מראי_מקומות_שיט_יז-יח
קטגוריות: שו_ע / אורח חיים / הלכות שבת - הרב יהושע ננקינסקי

**סימן שיט יז-יח**

המבחן יתקיים בעז"ה ביום חמישי כ"ח בסיון, מסעיף י' עד סופו, טוב"י, שו"ע ומ"ב

**סי"ז**

★בענין מחבץ וז"ל החזו"א [נו-ו] "ומשום דנפרש העב מן הצלול חייב משום בורר, ופעולה זו נעשה בסגולות שונות ובכל אופן שיעשה חייב משום מחבץ וכו'.

★בכל מחבץ חייב אפי' דזה מין אחד היות והם **דברים לחים** עיין מג"א סק"ה.

ועדיין צ"ב מ"ש מקמחים ושמרים שראויין לשתותם דשרי ולא אמרינן דלח חייב אפי' במין אחד.

ואולי י"ל דכל הסברא דלח חייב אפי' במין אחד מיירי שקיבל בתוצאה שני מינים אפי' שבעת עיסוקו היה מין אחד בכ"ז חייב דגם זה חשיב תיקון, משא"כ אם קיבל פסולת שאני.

★המ"ב מביא ח"א "ומכלל זה המעמיד חלב במקום חם כדי שתעשה גבינה", יל"ע אם כבר נמצא במקום חם רק מגביר ומחזק את החום ועי"ז מזדרז החיבוץ האם חייב ע"ז.

★עיין במ"ב ס"ק סב שנאסר הורדת השומן אפי' אם רוצה לאוכלו לאלתר מפני **שלוקחו בכף וחשיב בורר בכלי,** יל"ע מ"ש מכל חיתוך וקילוף בסכין דשרי ואינו נחשב כלי ברירה והכא שאני וי"ל.

**סי"ח**

★וז"ל הרמ"א "הרוקק ברוח בשבת והרוח מפזר הרק חייב משום זורה" ועיין מ"ב "ולא ראינו מי שחושש לזה כיון דאין מתכון לכך וכו'".

ועיין מג"א [תמו-ב] גבי המוצא חמץ ביו"ט "אבל לזרות לרוח אפשר דהוי מלאכה דאוריתא כמ"ש ס"ס שי"ט" ועי"ש במ"ב תמו-ו שמתיר לפררו ולזרוק לרוח ועי"ש בשעה"צ שמציין לגר"ז המתיר.

וז"ל הגר"ז [תמו-ה], וכן יכול מן התורה לפרר ולזכות לרוח ולא אמרו שהזורה הוא מאבות מלאכות אלא בזורה תבואה כדי להפריש ממנה את המוץ שהוא בורר וכו'.

ובקו"א סק"ו בסופו דלגמרא דידן בורר וזורה חד הוא בעינן ברירה עי"ש.

ויל"ע דבמ"ב אצלנו מתיר מפני דאינו מתכוון לכך וזה לא שייך התם.

★עיין ביאו"ה וד"ז נפק"מ למנער מפה שעליה פרורים, ושם זה גדו"ק וכן יש לדין במכשיר אדים קרים ששם כן מעונין בפיזור אבל זה מים.

★עיין באחרוני זמננו שדנו לענין ספרי [מצד זורה] א. מפני שאינו גדו"ק [תלוי בכל דבר מה יש בתוכו ואולי אם עיקרו אינו גדו"ק גם אם יוסיפו לתוך המים מעט דברים גדו"ק שפיר דמי].

**ב.** אם הפיזור נוצר ע"י גז אינו דומה לזורה דהתם רוח מסעיתו וי"ל בזה.