סי_ שיד ג_2
קטגוריות: שו_ע / אורח חיים / הלכות שבת - הרב יהושע ננקינסקי

נעסוק בעיקר

בסוגיא ביצה לא: "אמר שמואל חותמות שבקרקע וכו'".

עירובין לה. וברש"י ותוס' שם

מרדכי עירובין רמז תפה

תרוה"ד סה.

**★**ביצה לא: "אמר שמואל חותמות שבקרקע וכו' ובמסקנא שמואל דאמר כי האי תנא וכו':.

ובקושית הגמ' ביאר רש"י "אלמא חותמות הקשורין אין בהן משום סתירה מדאוריתא ובשבת מדרבנן הוא דאסור" [וביו"ט הותר לצורך יו"ט].

ובתירוץ הגמ' שמואל אסר גם ביו"ט י"ל כנ"ל שאסור מדרבנן רק שמואל ס"ל דלא הותר סותר דרבנן לצורך יו"ט.

או דס"ל דאסור מדאוריתא ולכך לא מתירים ביו"ט.

ובגמ' בעירובין [לה.] לפירוש רש"י מיירי במגדל גדול שדינו כקרקע ושייך בו סותר ובכ"ז מבואר **שמותר לחתוך** את החבל הקשור, והוקשה לרש"י דהרי חותמות שבקרקע אסור לחתוך, ותירץ **דנאסר מדרבנן.** וס"ל דהותר שבות בביה"ש כרבי, עי"ש.

ותוס' בעירובין פליג על רש"י, וא"כ לדבריו איכא למימר דנאסר מדאו' [ביאה"ל].

ועי' נוב"י [ת' אור"ח לט].

**★**ולדעת רש"י שזה דרבנן צ"ל דמדאוריתא החותמת לא חלק מהקרקע ולא נידון כקרקע, ולכן מותר לסותר מדאו' רק **מדרבנן נידון** כחלק מהקרקע, ולכן אסור שחותכו ומנתקו מהקרקע סותר את החיבור, אבל כשמתיר את החבל עדיין נשאר מחובר לקרקע, ולכן מותר [אם ההבנה שזה חלק מהקרקע והסותר ביחס לחותמות לא הפרדתו אלא שבירת חותמת מוגדרת כשבירת קרקע א"כ קשה למה הותר להתיר, הרי כשאני מתיר אני שובר חלק מהקרקע].

וברש"י בעירובין מוכח דהאיסור שע"י שסותר את החותמת נחשב שסותר את חיבור הדלת לתיבה, לא הפרדת החותמת.

דרש"י ביאר דאין כאן איסור דאוריתא דהוי **כפתיחת דלת**.

וע"ע בגר"ז [יז] "ואף שהחבל עשוי לחבר הכיסוי עם הכלי וכשחותכו או מפקיעו הרי זה **סותר חיבורו** וכו'.

וכלפי הדאוריתא אין כאן חיבור של הדלת ומדרבנן נאסר שדנו את הדלת כמחוברת, ונטילת החבל כנטילת הדלת.

ויל"ע בדברי התה"ד [סה] שהקשה על המרדכי שהתיר הסרת הדף מהתנור, והקשה שהחותמות ג"כ אינם לקיום [מזה שהותר התרתם] ואסור הפקעתם.

ואי האיסור מחמת סתירת החותמת מה הוקשה לו, הרי בחותמת שובר את החותמת, משא"כ תנור הוי פתיחת דלת, ע"כ למד שבחותמת האיסור מצד הדלת שע"י שבירת החותמת נחשב לסתירת הדלת ושפיר הקשה.

**★**בחותמות של כלים שהותר נחלקו הראשונים האם רק בחבל הותר או גם חותם של מתכת, הובא בטושו"ע.

ויל"ע אי האיסור מצד שבירת המנעול או סתירת הדלת דעי"ז נחשבת הדלת כמחוברת, וכנ"ל.

ויל"ע בדברי המחבר שתלה שבירת צירים של הדלת בשבירת חותמת.

**★**במחלוקת בשבירת החותמת של תיבה עי' חזו"א [נא נב].

בשבולי הלקט [סי' פז] וז"ל: "כשיושב אדם בסעודה שבת ופעמים מביאין לפניו תרנגולת צלויה או בשר צלוי וקשורים בגמי או בדבר אחר מותר לו לחתוך אותו הקישור ואין בו איסור. ופסיקת תלוש אינו אסור, אלא אם מתקנו או למידה לעשותו כלי. וכן מצאתי שהעידו על אדם גדול ומנו ר'ק שניאור ב"ר יהודה ב"ר ברוך זצ"ל שראוהו שחתך קשרי הכבש שהיה קשור בו בשפוד כשהוא צלי. ואפי' בפסיקת תלוש הורה רבי שאין שום איסור בשבת ואפי' שבות דרבנן אלא היתר גמור הוא, כדאמרינן במסכת ביצה [לא:] חותמות שבכלים מתיר ומפקיע וחותך, ולפיכך לחתוך את התלוש היתר גמור הוא חוץ מדבר שיש בו תיקון כלי בחתיכתו אבל מקלקלין בפסיקת תלוש מותר לגמרי. וכן אנו נוהגים לחתוך בשבת אגד גדיים וגם עופות המקולסין וחוטי תפירתן וכמו כן לקטום אשכול של ענבים לחלקו לבני השולחן" עכ"ל. [והובא בב"י סו"ס שיז].

וע"ע בשו"ע [שיד ט, תקט ד].

**★**בס"ז הותר שבירת המנעול ע"י גוי, ובפמ"ג [א"א יג] מבאר משום דהוי **מקלקל** לכך הותר ע"י גוי.

ועי' במג"א [י] שהוצאת צירים כדי לפותחם אסור רק מדרבנן משום דהוי **מקלקל**, למרות שיש לו תועלת מהקלקול חשבו דבר זה למקלקל.

ומצינו ד"ז בסימן זה כמה פעמים.

**★**בהיתר חותלות

1. ב"כלבו" [הובא בב"י] "לפי שכל זה כמי ששובר אגוזים או שקד בשביל האוכל שבהם או שובר העצם להוציא מוחו".
2. היות והתמרים צריכים עדיין להתבשל לכן הוי כקליפי אגוזים, לשון הפמ"ג "דע"י כך מתבשלים ולא עשויין לבית קיבול".

ולפי"ז רק פי שנצרך עדיין להתבשל לא פרי גמור כגרוגרות וכדו'.

1. דדמי **למוסתקי** "הואיל והם עשויים מחתיכות קטנות דמי למוסתקי".
2. לשון הגר"ז [יח] "מפני שכלים אלו העשויים מכפות תמרים הוא בנין גרוע שאינו עשוי להתקיים הרבה וכשסותרו אינו אלא כמי ששובר אגוזים ושקדים בשביל האוכל שבהם".
3. "עיקר הכלי היא לצורך התמרים וכשרוצים ליטול התמרים קורעין החותלות וזורקים אותם ובטלו מתורת כלי" [דהיינו שימוש זמני], תהל"ד [שיד יב-יג], ואולי זה כוונת הגר"ז הנ"ל.

וע"ע אג"מ [אור"ח ח"א קכב-ט].

1. חזו"א [נא יג סא-ב].

ונפק"מ בין הטעמים הנ"ל **א.** לענין בנית החותל אי שרי או לא. **ב.** לענין קריעת ופתיחת אריזות.

ובכל פתיחת אריזות צריך לדון

1. סותר.
2. מכה בפטיש מצד עשיית הפתח.
3. עושה כלי.
4. קורע.
5. פתיחת נקב שנסתם כשמפריד את האריזה במקום דיבוקה כגון באריזות סוכר.

**★**וכן יל"ע אי קופסת שימורים וכדומה הוי כמוסתקי או לא.