ט - בדין אוכל ב_ זיתי חלב בב_א
קטגוריות: ש_ס / יב שבת / שגגות / הרב רפאל בהגר_מ שמואלביץ / קונטרס בענייני שגגות

מוצש"ק ואתחנן נחמו אור לי"ז מנ"א תשע"ט

**א**

א] שבת צ"ג ב', ת"ר המוציא אוכלין כשיעור וכו' ואם הי' כלי צריך לו חייב אף על הכלי, ש"מ אוכל ב' זיתי חלב בהעלם אחד חייב שתים.

ובחי' הרשב"א שם כתב, ז"ל, ותמיהא לי היכי מדמי לה לאכל ב' זיתי חלב בהעלם אחד, דהא הכא בב"א מפיק להו ובכהאי גוונא ליכא לחיוביה תרתי ואפילו תמצא לומר בקצר וקצר או אכל ואכל בהעלם אחד שהוא חייב תרתי, דאטו מי שבלע בבת אחת כדי ב' זיתים מי איכא למימר שיהא חייב שתים וכו',[[1]](#footnote-2) וי"ל דכיון שהן שני שמות דהיינו אוכלין וכלי וגופין מוחלקין אפילו בב"א חשבינן לי' כזאח"ז, עכ"ל.[[2]](#footnote-3)

ב] ועד"ז מצינו בספר הישר לר"ת סימן רס"ד, שכתב דאף לדעת ר' יוחנן לעיל ע"א ב' דהאוכל ב' זיתי חלב ונודע וחזר ונודע חייב ב' חטאות, היינו רק כשאכלם בזאח"ז, אך אם בלע ב' זיתי חלב בב"א, אף אם נודע לו על אחד מהן ואח"כ נודע לו על השני, אינו חייב אלא אחת,[[3]](#footnote-4) וכ"כ המאירי לעיל צ' א'.[[4]](#footnote-5)

**ב**

ג] והנה בטעם הא דבאוכל ב' זיתי חלב בב"א לכו"ע אינו חייב אלא אחת, מבו' בד' המנ"ח במצוה רח"צ אות י"ז דהוא משום דכשאוכל ב' זיתי חלב בב"א, אי"ז ב' איסורים חלוקין, אלא הוא כריבוי בשיעורים, עיי"ש, - ובזה מתפרש גם הא דאף אם נודע וחזר ונודע אינו חייב אלא אחת, כיון דלא עשה אלא איסור אחד.

ויש לסייע לזה, דהנה הריטב"א עמד בהך מילתא דכל שאכל ב' זיתי חלב בב"א לכו"ע אינו חייב אלא אחת, מהא דמחייב סומכוס בחולין פ"ב א' ב' מלקיות כששחטה ואת בת בתה ואח"כ שחטה, אף דעשה את ב' האיסורים בשחיטה אחת, וכתב דהתם הוא משום שיש בו ב' שמות ע"י ב' גופין, משום אותו ואת בנו ומשום בנו ואותו,[[5]](#footnote-6) - וזה מתפרש היטב למש"כ המנ"ח דהא דאינו חייב אלא אחת הוא משום דאי"ז אלא כריבוי בשיעורים, וע"כ הוא דהתם דיש בו ב' שמות, הו"ל ב' איסורים, וע"כ הוא חייב ב' מלקיות.

ד] אך העירוני בזה ממש"כ הריטב"א בסוגיין בסו"ד דיש לפרש דמה שאמרו הכא דש"מ אכל ב' זיתי חלב וכו', באתמהה אמרינן, ש"מ דאכל שני זיתי חלב בהעלם אחד כה"ג דהוי בב"א חייב ב', והא היכי אפשר הא ודאי ליכא למ"ד הכי ואפי' ר"א דמחמיר טובא, עכ"ל.

והנה הרי בגמ' משני דאיירי בנודע וחזר ונודע, ומבו' לפ"ז, דאף דהו"ל הוצאה אחת ואף לסומכוס ולר"א אינו חייב ע"ז אלא אחת, מ"מ כל שנודע וחזר ונודע הוא חייב ב' חטאות.

והנה אי נימא דהא דהאוכל ב' זיתי חלב בב"א לכו"ע אינו חייב אלא אחת, הוא משום דאי"ז אלא איסור אחד וכריבוי בשיעורים, א"כ מ"ט אם נודע וחזר ונודע הוא חייב ב' חטאות.[[6]](#footnote-7)

ה] ובע"כ מזה דהא דהאוכל ב' זיתי חלב בב"א לכו"ע אינו חייב אלא אחת, הוא משום דבעי חילוק כל דהו, וכל דליכא חילוק כלל ביניהם אינו חייב אלא אחת, וע"כ שפיר י"ל דאף דהמוציא אוכלין בכלי לכו"ע אינו חייב אלא אחת, משום דליכא חילוק כלל בין המעשים, מ"מ כל שנודע וחזר ונודע וה"ז מועיל לחלק, חייב ב' חטאות.[[7]](#footnote-8)

וצ"ל לפ"ז דהא דמחייב סומכוס בשחטה ואת בת בתה ואח"כ שחט את בתה אף דהוי מעשה אחד, הוא משום דכ"ה דהאוכל ב' זיתי חלב בב' מעשים ה"ה חלוקין זמ"ז לחטאת, ה"נ התם דנכלל בשחיטת הבת ב' מילי, דהוי שחיטת אותו ואת בנו ושחיטת בנו ואותו, ה"ה חלוקין זמ"ז.

1. ועיי"ש שהוכיח כן מסוגיית הגמ' בכריתות ט"ו א' דאף לר"א דקצר וקצר חייב ב' חטאות, מ"מ כל שקצר ב' גרוגרות בב"א אינו חייב אלא אחת, ועמש"נ בסימן י' לישב בזה לדעת רש"י.

   ובעיקר דברי הרשב"א יש לתמוה ממה שאמרו בחולין פ"ב ב' דלדעת סומכוס אם אכל ב' גידין בב"א ובחדא התראה חייב ב' מלקיות, ושמא יש לדחוק דלא איירי כשאכלן בב"א ממש, אלא כשאכלן בזאח"ז בתוכ"ד, דשפיר מהניא ההתראה לחייב על שניהם כיון שאכלן בתוכ"ד ולא מצי למימר אישתלאי, וצ"ע. [↑](#footnote-ref-2)
2. והך מילתא דכל שאוכל ב' זיתי חלב בב"א פשיטא דאינו חייב אלא אחת, ולא תלי בדין אוכל ב' זיתי חלב בהעלם אחד, מצינו כן גם בד' הריטב"א במכות כ' ב', עיי"ש שכתב בהא דפריך התם דאם בב"א ובהתראה אחת מי מחייב והתנן נזיר שהי' שותה וכו', אין לפרש דהיינו שעשה במקום אחד בפעם אחד קרחה גדולה כשיעור הק' קרחות, דא"כ למה לי למיפרך ממתניתין דנזיר, בלאו דידה נמי פשיטא שזה כאוכל אכילה גדולה של חלב שיש בה כמה זיתים בב"א שאינו חייב אלא אחת, עכ"ד, והרי דאף אם כשאוכל בזאח"ז חייב ב' מלקיות, מ"מ כל שאכל בב"א אינו חייב אלא אחת.

   אך בד' התוס' במכות שם משמע, דכל הא דהאוכל ב' זיתי חלב בב"א אינו חייב אלא אחת, הוא רק משום דליכא חילוק התראות, אך אם התרו בו ב' התראות חייב ב', ועמד ע"ז המנ"ח במצוה רח"צ אות י"ז, וצ"ע. [↑](#footnote-ref-3)
3. ועיי"ש שכתב דמה שאמרו לקמן בסוגיין במוציא אוכלין בכלי דכל שנודע וחזר ונודע חייב ב' חטאות, הוא משום דאוכלין וכלי הוו כב' הוצאות. [↑](#footnote-ref-4)
4. והתוס' לעיל שם כתבו כן במוציא קופת הרוכלין שיש בה מינים הרבה, דאף אם נודע וחזר ונודע אינו חייב אלא אחת, אך יש מקום לדון דמוציא קופת הרוכלין הוי טפי חד מילתא מאוכל ב' זיתי חלב בב"א. [↑](#footnote-ref-5)
5. וזה מתישב לדעת הר"ן בחולין שם דמודה סומכוס בשחט שני בני' ואח"כ שחטה דאינו חייב אלא אחת, אך לדעת רש"י בחולין שם דאף בזה מחייב סומכוס ב' מלקיות, לא א"ש, וי"ל דאה"נ לדעת רש"י מוכח מהתם דהא דמחייב סומכוס ב', הוא אף באכל ב' זיתי חלב בב"א, וזה כמש"נ בסימן י' בדעתו.

   וי"ל בזה, כמש"כ הלב ארי' בחולין שם בתו"ד, דהתם ל"ה כאוכל ב' זיתי חלב בב"א, משום דבא מעשה האיסור ע"י ב' גופין מוחלקין, וכ"כ האפיקי ים בח"ב סימן ה' ד"ה והנה הא, - וי"ל עוד, למש"כ בחי' הגרז"ס בכריתות ט"ו א' דאיסורא דאותו ואת בנו הוא בשחיטת שניהם ונמצא דל"ה ב' האיסורים בב"א, ודמי לשחטה ואח"כ שחט ב' בנותי', דל"ה ב' האיסורים בב"א, - וי"ל עוד דלמש"כ המנ"ח דהא דבב' זיתי חלב בב"א אינו חייב אלא אחת, הוא משום דאי"ז אלא כריבוי בשיעורים, ל"ש כן כלל בשחט שני בני' ואח"כ שחטה, דהוי זה ב' פעמים אותו ואת בנו, ול"ש לומר דהוי עבירה אחת גדולה דאותו ואת בנו. [↑](#footnote-ref-6)
6. ויש להעיר כן גם בד' התוס' לעיל צ' א' ד"ה המוציא דפשיטא להו דאף לרבה אליבא דר"א דקצר וקצר חייב ב' חטאות, מ"מ במוציא קופת הרוכלין דהוא הוצאה אחת אינו חייב אלא אחת, ואפ"ה דנו שם אם מהני בזה נודע וחזר ונודע, ואי נימא דהא דאף לר"א אינו חייב אלא אחת, הוא משום דאי"ז אלא כריבוי שיעורים, מה מקום יש דיועיל בזה נודע וחזר ונודע. [↑](#footnote-ref-7)
7. אך הנה בד' הריטב"א לעיל מינה מבו' להיפך, דלדעת רבה בדעת ר"א המוציא קופת הרוכלין חייב על כל מין ומין, ואפ"ה לדידן אינו חייב אלא אחת אף בנודע וחזר ונודע, ועמש"נ בזה בסימן י' סקכ"ג, ולמש"נ התם נראה דלדרך זו בע"כ דהא דבאוכל ב' זיתי חלב בב"א מודה ר"א דאינו חייב אלא אחת, הוא משום דהוי כריבוי בשיעורים, וצ"ע בזה. [↑](#footnote-ref-8)