18. בדין מחיצה תלויה
קטגוריות: ש_ס / יב שבת / הוצאה / הרב מאיר קאופמן

ז' אב ע"ג

**בדין מחיצה תלויה**

**ביאור הראשונים בשיטת רש"י בביצאתא דמישן**

א]גרסינן שבת ק"א. אמר רב הונא הני ביצאתא דמישן אין מטלטלין אלא בארבעה ולא אמרן אלא שאין בפחות משלשה ארבעה אבל יש בפחות משלשה ארבעה לית לן בה ואי מלינהו קני ואורבני לית לן בה ע"כ וכתב רש"י שהכוונה ספינות קטנות וקצרות מלמטה עד כחודו של סכין. אין מטלטלין בתוכן: דלאו רה"י נינהו שאין ברחבן ארבע מלמטה לפיכך אין מחיצותיהן מחיצות וכו' ואפילו יש ברחבו עשרה לא משתרי דכיון דתחתונות לאו מחיצות נינהו הוי ליה תלויה עכ"ל

ועיין תוס' שהקשו א. עד כמה שהחיסרון שזה לא רחב ד' א"כ למה שיהיה איסור כרמלית הרי אין כרמלית פחות מד"ט ועיין שיטה לר"ן וריטב"א שכתבו לדון שכיון שיש בזה ד"ט למעלה זה מספיק כדי שיחשב כרמלית עוד כתבו לדון בשם הרא"ה שגם מקום פטור יש איסור לטלטל יותר מד"א וכל הקולא דמקום פטור רק לגבי להוציא ממנו לרשות אחרת ובפשוטו הסברא שכל ההיתר כלשון רש"י ו. שזה בטל להכא ולהכא עוד שמעתי לדון דלשיטת הרמב"ם דאין מקום פטור בתוך כרמלית דמצא מין את מינו א"כ ה"ה כאן וברעק"א דן שאין כרמלית בכלים א"כ הוא כמו הרשות שהוא נמצא שם אמנם בפשוטו דעת תוס' שספינה אין לו תורת כלי ביחס לדין כרמלית בכלים וכמבואר במאירי בסוגין

עוד הקשו התוס' למה שזה לא יהיה רה"י הרי הגמ' אומרת דבור וחוליתו מצטרפים לעשרה מצד דאי בעי מנח מידי ומשתמש א"כ ה"ה כאן הרי יכול למלאו קני ואורבי ואז זה יהיה ראוי לתשמיש ועיין רשב"א וריטב"א שכתבו לישב דכל מה דשם מועיל דחשיב שיש שם מקום ד' רק שאי אפשר להשתמש משא"כ כאן שחשיב שאין בזה מקום ד"ט וצ"ב כוונתם למה כאן שלא יחשב הקרקעית כהרבה חלקים של מקום תשמיש ויתכן שכיון שזה אלכסון רב אין לזה שם קרקע ובקה"י כתב לדון דלא שיך לדון על אותו מקום כמחיצה וכקרקע וכיון שתחילתו נידון כמחיצה גם חלק זה נידון במחיצה ע"ש

עוד הקשו התוס' מה יעזור לומר גו"א הרי למעשה בקרקעית הספינה אין מקום ד' ודופן הקצר מבטל הגוד אחית כמו בחילקה במחצלת דלעיל ולכאורא כוונתם דמה יעזור דבחוץ יש גוד אסיק הרי למעשה מקום זה אין בו ד"ט ואין לו סיבה להיות רה"י וכוונתם דעד כמה דרש"י ס"ל שלא מועיל פה אי בעי מנח וכו' א"כ לא יעזור גוד אחית והנה הרשב"א והריטב"א לא הקשו דבר זה ולכאורא הטעם שעד כמה שיש גוד אסיק ומתחתיו רה"י ממילא חשיב שיש כאן קרקע ד' ומצד שאי אפשר להשתמש בזה מועיל אי בעי מנח ויתכן שזה הרשב"א לשיטתו שדנים את המסמר כאילו המקום תשמיש הוא תחתיו ויתכן שכאן זה ודאי לא חיסרון דהספינה היא דבר ארעי

**ביאור הגר"ח והחזו"א בכוונת רש"י**

ב]והנה מבואר מהראשונים דנקטו דכונת רש"י שהחיסרון כיון שאין כאן קרקע שיעור ד"ט ולא שיש כאן חיסרון בדיני מחיצות ולכן הקשו שיועיל אי בעי מנח אמנם בלשון רש"י מבואר שהחיסרון שהמחיצה פסולה מצד שזה מחיצה תלויה ועיין חידושי הגר"ח [פי"ד ה"א מהלכות שבת ד"ה והנה] וכן בחזו"א סימן ס"ח סקי"ג כ' כ"א שביארו שיסוד החיסרון שכיון שאין מחיצה לפחות מד"ט ממילא חשיב שלמטה אין מחיצות והמחיצות העליונות הוי מחיצה תלויה ולכן זה לא טוב והגמ' דנה דנימא גוד אחית מחיצה וממילא לא הוי מחיצה תלויה ובפשוטו לפ"ז מיושב כל קושיות תוס' דמה דהקשו דנימא אי בעי מנח וכו' הרי ודאי שזה לא עוזר רק לחיסרון מקום ד' אבל לא להוריד פסול במחיצות ולפ"ז אדרבא מה דלאחר שאין חיסרון דמחיצה תלויה הוי רה"י ואין חיסרון שאין מקום תשמיש שהקשו התוס' זה באמת מצד דאי בעי מנח מידי וכו' ומיושב קושית תוס' האחרונה ומה דהקשו דהרי אין כרמלית פחות מד"ט לפ"ז א"ש דבאמת יש כאן אי בעי מנח שזה מקום תשמיש שכמו שזה עוזר לרה"י כך זה עוזר לכרמלית ורק שלדין רה"י שצריך מחיצות יש חיסרון של מחיצה תלויה אבל לדין כרמלית שזה לא קשור לדין מחיצות אין חיסרון זה וא"כ יש כאן מקום ד"ט ומיושב היטב שיטת רש"י

והנה מדברי הראשונים כולם מבואר דנקטו דאין כאן חיסרון דמחיצה תלויה דעד כמה שהיה כאן חיסרון בדיני מחיצות ודאי שלא שייך בזה אי בעי מנח וכו' וצ"ב הנידון, והנה בעיקר הדין דמחיצה תלויה פסולה יש לדון בטעם הפסול דיש לבאר שזה מצד שגדיים בוקעים דבאמת אין חיסרון מצד שהמחיצה היא באויר רק שעד כמה שהיא באויר א"כ גדיים בוקעים ואין כאן סיבה למחיצה כלל וכמו דעומד מרובה בערב שיש כאן גדר שיעור מחיצה גמור מהקרקע בכל אופן מבואר בגמ' עירובין ט"ז: שכיון שגדיים בוקעים זה לא מחיצה אמנם יתכן שבאמת הוא פסול בעצם שיש הלכה מהלכות מחיצות שהמחיצה צריכה לעמוד על הקרקע וכל שהיא תלויה היא פסולה [והנה גם אם זה פסול בעצם עדיין יתכן דנימא גוד אחית וממילא זה לא תלויה ולזה צריכים לבקיעת גדיים אמנם יתכן שכיון שזה לא מחיצה כלל ממילא לא שייך להתחיל ולומר גוד אחית ויתכן עוד שביחס לפסול זה לא נתחדש דין גוד אחית ויבואר בס"ד לקמן מהחזו"א והראשונים]

והנה באופן הנ"ל דאין למטה ד' דמבואר ברש"י שזה מחיצה תלויה הרי לא שייך לפסול מצד בקיעת גדים דהרי המקום סגור [ועוד דמסברא יש מקום לדון שביחס למקום המחיצות לא חשיב שיש בקיעת גדיים דהרי זה למעלה מג' מהקרקע וכל הפסול הוא ביחס לקרקע ועיין שו"ת בית שלמה לר' שלמה הכהן סימן ט"ו שהאריך בדין זה] ורק אם נימא דאיכא הלכה של מחיצה תלויה אפשר לפסול בכה"ג ולפ"ז יש מקום לומר שבזה עצמו נחלקו הראשונים האם טעם הפסול דמחיצה תלויה מצד בקיעת גדיים או שזה פסול בעצם דהראשונים נקטו שזה רק מצד בקיעת גדיים ממילא כאן זה לא שייך אמנם רש"י נקט שזה פסול בעצם ומיושב שיטתו שפיר אמנם אין זה מוכרח וכדלקמן

והנה יש לדון במחיצה כשירה על גבי מחיצה פסולה וכגון שהיה הלכה לגדור על ידי מין מסוים האם הוי מחיצה תלויה והנה יש מקום לדון שזה רק פסול מצד הגדירה שבדבר אבל עדין זה מצטרף שלא יחשב תלויה אמנם יתכן שכיון שזה מחיצה פסולה זה גם לא יכול להחשב כהמשך המחיצה גם ביחס להגדיר שזה לא תלויה והנה בפשוטו כאן המחיצה עומדת על קרקע הרשות רק שג"ט התחתונים הוי מחיצה פסולה ומבואר דגם כה"ג זה פסול אמנם עיין חזו"א סק"כ כ"א שכתב דכה"ג לא הוי מחיצה תלויה ומטעם דדנים המחיצה התחתונה כקרקע ורק כאן סברת רש"י שדנים שהמשך המחיצה הוא ביושר ולא באלכסון כיון שאין כאן שיעור ד"ט ע"ש [והנה בפשוטו יסוד הנידון האם הדין תלויה זה ביחס למקום שבאים לגודרו וממילא זה לא יעזור שזה עומד על קרקע שביחס לרשות זה תלויה או שהעיקר שהמחיצה מצד עצמה לא תהיה תלויה ועיין בגר"ח במוסגר שכתב שהיה מקום לומר שיש כאן קרקע ד' שמצרפים גם המדרון אמנם דחה שאין שם מחיצות והגר"מ אטיק שליט"א אמר דמבואר מהגר"ח שגם לצד זה שיש כאן קרקע ד' שיך פסול תלויה דהינו שזה תלוי ביחס לשיעור ד' ולא מועיל שזה לא תלוי ביחס למקומו שזה חלק מד' וכתב לדמות לגבי מחיצה תלויה בסוכה על קרקע רוחב ג' שמתחתיו יש עוד מחיצה ה' שזה יהיה תלוי ביחס למקום הסוכה ועדיין צ"ב צדדי הנידון] והנה לפ"ז יתכן בדעת שאר הראשונים דבאמת מודים שמחיצה פסולה זה פסול בעצם ובכל אופן ס"ל דכאן לא חשיב תלויה אלא כמחיצה כשירה על גבי פסולה וכנ"ל

והנה בהא דמבואר דמחיצה תלויה זה פסול בעצם אפילו אם ננקוט שעד כמה שאין בקיעת גדיים מועיל גו"א וממילא זה לא תלויה אבל נפק"מ במחיצה ג' ועליה יוצא קרקעית ג' ועליה מחיצה י' שהמחיצה עצמה תלויה דהרי גדיים בוקעים תחתיה שזה יהיה פסול ודו"ק בזה

**ביאור הריטב"א והתו"ש בדין קל הוא שהקילו במים**

ג]והנה הגמ' דנה דביצאתא דמישן הוי רה"י מצד גוד אחית מחיצתא וכדין טרסקל על גבי עמוד וכל המחלוקת של רבנן מצד שיש בקיעת גדיים אבל במקום שיש רק בקיעת דגים גם הם מודים שבקיעת דגים לא הוי בקיעה והגמ' מדמה את זה למחיצה תלויה מעל מים שמועילה ומצד קל הוא שהקילו במים והנה בפשוטו מבואר שיש שני מקומות שיש חיסרון של מחיצה תלויה א. טרסקל באויר שיש בקיעה תחתיו ב. מחיצה עשר שיש בקיעה תחתיה ובשניהם ללא בקיעה אין חיסרון ובבקיעת גדים נחלקו תנאים ובבקיעת דגים הגמ' מסיקה שזה לא בקיעה והנה צ"ב עד כמה שזה לא בקיעה א"כ למה צריך לקל הוא שהקילו במים והרי מבואר במשנה עירובין פ"ו. שרק בעשה לשם מים זה מועיל אבל סתם מחיצה שבחצר זה לא מועיל ועיין רש"י סוכה ט"ז. ד"ה בין שביאר שרק בנעשה לשם מים זה מועיל שרק אז הקילו במים ומצאנו בזה שני ביאורים א. עיין ריטב"א בסוגין שביאר שמעיקר הדין בקיעת דגים שמה בקיעה דהינו שאם אין בקיעה כלל הוי רה"י גמור בין בטרסקל ובין במחיצה תלויה ורק שבקיעת דגים הוי בקיעה מעיקר הדין ובזה רבנן הקילו במים ורק בנעשה מיוחד לשם זה ב. עיין תו"ש סימן שנ"ה שביאר על דרך התירוץ השני בתוס' ד"ה זרק דמעיקר הדין לא שמה בקיעה רק שמדרבנן צריך להחמיר שלא עוזר כזו מחיצה ורק במים הקילו בנעשה מתחילה לשם זה והנה לשני מהלכים אלו בגזוזטרא שמעל המים גם אסור לטלטל מצד שאין כאן את הקל הוא שהקילו במים כיון שזה לא נעשה לשם מים וכן הוא בתוס' עירובין פ"ו: בתירוצם השני וכן פסק השו"ע והמג"א סימן שנ"ה ס"א

והנה לפ"ז צ"ע למה ביצאתא דמישן מותר הרי שם זה לא נעשה לשם מים ועיין גר"ז בקו"א שביאר שזה הטעם של האגודה והאור זרוע שפסקו כרב הונא דנקט שרב אשי שאמר קל הוא שהקילו במים דהינו שזה לא מעיקר הדין א"כ בביצתא דמישן אין זה סיבה להתיר אמנם פשטות הראשונים לא כך אלא שקי"ל כאביי ור"נ ולפ"ז צ"ע הטעם להתיר וצ"ל שכאן שיש מחיצות מעל הספינה זה סיבה להתיר גם בלא נעשה לשם מים ולפ"ז בדבר זה נחלקו רב הונא ור"נ וזהו דוחק מאוד, ולדרך התו"ש אפש"ל שבזה עצמו נחלקו רב הונא ורב נחמן דרב הונא נקט שמעיקר הדין בקיעת דגים זה בקיעה [או שאפילו ללא בקיעה אין דין גוד אחית] ורק יש קולא דרבנן בנעשה לשם מים וממילא כאן זה לא שיך ור"נ ס"ל הפוך דמעיקר הדין זה רה"י ורק שיש חומרא דרבנן וממילא כאן זה לא סיבה להחמיר

והנה למהלך התו"ש שהחמירו יש לדון האם זה מצד שיש כאן בקיעת דגים ולפ"ז במקום שאין בקיעה כלל לא החמירו כלל או דהחמירו לא לסמוך על גוד אחית ונפק"מ בעמוד שלמעלה יש ד' ולמטה ג' דכה"ג מבואר בגמ' שחשיב שאין כאן בקיעה כלל האם יהיה החומרא דרבנן דרק בנעשה לשם מים ועיין בה"ל סט"ז ד"ה גג שהביא מהפמ"ג דגג הבולט אפילו טפח אינו רה"י ועיין חזו"א ק"ד סק"י שהקשה הרי אין כאן בקיעת גדים ולמה שלא יהיה רה"י גמור אמנם לנ"ל א"ש שהחמירו לא לסמוך על מחיצה תלויה גם במקום שאין בקיעה

**מהלך החזו"א בדין מחיצה תלויה וקל הוא וכו'**

ד]והנה החזו"א סק"י ביאר בזה מהלך אחר ונבארו בס"ד דהנה יש כאן כמה קשיים בסוגין דהנה מבואר בגמ' סוכה ט"ז. דנחלקו ר' יוסי ורבנן האם מחיצה עשר תלויה מתירה או לא וכן נחלקו ר' יהודה ורבנן לענין מחיצה שעל פי הבור והגמ' אומרת ששניהם אמרו דבר אחד והנה בפשוטו יסוד המחלוקת האם בקיעת גדיים שמה בקיעה או לא וזה אותו נידון של ריבר"י ורבנן וצ"ע א. למה הגמ' שם שאמרה שאמרו דבר אחד לא הביאה גם את ריבר"י ב. למה הגמ' כאן שדנה האם אומרים גו"א לא מביאה את ר"י ור"י אלא מביאה את ריבר"י ג. וביותר קשה שהגמ' מחפסת רבנן שחולקים ומביאה בריתא ולמה לא מביאה את המשנה דרבנן ס"ל שזה לא מועיל [וי"ל שאולי שם זה רק חומרא דרבנן] ד.עוד הקשה החזו"א דשם מבואר שכל מה שאומרים גוד אחית רק אם יש מחיצת עשר אבל שבע אפילו בעומד מרובה לא יעזור וכאן בריבר"י מבואר שגם טפח אחד עוזר ה.עוד קשה שאם ריבר"י זה גוד אחית רגיל א"כ לא צריך להגיע לדין פי תקרה וכל ההגבלות שמצאנו בגמ' כגון שעשוי ישר וכן שרק מצד אחד לא נוהגות לשיטתו ו.עוד קשה שהגמ' אומרת בקיעת דגים לא שמה בקיעה ומיד מסיימת אלא קל הוא שהקילו במים ועד כמה שאינה בקיעה א"כ מה צריך להגיע לקל וכו'

וביאר בזה החזו"א שיש כאן בסוגין שני נידונים שונים א. מחיצה תלויה דנחלקו ר"י ורבנן לענין סוכה דר"י ס"ל דהוי מחיצה ולרבנן אינו מחיצה וזה לא מצד בקיעת גדיים אלא שזה פסול בעצם דעד כמה שדנים לגדור מקום על ידי מחיצה שלא עומדת במקום אינה מחיצה ב. אמנם מצאנו עוד נידון וזה טרסקל ששם יש כאן מקום שהוא חלוק מרה"ר בגובה עשר שזה התחלת גדירה והנידון רק לגדור מקום זה ורק שגם בזה יש פסול תלויה דהינו שכיון שכל הגדירה נעשית על ידי הטרסקל ולזה עוזר גוד אחית להגדיר שזה לא דבר תלוי ובזה נחלקו ריבר"י במקום שגדיים בוקעים האם אפשר לומר גוד אחית או לא ובמקום שזה רק בקיעת דגים אינה בקיעה כלל וכלשון הגמ' אלא שעדיין צריך להגיע לקל הוא שהקילו במים לגבי לגדור למטה ששם זה חיסרון של מחיצה תלויה שהוא גם ללא בקיעה רק כוונת הגמ' שאם בקיעת דגים שמה בקיעה רבנן ודאי לא היו מקילים במים ורק כיון שאין שם בקיעה הקילו שהמחיצה למעלה תעזור ומדין גוד אחית [ואפש"ל בלשון אחר קצת שצריך גוד אחית כדי ליצור המחיצה ללמעלה ולא כדי לגדור המקום התחתון וזה תלוי בדין גדיים בוקעים]

והנה בפשוטו לפ"ז ר"י ור"י שס"ל שעוזר מחיצה תלויה אין זה מצד גוד אחית ושבקיעת גדים לא שמה בקיעה דהרי גם ריבר"י שס"ל לא שמה בקיעה לגבי למטה זה לא סיבה אלא שס"ל שאין כזה פסול של תלויה דהינו כלשון המשנה כמו שמלמטה למעלה עוזר כך מלמעלה למטה דהינו שמחיצה לא צריכה כלל לעמוד על קרקע הרשות [וגם אם זה מדין גו"א אבל זה כמו למעלה מעשרה שיש עוד תנאי שזה יהיה תוך המחיצות אבל לא שכל תחילת הגדירה זה מצד גו"א]

ולפ"ז א"ש הכל דהגמ' בסוכה לא הביאה את ריבר"י כיון דהוא ס"ל פסול מחיצה תלויה וא"כ לא יעזור שבקיעת גדים לא שמה בקיעה וכן רבנן שחולקים שם אין זה בהכרח שיחלקו על ריבר"י ולכן הגמ' פה לא הביאה את רבנן וכן הגמ' אצלינו לא הביאה את ר"י ור"י כיון דכל דבריהם במקום שיש מחיצה עשר וחשיב כמחיצה על כל המקום אבל כאן כלפי למטה אין התחלת מחיצה וגם לדבריהם כה"ג יתכן דס"ל דבקיעת גדים שמה בקיעה וכמבואר בגמ' שם שמחיצת ז' לא תעזור גם לר"י מצד בקיעת גדים ועיין גמ' ערובין ל"ג: דהגמ' דנה דר"י חולק על ריבר"י דהינו שאפילו שס"ל שבמחיצת עשר אין פסול תלויה אבל כאן יש פסול תלויה[אמנם אינו מוכרח דבגמ' יש צד שר"י זה רק לגבי עירובי חצרות] וכן בטרסקל ודאי שתחתיו אינו רה"י ולכן תמיד צריך להגיע לדין פי תקרה אם כל הגבלותיו

ולפ"ז א"ש לגבי ביצאתא דמישן ששם אפילו שזה לא נעשה לשם מים אין חיסרון כיון ששם הנידון לגבי מעל הטרסקל וכיון שבקיעת דגים לא שמה בקיעה ורבנן גם לא גזרו על זה ממילא אין סיבה שם לאסור ומעיקר הדין הוי רה"י ועיין רשב"א בעבוה"ק ש"ג פ"א הט"ז שביאר דין ביצאתא דמישן כיון שבקיעת דגים לא שמה בקיעה ובפ"ו הי"ב לענין גזוזטרא כתב שבמים הקילו לומר גוד אחית לפי שכבר ביארנו שבקיעת דגים אינה בקיעה ומשמעות הדברים כחזו"א הנ"ל שזה ודאי שדגים זה לא בקיעה ורק כאן שאומרים גו"א לגדור למטה זה קולא מיוחדת [אמנם יתכן דמדרבנן היה צריך להחמיר לגבי מתחת וזה מצד קל וכו']

והנה עיין תוס' בסוגין שהביאו את ר"ח וביארו שהגוד אחית הוא רק לסגור קרקעית הספינה ועיין ריטב"א שכתב שאפש"ל גוד אחית ללמטה אמנם אם נימא דריבר"י זה לא גודר למטה א"כ אם כאן החיסרון שזה פרוץ למקום האסור א"כ צריך לומר דוקא כה"ג וגם ללא זה עד כמה שאין נפק"מ לענין למטה א"כ את עיקר הדבר נקט אמנם לשיטת רש"י בסוגין שהחיסרון שזה תלויה צ"ע למה כאן זה קשור לריבר"י ולא לדין תלויה הרגיל ובפשוטו צ"ל שכיון שכאן הנידון לענין תוך המחיצות זה רק פסול תלויה ולא שאין כאן מחיצה כלל עוד יתכן שכאן שלמעלה המקום גדור על ידי המחיצות רק זה רק כמו טרסקל [ובשם הגר"מ אטיק ראיתי לדון שאפשר לדון הביצאתא כטרסקל שכל החיסרון הוא בשם מחיצה אבל בתור קרקעית אין לזה חיסרון] אמנם עיין חזו"א סקכ"א שביאר לשיטתו לעיל שכל החיסרון כי המשך המחיצה הוא ביושר ועל ידי הגוד אסיק זה סברא לדון שהמחיצה באלכסון וממילא זה לא תלויה ע"ש בדבריו העמוקים וצ"ע בזה

והנה עיין רשב"א בעבודת הקודש ש"ג פ"א שכתב שבגזוזטרא שהיא חורי רה"י יראה לי שאין בקיעת גדים פוסלת והאריך לבאר שכיון שזה לא עיקר הרשות וצ"ב מה הנידון הרי כל החיסרון כי צריך להגיע לגוד אחית וכאן הסיבה שזה רה"י כי זה חורי רה"י ומשמע כנ"ל שיש כאן סברא בעצם שכיון שהרשות תלויה זה חיסרון בשם רה"י וכן עיין תוס' עירובין ל"ג. שחיפסו מקור שבעמוד בגובה הוי רה"י ואין חסרון של גדיים בוקעים

והנה הגמ' צ"ז. אומרת שהסיבה שמחיצה תלויה לא עוזר מצד בקיעת גדיים וצ"ע לחזו"א שזה פסול גם ללא בקיעה א"כ למה הגמ' לא אומרת טעם זה אמנם ע"ש שביאר שמדובר כגון שיש עומד מרובה שכה"ג לא חשיב תלויה דזה כאילו מונח על הקרקע ובזה החיסרון מצד גדים בוקעים שאין כאן שם מחיצה עשר וזה גם לר"י

והנה איכא בזה כמה נפק"מ א. במקום שיש מחיצה תלויה ויש מחיצה בג"ט התחתונים שאין בקיעת גדים דהערוך לנר סוכה ט"ז נקט שזה מועיל והחזו"א נקט שזה לא מועיל ב. נעץ קנה ועל גבו טרסקל ויש עליו מחיצות עשר תלויות דבזה אין כאן בקיעת גדים ולחזו"א בכל אופן זה לא יעזור ג. לכאורא יש גם נפק"מ לקולא במחיצה במים ויש ג"ט למטה ויש כאן עומד מרובה דלחזו"א שבקיעת דגים לא שמה בקיעה א"כ כאן הוי רה"י גם בלא נעשה לשם מים משא"כ לשיטות שהחמירו שבקיעת דגים שמה בקיעה א"כ ה"ה כאן וצ"ע בזה

והנה הגמ' בסוכה ט"ז: ובעירובין פ"ו: אומרת שר"י ור"י אמרו דבר אחד ובפשוטו קשה שר"י רק הכשיר במקום שהחיסרון מצד מחיצה תלויה אבל אין שם בקיעת גדים שהרי דיבר בבור מעל מים ומנ"ל שהוא מכשיר גם במקום שיש בקיעת גדיים ולריטב"א צ"ל שכיון שמעיקר הדין בקיעת דגים שמה בקיעה והוא מתיר ללא לשם מים בהכרח שלא איכפת לן מבקיעה ולתו"ש צ"ל שאם בקיעת גדיים שמה בקיעה א"כ כאן ודאי צריכים לאסור אם זה לא נעשה לשם מים אמנם לחזו"א שזה לא בקיעה כלל וגם לא היה על זה שום גזירה דרבנן א"כ מנ"ל שס"ל שבמקום שיהיה בקיעה זה לא יהיה פסול אמנם לנ"ל א"ש שעד כמה שס"ל שמחיצה תלויה זה כשר דהינו שאין דין שמחיצה תהיה על גבי קרקע א"כ בזה לא שייך פסול בקיעת גדים וכדחזינן שגם ר"י שס"ל בקיעת גדים שמה בקיעה בכל אופן כאן זה לא חיסרון

והנה החזו"א בנה שיטתו על התוס' שכתבו שדינו של ריבר"י זה רק לגבי למעלה ולא לגבי למטה וכן הוא בדבריהם לעיל צ"ט: ובהכרח שנידון סוגין רק ביחס ללמעלה ולפ"ז אין לנו שום מקור שאם יהיה מחיצה תלויה באויר עשרה זה יעזור דעד כמה שחזינן שיש סברא לחלק בין למעלה ללמטה א"כ אין מקור מדבריו לגבי למטה והנה תוס' בתירוצם השני נקטו בפשוטו שזה עוזר גם על למטה וזה שלא כדברי החזו"א וע"ש שנקט שכל דבריהם רק לצד שעוזר גו"א גם במקום שיש בקיעת גדיים אפילו דבעלמא בקיעת גדים מבטל לבוד ושאר גדירות אבל לדידן זה ודאי לא עוזר לגבי למטה וכן למסקנא בהכרח שריבר"י זה רק לגבי למעלה

והנה עיין סימן שמ"ה דבפשוטו המג"א העתיק את תוס' צ"ט: דגם למסקנא זה לא עוזר לגבי למטה אמנם הגר"א שם גרס איפכא ומבואר שנקט שדברי התוס' זה גם למסקנא ובפשוטו שיטת תוס' עירובין פ"ו: בתירוץ השני שבגזוזטרא אם זה לא חורי רה"י אסור ומבואר שס"ל שאין לחלק בין למעלה ללמטה אמנם יתכן דבאמת בתלויה רגילה שאין כאן התחלה של מחיצה בזה ס"ל כחזו"א ורק כאן שלגבי על גביו זה מחיצה והוי רה"י ממילא כה"ג זה עדיף וזה גודר גם לגבי למטה וזה תלוי בדין גדיים בוקעים

והנה במה שהחזו"א הוכיח כשיטתו מתוס' שלגבי למטה זה לא רה"י יתכן לחלק שכל זה במקום שאין מחיצת עשר שאין כאן התחלת גדירה לגבי למטה ובזה הגוד אחית הוא לא סיבה לעשות המקום שמתחת לרה"י אבל במקום שיהיה מחיצת עשר עד כמה שאין בקיעת גדיים זה סיבה גם לגבי למטה וכדחזינן בר"י ור"י דהינו שהכל תלוי בדין בקיעת גדים וכיון שמוכח בגמ' שלר"י הוי רה"י ה"ה לריבר"י [וכן מוכח בפשוטו במג"א לגירסתינו שנקט כתוס' צ"ט: ומאידך נקט סימן שנ"ה שצריך לקולא במים גם לגבי למעלה ובהכרח דביש עשר זה היה צריך להועיל אם לא שמדרבנן צריך להחמיר וכתו"ש לעיל]

והנה כבר הבאינו מהריטב"א שס"ל שאם לא היה בקיעה כלל היה ס"ל כר"י שגם לגבי למטה זה היה רה"י וכן הראשונים שביארו שברש"י החסירון מצד המקום תשמיש א"כ לכאורא בהכרח שכוונת הגמ' שהגוד אחית עושה שלמטה בקרקעית הים זה רה"י אמנם עדין גם לפ"ז יתכן שעיקר היסוד נכון שלר"י מועיל מחיצה תלויה ולכן אין חיסרון של בקיעת גדיים ולדידן יש דין שהמחיצה תהיה על הקרקע ומחיצה תלויה מצד עצמה פסולה אלא שאם בקיעת גדיים לא שמה בקיעה ממילא אפשר לומר גוד אחית ולא הוי מחיצה תלויה וא"ש שהגמ' לא אומרת שריבר"י ס"ל כר"י כיון שהוא לא ס"ל שמחיצה תלויה מועילה אלא מצד גוד אחית וכן יתכן שר"י יחלוק על ריבר"י כיון שס"ל שבקיעת גדים שמה בקיעה ודו"ק

והנה מבואר בגמ' ק"א. שספינה שאין בה עשרה גובה היא כרמלית וכן מבואר ברש"י ק: במשנה וכן הוא ברמ"א סימן שנ"ה ס"א וצ"ע דלכאורא זה ממש כמו טרסקל שגבוה עשר שאומרים גוד אחית והוי רה"י והניחא לשיטות שגם לגבי למעלה צריך בנעשה לשם מים א"כ כאן זה לא נעשה לשם מים אבל לחזו"א שזה מותר מעיקר הדין ואין על זה שום גזירה דרבנן א"כ למה שכאן זה יהיה אסור ולכאורא צ"ל שכיון שמדרבנן משפת מיא משחינן וביחס לזה אין כאן מחיצת עשר אלא שצ"ע א"כ מה הגמ' דנה בביצאתא דמישן שיהיה גו"א ולמה ששם לא יהיה חיסרון זה ובפשוטו הכונה דממ"נ דעד כמה שזה כאילו מלא א"כ זה לא תלויה אמנם לכאורא כל זה אם הנידון כחזו"א שכל התלויה בגלל שזה ביושר אבל אם הסברא דביחס לרשות זה תלוי א"כ לכאורא גם כה"ג יש חיסרון ובהכרח שהדין משפת מים הוא לא לגבי דין הספינה ובהכרח דלא כחזו"א ודו"ק בזה ובאמת עיין בריטב"א בסוגיא דמשפת מיא דמשמע דלרב הונא שמארעא משחינן גם בדין זיז אין הגדר שמשפת מיא משחינן אלא שהכרמלית הוא עד סוף המים ולפ"ז צ"ע

העולה מהנ"ל דבעיקר ביאור סוגין מצאנו ארבע ביאורים בפשוטו הנידון של מחיצה תלויה של מחיצת עשר באויר ומחיצת טרסקל זה אותו נידון ואם יש בקיעה זה לא מועיל ואם אין בקיעה זה מועיל ובקיעת דגים בזה או דמעיקר הדין זה בקיעה ורק בעשה לשם מים הקילו או דמעיקר הדין זה לא בקיעה רק שמדרבנן זה בקיעה ורק הקילו בנעשה לשם מים והחזו"א נקט שבקיעת דגים זה לא בקיעה כלל אלא שזה רק סיבה להקל לענין מעל הטרסקל ולא לגבי מתחת ולא לגבי מחיצה תלויה וזה רק מצד קל במים ובנעשה לשם כך וכתבנו שיש מקום לדון דרק בטרסקל יש הבדל בין למעלה ללמטה אבל במחיצת עשר זה יועיל אם אין בקיעה ויש מקום לדון הפוך דבמחיצת עשר לא יועיל כחזו"א ורק בטרסקל זה יועיל גם לגבי הלמטה ובעיקר הנידון בביצאתא דמישן מבואר ברשב"א בעבודת הקודש שזה רה"י דאורייתא וכן מוכח לתירוץ הראשון של תוס' בעירובין פ"ו:

והנה לרבנן דריבר"י זה ודאי שאם יהיה טרסקל אם מחיצות עשר לא הוי תלוי כיון שהמחיצות עומדות על קרקע הרשות אמנם בעמוד עשר שנמצא על הטרסקל יש לדון שכמו שבטרסקל יש חסרון תלוי ה"ה כאן והרי כאן גדיים בוקעים והנה בפשוטו כל מה שצריך בריבר"י לגוד אחית דאל"כ אין כאן מחיצת עשר אבל כאן שיש מחיצת עשר א"כ אין חיסרון אבל לחזו"א שיסוד המחיצה שם מצד גו"א מהטרסקל ורק צריך שלא יהיה תלוי א"כ גם כאן זה כך ואולי יתכן לדון שזה כמו מחיצות לגבי בפנים וביחס לזה הוא לא תלוי ולפ"ז בכוורת שכפאה על פיה לא יהיה רה"י כה"ג ובעיקר הנידון עיין תוס' עירובין פ"ט: וכן בתוס' בשבת צ"ט. ויותר מפורש בתוס"ר מ"ט: דעמוד עשר תלוי הוי רה"י על גביו ועין מכתב חזו"א בהוספות בשלום יהודה שכתב שכה"ג רבנן מודים שאומרים גו"א אפילו אם גדיים בוקעים וצ"ע

**הוספה סיון ע"ד**

העירני ר"י ליברמן דבמה שנקטנו שהדין שטרסקל לא גודר לגבי למטה זה מצד מחיצה תלויה ועד כמה שאין חיסרון וכן אין דין של גדים בוקעים אז זה יועיל גם על למטה אינו נכון אלא שזה סברא שלישית שדבר שאין בו מציאות של גדירה לא יכול ליצור מחיצה ורק לגבי למעלה שזה מובדל שיך לדון שזה מחיצה ולכן גם לאחר שבמים אין חיסרון של תלויה אבל צריך מחיצת עשר ולפ"ז יתכן שחלק מהקושיות שכתבנו שנתישבו ליסוד החזו"א אין זה ענין לעצם יסודו ולפ"ז זהו נידון תוס' ק"א. ד"ה וזרק שחידשו שלגבי למטה זה לא עוזר ומצד שזה עשר ובתירוצם השני לא סברו כסברא זו ועיין חזו"א שתמה שזה לא יתכן וע"ש מה שתירץ ועיין לעיל שכתבנו סברא הנ"ל אמנם לא בשם החזו"א [אמנם זה נסתר מדברי הגר"א] אלא שעדין קשה למה אין את החיסרון של החזו"א שזה תלויה וגם בעשר לריבר"י זה לא יגדור למטה ובזה יש לדון שזה מצד שקל הוא וכו' ואפילו שצריך מחיצת עשר אבל בשביל זה מועיל טפח ולא צריך עשר או שעצם הגזוזטרא זה נחשב גם היכר לגבי המים

ב.