ב_ אמות בשוגג וכו
קטגוריות: ש_ס / יב שבת / הוצאה / הרב רפאל בהגר_מ שמואלביץ / שיעורים

אור ליום ד' כ"ו מנ"א תשס"ח

ע"פ רשימות מזמן הלימוד, ולא נסדר כראוי

א] שבת ס"פ הזורק, ב' אמות בשוגג וכו', עי' בפי' ר"ח דמבו' דכל הא דמחייבי' בזה הוא רק משום שמצטרפין ב' אמות הראשונות לב' אמות האחרונות.

וצ"ע למש"כ רז"ה וש"ר דמלאכת העברת ד' אמות הוא משום ההוצאה ממקומו, דאיך אפשר לצרף ב' אמות הראשונות עם ב' אמות האחרונות.

אך באמת זה ע"ד שמצינו ברשויות מצטרפות, דמצרפין ב' אמות מרה"ר זו לב' אמות ברה"ר אחרת, אף שבאמצע הי' רה"י, ועי' רלב"ג בפי' התורה פר' יתרו דפליג ע"ד הרמב"ם בזה, אך בד' ש"ר מבו' כהרמב"ם.

ויל"ע אם בגוונא דפטרינן בב' אמות בשוגג ב' אמות במזיד משום דכי גמר שיעורא במזיד גמר, אם הוא אף בב' אמות בשוגג אמה במזיד ואמה בשוגג או לא.

ועי' בד' הגרע"א בגל' הרמב"ם שנקט בפשיטות דכה"ג הוא חייב, ויל"פ דאזיל לטעמי' דאין כל הד' אמות מכלל המחייב, וע"כ תליא בפלוגתא דעקירה צורך הנחה, אך לד' הגר"ח יש מקום לומר דגם כה"ג חשיב דגמר שיעורא במזיד, ויל"ע בזה.

ובמש"כ הגרע"א דנפ"מ בין ר"ג לרבנן בב' אמות בשוגג אמה במזיד ואמה בשוגג, נ' דאף אי נימא דכה"ג חשיב דגמר שיעורא במזיד, מ"מ נפ"מ, בד' אמות בשוגג ונזכר וחזר ושכח והעביר עוד ב' אמות, ובזה י"ל ד' הרמב"ם דנפ"מ להכי.

ובזה מבוארים ד' קרני ראם ע"ד מהרש"א, דבפשוטו דבריו תמוהים, ולהנ"ל י"ל, אך אכתי דבריו מחודשים, ודו"ק.

ובביאור החילוק בין מעביר לזורק, נ' בפשוטו, דבמעביר חזינן דנשלמו הד' אמות, ומשא"כ בזורק, ויל"ע בסוגיא דלעיל דצ"ז:, ובסוגית הגמ' בזבחים בדין ויקץ כישן הפיגול, וצ"ע כעת.