32. שיטות הראשונים בדין תורת כלי ובדין נגר
קטגוריות: ש_ס / יב שבת / מוקצה / הרב מאיר קאופמן / שיעורים

בס"ד

י"ט אייר ע"ב

**סיכום השיטות בסוגיא דנגר ובדין תורת כלי**

עיין סוגית הגמ' שבת קכ"ו. ומבואר בסוגין דמצאנו שלשה נידונים א. פקק החלון ב. נגר הנגרר ג. קנה שהתקינו לנעול בו הדלת ומבואר בגמ' דאיכא כאן שלשה שיטות שיטה אחת שצריך קשור ותלוי שיטה שניה שמספיק קשור אפילו שזה לא תלוי ושיטה שלישית שכל שהתקינו מותר ומבואר בגמ' שדימתה את שלשת הדברים שדינם שווה עוד מבואר בגמ' שר"י אמר הלכה כרשב"ג שמספיק מתוקן דהינו במחשבה אמנם הגמ' אומרת שר"י אמר שבכיסוי הכלים צריך שיהיה לזה תורת כלי וממילא גם בקנה צריך תורת כלי והגמ' אומרת שרשב"ג ס"ל שלא צריך תורת כלי והראיה מהא דס"ל דחריות דחשב לשבת עליהם אינם מוקצה והגמ' מביאה דר' יצחק נפחא פסק כר"א שצריך קשור ותלוי מצד שיש סתם משנה בעירובין בנגר הנגרר והגמ' דוחה שיש סתם משנה לקמן שפוקקין בטפיח בשבת וזה עדיף כי יש שם מעשה רב עכת"ד הגמ' והנה נאמרו בגמ' זו כמה שיטות ברבותינו הראשונים ונבארם בס"ד

**שיטת רש"י**

א]עיין רש"י בסוגין ובעירובין ק"ב. דנקט שהטעם שצריך קשור ותלוי או קשור ולא תלוי זה מצד שזה מחזי כבונה ולפ"ז רשב"ג שאמר שמספיק התקינו הכוונה שמצד בונה אין שום איסור ובזה ר"י פסק כמהו אלא שעדין יש לדון שהקנה ונגר הוא מוקצה מצד שאין לו תורת כלי ובזה הגמ' מביאה דר"י ס"ל שצריך תורת כלי לאפוקי מדין מוקצה והגמ' דנה שאולי גם רשב"ג מודה לזה ומדבר שיש לקנה תורת כלי והגמ' דוחה שהרי הוא מתיר בחריות בחשב ושם אין על זה תורת כלי ולפ"ז מה שהגמ' אומרת שר"י ס"ל כוותיה בחדא הכוונה לענין מחזי כבונה ופליג עליה בחדא לענין מוקצה ועיין רש"י שהוסיף שתורת כלי הכוונה זה ראוי לשימוש אחר חוץ מכיסוי דכיסוי אין זה שימוש חשוב אמנם ר"ת וכל הראשונים חלקו על זה וס"ל שהכוונה שיהיה לו תואר כלי או שיהיה מוכן לשימוש ולא יהיה מחוסר הכנה לתשמישו

והנה עיין תוס' שהקשו על זה דא"כ מה הגמ' מוכיחה מרשב"ג של חריות שלא צריך תורת כלי הרי שם זה מטלטל ואין שם נידון של בונה אבל בנגר שיש כאן מקום לאסור מצד בונה אולי מדובר שיש בו תורת כלי דהינו שהוקשה לתוס' שאם שייך חיסרון דמחזי כבונה בקנה וודאי שיש מעלה בתורת כלי א"כ למה לומר שחולק על ר"י ור"א לגמרי ולומר שס"ל שאין מחזי כבונה כלל ובתוס"ר הוסיף שר' אבא הוכיח מרשב"ג דלא כר"י ומה ראיה אולי הוא דיבר כשיש תורת כלי [ולכאורא היה מקום לדחוק שכוונת הגמ' דלמאי דר"י הכריע כרשב"ג דמצד התשמיש קרקע לא צריך כלל תורת כלי יותר מבעלמא א"כ לרשב"ג דבעלמא לא צריך תורת כלי ה"ה כאן] אמנם עיין תוס"ר ועל דרך זה בחזו"א מ"ב סק"א שדנו שיתכן שקים ליה לגמ' שהמעלה של תורת כלי זה רק סברא ביחס לדיני מוקצה אבל ביחס למחזי כבונה זה לא משנה דאפילו שבכלי גמור וודאי שזה סיבה שלא יהיה מחזי כבונה אבל תורת כלי זה לא סיבה [ולכאורא זה תלוי בגדר דין תורת כלי דאם כרמב"ן שזה תואר כלי מסתבר שזה סברא גם לענין מחזי כבונה אבל אם נימא שזה רק סברא בצורת היחוד שכל שזה לא ראוי לשימושו חסר ביחוד לדבר לכאורא זה לא סברא לענין בונה והארכנו בזה במקום אחר] אמנם עיין תוס"ר שהקשה דא"כ למה ר"י ביאר המשנה כר"י הרי הוא ס"ל שאין בכלל איסור בונה וא"כ היה צריך לבאר המשנה כרשב"ג ולהעמיד שיש תורת כלי שכה"ג אין איסור מצד מוקצה ולכאורא היה אפשר לומר שכיון שסתם נגר אין לו תורת כלי העדיף להעמיד המשנה בצורה שנכונה לדינא אפילו שזה מטעם אחר מאשר להעמידה כרשב"ג שאז זה לא לדינא מצד שהרי יש עדין חסרון של תורת כלי

והנה בעיקר מה שנקט רש"י שתורת כלי זה שימוש לא של כיסוי אלא שימוש גמור ע"ש שהקשה מדלתות הכלים שנתפרקו ותירץ שזה ראוי לתת בזה לתינוק וצ"ב קושיתו הרי שם זה מוכנים אגב אביהם ובפשוטו מבואר ברש"י שצריך אבל שגם עכשיו זה יהיה ראוי לשימוש שאם היה מיחדו לכזה שימוש זה היה מקבל תורת כלי ועיין ר"ת בספר הישר שלא הסכים אם תירוץ רש"י ונקט שזה קושיא על ביאור רש"י [והארכנו בזה בסוגיא דדלתות הכלים] והנה לרש"י וודאי שגם ישב לא יעזור לתת לו תורת כלי כי החסירון שכאן זה שימוש לא חשוב ולפ"ז למאי דקי"ל בחריות שמותר בהכרח שלא צריך תורת כלי וא"ש השו"ע שלא העתיק את דברי רש"י לענין מטלטלים אמנם ברא"ש כתב לישב את שיטת רש"י שזה סברא במחובר דהינו מצד מחזי כבונה אמנם בוודאי שאין זה כוונת רש"י כמו שביאר המהרש"א דהרי הקשה מדלתות הבית שנתפרקו וכן בפשוטו מוכח מהגמ' ששאלה מחריות

**שיטת תוס'**

ב]עיין תוס' שנקטו דבקנה לא שיך לדון מצד מחזי כבונה ומהא דהגמ' דימתה כל הדברים חזינן שר"י ס"ל בדעת רבנן שאין לאסור מצד מחזי כבונה אלא רק מצד מוקצה ולפ"ז ר"א שאמר שצריך קשור ותלוי בקנה זה מצד מוקצה והסברא להחמיר כאן יותר מתמיד מצד שכאן שזה משמש תשמיש קרקע זה סברא שצריך יחוד יותר אלים שזה יקבל שם כלי ולפ"ז ר"א לענין פקק החלון יש שני סיבות שצריך קשור ותלוי א. מצד מחזי מוסיף על אוהל ארעי ב. מצד מוקצה והנה לפ"ז א"ש מה שהגמ' מוכיחה מרשב"ג של חריות שלא צריך תורת כלי כיון שכל נידון הסוגיא מצד מוקצה והנה יש להסתפק לשיטתם האם ר"י שאמר קשור זה דוקא קשור אבל תורת כלי רגיל לא עוזר ומצד שגם ס"ל החיסרון של מחובר או שהסיבה של ר"י מצד שס"ל שצריך תורת כלי והקשור הוא היכי תימצי שיהיה תורת כלי אבל באמת אם יהיה לזה תורת כלי לא צריך קשור ועיין חזו"א סק"ב דפשיטא ליה דר' יהודה זה דוקא קשור ובזה ביאר שר"י שפסק כרשב"ג כוונתו שמצד החיסרון של מחובר קי"ל שאין בזה סברא אמנם לפ"ז צ"ע למה ר"י ביאר המשנה כר"י ולא כרשב"ג כיון שהוא ס"ל להלכה שאין דין דוקא קשור אלא העיקר תורת כלי ובפשוטו מוכח מזה כמו שכתב התוס"ר וכן ביאר המהרש"א בכוונת תוס' בד"ה בין שלר"י באמת הסיבה שצריך קשור כדי שיהיה לזה תורת כלי ובאמת אם יהיה לזה תורת כלי זה לא יהיה מוקצה אפילו שזה מחובר דהוא לא ס"ל סברא להחמיר במחובר וא"ש שהעמיד המשנה כר"י אלא שצ"ע למה לא אמר הלכה כר' יהודה וצ"ל שהרי היה מקום לבאר שזה מצד בונה ודוקא קשור לכן העדיף לומר כך וצ"ע [ובעיקר הדבר כן הוא ברמב"ן שר"י זה מצד תורת כלי]

והקשו התוס' ששמואל הרי ס"ל כרשב"ג שבחריות מספיק חשב ובכל אופן פסק בעירובין לענין נגר כר"י שצריך קשור ועד כמה שלא צריך תורת כלי וכל ר"י זה מצד מוקצה א"כ אין סיבה לאסור ומכח זה חידשו ששמואל חולק על ר"י וס"ל שיש בזה מחזי כבונה ובאמת זה רק בנגר אבל בקנה באמת מותר גם ללא קושר ולא צריך תורת כלי עכ"ד [ובפשוטו לפ"ז יתכן שצריך דוקא קשור כי הנידון שלא יהיה מחזי כבונה וכן משמע מדברי התוס' בע"ב ע"ש היטב מה שדנו לישב את הסוגיא בעירובין] ועיין חת"ס וחזו"א שתמהו על קושיתם דהרי הם ביארו שר"א ס"ל שבתשמיש קרקע יש חומרא מיוחדת לענין מוקצה ולכן צריך קשור ותלוי א"כ גם בדעת ר"י אפשר לבאר כך וכן בדעת שמואל ולמה לבאר שזה מצד מחזי כבונה והחזו"א הוסיף לשיטתו לעיל שר"י זה דלא כרשב"ג וצריך דוקא קשור א"כ גם לר"י חזינן שר' יהודה ס"ל שבתשמיש מחובר יש יותר סיבה למוקצה וזו קושיא עצומה

ולכאורא יש מקום לומר דכל הסברא של תשמיש קרקע זה דוקא עד כמה שיש דין תורת כלי ולא מספיק שהיה סתם יחוד מצדו א"כ בתשמיש קרקע חשיב שחסר בתורת כלי אבל אם נימא שלא צריך תורת כלי אלא שכל שזה מיוחד מצידו לתשמיש זה מותר א"כ מה איכפת לן שזה תשמיש קרקע ולפ"ז א"ש קושית התוס' ששמואל שס"ל שלא צריך תורת כלי אין סיבה לאסור מצד תשמיש קרקע אלא בהכרח שזה סברא מצד מחזי כבונה [אמנם כל זה אם החסרון תורת כלי הוא שיש כאן עוד תנאי בחלות שם כלי אבל אם זה הלכה מצד המעשה א"כ אדרבא כיון שבקרקע צריך מעשה יותר אלים א"כ זה גם סיבה ביחס לתורת כלי והארכנו במקום אחר בזה]

עוד קשה קושיא עצומה דהקשה האבן העוזר דהגמ' מביאה את ר' יצחק שפסק כר"א מכח סתם משנה בעירובין לגבי נגר והגמ' אומרת שיש סתמא הפוך לגבי שפקקו את החלון בטפיח וזה עדיף כי זה מעשה רב ולשיטת התוס' אין קשר בין הענינים דהרי הסיבה שנאסר בנגר זה מצד מוקצה ולא מצד בונה והרי בטפיח וודאי שאין לאסור מצד מוקצה כי הרי זה כלי רגיל כמבואר בבעל המאור ורק מצד בונה יש סיבה לאסור וא"כ אין שום מקור משם לפסוק דלא כר"א וצע"ג ולכאורא צריך לדחוק דהוא פסק כר"א דיבר על משנתינו והבינה הגמ' שפסק כמהו גם לענין בונה וכוונת הגמ' דאתה לומד שנגר זה מצד בונה ודומיא דאוהל ולא מצד מוקצה א"כ לדבריך אדרבא יש מקור לא לפסוק כר"א מהסתמא של קושרין וכו' אמנם יש כאן חידוש שהנידון של פקק החלון שזה אוהל ארעי קשור לדין נגר ואולי באמת שניהם מצד מחזי כבונה וצ"ע. וכל זה דוחק

והנה לענין הלכה לשיטת תוס' יוצא שלגבי נגר מחמירים שצריך קשור ומבואר בתוס' ד"ה וכי שעד כמה שזה חיסרון של בונה צריך דוקא קשור ולא תורת כלי ולענין תורת כלי בזה יש לדון שר"י אמר שצריך תורת כלי ומאידך הגמ' לעיל הכריעה שמועיל ישב ולפ"ז מבואר שלא צריך תורת כלי ובזה מצאנו בר"ת בספר הישר ובמהרש"ל לעיל בשם תוס' שנקט שבאמת אם צריך תורת כלי צריך דוקא קשר וכן קי"ל כסוגין ובתוס' קכ"ה: מבואר שישב זה עדיף שיש כן תורת כלי וכתב המהרש"א שלפ"ז יתכן שקי"ל רק שישב עוזר ולא חשב ולפ"ז הוא דלא כתוס' לעיל נ. שאם ישב כ"ש חשב דהרי בישב יש מעלה של תורת כלי [ועיין סימן הקודם שישבנו הסתירה]

**שיטת הרא"ש**

ג]עיין בדבריו שתמה על הרי"ף שביאר המשנה של פקק החלון כרב כהנא וא"כ מבואר שלא צריך אפילו תורת כלי וכן לענין חריות פסק שמועיל מחשבה חזינן שלא צריך תורת כלי ומאידך הרי פסק כשמואל שבנגר צריך קשור וכן קשה שכתב שבקנה צריך תורת כלי מה זה שונה מחריות ולכן כתב שס"ל מכח שמואל בהכרח שיש מקום לדון דנגר יש איסור מחזי כבונה ולכן צריך קשור וכן מה שבקנה הצריך תורת כלי זה מצד שזה מחזי כבונה רק שזה דרגא פחות ודן עוד דבאמת גם בנגר לאו דוקא קשור אלא העיקר תורת כלי עכ"ד והנה ר' יוחנן דיבר גם על כיסויי הכלים והרי"ף וכן הרא"ש עצמו העתיק דבר זה וצ"ל שאפילו שר"י עצמו וודאי כונתו גם בסתם כלים דהרי הוא ס"ל שתמיד צריך כיסוי כלי אבל הרי"ף והרא"ש העתיקו דבר זה רק לגבי כיסוי חביות שבקרקע וכן ביאר בחזו"א והנה הרא"ש פסק שאבן על פי החבית אסור ואין לבאר שזה מצד תורת כלי דהרי פסק שלא צריך תורת כלי כלל וכן הוא ברבינו ירוחם דאפילו דנקט כאן כרא"ש אבל באבן על פי החבית נקט שלא מועיל ובהכרח ששם יש סברא מיוחדת כמבואר בר"ן כי אין דרך ליחד או כי אבן גרע

והנה מה שתמוה בדברי הרא"ש דמהיכי תיתי לומר שלהלכה בקנה יש חיסרון של בונה הרי ר' יוחנן אסר מצד תורת כלי ולהלכה קי"ל שאין חיסרון של תורת כלי ומצד מחזי כבונה מבואר בר' יוחנן שאין סיבה לאסור א"כ מהיכי תיתי להמציא איסור חדש והניחא לצד הרא"ש שנגר וקנה זה אותו דבר אבל עד כמה שבנגר צריך קשור ובקנה לא צריך א"כ בהכרח שיש בזה פחות מחזי כבונה א"כ אולי אין חיסרון כלל ואין לומר שלסוגיא דעירובין שיש חיסרון דמחזי כבונה אפשר לבאר שזה כוונת ר"י דהרי ר"י דימה דין המשנה של פקק החלון לדין נגר והרי נקט הרא"ש כדבר פשוט ששם אין לדון אלא מצד איסור מוקצה ולא מצד מחזי כבונה ולחומר הקושיא צ"ל שס"ל לרא"ש שכיון דהגמ' מביאה את ר' יוחנן על המשנה כדבר פשוט בהכרח שכך קי"ל וזה דומה לקנה כמבואר בגמ' אמנם לכאורא זה אינו דשם הגמ' דימתה כיסוי כלים שלא מחוברים לקרקע ובזה וודאי שזה דומה אבל עד כמה שצריך דוקא מחובר לקרקע אולי פה זה גרע

ולכאורא יש מקום לומר דס"ל דכיון דחזינן בגמ' לענין נגר דר"י הצריך קשור מצד תורת כלי ושמואל הצריך מצד בונה א"כ מסתבר שזה לא סתם במקרה יצא אותו דבר אלא שגדר הדין לשמואל דמה דס"ל לר"י שצריך מצד הלכות מוקצה כדי שיהיה לזה תורת כלי לשמואל בקרקע זה נצרך כדי שלא יהיה מחזי כבונה והכוונה שעד כמה שאין תורת כלי זה יותר סברא למחזי כבונה רק שר"י ס"ל שזה הלכה גם בדיני מוקצה ואנן ס"ל בדיני מוקצה שאין כזה הלכה ורק מצד מחזי כבונה ולפ"ז א"ש שדימה הרא"ש גם לענין נגר שכיון שלר"י יש חסרון של תורת כלי ממילא לדידן זה אסור מצד מחזי כבונה

והנה השו"ע כתב שמועיל ישב לתת לזה תורת כלי ובפשוטו מדובר גם בכיסוי קרקעות והמקור מדברי הר"ן וקשה הרי כל מקור הר"ן זה סדיו תורת כלי דר"י אבל עד כמה שהשו"ע פסק כרא"ש שהנידון מצד בונה א"כ אין לנו מקור לדבר זה אמנם לנ"ל א"ש שכיון שגדר הדבר שכדי שלא יהיה מחזי כבונה צריך את מה שבדיני מוקצה לר"י עוזר א"כ אפשר ללמוד מדיני מוקצה לדיני בונה

**שיטת הרמב"ן הר"ן והרשב"א**

ד]עיין רמב"ן שנקט בדעת הרי"ף שבאמת קי"ל כגמ' שדימתה פקק לנגר וקנה ובכולם קי"ל שלא צריך דוקא קשור אלא שצריך רק שיהיה לזה תורת כלי ומה שהרי"ף סתם בפקק החלון וודאי כוונתו כמו שביאר בהמשך שיש לזה תורת כלי ובאמת לא קי"ל דהמשנה כרשב"ג אלא כר"י כמו שר"י העמיד משנתינו ולענין נגר כתב הרי"ף בעירובין שצריך קשור זה מצד תורת כלי ולפ"ז א"ש שר"י העמיד המשנה כר"י כיון שבאמת כך ס"ל ולפ"ז לכאורא צ"ל מה שפסק כרשב"ג זה לאפוקי מר"א שצריך קשור ותלוי והנה קשה לפסק הלכה למאי דפסקינן לעיל בחריות שמועיל ישב והרי הגמ' פה אומרת שאין לזה תורת כלי ובזה חידש שחריות כיון שזה עומד לכך על ידי שיושב זה מקבל תורת כלי וצ"ל כוונתו או שבישיבה יש איזה מעשה תיקון [וכן משמע בדבריו כשביאר את הירושלמי] או כאן שזה מצד עצמו עומד לכזה שימוש כל שיושב על זה רואים הישיבה כפירוש של החפצא שהוא כלי ומבואר ברמב"ן שישב בשאר מקומות זה לא נותן תורת כלי והנה עדין צ"ע הסתירה בדברי שמואל דהוא ס"ל הרי שמועיל חשב בחריות ובכל אופן פסק שצריך קשר וביאר הרמב"ן שהוא באמת גם ס"ל שצריך תורת כלי רק שבחריות כיון שזה עומד לכך שם חשיב שיש לזה תורת כלי בעצם ומה שהגמ' שאלה על ר' יוחנן דהוא חידש שגם בכיסוי הכלים שיש להם בית אחיזה צריך תורת כלי בהכרח שצריך דרגא יותר אלימה שזה מכריח שגם חריות זה לא נחשב תורת כלי וע"ש שסים שלפ"ז בקנה באמתלרשב"ג צריךתורת כלי ומה שהגמ' אומרת סבר ליה כחדא פליג עליה בחדא הכוונה כי הוא לא אמר את זה מפורש [וזהו שסים הרמב"ן בין אמרה בין אמרה וכוונתו לענין נגר]

והנה הרמב"ן נקט שסתם ישיבה לא עושה תורת כלי ורק בחריות ולפ"ז עדין קשה איך רב אסי אמר דמועיל באבן על פי החבית וחידש הרמב"ן דשם באמת אין זה מועיל אלא לתת לו תורת כלי שיהיה מותר לטלטלו לצורך מקומו או גופו אלא רק חל על זה הכנה לענין לטלטלו לצורך מה שהכין כיון שעשה מעשה הכנה לשימוש בשבת ולצורך שבת ועיין חזו"א שכתב שלפ"ז גם בקנה ונגר יועיל כה"ג וזה וודאי אינו דהרמב"ן הרי כתב שמדובר שהורגלו לנעול בזה אמנם נראה דזה אינו דכיון שרק משתמש אין זה מראה על שימוש בשבת וכה"ג באמת זה לא יעזור דרק הנחה על החבית שזה מראה שזה מוכן לשימוש בשבת והנה קשה עוד מקש על גבי המטה מה הגמ' מדיקת שם הרי זה יכול להועיל מצד ההכנה אמנם בלשון הרמב"ן מפורש שצריך מעשה תיקון לצורך שימוש בשבת וממילא סתימת הדברים שלא הניחו דוקא לצורך ישיבת שבת [ובמק"א ביארנו ששם הנידון לגבי המעשה הנצרך ובזה גם לענין הכנה צריך מעשה למ"ד שצריך קשר]

ועיין ר"ן שבעיקר סוגין נקט כרמב"ן אמנם עדין תמה על הרי"ף שסתם בפקק החלון ולכן נקט שכל שנשתמש בו בערב שבת חשיב תורת כלי והוכיח דבר זה מהדין ישיבה בחריות ומהדין אבן על פי החבית לרב אסי ולפ"ז כתב שבפקק בסתמא סתמו בו בערב שבת לבדוק אם זה מתאים וכה"ג חשיב תורת כלי משא"כ בנגר וכיסויי הכלים שלא צריך שיהיה מתאים אין סיבה לומר שהשתמשו בזה בערב שבת ולכן הצריך הרי"ף תורת כלי והנה פשטות הדברים שלפ"ז בחריות ויהיה חשב לא יעזור כי אז אין תורת כלי וזה דלא כמשמעות דבריו לעיל נ. וצ"ל כמו שביאר החזו"א ששם דן רק מצד גדרי היחוד ונפק"מ במקום שיש על זה תורת כלי בעצם כגון פקורין וכאן דן שיש עוד חיסרון של תורת כלי ודוחק עוד יתכן שהוא ס"ל דבחשב בחריות זה תורת כלי ורק לר"י שהצריך בכל כיסוי הכלים גם במתוקנים בהכרח שזה לא תורת כלי כה"ג אבל לדידן הוי תורת כלי אלא שבישב נקט שאם לא שהישיבה יש בה תורת כלי בזה נחשב שהחריות אין בהם תורת כלי וכל זה דוחק

ועיין רשב"א וריטב"א שבעיקר כוונת הרי"ף ביארו כרמב"ן והוקשה להם דשמואל הרי פסק כרשב"ג בחריות ותירצו שצ"ל שס"ל שכאן שזה תשמיש קרקע זה גרע ומשמע כוונתם שבזה כדי לאפוקי מתורת מוקצה צריך דרגא של תורת כלי ולפ"ז גם קנה ופקק החלון שזה תשמיש קרקע צריך תורת כלי וצ"ל דמה דכיסויי הכלים צריך תורת כלי זה רק בכלי שבקרקע ולא בסתם כלים דבזה הרי קי"ל בחריות לגמרי כרשב"ג וכמו שכתבו הרשב"א והריטב"א לעיל נ. ע"ש

**שיטת הבעל המאור**

ה]עיין בעל המאור שכתב שכיון שר' יוחנן דימה נגר לפקק א"כ כמו שבנגר קי"ל שצריך קשור ה"ה בפקק משא"כ בקנה לא צריך דאפילו דרב כהנא דימה אבל אנן קי"ל שזה לא דומה ועיין רמב"ן שהקשה עליו מהיכי תיתי לחלוק על רב כהנא ובפשוטו כוונת הבעל המאור דבקנה אין הסברא של מחובר ועל דרך תוס' ובהכרח רב כהנא שדימה כי לא סבר הסברא של מחובר אבל אנן בהכרח ס"ל סברא זו דהרי ר' יוחנן העמיד המשנה כר"י ולא כרשב"ג ובהכרח מצד הנ"ל וע"ש שהביא מקור עוד משמואל דס"ל בחריות כרשב"ג ובנגר נקט שצריך קשור והנה לא נתבאר בדברי הבעל המאור האם זה סברא מצד בונה או מצד מוקצה והנה דבריו וודאי מפורש שכאן צריך דוקא קשור ולא מספיק תורת כלי דהרי נקט שקי"ל שצריך תורת כלי וע"ש דבאמת קי"ל שחשב לא עוזר אלא רק ישב שזה כמו תורת כלי וכן לכן קי"ל שאבן על פי החבית עוזר כי זה כמו ישב דהיינו דלא ס"ל דיש חומרא מיוחדת באבן על פי החבית כי זה לא הדרך

**שיטת הרמב"ם**

ו]עיין רמב"ם פכ"ה הי"ג שפסק כר"י שצריך תורת כלי בכל כיסויי הכלים ומפורש מדובר שם גם בכלים סתם וכן מפורש בדבריו פכ"ו ה"ז לענין קנה של זתים שצריך שיהיה עליו תורת כלי ודימה דבר זה לנגר חזינן שבכל דבר צריך תורת כלי וכן לענין נגר פכ"ו ה"י כתב שצריך שיהיה קשור כדי שיהיה עליו תורת כלי וכן הוא בדבריו פכ"ה ה"ו לענין אבן גדולה או קורה גדולה שאם יש תורת כלי זה מותר בטלטול ע"ש ולענין פקק החלון פכ"ב ה"ל סתם שאם הוא מתוקן לכך זה מועיל וצ"ל בהכרח כמו שביאר הרמב"ן שהכונה מתוקן שיש לזה תורת כלי אמנם לענין חריות פסק שמועיל חשב ולכאורא זה נגד הסוגיא דמבואר בגמ' דר' יוחנן שס"ל שצריך בית אחיזה בהכרח זה דלא כרשב"ג וצ"ל שמשמואל ס"ל שחזינן שאין לדמות הדברים ובהכרח שבחריות יש סברא שחשיב תורת כלי ועל דרך הרמב"ן ויתכן עוד לדון שכיון שכתב המ"מ שבסתמא זה כלי וכל מה שזה לא כלי מצד מחשבתו בזה לא צריך תורת כלי דמחשבתו רק להחזיר את המצב הקודם

**פסק השו"ע והמ"ב**

ז]עיין שו"ע סימן שי"ג ס"א שהעתיק כדברי הרא"ש שיש שלש דרגות ובפשוטו זה גם לקולא שבפקק החלון אפילו אם אין תורת כלי כלל זה מותר וזה א"ש שפסק בחריות שמותר על ידי חשב לבד והנה בש"ח ס"י סתם שכיסוי הכלים צריך תורת כלי וכתב החזו"א סק"י שצ"ל שהכונה במחובר לקרקע אמנם המ"ב סתם שזה בכל כיסוי הכלים אלא שהביא מהתו"ש שאם חשב זה עוזר כמו חריות ולפ"ז צ"ע מה צריך להעתיק הגמ' הרי וודאי שסתם קרש הוא מוקצה ללא שום סיבה שהוא יהיה כלי וצ"ע והנה ע"ש שכתב את שיטת הר"ן שישב זה עושה תורת כלי והקשה החזו"א שכיון שפסק כרא"ש וא"כ מדבר על כיסוי קרקעות ואין לנו מקור שישיבה חשיב תורת כלי לענין מחובר דכל ראיות הראשונים מאבן על פי החבית או ישב בחריות זה לענין דין מוקצה אבל לא לענין דין מחזי כבונה וצ"ל שס"ל מסברא שכל שחשיב שיש לו תורת כלי למאן דאית ליה במוקצה שצריך תורת כלי זה גם עוזר למחזי כבונה אמנם כל זה שייך אם התורת כלי זה לא מצד מעשה האדם אלא מצד עצם החפצא והנה צ"ע עוד מה שהעתיק השו"ע בסימן שי"ג את מחלוקת רש"י ור"ת בביאור דין תורת כלי וכאן לענן כיסוי הכלים העתיק רק את שיטת הר"ן והנה כל זה קשה אם כאן מדובר במחובר לקרקע אבל אם דיבר בכל כיסויי הכלים יתכן שכיון דלרא"ש בין כה מותר לא העתיק להחמיר כרש"י ויתכן עוד דעד כמה שיש דין תורת כלי גם במטלטלים בהכרח שקי"ל דלא כרש"י דהרי חריות אין לזה תורת כלי ורק אם נקטינן לדינא שצריך תורת כלי רק בקרקע יתכן לפסוק כביאור רש"י

ולכאורא היה מקום לומר דבאמת השו"ע וודאי חשש לשיטת הר"ן ורק העתיק כרא"ש כמו שביאר הר"ן שבכל פקק החלון יש וודאי ישב שזה תורת כלי ורק שלחומרא העתיק הרא"ש שבנגר צריך דוקא קשר ובזה א"ש שנקט שכל כיסוי הכלים צריך תורת כלי וכן א"ש שהקיל שם כר"ן וכנ"ל אלא שעדין צ"ע למה הקיל בחריות וצ"ל שסמך על הרמב"ם שזה יותר קל אלא שצ"ע שמשמעות לשונו דגם באבן לפצח אגוזים מועיל יחוד לשבת אחת ולכאורא שם זה דומה לכל המקומות דמבואר ברמב"ם שצריך תורת כלי וצ"ל ששם זה מידי דלאו בר עבידא מעשה וכה"ג לא צריך תורת כלי ומה שאפשר לעשות מעשה שימוש זה לא מידי דבר עביד מעשה וכן הוא בחזו"א ע"ש סק"ז

והנה לענין דינא הבה"ל סימן שי"ג כתב שכיון שדעת הרבה ראשונים לפסוק להלכה דבפקק החלון צריך תורת כלי א"כ ראוי להחמיר בזה ובאמת דהרא"ש הוא יחידאה בזה אמנם עדין לכאורא יתכן שרק בקרקע צריך להחמיר כמבואר בריטב"א וברשב"א וכן בתוס' שזה סברת שמואל אבל במטלטלים קי"ל כמו חריות שמועיל חשב אמנם יש מקום להחמיר כרמב"ם ורמב"ן ור"ן שצריך תורת כלי תמיד אמנם בישב שלר"ן ובעל המאור חשיב תורת כלי וודאי יש להקל בזה ולענין אבן על פי החבית בזה כיון שגם הרא"ש אסר ובהכרח גרע וכן הוא שיטת הר"ן והרשב"א א"כ לכאורא שם וודאי צריך להחמיר ודלא כלשון הרמ"א סכ"ב וגם שם לא ברור כונתו אם זה להקל או להחמיר ולענין מה שהשו"ע הביא דיעות באבן שצריך מעשה לכאורא בזה וודאי לא צריך להחמיר לפסוק כרשב"ג ששיטת ר"ת הוא יחידאה שקי"ל שצריך קשר וכן פסק בפשוטו הרמ"א בסכ"ב שציין לסימן רנ"ט