מראי_מקומות_שא_מב-מד
קטגוריות: שו_ע / אורח חיים / הלכות שבת - הרב יהושע ננקינסקי

**שא מב-מד**

★"המוצא תפילין וכו' מכניסן זוג זוג".

עיין פמ"ג [א"א נג] גבי מצא **תפילין דר"ת.**

וע"ע בכה"ח [רמט].

★עיין בשו"ע לקמן [שמט-ה] דמביא את האיסור של **פחות פחות מארבע אמות** [גזירה דרבנן שמא יוציא בפעם אחת יותר מארבע אמות.

וע"ע [שמט-ג] "מותר לו לאדם לעקור חפץ מרה"ר ולתנו לחבירו שאצלו בתוך ארבע אמותיו וחברו לחברו אצלו שע"פ שהחפץ הלך כמה מילין ברה"ר ובלבד שלא יוציאנו חוץ מתחום שלו **ויש מי שאוסר**" [ומיירי בדבר הרשות].

ויל"ע אצלנו שהשו"ע **הקדים** את ההיתר של פחות פחות להיתר של חברו לחברו, וקשה, הרי פחות פחות ודאי אסור בדבר הרשות, ואצלנו זו קולא מיוחדת, וההיתר של חבירו לחבירו לסתימת השו"ע זה היתר גמור אפי' בדבר הרשות, וא"כ הו"ל לאקדומי.

ועי' היטב בסוגיא עירובין [צז:].

★גבי יציאת אשה בטלית.

במחה"ש הביא במג"א שאסור דחשיב משאוי **מפני הציצית,** ולא מפני הטלית [דהטלית שרי היות וזה דרך מלבוש כמו בסל"ט].

וע"ע בפמ"ג [א"א נד] גבי אשה בט"ק דהבגד חשיב לבוש, והציציות בטלים לבגד דהם נוי לאיש [ולהכי בטלי גם גבי אשה] והמג"א שאסר בט"ג זה מצד הטלית.

וצ"ב הרי זה דרך עיטוף ולבישה.

ואולי אם אשה נאסרה ללבוש ט"ג מצד לא ילבש, להכי לא מהני דרך לבישה [דכלפיה אינו מוגדר בגד].

**מג**

★"המוציא ס"ת וכו' מתעטף בעור וכו'".

מסתבר דלא צריך להתעטף בכל הס"ת, וכמו בסדין גדול שמתעטף בחלקו ה"ה הכא, ואולי י"ל.

ובפשטות סברת ההיתר מפני דהוא **דרך מלבוש** וצ"ל דגם עור קשה חשיב דרך עיטוף ולבישה.

וע"ע בגר"ז [כב].

וע"ע בפמ"ג [משב"ז כט] דטעם ההיתר דהוי כלאחר יד.

★עיין או"ס [פי"ט כב] דהכא לא התירו פחות פחות, ונותן לחברו, דהרי כשיבוא לביתו איך יכניס לביתו, ולזרוק לאחר יד הא אין מזרקין ס"ת.

וע"ע במאמר מרדכי.

וע"ע בגר"ז [נב] שמצא דרך אחרת להכניס לביתו.

**מד**

★לקמן [שלד] מצינו שבאכילה לא הותר להציל מפני הדליקה אלא ג' סעודות, ולהצלת בגדים רק בדרך לבישה.

ובכ"ז לדעת השו"ע לא הותר להציל אלא לחצר מעורבת [שלד-ד], ולרמ"א שרי אפי' לחצר שאינה מעורבת, ועי"ש בט"ז דה"ה אפי' לרה"ר היות והוא דרך לבישה [הובא במ"ב שלד-כו].

והשו"ע שאסר עי"ש [ס"ק כה] דבהצלה החמירו וחששו שמתוך שטורח יבוא לכבות.

ועיין בכה"ח [שלד-מ] דלמד בשו"ע מזה שאצלנו הביא היתר דרך לבישה ע"כ דמיירי ברה"ר [ככל סימן שא] והתיר לבוש גם לרה"ר, וכל המחלוקת רק על הצלת מיני מאכל [ולכאורה לפ"ז הרמ"א היקל רק לחצר שאינה מעורבת לא לרה"ר כנ"ל].