14 שיעור רביעית וכזית
קטגוריות: ש_ס / יג עירובין / עירובין - הרב רפאל בהגר_מ שמואלביץ / עניינים / עירובין  פ_א - פ_ג

אור ליום ועש"ק לך לך ז' מרחשון תשס"ה

א] עירובין ד"ד., גפן כדי רביעית יין לנזיר, ופירש"י רביעית יין לנזיר לחייבו מלקות, והתוס' שם הקשו ע"ז, דלא הוה דומיא דאחריני דמשערינן בהו מילי אחריני.

והתוס' כתבו לפרש, ז"ל, נראה כפרש"י דסוכה דפירש שאם אכל ענבים וחרצנים ולולבים מגפן איכא למ"ד ברביעית, וזה ביין משערינן, שיקח כוס מלא יין וישים בו עלין ולולבין כשיעור מה שאכל ואם יצא רביעית חייב, ואם היה בא לשער במים היה יוצא רביעית בפחות שאין נגדשין על שפת הכלי כמו יין וכו'.[[1]](#footnote-2)

ועיי"ש בתוס' שהק' ע"ז, ז"ל, וא"ת ומ"מ מאי נפקא מינה לשער ביין והלא כלי המחזיק רביעית הוא ביצה ומחצה ומה שמפיל ביצה ומחצה בין יין ובין מים אם שיעור עלין ולולבין שאכל יפילו כל כך חייב, ותירצו די"ל דנפק"מ אם יש כלי שמחזיק מה שמפיל ביצה ומחצה מן היין שלא ישער עלין ולולבין בכוס מלא מים עד שיתמלא הכלי שזה הכלי אינו מחזיק ביצה ומחצה מן המים שאינן עבין כמו יין ונמצא שאין הכלי זה רביעית ודוחק, הגה"ה, עכ"ל.

והנה עיי"ש במהרש"א שפירש קו' התוס', ז"ל, אע"ג דביין אינו מפיל כ"כ כמו במים, מ"מ כיון שלולבין וגפנים שאכל הפילו כמו הביצה ומחצה הרי הוא רביעית, ומה שלא הפילו ביין כמו במים היינו שנשאר מיין על שפת הכלי בגודש, אבל קשה כי כפי מה שפירשו לעיל דאתי הלכתא להקל דביין נמי בעי ההפלה כ"כ כדי למלאות רביעית של תורה, ולא סגי בכדי הפלת ע"י ביצה ומחצה ביין שנשאר בגודש ואינו יוצא רביעית שלם, דהשתא ודאי איכא נפ"מ טובא דבעי שיעור גדול מעלין ולולבין כדי למלא רביעית ולא סגי בכדי הפלת ביצה ומחצה ביין דאין הרביעית מתמלא מהם כיון שנשארו בגודש, ואפשר דלא ניח"ל לבעלי תוס' למימר הכי דליבעי לולבין וגפנים כ"כ שיפילו ביין שיעור גדול יותר מרביעית דהיינו שיהא רביעית נתמלא מהם הגודש הנעשה מהם ביין הוא יותר על הרביעית, ומיהו בגליון לקמן כתבו לישב כן פירש"י, עכ"ל.

ומבו' מד' המהרש"א דהא הוא מילתא דפשיטא דרביעית מים ורביעית מים שוין בשיעורן, וכמבו' כן בד' התוס' בגליון שבסוף דבריהם דהוי אצבעיים על אצבעיים וכו' בין במים ובין ביין, ואשר ע"כ למש"כ התוס' בתחילת דבריהם שפיר איכא נפ"מ אם משערין במים או ביין, דאם משערין ביין בעי שיעור גדול מעלין ולולבין, דרק בשיעור זה נופל מן הכלי כדי רביעית יין, וע"כ הוא שהוצרך המהרש"א לפרש דלא ניח"ל להתוס' לפרש כמו שפירשו בתחילת דבריהם, ומשום דאם משערין כן נמצא דלפי האמת הוי זה יותר מרביעית, כיון שעלין ולולבין אלו הפילו רביעית יין ומלבד זה עוד נעשה על ידיהם הגודש מן היין.

אך צ"ב בזה בל' התוס', דלפ"ז העיקר חסר מן הספר בקושיתם, שהרי לפ"מ שפירשו מעיקרא שפיר ניחא דאיכא נפק"מ לשער ביין, והי' להם להתוס' לפרש הקו' דאין סברא לשער ביין כה"ג, אך התוס' הק' דמאי נפק"מ לשער ביין, וזה צ"ב, דהרי שפיר נפק"מ לשער ביין.

ולכאו' הי' מקום לדון בפירוש ד' התוס', דס"ל השתא דשיעור רביעית אינו שוה במים וביין, דבמים הוי השיעור כמו שיפילו ביצה ומחצה מן המים וביין הוי השיעור כמו שיפילו ביצה ומחצה מן היין, ונמצא דרביעית יין הוי פחות מרביעית מים, שאין ביצה ומחצה מפילין כ"כ מן היין, כיון שנגדש על שפת הכלי, וזהו ע"ד מה שפירשו התוס' להלן, דכזית דיין הוי שיעור מועט, דמשערין כמו שמפיל זית מן הכלי, וזה הוי שיעור מועט, וה"נ ברביעית יין משערין כפי מה שמפילין ביצה ומחצה מן כלי יין, ואשר זהו שהקשו דא"כ ליכא נפ"מ אם משערין הלולבין וגפנים ביין או במים, דהיאך שנשער יהא שיעור הלולבין והגפנים אם מפילין הן כמו שביצה ומחצה מפלת, וזה ע"ד שהקשו התוס' להלן על שי' ר"ת, דכך יכול לשער במים כמו ביין, במקום שיש זית אגורי ישים עלין ולולבין, אם יפילו שיעור עלין ולולבין שאכל כשיעור שיפיל הזית הן מים הן יין חייב.

והנה במה שתירצו התוס' דנפק"מ וכו', עמש"כ המהרש"א והדברים באו משובשים בדפוס ועמד ע"ז הרש"ש, ועיי"ש שהק' דכמו"כ הו"מ למימר איפכא דכדי רביעית מים לנזיר, להשמיענו שאם יש כלי שמחזיק מה שמפיל ביצה ומחצה מן המים, שלא ישער עלין ולולבין בכוס מלא יין עד שיתמלא הכלי, דזה הוי יותר מרביעית, כנדצ"ל בד' המהרש"א.

ונ' דכל קו' זו דהמהרש"א היא לפי דרכו בפי' ד' התוס', אך אי נפרש ד' התוס' כמש"נ יל"ד לישב בזה, דהנה באמת עיקר מה שפירשו התוס' דקמ"ל שאם יש כלי שמחזיק מה שמפיל ביצה ומחצה מן היין שלא ישער עלין ולולבין בכוס מלא מים עד שיתמלא הכלי וכו', צ"ב רב, דמה ס"ד לשער כן, הרי לכאו' פשיטא דאם משערין בכלי מלא מים, יש לנו לשער כדי שיפילו רביעית מים, ואם משערין בכלי מלא יין יש לנו לשער כדי שיפילו רביעית יין, ומאי ס"ד לשער בכלי מלא מים כדי שיפילו שיעור דרביעית יין.

ונ' פשוט שהטעם בזה הוא, דכיון שרביעית מים ורביעית יין לא שוו בשיעורייהו, ע"כ כאשר ילפי' בנזיר אכילה משתי' להצריך רביעית באכילה, יש לנו להצריך בזה שיאכל כשיעור רביעית יין, ולא כשיעור רביעית מים, וע"כ הי' לנו לשער עלין ולולבין בכוס מלא מים עד שיתמלא הכלי שמחזיק מה שהפילו ביצה ומחצה מן היין, דרק ע"י מדידה זו יהא לנו עלין ולולבין כשיעור רביעית יין, דאם ישער בכוס מלא יין עד שיתמלא הכלי שמחזיק מה שהפילו ביצה ומחצה מן היין, נמצא שלפי האמת יהא שיעור רביעית דעלין ולולבין גדול משיעור רביעית דהיין, כיון שנגדש היין על שפת הכלי, ואשר ע"כ יש לנו לשער בכלי מלא מים שאין נגדשין על שפת הכלי, ועי"ז יהא לנו עלין ולולבין בדקדוק כמידת רביעית יין, ודו"ק, וזהו דקמ"ל ההלכתא דמשערין העלין ולולבין ביין, ומידתן היא בשיעור שמפילין מכלי מלא יין רביעית יין, אשר לפ"ז הוי שיעורן גדול משיעור רביעית יין, וכנ"ל, ומבו' היטב ד' התוס'.

ויל"פ שטעם ההלכה דבאמת אין משערין בכלי מלא מים, אשר עי"ז יהא לנו בדקדוק כשיעור רביעית יין, הוא משום דלא ילפי' אכילה משתי' דשיעורא דאכילה הוי כשיעור רביעית יין, אלא ילפי' דשיעור האכילה הוי רביעית, וע"כ יש לנו לשער הרביעית בכל דבר לפי ענינו, ויש להוסיף, שהרי הא דרביעית יין הויא פחות מרביעית מים הרי היינו משום דעיקר השיעור דרביעית הוא כשיעור ביצה ומחצה, ויין חשיב כביצה ומחצה בשיעור פחות מהשיעור דמים חשיב כביצה ומחצה, וכיון דליכא חילוק בעיקר דין השיעור בין יין למים, ע"כ ל"ב שיהא בעלין ולולבין בדקדוק כשיעור רביעית יין.

ולפ"ז ניחא בפשיטות דמה"ט לא ס"ד לשער בכלי מלא מים עד שיתמלא הכלי שמחזיק מה שהפילו ביצה ומחצה מן המים, דמהיכ"ת נשער כן, הרי בעי' שיהא שיעור האכילה כשיעור השתי' דהיין, ואף אי נימא דיש לנו לשער ברביעית מים, מ"מ מהיכ"ת נשער בכלי מלא יין, וע"כ ל"ה מצי למימר כדי רביעית יין לנזיר.

ומש"כ התוס' ע"ז "ודוחק", נ' דהוא משום דהא דלדעת התוס' הכא שאני שיעור רביעית דיין משיעור רביעית דמים, ורביעית דיין הוי פחות מרביעית דמים, הרי נ' פשוט דאין פירושו דשיעור שתי' דיין הוי פחות משיעור שתי' דמים, דודאי שיעור השתי' בכל המשקין הוי ברביעית וחד שיעורא הוא, ואך דכיון דרביעית היא כשיעור ביצה ומחצה, ע"כ מדידת הרביעית בכל מין הוי כפי מה שמפיל ביצה ומחצה ממנו, דבזה הוא דחשיב רביעית, ואשר ע"כ אין לנו להצריך שיהיו העלין והלולבין כרביעית יין ממש, שהרי רביעית יין ורביעית מים חד שיעורא נינהו, וכנ"ל.

ב] והנה אמנם התוס' בברכות דמ"א. ובסוכה ד"ו. ניחא להו פירש"י ולא קשיא להו כקו' התוס' דמאי נפק"מ בזה, וגם ש"ר שהביאו פירש"י לא קשיא להו כן, ונ' דהיינו משום דס"ל כמש"כ הגליון בסוף התוס', ז"ל, ולי נראה דלפ"ה לא קשה כלל דרביעית של תורה הוא אצבעיים על אצבעיים כו' כדאמרינן בערבי פסחים וזהו מה שמפיל ביצה ומחצה מן המים לפי חשבון דמ' סאה דמקוה, והשתא משערינן עלין ולולבין שאכל כשיעור שיפילו מן היין כלי מלא אצבעיים על אצבעיים שהוא שיעור גדול, ולא משערינן כשיעור שיפילו מן המים שהוא דבר מועט, עכ"ל.

ונ' דהיינו דס"ל דשיעור רביעית למים ויין שוה, ואין שיעור רביעית ביין כפי מה שיפילו ביצה ומחצה מן היין, אלא שיעור רביעית ביין הוא כלי של אצבעיים על אצבעיים, שזהו שיעור שיפילו ביצה ומחצה מן המים, וע"כ שפיר נפק"מ אם משערין עלין ולולבין ביין או במים, דאם משערין אותן ביין הוי שיעור רביעית דידהו גדול יותר, וז"פ.

וצ"ב פלוגתת התוס' בתחילת דבריהם עם התוס' בסו"ד, דבתחילת דבריהם ס"ל דשיעור רביעית ביין אינו שוה לשיעור רביעית במים, אלא משערין כפי מה שמפילין ביצה ומחצה מן היין, אשר נמצא דשיעורו מועט משיעור רביעית מים, ובסו"ד ס"ל דשיעורן שוה.

וביותר צ"ב, שהרי התוס' להלן הק' על פי' ר"ת, דאי בשתי' איירי לחייבו אם שתה כשיעור מה שמפיל זית אגורי מן היין, דמשערין ביין שהוא דבר מועט ולא במים, פשיטא כיון דשתה יין שלא ישער אלא ביין ומה צריך קרא, והרי שלגבי שיעור כזית פשיטא להו להתוס' דמשערין כמו שמפיל כזית מן היין ולא צריך קרא לזה, וא"כ מ"ט ברביעית נקטו בסוף דבריהם שאין משערין כפי מה שמפילין ביצה ומחצה מן היין.

והנה אמנם י"ל דההגה"ה שבסו"ד התוס' באמת ס"ל דגם לגבי כזית יין בעי' קרא ללמדינו דמשערין כשיעור שמפיל זית מן היין, וכאשר כן נקט התוס' הרא"ש בסוגיין, אמנם תיקשי בזה בד' התוס' בסוכה ד"ו. שהק' כן ע"ד ר"ת דבשתי' ל"ב קרא דפשיטא שמשערין כפי מה שמפיל זית מן היין, ואילו בריש דבריהם ניח"ל פירש"י, והיינו משום דס"ל דשיעור רביעית שוה במים וביין, ואין משערין כפי מה שמפיל ביצה ומחצה מן היין, וצ"ב דמ"ש רביעית דאין משערין ביין עצמו, ומ"ש כזית דפשיטא דמשערין ביין עצמו ול"ב קרא לזה.

ג] ונ' פשוט בזה, דהנה בעיקר מש"כ התוס' דפשיטא דכזית יין משערין כפי מה שמפיל זית מן היין, נ' דיש להוכיח מזה דעיקר שיעור כזית, לאו היינו דשיעור אכילה הויא מדת נפח מסוים, וניתן סימן בעלמא דהאופן לשער לזה הוי ע"י זית, אלא עיקר השיעור נאמר בזית, ואשר ע"כ יש לנו לשער כפי מה שמפיל זית מן היין, דאילו הי' זה היכ"ת בעלמא לשער ע"י זית, הרי ודאי ל"ה לשער כפי מה שמפיל זית מן היין, שהרי הוי זה שיעור מועט, ואי"ז כמדת נפח דכזית, שהרי כזית מים הוי שיעור מרובה, והי' לנו להצריך שיעור יין כמדה שמפיל זית מכוס מלא מים, דזהו שיעור הנפח האמיתי השוה למידת זית, וז"ב.

ונ' לפ"ז, דמה"ט מסתבר כדעת הגר"ח מואלוזין שמשערין כזית בינוני שבזה"ז, דהאמנם אם הי' הזית רק היכ"ת לידע שיעור הנפח דחשיב אכילה, ל"ה לנו לשער בזית שבזה"ז, שעי"ז לא יהא לנו שיעור אכילה, דהגם דהזית נתקטן, אך שיעור אכילה לא נתקטן, אך כיון דעיקר השיעור נאמר בזיתים, דשיעור אכילה הוא כפי זית, אשר מה"ט לא שוו שיעור כזית מים ושיעור כזית יין, וכנ"ל, מסתבר דיש לנו לשער כפי זית בינוני שבזה"ז.

ונ' דמה"ט ס"ל להתוס' בסו"ד ולהתוס' בסוכה ולש"ר דהגם דלגבי כזית יין משערין כפי מה שמפיל זית מן היין, מ"מ לגבי רביעית יין אין משערין כפי מה שמפיל ביצה ומחצה מן היין, אלא שוה שיעור רביעית יין לשיעור רביעית מים, ומשום דס"ל דעיקר שיעור רביעית לא נקבע כלל בביצה ומחצה, אלא עיקר שיעור רביעית הוא כמש"א בפסחים דק"ט. דרביעית של תורה אצבעיים על אצבעיים וכו', ונקבע שיעור רביעית לפי מדת אצבעות, וע"כ אף ביין הוי שיעור רביעית כמו שמחזיק כלי של אצבעיים על אצבעיים, וזה מדוקדק בל' התוס' שהביאו לההיא דרביעית של תורה אצבעיים וכו', ול"ד לשיעור כזית יין, דכיון שעיקר שיעור כזית נקבע בזית, ע"כ פשיטא דיש לנו לשער כמו שמפיל הזית מן היין.

ואמנם בעלין ולולבין שמשערין כפי מה שמפילין מן היין, נמצא שהוי שיעורן מרובה משיעור שאר רביעית, ונ' דהיינו משום דא"א לשערן בכלי של אצבעיים על אצבעיים, וע"כ נמסר מהלל"מ לשערן ביין.

אמנם התוס' בתחילת דבריהם ס"ל דעיקר שיעור רביעית נקבע בביצה ומחצה, וע"כ ס"ל דמשערין רביעית יין כמו שמפיל ביצה ומחצה מן היין, ודמי ממש לכזית יין שמשערין לזה כמו שמפיל זית מן היין.

ויש להוסיף בזה, דהנה בפירש"י ברכות דמ"א. פי' מש"א גפן כדי רביעית יין לנזיר, ז"ל, אכל חרצנים וזגים ולולבין כשיעור רביעית יין חייב, ואין שיעור רביעית יין ורביעית מים שוין, לפי שהיין עב והמים קלושין ויש ברביעית יין יותר ממה שיש ברביעית מים, כדאמרינן גבי רביעית דם שיכול לקרוש ולעמוד על כזית משום דסמיך, אבל מידי דקליש לא הוה רביעית דידי' כזית, עכ"ל, ובחי' הריטב"א סוכה ד"ו., ז"ל, ויש שפירשו וכו', שלוקחין מדה מחזקת רביעית כדאמרינן בעלמא בת רביעית, וממלאין אותה, ולפי שרביעית של יין גדול ועב והוא יגדש גם כן בכליו על שפתו ויכול לקרש ולעמוד על כזית, משערין בו ברביעית יין לנזיר ואין משערין במים שהוא אינו גדול כ"כ, גם [אינו] (ו)נקרש ועמד בכזית שהוא שיעור אוכלין, עכ"ל, וצ"ב מה שפירשו הטעם דשאני יין ממים משום שרביעית דמים אינו נקרש ועומד בכזית, וכעי"ז כתב בתוס' רי"ח ברכות שם בשם רבינו אלחנן, ומבו' דעתם דמשערין רביעית יין בכלי של אצבעיים על אצבעיים, ומ"מ הוי שיעורו טפי ממים משום שהוא נגדש על שפת הכלי, ונ' דכ"ז הוא משום דס"ל דעיקר שיעור רביעית נקבע בכלי דאצבעיים על אצבעיים, וע"כ שפיר י"ל דביין הוי השיעור ככלי דאצבעיים על אצבעיים בצירוף מה שנגדש על הכלי, אך אם ל"ה עיקר השיעור בכלי זה, אלא הי' זה היכ"ת למדוד שיעור רביעית, ל"ה טעם לצרף מה שנגדש על הכלי, וז"פ.

ונ' נפ"מ בזה, לפ"מ שהעלה הצל"ח שנתקטנו הביצים, ויש להסתפק בשיעור רביעית אם שיעורו הוא כביצה ומחצה שהי' בזמן חכמים, וכפי שיעור אצבעיים על אצבעיים, או ששיעורו הוא כביצה ומחצה שבזה"ז, למה שנקט הגר"ח מואלוזין דמשערין כזית בזית של זמנינו, ונ' פשוט דזה תליא בפלוגתא זו, דלדעת התוס' בתחילת דבריהם דשיעור רביעית נקבע בביצה ומחצה, יש לנו לשער כביצים שבזה"ז, דומיא דשיעור כזית שה"ז נקבע בזית שבזה"ז, אך לדעת ש"ר יש לנו לשער כפי שיעור אצבעיים על אצבעיים, שבזה נקבע שיעור רביעית, וז"ב.

ויש להוסיף בזה תשובת גאון שהביא החזו"א בקונטרס השיעורים, ז"ל, ודאי שיעור חלה מ"ג ביצים וכו', ולכך נתנה לנו התורה שיעור בביצים ובפירות שדברי סופרים על הר סיני ניתנו וכו', לפי שהביצים והפירות נמצאים בכל מקום וכו', ולכן תלו חכמים השיעור בפירות ובביצים שהן קיימין בכל עת ואינם משתנים וכו', עכ"ל, ונ' מדבריו דכך נמסר שיעור חלה לשער בביצים, ואף אם נתקטנו עתה הביצים יש לנו לשער כמותם, ואין משערין שיעור חלה במידת אצבעות, ויש להעיר מפירש"י שבת דט"ו. ד"ה חמשה ועוד, ז"ל, דסבר ר' יוסי מדה מדברית היו ביצים גדולים משלנו וכו', עכ"ל, והרי דאין משערין כביצים שלנו, ואולי מה"ט גופא פליגי עלי' רבנן, וע' בס' שלום יהודה סי' ע"ד, ונ' לכאו' שלדעתו אף שיעור רביעית אין משערין במידת אצבעות, אלא בביצה ומחצה, וכדעת התוס' בתחילת דבריהם, שהרי שיעור חלה הוא עשירית האיפה ורביעית היא רביעית הלוג, וכ"ה דעשירית האיפה משתערת בביצים, ה"נ רביעית הלוג משתערת בביצים, אך בד' החזו"א נ' שנקט דאף לדעת הגאון אם נתברר לנו שע"פ מידת האצבעות הוי שיעור חלה אחר מאשר ע"פ מידת הביצים יש לנו לתפוש מידת האצבעות לעיקר, וצ"ע בזה.

ד] אמנם בעיקר מש"נ לפרש הטעם דחלוק שיעור כזית יין דמשערין במה שמפיל זית מן היין, משיעור רביעית יין דאין משערין במה שמפיל ביצה ומחצה מן היין, הנה בד' המהרש"א נ' שפירש הטעם בזה באופ"א, ז"ל בתו"ד, ארביעית של תורה קאי שנעשה ממה שמפיל ביצה ומחצה מן המים, ולכך לא ניח"ל ליישב בכה"ג לפי' ר"ת כלי שמחזיק מה שמפיל כזית מן המים וכו', משום דלא מצינו כזית של תורה ששיער במים וכו' א"כ גם הכזית נשער ביין וכו', עכ"ל.

ומשמעות לשונו הוא, דלעולם שיעור רביעית נקבע בביצה ומחצה, ואך שמשערין לזה במה שמפילין ביצה ומחצה מן המים, ומשא"כ בכזית לא נקבע השיעור במים, וע"כ יש לנו לשער בכל דבר ודבר במה שמפיל הזית ממנו, ויל"פ הטעם בזה, דשיעור רביעית דהוי חד שיעור דשתי' לכל המשקין, ע"כ נקבע השיעור כפי רביעית מים, ומשא"כ כזית שאי"ז שיעור דמשקין, הרי שבמקום שנאמר שיעור זה הוי זה שיעור מסוים על משקה זה, ולא נקבע לשערו כפי מים, וצ"ב עוד בזה.

ולפ"ז בזה"ז שנתקטנו הביצים, י"ל דשפיר יש לנו לשער רביעית כפי הביצים שבזה"ז.

אך מד' רש"י בברכות והריטב"א ורבינו אלחנן, מוכח להדיא ששיעור רביעית אינו נקבע כלל לפי ביצים, אלא הוא נקבע לפי שיעור האצבעות, וכמש"נ לעיל.

ה] ובעיקר הנידון בזה, יש לציין לתשובת מרן הב"י באבקת רוכל סי' נ"ג, שעמד ע"ז דבשיעור מקוה אין שיעור דמ' סאה מתאים עם שיעור המדה דאמה על אמה ברום ג' אמות, וכתב ע"ז, ז"ל, ומ"מ אין לנו לסמוך על המשקל במקום שיהיה סותר למדה כי המדה היא העיקר ויתד תקועה, עכ"ל.

ובשו"ת מבי"ט ח"א סי' קמ"ג ג"כ עמד ע"ז, וכתב ז"ל, ע"כ נראה כי בדבר שיש קפידא במדידה כמו במ' סאה שאמר' שהם אמה על אמה ברום ג' אמות כדי שיהיה כל גופו עולה בהן לא נסמוך אלא על המדידה, ומה שכתב הרב ז"ל שיעור הרביעיות במשקל לא כתבו אלא לדברים שלא הזכירו בהן מדידה, שלשאר דברים הצריכין רביעית אמרו ז"ל שהיא במים שמכיל אותם אצבעים על אצבעים ברום אצבעים וחצי אצבע וחומש אצבע כמו שאמר רב חסדא בגמרא רביעית של תורה אצבעים על אצבעים וכו' ובגודל כדתניא ורחץ את בשרו במים במי מקוה את כל בשרו במים מים שכל גופו עולה בהם וכמה הן אמה על אמה ברום ג' אמות ושיערו חכמי' מי מקוה מ' סאה וכמו שהביא הרי"ף ז"ל פ' ערבי פסחים שיערו הכל במדידה, והכי משמע דדרשי מקרא מים שכל גופו עולה בהן וכמה הן אמה על אמה וכו' והדר אמרינן ושיערו חכמים מי מקוה מ' סאה דקפדינן אמדת אמה על אמה וכו' כדי שיהא כל גופו עולה בהן אלא ששיערו חכמים כי במ' סאה יתמלא שיעור זה ואם יתמלא יותר או בפחות לפי המשקל לא קפדינן אלא במדידה ובמשקל יש שינוי בין משקל דבר אחד לדבר אחד השוה לו בכמות וכו' ובמי מקוה אמרינן דטיט הנירוק מצטרף למ' סאה וכתב הרמב"ם ז"ל פ"א טיט רך שהפרה שוחה ושותה ממנו הרי זה נמדד עם המקוה וטיט זה כמותו מעט ומשקלו הרבה ואי אזלינן בתר משקל באמה על אמה ברום ב' אמות הוה סגי לשיעור משקל מ' סאה ממנו אלא ודאי דמדת אמה על אמה ברום ג' מלא מים בעינן ובבציר מהאי מדה לא סליק טבילה אפילו הוה ביה מים מ' סאה במשקל, עכ"ל.

והנה לכאו' מבו' מד' רבותינו דה"נ לענין שיעור רביעית, יש לנו לילך אחר המידה דאצבעיים על אצבעיים וכו', ולא אחר המשקל, וא"כ בזה"ז שנתקטנו הביצים אין לנו לשער בביצים שבימינו, אלא לשער כפי מידת אצבעיים וכו', אך עכ"פ מבו' מדבריהם, דאילו הי' השיעור בביצים הי' לנו לילך אחר ביצים שבזה"ז, אך צ"ע דמ"ש משיעור כזית שמבו' בשו"ע או"ח ר"ס תפ"ו ששיעורו הוא חצי ביצה, ואין משערין בזית שבזה"ז, וצ"ע בזה.

אמנם שוב נתבוננתי, שכל דברי רבותינו הם על מה שאין המדה משתוה עם ה"משקל", ובזה הוא שכתבו שאין לנו לילך אחר המשקל, וכמו שהוכיח המבי"ט מטיט הנרוק, אך כלל לא הזכירו לזה שאין מדת האמות משתוה עם מידת הביצים, ולפ"ז י"ל מה שעמדנו לעיל דמ"ט לענין כזית פסק בשו"ע דהוא חצי ביצה ואי"ז כשיעור זית שבזה"ז, והאמנם דלפמש"כ המבי"ט דיש לילך אחר מידת האמות משום דקפדינן אמים שכל גופו עולה בהן, א"כ ודאי דיש לנו לילך אח"ז אף שלפי מידת הביצים ל"ב כולי האי, אך לענין שיעור רביעית אכתי יש לנו לדון אם אזלינן בתר מידת אצבעיים או בתר שיעור הביצים.

ויש להעיר עוד, דחזינן שהגם שכבר עמד מרן הב"י שאין מידות האורך והמשקל מתאימים זל"ז, מ"מ לענין שיעור חלה סתם בשו"ע יו"ד ר"ס שכ"ד דמשקל ה' רבעים קמח הוא תק"כ דרה"ם, והרי דס"ל דלענין שיעור חלה שכלל לא ניתן השיעור במידה אלא בכדי עיסת מדבר שהוא מ"ג ביצים וחומש, יש לנו לילך לפי מידת הביצים שבזה"ז.

אך קשיא ע"ז כנ"ל, דמ"ש משיעור כזית שפסק בשו"ע שהוא חצי ביצה, הגם דודאי זית שבזמנינו קטן בהרבה.

וגם בד' המבי"ט מבו' כן, דהגם דבשיעור רביעית יש לנו לילך אחר מידת האצבעות, מ"מ כתב הרמב"ם שיעור הרביעיות במשקל, לדברים שלא הזכירו בהן מדידה, והרי שבדברים אלו יש לנו לילך אחר המשקל, הגם דחזינן דאין משקל הרביעית מתאים עם מדת האצבעות.

ובשו"ת תשב"ץ ח"ג סימן ל"ג, ז"ל, והדבר נראה לעין כי כשתשער המקוה באמות שלנו היום ותכוין אותו למדת הביצים במקומות אלו תמצא שהביצים הם קטנות מהשיעור הרבה, וכשיש שני שיעורין לפנינו בלתי שוים ראוי להחמיר בשל תורה, וכן בתוספתא דמקואות אמרו כל שהוא מד"ת ושיעורו מד"ס הולכין בספיקו להחמיר וכ"ש אם שיעורו ג"כ מדברי תורה, עכ"ל, וחזינן לדעתו דהוי זה ספק אם שיעור האמות עיקר או שיעור הביצים עיקר, וע"כ יש להחמיר לענין מקוה שהוא מדאורייתא, ונ' מזה דאילו הי' מוכרע דשיעור הביצים עיקר הי' לנו לילך אחר ביצים שבזה"ז אף שנתקטנו הביצים, אך יש לדחות דלעולם אין לנו לילך אחר הביצים והאצבעות שבזה"ז, אלא אחר השיעור האמיתי, אלא ספיקא דהתשב"ץ הי' אם הא שאין משתוין השיעורים הוא משום שנתקטנו הביצים, או שהוא משום שנתגדלו האצבעות, אך הצל"ח נקט שאין לומר שנתגדלו האצבעות בזה"ז יותר ממה שהיו בימי חכמים.

1. וצ"ב בזה כמו שעמד בהגה' הגראמ"ה, דאף אם משערין בכלי מלא יין, מ"ט אין משערים בכלי שכבר מלא בגודש, וכעי"ז עמד הרש"ש להלן ע"ד התוס' במשה"ק ע"ד ר"ת דפשיטא דמשערין כפי שמפיל זית מן היין, ותמה הרש"ש דודאי מסברא הו"א דאינו חייב אא"כ שתה כזית, וכי משערינן במה שמפיל זית מן היין הלא אין בו כדי זית שהרי נשאר ממנו בגודש, עוד תמה הגראמ"ה דלפ"ז לא פסיקא מילתא, דבכלי גבוה וקצר גודשו מועט ותו דודאי כששפתו עבה גודשו רבה, וע' גם בהגהות הרש"ש ובשפ"א סוכה ד"ו., וצ"ע רב בזה. [↑](#footnote-ref-2)