"ד א' ד"ה ותפילין נקטו בפשיטות, דאף אי נימא דכסות יום פטורה בלילה וכסות לילה חייבת ביום, דלא אזלינן בתר הכסות אלא בתר הלבישה, כ"ז הוא למ"ד דציצית חובת גברא, אך למ"ד דציצית חובת מנא, ודאי דתלי בהכסות עצמה, דכסות יום חייבת בציצית אף בלילה, וכסות לילה פטורה מן הציצית אף ביום, וכ"כ התוס' הרא"ש שם, וכ"נ בד' התוס' בברכות י"ד ב' ד"ה ויאמר, וכ"ה מבו' בד' המאירי בשבת כ"ה ב'.

**ובחי'** הגרע"א בברכות שם עמד בזה, דהרי שפיר י"ל דאף למ"ד דציצית חובת מנא, דאם יש לו בגד בת ד' כנפות בקופסא מוטל עליו לעשות ציצית, לא תלי בהכסות עצמה, אלא היינו דאין מוטל עליו לעשות ציצית בבגד שיש לו בקופסא רק ביום, אבל בלילה רשאי להניח הטלית בקופסא בלא ציצית, וכ"כ השאג"א בסימן ל' בתו"ד, וכן צידד הקר"א בסוגיין דאף למ"ד דציצית חובת מנא, אין כסות יום חייבת בלילה, וכ"כ הרש"ש בקידושין שם, ועמש"כ בזה המקנה בקידושין שם.

יב] **ונראה** בדעת התוס', דהנה הבעה"ע בהל' ציצית סוף שער ב' כתב, ז"ל, דאלת"ה למ"ד חובת טלית מאי וראיתם אותו, איכא אלא כיון דבעידנא דעטיף איכא ראי' לדידי' ולאחריני ראי' מעליא היא, עכ"ל.

**ויש** ללמוד מזה, דאף למ"ד דציצית חובת מנא, הוי עיקר החיוב מכח הלבישה, דמכח זה הוא שנתחייב שיהא בו ציצית, וע"כ מתקיים הא דכתיב וראיתם אותו שעת הלבישה.

**ולפ"ז** י"ל, דמה"ט הוא דלמ"ד דציצית חובת מנא, פשיטא דכסות יום חייבת אף בלילה וכסות לילה פטורה אף ביום, ואין לומר דכל כסות חייבת ביום ופטורה בלילה, שהרי הא דכסות לילה פטורה ילפינן לה מדכתיב וראיתם אותו, והרי בלא"ה אין מתקיים הא דוראיתם אותו בעודו בקופסא, והקיום דוראיתם אותו הוא בשעת הלבישה, וע"כ ודאי דתליא בשעת הלבישה, וכבר כתב המהרי"ט בקידושין שם עד"ז, ועיי"ש במש"כ לדחות לזה, וצ"ע.

יג] **ובעיקר** מש"נ דגם למ"ד דציצית חובת מנא הוי עיקר החיוב מכח הלבישה, יש להוסיף, דהנה בד' הרוקח ובד' הרוקח בסימן שס"א מבו' דכל הא דהותר כלאים בציצית למ"ד דחובת מנא, הוא משום דגם לדידי' איכא מצוה גם בלבישה, וכ"כ בתשו' מהר"ח או"ז סימן ס"ב בתשו' רבינו שמחה) וכ"נ בדבריו שם סימן ס"ד בתשו' רבינו שמואל, וכ"ה מוכח מד' הבעה"ע בהל' ציצית שער ב' ח"ב עד., ונתבאר במ"מ בסוף דף מס' 21.

**אך** לדעת ש"ר דלמ"ד דחובת מנא ליכא מצוה בלבישה, תיקשי דמ"ט הותר בזה איסור כלאים, הרי כיון דמצות ציצית מתקיימת אף כשאינו לבוש בטלית, מ"ט תהא הלבישה מותרת אף דאין בה מצוה כלל, ועמש"כ בזה העונג יו"ט בסימן א' (ד"ה ע"כ נראה).

**ונראה** דהוא מתפרש ע"פ הנ"ל, דאף דציצית חובת מנא, מ"מ עיקר החובת מנא הוא שיהא לו טלית ללבישה עם ציצית, וע"כ אין מתקיים החובת מנא אלא במה שעושה ציצית ללבישת הבגד, ומכח זה הוא דנדחה איסור כלאים.[[8]](#footnote-9)

1. וכ"ה מבו' גם בד' התוס' בנדה נ"א ב' ד"ה ולבני מערבא, והסה"ת בסימן רי"ג, והמרדכי בהל' תפילין ד"ה א"ר אלעזר שכתבו לדון בטעם הא דאין מברכין כשמסלקין את הציצית בלילה, והרי דס"ל דכסות יום פטורה בלילה, - וכ"ה גם בד' כמה מקמאי שנחלקו אם מותר לצאת בטלית המצוייצת בליל שבת, ונתבאר במקומו, וכ"ה מבו' בפי' הראב"ד לתמיד, דכסות יום פטורה בלילה ויש בה משום כלאים, [↑](#footnote-ref-2)
2. וכ"ה מבו' בסוגיית הגמ' לעיל בע"א להגירסא שהביאו התוס' שם דאי איכא ציצית של צמר ביום מיכסי בי' ופטור וכי שקעה חמה אי מילביש לי' חייב, וכן גרסו האשכול בהל' ציצית, ובחי' המיוחסים להרשב"א לעיל שם, והרי דאף כסות יום פטורה בלילה, וע"כ אם לבשו בלילה חייב, וכבר עמד ע"ז התוס' טוך בקידושין ל"ד א', וכתב דל"ג לה. [↑](#footnote-ref-3)
3. והך מילתא דכסות לילה פטור אף ביום, הוא מבו' כן גם בד' הרמב"ן בשבת כ"ה ב', עיי"ש, אך לא נתפרש בדבריו אם ס"ל דלא אזלינן אלא בתר הכסות, וכסות יום חייב אף בלילה, או דס"ל דאזלינן בתר תרוייהו, וכסות לילה פטורה אף ביום וכסות יום פטור בלילה [↑](#footnote-ref-4)
4. וכ"כ היראים בסימן ת"א והריטב"א בשבת כ"ה ב' בדעת רש"י בשבת שם שפירש דהגזירה משום כסות לילה, הוא משום כסות המיוחד ללילה, - אך י"ל בדעת רש"י שם דלעולם כסות המיוחד ליום פטור בלילה, ואך דס"ל דלי"ב משום כלאים, וכדעת ר"ת שהביאו התוד"ה תכלת דהותר לגמרי כלאים בציצית, וע"כ פירש דהוא גזירה משום כסות המיוחד ללילה. [↑](#footnote-ref-5)
5. אך עמש"נ בסימן ט"ז סק"ד בדעת הר"ן והנימו"י דפליגי ע"ז וס"ל הא דכסות לילה פטורה אף ביום, הוא משום דילפינן מקרא דוראיתם אותו למין הכסות החייבת בציצית, דהוא כסות המיוחדת לראי', - ובהערה שם נתבאר דמה"ט הוא שנקטו דאם כסות יום הי' חייב בלילה, הוה חשבינן לציצית כמ"ע שלא הזמ"ג, אף דכסות לילה פטורה, ולא ס"ל כמש"כ התוס' דכיון דהיום גורם החיוב חשיב כמ"ע שהזמ"ג. [↑](#footnote-ref-6)
6. וי"ל בזה, כמש"כ העונג יו"ט בסימן א' בד"ה ובזה נ"ל די"ל דהא דכסות יום חייבת אף בלילה, הוא משום דבטל לבישת הלילה לגבי יום כיון דעיקר קביעותו ביום, והיינו דמה"ט איכא חשיבות לבישה אף על לבישת הלילה, - וסמך לזה ממש"כ הב"י בסימן י"ח ס"א בשם המהר"י אהוהב דציצית שאנו עושין לשם מצוה ולא לשם מלבוש, לי"ב חיובא בלילה אף לדעת הרא"ש דכסות יום חייב אף בלילה, והב"י שם תמה ע"ז.

   אך יש להעיר ע"ז מהא דכסות המיוחדת ליום ולילה חייבת אף בלילה, ואם הא דכסות יום חייבת אף בלילה הוא משום דבטל לבישת הלילה לגבי היום, הרי דכ"ז הוא בכסות המיוחדת ליום, אך בכסות המיוחדת ליום וללילה ליכא לה"ט, וכמש"כ העונג יו"ט שם, ופירש עפי"ז לד' הירושלמי, עיי"ש, וצ"ע. [↑](#footnote-ref-7)
7. ויש להוסיף, דמכ"ד מוכח דאף דציצית ל"ה חובת מנא, מ"מ ודאי דמצות ציצית היא מצות הבגד, אלא דלא נתחייב במצות הבגד אלא כשהוא לובשו, ובמק"א נתבאר לפרש בזה מש"כ בתשו' הר"י מיגש דהא דמותר לצאת בשבת בטלית המצוייצת, הוא משום דהוי חובת מנא, (ועמש"כ עוד בענין זה בס' שלמי יוסף סימן רי"ט סק"ד), וכיון דעיקרו הוא מצות הבגד, ע"כ כל שהבגד עומד ללבישת חיוב הוא חייב בציצית, ונתחייב בזה הגברא בכל לבישה שלובש. [↑](#footnote-ref-8)
8. ובזה מתפרש מש"כ בפירש"י לעיל מ' א' בהא דסדין בציצית ב"ש פוטרין וב"ה ומחייבין, דהא דנקט ל' פטור וחיוב, הוא משום דציצית חובה הוא לבגד ואפי' אינו לובשה, - והרי דאף דציצית חובת מנא, מ"מ לב"ש דלא הותר איסור כלאים בציצית, אינו מטיל בה תכלת, והיינו משום דאין מתקיים מצות ציצית אלא כשהוא ראוי ללבישה עם הציצית, אך יש לפרש לד' רש"י, למש"כ העונג יו"ט שם, דאם הטלית אסורה בלבישה משום כלאים, לי"ב חובת ציצית, - וזה דלא כפי המבו' בד' הבעה"ע בהל' ציצית שער ב' ח"ב עד. דכלי קופסא חייבין בציצית אף היכא דלא הותר איסור כלאים, עייש"ה. [↑](#footnote-ref-9)