מראי_מקומות_שלח
קטגוריות: שו_ע / אורח חיים / הלכות שבת - הרב יהושע ננקינסקי

**סי' של"ח**

**ס"א**

★בענין השמעת קול

ביצה לו: "שמא יתקן כלי שיר".

ובגמ' עירובין [קד.] "אתא ההוא גברא טרף אבבא וכו' דקא מחיל ליה לשבתא אמר ליה רבא לא אסרו אלא קול של שיר איתיבה אביי וכו' **ש"מ** **אלודי קלא אסור** וכו'".

וכן ברש"י ד"ה "דקא מחיל שבתי" דקסבר כל אולדי קלא אסור.

ובפשטות הגמ' משמע בדעת עולא דנאסר כל השמעת קול אפי' שלא מתכוון לרעש ולא רק בהקשה על גבי דלת שמתכוון לקול אמנם לא דרך שיר, אבל מעונין בהשמעת הקול, וכן באגוזים י"ל דמעונין בקול.

אבל הגמ' בהו"א סברא שהאיסור שימוש בגלגל [לשאוב מים] מפני השמעת קול מוכח דאפי' כלל לא מעונין בקול סברא הגמ' שאסור.

וע"ע בביאור הגר"א ובביאה"ל ד"ה "אבל".

ויל"ע לפ"ז וכי נאסר להזיז כסא או להשתמש במזלג, וע"כ צריך איזה רמת רעש שנאסר, ויל"ע.

★לדעת עולא לא מוזכר בגמ' להדיא שנאסר מצד "כלי שיר" [שסבר שאסור גם בלי נעימה ונחת] אלא **אלודי קלא** מוכח שזה איסור חדש.

ועי' או"ש [פכ"ג-ה] "ולפי הנראה לאביי דאמר בשלהי המוציא תפילין דכל אלודי קלא אסור אינו צריך להך טעמא דגזירה, **דהא מוליד קלא** וכו', ולפ"ז אף סיפוק כלאחר יד אסור דהא מוליד קלא והוי **כמוליד ריחא** **או כמוציא אש מתוך המים** וכו'".

★בגמ' מבואר שיש קולא לחולה "לחולה אין לבריא לא". בהו"א זה נאמר על כל השמעת קול [אולי רק באיסור החדש של מוליד קול].

אבל במסקנא מדובר בקול של נעימה ונחת שנכנס לגזירת **כלי שיר** ובכ"ז נאמר **היתר חולה**.

★אמר רב אחא בר יעקב גזירה שמא יטול צרור, וברש"י "ויזרוק לרה"ר להבריח העופות".

**יל"ע** דמצוי שנכנסים צפורים לבית ודופק על השולחן וכדו' להבריחם, ולגמ' הנ"ל נאסר.

וכן שרוצים להבריח חתול רוקע ברגליו על הארץ, ובסוגיין מבואר שנאסר "ולא ירקד" [משמר דלעיו מפני החיה].

★יל"ע שאחד מחזיק התוף והשני דופק האם המחזיק נכלל בגזירת כלי שיר או נחשב מסייע לשני.

וכן יל"ע כשמטפטף גשם ומעונין ברעש ומניח הכלי למטה האם נאסר [כעי"ז בגמ' "ומטיפין מיארק" דנאסר אם עושה כדי להרדם, מה הדין להניח הכלי התחתון לחוד האם נאסר].

★בגמ' שבת [קיז:] "לא תעשה כל מלאכה יצא **תקיעת שופר** ורדית הפת שהם חכמה ואינה מלאכה".

וכן בשבת [קיד:] מוכח שנאסר לתקוע בשופר בשבת.

וכן הוא לדינא [סי' תקצו].

וצ"ע הרי אינו דרך שיר, ובשלמא לאגור שאוסר כל השמעת קול בכלי המיוחד שפיר, אבל לב"י שמתיר צריך עיון אמאי נאסר שופר.

וצ"ל א. או דתקיעת שופר חשיב שיר וצ"ע.

ב. ואולי י"ל דשופר שימש לכלי שיר [חלק מכלי נגינה] וא"כ כלי נגינה לכו"ע נאסר בגזירת כלי שיר אפי' שישתמש בו לא דרך שיר, וכל המחלוקת של האגור והב"י כלי בעלמא לא כלי שיר.

וע"ע בגר"ז שאוסר לתקוע בשופר מצד **עובדין דחול** [לא גזירת כלי שיר] [תקפח-ב, תקפט-ב].

ובסי' תקצו-ב נקט לשון **זלזול ביו"ט.**

אחר שנתבאר שנאסר יל"ע למה גזרו על תקיעת שופר בשבת ולא כל יו"ט עי' מג"א [תקפח-ב], וט"ז [תקפח-ה].

★שמא ימלא לגינתו ולחורבתו.

וברש"י מתוך שממלאין בו בלא **טורח** וכ'".

וע"ע בתוס'.

וע"ע "ברבינו יונתן" [על הרי"ף].

ונפק"מ בברז דידן.

★בגמ' מוכח שגזירה הו"ל שמא ימלא הוא גם בבית ולא רק בשדה ובגינה, דהרי זה נאמר מקולי בית המקדש, ולולי זה היה נאסר, והרי שם זה בית.

וצ"ב בדברי הרמב"ם [פכ"א ה"ה] שמתיר למלא מבור שבחצר.

אפי' להנ"ל לכאו' **שנמצאים בגינה** **שיאסר להשתמש בברז**, שזה בלי טירחה והרבה מים, וברז שצריך ללחוץ כל הזמן י"ל דשרי.

★במ"ב [סק"ה] "דלא גזרו בזה היכי דעביד בפה".

יל"ע ששורק ע"י הכנסת אצבעותיו לתוך פיו האם כה"ג שרי.

★בטעם האיסור להקיש בטבעת הקבועה.

עי' ב"י.

וע"ע בלבוש שהאיסור שמא יתקן את הכלי שמכה בו.

ובביה"ל [ד"ה הואיל] מביא מהפמ"ג שהאיסור משום "עובדין דחול".

★הט"ז [יור"ד רפה-ב] אסר הוצאת הס"ת שיש בו רימונים משום השמעת קול, עי"ש.

והא"ר [א] מיקל משום דלא מכוון לקול, ועוד משום מצוה.

וע"ע מג"א [א].

וע"ע ב"שערי דעה" [יור"ד] דמיקל היות **ורבים** מדכרי אהדדי לא גזרו שמא יתקן.

וע"ע בשעה"צ [ז].

★יל"ע במשחקי ילדים המשמיעים רעש שיאסר עכ"פ מדין **כלי המיוחד** [לרמ"א].

★שדופק בדלת מדינא שרי ויש להזהר לא לדפוק דרך קצב דאז נחשב כשיר ואסור.

★יל"ע שעון מעורר מכני אי שרי בשבת או דנאסר מצד כלי המיוחד [לא הפעלת השעון אלא שעון שהקפיץ מתוח ויש ניצרה שעוצרת אי שרי לשחררה].

**ס"ב**

★בדברי הרמ"א שמתיר אמירה לנכרי לתקן כלי שיר לצורך חתן עי' מג"א [ד] וברע"א.

וע"ע בביאור הגר"א [ג] דכל דברי הרמ"א לסוברים שהותר כל שבות לצורך מצוה.

וע"ע ב"תוספת שבת".

★בדברי הרמ"א "ומיהו בזמן הזה נהגו להקל מטעם שיתבאר בסימן שאחר זה".

ולקמן [בסי' שלט] "וי"א דבזמן הזה הכל שרי דאין אנו בקיאים בעשית כלי שיר וליכא למיגזר שמא יתקן כלי שיר".

ויל"ע בזמננו איה"נ לא מצוי שיתקן, אבל מתאים וראוי לגזור שתוך כדי ריקוד וטיפוח יפעיל מוזיקה ע"י נגן וכדו', ואיה"נ אין לנו כח לגזור גזרות אבל אולי נשאיר את גזירת כלי שיר דהחשש קיים בצורה אחרת. [כמו שחששו שתוך כדי ריקוד ינגן ויתקן כלי נגינה, ה"נ ע"י הריקוד יפעיל מוזיקה].

**ס"ז**

★הא דנאסר להשיל פירות בשבת לכו"ע ולדעת רש"י ה"ה כיסוי פירות, אפי' פירות המותרים.

יל"ע אמאי הוצרכו לגזירה מיוחדת, וביו"ט שרי, הא הוי מכין משבת לחול [כמו"כ כיסוי פירות מותר לשו"ע למה לא נאסר מדין מכין].

וצ"ל דכה"ג לא חשיב מכין, היות ועושה לשמר את מה שיש לו לא חשיב מכין למחר הוא עושה **לעכשיו** שלא ישבר ויתקלקל הדבר שיש לו.

ומה"ט מותר להחזיר חלב למקרר גם אם ודאי לא יצטרכנו בשבת וכן שנינו שמותר להחזיר את הלולב לתוך המים בשבת.

ולהנ"ל ליכא למילף מהכא דשרי למלא סיר צ'ולנט [לאחר השימוש] במים.

דהיו שהתירו היות ועושה בכדי שלא ידבק ומשמר את המצב הקיים.

וי"ל היות וכל המטרה היא להקל על הניקוי במוצ"ש נחשב מכין, לא שמשמר את העכשיו, הדיבוק לא יחסר את הסיר אלא רק יקשה אח"כ לנקותו, וא"כ כל התעסקותו זה עבור חול.

ויש שתירצו דכל איסור מכין זה שעושה פעולה בשבת במקום לעשות את הפעולה בחול, משא"כ כיסוי הפירות אם לא יכסה עכשיו לא יעשה במוצ"ש [דלא ישאר לו מה לכסות] וכה"ג לא חשיב מכין, ולפ"ז אם מתקלקל בשבת מעט ובמוצ"ש ישאר לו מה לכסות וא"כ כשמכסה עכשיו מכסה במקום בחול שפיר נאסר.

★ועי' במשנ"ב בשם הפמ"ג דפרות הנצרכים לו בשבת שרי להשיל.

ויל"ע אם נצרך לאחד האם מותר להשאיר הרבה פירות כדאשכחן גבי הדחת כוסות שנצרך לאחד אין איסור מכין לרחוץ הרבה.

★יל"ע למה אסרו כאן יותר מכל הצלה וטלטול מחמה לצל דשרי ובפרט לרש"י שנאסר כאן אפי' כיסוי.

וי"ל דהכא הוי טורח גדול **ויל"ע**.

★ובעיקר איסור טרחא עי' בבאה"ל [שטו-ה ד"ה "לכתחילה" בסופו].

וע"ע בחזו"א [נב-י ד"ה "וביאה"ל"].

**ס"ח**

★"אבל אם אינו ראוי אסור משום שאין עושין גרף וכו'".

עיין בביאו"ה הסבר הדברים.

ויל"ע אמאי חשיב ביטול כלי הרי יכול לנערו מיד.

וצ"ל היות ואינו עומד לכך ואין ברצונו לטנף את ביתו לא חשיב אפשרות.

★ועי' ביאו"ה שהקשה איך אנו נוטלים בבוקר ידיים לתוך כלי.

ויל"ע בדברי השטמ"ק [ביצה כא:] "אבל לצורך כגון זריקת קליפות ועצמות לפנינו בשעה שאנו אוכלים מותר ואפי' לכתחילה".

וכל מה שנאסר עשית גרף לכתחילה רק אם עושה דבר שאין דרך ורגילות לעשותו, וא"כ מה הקשה בביאה"ל גבי נט"י.

★יל"ע בזמננו שמצוי ביה"כ א"כ המים ראויים לשימוש להדיח את ביה"כ, וא"כ י"ל דלא חשיב מוקצה.