כ - בדין הטיל למוטלת
קטגוריות: ש_ס / מ מנחות / מנחות - הרב רפאל בהגר_מ שמואלביץ / עניינים / ציצית מהדוב

**סימן כ**

**בדין הטיל למוטלת**

**א**

א] **מנחות מ' ב',** ומי אמרינן תעשה ולא מן העשוי, והא"ר זירא הטיל למוטלת כשרה, ופירש"י, ז"ל, הטיל למוטלת - שהי' בה ד' ציצית והטיל לה ד' אחרים כשרה בהני בתראי, ואע"ג דהדר פסקינהו לקמאי, והא הכא דשלא לצורך עבדינהו בשעת עשי' ומכשרא בהו, עכ"ל.

**והב"י** בסימן י' ס"ו דקדק ממש"כ דכשרה בהני בתראי "ואע"ג" דפסקינהו לקמאי, דכ"ש דהיכא דלא פסקינהו לקמאי דכשרה בקמאי,[[1]](#footnote-2) - וכ"נ בתשו' לחכמי צרפת ואשכנז סימן ע"ח בתשו' ה"ר שמחה וה"ר שמואל, ז"ל, הטיל למוטלת כשרה וכו' אפי' התיר אח"כ את הראשונות כשרה בהני בתראי, עכ"ל, ומשמע דכ"ש כשלא התיר את הראשונות דכשרה בהציציות הראשונות.[[2]](#footnote-3)

**וכ"ה** להדיא בד' התוס' לעיל בריש פירקין, דבהטיל למוטלת לא מיפסל בהכי, אע"ג דעובר בבל תוסיף, עיי"ש.

ב] **אמנם** הנה הרא"ש בסימן י"ט כתב, ז"ל, פירש"י שהי' לה ד' ציציות והטיל לה ד' אחרים כשרים בהני בתראי "אי פסקינהו לקמאי", עכ"ל, והב"י שם דקדק מדבריו, דדוקא בפסקינהו לקמאי מכשר בבתראי, אבל לא פסקינהו לא, ועיי"ש שכתב לדקדק כן גם מל' הטור בקיצור פסקי הרא"ש, ומל' רי"ו, וכ"ה להדיא בד' הרמב"ם בפ"א מציצית הט"ו, וכ"כ הרמ"א בסימן י' ס"ו דקודם שחתך הראשונות פסול בכל ענין.

**והגר"א** שם הביא מקור לזה, מהא דפריך הכא דמ"ט לא מיפסל משום תולמ"ה, והרי דקודם שחתך הראשונות ה"ז פסול, וע"כ יש בזה משום תולמ"ה, - וכ"כ הגר"א בסימן י"א סי"ב דמזה מוכח דכל שהוסיף על הציצית מיפסל, עיי"ש.

**וצ"ע** בד' התוס' שכתבו דבהטיל למוטלת לא מיפסל בהכי, דזה נסתר מהא דפריך הכא דמ"ט לי"ב משום תולמ"ה, אשר מזה מבו' דכ"ז דשניהם קיימות ה"ז פסול, וכמו שהוכיח הגר"א.

ג] **והנה** אמנם בד' הב"י מבו' להדיא, דכל הא די"ל דאף היכא דלא פסקינהו כשרה, היינו בהחוטין הראשונים, אך החוטין האחרונים ודאי דאינם כשרים אלא כשפסק את הראשונים, - ולפ"ז ניחא, דזהו דפריך דמ"ט כשפסק את החוטין הראשונים כשרה בחוטין האחרונים, ולא מיפסלי משום תולמ"ה, כיון דכ"ז שלא פסק את הראשונים לא היתה כשרה בחוטין אלו.

**אך** הטעם בזה צ"ב, דאם היא כשרה בחוטין הראשונים, אף דהחוטין האחרונים קיימין, והרי דאף דהוא מוסיף על המצוה, מ"מ לא מיפסל בהכי, מ"ט אינה כשרה בחוטין האחרונים אלא כשפסק את הראשונים.

**ב**

ד] **והנה** השטמ"ק גריס בפירש"י, דאע"ג דכי עביד ג' בתראי אכתי לא בטיל קמאי ואשתכח דהנך ג' אינן ציציות דהא לא צריך להו, כי הדר עביד לרביעי דביטל קמאי לא קרינן בהנך ג' ראשונות שבאחרונות שמצטרפין בהדי רביעית תולמ"ה, עכ"ל, וכ"כ הרא"ש בסימן י"ט בשם לישנא אחרינא בפירש"י.

**ומשמעות** הדברים דלפי' זה, כשהטיל ד' ציציות אחרים וביטל את הראשונים, היא כשרה בחוטין האחרונים, אף קודם שפסק את הראשונים, והא דפרכינן דהו"ל תולמ"ה, הוא על ג' ציציות ראשונים שבאחרונים, דבשעת הטלתן היו שלא לצורך, דאכתי לא ביטל את הראשונים, וכ"כ הט"ז בסימן י' סק"ט, והקר"א בסוגיין.

ה] **והך** מילתא דע"י הטלת חוטין האחרונים בטלין החוטין הראשונים, מצינו כן עוד, דהנה הרמב"ם בפ"א מציצית הט"ו כתב, ז"ל, הטיל ציצית על הציצית, אם נתכוון לבטל את הראשונות מתיר הראשונה או חותכה וכשרה, וכ"כ השו"ע בסימן י' ס"ו.

**והמג"א** שם סק"ח כתב דאפשר דדוקא נקט, אבל אם חתך השניות פסול, כיון שכבר ביטל את הראשונות, וכן נקט הט"ז שם סק"ט, - והפמ"ג שם כתב דכ"ה משמעות ל' הרמב"ם והשו"ע דל"מ אלא כשחותך את הראשונה, והיינו משום דהראשונות פסולות אף כשחתך את האחרונות משום דכבר ביטלן, וכ"כ השאג"א בסימן ל' בדעת הרמב"ם.

ו] **והשאג"א** שם תמה בזה, דמה טעם לדבר דאם נתכוין לבטל את הראשונים נפסלו, דכיון דנעשו בהכשר היאך אפשר לבטלן ולפוסלן, וכיון דאין בהן שום פסול כי מבטלן איהו מאי הוי, ואטו ס"ת או תפילין ומזוזה שנכתבו בהכשר כדינם אפשר להוציאם מהכשירן ע"י ביטול ויהיו נפסלין מכאן ולהבא ע"י שיבטלן.

**ועיי"ש** שכתב לישב, דהרמב"ם לטעמי' אזיל דס"ל דמהני לבטל את הגט אחר שנכתב כדינו בהכשר ואינו חוזר ומגרש בו, וע"כ ה"נ אע"פ שציצית הללו נעשו ונתלו בבגד זה כהלכתן, אם מבטלן מתורת ציצית בטלין לעולם ונפסלו וא"א להם לחזור להכשירן עוד, וכ"ה בד' האו"ש בפ"ג מגירושין הט"ו בתו"ד.

ז] **והאמרי** בינה באו"ח סימן ב' תמה ע"ז, דאף לדעת הרמב"ם דמהני לבטל את הגט, היינו משום דיכול לבטל את הכתיבה שנכתב בצווי הבעל, או דיכול לבטל את שליחות העדים והו"ל מפי כתבם, וזה ל"ש בציצית, ובפרט להרמב"ם לטעמי' דל"ב בציצית עשי' לשמה, ול"ש בזה ביטול כלל.[[3]](#footnote-4)

**וגם** עיקר ד' השאג"א אינם מתישבים בד' הט"ז והמג"א שכתבו הכא דהציציות הראשונות בטילות, ולא תלו לזה בפלוגתת קמאי שהובאה באהע"ז סימן קמ"א סס"ו אם מהני לבטל את הגט עצמו, וכמש"כ השאג"א שם לפי דבריו, דלדעת רוב קמאי דס"ל דא"א לבטל את הגט עצמו, ה"נ הכא אין הציציות הראשונות בטילות.

**עוד** יש להעיר בזה, דלא מצינו דבטלין הציצית אלא כשהטיל ציציות אחרות, ואי נימא דהא דהן בטלין הוא דומיא דביטול הגט, הי' בדין דאף כשאין בבגד אלא ד' ציציות יהא בידו לבטלן בדיבור בעלמא, וזה לא מצינו.

**ג**

ח] **והנה** בעיקר נידון הסוגיא אם בהטיל לבעלת ג' יש לפסול משום משום תולמ"ה, הק' השטמ"ק בשם תוס' חיצוניות דלהדיא תניא בסוכה י"א א' דתלאן ואח"כ פסק ראשי חוטין שלהן פסולה, והרי דכל שנעשה בפסול מיפסל משום תולמ"ה, וכתב לישב, דשאני התם דגוף הציצית נעשו בפסול, ובהא מודו כו"ע דאמרינן תולמ"ה, ומשא"כ הכא דנעשו הציצית כהלכתן אלא שנעשו בפטור, וכתב דמה"ט לא מייתינן מהא דא"ר זירא שמא יקרע סדינו וכו' והתורה אמרה תולמ"ה, וכ"ה להדיא בפירש"י בד"ה היו לגירסת השטמ"ק, עיי"ש.

**ועיי"ש** שכתב דבההיא דהטיל למוטלת, נעשו ד' ציצית האחרונים כהלכתן אלא שנעשו בפטור, וע"כ תליא בנידון הסוגיא הכא אם בכה"ג מיפסל משום תולמ"ה, וכ"נ ממש"כ בפירש"י דבהטיל למוטלת "שלא לצורך עבדינהו", והרי דלא חשיב דנעשו בפסול, אלא דנעשו שלא לצורך.

**וצ"ב** דלכאו' הא דבהטיל למוטלת פסולין החוטין האחרונים כ"ז שלא פסק את הראשונים, הוא משום דכל שמוסיף על הציצית מיפסל, וכמש"כ כן הגר"א בסימן י"א סי"ב, וא"כ מ"ט לא חשבינן דנעשו הציצית בפסול, - ואף אי נימא דהא דמיפסל משום דמוסיף על הציצית, הוי כפסול שאינו בגופו, וע"כ ליכא מכח זה לפסולא דתולמ"ה, מ"מ מ"ט חשבינן דנעשו הציצית בפטור, הרי טלית זו הויא טלית החייבת בציצית, ואף דבפועל אינו צריך לציציות אלו, דכבר יש בה ציציות אחרות, מ"ט הוי זה טעם דיהא בזה לפסולא דתולמ"ה, ומ"ש מסוכה המסוככת בסכך שצממ"ח והוסיף על הסיכוך, ואח"כ נטל את הסיכוך הראשון, דלא נימא דהסיכוך שהוסיף שלא לצורך, מיפסל משום תולמ"ה.

ט] **אמנם** הנה ז"ל הבעה"ע בהל' ציצית שער ב' ח"ב עד:, והא הכא בעידנא דרמי בה ציצית בתרא "טלית לאו בר חיובא היא" ושלא לצורך הוי וכו', עכ"ל.

**ולמדנו** מדבריו, דטלית שכבר יש בה ציצית, חשבינן לה כטלית דלאו בת חיובא, וע"כ הוא דהציציות האחרות שהטיל בה הוו שלא לצורך.

**ובביאור** הדברים נראה, לפ"מ דמשמע בכ"ד דדין הציצית אי"ז מצוה בעלמא שיהא ציצית בכנפות הבגד, אלא היינו דהציצית פוטרת את הבגד, - וע"כ הוא דטלית המצוייצת חשיבא כטלית פטורה, שכבר נפטר הבגד ע"י הציצית שבו, ואינו חייב בציצית אחרת, - ומה"ט הוא דכשהטיל בו ציציות אחרות, אין ציציות אלו מועילות כלל לקיום דין הבגד, דכיון דכבר הוא פטור ע"י הציציות שבו, אין מתקיים דין הציצית כלל בציציות אלו, והו"ל כציציות שהוטלו שלא לצורך.

**ד**

י] **ובזה** מתפרש היטב טעמא דהתוס' ודעימייהו דס"ל דהחוטין הראשונים כשרים אף דהחוטין האחרונים קיימין, אך החוטין האחרונים אינם כשרים אלא כשפסק את הראשונים, - והיינו משום דהחוטין הראשונים שנתקיים בהן דין הבגד שפיר הם כשרים, ואף דהחוטין האחרונים קיימין והוא מוסיף על המצוה, לא מיפסל בהכי, אך החוטין האחרונים אינם כשרים אלא כשפסק את הראשונים, דכ"ז שהחוטין הראשונים קיימין ונפטר הבגד ע"י חוטין אלו, אין מתקיים דין הציצית כלל בחוטין האחרונים, ורק כשפסק את הראשונים והוי הבגד בר חיובא, הוא דמתקיים דין הציצית בחוטין האחרונים.[[4]](#footnote-5)

יא] **ובזה** נראה לפרש ענין הביטול שמבטל את החוטין הראשונים, והיינו דאף דהציציות הראשונות הן שפוטרות את הבגד, וממילא דהציציות האחרונות הוו כציציות שהוטלו בבגד דלאו בר חיובא, ואין מתקיים בהן דין הבגד, מ"מ נתחדש בדין הביטול דיש בידו לקבוע דאדרבה יתקיים דין הבגד בציציות האחרונות, והן דפוטרות את הבגד, וממילא דהציציות הראשונות הוו כמוטלין בבגד דלאו בר חיובא, ואין מתקיים בהן דין הבגד.[[5]](#footnote-6)

**ה**

יב] **ובעיקר** מש"כ הפמ"ג והשאג"א לדקדק מד' הרמב"ם דאף דכשחותך את הראשונות, הוכשרו האחרונות, מ"מ כשחותך את האחרונות לא הוכשרו הראשונות, נראה דיש לפרש טעם אחר בזה.

**דהנה** הרמב"ם שם כתב, ז"ל, הטיל ציצית על הציצית, אם נתכוין לבטל את הראשונות מתיר הראשונה או חותכה וכשרה, ואם נתכוון להוסיף אע"פ שחתך אחת משתיהן ה"ז פסולה, שהרי כשהוסיף פסל את הכל, וכשהתיר או חתך התוספת נמצא השאר נעשה מן העשוי שעשייתו הראשונה פסולה היתה, עכ"ל.

**והנה** משמעות ד' הרמב"ם דגם כשנתכוין לבטל את הראשונות, אין השניות כשרות אלא כשחתך את הראשונות, דמשמעות דבריו דהא דצריך לחתוך את הראשונות, אי"ז כדי שלא יעבור בבל תוסיף, אלא משום דאין השניות כשרות אלא כשחתך את הראשונות, ואפ"ה מכשרינן להו כשחתך את הראשונות ולי"ב משום תולמ"ה, - וצ"ב דמ"ש מהיכא דנתכוין להוסיף, דכיון דה"ז פסול כשהוסיף, ל"מ מה שחתך את הראשונות להכשיר את האחרונות, דהו"ל כתולמ"ה, ובד' האחרונים מצינו כמה דרכים בזה, ואכמ"ל.

יג] **ומצינו** הטעם בזה בד' המאירי בסנהדרין פ"ח ב', ז"ל, לענין פסק כל שנתכוין לבטל הרי (כמעשה) [מעשה זה] וחתיכת הראשונה מעשה אחד הוא, אבל כל שנתכוין להוסיף אין החתיכה שאח"כ מאותו מעשה, ונמצא שהלכה בהטיל למוטלת שבנתכון לבטל כשרה, וכן הטיל לבעלת ג' אע"פ שמתכוין להוסיף כנף רביעי, אין מחשבתו מועלת לעשותו מעשה אחד ונמצא שהוא בדין תולמ"ה, עכ"ל.

**ולמדנו** מדבריו, דלעולם ל"מ הא דנתכוין לבטל דלא יהא פסול כ"ז שלא חתך את הראשונות, והא דמכשרינן כשחתך את הראשונות, הוא משום דבכה"ג דנתכוין לבטל, ובשעה שהטיל את האחרונות הי' דעתו לחתוך את הראשונות, חשבינן להטלת האחרונות וחתיכת הראשונות כמעשה אריכא המועיל להכשיר את הציציות האחרונות, וע"כ לי"ב משום תולמ"ה, - ומשא"כ כשנתכוין להוסיף, ולא הטיל את האחרונות ע"מ לחתוך את הראשונות, הוי חתיכת הראשונות מעשה בפנ"ע, ואינו מצטרף למעשה ההטלה דהאחרונות, וע"כ הן פסולות משום תולמ"ה.[[6]](#footnote-7)

יד] **ולפ"ז** פשוט דמה"ט הוא דאף כשנתכוין לבטל ל"מ להכשיר אלא ע"י שיחתוך את הראשונות, אך אם יחתוך את האחרונות לא הוכשרו הראשונות, דכיון דקודם שחתך מיפסלי הציציות הראשונות, ל"מ הא דחותך את האחרונות להכשירן, דהו"ל תולמ"ה, - ול"ד להא דחותך את הראשונות וה"ז מועיל להכשיר את האחרונות, דהיינו משום דחשבינן להטלת האחרונות וחתיכת הראשונות כמעשה אריכא המועיל להכשיר את הציציות האחרונות, ומשא"כ כשחותך את האחרונות דליכא לה"ט, פסולות הציציות הראשונות משום תולמ"ה.

1. אך כבר עמדו ע"ז ממש"כ בפירש"י לקמן בסוגיין ד"ה חדא זימנא, ז"ל, וכיון דמתכשרא בהנך בתראי וכ"ש בקמאי "אי הוה פסיק לבתראי" וכו', עכ"ל, והרי דאינה כשרה בציציות הראשונות אא"כ פסק את האחרונות, וצ"ע. [↑](#footnote-ref-2)
2. אך יש לדחות, דמש"כ אפי' התיר אח"כ את הראשונות, היינו דלא מיבעיא דאם התיר את האחרונות דכשרה בראשונות, אלא אף אם התיר את הראשונות כשרה באחרונות, ולעולם כששניהם קיימות פסולה, - וכן צ"ל בד' הבעה"ע בהל' ציצית שער ב' ח"ב עד. שכתב, ז"ל, הטיל למוטלת, הי' בה ציצית שלם וכו' והטיל בו ציצית אחרת "אפי' נפסקו חוטין הראשונים" השני כשר, ובהמשך דבריו כתב, ז"ל, הטיל למוטלת "ונפסק אחד מהן" כשרה, עכ"ל, ולהדיא דאינה כשרה אלא כשנפסק אחד מהן, אך כל ששניהם קיימין פסולה, ובע"כ דמש"כ לעיל מינה אפי' נפסקו חוטין הראשונים, היינו דלא מיבעיא דאם נפסקו האחרונים כשרה, אלא אף אם נפסקו הראשונים כשרה. [↑](#footnote-ref-3)
3. ואמנם הנה האו"ש שם כתב בתו"ד בדעת הרמב"ם, דהא דמהני ביטול בציצית, הוא משום דבטלה תלייתן לשמה, וזה צע"ג, שהרי דעת הרמב"ם דל"ב תלי' לשמה, - ושמא ס"ל כדעת הסוברים בדעת הרמב"ם דבעינן שתהא התלי' לשמה, והא דאם הטיל ישראל בלא כונה כשרה, הוא משום דסתמא לשמה, ואכמ"ל. [↑](#footnote-ref-4)
4. ויש להוסיף, דהנה בהא דמשני דבבל תוסיף קאי מעשה לא הוי, כתב בתשו' לחכמי צרפת ואשכנז סימן ע"ח לפרש, ז"ל, אמר רבא בל תוסיף קאי עשה לא הוי בתמי', דהתורה אמרה להטיל ציצית לכל כנף וזה הטיל ב' לכל כנף, נמצא דהוי עשי' לעבור בבל תוסיף, מעשה לא הוי, דאע"ג דהטיל לפטורה חשיב מעשה לגבי בל תוסיף, כ"ש דחשיב מעשה השתא, דהכי מיתכשרא טלית בהני כמו בראשונה, ואם יתיר הראשונה אע"פ כשר, דהטלית היא בת ד' כנפים והוי בת חיובא, עכ"ל.

   ולמש"נ י"ל דהיינו, דרבא פליג על עיקר הא דס"ד דטלית המצוייצת חשבינן לה כטלית שאינה בת חיובא, וע"כ אין מתקיים דין הבגד בהחוטין האחרונים, וע"ז הוא דקאמר דמהא דעובר בבל תוסיף, חזינן דחשבינן לה כמקיים את מצות הבגד בב' הציציות שבכל כנף, ולא אמרינן דכיון שכבר היא מצוייצת, הו"ל כטלית פטורה, ואין על הציציות האחרונות תורת ציצית כלל, וע"כ אף איכא הכשר גם על הציציות האחרונות, דחשבינן לה כמטיל ציציות בבגד שהוא בר חיובא. [↑](#footnote-ref-5)
5. ומכח זה הוא די"ל דאף אם פסק את האחרונות ל"מ להכשיר את הראשונות, דכיון דבעוד האחרונות קיימות אין מתקיים דין הבגד בציציות הראשונות, משום דהוי כבגד דלאו בר חיובא, תו אף כשפסק את האחרונות והוי הבגד בר חיובא, אין הציציות הראשונות כשרות משום דהו"ל כתולמ"ה, וד"ז תליא בדין תחילת עשייתו בהכשר, ואף לדעת המג"א דכל דתחילת עשייתו בהכשר לי"ב משום תולמ"ה, מ"מ י"ל דהכא חשיב כפסול בגופו דדעתו ל"מ בזה הא דתחילת עשייתו בהכשר, ואכמ"ל. [↑](#footnote-ref-6)
6. וזה ע"ד מה שמצינו בירושלמי בפ"ק דסוכה בדין הדלה עלי' את הגפן וכו' וקצצן, דאם הדלה מתחילה לכך כשרה, ואם לא הדלה מתחילה לכך פסולה, והיינו דכל שהדלה מתחילה לכך, מצטרף מעשה הקציצה להמעשה שעשה מתחילה, והוי מעשה אריכא המועיל להכשיר בסופו, ולי"ב משום תולמ"ה, ומשא"כ כשלא הדלה מתחילה לכך, דאין מעשה הקציצה מצטרף להמעשה שעשה מתחילה, וע"כ מיפסל משום תולמ"ה. [↑](#footnote-ref-7)