סי_ תכו - לא תעמוד על דם רעך
קטגוריות: שו_ע / חושן משפט / חושן משפט - דור המלקטים

**לא תעמוד על דם רעך**

חו"מ סימן תכ"ו

1. "**לא תעמוד**" על דם רעך.
2. לא תעמוד על **"דם"** רעך.
3. לא תעמוד על דם **"רעך"**.
4. והשבותו לו.
5. זקן ואינו לפי כבודו, גבי פיקוח נפש.
6. "**לא תעמוד**" על דם רעך - עד כמה חיוב אדם לעוסק בפעולות להציל דם חבירו.
   1. **אם צריך לשלם כל כספו בשביל החיוב של לא תעמוד**.
      1. כל כספו – שאילת יעב"ץ (ח"א סוף סי' ג' ד"ה ועוד), ח"ח (אהבת חסד ח"ב פרק כ'), זרע אמת (הו"ד בדרכי תשובה סי' קנ"ז ס"ק נ"ז), אג"מ (יו"ד ח"ב סי' קע"ד ע"ד), מנחת יצחק (ח"ו סי' ק"נ).
      2. חיוב בציבור – חת"ס (חו"מ סוף סי' קע"ז), עי' הגרשז"א זצ"ל (בנשמת אברהם ח"ה עמ' קנ"ב).
      3. רק חומש – הגריש"א זצ"ל (נשמת אברהם ח"ה עמ' קנ"ב, אשרי האיש יו"ד פרק י"ב אות ה', פרק מ"ה אות ב').
         1. **הטעם**, כיון שהוי מצות לא תעשה שאין בו מעשה, יש דין כמו מצוה עשה - עי' לקמן.
      4. מר"מ – מהרש"ם (ח"ה סי' נ"ד), הגראי"ל שטיינמן זצ"ל (שפתי איל ענינים שונים אות ל"ב), משנת פקו"נ (סי' נ"ה), נשמת אברהם (ח"ג עמ' רל"ט, אנגלית ח"א סי' שכ"ט), וחי אחיך עמך (פ"א ענף י"ח), מסביב השולחן (גליון קמ"ה, "פדיון שבויים"), תשובות והנהגות (ח"ה סי' שצ"ט), אסיא (קובץ נ"ה עמ' מ"ז).
         1. הגרשז"א זצ"ל (מנחת שלמה תנינא (ב - ג) סי' פ"ו אות ד') – "בענין החיוב לממן את ההוצאות להצלת חייו של חולה מסוכן מפשטות הגמ' בסנהדרין ע"ג ע"א רואים דחייב לעשות הכל להצלתו ואם לאו הוא עובר בלאו של ל"ת על דם רעך (לענ"ד פשוט שהחולה עצמו שפיר חייב אח"כ לפרוע לו), ואם נאמר דעל לאו שחיובו מעשה ליכא חיוב לבזבז כל ממונו, מ"מ מעשר או חומש מיהא חייב, ובפרט דמסתבר יותר שלאו זה הרבה יותר חמור ושפיר חייב לבזבז כל ממונו. אך לצערנו נתקלים בזה תמיד ולא עושים כך, ושמעתי שהגאון ר' ישראל מסאלאנט זצ"ל הסתפק הרבה בענין זה. ולמעשה ודאי נראה דבכה"ג שרואה את חברו טובע בנהר ואין מי שיציל אותו שפיר חייב לבזבז כל ממונו, אולם כשהענין ידוע ומפורסם לרבים סומכים להקל שאינו חייב ליתן יותר מהחלק שמוטל עליו. ומ"מ אין זה מתקבל על דעתי כי מהיכ"ת יפטור עצמו מלאו חמור זה מפני זה שאחרים לא חוששים ועוברים על זה, והדבר צריך עיון רב".
      5. להציל עצמו, לכ"ע חיוב לנתן כל כספו – תשובות והנהגות (ח"ג סי' שס"ו ד"ה ומסברא), הגר"י זילברשטיין שליט"א (אסיא נ"ה עמ' נ' אות א').
   2. **אם יתן כל ממונו בשביל לאו, תלוי בל"ת ועשה, או תלוי בקום ועשה ושב ואל תעשה**.
      1. תלוי בקום ועשה ושב ואל תעשה – חת"ס (סי' תרנ"ו ), מ"ב (סי' תרנ"ו ס"ק ט', "דבטול עשה הוא במניעה מלקיים ואינו עושה שום מעשה נגד רצון הש"י משא"כ בלא תעשה אם יעבור"), הגריש"א זצ"ל (נשמת אברהם ח"ה עמ' קנ"ב).
      2. רע"א (יו"ד סי' קנ"ז על רמ"א סעי' א') – "הנה מדברי תשובת חות יאיר (סימן קל"ט) מבואר דאם הוא לאו שא"ב מעשה הוי כמו לעבור על עשה וא"צ ליתן כל ממונו. ועיין במשבצות זהב (סימן תמ"ו סק"ו) ואולם בתשובת הריב"ש (סימן שפ"ז) מבואר דכל שהוא לעבור על לאו אף באין בו מעשה צריך ליתן כל אשר לו ולא יעבור".
      3. פת"ת (יו"ד סי' קנ"ז ס"ק ד') – "ועיין בסוף ספר תיבת גומא חקירה ד' שכתב דבל"ת שאין בו מעשה כמו להניח חמץ שלא יבער וכדומה י"ל דאין מחויב לבזבז ממונו ע"ש וכן כתב בספרי פמ"ג על או"ח סי' תרנ"ו וכן כתב בתשובת חות יאיר סו"ס קל"ט לענין לאו דלא תלין אביאנו אי"ה לקמן סימן שנ"ז סק"ח (ועיין בט"ז לקמן סימן רל"ב ס"ק י"ז ודו"ק) ועיין בס' חומת ירושלים ס"ס קצ"ו שכ' דנראה לו חילוק שבין עשה לל"ת לענין חיוב בזבז ממונו הוא דקום עשה הרבה ימנע ממנו בסבת עניותו לכן התירו שלא יקיים פ"א על דרך שארז"ל חלל שבת א' כדי שתשמור שבתות הרבה אבל שיעבור ל"ת משום ממון אין סברא דמשום עוני ודאי אין הכרח לעבור ל"ת ומניעת עשיות הרבה ימצאו בסבת עוני עכ"ד. לפי זה יש לומר דאין חילוק. ועיין בס' משנת חכמים ריש הלכות יסודי התורה שדעתו ג"כ נוטה לחלק דדוקא בל"ת שיש בו מעשה וכתב דה"ה להיפך במ"ע שעובר בקום ועשה כמו כל לאו הבא מכלל עשה מחויב לבזבז כל ממונו ע"ש".
   3. **אם יש לו ממון להציל עצמו, אם חייב לשלם חבירו**.
      1. לא צריך – הרשב"א (ח"ד סי' י"ז).
      2. צריך – סמ"ע (חו"מ סי' תכ"ו ס"ק א'), ש"ך (חו"מ סי' תכ"ו ס"ק א').
      3. מר"מ – מרגליות הים (סנהדרין דף עג. אות ט"ז), יד אברהם (יו"ד סי' רנ"ב, מיש"ש ב"ק פ"ו סי' מ"ח).
   4. **אם צריך להכניס עצמו בספק סכנה כדי להציל חבירו**.
      1. עי' או"ח סי' שכ"ט, לשיטות ומר"מ.
   5. **אם צריך לנותן אבר כדי להציל חבירו ממיתה**.
      1. עי' או"ח סי' שכ"ט, לשיטות ומר"מ.
   6. **אם חייב** [או מותר] **לאדם לתרום מדמו** כדי להציל חולה שיש בו סכנה (blood donor).
      1. חייב – שערים מצויינים בהלכה (סי' קפ"ד ס"ק ה', סי' ק"צ ס"ק ד'), חוט שני (שבת ח"ד פרק פ"ט ס"ק ח' [עמ' קע"ד], "לתרום דם מגופו להצלת חבירו, אינו כנתינת אבר. ומסתברא דאיכא נמי חיוב בזה משום לא תעמוד על דם רעך, אם אפשר לו לתרום דם"), שבט הלוי (ח"ה סי' רי"ט, "בודאי מחויב ליתן"), שואלין ודורשין (ח"ד סי' צ"ה).
      2. מר"מ – הגרשז"א זצ"ל (נשמת אברהם ח"ד אה"ע סי' פ' ס"ק א'), דברי יציב (חו"מ סי' ע"ט), ציץ אליעזר (חי"ג סי' ק"א אות ו', חט"ז סי' כ"ג), מנחת אשר ( סי' קכ"ב), עומק הפשט (גליון קס"ו).
      3. **אם מותר לתרום דם לבנק הדם במקום שרובם יהודים או גויים** (Red Cross).
         1. מיקל – אמת ליעקב (דברי חכמים עמ' נ"ב, "מותר לגמרי").
         2. מר"מ – אג"מ (דברי חכמים עמ' נ"ב, "חכם א' אמר לי ששמע מהגרמ"פ לאסור, אם לא במקום צורך"), משנה הלכות (ח"ד סי' רמ"ה, "ע"פ רוב יתנו מדמו לעכו"ם וליכא צורך כלל אדרבה עובר עוד בלאו דלא תחנם לא תתן להם מתנת חנם, וגם עובר באיסור דאסור לרפאותם בחנם והכי ודאי מרפאהו, ועיין ע"ז דף כ"ו ע"א סבר ר"י למימר אנוקי בשכר שרו משום איבה א"ל אביי יכלה למימר והכ"נ יכול למימר כמובן").
      4. אדם שיש לו סוג דם יקר המציאות אי מותר לו למכור מדמו או להשתתף בבאנק הנקרא בלאט באנק, ואי סתם בנ"א מותרים למכור מדמם לישראל או עכו"ם – משנה הלכות (ח"ד סי' רמ"ה).
      5. הגרי"א פארכהיימער שליט"א (***מכתב להר"ר בכרך) – "***נוהגין בארה"ב לעשות blood drive דהיינו שאחיות מטעם ה American red Cross מבקשים מאנשים בשכונה לבוא ביום מסויים לתרום דם והדם הזה הולך לבתי חולים. ובאגרות משה (חו"מ א:קג) נשאל אם מותר לתת דם תמורת כסף ואולי זה איסור חבלה, והשיב שמי שרוצה לסמוך שאין זה איסור חבלה אין למחות בו. אבל עדיין לא ברור לי אם מי שרוצה לתרום בחנם כדי להציל נפשות, האם אומרים שזה מצוה או חיוב או שב ואל תעשה עדיף שהרי האגרו"ם רק כתב שאין מוחין אם רוצה להרוויח כסף אבל לא שזה מצוה. ובשו"ת משנה הלכות (ד:רמה) כתב שזו איסור חבלה שאינו מותר רק אם נותנים ליהודי אבל לתת לblood drive אדרבה הרוב הולך לגויים ואיסור חבלה במקומו עומדת ויש גם איסור לא תחנם. אמנם שו"ת וישב משה (ר' משה זאב זארגער ח"א סי' צג-צד) חולק עליו שאין הולכין בפיקוח נפש אחר הרוב וגם יש תמיד יהודים הצריכים דם ולכן נחשב שמצילים חולים ישראל עכשיו, וגם יש חשש איבה אם לא תורמים. [וכן ראיתי בכמה גדולי פוסקים בא"י שאמרו שזו או מדת חסידות או חיוב לתת דם אבל כולם דברו במקום שיש חולה ישראל לפנינו הצריך דם (למשל נשמת אברהם יו"ד שמ"ט בשם הגרש"ז אוערבאך שאמר שאין איסור חבלה אם באים להציל נפש מישראל, שו"ת שבט הלוי ה:ריט, חוט שני שבת חלק ד עמ' קעד, ציץ אליעזר טז:כג)]. ולכן רציתי לברר, האם תרומת דם לblood drive הוא חיוב. מדת חסידות. איסור. תשובה: כדאי ליתן שיראו שבני ישראל משתתפים בדברים טובים, ואז אם ח"ו ישראל יצטרך לזה, יסכימו ליתן דם לבן ישראל. ובישיבה הכא לפני כמה שנים תרומו כמה בני תורה לזה".
      6. הגר"ד קאהן שליט"א (*מכתב להר"ר בכרך) – "*תשובה: איני רואה איסור דלא תחנם מכיון שעי"ז מרבה כבוד ישראל וממילא כבוד שמים שרואים הגוים שאנו עושים דברים מהוגנים וכן הוא. אמנם מנהג כמה בני תורה שכשיש ישראל שצריך לדם (שיתנו לו אבל יתבעו כסף ממנו) לבא לתרום עבורו ר"ל שלא ישתמשו דוקא מהדם של התורם אלא שזה מנכה מהתביעה על החולה. הכלל הוא שאם יש תועלת מהוצאת הדם אי"ז בכלל חבלה אפילו כשאדם עושה כן ליראות יפה וכדומה".
   7. **מוח עצם** (bone marrow transplant).
      1. הגר"ד קאהן שליט"א (*מכתב להר"ר בכרך) – "*תשובה: כמו כל מצוה מחויב עד חומש ומזה נדעה ההלכה שחולה שאי"ב סכנה פטור ממצוות (וכמובן דבעינן שוה לשיעור של חומש ממון ודו"ק) ה"ה כאן. ובפרט שבמצב שלפנינן אין לדבר סוף כמו הנידון של הילד שחיפשו אותו ביער, האם כל העולם צריך לבא לחפשו. הגע בעצמך".
      2. הגרי"א פארכהיימער שליט"א (***מכתב להר"ר בכרך) – "***כשיש חולה ישראל לפנינו במצב של פקוח נפש וצריך מוח עצם (BONE MARROW), האם יש חיוב על כל יחיד לעשות בדיקות לראות האם המוח עצם שלו יכול לעזור? ואם אחד כן יש לו מח עצם שיכול לעזור האם יש חיוב לתרום אע"פ שהתורם יש לו צער גדול ונעשה חולה לכמה ימים? תשובה: אין כאן חיוב, כך אמר לי הגר"ש קמנצקי שליט"א".
   8. **האם יש חיוב על עצמו ללעשות ניתוח להציל עצמו** – אג"מ (חו"מ ח"ב סוף סי' ע"ד), תשובות והנהגות (ח"ג סי' שס"ו).
   9. **אם יש חיוב להתפלל בשביל אנשים מטעם לא תעמוד**.
      1. יש חיוב – שערי אורה (ח"ב פר' מסעי ד"ה ומי), משפט האבידה (פתיחה איפת צדק על שע"צ ס"ק כ"ז), עטרת שמואל (ברכות עמ' ע"ו).
      2. אין חיוב – הגר' שטיינמן זצ"ל (משנת פקו"נ סי' ס"א), הגרח"ק שליט"א (מכתב בס' משנת פקו"נ אות י"ד, "משום חסד". דולה ומשקה עמ' שס"ט, "אין מוכרח שתפילתו תועיל ... על דבר רוחני אין עובר"), ילקוט יוסף החדש (תפילה סי' קט"ז הע' י"ג).
   10. **אם מחויב לסבול צער ולהציל חבירו** – נדרים (דף פ: - פא.), שיטה מקובצת (נדרים דף פ: ד"ה בהמתו), עינים למשפט (נדרים דף פ:), עי' כנסת ישראל (נדרים דף פא.), העמק שאלה (שאילתא קכ"ט אות ד', שאילתא קמ"ז אות ד'), תפר"י (פאה בועז פ"א אות א', ויומא פ"ח אות ג'), בצל החכמה (ח"ד סי' קכ"ה אות י'), הגרשז"א זצ"ל (קובץ התשובות סי' קכ"ד), קובץ תורת האדם לאדם (ח"ד עמ' קכ"ב, ועמ' קכ"ח), ח"ח (אהבת חסד ח"ב פרק כ' סוף אות ב'), גיטין דף מה. (רש"י ד"ה או), אוצר מפרשי התלמוד (שם עמ' תתשע"ד), משנת פקו"נ (סי' נ"ה אות ד' וסי' נ"ו), מנחת חינוך (מצוה רצ"ו אות ל"ב), וחי אחיך עמך (פ"ב ענף ד'), נשמת אברהם (יו"ד סי' קנ"ז עמ' ס"ה), שו"ת בית שלמה (יו"ד ח"ב סי' צ"ט), [חת"ס (יו"ד סי' רל"ד), והו"ד בפתחי תשובה (יו"ד סי' רנ"א ס"ק ד')], שואל ומשיב (תנינא ח"ג סי' ס"ה), מג"א (סי' קנ"ו סוף ס"ק ב'), גליוני הש"ס (נדרים דף פ: ד"ה כביסתן), באר היטב (אה"ע סי' פ' ס"ק י"ד), קול חיים (סי' פ'), בית מאיר (אה"ע סי' פ'), גליון הש"ס (ירושלמי שבועות פ"ח הל' ה'), אחיעזר (ח"ג סי' ט"ז ד"ה אלא), חזון יחזקאל (תוספתא לב"מ סוף פרק י"א).
   11. **אם חיוב להציל חבירו, ולא הולך להציל, והציל את עצמו, אם עובר לא תעמוד**.
       1. עובר – חזו"א (מעשה איש ח"ב עמ' ק"ט ד"ה הרב), אמרי יעקב (הל' נזקי גוף ונפש בביאורים לסעי' ז').
       2. נוטה להקל – הצלת נפשות (פ"א ס"ק ה', הו"ד באמרי יעקב שם).
7. לא תעמוד על **"דם"** רעך - איזה חפץ שצריך להציל [גוף, ממון, נשמה, וכדו'].

ברייתא (סנהדרין עג.), האיסור של לא תעמוד גבי גוף האדם. ספרי (פר' קדושים), האיסור של לא תעמוד גבי ממון האדם.

* 1. **האיסור רק בגוף האדם**.
     1. ראשונים – סמ"ג (ל"ת קס"ה), סמ"ק (מצוה ע"ח), יראים (מצוה קצ"ו), נמ"י (ב"ק כב. בדפי הרי"ף), רא"ה (הו"ד בנמ"י שם), רמב"ן (יד שאול יו"ד סי' רכ"א ס"ק י"א), רא"ש (זרע חיים הל' רכילות כלל ט' סוף ס"א), רי"ף (זרע חיים שם), מאירי (זרע חיים ' שם), חרדים (פרק כ"ד אות ל"ח).
     2. אחרונים – גר"א (חו"מ סי' ל"ב אות ב', "וזה דוקא בש"ד שאפי' אם יכול להצילו חייב ועובר משום לא תעמוד"), שואל ומשיב (תנינא סי' ק"י, יד שאול יו"ד סי' רכ"א ס"ק י"א), משך חכמה (ויקרא י"ט ט"ז), באר משה (ח"ח סי' נ"ט), זרע חיים (רכילות כלל ט' ס"א).
     3. לאו דוקא פקו"נ, אלא כל הזיק לגוף – לבוש (סי' תכ"א סעי' י"ג), חלקת יעקב (אה"ע סי' ע"ט, ח"ג סי' ל"ו), באר משה (ח"ח סי' נ"ט אות ד').
  2. **האיסור גם בהיזק ממון**.
     1. ראשונים – שאילתא (סי' ס"ט), תרגום יונתן בן עוזיאל (על הפסוק), תרגום ירושלמי (על הפסוק), חינוך (מצוה רל"ז).
     2. אחרונים – רדב"ז (אלף תקפ"ב), משכנות יעקב (חו"מ סי' י"ב), שער המשפט (חו"מ סי' כ"ח), שניהם בפתחי תשובה (חו"מ סי' כ"ח ס"ק ד'), חת"ס (יו"ד סי' רמ"א), מעם לועז (ויקרא עמ' ר"ו), ישועות ישראל (חו"מ סי' כ"ח) מנחת פסים (חו"מ סי' שפ"ח), ח"ח (ספר המצות הקצר ל"ת פ"ב, אהבת חסד בפתיחה לאו ג', רכילות כלל ט' במ"ח ס"ק א'), ערה"ש (חו"מ סי' כ"ח סעי' ד', סי' תכ"ו), חלקת יואב (חו"מ סי' כ'), יחוה דעת (ח"ד סי' ס').
  3. **רמב"ם בספר המצות** (ל"ת רצ"ז), גבי הצלת ממון, אמנם ל"מ ביד (בין הל' עדות, בין הל' רוצח).
     1. הרמב"ם חזר בו – שואל ומשיב (תנינא סי' ק"י).
     2. דברים אינם מדוקדקים בספה"מ, ואולי מסיבת ההעתקה – משך חכמה (ויקרא י"ט ט"ז), באר משה (ח"ח סי' נ"ט).
     3. פלא לומר כן, כיון דאי' בחינוך ועוד – אבי עזרי (הל' עדות פרק א' הל' א').
  4. **לשון הרע**.
     1. יש חיוב לדבר לשה"ר לתועלת משום לא תעמוד – ח"ח (רכילות כלל ט' ס"ק א').
        1. ובזמן שאין פסוק לא תעמוד, עדיין בגדר מצוה בעלמא - ח"ח (רכילות כלל ט' בהגה"ה לבמ"ח ס"ק ט', "אעפ''כ נ''ל דלאו דלא תעמוד על דם רעך לא קאי באופן זה, רק אם ראה בעצמו. או אפילו שמע, אך נתברר לו שהוא אמת. אבל ע''י שמיעה בעלמא אף דצריך לחוש לזה וכנ''ל, אין זה כי אם בגדר מצוה בעלמא, ועל זה אמרו מתוך שהיה לו לחוש וכו'").
     2. לשיטות שלא תעמוד רק לגוף של אדם, איך המקור לחיוב לומר לשה"ר לתועלת – עי' ס' חרדים (פרק כ"ד ל"ח).
     3. פעמים נכלל בגדר "מחשבים עליו רעה" (לשון מחבר) – חלקת יעקב (אה"ע סי' ע"ט, ח"ג סי' רל"ו), באר משה (ח"ח סי' נ"ט אות ד').
     4. חייב מצד השבת אבידה – פתחי תשובה (או"ח סי' קנ"ו), הו"ד בעלי באר (הל' רכילות כלל ט' אות א'), חלקת בנימין ( ), עי' ילקוט יוסף (כיבוד אב ואם ח"ב עמ' רל"ב).
     5. אין שייך כאן השבת אבידה, כיון שאין החפץ מבורר שהולך לאיבוד – שבילי חיים (רכילות כלל ט' ס"ק ד').
  5. **אם נכלל ממון המזיק**.
     1. נכלל – חת"ס (יו"ד סי' רמ"א).
     2. לא נכלל – תוס' (מכות דף ד. ד"ה לוקין), עי' באר משה (ח"ח סי' נ"ט ד"ה אולם).
  6. **אם נכלל להציל מבושה**.
     1. נכלל – שבות יעקב (ח"א סוף סי' קס"ד. אמנם **אין איסור לגוי למלבים פני חבירו**, הגם כאילו שופך דמים).
  7. **אם יש חיוב להציל אדם מן העבירה מצד המצוה של לא תעמוד**.
     1. יש חיוב – של"ה (ויקרא פרק י"ט פסוק ט"ז), מהרשד"ם (יו"ד סי' ר"ד, "ואם להציל דם חברו חייב לטרוח בין בגופו בין בממונו להצילו להציל נפשו מני שחת עאכ"ו שחייב"), כנה"ג (חו"מ סי' תכ"ו הג' הטור ס"ק א'), מעם לועז (ויקרא עמ' ר"ו), מנחת חינוך (מצוה רל"ט אות ו', עי' המגיה ס"ק ב'), מהר"ם שיק (מצוה ר"מ, או"ח סי' כ"ו, "דהמנהג להודיע להבנים ... לא תעמוד על דם רעיך ... ולהצילו מרעתו ואפיל בממונו ... מכ"ש להציל נשמתו ... לכך אדרבה אנו מחוייבים על ל"ת על דם רעיך להודיעם מיתת אביהם ויאמרו קדיש לפדות נפש אביהם. וא"כ נראה שהמנהג הזה מדינא"), ***פרי השדה (ח"ב סי' נ"ג),*** ח"ח (חומת הדעת, בחיזוק הדעת מאמר ג'), אמרי יעקב (דיני נזקי גוף ונפש ס"ק נ"א), עי' קובץ שיעורים (סוף הקדמה), ויברך דוד (ח"א סי' ק"י אות ב', עי' ח"ב).
        1. אמנם, אין חיוב לבטל לימוד התורה – הגרח"ק שליט"א (בתורתו יהגה ח"ב אות קנ"ד).
     2. אין חיוב – רי"פ (בספר המצות לרס"ג עשה כ"ח, קע"ב-ד' ד"ה ומלבד. והטעם, כמו אבידת גופו מדעת ליכא דין של לא תעמוד).

1. לא תעמוד על דם **"רעך"** - איזה אדם נכלל ברעך.
   1. **גוי**.
      1. לא נכלל – רמב"ם (רוצח פרק ד' הל' י"א).
   2. **קטן**.
      1. נכלל – בה"ל (סי' שכ"ט סעי' ד').
   3. **חרש ושוטה**.
      1. עי' או"ח סי' שכ"ט, לשיטות ומר"מ.
   4. **לעצמו**.
      1. לא נכלל – תשובות והנהגות (ח"ג סי' שס"ו ד"ה והנה).
         1. להורג עצמו לתשובה – הערות במסכת קידושין (ריש דף פא:).
   5. **אפיקורת**.
      1. לא נכלל – גר"ז (נזקי גוף ונפש סעיף י'), מ"ב (סי' שכ"ט ס"ק ט', ""אם הוא להכעיס אסור להצילו אף בחול וכ"ש דאסור לחלל עליו שבת בפיקוח הגל או בשאר רפואה").
         1. עי' או"ח סי' שכ"ט, לשיטות ומר"מ.
   6. **מומר למקצת**.
      1. נכלל – עי' אמרי יעקב (הל' נזקי גוף ונפש, ביאורים לסעיף ח') - צ"ב.
   7. **מומר לתיאבון**.
      1. חיוב להוציא ממון – תוס' (ע"ז דף כו:), רא"ש (ב"מ פ"ה), נמוקי יוסף מרמב"ן (שם), ט"ז (יו"ד סי' רנ"א), ח"ח (הל' לשון הרע כלל ו' ס"ק כ"ז, מ"ב סי' שכ"ט ס"ק ט').
      2. חיוב להציל ואין חיוב להוציא ממון – סמ"ג, סמ"ק, יראים, טור (יו"ד סי' רנ"א), מחבר (שם ס"ב), גר"ז (הל' נזקי גוף ונפש סעי' ח', מעיקר הדין).
      3. עי' או"ח סי' שכ"ט, לשיטות ומר"מ.
   8. **עבד כנעני**.
      1. עי' או"ח סי' שכ"ט, לשיטות ומר"מ.
2. והשבותו לו.
   1. עי' סי' רנ"ט, לשיטות ומראי מקומות.
3. זקן ואינו לפי כבודו, גבי פיקוח נפש.
   1. **אינו מחויב להציל**.
      1. יעב"ץ (מגדול עוז אבן בוחן פינה א' אות י"ג) – "ולא מצינו שאדם חייב להציל חברו מן המיתה בבזיון כזה שנוגע עד הנפש, כמו שאינו מחויב להצילו באיבוד אבר מאיבריו".
      2. עי' חכמת שלמה (חו"מ סי' תכ"ו) – "אם הוי הצלה דרך בזיון להמציל, אם אינו יכול לשכור לאחרים להצילו אז אינו מחויב להצילו בגופו אם הוי לו בזיון או טרחא יתרה דהוא זקן או כדומה, והטעם ... צ"ע טובא כעת ודו"ק".
      3. עי' שיעורי היומי לחפץ חיים (הע' רכ"ט, אנגלית הע' רל"ב) - ושם מדבר לענין לשה"ר, וחייב הצלת ממון חבירו מצד לא תעמוד על דם רעך. ואולי, לפי כמה תירוצים, יש לחלק בין ממון לפקו"נ. וצ"ע.
   2. **ראיות, שמפני בושה אין חיוב פקו"נ**.
      1. סנהדרין דף עג. – חכמת שלמה (חו"מ סי' תכ"ו).
      2. סנהדרין דף עה., "אמר רב יהודה אמר רב: מעשה באדם אחד שנתן עיניו באשה אחת, והעלה לבו טינא. ובאו ושאלו לרופאים, ואמרו: אין לו תקנה עד שתבעל. אמרו חכמים: ימות, ואל תבעל לו. תעמוד לפניו ערומה. ימות ואל תעמוד לפניו ערומה. תספר עמו מאחורי הגדר. ימות ולא תספר עמו מאחורי הגדר. פליגי בה רבי יעקב בר אידי ורבי שמואל בר נחמני. חד אמר: אשת איש היתה, וחד אמר: פנויה היתה. בשלמא למאן דאמר אשת איש היתה, שפיר. אלא למאן דאמר פנויה היתה מאי כולי האי. רב פפא אמר: משום פגם משפחה. רב אחא בריה דרב איקא אמר: כדי שלא יהו בנות ישראל פרוצות בעריות" – חכמת שלמה (חו"מ סי' תכ"ו, "וראיה ברורה לזה ממה דאמרינן בסנהדרין דף ע"ה ע"א דפריך אלא למ"ד פנויה היתה מאי כולי האי, ומשני רב פפא משום פגם משפחה וכו, וקשה אטו משום פגם משפחה ימות זה ... כן נראה לפענ"ד נכון וברור ודו"ק היטב"), מרגליות הים (דף עה. אות ז').
         1. כלי חמדה (כי תצא עמ' קפ"ו) - לחלק בין זמן ארוך או לזמן קטן.
         2. אג"מ (יו"ד ח"ב סי' קע"ד סוף ענף ג') – "אבל נראה דבפנויה הוא רק לענין איסור להתרפאות דהוא מצד רצונו בהאיסור, שלענין זה אף שהוא ערוה רק מדרבנן לרוב השיטות ואף להרמב"ם דעל פנויה לוקה בלאו דקדשה הוא רק ערוה דחייבי לאוין, הוי זה כמתרפא בעריות דלענין הרפוי הוא אופן אחד עם עריות דאורייתא וכריתות דהטינא שעלתה בלבו מחמת רצונו בזנות הרי אפשר להיות גם בחיי"כ ונמצא דהרפוי בזנות אף שבפעם הזה הוא בזנות דפנויה הרי זה ממש אפשר להיות בא"א ובחיי"כ, ולכן שייך להחשיב רפוי זה אביזרייהו דעריות כיון דשם זנות הוא גם בפנויה כדחזינן מפגם המשפחה וממה שנפרצו מזה לעריות, ועל אביזרייהו איכא נמי איסור ימות ולא יעבור".
         3. מנחת יצחק (ח"ה סי' ח' אות ו') – "ויש להסביר בזה, ענין של פגם משפחה (בסנהדרין דף ע"ה ע"א), דבנוגע לקטנים שאינם בני מחילה, אין בידינו למחול על כבודם בבזיון גדול".
         4. הגרשז"א זצ"ל (מנחת שלמה ח"א סי' ז' סוף אות א') – "ראיתי להגאון מוהר"ש קלוגר ... **דבריו תמוהים מאד** ואי אפשר כלל להשוות בזיון של עצמו להלבנת פנים של אחרים".
      3. תוס' סוטה דף י: – דברי מלכיאל (ח"ה סי' ס'), הגרשז"א זצ"ל (מנחת שלמה ח"א סי' ז').
      4. סוטה דף כא: – כלי חמדה (כי תצא עמ' קפ"ו).
      5. ברכות דף י"ט: – שיעורי ר' שמואל (ב"מ סי' ס"ה).
   3. **חיוב להציל, שאינו שייך הדין זקן ואינו לפי כבודו גבי פקו"נ**.
      1. מלא הרואים (כבוד הבריות אות כ"ה).
      2. כלי חמדה (כי תצא עמ' קפ"ו).
      3. שיעורי ר' שמואל (ב"מ סי' ס"ה).
      4. אג"מ (יו"ד ח"ב סי' קע"ד ענף ג' ד"ה ומש"כ) – "והגאון ר' שלמה קלוגער ז"ל בחכמת שלמה בחו"מ סימן תכ"ו חידש עוד יותר שאם אין ההצלה לפי כבודו אינו מחוייב להצילו כדהביא כ"ג, פשוט **במחילת כבוד גאונים אלו אשר הוא טעות גמור ושרי להו מרייהו**, דדברי חכמת שלמה הא ודאי ח"ו לאומרם דאם כבוד שמים נדחה דהרי נדחו כל איסורי התורה החמורים ביותר כשבת ומאכלות אסורות מפני פקוח נפש של פחות שבפחותים ואפילו בשביל עובר עבירות לתיאבון כ"ש שנדחה כבוד בשר ודם אף של הגדול שבגדולים ... ולכן **טעות גמור הוא** אף הבאת הראיה גופה".
      5. מנחת יצחק (ח"ה סי' ז' אות י"ז).
      6. הגרשז"א זצ"ל (מנחת שלמה ח"א סי' ז' סוף אות א') - לשונו לעיל.
      7. ציץ אליעזר (ח"ח סי' ט"ו פרק ז' אות כ"א, סוף התשובה אות כ"ד) – "יש מהגדולים שנטה לומר שהיכא שהצלת הנפש הוא דרך בזיון להמציל והוא זקן ואינו לפי כבודו דאזי אינו מחויב להצילו, אבל **הוראתו תמוהה ונדחית מהלכה**".
      8. הגריש"א זצ"ל (קובץ תשובות ח"א סי' קכ"ד, אשרי האיש יו"ד פרק י"ב אות ז') – "דברי החכמת שלמה תמוהים".
      9. תשובות והנהגות (ח"ג סי' שס"ו).
      10. באר שרים (ח"ג סי' ד' אות ו').
      11. וחי אחיך עמך (עמ' כ"ה ועמ' מ"ב).
      12. אמרי יעקב (הלכות נזקי הגוף ונפש ס"ק נ"ב).
   4. מר"מ – מחה"ש (סי' ר"כ ס"ק א'), בתורתו יהגה (ח"ב עמ' שמ"ט הע' ב'), השבת אבידה כהלכתה (פ"ב הע' כ'), מפתח לרמב"ם (שבת פ"ב הל' ג').