פ_י מ_ד - בדין גוד אסיק וחבוט רמי
קטגוריות: ש_ס / נב אהלות / אהלות עניינים - הרב רפאל בהגר_מ שמואלביץ

אור ליום ב' ה' שבט תשע"א

א] אהלות פ"י מ"ד, נתן דבר שהוא מקב"ט בין מלמעלן בין מלמטן הכל טמא, וכתב הר"ש, ז"ל, הכל טמא אפי' מה שבעלי', אע"פ שנתן בתחתונה ולא בעליונה, דכיון דדבר המקב"ט הוא ואינו חוצץ בפני הטומאה שבבית, אמרינן גוד אסיק ורואין אותו כאילו הוא נתון ע"פ ארובה שבעלי' ועירב את הטומאה, ומיהו לא יתכן לפרש כן, דאטו מי עדיף משאם היתה טומאה בעלי' עצמה כנגד ארובה וכו', עכ"ל.

והנה בעקר מש"כ הר"ש מתחילה דאמרינן גוד אסיק ורואין אותו כאילו הוא נתון ע"פ ארובה שבעלי', לכאו' הוא ע"ד מה שמצינו לקמן פי"ב מ"ה, דקורות הבית והעלי' וכו' היו העליונות כבין התחתונות טומאה תחתיהן תחת כולן טמא על גביהן כנגדן עד לרקיע טמא, ואמרינן בסוכה דכ"ב. דהוא משום דאמרינן חבוט רמי, ובפיהמ"ש להרמב"ם לקמן שם פירש דהוא משום דינא דגוד אחית וגוד אסיק, דמשום דינא דגוד אחית רואין את הקורה העליונה כאילו ירדה לבין התחתונות, ומשום דינא דגוד אסיק רואין את הקורה התחתונה כאילו עלתה לבין העליונות, ונעשו כולן תקרה אחת, עיי"ש,[[1]](#footnote-2) וה"נ הכא דכוותה.

ובטעם הא דמסיק הר"ש דלא אמרינן הכא גוד אסיק, ול"ד להתם, נ' פשוט דהוא, משום דהתם הרי ב' האהלים פתוחין זל"ז, ואך שבאנו לדון אם הם חשובין כב' אהלים או כאהל א', וכל דחשיבי כב' אהלים, אין טומאה עוברת מזל"ז, דאין טומאה עוברת מאהל לאהל, אף אם הם פתוחין זל"ז, ורק אם ה"ה חשובין כאהל א', עוברת הטומאה מזל"ז, ולזה מהני דינא דחבוט דמי שנדון את כל הקורות כתקרה אחת, אך משא"כ הכא, הרי לא סגי במה דנימא שאנו חושבים את הדבר המונח בארובת הבית ואת תקרת העלי' כתקרה אחת, שהרי עדין אין לטומאה לעבור מזל"ז, שאין פתח ביניהם, וכל הצד דגם בכה"ג תהא העלי' טמאה, הוא משום דאמרינן גוד אסיק ממש, וחשבינן להדבר המונח בארובת הבית כאילו הוא מונח בארובת העלי', וכמו שארובת העלי' סתומה ממש, וע"ז שפיר הק' הר"ש, דלא עדיף מאם היתה טומאה בעלי' עצמה כנגד ארובה, דהעלי' טהורה.

ב] ועד"ז נראה גם בדינא דקורות שהיו העליונות כבין התחתונות, דלכאו' פשוט דאם היתה טומאה מעל התחתונות, לא חשיבי כלל כטומאה שבתוך האהל, וכ"ה להדיא בהשגות הראב"ד פט"ז מטו"מ ה"ו, ועיי"ש בכס"מ דגם הרמב"ם מודה לזה, דהגם דאמרינן גוד אסיק על הקורות התחתונות, לאו היינו שאנו מעלין אותן ממש למעלה, אלא מדינא דגוד אסיק ה"ה מצטרפות לקורות העליונות, וחשבינן להו כתקרה אחת, אך ודאי דכל קורה היא במקומה.

ועד"ז נראה, דה"נ אם הטומאה היא תחת אחת מן העליונות במקום שלמעלה מן התחתונות, ודאי דתחת התחתונות טמא, דהגם דאמרינן חבוט רמי, לא אמרינן דנמצא דהטומאה היא מעל האהל, דודאי דכל קורה היא במקומה, ול"מ דינא דחבוט רמי, אלא לצרף הקורות זל"ז, וע"כ אף שהטומאה היא מעל מקום הקורות התחתונות, מהני זה לטמאות תחת כולן.

ג] ואמנם שוב הראוני בערול"נ סוכה דכ"ב. שכתב, ז"ל, טומאה תחתיהן תחת כולן טמא, הריטב"א כתב תחת אחת מקורות הבית או העלי', ולכאורה זה ל"ד, דהא לפעמים שהוא תחת קורות העלי' וטהור, כגון שהטומאה תחת העליונות ולמעלה מן התחתונות וכיון דאמרינן חבוט רמי כאלו העליונות שוות לתחתונות א"כ הטומאה למעלה מהן וטהור תחתיהן, אכן באמת יש להסתפק בזה דאף דרש"י כתב דחבוט רמי הפי' דהשליכם לבין התחתונות, לכאו' מסוגיא דלקמן נראה דאמרינן ג"כ חבוט רמי להעלות התחתונות לבין העליונות וכו', עכ"ל, ומבו' דפשיטא לי', שאם באנו לצרף הקורות מדין חבוט רמי, אם הויא הטומאה תחת העליונות למעלה מן התחתונותת, אין תחת כולן טמא, וזה דלא כמש"נ.

אך מלבד מה שנת' לדון בזה, דדינא דחבוט רמי היינו דה"ז מועיל לצרף כל קורה במקומה, גם יל"ד עוד בזה, דלכאו' אף אי נימא דמדין חבוט רמי אנו דנים את הקורה העליונה כאילו היא למטה, הרי מ"מ לכאו' ודאי לא נימא שהטומאה שתחת העליונה מעל התחתונה אינה מטמאה אף כנגדה, דודאי ל"מ דינא דחבוט רמי שתועיל קורה זו לחצוץ למטה על הטומאה שמעל מקום זה, דלא מצינו שיועיל דינא דחבוט רמי לעשות מחיצה למטה בפני הטומאה, וכיון שהטומאה מטמאה תחתי', תו בדין שתתפשט תחת כל הקורות, ודו"ק.

ד] והנה בתוספתא שהביא הר"ש בשלהי פירקין תניא, קוברי המת שהיו עוברין ברה"ר מצטרף אהלן עם החלון לטמא את הבית דברי ר"א, ר' יהושע אומר אין מעלין את הנמוך לצרף אהל עם אהל, ועיי"ש בד' הר"ש שמבו' להדיא דכל הפלוגתא בזה, הוא רק כשיש בליטה למעלה חוץ לחלון, אך כל דליכא בליטה למעלה, ודאי דהבית טהור, והטעם בזה הוא כמש"נ, דכה"ג לא מצינו למימר גוד אסיק ולצרף אהל הקוברים עם אהל הבית, שהרי אף שנדון אהל הקוברים ואהל הבית כאהל א', הרי אכתי אין פתח ביניהם, והיאך תעבור הטומאה מזל"ז, ורק כשיש בליטה למעלה, הוא דמצינו לצרף אהל הקוברים עם אהל הבליטה, ותעבור הטומאה מזל"ז ותטמא אף את הבית, וז"ב.

ה] והנה בזר זהב לתוספתא ספי"ג פירש טעם פלוגתא דר"א ור' יהושע, ז"ל, קסבר ר' יהושע אין מעלין באהלים את הנמוך לצרף עם אהל הגבוה הימנו לטמא את הבית, אלא מורידין את הגבוה לנמוך, והכלים שתחת החלון טמאים, עכ"ל.

והנה מש"כ הגר"א דהכלים שתחת החלון טמאים, מ' להדיא דהיינו אף אם הן מעל אהל הקוברים, וצ"ב דכיון דס"ל שמורידין את הגבוה לנמוך ומה"ט הבית טהור, א"כ הרי מה"ט הי' לנו לטהר גם את הכלים שמתחת החלון מעל אהל הקוברים.

ונ' הביאור בזה, דודאי דאף שאנו מורידין את הגבוה לנמוך, מ"מ לאו היינו שאנו מורידין אותו ממש למטה, אלא מכח דינא דגוד אחית, אנו מצרפין אותו עם אהל הקוברים, וע"כ כל הכלים שתחתיו טמאין אף שהן מעל אהל הקוברין, שהרי מכח דינא דגוד אחית אנו מצרפין אהל החלון עם אהל הקוברים.

ומש"כ הגר"א דהבית טהור משום שאנו מורידין את הגבוה לנמוך, נ' הביאור בזה, עפמש"נ במק"א מכ"ד, דאין המת מטמא אלא במקום שהוא אהל א' עם מקום המת, אך מקום שאינו אהל א' עם מקום המת, הרי דהגם שהוא אהל א' עם מקום שמתפשטת הטומאה לתוכו, אינו טמא.

ומוכח כן מדעת הרמב"ם לעיל רפ"ד דטומאה שבתוך עובי המגדל, אין טמאין אלא כלים שבחציו שכלפי הטומאה, ולא אמרינן דאחר שכלים אלו טמאין, תו תתפשט הטומאה לכל המגדל, והנה אמנם י"ל, דהתם גם החצי שכנגד הטומאה אין הטומאה מתפשטת לתוכו, אלא דכיון שמקום הטומאה הוא טפל אליו, ה"ה טמא, וע"כ אין הטומאה מתפשטת לכל המגדל, אך מוכח כן עוד מתוספתא שהביא הר"ש לעיל פ"ו מ"א בנסר שראשו א' ע"ג הספסל וראשו א' ע"ג האבן, ואכמ"ל.

ולפ"ז הרי נמצא, דאם באנו לטמאות את הבית, בעינן לדון שאהל הקוברים ואהל הבית הוי אהל א', ובזה הוא דפליגי ר"א ור' יהושע, דר"א ס"ל דאנו מעלין את אהל הקוברים למעלה, ועי"ז הוו אהל א' עם אהל הבית, אך ר' יהושע ס"ל דאנו מורידין את אהל הבליטה למטה, וע"כ ל"מ זה לצרף לאהל הקוברים, אלא את אהל הבליטה עצמה, אך אהל הבית שאין אנו מורידין אותו למטה, אינו מצורף עם אהל הקוברים, וע"כ אין הבית טמא, ודו"ק.

ו] והנה דעת הרמב"ם במשנתינו היא, שאם נתן דבר המקב"ט למטה, הכל טמא, ובפשוטו הוא כס"ד דהר"ש דמדינא דגוד אסיק רואין אותו כאילו נתון ע"פ ארובה, וע"כ אף העלי' טמאה.

וקשיא ע"ז כמשה"ק הר"ש, דמי עדיף משאם היתה טומאה בעלי' עצמה כנגד ארובה, ואין לומר דבאמת לדעת הרמב"ם אף בכה"ג טמא, שהרי להדיא מבו' לקמן מ"ו לגיר' הרמב"ם וברמב"ם פט"ז מטו"מ, דקדירה בבית כנגד ארובה וטומאה על גבה, הבית טהור, עיי"ש.

וע"כ נראה בדעת הרמב"ם, דס"ל דכיון דמדינא דגוד אסיק אנו רואים את המונח בארובה ואת תקרת העלי' כאהל א', עוברת טומאה מזל"ז, ואף שאין חיבור ביניהם, מ"מ כיון שאהל א' הן, עוברת הטומאה מזל"ז, וע"כ ל"ד לטומאה בעלי' כנגד ארובה, שאינה תחת האהל כלל, וע"כ אינה מטמאה את הארובה.

ובזה מבו' גם הא דבנתן דבר שאינו מקב"ט בארובה התחתונה, אין הכל טמא, ולא אמרינן דכיון דמדינא דגוד אסיק אנו רואים אותו כמונח בארובה העליונה, א"כ תעבור הטומאה לעלי', דלעולם ודאי דאף דאמרינן גוד אסיק, אנו רואים אותו כמונח במקומו, ול"מ דינא דגוד אסיק אלא לצרף תקרה זו עם תקרת העלי' לחשבם כתקרה אחת, וכיון שאנו רואים אותו כמונח במקומו, ע"כ ה"ז חוצץ בעד הטומאה שלא תטמא את העלי'.

אמנם הדברים צ"ב, דאם אכן כשיש דבר החוצץ בארובה אין העלי' טמאה, הרי חזינן דלא סגי במה שתחת הארובה והעלי' הוו כאהל א', אלא בעינן שיהא מקום להעברת הטומאה ביניהם, וע"כ כל דאיכא דבר החוצץ בארובה, אין העלי' טמאה, וא"כ אף כשנתן שם דבר המקב"ט דאינו מועיל לחצוץ, מ"ט תהא העלי' טמאה, הרי אין מקום להעברת הטומאה ביניהם, וצ"ע בזה.

1. ומה שהוצרכנו בזה גם להוריד את הקורות העליונות וגם להעלות את הקורות התחתונות, ועי' בחי' הגר"ח פ"ה מסוכה מש"כ בזה בתו"ד, וצ"ב, ושמא יל"פ בזה, למש"נ בדברינו דדינא דגוד אחית וגוד אסיק, לאו היינו שאנו דנים את הקורה התחתונה כאילו היא ממש למעלה, ואת הקורה העליונה כאילו היא ממש למטה, מלבד שזה דבר שא"א, שאם הקורה העליונה היא למטה והקורה התחתונה היא למעלה, הרי אינם מצורפות זל"ז, שהרי ודאי שהכלים שמעל הקורה התחתונה טהורין, וג"כ מסתבר דהכלים שמתחת הקורה העליונה מעל מקום הקורה התחתונה טמאין, ול"מ דינא דגוד אחית וגוד אסיק, אלא לצרף הקורות זל"ז לדונם כתקרה אחת, וכל' הרמב"ם, ולפ"ז י"ל, דל"מ הא דאנו מורידין את הקורה העליונה למטה, אלא דמה"ט מהני טומאה שתחת העליונה לטמא את המקום שתחת התחתונה, כיון שאנו חושבים שטומאה זו היא תחת מקום המצורף לתחתונה, אך כל שטומאה תחת התחתונה, ובאנו לטמאות את תחת העליונה, ל"מ מה דנימא גוד אחית על העליונה, ובעי' להא דאמרינן גוד אסיק על התחתונה, דעי"ז נמצא שהטומאה היא תחת מקום המצורף עם העליונה, וה"נ להיפך, ל"מ דנימא גוד אסיק על התחתונה, אלא כד איכא טומאה כנגד התחתונה, אך כל דהטומאה כנגד העליונה, ל"מ זה לטמאות את המקום שתחת התחתונה, ולזה בעינן דנימא גוד אחית על העליונה, ודו"ק. [↑](#footnote-ref-2)