ד - בדין גזל פרה ריקנית ונתעברה וחזרה וילדה אם הוי שינוי לגוף הבהמה
קטגוריות: ש_ס / לא בבא קמא / ב_ק - הרב רפאל בהגר_מ שמואלביץ / שיעורים בפרק הגוזל עצים

**סימן ד**

**בדין גזל פרה ריקנית ונתעברה וחזרה וילדה אם הוי שינוי לגוף הבהמה**

**א**

א] **ב"ק צ"ג ב',** גזל פרה מעוברת וילדה רחל טעונה וגזזה משלם דמי פרה העומדת לילד ודמי רחל העומדת ליגזז, גזל פרה ונתעברה אצלו וילדה רחל ונטענה אצלו וגזזה משלם כשעת הגזילה.

**והנה** נחלקו הראשונים בדין גזל פרה מעוברת וילדה ורחל טעונה וגזזה, אם קנה בשינוי רק אם הולד והגיזה, או דקנה גם את הפרה והרחל עצמן, ונתבאר בזה בסימן ב'.

**ויש** להסתפק לדעת הסוברים דקנה בשינוי גם את הפרה והרחל עצמן, אם ה"נ הוא בסיפא דגזל פרה ונתעברה אצלו וילדה רחל ונטענה אצלו וגזזה דקנה גם את הפרה והרחל, או דבסיפא לא קנה אלא את הולד והגיזה.

ב] **ומצאנו** שנחלקו בזה הראשונים, דהנה בד' הרמב"ן במלחמות בשם הבעה"מ משמע דמפרש כמש"נ בסימ ב' סק"י דהא דברישא תני דמשלם דמי פרה העומדת לילד ובסיפא תני דמשלם כשעת הגזילה, הוא משום דבגזל פרה מעוברת וילדה קונה את הפרה עצמה בשינוי, וזה דתני דמשלם דמי פרה, ואין הגזילה עצמה חוזרת, ובסיפא דגזל פרה ריקנית ונתעברה וילדה אינו קונה את הפר, והפרה עצמה חוזרת, וע"כ לא תני משלם דמי פרה, אלא תני משלם כשעת הגזילה, והיינו דנפטר בהשבת הגזילה עצמה וא"צ לשלם על הולדות והגיזה, ועיי"ש בהערה במש"נ לדון במכוון ד' הרמב"ן.

**ומבו'** לפ"ז בד' הבעה"מ דאף דלידה וגיזה הוי שינוי גם לגבי גוף הבהמה, כ"ז הוא כשגזל פרה מעוברת וילדה ורחל טעונה וגזזה, אך כל שגזל פרה ונתעברה אצלו וילדה ורחל ונטענה אצלו וגזזה, אינו קונה את גוף הבהמה.

ב] **וכ"ה** מבו' עוד בד' הרמב"ן במלחמות, כמו שעמד ע"ז השעה"מ בפ"ב מגזילה ה"ו, וזה ממש"כ הרמב"ן שם במש"כ הבעה"מ דהא דתניא ר' יהודה אומר גזילה חוזרת בעיני' לא קאי על גזל פרה מעוברת וילדה ורחל טעונה וגזזה דאם קסבר שינוי קונה הו"ל למיתני משלם דמי פרה העומדת לילד ודמי רחל העומדת ליגזז, וכתב ע"ז הרמב"ן, ז"ל, אמר הכותב ב' תשובות בדבר, חדא דהא ר"מ אפי' בגוזל רחל ונטענה אצלו אמר משלם אותה ואת גיזותי' ואת ולדותי' וכו', הלכך יכול הוא ר' יהודה לחלוק בכך עליו ולומר שהיא חוזרת בעיני' ריקנית כעין שגזלה, ועוד דהא כבר כתיבנא לעיל דאפי' גזל רחל טעונה וגזזה לאו שינוי הוא כלל וגופא חוזרת בעיני' והיינו דקתני גזילה חוזרת בעיני' כלומר כדאיתא השתא הדרה, עכ"ל, ולכאו' מכוון דבריו דאם גזל רחל ונטענה אצלו וגזזה ודאי דאינו קונה את גוף הרחל בשינוי, וזה דתני דגזילה חוזרת בעיני', וגם אם איירי כשגזל רחל טעונה וגזזה מ"מ אינו קונה את הרחל בשינוי ושפיר תני דגזילה חוזרת בעיני'.

**ומבו'** לפ"ז בד' הרמב"ן, דאף אם בגזל רחל טעונה וגזזה קונה את הרחל בשינוי, מ"מ בגזל רחל ונטענה וגזזה אינו קונה את הרחל בשינוי, וכן נקט היש"ש בסימן ד', עיי"ש.

ג] **אמנם** הנה בד' הרא"ש מבו' דלא כן, וזה ממש"כ בסימן ג', ז"ל, ואי תיקשי לך וכו' סיפא מאי קמ"ל, השתא מעוברת וילדה טעונה וגזזה משלם כשעת הגזילה, ריקנית ונתעברה וילדה ונטענה וגזזה לא כ"ש, תריץ דלרב זביד איצטריך לאשמועינן ילדה אין לא ילדה לא דשבח דע"ג גזילה דנגזל הוי וכו', עכ"ל, ולהדיא דדין גזל פרה ונתעברה וילדה ורחל ונטענה וגזזה לרב זביד שוה לדין גזל פרה מעוברת וילדה ורחל טעונה וגזזה דלדעת הרא"ש קונה את הבהמה עצמה, וכ"נ גם ממש"כ הרא"ש לעיל מינה בשם ר"ת דלרב זביד דשבח דע"ג גזילה הוי דנגזל ואחר שגזזה הוי דגזלן ואינו משלם אלא כעין שגזל, וכ"נ גם ממש"כ הרא"ש בתחילת דבריו, ז"ל, וכן כל מקום שהוזכר קניית שינוי לענין גזלן היינו לענין זה שישלם דמים והגזילה תהי' שלו, עכ"ל, ומשמע דהוא אף בגזל פרה ונתעברה אצלו וילדה לדעת רב זביד,[[1]](#footnote-1) וצ"ב ביסוד הפלוגתא בזה.

**ב**

ד] **והנה** הקצוה"ח בסימן ש"ס סק"ד נסתפק במה שאמרו לקמן צ"ו ב' דהאי מאן דגזל נסכא מחברי' ועבדי' זוזי לא קנה, מ"ט הדר עביד להו נסכא, זוזי ועבדי' נסכא קני, מאי אמרת הדר עביד להו זוזי פנים חדשות באו לכאן, היאך הוי הדין בגזל נסכא ועבדי' זוזי והדר עבד להו נסכא, מי הוי שינוי הא דעבדי' נסכא מזוזי שהיו קודם, או כיון דמעיקרא גזל נסכא והשתא נמי נסכא הו"ל כעין שגזל אע"ג דבאמצע הוי זוזי, וכתב דבכה"ג הו"ל שינוי וקונה, והוכיח כן מהא דבגזל פרה ונתעברה וילדה משלם כשעת הגזילה אף דלדעת רב זביד העיבור עצמו ל"ה שינוי.[[2]](#footnote-2)

**ולכאו'** בזה הוא שנחלקו הראשונים, דהרא"ש ס"ל כמש"כ הקצוה"ח דכ"ה דגזל פרה מעוברת וילדה רחל טעונה וגזזה הוי שינוי לגוף הפרה והרחל, ה"נ בגזל פרה ונתעברה אצלו וילדה ורחל ונטענה אצלו וגזזה הוי שינוי לגוף הפרה והרחל, אך ש"ר פליגי ע"ז וס"ל דכה"ג אי"ז שינוי לגוף הפרה והרחל כלל, כיון דאחר הלידה והגיזה הוו כמו שהיו בשעת הגזילה.

ה] **והחזו"א** בסימן י"ז סק"ד כתב בדעת הרא"ש, דהא דהוי שינוי, הוא משום דגם השבח הוא בכלל הגזילה שחייב בהשבתה, וע"כ הו"ל שינוי, עיי"ש.

**ונתחדש** בדבריו דתורת שינוי תליא כלפי הגזילה שחייב בהשבתה, וע"כ כל שבאנו לדון אם הויא הלידה שינוי תליא אם העובר הוא בכלל הגזילה שחייב בהשבתה, דאם הוי העובר בכלל הגזילה שחייב בהשבתה הויא הלידה שינוי, ואם אינו בכלל הגזילה שחייב בהשבתה ל"ה הלידה שינוי.

**ולכאו'** לפי דבריו נמצא דבר חדש, דבגונא דהויא הפרה דחד והולד דחד וגזל בעל הולד את הפרה וילדה, אין הלידה שינוי, דכיון דהגזילה מעיקרא היא על פרה בלא עובר, הרי דגזילה זו לא נשתנתה כלל, וצ"ע.

**ג**

ו] **והנה** הטור בסימן שנ"ד כתב, ז"ל, השביחה הגניבה ביד הגנב השבח של הגנב לא מיבעיא אם גנב פרה ריקנית ונתעברה אצלו וילדה או רחל ריקנית ונטענה אצלו וגזזה "שהגיזה והולדות שלו" וכו', ולא עוד אלא אפי' תבעום הבעלים בעוד הפרה והרחל טעונות "כל השבח של הגזלן" היכא שגנבה ריקנית ונתעברה הפרה ונטענה הרחל אצלו, עכ"ל.

**ומשמעות** דברי הטור דכל שגנבה ריקנית ונתעברה או נטענה חוזרת הבהמה עצמה לבעלים, ורק השבח הוי של הגזלן, וכ"נ להדיא בדבריו בסימן שס"ב, וזה דלא כמש"כ הרא"ש דבשבח שע"ג גזילה זוכה הגזלן בבהמה עצמה.

**והנה** אמנם הפרישה והב"ח שם כתבו לפרש בד' הטור דהוא זוכה גם בבהמה עצמה ולא רק בגיזות ובולדות, וכ"כ הגר"א בסימן שנ"ג סק"ו דצ"ל כן בדבריו, ופירש כן גם לדבריו בסימן שס"ב.

**אך** בסימן שנ"ד סק"ב כתב הגר"א דמשמעות ד' הטור דאין כל הבהמה שלו ואינו זוכה אלא בשבח, ועיי"ש שכתב דאי"ז סותר לד' הרא"ש דקנה לגוף הגזילה, דד' הרא"ש הם לדעת רב פפא דס"ל דשינוי החוזר קונה, אך לפ"מ דקי"ל דאינו קונה, הרי דבשבח שע"ג גזילה דהוא שינוי החוזר אינו קונה את הבהמה עצמה, ואינו קונה רק את השבח.[[3]](#footnote-3)

ז] **ויש** להעיר בד' הגר"א, דלא נתישב בזה אלא מש"כ הטור דבעוד השבח ע"ג גזילה אינו קונה את הפרה עצמה, אך הרי דברי הטור קיימי אף אחר שילדה, ובכה"ג תיקשי דמ"ט אינו קונה את הגזילה, שהרי בד' הרא"ש מבו' דאף לדעת רב זביד דשבח שע"ג גזילה הוי דנגזל, מ"מ כשילדה קונה את הגזילה, וכמש"כ הקצוה"ח.

**ונראה** דזה מתישב היטב למש"כ החזו"א, דעיקר מש"כ הרא"ש דהלידה הויא שינוי, הוא משום דבעוד הפרה מעוברת הוי העובר בכלל הגזילה שחייב בהשבתה, - וע"כ כ"ז הוא לדעת רב זביד דשבח שע"ג גזילה דנגזל הוי, אך לפ"מ דקי"ל דהשבח הוי של הגזלן, ואינו בכלל הגזילה שחייב בהשבתה, והגזילה שחייב בהשבתה הוא הפרה בלא העובר, ל"ה הלידה שינוי בפרה.

ח] **וי"ל** עוד בזה, דכיון דהא דהעיבור אינו שינוי הוא משום דהוי שינוי החוזר, והיינו משום דאכתי חזינן כמו שקיימת הפרה שאינה מעוברת, ממילא דא"א לחשוב את הלידה כשינוי.

**והטעם** בזה הוא, דהרי כל הא דהלידה חשובה כשינוי, הוא משום דהגזילה שלפנינו עכשיו היא פרה מעוברת, וע"כ כ"ז הוא לדעת רב זביד, די"ל דנמי ס"ל דשינוי החוזר קונה, והא דס"ל דהעיבור אינו שינוי הוא משום דהו"ל תוספת על גוף הפרה, דמה"ט אינו קונה גם את השבח עצמו, וע"כ כיון שעכשיו הגזילה שלפנינו היא פרה מעוברת, ע"כ הוא דכשילדה הו"ל שינוי, - אך לפ"מ דקי"ל דשינוי החוזר ל"ה שינוי, הרי דאף כשנתעברה הפרה אנו דנים כמו שקיימת לפנינו הפרה בלא העובר, וע"כ ודאי דהלידה ל"ה שינוי.[[4]](#footnote-4)

**אמנם** הנה בד' הקצוה"ח מבו' שלא חילק בזה, וזהו שכתב לפ"ז דבגזל נסכא ועבדינהו זוזי וחזר ועבדינהו נסכא קנה, והרי דאף דהא דבזוזי ועבדינהו נסכא לא קנה הוא משום דהוי שינוי החוזר, מ"מ כל שחזר ועשאן נסכא קנה.[[5]](#footnote-5)

**ד**

ט] והנה השטמ"ק לקמן צ"ו ב' כתב בשם הרמ"ה, ז"ל, ואי הוי תוספת דהדרא לברייתה אית בה תרי אנפי וכו', ואנפא תניינא היכא דכי הדרא גזלה לברייתה איכא תוספת גבי גזלן, כגון פרה ריקנית ונתעברה אצלו רחל גזוזה ונטענה אצלו דכי הדרא וילדה איתנהו לולדות וגיזות, הילכך השתא נמי דאיתי' לשבח ע"ג גזילה לא חשבינן לי' כמאן דליתי' אלא שינוי הוא וקני לי' גזלן לגזלה ומשלם כשעת הגזילה,[[6]](#footnote-6) "והני מילי היכא דתבעי לי' כדאיתי' לשבח ע"ג גזילה דבעי שלומי לי' כעין הגזלה וכו', אבל היכא דלא תבעי' אלא לבתר דילדה וגזזה דהדרא גזלה לברייתה הדרא בעינה", עכ"ל.

**ומבו'** בד' הרמ"ה דבר חדש, דאף דס"ל דהעיבור וטעינת הגיזות הוו שינוי אף לגוף הבהמה, מ"מ כל שתבע אחר שילדה וגזזה דהדרא גזילה לברייתא הדרא בעינא.[[7]](#footnote-7)

**ולכאו'** מבו' בד' הרמ"ה כמש"נ בדעת הבעה"מ ודעימי' דכל שגזל פרה ריקנית ונתעברה וילדה ורחל ריקנית ונטענה ונגזזה ל"ה הלידה והגיזה שינוי בבהמה, וע"כ הוא דאף דכשנתעברה ונטענה גיזה הו"ל שינוי בבהמה, מ"מ כל שחזרה וילדה או שגזזה בטל השינוי, וע"כ היא חוזרת בעיני' לבעלים.[[8]](#footnote-8)

י] **אמנם** נראה פשוט דאין ללמוד כן מד' הרמ"ה, שהרי דעתו דהעיבור וטעינת הגזילה הוו שינוי לגוף הבהמה ואי"ז כעין שגזל, ובכה"ג ודאי דאין מקום לחשוב את הלידה והגיזה כשינוי, - שהרי אין לנו לדון כלל על מה שנשתנו משעה שהיתה הפרה מעוברת והרחל טעונה, שהרי בשעה זו אי"ז כלל החפצא דהגזילה, ובשעה זו הרי הגזילה קנוי' לגזלן, וע"כ ודאי דיש לנו לדון אם הוי כעין שגזל בתחילה.[[9]](#footnote-9)

יא] ואמנם אם כנים הדברים נמצא לפ"ד הקצוה"ח, דבגונא דגזל נסכא ועבדינהו זוזי וחזר ועבדינהו נסכא, הרי דלמ"ד דשינוי החוזר קונה, כל שחזר ועשאן נסכא וחזרה לברייתה הדרא בעינא, לפ"מ שחידש הרמ"ה דכל שבטל השינוי חוזרת הגזילה לבעלים, משום דלדידי' כשעשאן זוזי אי"ז החפצא דהגזילה, והחפצא דהגזילה עדיין היא הנסכא, וע"כ כל שחזר ועשאן נסכא הדרא לברייתה, - ומשא"כ למ"ד דשינוי החוזר אינו קונה, דלדידי' כשעשאן זוזי אכתי הוי זה החפצא דהגזילה, הרי דכל שחזר ועשאן נסכא הו"ל שינוי וקונה.

1. אמנם אם נדחוק דלא כן, ולדעת רב זביד אינו קונה בכה"ג בשינוי את הפרה, יתישב היטב מש"כ הרא"ש דלרב פפא דשבח שע"ג גזילה דגזלן הוי, אתא מתניתין לאשמועינן דאף אם לא ילדה הוי שינוי, והיש"ש תמה טובא ע"ז, דהיאך נימא דמתניתין אתיא לאשמועינן לזה, הרי לא נתפרש ד"ז במתניתין, ווהרי אדרבה במתניתין תנן ילדה, ואף דנימא דל"ד ילדה וכמש"כ הרא"ש, מ"מ לא למדנו לד"ז ממתניתין, ולהנ"ל ניחא דמהא דמשלם כשעת הגזילה וקונה אף את הבהמה עצמה בשינוי נלמד דהעיבור עצמו הוי שינוי.

   וי"ל עוד בזה, דגם למשמעות ד' הרא"ש דגם לדעת רב זביד הוא קונה בכה"ג בשינוי את הפרה, מ"מ י"ל דרב פפא פליג ע"ז, וס"ל דאף העיבור עצמו ל"ה שינוי, ל"ה קונה את הפרה כשילדה, דאי"ז שינוי, ומהא דתנן דמשלם כשעת הגזילה נלמד דהעיבור עצמו הוי שינוי, וזה ע"ד מש"כ השעה"מ בפ"ב מגזילה לדעת הראב"ד דלרב פפא לטעמי' מוכח ממתניתין דגם אם לא ילדה הוי שינוי, עיי"ש. [↑](#footnote-ref-1)
2. וצ"ב בטעמא דמילתא, שהרי עכשיו הויא הגזילה כעין שגזל, ומ"ט יקנה אותה בשינוי, - וצ"ל דהיינו דכל חפץ שנשתנה הו"ל כדבר אחר, וע"כ הוא דכשילדה חזינן לה כדבר אחר, ולא חזינן כמו שחזרה לברייתה, וצ"ע. [↑](#footnote-ref-2)
3. צע"ג, דהרא"ש גופי' בסימן א' כתב בדעת רב פפא דשינוי החוזר אינו קונה, ודלא כמש"כ התוס'. [↑](#footnote-ref-3)
4. וגדולה מזו מצינו בד' הפסקי רי"ד שכתב דהא דגזל פרה מעוברת וילדה אי"ז שינוי לגוף הפרה הוא משום דשינוי העיבור שינוי החוזר לברייתו הוא, וצ"ב, דאף דשינוי העיבור חוזר לברייתו, מ"מ שינוי הלידה אינו חוזר לברייתו, ושמא כונתו דגם שינוי הלידה חוזר לברייתו משום שהיא חוזרת ומתעברת, וכמש"כ בהמש"ד ד"להתעבר" וללדת היא עשוי' תדיר, - ולהנ"ל י"ל דמכוון דבריו דכיון דהעיבור הוי שינוי החוזר, ע"כ גם כשגזלה מעוברת חזינן לה כפרה ריקנית, וע"כ אי"ז שינוי, ואף דבגזל זוזי ועבדינהו נסכא חזינן דלא כן, דאף דזוזי אינו שינוי מנסכא, מ"מ נסכא הוי שינוי מזוזי, י"ל דהתם הוא משום דאין הזוזי עומדין לחזור וליעשות נסכא, וע"כ ודאי דחזינן להו כזוזי, ומשא"כ בפרה מעוברת, (וכמש"כ הרי"ד שם לחלק כן דאף למ"ד דשינוי החוזר קונה, מ"מ שינוי דעיבור אינו קונה כיון דהיא עומדת להתעבר ולילד).

   ובדעת החולקים י"ל, דכל שנעשית הגזילה בפרה מעוברת, הרי דזהו החפצא דהגזילה וכל שילדה הוי שינוי, ומשא"כ כשנעשית הגזילה בפרה ריקנית ואח"כ נתעברה וילדה, הרי דכיון דשינוי החוזר לאו מידי הוא, ע"כ אף בשעה שנתעברה אנו דנים דעדיין הגזילה היא הפרה שאינה מעוברת, וע"כ ל"ה הלידה שינוי. [↑](#footnote-ref-4)
5. ואמנם הנה משמעות ד' הקצוה"ח דמודה דיש מקום לחלק כן, - וזהו שהדגיש דהתוס' פירשו דטעם הא דלרב זביד שבח שע"ג גזילה לנגזל הוא משום דהוי שינוי החוזר, ואפ"ה כשחזרה וילדה הוי שינוי, והיינו משום דאם הי' טעמא דרב זביד בע"א, וכמש"כ הרמב"ן דחשיב כתוספת על גוף הפרה, ל"ה מקור מהתם דגם בשינוי החוזר יהא הדין כן.

   ובזה נתפרש מה שלא הביא הקצוה"ח לד' הרא"ש המפורשים דלרב זביד אף דהעיבור ל"ה שינוי מ"מ קונה את הפרה כשילדה, והיינו משום דבד' הרא"ש לא נתפרש טעמא דרב זביד דשבח שע"ג גזילה לגזלן, וי"ל דאי"ז משום דהוי שינוי החוזר, אלא מטעמא אחרינא, ואין מקור מדבריו דגם בשינוי החוזר נימא כן. [↑](#footnote-ref-5)
6. צ"ב, דהרי הרמ"ה גופי' כתב דכשילדה בטל השינוי, והרי דאין השינוי ממה דמן הבהמה שגזל נעשו ב' בהמות, אלא השינוי במה שהפרה נעשית פרה מעוברת, ושינוי זה הוא שינוי החוזר, - ובל' הרמ"ה משמע דהטעם בזה הוא דדינא דשינוי החוזר הוא דהוי כמאן דליתא, וזה רק בדבר דכשתחזור הבהמה לברייתה לא נשתייר לגבי הגזלן תוספת, ובכה"ג חזינן להשינוי "כמאן דליתא", ומשא"כ בעובר וגיזה דגם אחר שינטלו מן הבהמה ה"ה קיימים, א"א לחשבם "כמאן דליתא", - אך הדברים צ"ב, דאף דאת העובר והגיזה עצמם א"א לחשוב כמאן דליתא, מ"מ כל שבאנו לדון על השינוי בבהמה עצמה, הרי יש לנו לדון אם שינוי זה הוא כמאן דליתא, ושינוי זה שבבהמה שפיר יש לחשבו דכמאן דליתא הוא.

   ושמא יש ללמוד מזה דבר חדש, דהא דשבח שע"ג גזילה הוי שינוי בגזילה, אינו במה שהגזילה הושבחה, אלא היינו דכיון דהשבח עצמו אינו כעין שגזל, והוא חפצא אחד עם הגזילה, ע"כ גם הבהמה עצמה אינה כעין שגזל, ולפ"ז ניחא דע"כ כל שהשבח עצמו אינו חוזר, והוא דבר העומד לעצמו שאינו כעין שגזל, ה"ז מועיל דנחשוב דגם הבהמה אינה כעין שגזל. [↑](#footnote-ref-6)
7. צ"ע דכיון שכבר קנה את הבהמה בשעה שהשביחה, היאך יתבטל קנינו כשילדה וגזזה, וצ"ל דכל הא דכשקנה את הבהמה בשינוי אינו חייב בהשבתה, הוא רק משום דאי"ז כעין שגזל, אך אם הוי כעין שגזל, הרי דמה שקנה את הגזילה ע"י הגזילה עצמה אינו טעם שלא יהא חייב בהשבתה, (וזה ע"ד מש"כ בתשו' חת"ס בדעת רב בסנהדרין ע"ב א' דהגזילה עצמה קנוי' לגזלן, ואפ"ה הוא חייב בהשבתה), וע"כ כל שילדה וגזזה ועכשיו הויא כעין שגזל הוא חייב בהשבתה, - וי"ל עוד, למש"כ האחרונים דחיוב ההשבה מעכב את הקנין, וע"כ כל שילדה וגזזה ועכשיו הויא כעין שגזל, הרי דכיון דמן הדין יש לחייבו בהשבתה, ה"ז מבטל את קנינו, אך נתחדש לפ"ז דהא דחיוב השבה מעכב את הקנין, אינו רק דכל דהוא חייב בהשבה אין בידו לקנות ע"י הקניני גזילה, אלא דאף אם כבר קנה את הגזילה, מ"מ כל שהוא חייב בהשבתה ה"ז מבטל את קנינו, ואכמ"ל. [↑](#footnote-ref-7)
8. אך יש מקום לדחות, די"ל דהרמ"ה ס"ל כדעת המאירי לקמן צ"ה א' דאף דשבח שע"ג גזילה הוי שינוי אף לגוף הבהמה, מ"מ לידה וגיזה ל"ה שינוי אלא לולד ולגיזה, ודלא כמש"כ התוי"ט בריש פירקין דאין לחלק כן, וע"כ הוא דכל שגזל בהמה ריקנית ונתעברה וילדה חוזרת בעיני' לבעלים, כיון דבטל השינוי דהעיבור, והלידה הרי ל"ה שינוי כלל. [↑](#footnote-ref-8)
9. וזה ע"ד מש"נ לעיל סק"ז בד' הגר"א די"ל דלדעת רב פפא דשבח שע"ג גזילה הוי של הגזלן ל"ה הלידה והגיזה שינוי, והכא הוא פשיטא טפי. [↑](#footnote-ref-9)