תנור גדול
קטגוריות: ש_ס / מא חולין / חולין - הרב וורצל / תערובות ובב_ח / ריחא

קח-א ריחא בתנור גדול

**א. שיעור י"ב עשרונין-**

כתבו התוס' ע"ז סו: שיש להתיר בתנור גדול ופיו פתוח אף לכתחילה, ופסק השו"ע דתנור גדול היינו י"ב עשרונין ומקורו בסמ"ק-ריג איתא די"ב עשרונין של מצה זהו תנור גדול [הו"ד בטור-צז], ואמנם בב"י-צז כתב דמשמעות הרשב"א דאף ברחב קצת סגי אבל להלכה נקטינן י"ב עשרונין.

ופי' הפוסקים כוונת הסמ"ק דהיינו שיעור י"ב עשרונין מעיסה בשיעור טפח [וכש"כ הסמ"ק עיסה של מצות שהם כשרות עד טפח].

בפתחי תשובה צז-ז בשם יד אליהו דסגי במה שכל החלל יחזיק שיעור זה.

דעת הכו"פ דדרכם היה להדביק את הפת בכל צדדי התנור א"כ סגי בי"ב עשרונין בכל ה' צידי התנור יחד.

אבל בפמ"ג מסיק כדעת הפר"ח דבעינן דוקא י"ב עשרונין בקרקעית התנור לחוד.

ראיתי החשבון בס' מעדני אשר, דלפי שיעור מ' סאה שהוא אמה על אמה ברום ג' אמות, נמצא דמ' סאה שוה ל648 טפחים רבועים, וסאה אחת ל16.2 טפחים רבועים.

ועשרון הוא עשירית האיפה שיש בה ג' סאין נמצא שהוא ג' עשיריות מסאה, והיינו 4.86 טפחים רבועים, וי"ב עשרונין היינו שטח של 58.32 טפחים רבועים, והוא להגר"ח נאה שטח של כ465 ס"מ, ולהחזו"א כ583 ס"מ.

בבינ"א-סב למד שיעור אחר בזה מלחם הפנים שכל חלה היתה שני עשרונין ובמשנה מנחות יא-ה איתא שאורכו י"ט ורוחבו ה"ט ועוביו טפח, והיינו נ' טפחים רבועים, ולפי"ז י"ב עשרונין היינו ג' מאות טפחים, ודלא כש"כ, אמנם העיר עליו במעדני אשר דשיעור שני עשרונין הוא בקמח ולא בחלה האפויה ובמתני' מנחות שיעור חלה האפויה קתני.

**ב. תנור מלא-**

כתב הרדב"ז ג-תתקסב (תקכז) שאם התנור הגדול מלא במאכלים אינו מצטרף לשיעור י"ב עשרונין, ובבדה"ש בביאורים קח-א הביא מדברי מלכיאל ג-נז דדוקא אם הוא מלא במאכלות איסור אמר הרדב"ז, דבכה"ג צריך שיעורא טפי.

אבל בבדה"ש כתב דלשון הרדב"ז משמע סברא אחרת בזה דאף אם הוא מלא היתר מ"מ כיון שאין שם חלל רב הרי הוא קולט את הריח ולא סגי בי"ב עשרונין.

אמנם בדברי מלכיאל כתב דלכאו' יש מקום לד' הרדב"ז רק לפי היד אליהו שמשערים בכל חלל התנור א"כ י"ל דכל שמתרבה האיסור צריך עוד חלל אבל לפי מסקנת הפמ"ג שמשערים רק בקרקעית א"כ י"ל דיסוד תנור גדול היינו שהוא רחב ויש בו הרבה אויר שוב לא אכפ"ל בכמות האיסור כלל.

ולדינא שם מסיק שלא כהרדב"ז ואף אם הוא מלא איסור מ"מ מצטרף לשיעור י"ב עשרונין, שהרי לפי"ד הרדב"ז לא נתפרש באיזה שיעור ייחשב מלא, ואין לומר דלעולם צריך י"ב עשרונין ריקים שהרי משמעות הפוסקים דלעולם סגי במה שיש בתנור י"ב עשרונין אף שחלקו מלא במאכל היתר המתבשל.

**ג. הרבה איסור והיתר מועט-**

בפר"ח סקט"ו הביא מהרדב"ז עוד דאם יש הרבה איסור והיתר מועט יש לאסור אף בדיעבד דוודאי קלט מן הריח [ודמי לתולה תחת מחבת קטנה שכתב הרמ"א לאסור דיעבד], ובאמת הכי מסתברא לכה"פ לענין לכתחילה דכפי כמות האיסור יצטרכו להוסיף עוד שיעור יותר מי"ב עשרונין שהרי איסור גדול מוציא יותר ריח, אבל צ"ע א"כ איזה שיעור ניתן בזה, וסתימת הפוסקים מבואר דלעולם הוא תלוי בי"ב עשרונין.

ובפר"ח חלק עליו שאין חילוק בין ריח מרובה למועט, ולעולם ריחא לאו מילתא הוא [לכה"פ לענין דיעבד דבכל ענין לאו מילתא הוא, אבל צ"ע דלכאו' לענין לכתחילה מסתבר כן].

**ד. תנור גדול לכתחילה-**

בשו"ע קח-א,צז-ג, התיר לצלות בתנור גדול ופיו פתוח[[1]](#footnote-2) גם לכתחילה ותנור קטן אסור לכתחילה ושרי בדיעבד דקי"ל ריחא לאו מילתא.

ברמ"א כתב דנוהגין להחמיר לכתחילה אפי' בתנור גדול ולהקל בדיעבד אף בקטן, ובש"ך סק"ג נתקשה מדבריו בתו"ח דאסור בתנור גדול אפי' בפתוח מט למעלה והכא סתם כהשו"ע, וכתב דה"נ הכא אינו חולק על השו"ע ולא אסר אלא כשאינו פתוח לגמרי אבל בפתוח ממש מודה להתיר אף לכתחילה [ואף השו"ע מודה לאסור לכתחילה היכא שאינו פתוח לגמרי].

אמנם בהגר"א ואורח מישור הו"ד בשפ"ד שם ויד יהודה סק"ז כתבו דאדרבה כוונת הרמ"א להחמיר לכתחילה אף בתנור גדול ופתוח ואין שום סתירה לדבריו בתו"ח, ועי' בדה"ש קח-טז היקל בזה לענין דינא כהש"ך.

ודעת הפר"ח קח-ד וכו"פ סק"ה להקל לכתחילה בתנור גדול אף שפתוח רק קצת.

1. ואמנם בטור סי' צז לענין פת בבשר לא הזכיר פיו פתוח ולענין מאכ"א בסי' קח הזכיר פתוח דוקא, ועי' בד"מ קח-ד די"ל דלענין בב"ח סגי בתנור גדול י"ב עשרונין אבל לענין מאכ"א החמיר להצריך פיו פתוח כש"כ התוס' ע"ז סו:, ועי' בדרישה סק"ב ויד יהודה צז-ה, אמנם לדינא סתם השו"ע צז-ג גם לענין בב"ח להצריך גדול ופתוח. [↑](#footnote-ref-2)