חזקת ג_ש להולכי אושא
קטגוריות: ש_ס / לג בבא בתרא / ב_ב - הרב רפאל בהגר_מ שמואלביץ / שיעורים

**בדין חזקת ג"ש להולכי אושא**

א] ב"ב כ"ט א', א"ר הונא ג' שנים שאמרו הוא שאכלן רצופות, מאי קמ"ל תנינא חזקתן ג' שנים מיום ליום וכו'.

והנה דעת הרשב"ם לקמן ל"ו ב' והתוס' בריש פירקין דכולה מתניתין אתיא כר' ישמעאל דיליף לחזקת ג' שנים משור המועד, וע"כ הוא בשדה הבעל חזקתה ג"ש ואינן מיום ליום, ולפ"ז הרי דמהא דפריך דמאי קמ"ל תנינא וכו', מבו' דגם לדעת ר' ישמעאל ל"מ ג' שנים שאינם רצופין, ומבו' עוד דמהא דלר' ישמעאל ל"מ ג' שנים שאינם רצופין, יש ללמוד דה"נ לדידן ל"מ.

ב] ויש להעיר, דהרי לכאו' י"ל דכל הא דבעינן רצופין הוא לר' ישמעאל דיליף לחזקת ג"ש משור המועד, וכל שאינם רצופין ליכא בזה לחזקת ג' פעמים, דומיא דכל חזקת ג"פ דבעינן שיהיו רצופין, והיאך מצינו ללמוד מזה דאף לדידן ל"מ ג' שנים שאינם רצופין.

אך הדבר פשוט, דכל הא דל"מ חזקת ג"פ כשאינם רצופין, הוא רק כשהי' באמצע דבר הסותר לחזקה, כגון בחזקת שור המועד, דאם בתוך ג' הפעמים שנגח, ראה שור ולא נגח, ל"ה מועד, אך כל שלא הי' באמצע דבר הסותר לחזקה, שפיר מהניא החזקה,[[1]](#footnote-2) וע"כ כל הא דל"מ חזקת ג"ש כשאינם רצופין, הוא משום דבאותה שנה שלא אכל גילה בדעתו שאינה שלו והוי זה דבר הסותר לחזקה, וע"כ שפיר יש ללמוד מזה דאף לדידן ל"מ חזקת ג"ש בכה"ג, דכיון דמה שלא אכל הוי גילוי דעת שאינה שלו, אף אין הבעלים צריך למחות.

ג] והנה בעיקר הא דל"מ חזקת ג"ש שאינם רצופות להולכי אושא, שמעתי מהגר"י גולדשטיין שליט"א להעיר בזה, דהנה ביסוד דינא דחזקת ג"ש להולכי אושא, נחלקו הראשונים, דהתוס' פירשו דהיינו דכי היכי דבשור המועד הוחזק נגחן בג' פעמים, ה"נ הכא הוחזק שתקן בג' פעמים, והוי בחזקת שלא ימחה עוד, והרמב"ן וש"ר פירשו דכי היכא דבשור המועד שנגח ג' פעמים יצא מחזקת תמות ועמד בחזקת מועדות, ה"נ הכא בג' פעמים יצא מחזקת מוכר ועמד בחזקת לוקח.

והנה לדעת הרמב"ן ודעימי' דחזקת ג"ש להולכי אושא הוא משום דבג' שנים שהיתה ביד המחזיק כדרך הבעלים יצא מחזקת המוכר ועמד בחזקת הלוקח, שפיר מתפרש הא דל"מ ג"ש שאינם רצופין, דכיון דאותה שנה שלא החזיק הוי דבר הסותר לחזקה, ליכא בזה לחזקת ג' פעמים, דהוי כראה שור נגח שור לא נגח ב' שוורים ונגח דלדעת רוב קמאי אינו נעשה מועד.

אך לדעת התוס' דחזקת ג"ש להולכי אושא הוא משום שהוחזק שתקן, תיקשי דמ"ט ל"מ ג"ש שאינם רצופין, הרי באותם ג' שנים שאינם רצופין שהחזיק ולא מחה המערער, הוחזק כשתקן,[[2]](#footnote-3) ואותה שנה שלא אכל בה אינה סותרת להחזקת שתקן, דאף דבשנה זו לא הי' צריך למחות, מ"מ אין בזה דבר הסותר לחזקתו שהוא שתקן ולא ימחה עוד, ומ"ט אינם מצטרפין.

ד] והנה ההגמי"י בפי"ב מטונ"ט ה"ד כתב בשם הראב"ן, דבאתרא דמוברי באגי הוי חזקה בג' שנים אע"ג דלא אכלן כולן, כיון שהחזיק כדמחזקי אינשי בני המקום, וכל תשמיש שיש לעשות באותן ג' שנים עשה בתוכה, דשנת זריעה זרעה ושעת ניר נרה.

ונתחדש בזה, דאף דבכה"ג ליכא ג' אכילות, שהרי בשנה השני' לא אכל פירות כלל, מ"מ כיון דאכל את כל הפירות דג' שנים, שפיר הויא חזקה.

ועד"ז מצינו בד' הרא"ש בסימן כ"ו בדין חזקת בנות שוח, דאם התחילו שני חזקה בשנה ראשונה שחנטו ונעל וגדר השדה כל ג' שנים ותיקן צרכי האילנות ואכל הפירות בשנה השלישית הויא חזקה דאחזיק כדאחזקי אינשי, - והרי דאף דלא אכל אלא אכילה אחת, מ"מ כיון דאכל את כל הפירות דג' שנים הויא חזקה.

ה] ולכאו' כ"ז הוא לדידן, אך לדעת הולכי אושא דילפינן לחזקת ג"ש משור המועד, והא דמהני החזקה הוא משום דאיכא ג' שתיקות או ג' אכילות, הרי דבהני גווני ל"ה חזקה, כיון שלא אכלה ג' אכילות, וגם ליכא בזה ג' שתיקות, שהרי לא הי' המערער צריך למחות באותם השנים שלא אכלה בהן, - ונמצא לפ"ז דאיכא גוונא דלדידן הוי חזקה, ולהולכי אושא ל"ה חזקה, ולא מצינו כן.

והנה אמנם לדעת הרמב"ן ודעימי' דחזקת ג"ש להולכי אושא הוא מכח הא דאכל ג' אכילות, י"ל דאף בהני גווני כיון שאכל את כל הפירות דג' השנים, חשיב דכל שנה ושנה הויא חזקתו חזקה מעליא שיש מכחה אכילת פירות, וחשיב שפיר כג' אכילות,[[3]](#footnote-4) אך לדעת התוס' דחזקת ג"ש להולכי אושא הוא מכח דשתק ג' פעמים והוחזק שתקן, הרי דבהני גווני כיון דבאותם השנים שלא אכל לא הי' להמערער למחות, ולא שתק ג' פעמים, לא הוחזק שתקן, ומ"ט הוי חזקה.

ו] ועד"ז יש להעיר במש"כ הראשונים לקמן בפירקין דאם הי' המערער במקום חירום ובסוף הג' שנים הי' עמו במדינה הויא חזקה, דכיון ששמע שהחזיק ג"ש הי' לו למחות מיד, - ולכאו' הדין נותן דכ"ז הוא לדידן, אך לדעת הולכי אושא למש"כ התוס' דהא דמהני חזקת ג"ש הוא משום דהוחזק שתקן בג' שנים, הרי דבכה"ג שלא שמע שהחזיק אלא בסוף הג"ש, ולא שתק אלא פעם אחת, לא תועיל החזקה.

ז] ונראה מזה, דהא דבג' שנים הוחזק שתקן, לאו היינו דע"י ששתק בשנה ראשונה ובשנה שני' ובשנה שלישית הוחזק שתקן, אלא היינו דע"י ששתק על ג' אכילות הוחזק כשתקן על כל האכילות, ואמרינן דה"נ לא ימחה על אכילות אחרות, וע"כ שפיר מהני אף כשלא שמע שהחזיק אלא בסוף הג"ש, דכיון דשמע שהחזיק ג"ש ושתק על ג' האכילות, הוחזק שתקן.

ולפ"ז שפיר י"ל דגם להולכי אושא מהני כשאכל ג' שנים באתרא דמוברי באגי או בבנות שוח, דכיון דחשבינן לה כג' אכילות, נמצא ששתק המערער על ג' אכילות, והוי בחזקת שלא ימחה על כל האכילות.

ח] ויש להוכיח כן מהא דפריך בגמ' לעיל דלהולכי אושא יועיל כשאכל ג' פירות ביום אחד, והנה הרי בכה"ג שאכל ג' פירות ביום א' שלא בפני המערער, יתכן ששמע על ג' האכילות יחד, ונמצא דליכא ג' שתיקות חלוקות, ואפ"ה הוי חזקה, משום דכל ששתק על ג' אכילות הוחזק שתקן, ואמרינן דה"נ לא ימחה על אכילות אחרות.

וביותר העירוני דלגירסת הר"ח שהביאו התוס' לעיל דאכלה ג' פירות בחד יומא כגון צלף, שיש לו ג' פירות יחד, הרי איירי אף כשאכל את ג' הפירות בב"א ממש, וכ"ה להדיא בשטמ"ק בשם התוס' הרא"ש, ואפ"ה פריך דלהולכי אושא יהא זה חזקה, משום דשתק על ג' אכילות, אף דליכא ג' שתיקות חלוקות.

ט] ולפ"ז י"ל, דלהחזיק את המערער לשתקן, לא סגי במה ששתק ג' פעמים על אכילה אחת, וכל הא דהוחזק שתקן הוא רק מכח הא דבסוף הג' שנים לא מחה על ג' האכילות.

והטעם בזה הוא, דבמה ששתק ג' פעמים על אכילה אחת, לא הוחזק אלא שלעולם לא ימחה על אכילה אחת, אך לא הוחזק בכך שלא ימחה גם על כמה אכילות יחד, והרי לחד לישנא אמרינן דשנה ראשונה ושני' לא קפיד ושלישית קפיד, והיינו דבשנה שלישית הוא מקפיד על ג' השנים יחד, (אך אם יאכלנה כל שנה אדם אחר, אינו מקפיד אף אחר ג"ש), וא"כ ודאי דא"א להחזיק מכח הא דאינו מקפיד ג' פעמים על כל שנה בפנ"ע, דאף אינו מקפיד על ג' שנים יחד, וע"כ כל הא דהוחזק שתקן ודלא מיחה עוד, הוא מכח הא דבסוף הג"ש לא מחה על ג' האכילות יחד.[[4]](#footnote-5)

י] ובזה מתפרש הא דל"מ חזקת ג"ש שאינם רצופין, דאף דשתק בכל אחד מג' שני החזקה על אכילתו בשנה זו, ל"מ זה להחזיקו לשתקן, דכל הא דמחזקינן לי' כשתקן, הוא מכח מה דשתק בסוף הג"ש על ג' האכילות, ובכה"ג שלא אכלה רצופין ובשנה שהוביר גלי אדעתי' דלאו דילי' הוא, וכבר א"צ המערער למחות על האכילה הראשונה, נמצא דשתיקתו בסוף הג"ש היא רק על ב' אכילות, ולא הוחזק שתקן.

יא] ועד"ז נראה במה שאמרו לקמן מ"א ב' דג' לקוחות אינם מצטרפין אלא בשטר, ופי' רשב"ם דהוא משום דמצי טעין האי דלא מחאי שלא החזיק אחד מכם ג' שנים ולא אחזקיתו כדמחזקי אינשי, ונראה דהוא אף לדעת הולכי אושא, דאף דהחזיק כל אחד מהם שנה אחת ולא מחה בו, ויש כאן ג' שתיקות על אכילה אחת, מ"מ כיון דלא שתק בסוף הג' שנים על ג' אכילות, לא הוחזק שתקן.[[5]](#footnote-6)

1. אמנם הנה מצינו בד' הראב"ד בבעה"נ שער הוסתות שער ג' הכ"ז שכתב בדין וסת הקפיצות המורכב, דאינו נקבע אלא בג' חדשים רצופין, ואם קפצה בר"ח ניסן ובר"ח סיון ובר"ח תמוז וראתה, לא קבעה וסת כלל, ומבו' בדבריו דדינא הוא דחזקת ג"פ אינה נקבעת אלא בג' פעמים רצופין, אף אם ל"ה באמצע דבר הסותר לחזקה, שהרי מה שלא ראתה בר"ח אייר אינו סותר לקביעות הוסת, שהרי לא קפצה בו, ואפ"ה אין הוסת נקבע בכה"ג, - ועי' עוד באו"ש פ"ו מנז"מ ה"ז ומשנת ר' אהרן ב"ק במילואים לסימן ב' במש"כ בדין שור המועד שנגח ג' ימים שאינם רצופין, וביום שבינתים לא ראה שוורים כלל, אם נעשה מועד, ובמק"א נתבאר להוכיח מד' הראשונים בכ"ד דהוא נעשה מועד, ואכמ"ל. [↑](#footnote-ref-2)
2. והיינו דאף דבאותה השנה שהוביר גלי אדעתי' דלאו דידי' הוא וכו', הרי מ"מ בשנה שאחרי' שהחזיק, הי' על המערער למחות, ונמצא שהיו ג' שנים שאכלה המחזיק ולא מחה המערער. [↑](#footnote-ref-3)
3. והא דחזינן לכל שנה כאכילה לעצמה, הוא דומיא דהא דבבתים ובכל דבר העושה פירות תדיר הוי כל שנה ושנה כאכילה לעצמה, וה"נ בהני גווני כיון דאכל כל הפירות של ג' שנים, חזינן לחזקתו בכל שנה ושנה כאכילה בפנ"ע. [↑](#footnote-ref-4)
4. ויש להוסיף, שהרי התוס' לעיל בסוגיין הק' דלהך שנויא דשתא קמייתא לא קפיד אינש תרתי לא קפיד תלת קפיד, י"ל דאף רבנן ילפי לה משור המועד, והרי התם הא דבתלת שנין קפיד, היינו משום דעל ג' אכילות יחד הוא מקפיד, וממש"כ התוס' לדון דילפינן לה משור המועד, מבו' כמש"נ דמשור המועד ילפינן דכל ששתק על ג' אכילות יחד הוחזק שתקן. [↑](#footnote-ref-5)
5. ואמנם יש להעיר מהא דתלינן לה בגמ' בהפלוגתא דקירב נגיחותיו, ולכאו' נשמע מינה דהשתיקה היא בשעת כל אכילה ואכילה, - אך נראה כמו שהעירוני, דהא דילפינן משור המועד, היינו דכ"ה דהתם בג' נגיחות הוחזק נגחן, ה"נ הכא בג' אכילות בשתיקה הוחזק שתקן, וע"כ הנידון דקירב וריחק הוא על האכילות עצמן, דדוקא ג' אכילות רחוקות ששתק עליהן מחזיקות אותו כשתקן, אך ג' אכילות קרובות ששתק עליהן הוו כאכילה אחת ואינם מחזיקות אותו כשתקן. [↑](#footnote-ref-6)