ז - עוד בדין שינוי בראשית הגז ובאתנן ונעבד
קטגוריות: ש_ס / לא בבא קמא / ב_ק - הרב רפאל בהגר_מ שמואלביץ / שיעורים בפרק הגוזל עצים

**סימן ז**

**עוד בדין שינוי בראשית הגז ובאתנן ונעבד**

**א**

א] **ב"ק צ"ג ב',** וליבון מי הוי שינוי, ורמינההו לא הספיק ליתנו לו עד שצבעו פטור ליבנו ולא צבעו חייב, אמר אביי ל"ק הא ר"ש הא רבנן וכו', רבא אמר הא והא ר"ש ולא קשיא הא דנפצי' נפוצי הא דסרקי' סרוקי, ר"ח בר אבין אמר לא קשיא הא דחוורי' חוורי הא דכברי' כברויי וכו'.

**ומבו'** בסוגיית הגמ' דדמי דין שינוי לענין ראשית הגז לדין שינוי בגזילה, ובהני גווני דליבון הוי שינוי בגזילה, ה"נ הו"ל שינוי בראשית הגז.

ב] **אך** כבר נתבאר בסימן ה' מש"כ המאירי בסוגיין בדעת הרמב"ם דמחלק ביניהם, דאף דבגזילה כל שנפצו ולבנו הוי שינוי לקנותו בכך, מ"מ בראשית הגז אי"ז חשוב כשינוי, ועיי"ש במש"נ לפרש הטעם בזה, ולפנינו יתבאר בעזה"י בענין אחר.

**ב**

ג] **והנה** בע"ז מ"ו ב' מיבע"ל אם יש שינוי בנעבד או אין שינוי בנעבד, ומייתינן מהא דכל האסורין לגבי מזבח ולדותיהן מותרין, והתוס' שם ד"ה כל האסורין כתבו דמשמע דשינוי אינו מועיל כלום לגבי אם, דאף דולדותיהן מותרין, מ"מ האם אסורה, והק' ע"ז מהא דהכא כל שגזל פרה וילדה אינו משלם אלא דמי הפרה, והרי דמהני השינוי אף לגבי האם, וכתבו דיש לחלק דכל הא דמהני הלידה אף לגבי האם הוא מתקנת השבים ולא לגבי מזבח.

**אמנם** הנה בד' הבעה"מ בפירקין והרא"ש בסימן ג' מבו' דהלידה הוי שינוי גמור לקנות את הבהמה בכך, ואי"ז משום תקנת השבים, ותיקשי לדידי' קו' התוס' דמ"ט לגבי מזבח אין הלידה מועלת כלל לגבי האם.

ד] **ובע"ז** מ"ז א' מייתי למיפשט דאין שינוי בנעבד, ממה שאמרו דבעיברו ולבסוף נרבעו לכו"ע אסור, ודחינן דהכי השתא התם מעיקרא בהמה והשתא בהמה דשא הוא דאחידא באנפה הכא מעיקרא חיטי והשתא קמחא, ופירש"י, ז"ל, התם לא אישתני דמעיקרא במעי אמו הי' קרוי בהמה והשתא קרוי בהמה, דשא הוא דאחידא באפה, דלתי הרחם היו סגורין בפניו, עכ"ל.

**והקצוה"ח** בסימן שנ"ד סק"א כתב להוכיח מזה כדעת הרמב"ם בפ"א מגניבה הי"א דלידה לא חשיבא כשינוי אף לגוף הולד, שהרי להדיא אמרו לענין נרבע דאף לגבי הולד אי"ז שינוי משום דמעיקרא בהמה והשתא בהמה ודשא הוא דאחידא באנפה.[[1]](#footnote-1)

ה] **ויש** להוסיף, דהך מילתא דלידה ל"ה שינוי לגבי איסורי מזבח, מצינו כן גם במה שאמרו לקמן בסוגיין דלב"ש הא דכתיב באתנן הם הוא הם ולא ולדותיהם, ולב"ה תרתי שמעת מינה הם ולא שינוייהם הם ולא ולדותיהם, ומבו' דאף דממעטינן מקרא דהם ולא שינוייהם, בעינן עוד למעט מינה ולדותיהם, והרי דאם ל"ה ממעטינן אלא שינוייהם ל"ה מכשרינן בולדותיהם, והיינו משום דהלידה לא חשיבא כשינוי אף לגוף הולד, וכמו שאמרו בע"ז דהוא משום דמעיקרא בהמה והשתא בהמה ודשא הוא דאחידא באפה, וזה שלא כדעת רוב קמאי דלידה הויא שינוי עכ"פ לגוף הולד, - ועמש"נ בסימן ה' לישב בזה.

**ג**

ו] **ונראה** לישב, דהנה הדבר פשוט דאף דמהני שינוי גם באתנן ובנעבד, מ"מ הא דגזל מטבע ופסלתו מלכות הוי שינוי לדעת רב יהודה לקמן צ"ז א', הוא רק לענין גזילה, אך לענין אתנן ונעבד, אך אם הוא משכח"ל שיהיו קרבים מטבעות למזבח, ל"ה זה שינוי להתיר.

**והטעם** בזה הוא משום דבגזל מטבע ונפסל, הרי אי"ז שינוי לגבי עיקר החפצא, וכל הא דהו"ל שינוי הוא לגבי התורת ממון שבו, וזה אינו מועיל אלא לענין גזילה, אך לענין מזבח מה לי דנשתנה התורת ממון שבו, הרי מ"מ כיון דהחפצא עצמו לא נשתנה אי"ז מועיל כלום.

ז] **ויש** לדון לפ"ז במשה"ק התורי"ד לעיל ס"ה ב' בטעם הא דבנתן לה באתננה טלה ונעשה איל אי"ז מועיל להכשירו, ולפי הנ"ל י"ל דכל הא דטלה ונעשה איל חשיב כשינוי, הוא לגבי תורת ממון שבו, אך לענין אתנן אי"ז חשוב כשינוי.

**ומצאתי** כן בד' הקרית ספר בפ"ד מאיסו"מ, ז"ל, דחטים ועשאתן סולת כיון דחטים גופייהו לא חזו להקרבה פנים חדשות באו לכאן, אבל טלה ונעשה איל כיון דמעיקרא חזי להקרבה והשתא נמי חזי להקרבה ל"ה שינוי ואסור עכ"ל, וזה מתפרש כמש"נ דשאני בחטים ועשאן סולת, דכיון דחטים לא חזו להקרבה, ע"כ חשבינן לה כשינוי אף לענין קרבן, אך בטלה ונעשה איל כיון דמעיקרא נמי חזי להקרבה, אי"ז שינוי כלל גבי תורת קרבן.

**ובד'** התורי"ד י"ל דמודה ליסוד הדברים, ואך דס"ל דכיון דטלה ואיל הוו ב' מיני קרבן, דהיכא דבעינן כבש בעינן שיהא בן שנתו, והיכא דבעינן איל בעינן שיהא בן ב' שנים, ע"כ הדין נותן דחשיב כשינוי אף לענין קרבן.[[2]](#footnote-2)

**ג**

ח] **ולפ"ז** י"ל בדעת הבעה"מ והרא"ש דמה"ט הוא דאף אם מהני שינוי בנעבד, מ"מ כל שילדה אין השינוי מועיל להכשיר את האם, אף דבגזילה חשבינן לה כשינוי אף לגבי האם, והיינו משום דכל הא דלידה חשיבא כשינוי אף לגבי האם, הוא רק בגזילה, דכל דאיכא שינוי בתורת הממון חשבינן לה כשינוי, אך לענין קרבן, הרי אין הלידה שינוי כלל בהתורת קרבן דהבהמה עצמה, וע"כ אי"ז מועיל להכשירה.

ט] **ועפי"ז** שמא י"ל כן גם במה שאמרו דלידה ל"ה שינוי משום דמעיקרא בהמה והשתא בהמה, די"ל דכ"ז הוא לגבי קרבן דחזינן לה כאותו קרבן, אך לגבי תורת ממון ודאי דהו"ל שינוי גמור.[[3]](#footnote-3)

**ד**

י] **ולפ"ז** יש לפרש לד' הרמב"ם דליבון ל"ה שינוי בראשית הגז, דהנה כבר נתבאר בסימן ה' בדעתו דדין השינוי בראשית הגז אינו מדין שינוי דגזילה, אלא הוא כדין שינוי דאתנן, - ולפ"ז י"ל דכל הא דליבון הוי שינוי הוא בגזילה, דכיון דהליבון הוא שבח בצמר יש בזה שינוי בתורת הממון, אך בראשית הגז דדין השינוי הוא כדין שינוי דאתנן, ל"מ אלא שינוי בעיקר הגיזה, וליבון אינו שינוי בעיקר הגיזה.[[4]](#footnote-4)

1. ולמש"כ התוס' דאף דלענין גזילה הוי הלידה שינוי גם לגבי האם היינו משום תקנת השבים ולא לגבי מזבח, י"ל דגם הא דהויא הלידה שינוי לגבי הולד הוא רק משום תקנת השבים ולא לגבי מזבח, אך בד' הראשונים בפירקין מבו' דלידה הוי שינוי גמור הקונה מדינא. [↑](#footnote-ref-1)
2. ובזה מתפרש מה שלא הק' התורי"ד אלא מטלה ונעשה איל לר' אילעא ולא הק' עדיפא מינה לכו"ע דבהמה והזקינה או שכחשה כחש דלא הדר תהא כשרה להקרבה, והאו"ש בפ"ג מאיסו"מ הי"ב הק' כן, וכתב לישב לפי דבריו דכל שכבר נפסל ל"מ מה שנשתנה להכשירו, אך התורי"ד שהק' מטלה ונעשה איל, לא ס"ל כן, ו - להנ"ל י"ל דבהמה והזקינה או שכחשה, אי"ז שינוי כלל לגבי תורת קרבן, וזכר לדבר הוא מש"כ התוס' במעילה י"ט א' דבהמה הקריבה למזבח הוי דבר שאין בו פגם, ורק כשהיא עומדת לדמי' הוי דבר שיש בו פגם, עיי"ש, ורק טלה ונעשה איל הוא דהוי שינוי אף לענין קרבן. [↑](#footnote-ref-2)
3. אך אין הדבר מתישב היטב, דלכאו' כיון דעובר לא חזי להקרבה, שפיר חשיב כשינוי בתורת קרבן, - אך שוב שמעתי בשם הגר"ד מילר לפרש בזה בע"א קצת, דלגבי גזילה דין השינוי הוא בתורת הממון, אך לגבי שאר מילי דין השינוי הוא בעיקר החפצא, ובזה הוא דאמרינן דמעיקרא בהמה וכו' ואי"ז שינוי בעיקר החפצא, אך מ"מ הוי זה שינוי בתורת הממון. [↑](#footnote-ref-3)
4. ויש לפרש בזה כמש"כ האבהא"ז בפ"ב מגזילה הי"ב, דליבון דהוא מוכרח בתיקון הצמר והכל עושים כן לא נפקע בזה שם גיזה, וע"כ אי"ז שינוי בעיקר הגיזה, ומשא"כ בצביעה דהוי שינוי בעיקר הגיזה, ויש להוסיף, שהרי חזינן בד' הרמב"ם דהי' מקום לומר דאף צמר צבוע מעיקרו פטור מראשית הגז, (ונתבאר בסימן ה') והרי דאי"ז כדרך גיזה. [↑](#footnote-ref-4)