שיעור ה רב ה-ז
קטגוריות: כללי / שיעורי הרב צבי ובר / אורח חיים / סימן רב - רל ברכות הנהנין

**שיעורי הלכה**

![](data:image/gif;base64...)![](data:image/gif;base64...)

**שיעורים מפי מו"ר**

**הגאון רבי רפאל צבי ובר שליט"א**

**..**

**הלכות ברכות**

**שיעור ה**

**~ סימן רב סעיף ז ~**

**[סעיף ז] תמרים שמיעכן ביד ועשה מהם עיסה והוציא מהם גרעיניהם אפילו הכי לא נשתנית ברכתן ומברך עליהם בורא פרי העץ ולבסוף ברכה מעין שלש. הגה: ולפי זה ה"ה בלטווערן הנקרא פווידל"א מברכין עליהם בפה"ע ויש אומרים לברך עליהם שהכל. וטוב לחוש לכתחילה לברך שהכל אבל אם בירך בפה"ע יצא כי כן נראה עיקר.**

# פירות שנתרסקו

ומקור דין זה בגמרא בברכות (לח, א) דתמרי ועבדינהו טרימא מברכין עליהם בורא פרי העץ משום דבמילתייהו קיימי כדמעיקרא, וברמ"א הביא די"א דה"ה בלטווערן הנקרא פווידל"א מברכין עליהם בפה"ע, וביאר המשנ"ב (ס"ק מא) דהיינו פירות שמיעכן עד שנימוחו לגמרי, והטעם לברך בפה"ע דהוי כמו תמרים שנימוחו שאינם מאבדים ברכתם משום דקיימי במילתייהו, אך הביא די"א שמברך על זה שהכל, ומה שמבואר בגנרא דמברך בפה"ע היינו באופן שלא התרסק לגמרי. ובמשנ"ב (ס"ק מב) הביא שנחלקו האחרונים האם הי"א נחלקו גם על דין תמרים שמיעכן דס"ל שכיון שאיבדו תוארן וצורתן לגמרי מברך שהכל, או שנחלקו רק על פירות ה'פווידל"א', ומסיק לדינא דכל שממשן קיים מברך בפה"ע, אך פרי שאיבד צורתו ולא ניכר כלל לכתחילה יש לברך עליו שהכל, דבברכה זו יוצא בדיעבד לכל הדיעות, ובדיעבד אם בירך בפה"ע יצא. [אמנם מבואר במשנ"ב שכ"ז לעניין ברכה ראשונה, אך לעניין ברכה אחרונה אם אכל פרי מז' מינים שנתרסק יברך ברכה מעין ג' כי העיקר כדעת הראשונים שברכתו בפה"ע, ואינו יכול לברך בורא נפשות כי הוא לא פוטר ברכת מעין ג'].

# גדר נשתנה צורתו לגמרי

ועדיין צ"ע מה נחשב נשתנה צורתו לגמרי, והנה במשנ"ב (ס"ק מ) כתב דלדעת השו"ע שעל תמרים שמיעכן מברך בפה"ע, ה"ה לעניין ברכת בפה"א שאם ריסק תפוחי אדמה מברך עליהם בפה"א. ואמנם המשנ"ב כתב כן לדעת השו"ע, אך לדעת הרמ"א יל"ע אם על רסק תפו"א יברך בפה"א, או שבזה יברך שהכל כיון שלא ניכר צורתו והוא נימוח לגמרי.

ונראה לדינא שאם מרסקים אותם במכונה עד שהם מאבדים צורתם לגמרי מברך שהכל, ואם מרסקם ביד שלא משתנית צורתם לגמרי מברך עליהם בפה"א. וה"ה שאם לאחר שריסק את התפו"א הוא נעשה נוזלי יש לברך עליו שהכל שהרי הוא מאבד צורתו לגמרי.

# דבר שהרגילות לרסקו ואם משתנית צורתו לגמרי

עוד מבואר במשנ"ב (ס"ק מד) דאף בפרי שנתרסק לגמרי, אם רוב דרך אכילת אותם פירות הוא ע"י ריסוק, אף אם נתרסקו לגמרי אינו מאבד ברכתו הראויה כי הוא עומד לכך.

אמנם מצינו בשו"ע לקמן (סימן רח סעיף ח) שעל פת דוחן מברך שהכל ואחריו בורא נפשות, ובמשנ"ב שם (ס"ק לג) ביאר ב' טעמים מדוע מברך עליו שהכל, או משום דלא חשיב פרי ולכן א"א לברך עליו בורא פרי האדמה, או משום שאין הדרך לעשות ממנו פת. ולטעם הראשון שהזכיר המשנ"ב משמע שאינו יכול לברך עליו כברכתו אפילו כשהדרך לאוכלו ע"י ריסוק, וטעם הדבר צ"ל דכיון שאין ניכר צורתו כלל הוי דבר חדש לגמרי ובזה לכו"ע לא שייך לברך עליו בפה"א, ואינו דומה לפרי שנתרסק שאף שהפרי לא ניכר מ"מ ניכר הדבר שהרסק בא מפרי, משא"כ הכא שלא ניכר כלל שהדבר בא מפרי.

וכעין זה מבואר בביאור הלכה (סעיף טו ד"ה על) שכתב שעל הסוכר יש לברך שהכל 'כיון שאין ניכר כלל לעין אדם שמפרי או מירק פלוני יצא דבר זה שהרי הוא עכשיו כחתיכת מלח ואין לברך בכגון זה אלא שהכל', והיינו דכשנעשה כדבר חדש לגמרי שלא ניכר שהרסק הגיע מפרי לכו"ע מברך עליו שהכל.

# דוגמאות של מיני מאכל מרוסקים

**רסק תפו"א –** כבר נתבאר לעיל דהכרעת הפוסקים שאם נתרסק במכונה שלא ניכרת צורתו כלל מברך שהכל, אך אם ריסק ביד מברך בפה"א, כיון שניכר בו משהו מהתפו"א עצמם.

**קוגל תפו"א ו'לאטקעס' -** הורו הפוסקים דכיון שב'קוגל' נשאר חתיכות הניכרות מברך עליו בפה"א. וכן ב'לאטקעס' שמרסקים את התפו"א לרצועות דקות ומטגנים אותם מברך בפה"א. אכן אם משתמשים בתפו"א שנטחנו לגמרי במכונה מברך עליהם שהכל.

**עוגה העשויה מקמח תפו"א –** בזה פשוט שמברך שהכל לכו"ע דכיון שהתפו"א נעשה קמח הרי הוא איבד צורתו לגמרי, והוא כמו דבר חדש שלא ניכר שבא מפרי.

**ממתק קוקוס –** הורו הפוסקים דיש לברך עליו שהכל, דכיון שנתרסק לגמרי חשיב כאיבד צורתו לגמרי.

**רסק של חצילים –** בזה דנו הפוסקים דהפרי מצד עצמו נתרסק לגמרי ולכאורה יש לברך עליו שהכל, אמנם מחמת הגרעינים הקטנים שאינם מתרסקים ניכר שהוא 'חציל', ויש לדון אם נחשב שניכר צורתו ויברך עליו בפה"א, או דכיון שהפרי עצמו נתרסק לגמרי יברך עליו שהכל וצ"ע.

**פופקורן -** הנה אם מייצרים אותן מגרעין תירס המיוחד לכך ודאי מברך בפה"א דהוי כדבר שרוב בני אדם רגילים לאוכלו ע"י ריסוק. ואף אם מיוצר מגרעיני תירס רגילים הורו בשם הגר"מ פינשטיין דמברך עליו בפה"א, וטעמו דכיון שאיבוד הצורה נעשה ע"י ניפוח הגרעין ולא ע"י ריסוק הגרעין לא אמרינן דמאבד ברכתו, ולכן יש לברך עליו בפה"א.

**קורנפלקס –** נראה שאם הוא נעשה מקמח תירס שנטחן ועובד דברכתו שהכל, כיון שהשתנתה צורתו לגמרי, אך בתירס תפוח שניכר צורתו נראה שיש לברך עליו האדמה דלא נשתנה מצורתו.

**שוקולד -** הנה עיקרו נעשה מצמח הקקאו, ולכאורה כיון שרוב בני אדם אוכלים את הקקאו כשהוא מרוסק צריך לברך עליו בפה"ע, וכמו שנתבאר שאם הרגילות לרסקו אינו מאבד את ברכתו הראויה. אמנם מנהג העולם לברך עליו שהכל, ונראה טעמם דכיון שמשתנה מצורתו לגמרי הרי זה כ'דבר חדש' לגמרי שמאבד ברכתו.

# אוכל את הפרי עצמו וגם את הפרי כשהוא מרוסק

והנה נתבאר לעיל שעל רסק של פרי שנטחן היטב מברך שהכל, משום שנחלקו הפוסקים אם מברך עליו העץ או שהכל, והכרעת המשנ"ב שיברך שהכל משום דבברכה זו הוא יוצא על הכל בדיעבד, ולפי זה דנו הפוסקים דבאופן שאוכל בתחילה חלק מן הפרי השלם ואחר כך הוא אוכל את הרסק, דבזה לא יברך שהכל, והטעם משום שיש לחוש לדעת הפוסקים שאף פרי שנתרסק לגמרי ואיבד צורתו ברכתו בפה"ע, ולדעתם הברכה על הפרי פוטרת את הרסק שאוכל לאחר מכן וצ"ע לדינא.

וכעין זה יש להסתפק באופן שאוכל פירות שברכתן בורא פרי העץ ואח"כ אוכל שוקולד, דבכה"ג צ"ע אם יוכל לברך עליו שהכל, דאף שנהגו לברך על השוקולד שהכל כמו שנתבאר, הכא יש לחוש שמא יצא כבר בברכת בפה"ע שבירך על הפירות.

# לכוין שלא לפטור את הפרי המרוסק

ויש שהציעו דבאופן זה כשהוא מברך על הפרי יכוין שלא לפטור את הרסק, וכן יכוין שלא לפטור את השוקולד בברכת הפירות, ואחר כך הוא יוכל לברך שהכל על הרסק או השוקולד שלא נפטרו בברכתו. וכמו שמצינו בשו"ע (סימן קעד סעיף ד) שהמבדיל קודם האכילה יכוון שלא לפטור את היין שבתוך המזון כיון שיש ספק אם הוא פוטר. אכן כבר הובא בשיעורים על הלכות הבדלה (סו"ס רצט) דבמשנ"ב (סימן רצט ס"ק כו) השמיט עצה זו, וביאר שם בשעה"צ (ס"ק לט) שהשמיטו משום קושיית התוספת שבת דתמה שלא שייך שיוכל להגביל את הברכה מלחול ע"ש.

ומצינו שנחלקו בזה האחרונים לגבי מי שבירך על השחיטה ובין שחיטה לשחיטה דיבר בעניין שאינו מצרכי השחיטה, דנחלקו הפוסקים האם צריך לחזור ולברך, וכתב הפרי חדש (יורה דעה סימן יט) שלכן טוב שיכוין תמיד בברכת השחיטה שהברכה תחול עד שישיח שיחה בטילה, וכך אם ידבר יוכל לחזור ולברך לכו"ע, אמנם בתבואות שור (שם ס"ק יז) חלק עליו דלא מהני מה שמכוין שלא תפטור ברכתו, והוא נפטר בעל כרחו כיון שדעתו להמשיך ולשחוט.

גם בפמ"ג בהלכות פסח (סימן תעד משבצו"ז ס"ק א) משמע כשיטת הפרי חדש, דכתב שם לגבי מה שנחלקו הראשונים האם מברכים על כל כוס מארבע כוסות ברכה בפני עצמה, שיש עצה שיכוין בברכתו על כוס ראשון שתחול הברכה רק עד כוס שני ואז יצטרך לברך על הכוס השני לכולי עלמא [ובתבואות שור (שם) הביא מזה ראיה להיפך שאין מועיל מה שמגביל את ברכתו עד זמן מסויים, דהא לא מצינו לאף אחר מהפוסקים שכתבו עצה זו].

וכעין זה מצינו גם במג"א בהלכות סוכה (סימן תרלט ס"ק יז) כתב לגבי היוצא מחוץ לסוכה ויש ספק אם היה מחוץ לסוכה במשך זמן המחייב לחזור ולברך ברכת לישב בסוכה, והביא בשם הב"ח שיכול לכוין שדעתו לפטור את ישיבת הסוכה רק עד שיצא מהסוכה, וכך יוכל לחזור ולברך כשנכנס בפעם השניה, ובמג"א שם תמה על דבריו דאינו יכול להגביל את הברכה שתחול עד זמן פלוני ע"ש בדבריו, ובט"ז (שם ס"ק כ) צידד כדעת הב"ח, וכ"מ במשנ"ב שם שהשמיט דברי הב"ח, ומשמע שהמשנ"ב צידד שאינו יכול להגביל את חלות הברכה.

[אמנם מצינו בביאור הלכה (סימן מז סימן יג) שכתב הטעם שיש לברך ברכת התורה בכל בוקר כי הכוונה בברכת התורה היא רק עד הבוקר שלמחרת ע"ש, ומבואר לכאורה שיכול להגביל את הברכה. וגם בביאור הלכה בהלכות ציצית (סימן ח סעיף יד ד"ה וי"א) שיש ספק מהו הזמן שאם הסיר ממנו את הטלית קטן שצריך לחזור ולברך עליו, וכתב הביאור הלכה שם שיכול לכוין בשעה שלובש את הטלית קטן בבוקר שאינו פוטר בברכתו אלא רק עד הזמן שיפשוט אותו במרחץ ע"ש. וכעין זה גם בביאור הלכה בהלכות תפילין (סימן כה סעיף ה ד"ה וטוב) על מה שנחלקו הראשונים אם צריך לברך על תפילין של ראש או שהוא נפטר בברכה שבירך על התפילין של יד, והביא שם בשם הגרעק"א שיכול לכוין בברכה על התפילין של יד שלא יפטור את התפילין של ראש ואז לכו"ע יצטרך לברך על התפילין של ראש דהוי כמו שסח ביניהם ע"ש, ומכל הנ"ל משמע שיכול להגביל את חלות הברכה וצ"ע].

# יקדים לאכול את הרסק ויברך שהכל

ויש עוד פתרון שיאכל קודם את הרסק של הפרי ויברך עליו שהכל, ואחר כך יברך על הפירות בפה"ע, וכן באוכל פירות ושוקולד שיברך בתחילה שהכל על השוקולד ואח"כ יברך בפה"ע על הפירות. אך יל"ע אי שרי לעשות כן דכיון שלפי הרמב"ם צריך לברך על הרסק בורא פרי העץ הרי הוא גורם ברכה שאינה צריכה, וצ"ע אם מותר לגרום ברכה שאינה צריכה כדי לצאת מידי ספק ברכות. עוד יש לדון אם שרי לעשות כן שהרי בכך הוא עובר על דיני הקדימה בברכות שהרי הוא מקדים ברכת שהכל לברכת בפה"ע.

אכן מצינו במשנ"ב (סימן קסח ס"ק סה) לגבי האוכלים פת כיסנין עם שתיית הקאוו"י שיש ספק אם צריך לברך על הקפה, או שהוא טפל לפת הבאה בכיסנין ונפטר בברכתו, וכתב המשנ"ב שיקדים לברך על השתיה שהכל, ומוכח שבמקום שיש ספק ברכות אין לחוש לדיני הקדימה בברכות. וגם מוכח משם שלא חששו בזה משום ברכה שאינה צריכה, אף שלפי הדיעות שא"צ לברך על הקפה הוי ברכה שאינה צריכה. וע"ע במשנ"ב לקמן (ס"ק נד) דבכה"ג שיש ספק על מים שבישלו בהם פירות אם מברך העץ או שהכל כתב שאם הקדים ואכל מן הפרי לא יברך שהכל על אותם המים אלא יברך על דבר אחר שברכתו שהכל ויפטור את אותם המים.

ולדינא נראה כיון שנתברר שיש ספק בזה נראה שאם אוכל שוקולד אחר שאכל פירות אינו יכול לברך עליו, ונכון שלא יאכל שוקולד אחר שאכל פירות לצאת מידי הספק הנ"ל, אלא יאכל את השוקולד תחילה ויברך עליו שהכל כמנהג העולם, אך בעניין האוכל פרי יחד עם פרי מרוסק יתכן שעדיף שיברך בפה"ע על הפרי ויפטור את הרסק, כיון שנראה בפוסקים שהעיקר לדינא כדעת הרמב"ם שעל רסק פרי יש לברך בפה"ע, וזה עדיף מלהקדים ולברך על הרסק שהכל דבזה הוא גורם ברכה שאינה צריכה.

# בירך בפה"א ואוכל מאכל הנעשה מקמח תפו"א

וכעין זה יש לדון באופן שאכל פרי שברכתו בפה"א ואחר כך אוכל 'קורנפלקס' הנעשה מקמח תירס, או שאוכל עוגה העשויה מקמח תפו"א, האם יברך עליהם שהכל, או שיש לחוש שנפטר בברכת בפה"א כיון שהקמח נעשה מפרי האדמה. ויתכן דבזה לכו"ע אינו יוצא בברכת בפה"א, דכיון שהשתנה לגמרי וגם התפו"א אינם עשויים לעשות מהם קמח, הרי הוא מאבד ברכתו לגמרי. וכמו שמבואר בשעה"צ (סימן רח ס"ק מד) דדבר שנעשה מקמח קיטנית שאין דרך בני אדם לעשות ממנו תבשיל דיתכן שאפילו בדיעבד אינו יוצא בברכת בפה"א [ויל"ע אם עוגות העשויות מקמח תפו"א חשיב כדבר שאין דרך לעשות ממנו, או דמשום שבפסח הרגילות לעשות ממנו עוגות חשיב כדבר שדרכו בכך].

**הדינים העולים:**

1. פירות שנתרסקו לגמרי ולא ניכר צורתם מברך שהכל ואם ניכר קצת מברך כברכתן הראויה.
2. דבר שהרגילות לרסקו אפילו אם נתרסק לגמרי מברך עליו כברכתו הראויה.
3. האוכל פרי עם רסק יש שהציעו שיאכל הרסק תחילה וצ"ע.
4. ויש שאמרו שיכוין שלא לפטור את הפרי המרוסק וצ"ע.
5. אם בירך העץ על פרי העץ לא יחזור ויברך על רסק הפרי אם אוכלו אחר כך.
6. אם בירך בפה"א על פרי האדמה ואח"כ אוכל מאכל הנעשה מקמח תפו"א נראה שיברך עליו שהכל.