גרף של רעי
קטגוריות: ש_ס / יב שבת / מוקצה / הרב רפאל בהגר_מ שמואלביץ / עניינים

העתקה ממש"נ בדין אין כלי ניטל אלא לצורך דבר הניטל

ויש ללמוד כן גם ממש"כ הרשב"א בביצה שם, ז"ל, ונ"ל מכאן דלר' יצחק אין כלי ניטל אפילו משום הוצאת גרף של רעי, דאי לא וכו', וזה תימה דהא גרף של רעי אפילו מעצמו בלא כלי ניטל הוא משום כבוד הבריות כדאיתא בסמוך, עכ"ל.

והנה אי נימא דהא דאין כלי לצורך דבר שאינו ניטל הוא משום דאי"ז צורך שבת, וע"כ הוי כטלטול שלא לצורך דאסור, הרי פשיטא דאין לאסור ליטול כלי לצורך הוצאת גרף של רעי, שהרי הוי זה צורך שבת, ובע"כ מד' הרשב"א דהא דאין כלי ניטל לצורך דבר שאינו ניטל הוא משום דכ"ה שאסרו לטלטל המוקצה עצמו אף אסרו לטלטל כלי אחר לצרכו, ואשר ע"כ שפיר י"ל שלא התירו לטלטל כלי אחר לצרכו אפי' משום הוצאת גרף של רעי, ואך שתמה ע"ז הרשב"א, דכיון שהתירו אף טלטול המוקצה עצמו לצורך הוצאת גרף של רעי, כ"ש שיתירו ליטול כלי אחר לצורך זה.

ומעיקר ד' הרשב"א, נ' דיש ללמוד דאסור לטלטל מוקצה אחר כדי לפנות גרף של רעי, שלא התירו אלא את טלטול הגרף עצמו, דאם מותר לטלטל אף מוקצה אחר לצורך פינוי גרף של רעי, א"כ ודאי הי' מותר אף איסורא דאין כלי ניטל אלא לדבר הניטל לצורך פינוי גרף של רעי, ובע"כ דאסור לטלטל מוקצה אחר לצורך פינוי גרף של רעי, ואשר זהו שדן הרשב"א דאף לא התירו איסורא דאין כלי ניטל אלא לצורך דבר הניטל, משום פינוי גרף של רעי, ואך שתמה ע"ז הרשב"א, דכיון דכל איסורא דאין כלי ניטל אלא לצורך דבר הניטל, הוא משום לתא דהמוקצה דהחמירו בו לאסור לטלטל כלי אחר לצרכו, הרי דכיון דהתירו לטלטל אף את המוקצה עצמו משום כבוד הבריות, כ"ש שיהא מותר לטלטל כלי אחר לצרכו, וז"ב.

העתקה ממש"נ בדברינו לסימן של"ה ס"ח

ויש להוסיף, דהנה הטור בסימן של"ח פליג ע"ד הרמב"ם, וס"ל דמותר ליתן כלי תחת דלף שאינו ראוי, ולי"ב משום עשיית גרף של רעי לכתחילה, ופי' הפרישה דהוא משום דגם אם יפול על הארץ הוי גרף, וע"כ אי"ז עשיית גרף לכתחילה, אלא נתינת כלי לצורך הוצאת הגרף, וצ"ע דא"כ מ"ט אי"ב לאיסורא דאין כלי ניטל, וכקו' הרשב"א, ובד' הטור מפורש, דגם למש"כ דלי"ב משום עשיית גרף לכתחילה, מ"מ לדעת ר' יצחק דאין כלי ניטל אלא לצורך דבר הניטל, אסור ליתן הכלי, וצ"ל דהטור ס"ל כמש"כ הרשב"א מתחילה דאיסור אין כלי ניטל לא התירו לצורך פינוי גרף של רעי, ודלא כמו שהסיק הרשב"א.

ויל"פ דהוא תלוי בגדר האיסור דאין כלי ניטל, דבד' הרשב"א שבת דמ"ג. נ' דהוא דכ"ה שאסור לטלטל המוקצה עצמו אסור לטלטל כלי אחר לצרכו, וע"כ בגרף של רעי שהתירו לטלטלו עצמו כ"ש שיהא מותר לטלטל כלי אחר לצרכו, אך הטור ס"ל דהוא כפשטות ל' בעה"מ בפ' כירה שאדם מקצה הכלי משימוש לצורך דבר שאינו ניטל, ולפ"ז י"ל דע"כ אסור ליטלו אף לצורך פינוי גרף של רעי, וזה אי נימא דלא התירו טלטול מוקצה אחר לצורך פינוי גרף, ואכ"מ.

והנה אמנם בשטמ"ק בביצה שם נ' שהק' בע"א, דכיון דמותר לפנות גרף של רעי, א"כ הוי דבר הניטל, ויהא מותר ליטול כלי הניטל לצרכו, אך בד' הרשב"א נ' דהא לא קשיא לי', ומשום דאף שהתירו לפנות גרף, אכתי הוי הוא עצמו דבר שאינו ניטל, ואך שהק' הרשב"א דכ"ה דהתירו לטלטל הגרף עצמו, יהא מותר לטלטל כלי הניטל לצרכו, וכ"ז הוא לטעמי' דהאיסור לטלטל כלי אחר לצורך דבר שאינו ניטל, הוי מכלל האיסור לטלטל הדבר שאינו ניטל עצמו, וע"כ אם התירו לטלטלו עצמו כ"ש דיהא מותר לטלטל כלי אחר לצרכו, אך בדעת הטור י"ל דפליג וכנ"ל.

ויש להוסיף בענין זה, מש"נ בדברינו שם בדעת הרמב"ם, דהא דאסור ליתן כלי תחת הדלף וחשיב כעשיית גרף של רעי, הוא משום דמתיר עי"ז גם לטלטול הכלי, שנעשה בסיס, ולפ"ז ודאי מוכח דאין לטלטל מוקצה אחר לצורך פינוי גרף של רעי, שהרי חזינן דאסור לעשות הכלי בסיס ויהא מותר לפנותו מדין גרף של רעי, אף שה"ז נצרך לפינוי הדלף, ויל"ד בזה.

וילה"ע עוד מדינא דביצה דל"ו: דאסור להחזיר גרף של רעי בלא מים, ולדעת הסוברים דלא התירו החזרת גרף של רעי עם מים אלא בשהוא צריך לפנות בו צואה או מ"ר, הרי מבו' דאסור לטלטל מוקצה לצורך פינוי גרף של רעי, וע"כ לא התירו להחזיר הגרף אלא בשיש בתוכו מים, וצ"ע.

ואולי י"ל, דהגם שמותר לטלטל מוקצה לצורך פינוי גרף של רעי, מ"מ כ"ז שאין הגרף של רעי קיים, אסור לטלטל מוקצה לצורך פינוי גרף של רעי שיבא אח"כ, ולפ"ז נדחית הראי' שהבאנו לעיל מד' הרשב"א.

אך צ"ע, שהרי בסימן של"ה ס"ח חזינן דמותר לטלטל את הדלף עצמו, כדי שלא יהא גרף של רעי אח"כ כשיפול על הארץ, והרי דהותר טלטול מוקצה גם קודם דהוי גרף של רעי, ואולי מ"מ י"ל, דהגם דלטלטל את הדבר שגורם לגרף של רעי מותר, אך לטלטל דבר אחר לצרכו לא הותר אלא כשהגרף של רעי קיים, וצ"ע.