אהלות פרק ט
קטגוריות: ש_ס / נב אהלות / אהלות - הרב אי_ש סטפנסקי

**משנה ט - תוספתא**

הר"ש פירש הא דאיתא בתוספתא ובין שולי התחתונה לארץ פותח טפח וכו' דבין השוליים לארץ יש פו"ט, ותיבת אין קאי רק על למעלה. ולעיל סוף פ"ה נחלקו ר"ע וחכמים האם בכה"ג אמרינן דפנות אהלים, וצ"ל לדעת הר"ש דהאי תוספתא כר' עקיבא דאף בכה"ג מהני. ופירש הר"ש דנקט שיש בין השוליים לארץ פו"ט לרבותא, דאף בכה"ג מצלת. ולגבי היתה אחת מהן טמאה דאינה מצלת עם דפנ"א צ"ל דרק ממנה ולמטה טמא, אך ממנה ולמעלה שפיר איכא דפנ"א, שהרי הלמעלה אינו צריך את הלמטה. והא דאיתא בתוספתא פיטוס שהוא עומד בתוך הבית מן הארץ ועד הקורות לכאורה אינו בדוקא, שהרי אפילו שאינו עומד מן הארץ אלא סמוך לתקרה כיון שאין טפח בינו לקורות מצלת עם דפנ"א.

ובסיפא דשוליו חדים הביאור הוא דפי הכלי מציל עם דפנ"א כיון שאין בין פיו לקורות פו"ט, אך שולי הכלי אם יש בו גובה טפח כיון שהוא כלי בפ"ע אינו מציל בדפנ"א עם הכלי שלמעלה, ואם אין בו גובה טפח הרי הוא בטל לכלי שלמעלה ומציל. והא דנקטה התוספתא שאין בין שוליו לארץ פו"ט הוא רק כמשל לומר שאין בגובהו טפח, אך אין צריך שבאמת יהיו השוליים קרובים לארץ. ומבואר בר"ש שאם יש ברחבו טפח הרי הוא מציל אע"פ שיש בגובהו טפח, וצ"ע בטעם הדבר.

אך החזון איש סי' ב' כתב דכל דברי הר"ש דחוקים, וניתן לפרש כל התוספתא בפשיטות, דבתוספתא שהובא בר"ש סוף פ"ה מבואר שחכמים מודים לר' עקיבא באופן שאין טפח גם מלמעלה וגם מלמטה שהוא מציל בדפנ"א אע"פ שאין הפה צמוד לקורות. ומעתה הא דנקטה התוספתא ובין שולי וכו' אאין קאי, דאין טפח למעלה ולא למטה וקאי כחכמים. ולפי"ז אם אחת מהן טמאה שוב כולן טמאות, דכיון שאין הכלים הטהורים מגיעים מהתקרה לארץ בעינן שהעליון יהיה צמוד לתקרה. וכן הא דנקטה התוספתא בפיטוס מהארץ ועד הקורות הכל בדוקא. וכן בשוליו חדים אם אין בהם רוחב טפח אינם יכולים להצטרף עם דפנ"א, שהרי להיות דפנ"א בעינן שיהיה לכלי שם אהל, דהיינו טע"ט, ולגבי השיעור אינו מצטרף עם דפנ"א. אלא שאם אין בגובה השוליים טפח שפיר יתכן דהכלי העליון יצטרף עם דפנ"א שלמעלה כיון שאף הצד שלמטה אינו רחוק מהארץ טפח.