7. בדין חקק וצירוף מחיצות
קטגוריות: ש_ס / יב שבת / הוצאה / הרב מאיר קאופמן

סיון ע"ג

**סימן ז'**

**בדין חקק וצירוף מחיצות**

**בחילוק בין סוכה לשבת לענין חקק**

א]הגמ' שבת ז: אומרת אמר רב גידל אמר רב חייא בר יוסף אמר רב בית שאין בתוכו עשרה וקרויו משלימו לעשרה על גגו מותר לטלטל בכולו בתוכו אין מטלטלין בו אלא בד"א אמר אביי אם חקק בו דע"ד והשלימו לעשרה מותר לטלטל בכולו דהוי חורי רה"י עכ"ד הגמ' ובגמ' סוכה ד. היתה פתוחה מי"ט וחקק בה כדי להשלימה לעשרה אם יש משפת החקק ולכותל ג"ט פסולה פחות מכאן כשירה והגמ' שואלת למה לא נימא דעד ד"א זה טוב מצד דו"ע והגמ' עונה התם דאיתיה לדופן פחות מד"א סגיא הכא לשויה דופן פחות מג"ט אין ואי לא לא עכת"ד הגמ' והקשו הראשונים מה ההבדל שלגבי סוכה הגמ' לא מכשירה אלא עד ג"ט ולגבי שבת בחקק מועיל אפילו במרחק יותר מג"ט דהגמ' לא חילקה כלל ובפשוטו מצאנו בראשונים כמה תירוצים ונבארם בס"ד

א. עיין תוס' בסוגין וכן משמעות הר"ן בסוגין ובשבת שנקטו שבאמת כמו שלענין שבת מבואר שגם ביותר מג"ט מועיל לחקוק ה"ה לענין סוכה אלא ששם יש הלכה של הרחיק את הסיכוך מן הדפנות פסולה ובשבת אין כזה הלכה ולכן בסוכה כיון שמקום הסוכה זה במקום החקק והדופן הוא רחוק מהחקק זה לא מועיל משא"כ לענין שבת לא איכפת לן שזה רחוק ובטעם שיש חילוק בין שבת לסוכה ביארו ששבת כל הענין למנוע רגל הרבים א"כ גם אם זה לא סמוך למקום הרשות אבל רגל הרבים מנועה משא"כ בסוכה שיש דין של מחיצות דהינו שבסוכה יש דין שהמחיצה חלק ממבנה הסוכה משא"כ ברה"י העיקר שהרשות גדורה על ידי מחיצה אבל לא צריך שהמחיצה תהיה חלק מהמבנה של רה"י

ב. עיין רמב"ן וכן משמעות הרשב"א שכתבו לחלק לענין צירוף שני חלקי מחיצות בין סוכה לשבת דבשבת שכל הענין לגדור מרה"ר א"כ גם אם המחיצה בשני מקומות אבל כיון שעל ידיהם הרשות גדורה ממילא חשיב רה"י משא"כ בסוכה שיש דין שחלק ממבנה הסוכה זה המחיצה בזה אין לזה שם מחיצה אלא אם כל העשרה טפחים ביחד ולא עוזר מה שזה בשני מקומות והנה בפשוטו ודאי שגם ברה"י יש דין מחיצה ורק זה סברא שהדין מחיצה שם זה אחרת [והנה צ"ב למה לא ביארו שהחיסרון מצד שבסוכה יש דין שיהיה סמוך לסוכה ויתכן שכיון שעד כמה שהסוכה תהיה כשירה גם במקום שמעל החקק יחשב סוכה מצד דין פסל ממילא אין כאן החיסרון של הרחיק את הסיכוך מהדפנות]

ג.עיין תו"י שכתבו שבאמת אי אפשר לצרף שני חלקי מחיצות אם זה לא תוך ג' ומה שכאן מועיל לענין שבת כי יש עשר מבחוץ והנה לא ביאר הנ"ל למה בסוכה זה לא מועיל ובשפת אמת ביאר ששם מדובר שאין עשר מבחוץ אבל אם יהיה עשר מבחוץ זה יעזור אמנם יש מקום לומר שכיון שביאר שמה שמועיל כי יש עשר מבחוץ ויתכן שזה רק מועיל לגבי שבת שיסודו לגדור מהרבים אבל בסוכה שצריך מחיצה לעצם הסוכה כל שבסוכה אין עשר טפחים אין לזה הכשר סוכה והנה עיין רא"ש שכתב כדין התו"י שכל מה שמועיל בסוגין זה רק אם יש עשר מבחוץ אמנם הוסיף שלגבי סוכה גם כה"ג לא יעזור וביאר מצד שיש כאן החיסרון של הרחיק את הסיכוך מהדפנות דהינו שנקט שהדין עשר מבחוץ יכול להועיל גם לענין סוכה ורק מצד שזה רחוק מהסוכה זה לא מועיל ועיין מג"א סימן שמ"ה סק"ב שהעתיק את דברי הרא"ש להלכה שצריך עשר מבחוץ

והנה מבואר בגמ' גיטין ט"ו ועירובין צ"ג דר"ח ס"ל שגידוד ומחיצה לא מצטרף וביאר רש"י שהכונה אם יש בור חמש ועליו מחיצה חמש דחלק מהמחיצה זה גובה הקרקע וחלק זה מחיצה והקשו התוס' בסוכה והרמב"ן והר"ן שלכאורא מדין חקק חזינן שגידוד ומחיצה מצטרף ובפשוטו כל הקושיא לראשונים שכאן המחיצה מצד הצד הפנימי אבל לרא"ש והתו"י שהמחיצה מצד שיש עשר מבחוץ א"כ זה לא גידוד ומחיצה [וצ"ע שהתוס"ר בגיטין הקשה כן ויתכן שזה דלא כשיטתו בסוגין]

והנה הגמ' בסוכה שואלת שנימא דופן עקומה ועונה שבמקום שליתיה לדופן לא אומרים דו"ע והנה לשיטת הרמב"ן שלענין סוכה לא מצטרף שני חלקי מחיצות א"ש הגמ' שכאן לענין סוכה אין לזה שם מחיצה ועל ידי דין דופן עקומה רוצים ליצור שם דופן [והנה צ"ב מה יעזור דו"ע הרי ישאר שזה שני חלקי מחיצות ולכאורא צ"ל שהכונה כתוס' רי"ד בע"א שם ששיך דו"ע דרך הקרקע וממילא זה נהפך לדופן אחד] אבל לתוס' שיש לזה שם דופן וכל החיסרון כי זה רחוק מהסוכה א"כ צ"ב כונת הגמ' ועיין חזו"א סימן ס"ה סקס"א שביאר שכונת הגמ' שכיון שבמקומו אין לזה שם מחיצה דהינו שביחס לחלל שלידו שאין שם חלל עשר אין לו שם מחיצה כה"ג לא אומרים דו"ע ויתכן הסברא בזה שדין דו"ע רק עד כמה ששיך לנקוט שכל החלל הוא הסוכה רק יש חיסרון שחלק מהסכך הוא סכך פסול אבל במקום שכמו שהוא אין לדופן שם מחיצה ביחס למקום שבידו בזה לא אומרים דו"ע אמנם לכאורא לרא"ש שיש עשר מבחוץ וזה צריך להועיל לסוכה א"כ חשיב גם מחיצה במקומו וצ"ל שרק אם במקום המחיצה זה יכול להיות סוכה על זה עוזר דו"ע ולא אם זה במקום שיש חיסרון בדין חלל סוכה ויתכן עוד שלאחר שאין כאן חלל סוכה חשיב שזה לא דופן לענין סוכה

**בביאור הנידון האם מועיל עשר מבחוץ ובביאור החיסרון דאין בחלל הבית עשרה**

ב]והנה בעיקר המחלוקת שמצאנו בראשונים האם מה שיש עשר מבחוץ מועיל היה מקום לבאר דנחלקו בגדר הדין מחיצה הנצרך לרה"י האם צריך מחיצה כלפי פנים דהינו שהגדר דין מחיצה שזה גודר את המקום הפנימי ועושה אותו לגדור או שיסוד דין מחיצה זה כלפי חוץ דהינו שזה דבר שמונע רגל הרבים דהרא"ש נקט שיסוד דין מחיצה הוא לגדור כלפי חוץ וממילא כיון שיש כאן עשר כלפי חוץ חשיב מחיצה משא"כ שאר הראשונים נקטו שיסוד הדין מחיצה שהמקום נמצא בתוך מחיצה ולכן צריך שיהיה כאן מחיצה עשר כלפי פנים

והנה מבואר בגמ' שר"ח ס"ל שגידוד ומחיצה לא מצטרף ונחלקו הראשונים בכונת הגמ' רש"י ביאר שהכונה בור חמש ומחיצה חמש מעליו וכן ביאר ברמב"ן אמנם תוס' ביארו שהכונה תל חמש ועליו מחיצה חמש אבל במקרה של רש"י אין שום חיסרון ובפשוטו יסוד מחלוקתם בשם מחיצה דלרש"י יסוד הדין מחיצה כלפי חוץ וממילא גם בבור חמש אפילו שכלפי פנים שניהם מחיצה אבל כלפי חוץ יש כאן שני סוגי מחיצות אחד של עומק ואחד של מחיצה משא"כ תוס' נקטו שיסוד הדין מחיצה הוא כלפי פנים לכן באופן דרש"י אין שום חיסרון דשניהם במחיצה ורק בתל חמש ומחיצה חמש שכלפי פנים יש כאן שני סוגי מחיצות לכן ס"ל לר"ח שזה לא מצטרף ויש להאריך בביאור סוגיא דעירובין שם ע"ש בראשונים ואכמ"ל

אמנם יש מקום לומר שודאי שגם לרא"ש דין מחיצה זה כלפי פנים אלא שס"ל שגם כלפי מקום התקרה יש לזה שם מחיצה ולכן לא חסר כאן בשם מחיצה ובדעת הראשונים שחולקים מצד שס"ל שנגד המקום האטום אין לזה שם מחיצה אמנם יש לבאר בזה עוד וכדלקמן

והנה בעיקר החיסרון בבית שאין בתוכו עשרה ברש"י מבואר שהחיסרון שאין כאן מחיצה עשרה אמנם בר"ח מבואר שהחיסרון מצד שצריך חלל עשר לרה"י ובפשוטו הוא תלוי בנ"ל דלרא"ש שמועיל מה שיש עשר מבחוץ א"כ מצד הדין מחיצה לא חסר ורק מצד שיש הלכה שברשות יהיה עשר אמנם לראשונים שלא מועיל העשר מבחוץ אלא שהמחיצה זה צירוף של שני החלקים הפנימים א"כ לא צריך להגיע לחיסרון חדש אלא אפשר לבאר שהחיסרון שאין כאן מחיצת עשר אמנם צ"ב דהר"ן גם ביאר כר"ח והרי הוא ס"ל שהמחיצה היא בפנים ויתכן לבאר בשני אופנים או דס"ל דכל הדין ששיעור מחיצה עשרה כיון שיש דין חלל עשר עוד יתכן דבאמת היה אפשר לדון שיש כאן מחיצה עשר מבחוץ שגם השטח שנגד הגג חשיב מחיצה עשר וכמו שביארנו ברא"ש רק כיון שיש דין חלל עשר ממילא צריך שהמחיצה תהיה במקום החלל ולכן צריך להגיע לצירוף שני חלקי המחיצות

**בביאור שיטות הראשונים שאפשר לצרף שני חלקי מחיצות**

ג]והנה בפשוטו מבואר בראשונים דס"ל ששני חלקי מחיצות מצטרפים ויש לעיין דבפשוטו היסוד דין מחיצה הוא שהמקום חלוק על ידי מחיצה מרה"ר א"כ כיון שיש בין שני חלקי המחיצות ד"ט שזה שיעור מקום א"כ אין כאן מחיצת עשר בין הרה"ר לרה"י דהרי עובר חמש ועוד חמש אמנם יתכן שאין זו טענה מוכרחת דיסוד הדין מחיצה מה שהרשות גדורה על ידי מחיצת עשר גם אם זה לא מונע רגל רבים אלא עצם זה שיש עליו שם מחיצה עשר זה מספיק [ועיין חזו"א סימן ס"ה סק"ע שלא ברירה ליה סברא זו ובסימן צ"ו סקכ"ט נקט שאין כזה חיסרון וכן ס"ה סק"ע אמנם בסוף חזר בו ונקט שיש כזה חיסרון]

ובפשוטו מצאנו דנחלקו בדבר זה התרוה"ד והגר"א דעיין שו"ע סימן שנ"ח ס"ב שאם יש מקום שהוקף ולבסוף ישב שדינו כקרפף שאסור לטלטל שם והעיצה לסתור עשר אמות מהמחיצה שזה מבטל המחיצה ולחזור ולגדור וע"ש שהובא מהתרוה"ד שמועיל שישפוך עפר ברוחב עשר אמות בגובה חמש טפחים ושמעליו יש חמש טפחים שכה"ג זה מבטל תורת מחיצה ממקום זה ועיין ביאור הגר"א שחלק שכה"ג חשיב מחיצה עשר ובפשוטו ההבנה בתרוה"ד מצד הסברא הנ"ל שכיון שיכול לעבור חמש ועוד חמש חשיב שאין כאן מחיצה וכן ביאר הבה"ל שם ובסימן שס"ב ד"ה שעשה ע"ש ובפשוטו צ"ל שהראשונים כאן חולקים וס"ל כגר"א [ועין חזו"א סימן צ"ז סק"ה שהוכיח כתרוה"ד וכן מבואר בתור"פ עירובין ע"ז ע"ש]

אמנם עיין חזו"א סקס"ג שכתב לדון שיתכן שדוקא כאן שיש תקרה והמקום נחשב חורי רה"י זה נחשב שיש כאן מחיצה אבל ללא תקרה באמת אין זה רה"י עוד יתכן שבאמת דוקא כאן כי יש עשר מבחוץ א"כ החמש החיצונים לא יכולים לעבור עליהם ואפילו שהם לא יכולים להועיל בתור מחיצה אבל זה עוזר שהחמש לא מתבטלים והנה באמת לשון הר"ן והרמב"ן אפילו שהזכירו שהמחיצה זה צירוף של החלקים הפנימים בכל אופן כתבו שיש עשר מבחוץ ועיין בית מאיר שכתב שצ"ל שהכונה הבחוץ אם הבפנים אמנם בלשון הרמב"ן שכתב אחרי זה שממילא מועיל הצירוף שבפנים משמע שבתחילה אין זה כונתו וצ"ע והנה היה מקום לומר שלתורת מחיצה צריך גם כלפי חוץ וגם כלפי פנים ולגבי הבחוץ עוזר מה שיש עשר מבחוץ ולגבי הבפנים עוזר צירוף החלקים [וכן משמע קצת בחזו"א סקס"א] אמנם לכאורא הרמב"ן שלומד שגידוד ומחיצה זה כרש"י והקשה מסוגין חזינן שנקט שכאן הצירוף של המחיצות הפנמיות זה לגדור כלפי חוץ ובהכרח שמה שהצריך עשר מבחוץ הוא מצד סברת התרוה"ד הנ"ל והנה בתרוה"ד מבואר שכל החיסרון רק בד"ט ולא בג"ט וסתימת הראשונים שהצריכו עשר מבחוץ גם ביש רק ג"ט ואינו מוכרח והנה הא דהרמב"ן הזכיר דבר זה שיש עשר מבחוץ בתירוצו צ"ל שכיון שכתב שלגבי שבת העיקר שזה גודר כלפי חוץ לכן ביאר שזה מצד שיש עשר מבחוץ

**בנידון החזו"א שכיון שזה לא גדור מרה"ר אין זה רה"י**

ד]ועיין חזו"א סק"ע שכתב לדון עוד שכיון שהמקום שאין בו החלל עשר אינו רה"י שהרי כלפי מקומו אין כאן מחיצה עשר א"כ יוצא שהרה"י לא גדור מרה"ר ואין זה מועיל בתור מחיצה דהינו שס"ל שהמושג מחיצה לא שהרה"י גדור במחיצות אלא שהרה"י חלוק מהרה"ר או מהמקום שלידו וכאן אין חלוקה בין במקום שבתוך היקף המחיצות למקום שלידו ועיין חידושי הגר"ח פי"ד ה"ט הלכות שבת שכתב שבתל המתלקט הג"ט התחתונים הם רה"ר והחזו"א שם השיג שא"כ לא יתכן שלמעלה זה רה"י כיון שאין מחיצה שמחלקת בינו לרה"ר וע"ש שביאר שכיון שהמקום הזה הוא לא ניחא תשמישתיה לכן הוא לא מהוה חיסרון אמנם כאן שזה מקום ד"ט שראוי להילוך יתכן שזה מהוה חיסרון אמנם עיין בסיפרו סימן ק"ח סק"ט מה שביאר דברים מחודשים בדין תל המתלקט שלכן אין החיסרון הנ"ל

והנה בהא דכאן מבואר שהכל חורי רה"י בזה ודאי דהדבר מחודש שכיון שהחקק הוא נחשב גדור ממילא כל השטח סביבותיו הוא חורי רה"י אמנם כן מבואר בגאון יעקב עירובין ה. לענין מבוי וכן הוא בבית מאיר שס"ג אמנם באבן העוזר סימן שס"ג נקט שודאי שזה לא יהיה חורי רה"י אמנם לענין סוגין עיין חזו"א סקס"ג שיתכן שכיון שיש תקרה זה מטפיל המקום לרשות שיהיה לזה דין חורי רה"י

**יבאר למה בתרוה"ד אין חיסרון שלא מצרפים שני חלקי מחיצות המבואר ברא"ש**

ה]והנה בפשוטו עולה מהנ"ל שדעת הרא"ש שלא מצרפים שני חלקי מחיצות אפילו ביותר מג' ובטעם הדבר אפשר לומר או שסתם הלכה שלא מצרפים שני חלקי מחיצות או שס"ל שהחיסרון שאפשר לדלג ולעבור זה גם בג"ט וכמו שדן בזה מסברא החזו"א סק"ע ד"ה אחרי במוסגר וצ"ע שדברי התרוה"ד שדן להכשיר עד ד"ט וכן הגר"א שהכשיר גם יותר מד"ט דלכאורא זה דלא כרא"ש שלא מצרפים שני חלקי מחיצות במרחק של יותר מג"ט והמג"א פסק כרא"ש ולא השיג כלום על דין התרוה"ד וזהו תימא רבתי ולכאורא צ"ל שס"ל שכאן אפשר לדון שזה מחיצה עבה ולכן אין את חיסרון הרא"ש של צירוף שני חלקי מחיצות ולכן ס"ל לגר"א שתמיד זה מועיל [וכן הוא לשון הבה"ל סימן שנ"ח] והתרוה"ד חידש שבד"ט זה לא מועיל והנה לפ"ז היה מקום לומר שד"ט זה לא מועיל מצד שכה"ג שיש שיעור מקום אי אפשר לדון את זה כמחיצה עבה וממילא החיסרון מצד סברת הרא"ש שאי אפשר לצרף שני חלקי מחיצות ולפ"ז אין להוכיח כלום מדברי התרוה"ד לראשונים שמצטרפים שני חלקי מחיצות אמנם זה אינו דא"כ מספיק שמצד אחד יש ד"ט וכבר אי אפשר לראות את זה כמחיצה עבה אלא בהכרח שגם בד"ט עדין אפשר לראות את זה כמחיצה עבה רק שאז יש חיסרון שזה מחיצה הנדרסת שחסר בכל המושג מחיצה כיון שאפשר לעבור חמש ועוד חמש ועין חזו"א סימן קי"א סק"ד ד"ה נראה שהכריע כתרוה"ד שהחיסרון רק בד"ט

**הצדדים בדין מוזיקה בסוכה למתבאר לעיל**

ו] והנה ידוע הנידון במוזיקה בסוכה שיש כאן צירוף שני חלקי מחיצות האם זה עוזר והנה במקום שאין עשר טפחים על המוזיקה ויש יותר מג"ט במוזיקה בזה בפשוטו וודאי יש את חיסרון סוגין מצד שזה חקק יותר מג"ט אמנם במקום שזה לא מוזיקה שיוצא החוצה אלא על גבי המחיצה יש לדון את זה כמחיצה עבה שבזה אין חיסרון של צירוף שני מחיצות וכן הוכחנו מהתרוה"ד שלכן זה לא סותר לדברי הרא"ש ומצד הרחיק את הסיכוך מהדפנות יתכן שאם זה מחיצה עבה מספיק מה שהחלק התחתון סמוך לסוכה [וכן נקט החזו"א סקס"ב ד"ה ונראה בסופו]

אמנם ביש ד"ט על המוזיקה ומבחוץ יש עשר בזה יש להסתפק האם יעזור מצד שזה מחיצה עבה שכיון שמצד הפנימי הרי זה נדרס ואין לזה שם מחיצה וכמבואר בתרוה"ד ורק מצד מבחוץ והרי בסוכה לא עוזר גו"א דצריך מחיצות הניכרות מבפנים אמנם יתכן שמצד שהבפנים הרי זה גדור דהרי יש כאן מחיצה עשר עבה ומצד הגדירה מבחוץ בזה עוזר גם אינו ניכרות ונפק"מ לעמוד כה"ג ומסברא זה לא עוזר אלא שיש לדון למה הראשונים הוצרכו לחדש שלא מצרפים שני חלקי מחיצה לסוכה ולא כתבו שבפנים הרי לא עוזר מה שיש עשר מבחוץ אם ס"ל שצריך עשר מבחוץ וכפשטות לשון הרמב"ן אמנם יתכן שדנו על פחות מד"ט וצ"ע בזה

והנה עדיין אם זה מצד מחיצה עבה יש לדון האם מקום המחיצה הוא בכלל הסוכה או לא ונפק"מ האם אפשר לשבת עליו ובפשוטו זה לא גרע מפסל ואכמ"ל

וביש על המוזיקה עשר בזה יתכן שלא צריך להגיע לדין צירוף מחיצות אלא שהשטח העליון לבד הוא המחיצה אלא שעדין יש חיסרון של הרחיק את הסיכוך מן הדפנות אמנם בזה אם יש ד"ט א"כ זה מחיצה במקומו וממילא יועיל דו"ע אמנם אם אין בזה ד"ט יתכן שלא מועיל דו"ע אמנם עד כמה שזה מדין דו"ע א"כ צריך שהמחיצה תגיע עד הסכך

אמנם יתכן שאין לדון מצד החלק של הלמעלה לבד כיון שהוא בגדר מחיצה תלויה ביחס לסוכה עוד יתכן שמחיצה לא גודרת אלא כנגדה ובהכרח צריכים להגיע לצירוף החלקים וממילא ביותר מג"ט גם צריכים להגיע לאותו נידון של אם אין עשר למעלה וכנ"ל ויש בזה אריכות דברים בסוגיות בפרק הזורק ואכמ"ל

**נידון הראשונים האם בחורי רה"י למעלה מעשרה צריך חלל עשר**

ז]והנה דנו הראשונים האם בחור שבכותל למעלה מעשרה צריך חלל עשר דבתוס"ר ז: וכן מוכח בפשוטו מתוס' כמבואר במהרש"א ובחזו"א דצריך חלל עשר אמנם ברשב"א וברמב"ם וכן משמעות הריטב"א שלא צריך חלל עשר והנה בפשוטו אם הדין עשר מצד שיש הלכה שחלל רה"י צריך להיות עשר א"כ גם כאן צריך להיות כך אבל אם זה מצד שצריך מחיצת עשר א"כ כאן שהמחיצה זה העמוד והרי שם יש עשר במקומו א"כ אין צורך שיצטרכו למעלה עשרה אמנם עיין ראש יוסף שכתב שאם צריך להגיע לגוד אסיק כמבואר ברש"י א"כ צריך חלל עשר אמנם אין זה מוכרח א. דלחזו"א בגליונות הגר"ח הלכות סוכה שהגדר של גוד אסיק שהלמטה גודר את הלמעלה א"כ לא צריך באמת להעלות למעלה מחיצת עשר אמנם גם אם נימא שצריך גוד אסיק כפשוטו אמנם יתכן שהסיבה לכך כי צריך שהרה"י יהיה תוך חלל המחיצות אבל מצד המחיצת עשר כיון שמעלים את המחיצה שלמטה שיש במקומה עשר לא צריך שבחלל למעלה יהיה עשר