51 דרוסה - מינים הדורסין
קטגוריות: ש_ס / מא חולין / חולין - הרב רפאל בהגר_מ שמואלביץ / עניינים / טריפות

אור ליום ועש"ק בשלח י"ד שבט תש"ע

**א**

חולין דמ"ב., ודרוסת הזאב, ר"י אומר דרוסת הזאב בדקה ודרוסת ארי בגסה דרוסת הנץ בעוף הדק ודרוסת הגס בעוף הגס, ובגמ' שם דנ"ב: ודנ"ג., עיי"ש כל הסוגיא.

ונבאר בעזה"י הדינים העולים מסוגיית הגמ' ומדברי רבותינו הראשונים ז"ל.

א] **ארי**, תנן במתניתין שהוא דורס בהמה גסה, וכתב הר"ן דה"ה מינים הגסים מן הארי, והטור כתב שכ"ה דעת הרשב"א והרמב"ם, ועי' ב"י וש"ך בספר הארוך שדנו בדעת הרמב"ם בזה, ועי' יד"י סק"ד דמסיק דדעת הרמב"ם דשאר חיות אין דורסין בגסה, דארי הוא גדול שבדורסין ונקרא גבור שבחיות, ודעת הרא"ש דשאר מינים אין דורסין כלל.

ב] **זאב**, דעת ר' יהודה במתניתין שאינו דורס אלא בהמה דקה, ולל"ק בגמ' דעת רב דפליגי רבנן עלי', ודעת ר' בנימין בר יפת דלא פליגי רבנן עלי', ולל"ב בגמ' כו"ע ס"ל דלא פליגי רבנן עלי'.

ונחלקו הראשונים בהכרעת ההלכה, דדעת הרי"ף והרמב"ם ודעימייהו, דקי"ל כל"ב דאינו דורס אלא בהמה דקה, ודעת סה"ת ודעימי', וכ"כ הב"י והב"ח בדעת רש"י בריש פירקין, דקי"ל כל"ק שהוא דורס אף בהמה גסה, דספיקא דאורייתא לחומרא.

עוד נחלקו הראשונים, דבעה"ע כתב דאף שאינו דורס בהמה גסה, מ"מ הוא דורס עגלים הרכים, וכ"כ רי"ו בשם הרמב"ם, וכתב הב"י שלא נמצא כן בד' הרמב"ם, ועי' יד"י סק"ב שפירש שאין כוונת רי"ו שכן דעת הרמב"ם, אלא שי"א כן, והרמב"ן הרשב"א והר"ן כתבו שאינו דורס בהמה גסה כלל.[[1]](#footnote-2)

עוד מצינו פלוגתא בזה, דדעת סה"ת דבזאב מודה בריבי שהוא דורס אף כשאין לו מצילין, והרמב"ן והרשב"א נסתפקו בזה, שמא פליג בריבי גם בזאב, שאינו דורס באימרי רברבי אלא כשיש לו מצילין, אך בגדיים וטלאים ודאי מודה בריבי שהוא דורס אף כשאין לו מצילין, וכל מה שנסתפקו הרמב"ן והרשב"א הוא רק לל"ב, אך לל"ק הרי לא פליג בריבי אלא לחומרא, וודאי מודה דזאב דורס אף כשאין לו מצילין.

ג] **דוב ונמר,** דעת הרמב"ם ודעימי' דכל מינים שהן למעלה מן הזאב דורסים בהמה דקה כזאב, ולהסוברים דזאב דורס אף בהמה גסה או עגלים, ה"נ מינים אלו, ודעת ראבי"ה ואו"ז דהגם דזאב אינו דורס אלא בהמה דקה, מ"מ כל שלמעלה מן הזאב דורס אף בהמה גסה, ודעת הרא"ש שאינם דורסים כלל, ועוד נסתפק הרא"ש שמא נמר הוי למטה מזאב, וכ"כ הש"ך בדעת ראב"ן דדוב הוי למעלה מזאב ונמר הוי למטה מזאב, והביא עוד ד' רי"ו שכתב דדוב ונמר דורסין כחתול ונמי', והיינו שאינם דורסין אלא בגדיים וטלאים.

ד] **שועל,** פליגי תרי לישני אם הוא דורס ואזלינן לחומרא, אך ראב"ן סימן רנ"ב כתב דשועל אין לו דריסה כלל, וראבי"ה סימן אלף פ"ט הביאו ופליג עליו, ודעת הרמב"ם הרמב"ן והרשב"א ודעימי' דאינו דורס אלא כחתול, אך הביאו די"מ, דלהצד דהוא דורס ויש לו ארס, דינו כזאב, והרמב"ן הביא כן בשם הראב"ד, ונ' ברור שהוא הראב"ד בעל האשכול, דל' זה שהביא הרמב"ן בשמו נמצא באשכול (מהד' אלבק), וע' עוד ברי"ו שכתב כן בשם הרמב"ם, אך ברמב"ם שלפנינו כתב להדיא לא כן.

ה] **חתול,** פליגי תרי לישני, לל"ק דעת רבנן שאינו דורס אלא בעוף הדק, ודעת בריבי שהוא דורס אף בעוף הגס ובגדיים וטלאים היכא שיש לו מצילין, ודעת התוס' והרא"ש דלדעתו אף בעוף הדק אינו דורס אלא כשיש לו מצילין, אך דעת הרמב"ן והרשב"א דבעוף הדק הוא דורס אף כשאין לו מצילין, ולל"ב דעת רבנן שהוא דורס אף בגדיים וטלאים, ודעת בריבי שאינו דורס בהן אלא כשיש לו מצילין, ודעת התוס' דפליג גם בעוף הדק, אך דעת הרא"ש הרמב"ן והרשב"א דלא פליג אלא בגדיים וטלאים ובעוף הגס.

ודעת רוב הראשונים דקי"ל מספק כל"ב וכרבנן, דהוא דורס בגדיים וטלאים אף כשאין לו מצילין, ודעת סה"ת דקי"ל כל"ק וכבריבי, שאינו דורס אלא כשיש לו מצילין, ודעתו דאף בעופות אינו דורס אלא כשיש לו מצילין, ובאו"ז פסק ג"כ כל"ק שאינו דורס אלא כשיש לו מצילין, אך לא נתפרש בדבריו אם אף בעופות הוא כן, או דבעופות דורס אף כשאין לו מצילין.

ו] **חולדה,** קי"ל דהיא דורסת בעוף הגס, ואינה דורסת בבהמה כלל, ודעת רוב הראשונים דהיא דורסת אף כשאין לו מצילין, ודעת סה"ת דאינה דורסת אלא כשיש לו מצילין.

ז] **נץ,** במתני' תנן דדרוסת הנץ בעוף הדק, ודעת רוב הראשונים דלא פליגי רבנן ע"ז, או דרבנן תנו לה, והכי קי"ל שאינו דורס אלא בעוף הדק, ואף מינים הגדולים ממנו, ועוף דק פירש"י שהוא תורים ובני יונה, וכתבו הראשונים דאף תרנגולים קטנים בכלל, ודעת ריא"ז דכל תרנגולים חשיבי כעוף דק, ובד' הרמב"ם נ' דהוא דורס אף בעוף הגס, והב"י דחק בדבריו, וכ"ה משמעות ל' ראב"ן סימן רנ"ב וראבי"ה סימן אלף פ"ט שלא חילקו בזה, וכ"נ להדיא בכל בו סימן ק"א, ושו"ר ביד"י סימן נ"ז סק"ח שדקדק כן מד' ראב"ן, וגיר' סה"ת הוא דרוסת הנץ בעוף הגס, ויתכן דלא פליג לדינא עם ש"ר, אלא מתני' מתפרשת בנץ גדול, וכמש"כ הרמב"ן והרשב"א לקמן דס"ב. דגס הוא נץ גדול.

ודעת ראבי"ה סימן אלף פ"ט דיש לנץ דריסה בגדיים וטלאים, ולהדיא נ' בדבריו, דגריס במימרא דרב חסדא חתול נץ ונמי', וכגיר' ר"ח, והאו"ז כתב דהיינו היכא שיש לו מצילין, והרוקח סימן שפ"ח כתב דיש לו דריסה בגדיים וטלאים אף כשאין מצילין, ולדעת הרוקח בע"כ לפרש, דלא כמו שפירשו הרמב"ן והרשב"א דלל"ב מתניתין רבנן היא, ועי' בש"ך בספר הארוך שהוכיח מד' הרא"ש שאינו מפרש כן.

ח] **גס וי"ג גז,** דורס אף עוף הגס, ולגיר' סה"ת אינו דורס אלא עוף הדק, ואף רברבי מיני', ולדעת האו"ז הי' נ' דהוא דורס אף גדיים וטלאים כשיש לו מצילין, אך ברוקח מבו' דאינו דורס אלא עופות, ומצינו דפליגי עד"ז הפרישה והש"ך, לדעת הרמב"ם דנץ דורס בהמה היכא שניקב לחלל, דדעת הפרישה דהיינו רק נץ ולא גס, והש"ך כתב דכ"ש גס.

והב"י כתב בדעת הרמב"ם והסמ"ג, דאף גס אינו דורס אלא בדכוותי', ולא בדרברבי מיני', עיי"ש.[[2]](#footnote-3)

ט] **שאר עופות,** דעת הרמב"ם דשאר עופות בין למטה מן הנץ בין למעלה מן הנץ דורסין בדכוותייהו, ומשמעות דבריו שלא חילק בין עוף הדק לעוף הגס, אלא כל דעוף הגס הוי דכוותייהו, ה"ה דורסין אותו, וכ"כ ביד"י סקי"א.

דעת הרא"ש, דעופות שלמטה מן הנץ אין להן דריסה כלל, ועופות שלמעלה מן הנץ, יש להן דריסה בדכוותייהו ולא ברברבי מינייהו, ומשמעות דבריו, דאף עופות שלמעלה מן הגס אין להן דריסה אלא בדכוותייהו, אך הטור לא כתב כן, וצ"ע, וכן דעת הרא"ה, ואך דס"ל דכ"ז הוא בעופות שאין דרכן לדרוס, אך נשר שדרכו לדרוס יש לו דריסה אף ברברבי מיני', אך הרא"ש לא חילק בזה, וכ"ה להדיא באו"ז שפירש להאיבעיא בכגון נשר.

דעת הר"ן דעופות שלמעלה מן הנץ יש להן דריסה בעוף הדק אף ברברבי מינייהו, ועופות שלמעלה מן הגס, יש להן דריסה בעוף הגס אף ברברבי מינייהו, ועופות שלמטה מן הנץ, אין להן דריסה אלא בדכוותייהו, וכ"נ דעת הרשב"א בתוה"ב הארוך להלכה, וכן דעת ראב"ן סימן רנ"ב.

דעת הרשב"א בחי' ובתוה"ב הקצר, דעופות שלמעלה מן הנץ או למטה ממנו, אין להן דריסה אלא בעופות דכוותייהו, ומ' דהיינו אף אם עוף דכוותייהו הוא גס, ועמש"נ בזה להלן סקט"ו ואילך, ועופות שלמעלה מן הגס, יש להן דריסה אף ברברבי מינייהו.

דעת הרשב"א בחי' בשם י"מ וחשש לדעתם, דהגס, היינו כל שהוא גס מנץ, ולדעתם, כל שלמעלה מן הנץ דורס אף בעוף הגס ואף בדרברבי מיני', וכל שלמטה מן הנץ או שוה לו, אינו דורס אלא בדכוותי'.

דעת הרשב"א בתוה"ב הארוך בפי' הסוגיא בדנ"ג., דשאר עופות טמאין, בין שלמטה מן הנץ, ובין שלמעלה מן הגס, אין להן דריסה אלא בדכוותייהו אף אם הוא גס, אך לא ברברבי מינייהו.[[3]](#footnote-4)

ובעיקר הא דקי"ל דנץ דורס אף ברברבי מיני' ושאר עופות דורסין אף בדכוותייהו, פליגי בה תרי לישני בגמ', דלל"ק נץ דורס בדכוותי' ושאר עופות דורסין בזוטרי מינייהו, והא דקי"ל כל"ב, הוא או משום דספיקא דאורייתא לחומרא, או משום דגרסינן בגמ' דהכי הלכתא, ונפ"מ אם יצטרף ספק אחר, לדעת רוב האחרונים דספק פלוגתא בגמ' מצטרף לספק ספיקא.

**ב**

י] בחי' הרשב"א לקמן דנ"ג כתב בשם סה"ת הל' טריפות סימן כ"ה, ז"ל, וכתב הוא ז"ל דמעשים בכל יום שהחתול נכנס בלולי התרנגולין ואע"פ שהוא שותק ואינהו מקרקרן לא חיישינן להו, והוא ז"ל נתן טעם להיתר דאפשר לומר דחתול במקום שאין מצילין לא חיישינן לי' וכו', וה"ה בעופות דלא דריס חתול אלא במצילין דהא מייתי מתרנגולא דרהיט שונרא בתרא וכו', וכשהתרנגולת בורחת מפני החתול ואז הכה אותה יש דריסה וכו', עכ"ל, והרשב"א הק' ע"ז, ז"ל, ועוד דאפי' ברבי דקאמר דמקום שאין מצילין אין דריסה, ה"מ בגדיים וטלאים דאי לאו דרתח טובא זיהריה לא אלים דלקלי בהו מידי, אבל כי רתח אית לי' זיהרא אלים טפי ומקלא קלי אפילו בגדיים וטלאים, אבל בעופות ל"ש הכי ול"ש הכי אפי' לברבי אית ליה דריסה, והא דמקשינן לי' מתרנגולא דהויא בי רב כהנא דרהיט שונרא בתרה הא אמרינן לעיל דמשום דתרנגולתא הויא לגבי חתול כגדיים וטלאים הוא דמקשינן לי' מיני', ועוד דעיקר קושיין מהתם ליתא אלא משום דחזינן ליה זיהרא טפי ולומר א"א לזיהרא סגי כי האי דלא קלי אפילו בגדיים וטלאים וכמו שכתבנו למעלה, עכ"ל.

וצ"ב במשה"ק הרשב"א ע"ד סה"ת, דרק תרנגולתא הויא לגבי חתול כגדיים וטלאים, הרי גם ד' סה"ת הם בתרנגולים, וע"כ שפיר יש להתיר בזה, ועי' ראש יוסף שנדחק בזה, ונ' די"ל בפשיטות, שהרי כתב הרשב"א בתוה"ב דנץ שאינו דורס אלא בעוף הדק, יש לו דריסה גם בתרנגולים קטנים, והנה הרי סה"ת התיר בחתול שנכנס בלולי התרגולים, אך בשיש שם תרנגולים קטנים, שדינם כדין עוף הדק, וע"ז הוא שהק' הרשב"א, דבעוף הדק ובתרנגולים קטנים לא פליג בריבי.

יא] והנה בישוב ד' סה"ת שהוכיח מהא דמייתי מתרנגולא, דלדעת בריבי אף בעופות לא דריס חתול אלא במצילין, הי' מקום לישב כמש"כ מהרש"א בסוגיין בביאור ד' התוס' שהוכיחו כן, ז"ל, אלא דר"ל, דאי הוה אמרינן לבריבי אע"ג דבאין מצילין אינו דורס גדיים וטלאים אבל הוא דורס עופות, ע"כ דאית ליה זיהרא, ומאי קא קשיא ליה מההיא תרנגולתא דהוה לה זיהרא, דהא איכא למימר לבריבי כמו לרבנן דאית ליה זיהרא ולא קלי גדיים וטלאים, אלא ע"כ לבריבי דמחלק בין מצילין ואין מצילין ליכא לפלוגי כלל בין גדיים וטלאים לעופות ובאין לו מצילין ליכא ארס כלל, דהשתא פריך שפיר מתרנגולתא דה"ל ארס באין לו מצילין, עכ"ל.

יב] אך האמת נ' בישוב ד' סה"ת, דהנה עיי"ש בסה"ת לעיל מינה שכתב, ז"ל, דרוסת הנץ הוי בעוף הגס ודרוס' הגס בעוף הדק, עכ"ל, וכ"ה בסימנים שם, וכ"ה בהעתקת סה"ת שבמחזו"ו, והרי דגריס במתניתין להיפך מגיר' ש"ר דדרוסת הנץ בעוף הדק, אלא גריס דרוסת הנץ בעוף הגס,[[4]](#footnote-5) וכ"נ מד' התוס' בזבחים דע"א., ז"ל, וכן הנץ שנושא אווז שמא נושאה בחרטום או בין רגליו ולא הכה ביד, עכ"ל, וכעי"ז בסה"ת הל' או"ה סימן נ', אשר תמוה, שהרי אווז הוא עוף גס, וכמו שפירש"י במתניתין, ונץ אינו דורס אלא עוף דק, וי"ל דמש"כ נץ, לאו היינו נץ דמתניתין, אלא היינו הגס, שכתבו הראשונים לקמן דס"ב. דנמי מין נץ הוא, גם י"ל בדעת התוס' דס"ל דקי"ל דנץ דורס אף בעוף הגס, וכאשר כן נ' דעת הרמב"ם, ונ' מזה דגרסי במתניתין דדרוסת הנץ בעוף הגס.

ולפ"ז הרי שפיר הוכיח סה"ת מהא דמייתי עלה מתרנגולא וכו', דבריבי פליג אף בעופות, שהרי כל מש"כ הרמב"ן והרשב"א דמה שחילק בריבי בין יש לו מצילין לאין לו מצילין, הם גם בעוף הגס אך בעוף הדק מודה דדריס אף כשאין לו מצילין, הוא רק משום דס"ל דנץ אינו דורס אלא בעוף הדק, וע"כ מדכייל הברייתא לחתול ונץ יחד, הרי דכ"ה דנץ אינו דורס אלא בעוף הדק, ה"נ חתול אינו דורס לרבנן אלא בעוף הדק, ובריבי פליג וס"ל דהוא דורס בגדיים וטלאים ובעוף הגס כשיש לו מצילין, אך לגיר' סה"ת דנץ דורס בעוף הגס, הרי אדרבה מדכייל הברייתא לחתול ונץ יחד, מ' דחתול דורס אף בעוף הגס, ובריבי פליג דהוא דורס אף בגדיים וטלאים כשיש לו מצילין, וא"כ אי נימא דכל הא דס"ל דכשאין לו מצילין אינו דורס הוא רק בגדיים וטלאים, אך בעופות מודה לרבנן דהוא דורס בכל ענין, הרי ממילא דאף בעוף הגס הוא דורס בכל ענין, שהרי לדעת רבנן הוא דורס אף בעוף הגס, וזהו שהוכיח סה"ת דמדמייתי עלה מתרנגולא, ש"מ דלדעת בריבי כל שאין לו מצילין אינו דורס כלל, וז"ב.

יג] ובמש"כ הרשב"א עוד, דעיקר קושיין מהתם ליתא אלא משום דחזינן ליה זיהרא טפי ולומר א"א לזיהרא סגי כי האי דלא קלי אפילו בגדיים וטלאים וכמו שכתבנו למעלה, עכ"ל, הנה הרשב"א בסוגיין תמה כן על ד' הרמב"ן שהק' דאמאי לא מפרקינן דההיא בעופות, ז"ל, אלא נראה דאפי' צחצוחי קושיא אין כאן, דאטו חתול זה מי דרסה לתרנגולת כלל, הא אינו אלא רודף וברדיפה אין דריסה, ואלו היה החתול רודף אחר שור מי הוה ס"ד למימר דמדרדיף אית ליה דריסה אפי' בשור, הא ודאי ליתא, אלא דעיקר קושיתנו בזה מרבוי הארס הנמצא בדשא במקום צפורניו, דהוה משמע לי דאי אפשר דכל מאן דאית ליה זיהרא כי האי דלא קלי זיהריה בגדיים וטלאים מיהא, והיינו דאקשינן מינה לרבנן, ופרקינן אית ליה זיהרא ולא קלי, עכ"ל.

ובישוב ד' הרמב"ן וסה"ת, צ"ל לפמש"כ הרמב"ן בסוגיין, ז"ל, משום וכו' קשיא ההוא עובדא, "דקס"ד שאינו מטיל ארס אלא במי שיש לו דריסה בהם", עכ"ל, ולפ"ז י"ל, דאף דהגמ' מייתי מן הארס הנמצא בדשא במקום צפרניו, מ"מ אם לא הי' לו דריסה לעופות כשאין מצילין, ולא הי' דעתו להטיל ארס בתרנגולת, לא הי' הארס יוצא על הדלת, וזהו דפרכי' מינה לבריבי, דאם כל שאין לו מצילין אינו דורס, א"כ היאך נמצא ארס על הדלת.

**ג**

יד] בחי' הרשב"א דנ"ג., ז"ל, וא"ל לא קשיא נץ בדרבה מיני', כלומר והוא שיהא עוף הדק וכו', ושאר עופות טמאין כדכותייהו, אם הם גדולים יותר מן הנץ יש להן דריסה ג"כ בעוף גדול דכותייהו וכו', ואם הם קטנים יש להן דריסה בזוטרי דכותייהו, ודרוסת הגס אפי' בעוף הגס כגון אווזים ותרנגולין נמי יש לו דריסה וכו', ואם גס דקתני במתניתין הוא אסטור כמו שפי', אין דריסה לשום עוף גס בגדול ממנו אלא אסטור, ואפי' פלקו אלא בדכותיה, אבל בדרב מיניה כגון גבווא ואוסארדא וכיוצא בהן לא וכמו שכתבנו, מ"מ הנשר יש לו דריסה בכל לפי שהנשר גדול מן האסטור וגס, וכל שלמעלה ממנו קאמר יש להן דריסה בעוף הגס, עכ"ל, ומבו' דעתו, דבין עופות הקטנים מן הנץ ובין עופות הגדולים מן הנץ, אין להן דריסה אלא בדכוותייהו, אך עופות הגדולים מן הגס, יש להן דריסה אף ברברבי מינייהו, וכ"ה בתוה"ב הקצר, ז"ל, שאר עופות טמאים שהם למטה מן הגס, יש להם דריסה בעופות שכמותם אבל לא במינים הגדולים מהם, ואם למעלה מן הגס יש לו דריסה בכל העופות כגס, שהגם וכל למעלה ממנו אמרו שיש להם דריסה בכל עוף הגס, עכ"ל.

וצ"ב, דכ"ה דעופות שלמעלה מן הגס יש להן דריסה אף בדרב מינייהו, והרי דהא דתנן דרוסת הגס היינו גס ושלמעלה הימנו, א"כ מנלי' להרשב"א דעופות שלמעלה מן הנץ, אין להן דריסה בדרב מינייהו, הרי כל מש"א בגמ' דשאר עופות אין להן דריסה ברברבי מינייהו, הוא מכח הא דתנן דדרוסת הנץ בעוף הדק, ולא נקט שאר עופות, והרי מזה אין ללמוד אלא דעופות שלמטה מן הנץ אין להן דריסה בדרב מינייהו, אך מהיכ"ת דגם עופות שלמעלה מן הנץ גריעי מנץ, ואין להן דריסה בדרב מינייהו.

טו] ופשר דבר למדנו ממש"כ הרשב"א בחידושיו, ז"ל, ויש מי שפי' גס במתני' עוף גס כלומר גדול מן הנץ, ולפי פירוש זה כל שהוא למעלה מן הנץ יש לו דריסה בכל עוף ואפי' בדרברבי מינייהו, ולפ"ז הא דקא מיבעיא ליה שאר עופות טמאין את שלמטה מן הנץ קא מיבעיא ליה, "ובודאי בשיטה של שמועתינו מראה כן שלא הזכירו כאן אלא נץ", עכ"ל, וצ"ב מה הוכיח ממה שלא הזכירו אלא נץ, הרי לדעתו עופות שלמעלה מן הגס דינם כגס, וכל נידון הגמ' הוא על עופות שלמטה מן הגס, ובזה ל"ה מצי לאתויי מהא דתנן דרוסת הגס בעוף הגס, דהגם דאף עופות שלמטה מן הגס יש להן דריסה, מ"מ רק גס יש לו דריסה בעוף הגס, וע"כ לא מייתי' בגמ' אלא מהא דתנן דרוסת הנץ, וכ"ה מבו' לדעת הר"ן, דעופות שלמעלה מן הנץ יש להן דריסה אף בדרב מינייהו, ול"ק ע"ז מהא דתנן דרוסת הגס, והרי דעופות שלמטה מן הגס אין להן דריסה, דהיינו רק בעוף הגס, אך בעוף הדק יש להן דריסה, ובאמת גם בל' הרשב"א לעיל מינה מ' דהוכחת הגמ' הוא גם מהא דתנן דרוסת הגס, וכמש"כ, ז"ל, והא תנן ודרוסת הנץ כלומר ומדנקט דרוסת הנץ וגס ולא אדכר שאר עופות משמע בנץ וגס הוא דיש להן דריסה הא שאר עופות אין להן דריסה כלל, עכ"ל, וזה צ"ב.

טז] ונ' פשוט בזה, דהנה בל' הרשב"א בחידושיו נ' להדיא, דאף עופות שלמטה מן הגס, דאין להן דריסה אלא בדכוותייהו, מ"מ כל דדכותייהו הוי עוף גס, יש להן דריסה בו, שהרי כתב ששאר עופות גסין אין להן דריסה אלא בדכוותייהו, והרי דבדכוותייהו יש להן דריסה, אף דהוי עוף גס, דהגם דנץ דעדיף מינייהו אין לו דריסה בעוף הגס, היינו משום שהוא מין דק, וע"כ הגם שהוא דורס אף בדרב מיני', מ"מ אין לו דריסה בעוף הגס, אך עופות הגדולים מן הנץ שהן מין הגס, שפיר יש להן דריסה בדכוותייהו אף בעוף הגס, וכ"נ גם מסתימת ל' הרשב"א בתוה"ב הקצר, אך בב"י סימן נ"ז נ' שפירש בד' הרשב"א דאין להן דריסה אלא בעוף הדק, וצ"ע.[[5]](#footnote-6)

ולפ"ז הרי דהא דפריך מדתנן ודרוסת הנץ, הוא גם מהא דתנן ודרוסת הגס, דמתני' נראה דרק נץ יש לו דריסה בעוף הדק ורק גס יש לו דריסה בעוף הגס, ועופות שלמטה מן הנץ אין להן דריסה בעוף הדק ועופות שלמטה מן הגס אין להן דריסה בעוף הגס, וע"ז משני דנץ וגס בדרב מינייהו ושאר עופות בדכוותייהו.

ולפ"ז הרי דמזה הוא שלמד הרשב"א, דעופות שלמעלה מן הנץ אין להן דריסה אלא בדכוותייהו, דזה נלמד מהא דתנן דרוסת הגס בעוף הגס, אשר מזה נשמע דעופות שלמטה מן הגס אין להן דריסה בעוף הגס, והיינו בדרב מינייהו, אך בדכוותייהו יש להן דריסה אף בעוף הגס.

וע"כ שפיר חילק הרשב"א בין עופות שלמעלה מן הנץ שאין להן דריסה בדרב מינייהו, לעופות שלמעלה מן הגס שיש להן דריסה בדרב מינייהו, דעופות שלמעלה מן הגס הוו בכלל גס, אך עופות שלמעלה מן הנץ א"א לומר שהן בכלל נץ, שהרי מדתנן דרוסת הגס בעוף הגס, שמעינן דעופות שלמטה מן הגס אין להן דריסה בדרב מינייהו, וכנ"ל.

יז] שוב מצאתי בעזה"י עיקר הדברים מפורשים בד' הרשב"א במשמה"ב מו. שהק' על מש"כ הרא"ה דעופות שלמטה מן הנץ אין להן דריסה כלל, ודינא דגמ' הוא בעופות שלמעלה מן הנץ, ז"ל, ועוד אי בלמעלה מן הנץ קמיבע"ל, מאי קא מקשה לי' מדרוסת הנץ, מדרוסת הגס הי' לו להקשות, כי מנץ אין קושיא, דדילמא נץ וכ"ש כל שלמעלה הימנו, אבל מדרוסת הגס בעוף הגס הו"ל לאקשויי ולומר דכיון דאהדר לי' יש להן דריסה, הוה במשמע בגס דכוותייהו, והלכך מתני' דלא אשכח דריסה בגס אלא מן הגס, ההיא הו"ל לאתויי, עכ"ל, והרי להדיא בד' הרשב"א, דמהא דפשיט דעופות שלמעלה מן הנץ יש להן דריסה, משמע דכל שהן גסין יש להן דריסה גם בעוף הגס, וע"ז איכא למיפרך מהא דתנן דרוסת הגס בעוף הגס, והרי דעופות שלמטה מן הגס אין להן דריסה בעוף הגס, וזה להדיא כמש"כ לפרש לדעתו.

יח] ובמשה"ק הרשב"א ע"ד הרא"ה, דא"כ מאי מקשה לי' מדרוסת הנץ, דילמא נץ וכ"ש כל שלמעלה ממנו, הנה לדעת הרא"ש דחיות שלמעלה מן הזאב אין להן דריסה כלל, והרי דהא דתנן במתני' זאב הוא גם למעט בהמות שלמעלה ממנו, הרי שפיר י"ל דה"נ ס"ל להגמ' דהא דתנן נץ הוא גם למעט עופות שלמעלה ממנו.

אך לדעת הרא"ה גופי' בחידושיו ובבדה"ב שם דחיות שלמעלה מן הזאב יש להן דריסה, והרי דהא דתנן זאב לא אתי למעוטי שלמעלה ממנו, קשיא טובא, דא"כ מאי מקשינן מהא דתנן דרוסת הנץ, הרי כ"ה דדרוסת הזאב לא אתי למעוטי שלמעלה ממנו, ה"נ דרוסת הנץ לא אתי למעוטי שלמעלה ממנו, ועי' רא"ש סימן מ' שהוכיח מכעי"ז דשאר בהמות אין להן דריסה.

יט] ונ' לישב, דהנה בבדה"ב שם כתב, ז"ל, ומיהו הא דאמרה בשאר עופות שאין מיוחדין לדריסה ומיהו זימנין דרסי, אבל בעופות המיוחדין לדריסה כמו נשר, דינן כדין הגס ואפי' בדרב מינייהו דרסי, עכ"ל.

ומבו' בד' הרא"ה, דאף דמהא דתנן דרוסת הנץ ודרוסת הגס, ממעטינן גם עופות שלמעלה מהן, מ"מ לא ממעטינן מינייהו אלא עופות שאין מיוחדין לדריסה, אך נשר שהוא מיוחד לדריסה לא ממעטינן.

ולפ"ז פשוט, דזהו עיקר הא דמקשינן מהא דתנן דרוסת הנץ, דמשמע דוקא נץ ולא שאר עופות, דאף דאיירי בעופות הגדולין מן הנץ, מ"מ כיון שאין דרכן לדרוס, ול"ד לנץ שדרכו לדרוס, הו"ל לאשמועינן דאף עופות אלו דורסין, דלא שמעינן לה מהא דתנן נץ, דשאני נץ שדרכו לדרוס, ומדלא תני אלא נץ, ש"מ דשאר עופות שאין מיוחדין לדריסה אינם דורסין כלל, וע"ז משני דנץ בדרב מיני' ושאר עופות בדכוותייהו, וז"ב בדעת הרא"ה.

כ] בטור סימן נ"ז כתב, ז"ל, הגס וכו' וכל שלמעלה ממנו, יש לו דריסה בכל העופות אפילו בגס שבגסין, ושאר עופות שהן למטה מהגס עד הנץ יש להם דריסה בכל העופות שכמותם אבל לא במינים הגדולים מהם, הנץ וכו' בכל העופות הדקין וכו' ואפי' הם גדולים ממנו אבל לא בגסין וכו', כתב א"א הרא"ש ז"ל כל שלמטה מן הנץ אין לו דריסה כלל אפי' במינין שלמטה ממנו, עכ"ל.

והנה במש"כ הטור דכל שלמעלה מן הגס יש לו דריסה אף בדרב מיני', מקורו הוא מד' הרשב"א וכמש"כ הב"י שם, אך בל' הרא"ש מ' להדיא דרק נץ וגס יש להן דריסה בדרב מינייהו, אך שאר עופות אף הגדולין מן הגס אין להן דריסה אלא בדכוותייהו, וצ"ע.

והעירוני דתיקשי לד' הטור, דכיון דפסק כד' הרא"ש דעופות שלמטה מן הנץ אין להן דריסה כלל, וכל נידון הגמ' הי' על עופות שלמעלה מן הנץ, הרי בע"כ דהא דמקשינן מדתנן דרוסת הנץ, הוא משום דמשמע נץ ולא למעלה ממנו, ומזה שמעינן דעופות שלמעלה מן הנץ אין דורסין בדרב מינייהו, וא"כ הרי ה"נ יש ללמוד מהא דתנן דרוסת הגס, דעופות שלמעלה מן הגס אין דורסין בדרב מינייהו.

עוד ילה"ע בזה, שהרי הטור לעיל מינה הביא ב' דעות אם שאר חיות יש להן דריסה, ולדעת הרמב"ם והרשב"א דיש להן דריסה, הרי בע"כ דאף דתנן במתניתין דרוסת הזאב, הוי בכלל זה אף מינים שלמעלה מן הזאב, וא"כ א"א לפרש דהא דמקשינן מדתנן דרוסת הנץ, הוא משום דמשמע דנץ ולא למעלה ממנו, שהרי בהא דתנן דרוסת הזאב הוי בכלל אף שלמעלה ממנו, וה"ה בדרוסת הנץ.

וע"כ אולי יתכן לדחוק, דלדעת הטור עיקר פירכא דגמ' אי"ז מהא דתנן דרוסת הנץ, אלא מהא דתנן דרוסת הגס, והיינו דמהא דפשיט דיש להן דריסה, משמע דכל שהן גסין יש להן דריסה אף בעוף הגס, וע"ז מקשינן מדתנן דרוסת הגס בעוף הגס, דמשמע דמינים שלמטה ממנו אין להן דריסה בעוף הגס, וכמש"כ הרשב"א במשמה"ב דמצי להקשות מהא דתנן דרוסת הגס בעוף הגס, וכמש"נ לעיל סקי"ז, אך זה דחוק מאד, וצ"ע.

1. ומהרש"ל כתב, דכ"ה שכתבו הראשונים שנץ דורס תרנגולים קטנים, אף דתנן במתני' דרוסת הנץ בעוף הדק, ה"נ זאב דורס עגלים אף דתנן דרוסת הזאב בדקה, עכ"ד, וביד"י סק"ב השיב ע"ז, דהא דתנן במתני' דקה, היינו מין בהמה דקה, וא"כ אין בכלל זה מין גסה כלל, אך הא דתנן במתניתין עוף הדק, לאו היינו מין עוף דק, שהרי לא מצינו בעופות מין גסה ודקה וכמש"כ התוס' זבחים ד"ע:, אלא מכוון מתניתין לעוף קטן, וע"כ שפיר י"ל דתרנגולים קטנים הוו בכלל זה, וכ"כ בס' חדרי דעה. [↑](#footnote-ref-2)
2. ועיי"ש שכתב דמפרשי למתניתין, דרוסת הנץ בעוף הדק ואפילו בדרב מיני', ודרוסת הגס אפילו בעוף הגס ובלבד שיהא דכוותי', עכ"ל, וצ"ע דא"כ נשמע מינה דמינים שלמטה מן הגס, אין להן דריסה בעוף הגס אף אם הוי דכוותי', ומ"ט השמיט הרמב"ם לזה.

   ושמעתי לפרש לדעת הרמב"ם, דהא דתנן דרוסת הגס, אי"ז שם מין, אלא היינו דדרוסת עוף גס בעוף הגס, ואתי למעוטי דעוף דק אינו דורס עוף דק, וע"כ כיון שכתב הרמב"ם דכל עופות דורסין בדכוותייהו, הרי דבכלל זה דעוף גס דורס עוף גס ועוף דק אינו דורס עוף גס, שהרי אינו דכוותי'. [↑](#footnote-ref-3)
3. ובתורת יקותיאל השוה כל ד' הרשב"א זל"ז, דכל שלמטה מן הנץ או שוה לו, אינו דורס אלא בדכוותי', וכל שלמעלה מן הנץ ולמטה מן הגס או שוה לו, דורס אף ברברבי מיני' ודוקא בעוף הדק, וכל שלמעלה מן הגס דורס אף בעוף הגס ואף ברברבי מיני', עיי"ש מה שהגי' ופירש בד' הרשב"א, וזה דלא כמש"נ בדעתו. [↑](#footnote-ref-4)
4. ושו"ר ביד"י סימן נ"ז סק"ח שהביא לד' סה"ת, וכתב דאולי ט"ס הוא, ושם סקי"ג הוכיח כגיר' זו מד' הערוך דמפרש דנץ הוא אושטור וגס הוא פלקון, והרי כתב הרשב"א דפלקון הוא למטה מאושטור, ובע"כ דגריס הערוך דרוסת הנץ בעוף הגס ודרוסת הגז בעוף הדק, והביא כן בשם הגר"א, ולא מצאתי כן בדבריו, אך צ"ע ע"ז, שהרי הערוך בערך גז העתיק למתניתין דדרוסת הגז בעוף הגס, ועי' גם בדבריו בערך גס, ועי' יד"י שם סק"י מש"כ בביאור דבריו שם, וצ"ע בזה. [↑](#footnote-ref-5)
5. וכ"ה להדיא בד' הרמב"ן בדנ"ג., ז"ל, ושאר עופות טמאין יש להם דרוסה בדכותי' אפי' גס לגס, וא"צ לומר דק לדק או גס לדק, עכ"ל.

   אך דעת הר"ן דעופות שלמטה מן הגס, אין להן דריסה אלא בעוף הדק, ולטעמי' הוכרח לזה, שהרי ס"ל דעופות שלמעלה מן הנץ יש להן דריסה בדרב מינייהו, ואם כל שהן גסין יש להן דריסה אף בעוף הגס, א"כ מ"ט תנן במתניתין דרוסת הגס בעוף הגס, הרי אף למטה מן הגס יש להן דריסה בעוף הגס, וז"פ [↑](#footnote-ref-6)