ה- בל תוסיף בד_ מינים
קטגוריות: ש_ס / יח סוכה / לולב הגזול - עניינים הרב רפאל בהגר_מ שמואלביץ

יום ה' י"ב סיון תשפ"ג

**א**

א] סוכה ל"א ב', מהו דתימא הואיל וא"ר יהודה לולב צריך אגד ואי מייתי מינא אחרינא האי לחודי' קאי והאי לחודי' קאי קמ"ל, והתוס' שם כתבו דהיינו דאף כשנותן מין אחר מחוץ לאגד עובר בבל תוסיף, וכל מה שאמרו בסנהדרין דאם לולב א"צ אגד האי לחודי' קאי והאי לחודי' קאי, היינו דבכה"ג לא אמרינן דכל המוסיף גורע, אך מ"מ עובר בבל תוסיף, ול"ד למה שאמרו לעיל דכשאוגד הלולב שלא במינו לרבנן אין עובר בבל תוסיף, דהתם הוא משום דאי"ז כדרך גדילתו ובמינים שבלולב בעינן שיהיו בדרך גדילתן, אבל לר' יהודה דבעי אגד יש לו ליחשב כמוסיף באגודתו דכל אגודה שלא כדרך גדילתו היא.

ובביאור דבריהם נראה, דכל שמוסיף שלא כדרך גדילתו, כיון דאי"ז כדרך קיום המצוה דד' מינים, לא חזינן לה כלל מכלל המצוה, ואי"ז תוספת על המצוה, אך לר' יהודה דלולב צריך אגד, הוי אף האגד מכלל המצוה, וכמש"כ כן בפירש"י לקמן ל"ו ב' ד"ה ומאי טעמא, וע"כ הוא עובר בבל תוסיף אף דאי"ז כדרך גדילתו,[[1]](#footnote-2) כיון דלאו היינו דאינו עובר בבל תוסיף במין חמישי אלא כשהוא בדרך הנטילה דד' המינים, אלא היינו דכל שאינו כדרך גדילתו אינו כלל מכלל המצוה, וע"כ מהני הא דהאגד הוא מכלל המצוה דעובר בו בבל תוסיף אף שאינו כדרך גדילתו.

ב] אך רבים מקמאי נחלקו ע"ד התוס' ולמדו מסוגיית הגמ' לעיל דכל דהאי לחודי' קאי והאי לחודי' קאי לי"ב משום בל תוסיף אלא מדרבנן, ומה"ט הוא מותר לאגוד את הלולב שלא במינו, דכל שהוא לנוי לא גזרו רבנן, - ומבו' בדבריהם דפליגי בסברא ע"ד התוס', וס"ל דאם הי' בל תוסיף אף דהאי לחודי' קאי והאי לחודי' קאי, הי' לנו לאסור באגד לרבנן אף דאי"ז כדרך גדילתו.[[2]](#footnote-3)

ונראה בדעתם, דכיון דבלא"ה אין המין החמישי מכלל המינים שנצטוה בהן ואפ"ה עובר בבל תוסיף כשנוטלו עם ד' המינים, ע"כ אף כשנוטלו שלא כדרך גדילתו עובר בבל תוסיף, ועמש"נ בזה עוד בשיעור בליל שב"ק נשא, ואכמ"ל.

**ב**

ג] הרש"ש לקמן ל"ו ב' הק' ע"ז ממה שאמרו לקמן שם דאוגדין אותו בגימוניות של זהב, ובזה הרי לא שייך דרך גדילתו ומ"ט לרבנן אינו עובר בבל תוסיף, עיי"ש.

אך לכאו' הדבר פשוט דכיון דכשנוטל מין אחר שלא כדרך גדילתו לא חזינן לי' כחלק מן המצוה ואינו עובר בבל תוסיף, כ"ש דכשנוטל מין שאינו גידו"ק דלא חזינן לי' כחלק מן המצוה, ואינו עובר בבל תוסיף, שהרי עיקר המצוה היא בנטילת ד' מינים שהם גידולי קרקע, וכל שמוסיף עליהן מין שאינו גידו"ק כלל, לא חזינן לי' כלל כחלק מן המצוה.

ד] ויש להוסיף, דמסתברא מילתא דגדר הא דבעינן דרך גדילתו, הוא משום דנטילת ד' מינים היא מכח הא דהם גידו"ק, וע"כ בעינן ליטלם דרך גדילתם, אך אם ל"ה נטילת ד' מינים שייכת להא דהם גידו"ק, ל"ה מקום להצריך בהן דרך גדילתם, ולפ"ז נמצא דדבר שאינו גידו"ק כלל, גרע טפי מדבר שאינו דרך גדילתו, דלא רק דאי"ז "דרך" גדילתו, אלא אי"ז גדילתו כלל, וע"כ אם בדבר שאינו דרך גדילתו אינו עובר בבל תוסיף, כ"ש דבדבר שאינו גידו"ק כלל אינו עובר בבל תוסיף.

**ג**

ה] בעיקר הא דא"ר יהודה דכשאוגד את הלולב במין אחר עובר בבל תוסיף, צ"ב, דבעלמא איסור בל תוסיף הוא כשמוסיף על המצוה דבר שלא נצטוה בו, אך הכא הרי נצטוה לאגוד את הלולב, ולא נאמר בקרא דיהא האגד ממינו ולא ממין אחר, ונמצא דכשאוגד את הלולב ממין אחר אינו מוסיף כלל על מה שנצטוה בו, ומ"ט עובר בבל תוסיף.

ו] ונראה דהטעם בזה הוא, דבהא דמצות הנטילה היא בד' מינים, לאו היינו דמצוה ליטול לולב וליטול אתרוג וכו' ונמצא דאיכא ד' מינים שנצטוה ליטלם, אלא מפרשינן דבמצות הנטילה איכא מנין מינים, דהמצוה היא ליטול ד' מינים, וע"כ כל שאוגד את הלולב במין אחר, חשיב כמוסיף על המצוה, שנצטוה בד' מינים והוא מוסיף ונוטל ה' מינים, ואף שאינו נוטל דבר יתר, מ"מ בזה עצמו שהוא נוטלו ממין אחר, חשיב כמוסיף על המצוה.

**ד**

ז] והנה לפ"ז הי' נראה, דמה"ט הוא דרק כשאוגד את הלולב שלא במינו יש בו משום בל תוסיף, אך כשאוגדו במינו לי"ב משום בל תוסיף, אף לדעת הסוברים דבנוטל ב' לולבים איכא משום בל תוסיף, והיינו משום דנצטוה לאגוד את הלולב, וא"א כלל לחשבו כמוסיף על המצוה, ורק כשאוגד ממין אחר הוא דחשיב כמוסיף על המצוה במה שהוא נוטלו ממין אחר ובזה הוא מוסיף על מה שנצטוה בד' מינים.

ח] אמנם הנה הראב"ד בפ"ז מלולב ה"ז הוכיח דליכא משום בל תוסיף בנוטל ב' לולבים, ז"ל, דהא אמר רבא מ"ט דר' יהודה דאמר אין אוגדין את הלולב אלא במינו קסבר לולב צריך אגד ואי אגיד בי' מינא אחרינא הו"ל מוסיף, מכלל דכי קטר לי' בסיב ובעיקרא דדיקלא ליכא מוסיף אע"ג דאיכא טפי מלולב אחד, עכ"ל, ומבו' דאם הי' משום בל תוסיף בב' לולבים, הרי דגם כשאוגד את הלולב במינו הי' לו לעבור בבל תוסיף, וזה דלא כמש"נ דכיון דמצוה לאגדו אינו חשוב כלל כמוסיף על המצוה, אלא כיון דבידו לקיים את המצוה לאגדו ע"י שיאגדנו בעלי הלולב עצמם, וכמש"כ האבהא"ז שם, ע"כ כל שאוגדו בסיב ובעיקרא דדיקלא הוא מוסיף בכך על המצוה, וכל הא דלי"ב משום בל תוסיף, הוא משום דליכא בל תוסיף בנטילת ב' לולבים.

**ה**

ט] במה שאמרו דס"ד דר' יהודה דלולב צריך אגד ע"כ כל שמוסיף מין אחר מחוץ לאגד אינו עובר משום בל תוסיף, מקשים העולם דהרי אף לר' יהודה הוי האתרוג מחוץ לאגד, וא"כ מ"ט לא יעבור בבל תוסיף כשמוסיף מין אחר מחוץ לאגד, הרי שפיר הו"ל כתוספת על האתרוג שהוא מחוץ לאגד, ושו"ר שעמד בזה בהגה' הגרא"מ הורוויץ.

י] ובפשוטו נראה די"ל בזה, לפמש"נ במק"א די"ל דאם מוסיף וסופר בליל שבועות היום נ' יום עובר בבל תוסיף, אף דאינו סופר את אותה ספירה שנצטוה בה יום אחר אלא סופר ספירה אחרת, ול"ד ליושב בשמיני בסוכה פסולה דאינו עובר בבל תוסיף, והיינו משום דאיסור בל תוסיף הוא במה שמשנה את צורת המצוה ע"י שמוסיף עלי', וע"כ לעולם יש עלינו לדון אם היתה המצוה עם התוספת היאך היתה מתקיימת, דבישן בשמיני בסוכה, הרי אם הי' מצות סוכה ח' ימים, הי' צריך לישב בסוכה כשרה, וע"כ כל שיושב בסוכה פסולה אינו מוסיף כלל על המצוה, ומשא"כ בסופר ספירת העומר ביום חמישים, דאם היתה המצוה לספור חמישים יום הי' סופר היום חמישים יום, וע"כ כל שסופר ביום חמישים היום חמישים יום הוי מוסיף על המצוה.

ועד"ז נראה הכא, דלכאו' נראה דגדר הא דילפינן לקמן ל"ד ב' דהאתרוג אינו עמהם באגודה אחת, היינו משום דהאתרוג הוא פרי, ול"ה כשאר המינים שהם עצים ועלים, ולפ"ז נראה דאמנם אם יוסיף מין פרי אחר, ודאי דיעבור בבל תוסיף אף שאינו בתוך האגד, שהרי אם היתה המצוה ליטול גם למין זה לא הי' עם שאר המינים באגודה אחת, אך כשמוסיף מין אחר דעצים ועלים ס"ד דאינו עובר בבל תוסיף כשאינו בתוך האגד, שהרי אם היתה המצוה ליטול גם למין זה הי' עם שאר המינים באגודה אחת.

**ו**

יא] והר"י פוברסקי אמר לישב בזה בע"א, דהנה אם הי' המצוה ליטול רק אתרוג, י"ל דאם הי' מוסיף ונוטל מין אחר מלבד האתרוג לא הי' עובר בבל תוסיף, והיינו משום דהמצוה היא רק בחפצא דאתרוג, ומין אחר אינו כלל מענינא דהמצוה ולא חזינן לי' כתוספת על המצוה,[[3]](#footnote-4) ורק משום דהמצוה היא בד' מינים, הוא דכשמוסיף מין חמישי חזינן לי' כתוספת על המצוה.

ולפ"ז י"ל דע"כ א"א לאסור להוסיף מין אחר חוץ לאגד מכח הא דהאתרוג הוא חוץ לאגד וחשיב כמוסיף על האתרוג, שהרי על האתרוג בפנ"ע א"א להוסיף, וכל הא דעובר בבל תוסיף הוא מכח מה שמוסיף על כל הד' מינים, וע"כ ס"ד דכל שמוסיף חוץ לאגד לא חשיב כמוסיף על הד' מינים, ודו"ק.

יב] אך יש להעיר בזה, דבפשוטו הי' נראה לפ"ז דכל הא דכשמוסיף מין אחר עובר בבל תוסיף, הוא רק במין שהוא גידו"ק, דהמצוה היא ליטול ד' מינים דגידו"ק והוא נוטל מין אחר, אך כשמוסיף מין שאינו גידו"ק, אינו כלל מענינא דהמצוה, ואי"ז תוספת כלל, דכ"ה דאם הי' המצוה רק באתרוג ל"ה בל תוסיף ממין אחר משום דאינו מענינא דהמצוה, ה"נ אחר שהמצוה היא בד' מינים, הרי דכיון דהמשותף לכולם הוא דהם גידו"ק, הרי דכל שמוסיף מין שאינו גידו"ק אינו עובר בבל תוסיף, וזה נסתר ממה שאמרו דלר' יהודה דלולב צריך אגד אסור לאגדו בגימוניות של זהב משום בל תוסיף.

יג] וי"ל בזה ע"ד מש"נ לעיל סק"ב, והיינו דהא דבמוסיף מין אחר שאינו מענינא אינו עובר בבל תוסיף, הוא משום דלא חזינן לי' כלל מכלל המצוה, אך לר' יהודה דלולב צריך אגד והוי האגד מן המצוה, ע"כ אף כשמוסיף מין אחר שאינו מענינא עובר בבל תוסיף, וע"כ הוא דאם אוגד בגימוניות של זהב אינו עובר בבל תוסיף, ויתחדש לפ"ז דאם יוסיף ויטול עם המינים מין אחר שאינו גידו"ק, לא יעבור כלל בבל תוסיף, אף לדעת החולקים על התוס' דס"ל דכשנוטל מין אחר שלא כדרך גדילתו עובר בבל תוסיף.

**ז**

יד] הרא"ש בסוכה פ"ג סימן י"ד כתב דמותר להוסיף הדס שוטה על ההדסים ולי"ב משום בל תוסיף, דאע"פ שפסלו הכתוב למצות הדס, מ"מ מין אחד הוא.

ויש להעיר בזה, שהרי בפשוטו טעם הא דמותר להוסיף על מנין ההדסים, הוא משום דאין להן שיעור למעלה, והיינו דאף ההדסים שמוסיף הוו בכלל המצוה, עמש"נ בזה בסימן י', וזה ל"ש כלל בהדס שוטה שאינו מכלל המצוה.[[4]](#footnote-5)

טו] ונראה לישב, דאין מקום לאסור בהוספת הדס שוטה משום דמוסיף על מנין ההדסים, משום דהדס שוטה הוא פסול למצוה ואי"ז תוספת על מנין ההדסים הכשרים, וכל המקום לאסור בזה הוא משום דהו"ל כמוסיף מין אחר, וע"ז שפיר כתב הרא"ש דהדס שוטה אינו מין אחר.

טז] ומצינו יסוד הדברים מפורשים כן בד' המ"מ בפ"ז מלולב ה"ז, במש"כ הראב"ד שם להוכיח דאין בהוספת לולב משום בל תוסיף מהא דכשאוגד את הלולב בסיב ובעיקרא דדיקלא לי"ב משום בל תוסיף, וכתב ע"ז המ"מ, ז"ל, והראי' שהביא מסיב ועיקרא דדקלא אינה כלום, דהא ודאי הנוטלן בלבד לא יצא יד"ח, וכיון שכן היאך יעבור עליהן משום ב' לולבין והרי אינן לולבין, ומ"מ כיון שהן ממינו אינן כה' מינין ואוגדין בהן את הלולב וכו', עכ"ל, וזה כמש"נ, דכיון דהנוטלן בלבד לא יצא יד"ח, לא חשיב כנוטל ב' לולבין, וע"כ אין לאסור בזה אלא במין אחר דהוי כמוסיף במה שהוא נוטל ה' מינים.

יז] וי"ל עוד בביאור דברי הרא"ש, דכיון דאין להדסים מנין למעלה וכל ההדסים שמוסיף הוו מכלל המצוה, הרי דאף כשמוסיף הדס שוטה שאינו מכלל המצוה אינו עובר בבל תוסיף, דאיסור בל תוסיף כשמוסיף מאותו המין הוא במה שמוסיף על המנין דהמצוה, ובהדסים דאין להן מנין למעלה, הרי דאף כשמוסיף הדס שוטה ל"ה כמוסיף על מנין המצוה, שהרי אינו נוטל יותר ממנין המצוה, שהרי אין להן מנין למעלה, אלא מחליף ונוטל הדס פסול במקום הדס כשר, וע"כ אינו עובר בבל תוסיף, ואמנם כשמוסיף מין אחר עובר משום בל תוסיף במה שמוסיף על מנין המינים, אף כשמוסיף מאותו המין ואינו מוסיף על מנין המינים, אינו עובר בבל תוסיף מכח מה שמוסיף על מנין ההדסים, כיון דאין להן מנין למעלה.[[5]](#footnote-6)

1. ונתחדש בזה דהאגד אינו היכ"ת בעלמא כדי שיהיו המינים אגודין זב"ז, אלא האגד עצמו הוי מכלל המצוה, - וי"ל נפ"מ בזה בגונא דהוי האגד מאיסוה"נ דכתותי מכתת שיעורי', די"ל דה"ז פסול, לדעת הסוברים דאמרינן כתותי מכתת שיעורי' אף בדבר שא"צ בו שיעור, אף דבפועל המינים אגודין זב"ז. [↑](#footnote-ref-2)
2. ונפ"מ רבתא לדינא הוא כשנוטל מין חמישי שלא כדרך גדילתו, דלדעת ש"ר יש בזה משום בל תוסיף מדרבנן, ולדעת התוס' שרי, - ונפ"מ עוד בזה לדעת ר' יהודה דלולב צריך אגד ונותן בתוך האגד מין חמישי שלא כדרך גדילתו, דלדעת ש"ר עובר משום בל תוסיף, ולדעת התוס' שרי, דרק האגד עצמו הוי מכלל המצוה ועובר בבל תוסיף אף דהוא שלא כדרך גדילתו, אך במין אחר שנתן בתוך האגד שלא כדרך גדילתו אינו עובר בבל תוסיף. [↑](#footnote-ref-3)
3. י"ל כן מטעם אחר, דבל תוסיף כשמוסיף מין אחר הוא רק במצוה שיש לה מנין, דכשמוסיף על המנין עובר בבל תוסיף, אך במצוה שאין לה מנין, לא שייך כלל איסור בל תוסיף במוסיף מין אחר. [↑](#footnote-ref-4)
4. אך באמת אין הדבר ברור בד' הרא"ש שם, דאף דבתחילת דבריו כתב דבהא דבערבות ליכא משום בל תוסיף הוא משום דכל מה שמוסיף הוא בכלל המצוה, הרי נקט דטעם זה הוא רק בערבות אך בהדסים ליכא לה"ט, וי"ל דהא דמסיק דמותר להוסיף עליהן הוא מטעמא אחרינא, וי"ל דהוא כמש"כ התוס' בר"ה כ"ח ב' דליכא בל תוסיף בעשיית המצוה ב' פעמים, ונתבאר בסימן י', וע"כ שפיר מותר להוסיף אף הדס שוטה. [↑](#footnote-ref-5)
5. ועד"ז נתבאר במק"א דגם לדעת הסוברים דכשאין לו אלא לבן אינו מטיל אלא ב' חוטין, מ"מ כל שהטיל ד' חוטין אינו עובר בבל תוסיף משום דל"ה כמוסיף על מנין המצוה, וכ"ש במוסיף הדס שוטה דכיון דאין להדסים שיעור כלל למעלה ל"ה כמוסיף על מנין המצוה. [↑](#footnote-ref-6)