מראי מקומות חזקה מדבר לדבר ג בעזרת השם יתברך
קטגוריות: כללי / מ_מ בענייני מוחזק וחזקות - הרב אלימלך וינברג / fwd (1)

**בדין חזקת האשה שלא נתקדשה אי מהני להתיר צרתה**

**ביבמות ל:** באשה שנתגרשה ספק גירושין-ספק קרוב לו ספק קרוב לה, קאמר רבה דאמרי' אשה זו בחזקת היתר לשוק עומדת ומספק אתה בא לאוסרה אל תאסרנה מספק, **ובחידושי הרמב"ן שם בד"ה אשה זו** כ' דבע"כ קאי הכא למ"ד מיתה מפלת ובשכנס ואח"כ גירש, דאי גירש בספק גירושין ואח"כ כנס הצרה איזה חזקת היתר לשוק יש לה, **ובשם התוספות** כ' הרמב"ן 'דכיון שערוה שנתקדשה ודאי ונתגרשה בספק בחזקת איסור עומדת אף זו בחזקת היתר לשוק עומדת', והרמב"ן השיג ע"ז 'ואי"ז כלום'.

וכן בהמשך ד' הגמ' שם ביבמות דפרכינן דגם בקדושין נימא דאי נתקדשה הערוה ספק קדושין הצרה בחזקת היתר ליבם כ' בזה **הרמב"ן שם בד"ה ואיקשינן א"ה בקדושין** דבע"כ איירי בשקידש צרה תחילה דעמדה בהיתר ליבם עד שקידש הערוה, דאי קידש ערוה תחילה הרי לא קיימא הצרה מעולם בחזקת היתר ליבם.

ועי' **בחידושי הרשב"א ביבמות שם ובחידושי הריטב"א ביבמות שם** שהביאו ד' הרמב"ן, והריטב,א כ' דכן דעת **מ,ה הר"ם ז"ל** [והמגיה שם כ' דהכוונה ל**הרא"ה ז"ל].**

וקשה בזה בד' הרמב"ן, אמאי בנתגרשה הערוה לפני קדושי הצרה לא נוקי הערוה אחזקתה שלא נתגרשה והיא אשת איש וזה 'שורש הספק' וממילא צרתה היא צרת עורה, וכן בנתקדשה הערוה בספק קדושין לפני הצרה נוקי הערוה בחזקת פנויה וממילא צרתה אינה צרת ערוה.

**ובישרש יעקב יבמות שם בד"ה א"ל אביי** כ' דהרמב"ן לשיטתו אזיל במש"כ **בגיטין ס"ד.א.** בשלח שליח לקדש אשה דאעפ"י שכל אשה בפנ"ע מותרת לינשא משום 'חזקת פנויה' כל אשה אסורה למשלח 'ואין חזקת קרובות שאינן באות לידון לפנינו מועלת לו', והרי דס"ל דלא אמרינן חזקה מדבר לדבר ואפילו בשורש הספק והכ"נ בנידו"ד, וכ"כ **בקובץ הערות יבמות סימן כ"ז אות ג'** בדעת הרמב"ן דלשי' אזיל בגיטין שם, וכ"כ **באמרי בינה שחיטה סימן כ' בד"ה אולם באמת כוונת הרמב"ן בסה"ד** דהרמב"ן לשיטתו אזיל בזה.

ואמנם לדרכו של **הנוב"י קמא יו"ד סימן נ"ז** דד' הרמב"ן בגיטין אמורים רק לגבי 'חזקת פנויה' דהוי חזקה גרועה שכל אשה עומדת לינשא, אין שייכות בין ד' הרמב"ן בגיטין לדבריו ביבמות, וכן לדרכם של **שו"ת כתב סופר אה"ע סימן ל"ג בשם אביו החת"ס ואמרי בינה שחיטה סימן כ' וישועות יעקב אה"ע סימל ל"ה סק"ט** שכ' כ"א לפי דרכו דד' הרמב"ן בגיטין אמורים רק בכהא"ג שאשה אחת שבעולם ודאי יצאה מחזקת פנויה ורק אז לא מהני חזקת כל אחת להתיר קרובותיה, הנה לפי"ז אי"ז שייך לנידון הרמב"ן ביבמות.

ועוד יש להעיר בזה, דהנה **בשו"ת הריב"ש סימן פ"ב** מבואר בביאור ד' הרמב"ן בגיטין, דאילו הקרובות באות לפנינו להתירן לינשא לשוק ומתירין אותם משום דמוקמינן להו אחזקת פנויות מהני חזקתן זו אף לגבי להתיר קרבותיהן למשלח, ורק כשאין הקרובות באות להתיר עצמן לשוק לא מהני חזקתן להתיר קרבותיהן למשלח, הנה לפי"ז בנידון ד' הרמב"ן ביבמות דבפשוטו איירי כשנוגע גם להערוה עצמה אם היא מקודשת או מגורשת אמאי לא יועיל חזקת הערוה שהכרענו שהיא אשת איש או פנויה להתיר צרתה ליבם או לשוק, ואמנם לפי פשטות ד' **הרמב"ן בגיטין שם והרשב"א והר"ן על הרי"ף שם בשמו** דאף כשהערוה באה לפנינו לא מהני להתיר קרובותיה אלא משום נאמנות ע"א נאמן באיסורין, והיינו דחזקת פנויה של האשה לא מהני להתיר קרבותיה אף כשהיא עצמה באה לידון לפנינו, לפי"ז שפיר אפש"ל כד' האחרונים הנ"ל בבי' ד' הרמב"ן ביבמות דחזקת הערוה לא מהני להתיר צרתה לשוק או ליבם.

**\*\*\*\*\***

**ובתוס' יבמות ל: בד"ה אשה זו בחזקת היתר לשוק** חולקים על ד' הרמב"ן וכ' דדינה דרבה קאי אפילו בגירש הערוה ואח"כ כנס הצרה 'דמ"מ היא [הצרה] בחזקת היתר לשוק דמוקמינן הערוה בחזקת שלא נתגרשה'.

וכ"כ **בתוס' ישנים יבמות ל: שם בד"ה בחזקת היתר ליבם** לגבי ערוה שנתקדשה ספק קדושין, דאף בקידש הערוה לפני הצרה אמרינן 'דמ"מ [הצרה] בחזקת היתר ליבם דאוקמה לערוה בחזקת פנויה והויא זו מותרת ליבם'.

**ובחידושי הרשב"א והריטב"א כאן** הביאו גם שיטת התוס' **בשם ר"י ז"ל בעל התוספות,** ועי' **בשו"ת הרשב"א ח"ד סימן ש"א** שהביא רק שיטת התוס'.

**ובשב שמעתתא שמעתתא ה' פ"ז ופ"ח** הבין בכוונת התוס', דלפי"ז עיקר החזקה דקאמר רבה התם דאשה זו בחזקת היתר לשוק עומדת אינו מכוח 'חזקה אלהבא' שיש על הצרה עצמה אלא מכוח חזקת אשת איש שיש על הערוה עוד בחיי הבעל דממילא הצרה נגררת אחריה להיות צרת ערוה, ועיי"ש שמפרש המשך ד' הגמ' **ביבמות שם ל"א.א.** דפריך אביי ארבה מדין נפל הבית וכו', והתם כל החזקה שיש לדון עליה להתירה היא רק מדין 'חזקת היתר אלהבא' [דאין הנידון שם אם הערוה נתקדשה או נתגרשה אלא אם מתה הערוה לפני בעלה] ורק כאן הוא שנתחדש יסוד זה דחזקת היתר אלהבא.

אמנם פשטות ד' הגמ' משמע להדיא שלא כהש"ש, וודאי חידוש זה ד'חזקת היתר אלהבא' זהו עיקר חידושו של רבה כשנתגרשה הערוה ספק גירושין, ולכן שפיר פריך עליו אביי מהא דנפל הבית וכו', וצ"ע לשיטת התוס' דס"ל דמוקמינן הערוה אחזקת אשת איש שלא נתגרשה אמאי בעינן להתיר הצרה משום 'חזקת היתר אלהבא', ובאמת לשון התוס' הנ"ל דהצרה בחזקת היתר לשוק דמוקמינן הערוה בחזקת שלא נתגרשה, וכ"ה לשון הרמב"ן הנ"ל בשם התוס' דמחמת שהערוה בחזקת איסור אשת איש הצרה בחזקת היתר לשוק, ועי' **בשו"ת חמדת שלמה יו"ד סימן ב' בד"ה ותו תמיה לי על הש"ך** שכ' בדעת התוס' 'דחזקת הערוה לא מהני רק להעמידה הצרה אחזקת היתר', ואינו מובן, מה שייכות בין חזקת הערוה לעשות חזקת היתר לצרה בפני עצמה.

ועי' **בשו"ת עונג יו"ט סימן ס"ט בד"ה מיהו נ"ל דגם מזה אין ראיה** שכ' דבאמת אף להתוס' לא מהני חזקת הערוה עצמה להתיר הצרה משום דאף להתוס' לא מהני חזקה מדבר לדבר, ואפי' למ"ד **בכתובות י"ג:** דחזקת האם מהני לבת היינו משום דהבת נולדה מהאם והוו כדבר אחד, וכן הא דמהני חזקת המקוה בטמא וחזקת הסכין בבהמה היינו משום 'דהמקוה פועלת בטמא' ו'הסכין פועל בבהמה', אבל הכא שאין הערוה פועלת בצרה כלום ל"ש חזקה מהערוה לצרה, וכל מה דמהני חזקת הערוה הוא דע"י חזקתה נעשית 'חזקת היתר אלהבא' לצרה עצמה עיי"ש, ודבריו צריכים ביאור.

**עוד נידונים בחזקה מדבר לדבר**

**בתוס' חולין י"א.א. ד"ה אתיא מפרה אדומה** דנו להתיר גבינות שנחלבו מבהמה שנטרפהואין ידוע אימת משום חזקת בהמה שלא היתה טריפה מתחילה, וכ"כ שם **בתוס' הרא"ש ד"ה אתיא מפרה אדומה ובחידושי הרשב"א שם ד"ה אתיא מפרה אדומה בשם התוס' ובשם רבינו יונה** עיי"ש, ומבואר דמהני חזקת הבהמה להתיר הגבינות.

אמנם **המרדכי בחולין סימן תשל"ז בשם רבינו ברוך** כ' בהא דאי' **בע"ז כ"ט:** דר' מאיר אוסר גבינות מבהמות שנשחטו בעיר של נכרים משום דחייש למיעוטא של העגלים הנשחטים לע"ז, והק' המרדכי דהא הכא איכא חזקת היתר של הבהמה לפני שנשחטה המסייעת להיתר הגבינות והיכא דאיכא רובא וחזקה המסייעת לרובא לא חייש ר"מ למיעוטא וכדאי' **ביבמות קי"ט.א.**, ותי' 'כיון דבגבינה עצמה ליכא למימר העמידנה על חזקתה חזקה דבהמה לאו כלום הוא', ואמנם **התוס' בע"ז ל"ד: ד"ה אי אמרת רוב** הקשו קושיא זו, ותי' באופן אחר דרק כשלא איתרע החזקה אהני להצטרף בהדי רובא שלא לחשוש למיעוט עיי"ש.

וצ"ע אם בכהא"ג דשחיטה לע"ז נחשב הבהמה 'שורש הספק', וא"כ, מצינו כאן מח' אי מהני חזקת 'שורש הספק' לגבי התוצאות, ודו"ק.