סי_ שיד ב_1
קטגוריות: שו_ע / אורח חיים / הלכות שבת - הרב יהושע ננקינסקי

נעסוק בעיקר

בסוגיא שבת מח.-מח: גבי הפותח בית הצואר וכו'. רש"י ותוס' שם.

וביאור הדברים אמאי מגופה אינה חיבור עי' בר"א בן הרמב"ם, וכעי"ז בריטב"א [מכות ג:].

וכן הסוגיא קמו: ושווין שנוקבים נקב ישן לכתחילה.

**★**מתיז ראשה בסיף.

בתוס' מבואר "**דכולה** שמעתא דהכא במוסתקי".

ויל"ע אי קאי אמיברז, או גם גבי מתיז ראשנה, וכן יל"ע אי קאי גם אנקב.

ועי' רשב"א [ביצה לג:] שדוחה את דברי תוס' דמיירי במוסתקי מזה שמיברז חביתא **בגופה דחבית** משמע ולא במוסתקי [דהיינו לתוס' מיירי במוסתקי ובסוגיין לא משמע דמיירי במוסתקי].

"ואמרינן נמי התם רשב"ג אומר מביא אדם וכו' **ויתיזה ראשה** קאמר" [והיינו כנ"ל הרשב"א למד בתוס' שגם מתיז ראשה מיירי במוסתקי ומקשה דבגמ' משמע דלא מיירי במוסתקי].

וע"ע בט"ז [ה].

וע"ע במג"א [ז] דמיירי במוסתקי.

וע"ע א"ר [ז] שמביא מחלוקת בזה.

**★**ומניחה לפני האורחים.

עי' א"ר בשם רש"ל.

וע"ע במשנ"ב [כה] ובשעה"צ [כה].

וע"ע חזו"א [נא-יח ד"ה כתב במ"ב].

וע"ע חזו"א [א-ז ד"ה שם סק"ה].

וע"ע חזו"א [נא-ג] "ומתיז ראשה בסיף נראה דזה מותר **אפי' בחבית בריאה וכו'**".

**★**עי' ט"ז [ו] ומג"א [ח] דנחלקו האם למעלה בגוף החבית מותר לנקוב.

בגמ' נחלקו ר"ה ור"ח, דר"ה סובר דרק למעלה התירו חכמים ומצידה של מגופה לכו"ע אסור.

וברש"י בטעם ר"ה דלמעלה לאו אורחא למעבד פיתחא התם אלא נוטל כל המגופה.

וע"ע בסוגיא [מח] מבואר **הטעם דמגופה אינה חיבור**, ולכאו' לפי"ז ל"ש מן הצד או מלמעלה.

וע"ע בחזו"א [נא-י] דאיה"נ אינה חיבור ומדאו' הכל שרי רק ר"ה סובר דבצידי המגופה **אסרו חכמים אטו נקב בצד**.

ורש"י דביאר סברת ר"ה דלאו אורחא, לשיטתו בסוגיא [מח] דלא מיירי בנקב במגופה.

וע"ע [א"א ח] דלר"ה בעינן תרתי לטיבותא.

1. מגופה אינה חיבור.
2. דלאו אורחא.

**★**ושוין שנוקבים נקב ישן לכתחילה ובסתימה מעליתא אסור לחזור ולפותחו, ונחלקו רבא ור"ח מהו סתימה מעליתא.

וביאור הראיה מפרץ את פצימיו, עי' רע"א וז"ל "דדוקא סתימה כהאי דפרץ את פצימיו שא"א סתימה אחרת גדולה הימנה, משא"כ סתימה דלמעלה מהיין דאכתי אפשר בסתימה גדולה הימנה דהיינו למטה מהשמרים".

והיינו דלרבא הפתח לא מתבטל רק בסותמו בסתימה הכי חזקה, ולר"ח סגי בכל סתימה טובה שמחזקת את היין.

וכעי"ז בריטב"א "למימרא דכל שאינו סותם **סתימה חזקה** **גמורה** כפתח דיינינן ליה".

**וברי"ף** פירש את מחלוקתם באופ"א [עי' ר"ן] וכעי"ז בר"ח דפתח בטל רק כשמוכח שאינו עתיד להוציא את הסתימה.

וע"ע בחזו"א [נא-יז] מה שביאר ומה שהביא בשם רבו.

ולחזו"א מה שנאסר בסתימה מעליתא זה רק מדרבנן.

וע"ע ביאור הגר"א דמשמע דזה דאו' דמציין על דין סתימה מעליתא דין פרץ.

**★** יל"ע היטב מהו מוסתקי. דהרי גם במוסתקי נאסר עשית פתח יפה וכן מיברז ג"כ י"ל דאסור וכנ"ל, וע"כ דיש לו איזה משמעות של כלי.

ובחזו"א [נא-יא] משמע שרק אם משתמשים בו שנית חשיב כלי, אבל דבר שהדרך להשליכו אחר השימוש הוי כמוסתקי, וצ"ב.

**★**חותלות של תמרים וכו' כמי ששובר אגוזים או שקדים.

וע"ע מג"א [יג].

וע"ע בא"א [יג] "חותלות **תמרים רעים להתבשל** הטעם דעי"כ מתבשלים ולא עשויין לבית קיבול הוה כשומר לפרי".

ובהמשך מתקשה דא"כ אמאי שרי בגרוגרות, עי"ש.

ובגר"ז [יח] ביאר באופ"א [לא מפני שמשמש לאוכל] "הוא בנין גרוע שאינו עשוי להתקיים הרבה וכשסותרו אינו אלא כמי ששובר אגוזים וכו'.

וע"ע אג"מ [או"ח ח"א קכב ענף ט].