ממ 2 דף נה עא תוס
קטגוריות: ש_ס / לז עבודה זרה / רבי ישמעאל - הרב יהושע רישי

דף נ"ה ע"א

תוס' ד"ה ירד לבור. אבל אין לפרש וכו', ועי' במאירי דהביא בסוף דבריו בשם קצת מפרשים דאינו נאסר מדין נצוק אלא הא במגע מיהא נאסר והקשה בנוסף לקושיית התוס' דמאחר שאתה אומר שאינו יין למה אתה אוסרו במגע ע"ש.

ור"י פי' דודאי מייר במתני' בנצוק וכו'. ולפירושו במתני' אינו נאסר משום נצוק דהוי נצוק בר נצוק, (וכדמבואר לקמן בתוס' דף נ"ו ע"ב ד"ה גרגותני), והא דנאסר הכל ע"י נצוק, אע"ג דלא נעשה יין נסך כל עוד דנמצא היין בתפוח, ביאר המהרש"א ע"פ דברי הרא"ש סי' ד' בזה"ל דהוי כאילו נתערב יין שבבור ליין שבגת ושבגרגותני עכ"ל, דדמי לתערובת ע"ש, ומדברי הרמב"ן בעמוד ב' נראה עוד ביאור בזה ע"ש.

ורשב"ם פי' וכו'. מטעם כחו של עכו"ם דגזרי ביה רבנן, והא דהקשו התוס' בריש דבריהם דבעינן דומיא דרישא בנגיעה, לפי דברי הרשב"ם צ"ל דאינו עוד בבא אלא המשך אותו דין דבכה"ג היכא דירד לבור אינו נאסר אלא מה שנכנס לבור, ועי' במאירי דהביא עוד טעם נוסף לדין הרשב"ם מהילכתיה ולא מטעמיה, דכתב בזה"ל דפירשו הטעם מצד מה שנגע בזה שבבור בשעת דריכתו ומגעו שלמפרע עושהו יין עכשיו עכ"ל, ויש לעיין היאך אוסר הנגיעה היכא דלא היה יין אח"כ כנעשה יין, ופשיטא דנגיעת הגוי בענבים לאו כלום הוא, דבצירת גוי ודריכת ישראל אינו בכלל הגזירה, וצ"ב.

תוס' ד"ה והשאר מותר. פי' אף בשתיה כפ"ה אבל הר"ר שמעיה פי' מותר בהנאה דאינו נעשה יין נסך ליאסר בהנאה עד שירד לבור אבל בשתיה מיהא אסור וכו', עי' לעיל דף ל"' ע"ב א"ר אסי א"ר יוחנן משום ריב"ב שלשה יינות הן וכו' סתם יינם אסור בהנאה ומטמא טומאת משקין ברביעית וכו', וברש"י שם ד"ה סתם יינם דכתב משום גזירת יין נסך, וע"ע דף ל"ו ע"ב דכי אתא רב אחא בר אדא א"ר יצחק גזרו וכו' על פיתן ושמנן משום יינן ועל יינן משום בנותיהן ועל בנותיהן משום ד"א, ומש"כ התוס' לעיל דף כ"ט ע"ב ד"ה יין מנלן, ובט"ז ריש סי' קכ"ג.

בא"ד והא דאמרי' גבי גת של אבן שזפתה וכו'. כלומר ולרש"י קשה, דבשלמא לדברי הר"ר שמעיה דאסור בשתיה אף על הגת אפי' למשנה ראשונה, להכי מובן שפיר דאף הגת מנגבה או יקלוף, משא"כ לדברי רש"י דמותר על הגת קשה, ופשוט.