רעו ח
קטגוריות: כללי / שיעורי הרב צבי ובר / אורח חיים / סימן רעו וסימן שז - אמירה לעכום / אמירה לעכום שיעורים על סימן רעו

##### שיעור ח

##### הלכות

##### **אמירה לעכו"ם**

##### או"ח סימן רעו

#####

# **שיעורי הלכה**

### שיעורים על סדר השו"ע

### מפי מו"ר הגאון

### רבי **רפאל צבי ובר** שליט"א

**כתב** השו"ע (סעיף ה) **בארצות קרות מותר לא"י לעשות מדורה בשביל הקטנים, ומותרין הגדולים להתחמם בו.**

## צריך שהגוי יעשה רק לצורך הקטנים

**ומבואר** במשנה ברורה (ס"ק לט) שאם דעתו
 להדליק אף בשביל הגדולים אסור ליהנות מזה, ויוצא שאף במקומות שיש היתר להדליק ע"י עכו"ם כגון שיש קטנים בבית, צריך לפרש לעכו"ם שידליק בשביל הקטנים, כי אם עושה לצורך שניהם אסור.

## הגוי עושה אדעתיה דנפשיה

**ובמשנ"ב** (ס"ק מה) הביא מהמגן אברהם
 שמותר לקצוב עם הגוי בקבלנות שיסיק את ביתו בחורף בעת שיהיה קר, ואז אף אם יסיק הגוי בזמן שאין הקור גדול א"צ לצאת מביתו משום שנחשב שעשה הגוי מדעתו. והמקור לכך הוא מדברי האור זרוע (הובא לעיל במג"א רנג ס"ק לח) שכתב שפעמים שהיתה הקדרה מתקררת קצת והיו העבדים נוהגין להניח את קדירותיהן בסמוך לאש, ואפילו במקום שנתקררו הקדירות הרבה, שיש בזה איסור בישול, כתב שם להתיר מכיון שנחשב שהעבדים עושים זאת על דעת עצמם.

## אמירה לגוי מערב שבת שיעשה מלאכה בשבת

**והנה** כתב השו"ע סימן שז (סעיף ד) **מותר לתת
 לאינו יהודי מעות מערב שבת לקנות לו ובלבד שלא יאמר קנה בשבת.** ומצינו שני ביאורים בביאור דברי השו"ע, במשנ"ב (ס"ק יד) ביאר שמדובר באופן שהישראל קצץ לגוי שכר, ולכן נחשב שהגוי עושה את המלאכה אדעתא דנפשיה, וכמו שנתבאר לעיל בסימן רמז (סעיף א) שאם הישראל קצץ לגוי שכר חשיב שהגוי עושה אדעתא דנפשיה. ובביאור הלכה (ד"ה מותר) הביא מביאור הגר"א דהכא מיירי באופן שאפשר לעשות את המלאכה מערב שבת, ומשום כך נחשב שהגוי עושה את המלאכה בשבת אדעתיה דנפשיה. ועכ"פ מבואר בשו"ע שאם אמר לגוי להדיא לעשות את המלאכה בשבת, אסור אפילו אם קצץ עמו שכר, ואף שיכול הגוי לעשותו מערב שבת.

## מניות בבורסה והוראת קבע בבנק של גויים

**ויש** לדון באדם שיש לו מניות בבורסה, והוא
 מבקש מהגוי שימכור את מניותיו או שיקנה לו מניות במקרה שיהיה שינוי בשער המניות, דלכאורה נחשב כמו שאמר לגוי להדיא שימכור לו בשבת במקרה שבשבת יהיה שינוי בשער המניות, שהרי הגוי אינו עושה אדעתיה דנפשיה אלא משום השינוי בשער המניות. וכן יש לדון במי שיש לו הוראת קבע בבנק בחו"ל שיש לו מסחר בשבת, שהרבה פעמים יצא שתאריך הגביה יהיה בשבת, ומכיוון שהבנק חייב לגבות ביום הנקוב, נחשב הדבר שאומר לגוי לגבות ביום השבת.

**אכן** בעניין זה של הוראת קבע, יש להקל אם
 יודיע לבנק מראש שהוא נותן להם רשות לגבות את החוב קודם השבת, מכיון שבכך חשיב שהבנק גובה את הוראת הקבע בשבת אדעתיה דנפשיה, ואף שברור הדבר שהבנק יגבה את זה בשבת, שהרי הם גובים את ההוראות קבע לפי תאריך קבוע, הרי נתבאר במשנ"ב לעיל (סי' רמז ס"ק ג) שאם הישראל שכר את הגוי וקצץ עמו שכר, והגוי אומר מעצמו שהוא יעשה את המלאכה בשבת, אין איסור בדבר, דחשיב שהגוי עושה את המלאכה בשבת אדעתיה דנפשיה.

[ואין סברא להקל משום שהמלאכה היא רק בפעולות מחשב, שהרי דעת הפוסקים שגרימת פעולות במחשב היא מלאכה גמורה מדאורייתא].

## להנות ממלאכת גוי שעשה מדעת עצמו

**המשנ"ב** (סי' שז ס"ק טו) הביא שדעת הט"ז
 שאף במקום שלא אמר הישראל בהדיא שיעשה בשבת ואף קצץ עמו שכר, והנכרי עשה את המלאכה בשבת אדעתיה דנפשיה, אסור לישראל ליהנות מאותה מלאכה בשבת. אך דעת האליה רבה והתוספות שבת להתיר. ובשעה"צ (ס"ק יז) כתב שבדברי מאכל לכו"ע יש להחמיר, כיון שמסתמא דעת העכו"ם שהישראל יהנה ממנו מיד.

**ועוד** כתב שם שבמלאכה דאורייתא יש
 להחמיר שלא ליהנות בדיעבד מהמלאכה שעשה עכו"ם אף שעשה כן אדעתיה דנפשיה, ומקורו מדברי הרמ"א לעיל סימן רנב (סעיף ד) שפסק שאסור ליהנות ממלאכה שעשה הגוי בשבת אף שקצץ עמו הישראל שכר, ודעת הא"ר והתו"ש ששם מדובר רק על מלאכה דאורייתא ולכן יש להחמיר, אך אם עשה הגוי מלאכה דרבנן יש להקל.

## הובאה לו המזוודה מהמטוס ע"י גוי בשבת

**ויש** בזה דוגמא מעשית בישראל שנסע במטוס
 והמזוודות התעכבו מלהגיע אליו ושלחו אותם לביתו בשבת, שיהיה אסור ליהנות בשבת מתוכן המזוודות, כיון שהגוי עשה בשביל הישראל מלאכה דאורייתא. אמנם אם אין לו בגדים לשבת יש להקל בזה, שהרי גם הרמ"א שהחמיר לעיל במלאכה דאורייתא שעשה הגוי בעבור הישראל, כתב שבמקום צורך יש לסמוך להקל להשתמש בו ביום.

## לומר לגוי שיאמר לגוי אחר

**הביאור** הלכה סימן שז (ד"ה ואפילו) הביא את
 דעת החתם סופר (סימן ס) שאין איסור לומר לגוי מערב שבת שיאמר לגוי אחר בשבת לעשות מלאכה בשביל ישראל, דהוי אמירה לאמירה, ובביאור הלכה סיים שמדברי הרשב"א בתשובה (ח"א סימן תתעה והו"ד בבית יוסף כאן) מוכח שיש לאסור בכהאי גוונא.

**והנה** המשנ"ב לקמן (ס"ק כד) הביא בזה
 מחלוקת האחרונים שהובאה בחוות יאיר (סימן נג) שדעת העבודת הגרשוני שאפילו שאומר לאינו יהודי שיאמר לאינו יהודי אחר לעשות לו מלאכה, נחשב כאמירה לעכו"ם שאסורה משום שבות, והחוות יאיר צידד להקל בזה, והמשנ"ב הכריע בשם ספר החיים דבמקום הפסד גדול יש לסמוך על המקילין, ואף שלעיל בביאור הלכה סתם כהרשב"א להחמיר, כבר ביאר החוות יאיר שם שמה שכתב הרשב"א לאסור לומר לגוי שישכור פועלים בשבת, אינו מטעם שאמירה לאמירה אסור, אלא משום ששכירות הפועלים גופא היא פעולה האסורה בשבת, וא"כ כשהישראל אומר לגוי לשכור פועלים הרי אומר לו לעשות פעולה האסורה בשבת, ולכן הרשב"א אסר בזה, אך אם אומר לגוי שיאמר לגוי אחר לעשות מלאכה יש להקל.

## אמירה לאמירה איך מותר להנות ממלאכתו

**אמנם** קשה איך מותר לישראל ליהנות
 ממלאכת הגוי, הרי הגוי עשה את המלאכה להדיא עבור הישראל, שהרי הוא יודע שהוא עושה את המלאכה בעבורו, ובאופן כזה הרי אסור ליהנות מהמלאכה. וזה כוונת המשנ"ב שציין לדבריו לעיל (ס"ק יא) ששם כתב שמה שהתירו להנות ממלאכת הגוי מיירי באופן שהישראל יהנה מהמלאכה רק אחר השבת, או דמיירי שיש כבר נר דלוק, ולכן מותר ליהנות מאותה המלאכה בו ביום.

## חיוב מחאה באמירה לאמירה

**אכן** כבר נתבאר בשיעורים הקודמים (שיעור ג)
 שנחלקו הפוסקים אם יש חיוב מחאה בתוספת אורה והובאה סתירת המשנ"ב בזה, ולעניין הלכה דעת האגר"מ להקל שאין חיוב מחאה אבל הגריש"א והחוט שני החמירו, וא"כ עדיין קשה איך מותר לומר לגוי שיאמר לחברו, והרי יש חובת מחאה.

**וביותר** צ"ע במקרה שעליו דן החתם סופר,
 דמיירי במקום ששכר הישראל גוי בקבלנות כדי שישכור פועלים לבנות לו את הבית, ושם הרי ודאי יש חיוב מחאה, ועיין שם בחתם סופר שהאריך בדבר.

**דינים העולים**

1. אסור לומר לגוי שיעשה עבורו מלאכה בשבת, ואם לא אמר לו להדיא לעשותה בשבת וקצץ עמו שכר או שיכול לעשותה מערב שבת, מותר.
2. אדם שיש לו מניות אסור לומר לגוי שימכור אותם בזמן שיש שינוי בבורסה, וכן אסור לחייב את חשבונו בהוראת קבע אם יגבה אותה הגוי בשבת אא"כ יודיע מראש לבנק שיכולים לגבותה בזמן אחר.
3. גוי שעשה מעצמו מלאכה דרבנן עבור הישראל, יש אוסרין ליהנות ממנה בשבת, ויש סוברים שזה מותר לכו"ע, ובמלאכה דאורייתא דעת הרמ"א להחמיר, ובמקום צורך שבת יש להקל. ובדבר שמסתמא כוונת הגוי שהישראל יהנה ממנו מיד, כגון בדברי מאכל יש להחמיר.
4. אסור לומר לגוי שיאמר לגוי אחר לעשות מלאכה עבור הישראל בשבת, ואם הגוי האחר אינו יודע שהמלאכה היא עבור הישראל, יש להקל במקום הפסד גדול.