89 כללי ספק ספיקא ד - בדין ס_ס דסתרי אהדדי - רשימות
קטגוריות: ש_ס / מא חולין / חולין - הרב רפאל בהגר_מ שמואלביץ / עניינים / תערובת תשע_ד

אור ליום ג' כ"ז אלול תשע"ד

בכללא דספק ספיקא בתרתי דסתרי, עי' תוס' נדה דכ"ז. ודכ"ט. דמבו' דאף כשרק ספק א' סותר ל"מ, וכבר הוכיח כן הפמ"ג בכללי ס"ס במחודשים אות א', - ועי' מהר"ם שי"ף שכתב בד' התוס' בב"ק די"א. דרק כשב' הספיקות סותרים הוא דל"מ, אך כשא' מן הספיקות אינו סותר, שפיר דמי, וצ"ע היאך זה מתישב בד' התוס' גופייהו שם שהביאו גם לההיא דלזכר ולנקבה ולנדה, - ומבו' בדבריו דאף כשספק א' מן הספק ספיקא השני סותר לב' הספיקות הראשונים, מ"מ כיון דהספק השני אינו סותר, שפיר דמי, והיינו דכל הגריעותא הוא רק כשב' הספק ספיקא נסתרים זמ"ז, אך כל שהשני סותר לראשון אך הראשון אינו סותר לב' הספיקות דהשני, שפיר דמי.

והנה אף בגונא דהתוס' בב"ק דב' הספיקות סותרים, הרי לאו היינו דממ"נ עביד איסור, שהרי יתכן דילדה זכר ביום השני, ויתכן דילדה נקבה ביום הראשון, ובב' אופנים אלו יש להתיר בב' המקרים, ואך דכיון דהספק ספיקא הראשון הוא דשמא ביום הראשון ושמא זכר והספק ספיקא השני הוא דשמא ביום השני ושמא נקבה, חשיב דב' הספיקות סותרים זל"ז, והיינו דאף דאין סתירה בפועל, מ"מ איכא סתירה בב' צדדי הספק, - ויש להדגיש, דמחד גיסא גרע גוונא דהמהר"ם שיף מגוונא דהתוס', דבגונא דהתוס' הרי איכא ב' צדדים שלא עשה איסור בב' הפעמים וב' צדדים דעשה איסור, ובגונא דהמהר"ם שי"ף הרי כל הצד דלא עשה איסור הוא רק אם הוא זכר ונולד ביום השני, ואפ"ה גוונא דהמהר"ם שי"ף עדיפא, משום דליכא סתירה בב' צדדי ההיתר, ודו"ק.

הגרע"א בכ"ד כתב, דכל כללא דהתוס' הוא רק בכה"ג דזכר נקבה ונדה, דלפי הצד דילדה ולד, נמצא דודאי עשה איסור, וע"כ ליכא אלא חדא ספיקא וא"א להתיר, אך בנולדו ב' ולדות, אחד ספק ביום ו' וספק ביה"ש, וא' ספק בשבת וספק ביה"ש, ל"ה תרתי דסתרי, שהרי גם להצד דבין השמשות הוא יום, אפשר שלא עשה איסור כלל, דשמא השני נולד בשבת, וגם להצד דבין השמשות הוא לילה אפשר דלא עשה איסור כלל, דשמא הראשון נולד ביום ו'.

וצ"ע דבד' התוס' בשליא לכאו' אי"ז מתישב, דהתם נמי ליכא צד ספק א' דודאי עשה איסור, דהצד דילדה ביום השני, אינו ודאי דעשה איסור, דאפשר דזכר הוא, והצד דילדה זכר, ג"כ אינו ודאי דעשה איסור, דאפשר דילדה ביום השני, והצד דילדה ביום הראשון אינו ודאי דעשה איסור, דאפשר דנקבה היא, והצד דנקבה היא אינו ודאי דעשה איסור, דאפשר דילדה ביום הראשון, וליכא צד א' מן הצדדים דנימא דודאי עשה איסור, - ובאמת הגרע"א במק"א כתב דל' התוס' לא מ' כן, אך לא כתב הגרע"א דזה נסתר מד' התוס' בב"ק, וצ"ע.

והגרע"א כתב עוד, דהא דבספק א' בגוף וכו' שרינן ולא אמרינן דהוי תרתי דסתרי, ועי' פמ"ג בכללי ס"ס להש"ך אות י"א בסופו שעמד ע"ז, וכבר עמד ע"ז המנחת יעקב בסקי"ב, הוא משום דכשמתירין החתיכה הראשונה אין ההיתר מכח שדנים שהשני הוא איסור, אלא דממילא הוא כן, עיי"ש, ועמש"נ במק"א דזה מתפרש היטב לפי המבו' מד' המהר"ם שי"ף דאין עושין חשבונות מספק ספיקא, ונמצא דבאמת ל"ה הכרעת ספק ספיקא כלל על החתיכה השני', ודו"ק.

ועפי"ז כתב בס' אור יהודה לישב לקו' המהר"ם שי"ף דאף אם יש מקצת שליא בלא ולד א"א להתיר, משום דהוי תרתי דסתרי, דאם תראה ביום ט"ו נתיר ג"כ מכח ספק ספיקא, דשמא לא יצא מן הולד כלל ביום ב' ואף אם יצא מן הולד שמא יצא מיעוטו, וכתב דרק ספק א' סתר, דיש לצרף גם ספק דשמא זכר הוא, וצ"ע דבד' התוס' שהביאו מזכר ונקבה ונדה לכאו' מוכח לא כן, ועוד, דלכאו' א"א כלל להתיר מכח הספק ספיקא דשמא בראשון ושמא זכר, שהרי על ספק זה כתבו התוס' דהוי תרתי דסתרי, דיתיר גם ביום מ"א, ולפ"ד הגרע"א ניחא, דכשהתירו ליום הראשון, אי"ז מכח דתולין שנולד ביום השני, אלא הויא הכרעת הספק ספיקא דלא נולד בראשון, וע"כ לא חשיב כתרתי דסתרי.

ועי' בד' הגרע"א במק"א שכתב דכלפי היום השני ליכא כלל ספק ספיקא, וזה שלא כד' המהר"ם שי"ף, דכל הא דהו"ל ספק ספיקא, הוא רק משום דהוי ספק ריעותא, אך כלפי היום השני דכבר הי' לידה, לא חשיב כספק ריעותא, ודו"ק.

הפמ"ג במחודשים ס"א כתב לדון, דאף דגם כשרק ספק א' סותר ל"מ, היינו רק כשהספק השני סותר, אך כשהספק הראשון סותר שפיר מהני, - ונתחדש בדבריו, דלעולם בספק ספיקא הוי עיקר ההיתר מכח הספק השני, וזה דבר חדש.

בתשו' מהרי"ט ח"ב יו"ד סימן ב' נסתפק בדינא דס"ס דסתרי אהדדי, אם הוא אף כשסותרים בב' בנ"א, עיי"ש במש"כ לפרש בדינא דאשת טומטום.

והמנחת יעקב במחודשים דין י"ב למד מד' המהרי"ט אלו, דאף דהסתירה הוא בב' גופין מ"מ ל"מ ספק ספיקא, והק' ע"ז מדינא דספק ספיקא בתערובת, - ובאמת בתשו' הגרע"א מהדו"ק סימן מ"ט הביא מהבאה"ט שיישב לקו' זו, דכיון דהוי תרי גופים לי"ב משום ס"ס דסתרי אהדדי, וזה כמו שנקט המנחת יעקב, ושלא כד' המהרי"ט, והגרע"א עמד ע"ז דמה טעם יש לחלק בזה, ועיי"ש שפירש בזה בע"א, ונת' לעיל.