חבורה לג אכסדרה ובית שער.ג
קטגוריות: ש_ס / מ מנחות / סת_ם - הרב משה יפהן / חבורות

חבורה לג: אכסדרה ובית שער.

אמר רבה בר שילא אמר רב חסדא וכו' אכסדרה פטורה מן המזוזה לפי שאין לה פצימין וכו' ומסקנת הגמרא דפטורה אע"ג דיש לה פצימין משום שהם עשויים לחיזוק תקרה ואינם נעשים לשם פתח. וכתיב על מזוזות ביתך ולבית זה ליתא מזוזה.

והגמרא הקשתה מיתבי הרי מבואר שאכסדרה חייבת במזוזה ותירצה הגמרא דאיירי באכסדרא דבי רב והנה הקשתה הגמרא הרי זה אינדורנא מעלייתא היא והנה יש לעיין דאע"ג דהוא בית גמור אבל הרי סברת הגמרא היה דבעינן פתח וכאן ליכא פתח ומה אכפת לן דהוא בית גמור.

ולכאורה הביאור הוא דבאמת ביארה הגמרא דאיירי באכסדרה שהפצימין נעשו נמי לשם פתח. ואם תאמר מה החידוש הביאור הוא דהחידוש הוא דזה נחשב בית והקשתה הגמרא דפשיטא דאכסדרא דבי רב נקראת בית ותירצה הגמרא באכסדרה רומיתא. דשם זהו חידוש שזה נחשב בית. ובאמת ברש"י ב"ב יא מבואר להפך מה נחשב רומיתא ומה נחשב אכסדרא דבי רב עיין הגהות הב"ח אות ד.

על כל פנים החידוש בברייתא הוא מהלכות בית ולא מהלכות פתח ובאמת פתח שאינו עשוי רק לחיזוק תקרה לאו שמיה פתח.

והתוספות הקשו דכדברי הסוגיא משמע בסוכה ח: אמנם ביומא יא. מבואר שאכסדרה נתמעטה מבית. וכן בית שער ומרפסת. והתוספות תירצו דשם זהו מדאוריתא דבאמת לא חשיב בית אלא מדרבנן. וסוגייתנו היא מדרבנן. והרי"ף בהלכות מזוזה תירץ, דכאן איירי באכסדרה שפתוחה לבית שחיובה מדאוריתא.

והנה יש לעיין מדוע אכסדרה שפתוחה לבית חייבת ויתכן ב' הסברים או דהיא טפלה לבית וגם לה יש היום שם בית ופתחה נחשב מזוזות ביתך או כהסברא של הרמב"ם דפתחה הוא פתח שדרכו נכנסים לפתח הבית וזהו נחשב גם מזוזות ביתך משום שדרך זה נכנסים לפתח הבית.

והנה התוספות הקשו בסוכה ח: על הרי"ף מדוע הגמרא לא תירצה כשהקשתה על רב חסדא דאיירי בפתוחין לבית. והקשה הקרן אורה, דאין זה מובן כלל דהסברא דפתוח לבית זה סברא לתת לאכסדרה שם בית. אבל כאן חסר בשם פתח ומה יעזור מה שהוא פתוח לבית.

והנה הבעל המאור בסוכה תירץ באופן אחר דאיירי בבית שער של אכסדרה ומרפסת וכן בית שער של חצר שהוא פטור ממזוזה ואע"ג דהאכסדרה עצמה חייבת כמבואר בסוגייתנו מכל מקום הבית שער שלה הוא פטור. והנה בגדר בית שער מצינו סתירה בדברי רש"י שפעמים שאמר דאיירי בבית שומר ופעמים שזה בית כניסה אמנם נראה דגדר בית שער הוא בית שהוא משמש עבור מקום אחר ואין עיקר תשמישו עבור המקום עצמו. וממילא יסוד הבית שער שהוא טפל למקום שהוא משמע עבור.

והנה סברא זו מובנת אם יסוד הדין דבית שער הפתוח לבית הוא דהבית שער הוא טפל לבית וממילא גם הוא מקבל שם בית ומכח זה הוא חייב במזוזה אמנם הבית שער שפתוח למקום שהוא עצמו אינו עיקרי כגון אכסדרה ומרפסת. פטור וסמך לזה מהסוגיא בזה דהקשתה הגמרא דתיהוי חיצונה בית שער לפנימית ותירצה שאינה קבועה ופירש מהרי בירב שם שהפנימית אינה קבועה ומבואר כנ"ל דבמקום שהפנימי אינו דיור עיקרי אז הטפל אליו הוא כבר דיור גרוע ואינו חשובה הדיור של החיצונות כדיור חשוב עבור מקום שהוא בעצמו אינו חשוב. באמת הרמב"ם פירש שהכוונה שהחיצונית אינה קבועה . והראב"ד השיג עליו שם אף הפנימית ובאמת שכך פירש רש"י שם ששניהם אינם קבועות ולכאורה זה כעין סבר בירב אלא דסובר דבעינן שגם החיצונית לא תהא קבועה דאם לא כן עדיין יש חשיבות בשם בית שער ומספיק אחד מהצדדים כדי להיחשב כדיור חשוב. על כל פנים לפי דרכו של מהר"י בירב שמופיע שם על הרי"ף מצינו להדיא מקור לסבר הבעה"מ.

אמנם הרמב"ן שם השיג עליו דהמשמעות היא כהרי"ף שאכסדרה ומרפסת עצמה נתמעטו והביא כמה ראיות לזה. והביא ראיה דאמרינן במנחות דכל אכסדרה פטורה ואע"פ שיש לה פצימין ובודאי מההוא קרא ממעטינן. ודברי הרמב"ן הם צ"ע גדול דהרי בסוגייתנו נתפרש שנתמעטו משום דאינם עשויים לחיזוק תקרה ולא משום שלא חשיב בית ומה כוונתו ואפשר שהיה לו גירסא אחרת בסוגייתנו ולא גרס לחיזוק תקרה הוא דעבידין או דאפשר דסבר באופן אחר דעשוים לחיזוק תקרה אינו חסרון בתורת הפתח אלא דזה חסר בשם בית דהוא פרוץ לגמרי ואם יש פתח בדופן רביעי אז זה נחשב כסתום אמנם אם אין פתח אז זה נחשב כפרוץ וחסר בשם בית אמנם בשם מזוזות לא חסר.. וכעי"ז פירש הגרא"י אמנם עדיין תיקשי מסוגיית הגמרא בסוכה דמבואר דפיתחי עיירות אם עשויים לחיזוק תקרה אין להם שם פתח ומבואר דחיזוק תקרה חסר גם בשם פתח ולא רק בשם בית.

והנה שייך לדון דבית בוודאי יש לו פתח דהרי זה מקום שנכנסים אליו וממילא אם יש לו צורת הפתח הגם שלא נעשה לשם פתח שייך לדון שהפתח יש לו שם פתח אמנם שער שאינו כניסה למקום סגור השם פתח הוא רק אם הוא נעשה עבור פתח ובלי"ז לית ליה שם פתח.

עוד יש לומר דיש לדון מה המחייב של שערי עיירות ומדינות ומצינו מחלוקת ראשונים האם זה מדאוריתא או מדרבנן ומצינו שנחלקו בזה הריטב"א ורש"י. דדעת הריטב"א דהוא דרבנן אמנם דייק ברש"י דהוא סבר דהוי דאוריתא דבית שער נתמעט מדאוריתא וחייב מדרבנן ושערי עיירות חיב מדאוריתא ויש לדון בטעם ששערי עיירות חיב מדאוריתא וברמב"ם הביאור הוא כנ"ל דזה נמי נחשב מזוזות ביתך דדרכם נכנסים לבית. אמנם אפשר דהביאור הוא דילפינן מזוזות ביתך ובשעריך וזה שני מחייבים אחד מזוזות ביתך וב' בשעריך זהו מחייב אחר של שערי מדינות והנה במזוזות ביתך אפשר שאין תנאי שיהיה פתח אלא שיהיה מזוזות ורק בשעריך שיסוד המחייב הוא הפתח בזה בעינן שיהיה עשוי לשם פתח. אמנם הרמב"ן דן על פי' הרי"ף ושם בהמשך דבריו נראה דהבין דשערי מדינות חייבים מדין מזוזת ביתך משום שפתוחין לבתים ואין זה מחייב חדש של בשעריך אלא דזה נחשב נמי מזוזות ביתך. אמנם אין זה מוכרח דאפשר שסבר דזה מחייב חדש של בשעריך אלא דעדיין צריך להיות פתוח לביתך אמנם באמת לא נראה כן.

והנה יש לעיין מה הבעל המאור יענה על קושיית הרמב"ן מבי הרזקי ולכאורה הביאור הוא דיסבור דהחיוב הוא מצד הבתים וקמ"ל דהגם שפתוח לחצר מכל מקום לא דנים את הפתח בין החצר לבית שער כבית שער של חצר אלא כבית שער של בית. וברמב"ן עצמו יש להסתפק בכוונתו האם כוונתו דהחיוב הוא משום שערי חצרות משום שמשם נכנסים לחצר וזהו המחייב של בית שער ואין זה מחייב מצד הבית שער אלא מצד החצר. והוי כמו שערי חצרות. או דלמא כוונתו הוא דהמחייב הוא שהבית שער חייב משום שמקום שמשמש ככניסה לבית המחויב חל על המקום שם מזוזת ביתך וכניסה אליו היא כניסה המחייבת וכן באכסדרה אין הביאור דהמחייב הוא משום שהכניסה לאכסדרה נחשבת כניסה לבית אלא דהמקום של האכסדרה מתחייב משום שהאכסדרה היא מקום שמשמש ככניסה לבית. אמנם אין הביאור שהפתח של האכסדרה הוא פתח של הבית אלא שהאכסדרה במה שהיא פתוחה למקום חיוב היא גם מתחייבת. ובאמת כן מבואר ברמב"ן בסוף דברי שעושים המזוזה כלפי הכניסה לבית שער ולא כלפי הכניסה לחצר.