מט בדין טלטול לבית הכנסת
קטגוריות: ש_ס / יג עירובין / עירובין - הרב רפאל בהגר_מ שמואלביץ / עניינים / עירובי חצירות - חוברת

**מט**

**בדין טלטול לבית הכנסת**

א] **עירובין** דפ"ו:, דכי אתא רב דימי אמר, פעם אחת שכחו ולא הביאו ספר תורה מבעו"י, למחר פרסו סדין על העמודים והביאו ספר תורה וקראו בו, ופירש"י, ז"ל, ולא הביאו ספר תורה לביהכ"נ ובחצר אחרת הוה, והיו מביאין אותו דרך חצר שאינה מעורבת, ופרסו סדינין על גבי עמודין להיות מחיצה מפסקת אצל מחיצות החצר, מבית שהי' ספר תורה מונח בו ועד ביהכ"נ, וכעין מבוי קטן כדי הילוך בין סדינים למחיצות החצר, ולא היו בני החצר אוסרים שם, שלא הי' פתח פתוח לו אלא אותו פתח לבדו, עכ"ל.

**וכעי"ז** פירש"י בסוכה דט"ז:, ז"ל, ואותו הבית שהניחו לתוכו הי' בבית אחד שבחצר ביהכ"נ ובית הרבה היו פתוחין לחצר ולא עירבו או שהיו חצרות הרבה פתוחות לאותו מבוי וביהכ"נ פתוח לו והי' ספר התורה בחצר שכנגד ביהכ"נ ולא נשתתפו במבוי ואסור להוציא מן החצרות למבוי ופרסו סדינין על גבי עמודים שהיו לרוחב המבוי וחלקו את המבוי ולא היו פתוחים מן המחיצה ולפנים אלא ביהכ"נ וחצר שכנגדו והביאו ספר התורה שהרי שאר החצרות נסתלקו ואין איסור כאן, עכ"ל.

ב] **וצ"ע** רב בזה, דהנה כתב מהרי"ל ריש הל' עירובי חצירות, ז"ל, שכח שלא הניח עירובי חצירות באותו פעם וכו', ושלח אחד הלומדים תופסי הישיבה לישא וליתן עמהם שלא יכשלו הציבור בטלטולא ובהוצאת מרשות לרשות בלי עירוב, והיאך יעשו בתוך ביהכ"נ דכל העם שותפין בה, בתחילה סבר הרב לומר כשיבואו לקרא בתורה בשבת שחרית אל יטלטלו אותה עד המגדל, אך יקראו בה על העמוד שהוא מעמד החזן פני התיבה דהוי תוך ד"א,[[1]](#footnote-2) ואח"כ הי' מסכים הלכה למעשה שמותר לטלטל בכולה ביהכ"נ משום דהוו כלים ששבתו בתוכה שמותרין לטלטל בכולם,[[2]](#footnote-3) אך מן ביהכ"נ לחוץ אל חצרה אסור לטלטל, אע"פ שהחצר שייך אליה, מ"מ הדיורין שסביב החצר אשר פתחיהן נכנסין לחצר ביהכ"נ הן אוסרין עליו מלהתיר מטעם שבתו בתוכו, עכ"ל.

**ומבו'** דעת מהרי"ל דביהכ"נ דינו כבית, וע"כ אסור לטלטל ממנו לחצר של אחרים, דאילו הי' דינו כחצר, הרי קי"ל דכל חצירות רשות אחת הן.

**והנה** כתב הרמ"א סי' שס"ו ס"ג, ז"ל, המנהג בזמן הזה להניח העירוב בביהכ"נ. וכן נהגו הקדמונים, ונראה לי הטעם דעירובין שלנו יש להם דין שיתוף ואין צריך להניח בבית דירה, וכתב המג"א שם סק"י, ז"ל, ומה"ט נ"ל דמותר לטלטל בביהכ"נ בלא עירוב כיון שאין שם דירה, וצ"ע על מהרי"ל שאסר לטלטל בביהכ"נ ולא התיר אלא כלים ששבתו בתוכה, וכו', עכ"ל.[[3]](#footnote-4)

**והנה** האבהעו"ז שם כתב בדעת מהרי"ל דביהכ"נ חשיב מקום הראוי לדירה שהרי אורחים אוכלים וישנים שם, עכ"ד, אמנם הנה מצאתי בשו"ת מהרי"ל החדשות סי' ל"ח אות ב' שדעתו דביהכ"נ הוי מקום שאינו ראוי לדירה מכח האיסור, ועיי"ש דמה"ט דעתו שאין להניח עירוב בביהכ"נ, ודן שם בסו"ד דאף גרע ביהכ"נ מחצר ומבית שאין בו דע"ד, כיון דלא חזי לפיתא ולינה משום איסור ביהכ"נ, וא"כ הדר קשיא דמ"ט ס"ל דביהכ"נ דינו כבית לאסור להוציא ממנו לחצר, הרי לא חזי לדירה כלל.

**ועמש"נ** בזה בסימן מ"ז סק"ד לפרש דעת מהרי"ל, דס"ל דהגם דביהכ"נ אין דינו כבית להנחת עירוב כיון דלא חזי לדירה משום איסור ביהכ"נ, אך מ"מ כיון שהוא מקורה ותשמישו תדיר ורגיל, חשיב כבית ליחלק מן החצר.

**והנה** גם לדעת המג"א דביהכ"נ דינו כחצר, מ"מ אסור להכניס כלי בתים לביהכ"נ, וכן מבו' בד' הפמ"ג והמ"ב שם, וכ"ה בחזו"א סי' צ' סקכ"ז.

**וצ"ע** רב, דא"כ מה הועיל שפירסו סדינים, וסילקו בני שאר הבתים והחצירות מחצר זו, אכתי היאך הי' מותר להכניס הס"ת לביהכ"נ, הרי הביהכ"נ חשיב כחצר של כל בני המקום, ואסור להכניס לתוכו כלים ששבתו בבית היחיד, וצע"ג.

**ומצאתי** בשו"ת הרי"ד סי' מ"ד שכבר עמד בזה, ז"ל, ומאי דכתב מר שהתירו להביא מים מבתים הסמוכים לביהכ"נ בלא עירוב יפה אמרו, וכל הראיות שהביאו כולן נכוחות, שביהכ"נ אינו צריך עירוב אם אין שם בית דירה, חדא מההיא דפרק כיצד משתתפין שהביאו ספר תורה מבית לביהכ"נ, אלמא ביהכ"נ אינו צריך עירוב וכו', אלא ודאי מכאן מוכיח שביהכ"נ אין צריך עירוב ואינו אוסר בחצר, וגם אינו אסור לטלטל מן הבתים לתוכו, עכ"ל, וזה שלא כד' האחרונים דפשיטא להו דאסור לטלטל מן הבתים לביהכ"נ.

**והנה** אמנם הי' מקום לדחות בזה, דכיון דפירסו הסדינים עד ביהכ"נ, נמצא דאין ביהכ"נ פתוח אלא לבית זה, וע"כ חשיב הביהכ"נ כחצר של בית זה, דהוי כלזה בפתח ולזה בקשה, וע"כ מותר לטלטל מן הבית לביהכ"נ, וע' במאירי סוכה דט"ז דמשמע כן דמכח הסדינים הוא שהותר לטלטל לתוך ביהכ"נ.

**אך** לכאו' אי"ז מתישב, דבפשוטו נ' דהי' פתח לביהכ"נ מחוץ למקום שבין הסדינים, דאל"כ היאך נכנסו שאר בני המקום לביהכ"נ, וגם אי נימא שנכנסו כולם דרך בית וחצר אלו שפירסו מהן סדינים לביהכ"נ, יל"ע אם מהני זאת לחשוב ביהכ"נ כחצר של בית וחצר אלו לבדם, וע' חזו"א סי' צ' סקכ"ז שכתב דבביהכ"נ אף אם הוי לזה בפתח ולזה בקשה לא עדיף זמ"ז, עיי"ש בטעמו.

**וכן** נ' להדיא מד' רש"י בסוגיין ובסוכה, דאף קודם שפרסו הסדינים הי' כל האיסור משום הטלטול לחצר שאינה מעורבת או למבוי שלא נשתתפו בו, אך ל"ה אסרינן משום הטלטול לביהכ"נ, וזה כד' הרי"ד.

ג] **ואמנם** צ"ב הטעם בזה, דהגם שאין בית דירה בביהכ"נ, מ"מ מ"ט לא יהא דינו כחצר השותפין ויהא אסור לטלטל מן הבית לתוכו.

**ואולי** יל"פ הטעם בזה, דשאני ביהכ"נ שאינו משמש את הבתים, ע' חזו"א סי' צ' סקכ"ז שכתב כן, וע"כ ל"ד לחצר השותפין ואין אסור לטלטל לתוכו, שהרי אין אוסר אלא מקום פיתא, וכל האיסור לטלטל לחצר הוא רק משום דהוי חלק מדירת הבית, וע"כ ביהכ"נ שאינו חלק מדירת הבית אין אסור לטלטל לתוכו.

**ואמנם** אכתי יל"ע, דלדעת רש"י דדירה בלא בעלים אסור לטלטל בתוכה, א"כ הגם דביהכ"נ אינו משמש את הבתים, ואינו חלק מדירת פיתא, מ"מ יהא אסור לטלטל מן הבתים לתוכו דומיא דדירה בלא בעלים.

**אך** למש"נ בסימן מ"ז סק"ד לדון בדעת רש"י דלא אסר לטלטל לדירה בלא בעלים, אלא במקום הראוי לדירה ולא בחצר, ניחא דע"כ שפיר שרי לטלטל לביהכ"נ שאינו ראוי לדירה.

ד] **וי"ל** עוד בזה, דהנה כתב בספר העיתים סי' ק"א, ז"ל, ותו ששאלת חצרות הסמוכות לביהכ"נ וצריכות להכניס ולהוציא לביהכ"נ צריכין לערב עם ביהכ"נ או לא וכיצד מערבין עם ביהכ"נ, כך ראינו דבר זה לא אמרוהו חכמים בכל עירובין ולא שמענו מעולם שצריכין לערוב, ומן כמה טעמים אין צריכין לערב אלמלא היתה של יחיד הי' אוסר על אחיו ישראל וביהכ"נ של כל ישראל היא כיצד אוסרת, ועוד אי אפילו היתה של יחיד אינו אוסרת משום דלא יהיב איניש עירוב אלא על היכא דדייר וכו', וכש"כ ביהכ"נ דלא מייחד לחד מינהון וכיון דלא מיוחד מאן יהיב עלה עירוב, הלכך לא צריך עירוב ולא אסר על ישראלים, ומכניסין ומוציאין מרשותו לתוכו ומתוכו לרשותו דרך פתחים ודרך חלונות ודרך גגות ואין בכך כלום וכו', ועוד נשאל רבינו שרירא גאון ז"ל בענין זה וזה היא נוסחא, וששאלתם מבוי שיש בו עירוב ויש בו ביהכ"נ והוצרכת לידע אם אוסרין בני ביהכ"נ על בני מבוי אם לא, הוי יודע שיכולין בני מבוי לטלטל מן ביהכ"נ לבתים ומן בתים לביהכ"נ, דהכי קי"ל דלא אסר אלא מקום דירה וביהכ"נ מקום הפקר היא לכל ישראל וכו' והלכך כל דצריכי בני מבוי לטלטל מחצרותיהן לביהכ"נ בין דרך פתחים בין דרך חלונות מטלטלין ואין בכך כלום, עכ"ל.[[4]](#footnote-5)

**ומבו'** בדבריהם, דכיון דביהכ"נ היא של כל ישראל והיא הפקר לכל ע"כ אינה אוסרת, וע"כ אף מותר לטלטל לתוכה.

**והמג"א** בסי' שס"ו שם הביא לד' השבה"ל שהביא ד' הגאונים דהוי הפקר וא"צ לערב, וסייע מזה לדבריו דמותר לטלטל לביהכ"נ, וצ"ב שהרי הא דהתיר המג"א לטלטל לתוכה הוא משום דלא חזיא לדירה וע"כ אין דינה כבית אלא כחצר, ומה שהתירו הגאונים הוא משום דהוי הפקר, וכנראה פירש המג"א דמש"כ השבה"ל דהוי הפקר היינו דאין אדם דר בה וע"כ אינה מקום דירה ואינה אוסרת, אך בד' ספר העיתים מפורש דהטעם הוא משום דאין ביהכ"נ של יחיד אלא של כל ישראל, וצ"ע בזה.

**אמנם** טעם זה צ"ב, דמה לי דביהכ"נ הוי הפקר לכל, הרי מ"מ ה"ה משמש לבני המקום, ומ"ט לא יאסרו לטלטל לתוכו, והרי איסור דיורין לא תליא בבעלות הממונות כמו שהוכיח החזו"א בכ"ד, ועמש"נ בפרט זה בסימן מ' סק"א, וצ"ע בזה.

1. וצ"ב, דמ"ט הי' סבור מתחילה לאסור לטלטל בביהכ"נ אף כלים ששבתו בתוכו, ואולי יל"פ דהוא משום דכל א' יש לו מקום, וע"כ חשיבי כרשויות חלוקות, אך עי' בחזו"א סי' צ' סקכ"ז שכתב דאין לאסור משו"ז, דהוי כה' ששבתו בטרקלין, וגם אי"ז מתישב בד' המהרי"ל, מלבד מה דלא משמע כן בלשונו, דא"כ הי' בדין שיהא אסור לטלטל אף בתוך ד' אמות אם מוציא מרשות של א' לרשות של אחר, אך י"ל דהתיבה והמקום שמוליכין הס"ת הוו רשות של כולם, ואך דמ"מ אסור לטלטל יותר מד' אמות משום דאסור לטלטל למקום של אחד, וע"כ נמצא דכל ביהכ"נ הוי פרוץ למקום האסור, וצ"ע בזה. [↑](#footnote-ref-2)
2. ומבו' דעתו דכלים שלא שבתו בביהכ"נ אסור לטלטלן בתוכו יותר מד' אמות, וזה כדעת הרשב"א דאסור לטלטל כלי הבית בחצר שאינה מעורבת יותר מד' אמות, וכפי הנראה ס"ל להמהרי"ל דה"נ אסור לטלטל כלי חצר בבית אחר יותר מד' אמות, ועמש"נ בענין זה בסימן נ"א ושם סק"ז. [↑](#footnote-ref-3)
3. ובסימן נ סק"ג נת' לדקדק מד' המג"א והמ"ב שם, דכל הא דביהכ"נ אין דינו כבית הוא רק משום דלא חזי לדירה דאסור לדור בו מפני קדושתו, אך אילו הי' ראוי לדירה הי' חשוב כבית הגם שבפועל אין דרין בו, ועיי"ש מש"נ עוד בזה. [↑](#footnote-ref-4)
4. ועיי"ש שכתב, דאפי' אם דרים אורחין בביהכ"נ אינם אוסרין, אמנם בשו"ת הרי"ד שם כתב דאם דרים אורחין בביהכ"נ ה"ה אוסרין, והובא פלוגתא זו בשבה"ל סי' ק' ובמג"א סי' שס"ו סק"י, ועמש"נ בזה בסימן כ"א סק"ז.

   עוד מבו' בד' הרי"ד שם, דאף אם אסורין האורחים לדור שם, מ"מ כל שדרים ה"ה אוסרין, ועמש"נ עפי"ז בסימן נ סק"ג בהערה, דלפ"ז בתי כנסיות שאוכלין בהן בשבת, אף אם שלא כדין הן עושין, מ"מ דינם כבית וצריכין עירוב, עיי"ש מש"נ עוד עפי"ז. [↑](#footnote-ref-5)