כלים פי_ט מ_ח
קטגוריות: ש_ס / נא כלים / כלים עניינים - הרב רפאל בהגר_מ שמואלביץ / כלים ב_מ

**כלים פי"ט מ"ח**

א] **התורמל שנפחתה כיס שבתוכו טמא,** בד' הר"ש והרא"ש מבו' דמפרשי דאיירי בשנפחת התורמל, וע"ז קתני דהכיס שבתוכו טמא, דהוי כתיבה שנפחתה דמגורות שבתוכה טמאות, וכן פירש בחי' הגר"א.

אך הרמב"ם בפ"ז מכלים ה"ז פירשה, דאיירי בתורמל שנפחת הכיס שבתוכו, וע"ז קתני דהתורמל טמא, עיי"ש, וזה מתישב היטב לפי' הגיר' שבנוסה"מ להרמב"ם, התורמל שנפחת הכיס שבתוכו טמא, וכ"כ במלאכת שלמה, ועי' בסד"ט ובחזו"א סימן כ"ה סק"ט מש"כ בזה.

ב] **ואינו חיבור לו,** לפי' הגר"א לעיל מ"ז דהא דתנן ואינם חיבור לה איירי בשלמה, ה"נ הא דתנן הכא דאינו חיבור לו איירי בשלמה, ובע"כ דאיירי בשאין הכיס תפור וקבוע בתורמל, אלא הוא ניטל וניתן, וצ"ע.

ג] **החמת שביצים שלה מקבלות עמה ונפחתו טהורות שאינם מקבלות כדרכן,** בד' הר"ש נ' דמפרש, דאיירי בשנפחתו הביצים, וע"ז קתני דה"ה טהורות, משום שאינם מקבלות כדרכן, וכ"ה בפיהמ"ש להרמב"ם הנדמ"ח, אך בתרגום הישן כתוב דכל שנפחתו הביצים טהורה החמת, ועמד ע"ז בתוי"ט.

ובחזו"א סימן כ"ה סק"ט תמה ע"ז, דמשמע דשלא כדרכן מקבלות, ואם נפחתו אין מקבלין כלל, אך בתפא"י פירש היטב בזה, וכ"נ בד' הרמב"ם בפיהמ"ש, דאף שנפחתו שולי הביצים, מ"מ כשירצה שיקבלו גם הם יכול להפנות שולי הביצים כלפי מעלה, ואפ"ה אינם מקבלין טומאה, דאי"ז דרך קבלתן, עיי"ש.

ד] ובחי' הגר"א גריס ונפחת, ופירש דנפחת החמת עצמו, והא דהביצים טהורות, הוא משום שהן מקבלות עמה, והיינו שהן בולטות מן הצד וקבלתן עמה, וע"כ כל שנפחת החמת, אין הביצים מקבלין, ואף דמצי להטות החמת על צדה ויהיו הביצים מקבלין, אי"ז כדרך קבלתה, עכ"ד, וכיונו לזה בסד"ט ובחזו"א סימן כ"ה סק"ט, ועי' עוד במשנ"א מה שפירש בזה.

ה] **שם בר"ש, תניא בתוספתא, ואין צ"ל בכרים של אריג ובשק, לא שהם טמאים משום קיבול אלא משום אריג,** הר"ש פירש דהיינו דשק וכיו"ב טמא משום אריג, ובביאור הגר"א לתוספתא ובזר זהב מבו', דמה"ט ה"ז טמא טמא מת אף בשאינו מיוחד למושב, ואף שאין לו בית קיבול.

ו] והנה נחלקו הראשונים בדינא דאריג טמא, דדעת התוס' ותוס' הרא"ש בשבת דס"ג:, דכל טומאתו הוא משום שהוא ראוי לקפלו ולקבל בו וחשיב ככלי קיבול, אך דעת הריטב"א ושיטה להר"נ שם דס"ד., דטומאתן היא אף בשאינם ראויין לקבל בהן, דל"ב כלל שיהיו מטלטלין מלא וריקן, וכן נוטה דעת הרשב"א שם, ויתבאר בעזה"י במקומו.

והנה לדעת הריטב"א ודעימי' מתפרש היטב הא דקמפליג תנא, דחמת שנפחתה אינה מקב"ט, משום שאינה ראוי' לקבלה, וכר וכסת של עור שנפחתו אינם מקב"ט אלא משום שהן עשויין לישיבה, אך באריג ובשק שנפחתו, ה"ה מקב"ט אף בשאינם ראויין לישיבה, משום אריג, ואף שאינם ראויים לקבלה, וזהו דתני שאינם טמאים משום קיבול אלא משום אריג, אך לדעת התוס' דהא דאריג מקב"ט הוא משום דהוא ראוי לקפלו ולקבל בו, צ"ע דא"כ מהו דתני שאינם טמאים משום קיבול אלא משום אריג, הרי אף אריג אינו טמא אלא משום שהוא ראוי לקבלה, ואם באמת טומאתן הוא משום שהן ראויים לקפלם ולקבלן בהן, א"כ מ"ט תני דטעמא הוא משום שטומאתן משום אריג, הרי אף בפשוטי כלי עור וכלי עץ מבו' בתוס' ותוס' הרא"ש שם דאם הן ראויים לקפלן ולקבל בהן, ה"ה מקבלין טומאה, ועד"ז צ"ע עוד, דמאי קמפליג תנא בין כרים וכסתות של עור לכרים וכסתות של אריג ושק, הרי ליכא נפ"מ כלל ביניהם, דאם כרים וכסתות של אריג ושק שנפחתו טמאין משום שהם ראויים לקפלן ולקבל בהן, הרי ה"נ כרים וכסתות של עור שנפחתו טמאין מה"ט, ושמא אף הכא איירי בכרים וכסתות של עור שלוק, שאינם ראויים לקפלן ולקבל בהן, וצ"ע בכ"ז.