הבדלה א
קטגוריות: כללי / שיעורי הרב צבי ובר / אורח חיים / סימן רצד עד סימן ש - הבדלה

**שיעורי הלכה**

### שיעורים על סדר השו"ע

### מפי מו"ר הגאון

### רבי רפאל צבי ובר שליט"א

הלכות הבדלה

##### **או"ח סימן רצד סעיף א**

##### **שיעור א**

**תוספת לשיעורים על הלכות קידוש**

**[סימן רעג סעיף ז] יש אומרים שאין מקדשין אלא לאור הנר, ויש אומרים שאין הקידוש תלוי בנר.**

קידוש לאור הנר

ומבואר בבית יוסף כאן שנחלקו הראשונים בביאור סוגיא בפסחים (קא, א) דמבואר שם שרבה אמר לתלמידיו לאכול פת בקידוש שהוא עשה משום שיש לחוש שעד שילכו לביתם יכבה הנר שבביתם. וע"ש ברשב"ם וברש"י (ד"ה דילמא) שפירשו שהחשש הוא שאם ילכו לבתים וימצאו שהנר כבה, לא יאכלו את סעודתם, וא"כ מה שיקדשו בביתם לא מהני דבעינן קידוש במקום סעודה. אך המרדכי (שם והו"ד גם ברא"ש) פירש דכוונת רבה דכיון שיש חיוב לאכול לאור הנר, אם יבואו לביתם אחר שיכבה הנר לא יוכלו לקדש. ובשו"ע כתב דמסתברא כמו דעת רש"י ותוס' וכן דעת רוב הראשונים שאין דין לקדש דווקא במקום הנר.

ובביאור הלכה (ד"ה והכי) כתב דלכתחילה צריך שתהיה הסעודה לאור הנר, ואין כוונתו לדברי המרדכי הנ"ל, אלא כוונתו שמשום הדלקת נרות צריך להדליק במקום סעודה וא"כ אם אוכל בחצר אינו יכול להדליק נרות בביתו, ולכן כתב שיש להקל בזה רק אם נהנה בחצר יותר מפני האויר או הזבובים.

**~ סימן רצד - הלכות הבדלה ~**

**[סעיף א] אומר הבדלה בחונן הדעת.**

## הבדלה בחונן הדעת

ומבואר בירושלמי (ברכות פרק ה הלכה ב) ב' טעמים מדוע התקינו להבדיל בחונן הדעת, טעם א' הוא שאם אין דעה הבדלה מנין, והיינו שצריך קודם לומר אתה חונן לאדם דעת ורק אח"כ להבדיל, וטעם שני שאסור לו לאדם לתבוע צרכיו עד שיבדיל, וע"ש שכתב לבאר דזה מחלוקתם של רבי יוסף ורבנן בברכות (לג, א) מה הטעם שקבעו הבדלה בחונן הדעת דרב יוסף אמר לפי שהיא חכמה, ורבנן אמרו לפי שהוא חול.

וכתב הגר"א דבזה מבואר הנוסח שאומרים אתה חונן ואח"כ חוזרים ואמרים אתה חוננתנו, והאחרונים האריכו מדוע חוזרים ואומרים אתה חוננתנו, ולפי"ז מיושב שרוצים לצאת ידי שתי הדעות דקודם אומרים אתה חונן כי אם אין דעה הבדלה מנין, ואחר שמבדיל שוב יכולים לבקש בקשות פרטיות ומסיימים וחננו מאתך וכו'.

ומדברי הירושלמי יוצא חידוש גדול דאף שכבר החשיך ויצאה השבת, מכל מקום אסור לבקש בקשות פרטיות קודם שיבדיל [ואמנם בדיעבד אם שכח להבדיל וגמר את הברכה ממשיך ומתפלל היינו דווקא בדיעבד דלא גרע ממי שהתחיל ברכה של חול בשבת שמשלים את הברכה שהתחיל].

## כשלא התפלל ערבית האם מבדיל בשחרית

בשו"ת הרדב"ז (חלק א סימן שסא) דן לגבי מי שנאנס ולא התפלל ערבית בלילה האם בבוקר הוא צריך לומר הבדלה בתפילה, ומסיק שם שחז"ל לא תיקנו להבדיל אלא בתפילת ערבית, אך בתפילת שחרית אינו מבדיל כיון שיכול להבדיל על הכוס, ולא תקנו תשלומין בדבר שיש לו תקנה.

והמג"א (ס"ק א) הביא את דברי הרדב"ז ותמה על דבריו דמשמע בגמרא שאם שכח חוזר כדי להבדיל בתפילה, שהרי בזמן חז"ל שתיקנו הבדלה בתפילה אז אם לא הבדיל בתפילה היה חוזר ומבדיל בתפילה השניה. ומסקנת דבריו שאם לא הבדיל בערבית צריך להבדיל בשחרית.

## אם מבדיל בתפילה ראשונה או בשניה

ובביאור דעתו נחלקו האחרונים דדעת התוספת שבת (ס"ק א) שכשמתפלל שחרית שתיים מבדיל בתפילה השניה שהיא תשלומין לתפילת ערבית, אך דעת הרעק"א שמבדיל בתפילה הראשונה שאחרי שבת, כיון שההבדלה בתפילה אינה דין בתפילת ערבית, אלא זה דין בתפילה הראשונה שלאחר השבת. וכן כתב בחידושי הגר"ח (סטענציל אות ב) דצריך לומר הבדלה בראשונה משום דדין הבדלה אינו סדר בתפילת ערבית של מוצאי שבת, אלא הוא דין בתפילה ראשונה של חול.

ויש להעיר לדעת התוספת שבת שההבדלה בתפילה הוא גדר של אזכרה בתפילה של מוצאי שבת דמדוע כשלא התפלל מנחה של שבת שצריך להתפלל ערבית שתיים קיי"ל שמבדיל בראשונה ולא בשניה (סימן קח סעיף י), הרי כשמתפלל של השלמה מתפלל את נוסח התפילה של אותו הזמן וכמו שאם שכח מנחה בערב שבת מתפלל שתיים של שבת, וא"כ צריך שבהשלמה יבדיל בתפילה בשניהם, ולאידך גיסא יש לעיין שאם זה אזכרה של ערבית מדוע בבוקר הוא אומר את זה בתפילתו השניה הרי צריך להשלים בשתי שחרית, ואין זה מנוסח האזכרה של שחרית, וע"כ צ"ל דגדרו אינו נוסח של תפילת ערבית אלא דין הבדלה בתפילה, ולא מסתבר שיהיה שייך בזה תשלומין, וצ"ע.

ועולה שנחלקו האחרונים האם דין הבדלה הוא הזכרה בתפילת ערבית או דין בתפילה הראשונה שלאחר השבת, ויש בדבר זה כמה נפק"מ.

## שכח לומר ותן טל ומטר וחוזר אם צריך להבדיל בשנית

הנה יש לדון באופן שהבדיל בתפילה אך שכח לומר 'יעלה ויבוא' בערבית של חול המועד או שכח להזכיר 'ותן טל ומטר' שצריך לחזור ולהתפלל, ויש לדון אם יצטרך לחזור ולהבדיל בתפילה השניה. ולכאורה הדבר תלוי במחלוקת הראשונים שהביא המשנ"ב בהלכות תפילה (סימן קח ס"ק לב) אם דין שחוזר ומתפלל הרי זה משום שהתפילה הראשונה כאילו בטילה, או שחייב לחזור רק כדי לומר את האזכרה [וע"ש נפק"מ אם שכח יעלה ויבוא במנחה של ר"ח אם צריך להתפלל ערבית שתיים לאחר ר"ח כיון דבלאו הכי לא יזכיר יעלה ויבוא בתפילתו], והנה לדעת הראשונים שאם לא הזכיר 'יעלה ויבוא' או 'ותן טל ומטר' בתפילה חשיב כמו שלא התפלל, אז פשוט שכשחוזר ומתפלל צריך לומר שוב הבדלה בתפילה, אך לפי הדעות שלא בטלה ברכתו לגמרי אלא חוזר רק כדי להזכיר את האזכרה ששכח, נראה דתלי בפלוגתא הנ"ל דלדעת הרעק"א אינו צריך לחזור ולומר הבדלה אף לכתחילה כיון שאמר כבר הבדלה בתפילה ראשונה של מוצ"ש, אך לדעת התוספת שבת יצטרך ודאי לחזור כי ההבדלה בתפילה זה דין אזכרה בתפילת ערבית של מוצאי שבת.

## נאנס ולא התפלל ערבית ושחרית

עוד יש נפק"מ בפלוגתא הנ"ל בגוונא שנאנס ולא התפלל ערבית, ומחמת אונסו לא התפלל אף שחרית, אם כשמתפלל תפילת מנחה יכול להבדיל בתפילה, דלדעת התוספת שבת אינו יכול להבדיל כיון שתפילה זו אינה תפילת תשלומין לתפילת ערבית ולא שייך להבדיל בתפילה זו, אך לדעת הרעק"א כיון שתפלת המנחה היא התפילה הראשונה שהוא מתפלל לאחר השבת יכול להבדיל בתפילה זו.

## הזיד ולא התפלל ערבית

עוד נראה דיש נפק"מ בהזיד ולא התפלל ערבית דאין לו תשלומין מדינא כמבואר בשו"ע בהלכות תפלה (סימן קח סעיף ז), האם יכול להבדיל בתפילת שחרית, דלדעת התוספת שבת שהוא מדין תשלומין, הכא שאין לו תשלומין לא שייך להבדיל בתפילה, אך לדעת הרעק"א יבדיל בתפילה בבוקר כיון שזה תפילתו הראשונה אחרי שבת.

## קושיות הביאור הלכה על הרעק"א

והנה הביאור הלכה הביא את שיטת הרעק"א, ותמה על דבריו דאם יכול לומר הבדלה אף בתפילת שחרית, מדוע אמרו בגמרא דטעה ולא הבדיל בתפילה אינו חוזר כיון שאומרה אחר כך על הכוס, הרי לדעת הרעק"א יכול לאמרה אף בתפילת שחרית, ועוד הקשה דאמאי כתב השו"ע (סעיף ב) שאם שכח להבדיל בתפילה וסבור שלא יהיה לו כוס למחר צריך לחזור ולהתפלל, הרי יכול לומר הבדלה בשחרית. וע"ש שמכח זה הכריע דהעיקר כדעת התוספת שבת.

ונראה לבאר את דברי רעק"א דאין כוונתו שיכול להבדיל אף בתפילת שחרית, אלא שדין ההבדלה הוא בתפילה הראשונה שלאחר השבת, ולכן אם לא התפלל ערבית דין ההבדלה הוא בתפילת שחרית כי זה התפילה הראשונה לאחר השבת, אך אם כבר התפלל את התפילה הראשונה לאחר השבת אינו יכול להבדיל בתפילה שלאחר מכן. ובזה מיושב קושיות הביאור הלכה דהיכא שכבר התפלל ערבית ושכח להבדיל ודאי אינו יכול להבדיל לאחר מכן.

## שכח להבדיל בתשעה באב שחל יום א'

והנה מבואר בשו"ע שאם טעם קודם שהבדיל על הכוס צריך לחזור ולהבדיל בתפילה, כי ההבדלה על הכוס אינה כתיקונה, עוד מצינו בשו"ע לקמן (סעיף ג) לגבי מי ששכח להבדיל בתפילה במוצאי שבת שהוא תשעה באב, שאינו צריך לחזור ולהתפלל כיון שיכול לסמוך על מה שיבדיל במוצאי תשעה באב, ומעתה יש לדון באופן ששכח להבדיל בתפילה בליל תשעה באב ובמוצאי תשעה באב עבר וטעם קודם הבדלה, דלכאורה יצטרך לחזור ולהתפלל ערבית ולהבדיל בתפילה. ואמנם נראה דאינו כן כיון שכל הדין להבדיל הוא רק בתפילה הראשונה של השבוע וא"כ לא שייך לחזור ולהתפלל ערבית ולהבדיל בתפילה של מוצאי תשעה באב. וראה בספר שמירת שבת כהלכתה (פרק סד הערה צה) שהביא מהגרשז"א דהטעם שאינו חוזר ומתפלל כיון שכבר התפלל כמה תפילות שלא הבדיל בהם שוב אינו מבדיל, ובפשטות נראה דטעמו כנ"ל.

## ההלכה בשכח ולא התפלל ערבית

ולעניין הלכה לגבי מי שלא התפלל ערבית אם מבדיל בתפילה, הביא הביאור הלכה שיש ספק האם העיקר כדעת הרדב"ז שאין לו תשלומין או כדעת המג"א שיש לו תשלומין למחר [וביאר הביאור הלכה דהכוונה היא שצריך לומר הבדלה בתפילה השניה וכדעת התוספת שבת, ודלא כרעק"א]. ולמעשה כתב כעין פשרה בין השיטות שאם כבר הבדיל על הכוס לא יבדיל בתפילה בבוקר, ואם לא הבדיל על הכוס יבדיל בתפילת התשלומין של הבוקר. והכרעתו צ"ב קצת שהרי קיי"ל שאף אם הבדיל על הכוס עדיין צריך להבדיל בתפילה, וא"כ אף אם הבדיל על הכוס עדיין צריך להבדיל בתפילה. אכן המשנ"ב לעיל בהלכות תפילה (סימן קח ס"ק לג) הביא את סברת הרדב"ז ונראה שנוטה לפסוק כדבריו שאם לא התפלל ערבית אינו משלים בשחרית, וצ"ע לדינא.

**הדינים העולים:**

1. אף לאחר שהחשיך היום אסור לבקש בקשות פרטיות קודם שיבדיל.
2. מי שנאנס ולא התפלל מעריב במוצ"ש נחלקו האחרונים אם משלים בשחרית.
3. לדעות שמשלים בשחרית נחלקו האחרונים לדעת התו"ש יבדיל בתפילה השניה שהיא ההשלמה לערבית, ולדעת הגרעק"א יבדיל בתפילה הראשונה.
4. אם שכח טל ומטר וחוזר ומתפלל ערבית, לדעת התו"ש אפשר שצריך לחזור ולהבדיל בתפילה השניה ולרעק"א אי"צ לחזור. אמנם לפי השיטות שאם לא הזכיר חשיב כמו שלא התפלל כלל, גם לרעק"א צריך לחזור ולהבדיל.
5. אם לא התפלל שחרית לדעת הרעק"א יבדיל במנחה ולדעת התו"ש לא יבדיל.
6. אם הזיד ולא התפלל במוצ"ש שאין לו תשלומין לדעת התו"ש לא מבדיל ולרעק"א יבדיל בשחרית.
7. לדעת הגרעק"א שמבדיל בשחרית נקט הביאור הלכה דהיינו אף אם התפלל מעריב, אמנם י"ל שדין ההבדלה הוא רק בתפילה הראשונה שמתפלל.
8. הביאור הלכה כאן הכריע שאם הבדיל על הכוס לא יבדיל בתפילת שחרית אך אם לא הבדיל על הכוס יבדיל בשחרית, ובמשנ"ב לעיל צידד שלעולם אינו מבדיל בתפילת שחרית
9. מי ששכח להבדיל בתפילה בת"ב שחל להיות ביום א' ואכל קודם הבדלה נראה שאי"צ לחזור ולהתפלל.