הערות מעביר על דעת בעה_ב
קטגוריות: ש_ס / לא בבא קמא / ב_ק - הרב יהודה אלבוים / הגוזל / מ_מ

בס''ד

**הערות בסוגיית מעביר על דעת בעה''ב נקרא גזלן**

א. מבואר בב''מ עח ב דלר''מ משלם לו דמי צמרו מדין דמעביר על דעת בעה''ב נקרא גזלן, וצ''ב היאך נעשה גזלן באמר לו לצבוע אדום וצבעו שחור וכו', הא אינו מתכווין לגוזלו, ואינו מעכבו מבעליו - עי' ברכ''ש ב''מ סי' ל''ה סק''ב, וחו''ש הגרב''ד ח''א ב''ק סי' י''ט וח''ג ב''מ סי' נ''ד וסי' נ''ה -.

ב. המשנה מדעת בעה''ב ע''מ לשלם האם פטור ככל גזלן, או דמשנה מדעת בעה''ב חייב – עי' שם –

ג. המגביה ע''מ לשנות מדעת בעה''ב האם נעשה גזלן בהגבהתו, או רק כששינה מדעת בעה''ב - עי' שם, ועי' בדברי הגרי''ז בהלכ' גזילה, ובקו''ש אות ק''ט -.

ד. יש לעיין האם המשנה מדעת בעה''ב נעשה גזלן אף בלא קנין, ואת''ל דא''צ קנין מדוע כל מזיק אינו נעשה גזלן.

ה. בב''מ דף עח ב הוכיחה הגמ' ממגבת פורים והנותן דינר לעני דאית ליה לר''מ דהמשנה מדעת בעה''ב נעשה גזלן, וצ''ב ממ''נ אם לא נתן לעני ע''ד כן, הרי הוא גזלן גמור - וכדחיית הגמ' שם - ואם נתן גם על דעת כן, אינו משנה מדעת בעה''ב.

ו. על דרך זה קשה דהרי בנותן דינר לעני אין צד דכשקנה חלוק במקום טלית בטל המקח, וא''כ כל הנידון אינו אלא אם עבר איסור או לא, וא''כ כיצד אפשר ללמוד מאיסור והתר, להעשות גזלן ולהתחייב באונסין.

ז. על דרך זה קשה ממש''כ הראשונים שם דכיון דלא קי''ל כר''מ, שרי לעני לשנות מדעת בעה''ב, וצ''ב כיצד אפשר ללמוד מהא דאינו חייב באונסין, דשרי לכתחילה, וכי שרי לכתחילה להוליכה בהר, וכי שרי לכתחילה לצבוע אדום במקום שחור.

ח. וז''ל הריטב''א במגילה דף ז א ולית הלכתא כוותיה בחד מהני אלא רשאי העני לעשות מהם כל צרכו, דנותן לא קפיד בהאי ומראה מקום הוא לו דאיהו לצדקה נתכוון ולעשות מצות בוראו ועני ליעביד כנפשיה, הרי זה כנותן מעות לבתו או לאחרים לקנות בו קרקע או להנשא בהם, שאין קפידא בדבר עד שיתננה בפי', אלא תעשה מהם מה שתרצה עכ''ל, וצ''ע וכי בזה נח' ר''מ ור''י אם מקפיד או לא.

ט. בדף ק א הוכיחה הגמ' ממתני' דאית ליה לר''מ דינא דגרמי, ודחתה הגמ' דהו''ל מזיק בידים, וצ''ב הא במתני' קונה בשינוי כמבואר בדף צה א וא''כ ע''כ במתני' חייב מדין גזלן, ואינו קשור לדין מזיק - עי' קו''ש אות קט''ז -

י. כתב רש''י במתני' וז''ל קני בשינוי לר"מ ולא יהיב ליה אלא דמי צמרו אבל לא דמי שבחו או זה יתן שכרו משלם ויקח הצמר עכ''ל, וצ''ב אי קנאו בשינוי היאך יכול לתת לו שכרו משלם ולקח את צמרו, הא קנאו הגזלן - עי' תוס' יו''ט -.

יא. כתבו התוס' בדף צה ב בסברת ר''י דפליג אר''מ וז''ל הא דלא קני בצבע לפי שאין מתכוין לקנותו עכ''ל, וכ''כ התוס' בב''מ דף מג ב ד''ה משלם, וצ''ב לדעת הנתה''מ דגזלן קונה בשינוי בע''כ אף כשאין רוצה לקנותו - עי' אמר''מ סי' ל''ג סק''ד, וקו''ש אות כ''ו -.

יב. יש לחקור בדעת ר''י האם נח' על דברי ר''מ וס''ל דמעביר על דעת בעה''ב אינו נקרא גזלן - וצריך ביאור במה נח' - או דס''ל דאע''פ שהוי גזלן אינו קונה בשינוי מכיון שאין מתכוין לקנות.

יג. בב''מ עח ב דחתה הגמ' דלמא שאני התם דקניא בשינוי מעשה, וצ''ב הא שינוי קונה רק בגזלן - עי' רמב''ן וריטב''א שם, ובשטמ''ק שם בדף עח א בשם רבינו פרץ -.

יד. הרמב''ן שם כתב דבנתן לצבע וכו' מתכוין לגזול, וצ''ב מדברי הגמ' בדף צה ב דמפורש דבנותן צמר וכו' הוי שוגג.

טו. צ''ב בדברי רש''י בב''מ דכתב על דברי הגמ' דלר''מ משלם דמי צמרו משום דמעביר וכו' וז''ל נותן לו דמי צמרו, בדמים שצמר לבן נמכר בשוק, דקנייה בגזלו לשלם כשעת הגזילה עכ''ל, ובדחיית הגמ' דקנייה בשינוי כתב וז''ל בשינוי - ששינהו מכמות שהיה, ואיכא למאן דאמר שינוי קונה עכ''ל, ומשמע דרק בשלב זה צ''ל דקנה בשינוי, וצ''ב הא אף לפי מה שאמרה הגמ' דס''ל דמעביר וכו' משלם דמי צמרו רק משום שקנאו בשינוי, ומה כוונת רש''י במה שכתב דקנייה בגזלו לשלם כשעת הגזילה.

טז. בדף צה ב מבואר דבנותן צמר וכו' הו''ל שוגג, ואפילו הכי מבואר דלר''מ הו''ל גזלן, וצ''ב על דברי הקצוה''ח דגזלן בשוגג אינו חייב באונסין - יש שתי' דהכא יודע שמשנה מדעת בעה''ב, אלא שסבור דשרי או שכך טובתו של בעה''ב, משא''כ בדברי הקצוה''ח אינו יודע כלל שגוזל, אלא דאכתי ישל''ע מסברת הקצוה''ח דלא התרבה שוגג כמזיד בגזילה, ועוד יקשה מדברי התוס' בע''ז דף ז א שכתבו וז''ל דלטובתו של בעלים נתכוין וכסבור הוא צוה לעשות כן -

יז. בדף קב ב אמר רבי יוחנן לא קשיא הא ר"מ והא רבי יהודה הא ר"מ דאמר שינוי קונה והא רבי יהודה דאמר שינוי אינו קונה, וצ''ב הא בנותן מעות לשלוחו אין כלל שינוי מעשה, אלא רק מעביר על דעת בעה''ב, ומהו לשון הגמ' שינוי קונה, וצ''ל דשינוי הכוונה משנה מדעת בעה''ב, אך א''כ צ''ב מהו הלשון קונה.

יח. בתוס' בדף צה א כתבו דסברת ר''י במתני' הוא דשינוי אינו קונה בגזלן, וצ''ב מדברי הגמ' בדף קב ב דאין שם שינוי ואפילו הכי תלואהו במח' ר''מ ור''י.