4 נסכא דר_ אבא
קטגוריות: ש_ס / לו שבועות / שבועות - הרב יהודה אלבוים / מ_מ

**בס''ד**

**נסכא דר' אבא**

א. בנסכא דר' אבא מודה שחטף וא''כ לכא' אין נ''מ אם יש ע''א ומתוך או לא, דממה נפשך אם יש מיגו מועיל לפוטרו גם כשיש ע''א כדהקשו הראשונים ואם אין מיגו הרי מצד הודאתו יש לחייבו – ואולי זה קושיית התוס' - עי' אבן האזל פי''ד מטו''נ ה''ח ופי''א שכירות ה''ו דמצד הודאת בע''ד יש הפה שאסר, וישל''ע אם שייך לומר כן גם בתוס'

ב. צ''ע כיצד שייך לומר שהוא מחוייב שבועה שלא חטף הא מודה שחטף – והוי כטען לא חטפי והיו מחייבים אותו להישבע שלא חטף והיה אח''ך מודה וכי נחשב שעדיין חייב שבועה - וכיצד דימוהו בשבועות מ''ז. לחשוד ולחמשין ידענא וחמשין לא ידענא שכופר ושייך לומר שמחוייב שבועה, עי' תומים סי' צ''ד סק''ב ותרוה''כ סי' ע''ה סק''ב – וכ''ה בבי' הגר''א סי' פ''ז סקכ''א וברעק''א ב''ק מ''ו .- שכתבו דדין מתושיל''מ הוא משום ששורת הדין שחייב ממון אלא שהתורה הקילה עליו שיפטר בשבועה וכשאינו יכול להישבע נשאר בחיוב ממון, וא''כ לא מחוייב שבועה אלא יכול להיפטר בשבועה וזה שייך גם בנסכא דר' אבא דע''א כב' כל שלא נשבע

ג. וכעין זה י''ל אף אם רק חייב שבועה ולא ממון - וכמש''כ רעק''א לתי' א' בתוס' - דדין מתשאיל''מ הוא שאם לא שייך חיוב שבועה כי אינו יכול להישבע חייב ממון וזה שייך גם בנסכא דר' אבא דבאמת לא שייך לומר שחייב שבועה שהרי מודה שחטף אך כשלא שייך שיחול חיוב שבועה חל חיוב ממון

ד. עי' ש''ך סי' ע''ב סקנ''א שאפי' לשיטות שבלא הו''ל למידע יש מתשאיל''מ כ''ז דווקא כשיש צד שיודע ולכן יש דין שבועה כדי שיודה אך כשהתובע יודע שהתבע אינו יודע אין שייך חיוב שבועה לא במודה במקצת ולא בע''א וממילא אין גם דין מתוך, ולדבריו צ''ב כנ''ל כיצד שייך לומר בנסכא דר' אבא שמחוייב שבועה שלא חטף ואינו יכול להישבע שלא חטף ומשלם ועי' מש''כ הש''ך סי' ע''ה סקמ''ג

ה. בביאור הדין שאין יכול להישבע שדידי חטפי, עי' שערי יושר שער ז' פ''ב וחי' הגרשש''ק ב''מ סי' א' סק''ב דאין כח בשבועה לברר על הממון שהוא שלו אלא רק להחליש את כח העד – ולפי דברי התומים והתרוה''כ הנ''ל שע''א כב' לחייב ממון כל שלא נשבע פשוט שלא מועיל להישבע שדידי חטפי –

ו. הראשונים הקשו דיהיה נאמן במיגו דדידיה חטפי וצ''ב הא ל''מ מיגו כנגד חזקה כל מה שתחת יד אדם ה''ה שלו כמבואר ברמב''ם פ''א מטו''נ ה''ד ובמ''מ שם וברמ''א ס' צ''ט סעי' א' ובש''ך שם סק''ו עי' כתבי הגר''ח אות רפ''ה ואבן האזל פי''ד מטו''נ ה''ח

ז. תוס' תי' בשם ר''י שאינו נאמן במיגו משום שהוא מיגו דהעזה ודחו תי' זה דא''כ מדוע לרב ושמואל נפטר וצ''ע מה יענו ע''ז תוס' בשבועות שנשארו עם תי' הר''י וכ''ה בכמה ראשונים בב''ב עי' מהרש''א בשבועות שם ובש''ך סי' ע''ה סקמ''ג, ועי' כתבי הגר''ח אות רפ''ו ואבן האזל וקה''י ב''מ סי' ד' ובב''ב סי' כ''ה וחי' ר' שמואל ב''מ סי' ד שתי' שאם אין מתשאיל''מ יש כאן הפה שאסר, אך עי' ש''ך סי' נ''ח סק''ג ותומים סי' נ''ח סק''ח שנקטו בדעת הראשונים הנ''ל שגם כשאין דין מתשיל''מ יש את דינא דנסכא דר' אבא

ח. בביאור דברי הריב''ם עי' ברכ''ש בב''ב סי ל''ג – ל''ה וחי' הגרשש''ק בב''ב סי י''ח וי''ט ואבן האזל פי''א משכירות ה''ו וקו''ש בב''ב אות קמ''ה ורפ''טועי' אמרי ברוך על הש''ך סי' ע''ה סק''מ שכתב שתי' הריב''ם אינו התי' שמובא ברמב''ן ובר''ן אך הקצוה''ח סי' נ''ח סק''ד כתב שב' התי 'ברמב''ן הם תי' הר''י והריב''ם

ט. הר''ן בשבועות – דף כ''ו. ברי''ף – כתב דל''מ מיגו דהחזרתי לפטור בשבועת ע''א אף אי מיגו פוטר משבועה כי ע''א כב' לענין שבועה ול''מ מיגו כנגד עדים, וכ''כ הר''ן – דף כט. ברי''ף דל''מ מיגו בנסכא דר' אבא כי ע''א כב' לענין שבועה, וצ''ב בשלמא במיגו דהחזרתי רוצה להכחיש את העד ע''י מיגו אך בנסכא דר' אבא מודה לעד ורוצה להיות נאמן שדידי חטפי ומה מועיל הא דע''א כב' דאילו היה ב' שחטף לא היה מיגו אך בע''א שיכול להישבע יש מיגו – ולכא' נראה שכוונת הר''ן שלעניין חיוב שבועה ה''ה כב' ולא שלעניין ממון ה''ה כב' כל שלא נשבע כמוש''כ התומים והתרוה''כ –

י. עי' קצוה''ח סי' ע''ה סקי''ב דפי' דל''מ מיגו כי לדברי העד שראה שחטף אין מיגו עי''ש וצ''ב הרי גם העד יודע שיכל לטעון לא חטפי ולהיפטר בשבועה ומדוע כלפיו אין מיגו

יא. עד שמעיד שחטף וגם מעיד שהוא של הנחטף האם בזה גם הו''ל מחוייב שבועה ואיל''מ או שיכול להישבע שדידי חטפי עי' ש''ך וקצוה'''ח סי' נ''א והקצוה''ח סי' נ''ח סק''ד תלאו בב' תי' התוס' דלתי' הר''י נאמן במיגו דהרי גם כעת מעיז נגד העד

יב. לשיטות שעד המסייע פוטר משבועה האם מועיל עד המעיד דדידיה חטף עי' קצוה''ח סי' פ''ז סוסק''ט שנקט מסברא דלא פוטר אך הביא מהשטמ''ק שפוטר, ולכא' צ''ב הא יש ב' עדים שחטף ואחד שאומר ששלו חטף עי' מה שתי' הגרשש''ק ב''ב סי' י''ח ס''ק ג' ועי''ש שדן בטוען לא חטפי ויש עד האומר שחטף אך דידיה חטף האם פוטרו

יג. עי' נתה''מ סי' מ''ו סק''ו שאין ע''א מחייב שבועה אלא במקום שבב' כה''ג חייבים ממון עפ''י עדותו בלבד אך במקום שנצרך חזקה וכד' אין חיוב שבועה עי''ש מדוע בנסכא דר' אבא חייב שבועה ועי' קו''ש בב''ב אות תר''ח

יד. שילם ואח''ך תובעו שבועת היסת עי' ש''ך סי ע''ה סק''ט דחייב שבועת היסת ובקצוה''ח סי' פ''ז סקט''ז כתב שפטור מהיסת מכיון שכל שלא נשבע להכיש את העד ה''ה כב' וכשיש ב' אין שבועת היסת אפי' אם עד המסייע לא פוטר משבועה

טו. ע''א מעיד שלוה האם נאמן הנתבע במיגו דפרעתי עי' רמ''א סי' ע''ה סעי' י''ג וש''ך שם סקל''ד וסק''מ וקצוה''ח סק''ט

טז. עי' רמב''ם פ''ד מגזילה הט''ו בע''א שמעיד שחטף זהובים ואינו יודע כמה זהובים והחוטף אומר חטפתי כ' ושלי הם מתשאי''ל משלם כ' זהובים ועי' פרישה סי' שס''ד ובי' הגר''א שם סק''ז שדנו מדוע אין מיגו שיכל לטעון שחטף רק אחד, ועי' חי' ר' שמואל ב''מ סי' ד שהקשה מדוע הוא מחייב שבועה על כ' הא אין ע''א רק על א'

יז. עי' רמב''ם פי''ד ממלו''ל ה''י והי''א ושו''ע סי' נ''ב סעי' ב בהוציא עליו שטר בע''א והלוה טוען שפרע הו''ל מחוייב שבועה ואיל''מ ועי' רמב''ם פ''ח טו''נ ה''ז ושו''ע סי' ע''ה סעי' י''ג בע''א שמעיד שחייב לו מנה והלוה אומר שכן הוא אך המלוה חייב לו גם מנה הו''ל מחוייב שבועה ואיל''מ