הוצאת אחרים י - בדין יצא מוציא בנשים
קטגוריות: ש_ס / א ברכות / ברכות - הרב רפאל בהגר_מ שמואלביץ / עניינים / קונטרס בענין הוצאת אחרים בברכות ובמצוות

יום ועש"ק אחרי מות תשפ"ד

## טעם הא דנשים אינם מוציאות את האנשים בברהמ"ז אם אינם חייבות מדאורייתא

א] ברכות כ' ב' א"ל רבינא לרבא נשים בברהמ"ז דאורייתא או דרבנן, למאי נפ"מ לאפוקי רבים יד"ח, אא"ב דאורייתא אתי דאורייתא ומפיק דאורייתא, ואי אמרת דרבנן הוי שאינו מחוייב בדבר וכל שאינו מחויב בדבר אינו מוציא את הרבים יד"ח.

והתר"י שם כתב, ז"ל, ויש להקשות דהא אמרינן בפ' שלשה שאכלו להוציא אחרים יד"ח עד שיאכל כזית דגן, ובשיעור כזית בלבד אינו חייב אלא מדרבנן ואפ"ה יכול להוציא אחרים שאכלו כדי שביעה וחייבין מה"ת, והיכי אמרינן הכא גבי אשה דלא אתי דרבנן ומפיק דאורייתא, ותירץ ר"י ז"ל דל"ד משום דאיש אע"פ שלא אכל כלום מן הדין הי' שיפטור לאחרים דאכלו דכל ישראל ערבים זל"ז, אלא דרבנן הצריכוהו שלא לברך ברכת הנהנין בלא הנאה ואינו יכול לברך ולהוציא אחרים כשאינו אוכל כלל, ולפיכך כשאכל כזית ונתחייב לברך עליו אע"פ שלא נתחייב חיוב מה"ת מוציא את אחרים שאכלו כדי שביעה שערב הוא בעבורם ועליו להצילם מן העון ולפטור אותם מן המצות, אבל אשה אינה בכלל ערבות ולפיכך אינה מוציאה אלא למי שחיובו דרבנן, עכ"ל, וכ"כ הרא"ש בסימן י"ג.

## אם מי שאינו מחויב בדבר מוציא יד"ח היכא דאיכא לדין ערבות

ב] ונתחדש בד' תר"י והרא"ש דכל הא דמי שאינו מחויב בדבר אינו מוציא את הרבים יד"ח, הוא רק משום דלי"ב לדין ערבות, אף אם הי' בזה לדין ערבות הי' מוציא את הרבים יד"ח אף שאינו מחויב מצ"ע בדבר, וע"כ כל הא דאין נשים מוציאות את האנשים הוא משום שאינם בכלל ערבות, ועמש"נ בסימן ? פלוגתת רבוותא בזה.

## טעם הא דאשה אינה בכלל ערבות

ג] והנה בביאור מש"כ תר"י והרא"ש דאשה אינה בכלל ערבות נחלקו האחרונים, דהצל"ח בסוגיין כתב דהיינו דנשים ל"ה כלל בכלל ערבות על אחרים, וכ"כ בתשו' מוצל מאש ח"א סימן י"ב, וכן האריך החקרי לב באו"ח סימן מ"ח, עיי"ש, - אך בגל' הגרע"א בסימן רע"א כתב דאין חילוק בין אנשים לנשים לענין ערבות, ומכוון ד' הרא"ש דרק מי שמחויב במצוה הוא ערב על אחרים ואם נשים בברהמ"ז דרבנן ומדאורייתא אין חייבין במצוה, אף לי"ב דין ערבות, וכ"כ בגל' הגרע"א על הצל"ח ובתשו' מהדו"ק סימן ז',

## אם באשה איכא לדינא דאע"פ שיצא מוציא

ד] ונפ"מ רבתא בזה לדינא הוא במש"כ הצל"ח שם דאשה שאכלה כזית אינה מוציאה לאשה שאכלה כדי שביעה, משום דבאשה ליכא לדין ערבות, וע"כ לי"ב לדינא דיצא מוציא דהוא מכח דין ערבות, וזה לטעמי' דבאשה ליכא כלל לדין ערבות אף במצוות שהיא חייבת, אך לד' הגרע"א דאף באשה איכא דין ערבות במצוה שהיא חייבת, הרי דאשה שאכלה כזית מוציאה לאשה שאכלה כדי שביעה, וכמש"כ בגל' הגרע"א ובתשו' שם דלא מצינו דבאשה ליכא לדינא דאע"פ שיצא מוציא.

## אם לאנשים איכא דין ערבות על נשים

ה] והנה הדגמ"ר בסימן רע"א כתב לדון לפי דבריו באיש שהתפלל ערבית בליל שבת וכבר יצא יד"ח קידוש דאורייתא אם מוציא את אשתו החייבת בקידוש מה"ת, דאף דבכל הברכות אם יצא מוציא, הרי היינו מדין ערבות, ונשים אינם בכלל ערבות, ועיי"ש שנסתפק אם כ"ה דנשים אינם בכלל ערבות בעד אחרים ה"נ אנשים לא קיבל ערבות בשביל נשים, וע"כ כל שכבר יצא האיש יד"ח קידוש דאורייתא אינו מוציא את הנשים, או דאנשים שקיבלו ערבות נתערבו גם בעד הנשים, ושפיר מוציא האיש את האשה אף שכבר יצא יד"ח קידוש דאורייתא, - והצל"ח בסוגיין נקט דאף אנשים לא נתערבו על הנשים, ואיש שיצא אינו מוציא את האשה, וכן צידד בתשו' מוצל מאש שם, וכן האריך החקרי לב שם.

וכבר עמדו בזה ממש"כ המג"א בסימן תרצ"ב סק"ה דאיש שיצא בקריאת המגילה מוציא את הנשים, וכ"כ המ"ב שם סקי"א, והרי דאיכא דין ערבות לאנשים על הנשים, - ובע"כ מזה חד מתרתי, או דנימא דכל הא דאשה אינה בכלל ערבות הוא במצוה שאינה מחויבת בה, אך במצוות שהנשים מחויבות בהן הוו אף נשים בכלל ערבות, וכמש"כ הגרע"א, - או דאף דאין הנשים כלל בכלל ערבות, מ"מ האנשים נתערבו על הנשים.