התחלת מראי מקומות בסוגיא דאש בעזרת השם יתברך
קטגוריות: ש_ס / לא בבא קמא / ארבעה אבות - הרב אלימלך וינברג

בעזרת השם יתברך

[א]: **אשו משום חיציו-באיזה אופנים נחשב האש חיציו**

**[א]: תוס' כ"ב.א. ד"ה אשו משום חיציו,** [ותמוה מהא דאי'] **בדף כ"ג.א.** בנפלה גדר שלא מחמת דליקה דאינו חייב אלא משום ממונו ולא משום חיציו עיי"ש, **רא"ש פ' כיצד הרגל ריש סימן ח', נימוק"י דף י.א. מדפי הרי"ף ד"ה אשו, גידולי שמואל ודרכי דוד ע"ד התוס',**  **יונת אלם סימן י"ז, חידושי רבי נחום פ' כיצד הרגל אות קמ"ח ואות קפ"ח**

**[ב]: סנהדרין דף ע"ז.א.** אמר רבא כפתו ומת ברעב וכו', **ובדף ע"ז.ב.** ואמר ר"פ זרק צרור למעלה ונפלה לתחת וכו' עד **ע"ח.א.** אלא כח כחוש הוא, **תוס' ע"ז.א. ד"ה סוף חמה לבוא ובתוס' הרא"ש שםד"ה סוף חמה, מהרש"א ע"ד התוס' שם ד"ה בא"ד ואש נמי** וכו', **ר"ן סנהדרין ע"ז.ב. ד"ה זרק צרור בכותל בשם רבינו דוד בשם רבותיו בעלי תוספות** ומש"כ הר"ן עצמו שם, **חזון איש חו"מ ב"ק סיימן ב' סק"א וסק"ב**

**[ג]: תוס' ב"ק דף ה.ב. ד"ה בד"ה כי שדית בור בא"ד** וא"ת והיכי אתי אשר מבור וכו', **שיטה מקובצת ב"ק נ"ו ד"ה אילימא בשם הרא"ה, חזון איש חו"מ ב"ק סימן ג' סק"ה ד"ה ה.ב. חידושי ר' נחום פרק ארבעה אבות אות קס"ו [ובהערה שם בשם הגרעק"א הנדמ"ח]**

[ב]: **אשו משום חיציו-בהגדרת וטעם הדין, ולאיזה מדיני התורה נחשב חיציו**

**בטעם וגדר החיוב:**

**שיטמ"ק כ"ב.א. ד"ה אשו בשם תלמיד הר"פ, תוס' תלמיד ר"ת שם ד"ה אשו משום חיציו, שיטמ"ק כ"ב סוף ע"ב ד"ה תצא מעצמה בשם ה"ר יהונתן, נימוק"י דף י.א. מדפי הרי"ף בד"ה משום חיציו, חידושי רבינו חיים הלוי פי"א מהלכות שכנים ד"ה והנה בסנהדרין ובגליונות חזו"א שם, חידושי ר' נחום פ' כיצד הרגל אות קמ"ב.**

ומצינו נידון 'אשו משום חיציו' לענין כמה מדיני התורה.

**[א]: לענין חיוב נזקין:**

**בדף כ"ג.א.** מסקינן דדין אשו משום חיציו מהני 'לחייבו בארבעה דברים', והיינו דנחשב 'אדם המזיק', ושם בגמ' מקשינן לריו"ח דס"ל אשו משום חיציו 'טמון באש דפטר רחמנא היכי משכח"ל', והיינו דהוא נחשב 'אדם המזיק' ול"ש גביה פטור טמון, ופטור טמון הוא רק בכלו לו חיציו עיי"ש **בפירש"י ז"ל.**

אמנם **ברמב"ם פי"ד מנזקי ממון הי"ד** פסק דאשו משום חיציו לענין ד' דברים, **ובמ"מ שם** תמה דא"כ למה סתם **הרמב"ם שם בהלכה ט' ו**לא חילק לגבי פטור טמון דהוא דוקא בכלו לו חיציו, ועי' **שיטמ"ק כ"ג.א. ד"ה ועוד פירוש אחר בשם רבינו ישעיה, ים של שלמה פ"ב דב"ק סימן כ"ב בשם ס"א מפירש"י** מש"כ בלשון אחר לפרש הסוגיא ומה שפירש דבריו באורך, **נחלת דוד דף כ"ג.א. חלקת יואב חו"מ סימן ז', אבן האזל פי"ד מנזקי ממון ה"י,** ועי' **חידושי ר' אריה לייב סימן ע"ג**

**[ב]: לענין חיוב משום רציחה:**

**בדף כ"ב.ב.** אמרינן לגבי עבד כפות לו וגדי סמוך לו דפטור משום קלב"מ, ובפשוטו מפורש בגמ' דמדין אשו משום חיציו יש לחייבו מיתה משום רוצח, וכן הוכיחו מכאן **בתוס' סנהדרין ע"ז.א. ד"ה סוף חמה לבוא בא"ד** [ונתקשו לפי"ז בהא דזרק צרור למעלה ונפל לתחת דפטור ותי' דקאי למ"ד אשו משום ממונו או דהוי כוח שני] עיי"ש, וכן דעת **רבינו דוד** הובא **בחידושי הר"ן שם ע"ז.ב. ד"ה זרק צרור** [עיי"ש מה שתי' בהא דזרק צרור], אמנם דעת **הר"ן שם** דאין לדמות חיוב מיתה דרוצח לחיוב נזיקין ומסיק דבדין חיוב מיתה דרוצח אין דין אשו משום חיציו עיי"ש, ובישוב הקו' מהגמ' הנ"ל עי' **באבני נזר או"ח סימן שפ"ט סק"ד ובחלקת יואב חו"מ סימן ז' ובחידושי מרן רי"ז הלוי פ"א מהלכות רוצח הי"ג מד"ה וז"ל הסוגיא בב"ק שם** עד סוף **ד"ה ולפמש"נ ובאבן האזל פי"ד מנזקי ממון ה"י מד"ה ולכן נר4אה לי,**

ועי' **בחידושי רבינו מאיר שמחה ב"ק כ"ב.ב.** שהוכיח מד' הירושלמי דאין דין אשו משום חיציו לענין חיוב משום רוצח וכן לענין חיוב מלקות וכ' דחולק הירושלמי על הבבלי בזה עיי"ש,

ובדעת הרמב"ם בענין זה עי' **בחלקת יואב שם ובמנחת חינוך מצוה נ"ו אות י' ובחידושי רבינו חיים הלוי פי"א משכנים ה"א ד"ה והנה בסנהדרין ובחידושי מרן רי"ז הלוי פ"ג מה' רוצח ה"ב בד"ה אולם דברי הרמב"ם,** ועי' עוד **בחידושי רבי נחום פ' כיצד הרגל אות קס"ז.**

**[ג]: לענין 'כוח גברא' בשחיטה:**

**תוס' סנהדרין ע"ז.א. ד"ה סוף חמה לבוא בא"ד** והא דתנן בפ"ב דחולין וכו', **תורת הבית להרשב"א בית א' סוף שער א' [דף י"א.א. מדפי הספר]** ואיכא למידק וכו', **בדק הבית להרא"ה שם** ע"ד הרשב"א, **חידושי רבינו חיים הלוי פי"א משכנים ה"א ד"ה והנה בסנהדרין ובגליונות החזו"א שם, חידושי הגר"ח על הש"ס סימן רפ"ב וסימן שפ"ז, חלקת יואב חו"מ סימן ז'.**

**[ד]: לענין חיוב מלאכות שבת**

[ג]: **אשו משום חיציו-אם עשה מתחילה הכל או הוי 'עושה וחוזר ועושה'
[בד' הנימו"י הידועים ובסוגיא דהדליק את הגדיש]**

[ד]: **אשו משום ממונו-במח' רש"י והראשונים אם האש צריכה להיות ממונו**

**[א]: מח' רש"י והראשונים והקו' ע"ד רש"י**

**רש"י כ"ב.א. ד"ה משום ממונו, תוס' שם ד"ה אשו משום ממונו, רשב"א שם ד"ה וריש לקיש, רא"ש פ' כיצגד הרגל סימן ח', תוס' תלמיד ר"ת שם ד"ה אשו, שיטמ"ק שם ד"ה ובגליונות כתבו אשו משום ממונו, פני יהושע** ע"ד התוס' הנ"ל **בד"ה בא"ד וגבי גץ היוצא** וכו', **חידושי ר' שמעון שקאפ ב"ק סימן כ"א אות א', חידושי רבי נחום פ' כיצד הרגל אות קמ"ד ואות קנ"א**

**[ב]: ביסוד המאירי והאחרונים בדעת רש"י לחלק בין מדליק בשלו למדליק בשל חבירו**

**מאירי כ"א.ב. ד"ה ועל הגדיש חצי נזק, פני יהושע** ע"ד התוס' הנ"ל **בד"ה בא"ד וגבי גץ היוצא** וכו', **נחלת דוד שם בד"ה שם תוס' ד"ה אשו משום ממונו, דרכי דוד שם ד"ה שם תוס' ד"ה אשו משום ממונו, גמ' בדף ס"א.ב.** בדין מדליק בשלו ובשל חבירו כל הסוגיא עד **דף ס"ב.א.** עד אמר רבא, **רש"י ס"א.ב. ד"ה גמ' במדליק בשל חבירו, חידושי רבי נחום פ' כיצד הרגל אות ק"נ** בארוכה

**[ג]: בשיטת רבינו חננאל בענין זה**

**רשב"א הנ"ל בשם רבינו חננאל, שיטה מקובצת כ"ב.א. ד"ה וכן נראה מדברי רבינו חננאל ז"ל ד"ה דאדייה אדויי, נחלת דוד הנ"ל מד"ה אלא דיש להבין** באורך עד סוף הענין, **חידושי רבי נחום פ' כיצד הרגל אות קס"ד**

[ה]: **אשו משום ממונו-אם חיובו על המעשה הראשון או על מה שעושה האש
[בסוגיא דהדליק את הגדיש]**

[ו**]: בד' הגמ':** **'כשהצית בגופו של עבד דקלב"מ' ובד' הרשב"א שם**

[ז]: **בדין שולח את הבערה ביד חש"ו**

[ח]: **שיטות הראשונים במסקנת הגמ'
'אלא מאן דאי"ל משום חיציו אי"ל נמי משום ממונו'**

[ט]: **בדין אשו שהזיק ע"י בהמה-בסוגיא דכלב שנטל חררה**

[י]: **בדין אש שנתלבה ע"י הרוח ודין ליבה וליבתה הרוח-ב"ק ס.א.**