ח - עוד בדין שינוי באתנן ובנעבד
קטגוריות: ש_ס / לא בבא קמא / ב_ק - הרב רפאל בהגר_מ שמואלביץ / שיעורים בפרק הגוזל עצים

**סימן ח**

**עוד בדין שינוי באתנן ובנעבד**

**א**

א] **ב"ק צ"ג ב',** גזל בהמה מעוברת וילדה וכו' משלם דמי פרה העומדת לילד, ונחלקו הראשונים בזה אם הלידה הויא שינוי גם לגבי הפרה וקנה את הפרה בשינוי ואינו משלם אלא דמי פרה העומדת לילד, או דאי"ז שינוי אלא לגבי הולד.

**ובסימן** ז' הבאנו משה"ק התוס' בע"ז מ"ו ב' ד"ה כל האסורין בהא דלענין איסורי מזבח ל"מ שינוי דלידה כלל לגבי האם, ומ"ש מהכא דכל שגזל פרה וילדה אינו משלם אלא דמי הפרה, והרי דמהני השינוי אף לגבי האם, וכתבו דיש לחלק דכל הא דמהני הלידה אף לגבי האם הוא מתקנת השבים ולא לגבי מזבח, ונתבאר להעיר בזה בד' הבעה"מ בפירקין והרא"ש בסימן ג' דמבו' דלידה הויא שינוי גמור אף לגבי האם, ותיקשי לדידהו דמ"ט לגבי מזבח אין הלידה מועלת כלל לגבי האם.

ב] **ונתבאר** שם לתמוה עוד, בהא דמסקינן בע"ז שם דאף אם יש שינוי בנעבד ובנרבע, מ"מ בעיברו ולבסוף נרבעו דברי הכל אסורין, משום דמעיקרא בהמה והשתא בהמה ודשא הוא דאחידא באפה, ומ"ש מהא דלענין גזילה הויא הלידה שינוי עכ"פ לגבי הולד, ולא אמרינן דמעיקרא בהמה וכו', ועמד ע"ז הקצוה"ח בסימן שנ"ד סק"א, - ונתבאר לתמוה כן עוד בהא דבעינן לקמן בסוגיין למעט באתנן הם ולא שינוייהם הם ולא ולדותיהם, ומבו' דאף דממעטינן שינוייהם, בעינן עוד למעט מינה ולדותיהם, והיינו משום דאי"ז שינוי דמעיקרא בהמה והשתא בהמה ודשא הוא דאחידא באפה, וקשיא דהרי לענין גזילה הויא הלידה שינוי עכ"פ לגבי הולד, - ועיי"ש במש"נ לישב בזה.

**ב**

ג] **ונראה** די"ל עוד בזה, ובהקדם, דהנה התורי"ד לעיל ס"ה ב' הק' דלמ"ד דטלה ונעשה איל ועגל נעשה שור הוי שינוי, אטו אם נתן לה טלה ועגל באתננה ונעשה איל ושור כשרים הם למזבח, והרי ודאי דכיון שנפסלו למזבח אין להן תקנה, והרי דל"ד דין פסול אתנן לדין גזילה, והיאך מדמינן להו בגמ', ועיי"ש שכתב, ז"ל, בודאי בשינוי הבא מאליו אין דינן שוין, אבל בשינוי מעשה דהוא שינוי חשוב כי היכי דחשוב לענין גזילה חשוב נמי לענין מזבח, ול"ד שינוי הבא מאליו לשינוי הבא בידים, עכ"ל.

**ולכאו'** אין מכוון דבריו דלענין אתנן בעינן מעשה שינוי, דלגבי איסור אתנן מה מקום יש להצריך מעשה בידים, אלא היינו דלענין אתנן בעינן שינוי חשוב, כמש"כ הרי"ד, ושינוי הבא מאליו דהבהמה עומדת לכך, ל"ה שינוי חשוב, ורק שינוי מעשה דל"ה הדבר עומד לכך, הוא דהוי שינוי חשוב ומהני אף לענין אתנן.

ד] **והנה** אמנם בגמ' בסוגיין מבו' דדמי דין שינוי באתנן לדין שינוי בגזילה, וזהו שאמר אביי דלב"ש דל"מ שינוי באתנן בע"כ דל"מ שינוי אף בגזילה, אלא דרבא דחי די"ל דשאני באתנן משום דמאיס, ובד' הרי"ד מבו' דהיינו משום דכל הא דמצינו לחלק בין גזילה לאתנן הוא בשינוי שאינו חשוב, אך בשינוי חשוב אין לחלק ביניהם, - וזה צ"ב, דכיון דמצינו לחלק ביניהם דבגזילה מהני אף שינוי שאינו חשוב ובאתנן ל"מ שינוי שאינו חשוב, והרי דאף דבר החשוב כשינוי בגזילה אינו מועיל באתנן, מ"ט לא מצינו לחלק ביניהם אף בשינוי חשוב, דאף דהוא מועיל בגזילה מ"מ אינו מועיל באתנן.

ה] **ונראה** בביאורו, דהא דשינוי גרוע מהני בגזילה ול"מ לגבי אתנן, הוא משום דבאתנן אין להכשיר להקרבה אלא היכא דנשתנה כולו והוי כדבר אחר לגמרי, אך כל שלא נשתנה כולו, הרי דאף דיש בו שינוי ואינו ממש כהדבר הראשון, מ"מ כיון דאינו כדבר אחר לגמרי, אכתי יש בו לאיסור אתנן, ומשא"כ לגבי גזילה סגי במה שיש בו שינוי, ואף דלא נשתנה לגמרי, מ"מ כיון דכבר אינו ממש הדבר הראשון, אי"ז כעין שגזל, וקני לי' בשינוי.

**והא** דמדמי אביי דין שינוי באתנן לדין שינוי בגזילה, היינו משום דשינוי גמור דהוי כדבר אחר לגמרי ראוי להועיל גם לגבי אתנן, וכל הא דלב"ש ל"מ שינוי לגבי אתנן, הוא משום דס"ל ד"שינוי במקומו עומד" כלישנא דאביי, והיינו דאין דנים כלל דמכח שנשתנה הדבר יהא חשוב כדבר אחר, וע"כ לדידהו אף ל"מ שינוי בגזילה, - דעיקר הא דמהני שינוי בגזילה, הוא משום דכל דנשתנה הדבר חשבינן לי' כדבר אחר, ולב"ש דאף דנשתנה הדבר לא חשיב כדבר אחר, אף ל"מ שינוי בגזילה.[[1]](#footnote-1)

**ג**

ו] **ומצינו** כן עוד, דהנה התוס' לעיל ס"ה ב' ד"ה הם ולא שינוייהם כתבו בדעת רבה דהא דבעינן תרי קראי לדין שינוי, הוא חדא לשינוי שאינו חוזר ואידך לשינוי החוזר, ומבו' בתו"ד דקרא דאתנן הוא לשינוי שאינו חוזר וקרא דגזילה הוא לשינוי החוזר.

**ובד'** התוס' שם לא נתפרש להדיא אם אחר דילפינן מקרא בגזילה דמהני אף שינוי החוזר, ה"נ באתנן מהני גם שינוי החוזר, והשטמ"ק שם כתב בשם הר"א מגרמיישא שנסתפק בזה,[[2]](#footnote-2) דמהא דנקטו ב"ה שינוי שאינו חוזר, משמע דשינוי החוזר ל"מ משום דמאיס, אך י"ל דנקטו הכי לרבותא דב"ש.[[3]](#footnote-3)

**ויש** להעיר, דהיאך נימא דאף דמהני שינוי החוזר בגזילה, מ"מ ל"מ באתנן משום דמאיס, הרי א"כ חזינן דשאני דין אתנן מדין גזילה, ואף שינוי המועיל בגזילה אינו מועיל באתנן משום דמאיס, וא"כ היאך מייתינן מהא דלב"ש ל"מ שינוי באתנן דה"נ ל"מ שינוי בגזילה, הרי י"ל דשאני באתנן משום דמאיס, וכדדחי רבא לקמן בסוגיין.

ז] **ונראה** דזה מתפרש ע"ד מש"נ, דלעולם בשינוי גמור אין מקום לחלק בין גזילה לאתנן, דאם שינוי לאו במקומו עומד וחשבינן לי' כדבר אחר, יש להתיר גם באתנן, דכיון דהוי דבר אחר לגמרי לא מאיס, - וכל מה דיש לחלק ביניהם הוא בדין שינוי החוזר, דבזה י"ל דאף דבגזילה סגי בזה לקנותו כיון שכבר אינו אותו דבר ממש, מ"מ כיון דהוא חוזר לברייתו לא חזינן לי' כדבר אחר לגמרי, שהרי הוא חוזר לברייתו ואכתי הדבר הראשון קיים, וע"כ אי"ז מועיל לגבי אתנן, דכיון דאינו דבר אחר לגמרי, ה"ז מאיס לגבוה.[[4]](#footnote-4)

**ד**

ח] **עוד** מצינו כן, דהנה לעיל ס"ו ב' אמרו דשינוי השם כשינוי מעשה דמי, ולעיל ס"ז א' אמרינן דהקדש חשיב כשינוי השם דמעיקרא חולין והשתא הקדש.

**והנה** בפשוטו הי' נראה, דכיון דמדמינן שינוי השם לשינוי מעשה, הרי דכ"ה דשינוי מעשה מהני באתנן, ה"נ שינוי השם מהני באתנן, - ומקשים העולם דא"כ לא משכח"ל לעיקר פסולא דאתנן לגבוה, שהרי כיון שהוא מקדישו הו"ל שינוי השם והו"ל כשינוי מעשה.

**והנה** אמנם לדעת רוב קמאי דשינוי השם דהקדש אינו מועיל לקנות בפנ"ע אלא בצירוף יאוש, ניחא, דהרי אף לענין גזילה אי"ז שינוי גמור המועיל לקנות בפנ"ע, וה"נ אי"ז מועיל באתנן, אך קשיא למש"כ התוס' לעיל ס"ז א' ד"ה הא לאו הכי בתי' בתרא דה"ז מועיל לקנות בפנ"ע, וכל הא דבעי יאוש הוא משום דאם אין יאוש אין שינוי השם, וכ"כ הרמב"ן במלחמות לקמן קי"ד א', ולפ"ז תיקשי דמ"ט אי"ז מועיל לענין אתנן.

ט] **ולמש"נ** נראה די"ל בזה בתרי גווני, חדא, דאף דשינוי השם כשינוי מעשה דמי, מ"מ י"ל דכל דלא נשתנה גופו, אף דנשתנה שמו, אי"ז מועיל לחשבו כדבר אחר לגמרי, והרי חזינן דמעיקרא ס"ל לרבה ורב יוסף דל"מ שינוי השם כלל, ואף לפ"מ דמסקינן דשינוי השם כשינוי מעשה דמי, י"ל דכיון דלא נשתנה גופו אי"ז מועיל לחשבו כדבר אחר לגמרי, וע"כ אי"ז מועיל לענין אתנן, דבאתנן אין להכשיר אלא כשנשתנה והוי כדבר אחר לגמרי, וכנ"ל.

י] **וי"ל** עוד בזה, דאף אי נימא כיון דשינוי השם כשינוי מעשה הרי דגם בשינוי השם גמור חשיב כדבר אחר לגמרי,[[5]](#footnote-5) ואם משכח"ל שינוי השם מעליא באתנן בלא שינוי מעשה ה"ז מועיל להכשירו, מ"מ בשינוי השם דהקדש ודאי דלא חשיב כדבר אחר לגמרי, שהרי עיקר שם הדבר לא נשתנה, דמעיקרא בהמה והשתא בהמה, אלא דיש בזה שינוי השם כ"ד כיון דמעיקרא חולין והשתא הקדש,[[6]](#footnote-6) וע"כ אי"ז מועיל להכשיר באתנן דלא מכשרין בי' אלא כשנשתנה והוי כדבר אחר לגמרי.

**ה**

יא] **ולפ"ז** נראה דמה"ט הוא דאף אם לענין גזילה כל שגזל בהמה וילדה קנה את הבהמה עצמה בשינוי, מ"מ לענין אתנן ונעבד אי"ז שינוי המועיל להכשיר את האם, והיינו משום דאף דלידה הויא שינוי לגבי האם, מ"מ אי"ז שינוי מעליא המועיל לחשבה כדבר אחר לגמרי, שהרי לדעת רבים מקמאי אי"ז שינוי כלל לגבי האם, דמעיקרא גופא מליא והשתא גופא סריקא, וע"כ אף לדעת הסוברים דהו"ל שינוי גם לגבי האם, אי"ז שינוי גמור החושבה כדבר אחר לגמרי, וע"כ אי"ז מועיל להכשיר למזבח, דלא מכשרינן למזבח בדבר שנשתנה אם אם חשיב כדבר אחר לגמרי, וכנ"ל.

יב] **ובזה** מתישב גם הא דמסקינן דאף אם יש שינוי בנעבד ובנרבע, מ"מ בעיברו ולבסוף נרבעו אסור הולד, משום דמעיקרא בהמה והשתא בהמה ודשא הוא דאחידא באפה, וגם באתנן דהולדות מותרין בעינן לילפותא בפנ"ע דהם ולא ולדותיהן, ולא סגי בהא דממעטינן הם ולא שינוייהם, והיינו דכיון דמעיקרא בהמה והשתא בהמה ודשא הוא דאחידא באפה, אף דהלידה הויא שינוי, מ"מ לא חשבינן לה כדבר אחר לגמרי, וע"כ מועיל להכשיר את הולד למזבח.

1. ואשר ע"כ שפיר מדמינן להו, אף דבגזילה סגי בשינוי שאינו חשוב ובאתנן בעינן שינוי חשוב, והיינו דהגם דחלוקין הן דבגזילה סגי במה שנשתנה שינוי כ"ד דכבר אינו ממש הדבר הראשון, ובאתנן בעינן שישתנה שינוי גמור שיהא חשוב כדבר אחר לגמרי, מ"מ הנידון אם מהני בהו שינוי הוא נידון אחד, אם מהני שינוי לחשבו כדבר אחר, או דשינוי במקומו עומד, אלא דאף אם מהני שינוי לחשבו כדבר אחר, מ"מ באתנן בעינן שינוי גמור שיהא חשוב כדבר אחר לגמרי, ובגזילה סגי בשינוי כ"ד. [↑](#footnote-ref-1)
2. לכאו' בע"כ דדבריו הם כדעת התוס' דשינוי החוזר קונה מדאורייתא בגזילה, ובזה הוא שנסתפק אם ה"ז מועיל אף באתנן, דלדעת ש"ר דשינוי החוזר אינו קונה מדאורייתא בגזילה, ודאי דאף אינו מועיל באתנן, דאף אם מדרבנן הוא קונה בגזילה משום תקנת השבים, אי"ז טעם שיועיל כלל באתנן לעקור דין תורה דהוא פסול, וגם דליכא בזה תקנת השבים. [↑](#footnote-ref-2)
3. יש להעיר שהרי בגמ' לעיל שם אמרו דתני חדא אסור ותני אידך מותר, והרי דבחד ברייתא לא תני אלא דנתן לה חטים ועשאן סולת מותרין, ומהא דלא נקט אלא שינוי שאינו חוזר משמע דשינוי החוזר אינו קונה. [↑](#footnote-ref-3)
4. ומ"מ שפיר מדמינן דין אתנן לדין גזילה, דלב"ש דאף שינוי גמור ל"מ באתנן, בע"כ דהוא משום ד"שינוי במקומו עומד", ולא חשבינן לי' כלל כדבר אחר, וע"כ לדידהו ל"מ שינוי אף בגזילה. [↑](#footnote-ref-4)
5. וכ"נ למש"כ הרמב"ן במלחמות לפרש למה שאמרו דשינוי השם כשינוי מעשה וכו' דהיינו דעיקר הא דמהני שינוי מעשה הוא משום דנשתנה שמו, אך למש"נ בסימן י"א בביאור דבריו, יש מקום לדון בזה. [↑](#footnote-ref-5)
6. ומה"ט מבו' בד' התוס' לעיל ס"ז א' דשינוי השם דהקדש הוי שינוי השם קטן. [↑](#footnote-ref-6)