כוורת -חבורה
קטגוריות: ש_ס / יב שבת / הוצאה / הרב חיים לייב אוירבך / חבורות הוצאה / הוצאה-חבורות

בס"ד

שבת דף ח' - אמר אביי זרק כוורת לרה"ר גבוהה עשרה ורחבה שישה פטור אינה רחבה שישה חייב ,

ועיין בתו' ד"ה רחבה שהביא פי' רבינו חננאל שביאר הא דבעינן רוחב שישה שהוא משום שבעינן שיהא חללה ארבעה על ארבעה מלבד הדפנות עי"ש אמנם התו' שם פליגי בזה וס"ל דאי"צ שיהא חללה ארבעה מלבד הדפנות ומשום דעובי הדפנות מצטרף לשיעור ארבעה דכמו שמצינו דבור וחולייתו מצטרפין לארבעה וכמבואר בעירובין עח' בטעמא דמילתא דהוא משום דאי בעי מנח עליה מידי ומשתמש א"כ ה"ה הכא דפנות הכוורת מצטרפין לחלל הכוורת לשיעור ארבעה ,

והנה בד' הר"מ בזה עיין בחידושי רבינו חיים הלוי מש"כ להוכיח בדעתו דס"ל כדעת רבינו חננאל דבעינן חלל ארבעה מלבד הדפנות עי"ש שכן הוא מבואר בר"מ בכל מחיצות רה"י דבעי' שיהא "ביניהם" ארבעה והיינו משום דס"ל דאין מצרפים הדפנות לשיעור ארבעה ועי"ש שע"כ אין הטעם משום דס"ל להר"מ דלא מהני אלא להיות רה"ר ע"ג דממ"נ כיון דמהני להיות רה"י ע":ג ממילא שוב הוי רה"י בתוכו מדין חורי עי"ש,

אמנם יש להעיר בד' הרמב"ם בזה דהנה זה ל' הר"מ בפי"ד הלכה ב' אפילו כלים כגון א ספינה או מגדל של עץ וכוורת וכיוצא בהן אם יש בהן ארבעה על ארבעה בגובה עשרה או יתר על זה הרי הן רה"י גמורה עכ"ל והנה לד' הגר"ח הנ"ל כיון דלענין חלל ארבעה ע"כ כוונת הר"מ היא דבעי' חלל ארבעה בהכוורת מלבד הדפנות א"כ לכאורה ע"כ גם הא דגבוהה עשרה כוונתו הוא כלפי החלל דבעי' דיהא בזה גובה עשרה מלבד שולי הכלי ולכאורה צ"ב מ"ט לא יצטרפו שולי הכלי הא קי"ל דגידוד חמישה ומחיצה חמישה מצטרפין וא"כ ה"נ נצרף שולי הכלי למחיצותיו וכמבו' כאן בתו' ובש"ר, ואין לומר דס"ל להר"מ כד' רש"י דגידוד חמישה איירי לענין בור וחולייתו דהר"מ בפט"ז נ' דמפרש לה כתו' וכן מפורש שם במ"מ ,

ונ' די"ל בזה בד' הר"מ דס"ל דהך דינא דגידוד חמישה ומחיצה חמישה לא שייכא בשולי כלי ונ' הביאור בזה דהנה לכאורה נ' פשוט דהמניח כלי גבוה חמישה ע"ג קרקע רה"ר ואח"כ מוסיף לו עוד חמישה במחיצות אחרות שאינם חלק מהכלי דלא נאמר בזה דינא דגידוד חמישה ומחיצה חמישה דהרי כל דליכא כאן עוד מחיצה חמישה כלל אין כאן חילוק גובה דחמישה דכיון דאין כרמלית בכלים ובטילי לגבי רה"ר כלל לא חשיב חילוק גובה מרה"ר וממילא אף שיש כאן עוד מחיצה אחרת גבוהה חמישה מ"מ הוא אינו אלא כלי גבוה חמישה והוא בטל לגבי רה"ר וא"כ נ' די"ל דה"ה היכא דבכלי עצמו יש צירוף מחיצות לעשרה מ"מ לא מהני דכיון דהכלי מצ"ע לא הויא גבהו חלוק מרה"ר ורק ע"י שם רשות שבו מתחלק הוא מרה"ר א"כ נהי דמחיצה חמישה וגידוד חמישה מצטרפי זזהו רק היכא דאף בלא הצירוף לעשרה יש כאן אכתי גובה טפח ויש כאן גידוד טפח אבל כל שרק ע"י המחיצת עשרה חשיב רשות א"כ לעולם אין כאן גידוד טפח דבלא שיהא עשרה מצ"ע ל"ח כלל רשות ואין כאן גידוד כלל ,**כ"ז טעות** עיין בסוגיא ובתו' הרא"ש כאן דמוכח מגוף הסוגיא דאל"כ אגוד במקו"פ,

והנה מרן הגר"ח זלל"ה ביאר ד' הר"ח והרי"ף דס"ל דלא מהני צירוף דפנות הכוורת משום הסברא דאי בעי מנח מידי דהוא משום דאף דמהני הך טעמא לענין שיהא חשוב רה"י ע"ג אבל הא מיהא תוכו לאו רה"י הוא א"כ אין כאן זורק מרה"י לרה"י ועי"ש שכ' עוד לבאר בזה דאף אי תוכו נמי רה"י ומשום דהוי כמו חורי רה"י מ"מ דפנות הכוורת והשוליים הן עצמן ברה"ר קיימי ועי"ש שכ' לבאר דהן עצמן נמי רה"י הם משום דינא דהק"ו דלאחרים עושה מחיצה לעצמו לא כ"ש וכ' דמשו"ה הוא דבעי' רוחב ד' בלאו עובי הדפנות דהרי דינא דהק"ו לא שייכא אא"כ יש רוחב ד' בלאו הדפנות דבל"ז הרי אין כאן מחיצה לאחרים ולא מהני לזה הא דמנח מידי דזה הוי רק מחיצות תל ובזה ל"א הק"ו דלאחרים עושה מחיצה לעצמו לא כ"ש כיון דאינם מחיצות במקומן רק כלפי ע"ג עי"ש עכתו"ד הגר"ח זלל"ה והנה לפי פשוטו תמוהין מאוד דבריו דהרי לעולם כוורת גבוהה עשרה דפטור הלא איירי דיש עשרה עם השוליים והוי מחיצת גידוד ואי נימא דבמחיצת גידוד לא נאמר הך דינא דהק"ו כיון שאינו מחיצה במקומו א"כ עכ"פ הך טפח לא יהא חשוב הוא עצמו כרה"י וחשיב מונח ברה"ר וא"כ יתחייב משום כך ואמנם לפמש"נ בד' הר"מ דבאמת הך גבוהה עשרה הוא מלבד השוליים א"ש אמנם אכתי צ"ע בזה בד' הר"ח דהרי לכאורה להר"ח דס"ל דרחבה ששה היינו עם דופני הכוורת א"כ ע"כ הא דגבוהה עשרה היינו ג"כ עם שולי הכוורת וכ"מ ג"כ בד' הר"ח לק' דבשבעה ומשהו יש מחיצות עשרה עי"ש בלשונו ודלא כתו' שם וא"כ ע"כ הוא משום דמצרפים שולי הכלי לגובה עשרה וכמבו' בתו' וא"כ צ"ע על ד' הגר"ח בדעתו וכנ"ל ,

אמנם באמת נ' דל"ק דהנה גוף ד' הגר"ח לכאורה צ"ע דלכאורה כל הך דינא דק"ו הרי לא מהני רק לענין הדפנות דבהו אית להו ג"כ דין מחיצה על עצמן ובכלל רה"י הוא אמנם אכתי צ"ע לענין שולי הכלי דכלל שם הגר"ח בדבריו לעיל דבזה ל"ש ק"ו א"כ לכאורה יתחייב משום שולי הכלי אמנם פשוט דלא קשיא דכיון דעכ"פ שולי הכלי הוויין רה"י א"כ עכ"פ אגדו של כלי ברה"י הוא וא"א לחייבו אמנם יש לדון אי יש בזה דינא דאוכלת כל הרשות דהרי אינו ממלא כל רה"ר אמנם יש לדון דכל דינא דאוכלת לא נאמר אא"כ אין לו הנחה רק ברה"ר אלא דאגוד למקו"פ אבל הכא הדפנות הרי חשיבי כמונחים ברשות עצמן וא"כ יש להחפץ גם הנחה ברה"י וממילא ל"ש חיובא בזה,וממילא ה"ה לענין הך טפח דגידוד אף דהוא עצמו מונח ברה"ר מ"מ כיון דמחיצות דע"ג הלא הויין מחיצות במקומן שוב הוי הכלי אגוד ברה"י ,

והנה בד' רש"י באמת צ"ע דלכאורה לשי' רש"י דגידוד חמישה קאי על בור וחולייתו א"כ גובה ומחיצה לא מצטרפי וא"כ הא דגבוהה י' ע"כ איירי בלא הדפנות וא"כ ה"ה רחבה שישה היינו בלא הדפנות אבל דפנות לא מצטרפי וכשי' הר"ח אמנם יל"ע בה דהרי בסו' דכפאה ע"פ מבואר ברש"י שהיכא דרחבה שישה אף בשבעה ומשהו חייב וביארו הראשונים הטעם משום דבכה"ג איכא פטורא דכוורת ואף דבשבעה ומשהו יש צירוף שוליים ןלכאורה אין לומר דלד' רש"י שבעה ומשהו קאי על החלל מלבד השוליים [וכמו גבוהה עשרה שנ' לעיל דאיירי מלבד השוליים] דהרי לד' רש"י דאיירי באינה רחבה שישה והפטור משום אגדו במקו"פ א"כ ע"כ איירי עם השוליים דהרי בלא"ה הא עכ"פ השוליים יוצאים למעלה מעשרה ויש כאן איגוד למקו"פ אמנם נ' פשוט דבגוונא דכפאה ע"פ מהני לכו"ע צירוף השוליים דהרי בכה"ג הוי כולו מחיצת גידוד לגבי ע"ג וכיון דע"ג רה"י ס"ל לרש"י דפטור וכמו"כ נ' דאף לד' הר"מ דנ' לעיל דס"ל דל"א צירוף גידוד ומחיצה בכוורת שהיא כלי מ"מ י"ל דבכפאה ע"פ כיון דכולו הוי מחיצת גידוד ויש כאן עשרה שוב הוי ממילא רשות ולא מתבטל לרה"ר ופשוט,

ב, והנה בגוף ד' הגר"ח בד' רבינו חננאל דס"ל דמחיצות תל לא נאמר בהו הק"ו דלאחרים עושה מחיצה כיון דאינם מחיצה במקומן וממילא דהתל גופא יחשב כמונח ברה"ר ואשר משו"ה הוא דבעי' חלל ד' בתוכו דרק בכה"ג אית בהו הק"ו דלאחרים עושה מחיצה והוויין הן עצמן רה"י אבל בלא"ה אף דע"ג הוי רה"י מ"מ אינו אלא כמו תל ומחיצות עצמן לאו רה"י הן כבר העירו בזה דבד' הר"ח בסוגיין מבואר להדיא לא כן דכ' שם להדיא דהזורק תל או כל גוף אטום שאין בו חלל ויש בו רוחב ד' הרי הוא פטור דהויא כזריקת רשות ומבואר דס"ל דתל חשיב כמונח ברה"י וע"כ אית ליה הפטור דזריקת כוורת וא"כ אכתי צ"ע ד' הר"ח מ"ט לא מהני צירוף המחיצות משום מנח מידי ומשתמש אמנם כבר כ' הגר"ח בד' הר"מ דס"ל דהבבלי לא פליג על הירושלמי דבעי' עומד מרובה על הפרוץ לצירוף דבור וחולייתו וממילא הוא דלא מצטרף ועי"ש דגם בד' הר"ח לפי מה שפי' בסוגיא דביציאתא דמישן י"ל כן דבעי' קרקע ד' ולא מהני רק אם עומד מרובה ובאמת דהר"ח לק' דף צט' הביא ד' הירושלמי ומשמע דפסק כן והבבלי לא פליג ע"ז אמנם מה שהאריך הגר"ח ליישב לפי"ז הסו' דעירובין לד' הר"מ והר"ח שלא יסתרו ד' הירושלמי כבר העירו בה דהר"ח בעירובין שם יש לו שי' חדשה בסו' שם ומבו' שם שכלל לא פי' כרש"י שם דבור וחולייתו מהני לצירוף ארבעה משום מנח מידי וקאי שם הסו' לענין צירוף בור וחולייתו לענין גובה עשרה ועי"ש בר"מ שגם נ' דפי' הסו' שם על דרך הר"ח עיין בר"מ שם ובמ"מ ובחי' הגר"ח שם ובפשוטו הדבר מוכח כן בד' הר"מ דהרי הר"מ לא הביא בחיבורו כלל הך דינא דבור וחולייתו מצטרפין לארבעה גם בכה"ג דעומד מרובה ומבואר דלא פי' הסו' דעירובין כן אמנם אכתי צ"ע מה שלא הביא ד' הירושלמי הנ"ל,וממילא י"ל דבאמת לא מהני צירוף לארבעה כלל משום הסברא דמנח מידי ,

אמנם אכתי צ"ע בזה בד' הר"ח דהנה ז"ל הר"ח בסוגיין "אילו לא היה לה חלל כלל ד' על ד' דיי לה מיהו כיון שיש בה חלל אינה חשובה רשות בפני עצמה עד שיהו בחללה ד' על ד' טפחים מרובעות" עכ"ל ולכאורה משמעות דבריו דכל שיש לה חלל אף חלל מועט לא מהני ול"א בזה דעומד מרובה על הפרוץ ואולי ס"ל להר"ח דבעי' נמי להסברא דמנח מידי כמש"כ הגר"ח וס"ל כד' כמה ראשונים בסוגיין שיש חילוק בין מחיצות בריאות למחיצות גרועות ככוורת דבזה ל"א מנח מידי אמנם כבר נ' דהר"ח לא הזכיר כלל הסברא דמנח מידי לענין צירוף ד' אמנם אולי י"ל בזה דחלוק