סי_ שעא - טומאה באהל מת
קטגוריות: שו_ע / יורה דעה / יורה דעה - דור המלקטים

**טומאה באהל המת**

סימן שע"א

1. אשת כהן מעוברת.
2. האם צריך לברר אם העובר זכר.
3. אשת כהן מעוברת - האם אשת כהן מעוברת מותר לכנס למקום טומאה.
   1. **מותר, שהוי טומאה בלועה**.
      1. מג"א (סי' שמ"ג ס"ק ב') – "כתב הש"ך בשם הרוקח דאשת כהן מעוברת מותרת ליכנס באוהל המת דס"ס הוא שמא הוא נקבה או שמא הוא נפל ע"ש וצ"ע דבלא"ה מותר דטומאה בלועה אינה מטמאה כדאיתא … וצ"ע".
      2. באר היטב (או"ח סי' שמ"ג ס"ק ג').
      3. נזר ישראל (סי' ס"ח סעי' ד').
      4. הגריש"א זצ"ל (אשרי האיש יו"ד פרק צ"ב סעי' י"א).
         1. "דאם עובר ירך אמו הוי כא' מבריה ומקבל טומאה" – ברכי יוסף (או"ח סי' שמ"ג ס"ק ד', "ומצאתי לאחד קדוש במכתב שרצה לחלק בין טהרה בלועה לנדון זה, דהיכא שמת הולד או כיוצא אז אינה מטמאה טהרה בלועה, אבל הא דידן בעובר חי כיון דקי"ל דעובר ירך אמו א"כ כשאמו נטמאת גם הוא נטמא, ולהכי אתי עלה הרוקח למשרי מטעם ס"ס"), אמרי ברוך (ריש סי' שע"א), אבני מלואים (סי' פ"ב ס"ק א' ד"ה ומזה, "אי נימא עובר לאו ירך אמו הוא ... דכיון דהיינו רביתי' לא הוי חציצה ... ומכ"ש אי' אמרי' עובר ירך אמו הוא דלא הוי טהרה בלועה"), מנ"ח (מצוה רס"ג אות ג' ד"ה א"כ, "צ"ע").
            1. מראי מקומות – בנין ציון (חדשות סי' צ"ו), הגרי"ש כהן שליט"א (עטרת שלמה ח"ג עמ' רל"ב אות ב').

חת"ס (יו"ד סי' שנ"ד) – "משא"כ מעוברת דעלמא עובר ירך אמו הוא וחלוק זה מבואר ספ"ק דעירוכין ע"ש עכ"ל עה"ג ומ"מ נ"ל דלאו מלתא היא והדרנא בי דממ"נ אי נימא עובר ירך אמו אם כן נימא עובר במעי זרה זר הוא כיבמות ס"ז ע"א וכן פסק רי"ף שם ואפילו היא כהנת בת כהן מ"מ לענין טומאות כהנים בני אהרן כתיב ולא בנות אהרן וכיון שעובר ירך אמו הוא הו"ל כהנת דאינה מוזהרת על הטומאה וע"כ הרוקח שחושש להחמיר משום חומרא דכהונה".

חלקת יואב (בהגהותיו על המנ"ח ).

שבט הלוי (ח"ב סי' ר"ה) – "הנה דברי הגאון אינם מוכרחים כל כך דלעולם במציאות דבר בלועה הוא כהבנת המג"א, ובפרט דהש"ס ביבמות ...".

הגרז"נ גולדברג שליט"א (עטרת שלמה ח"ג עמ' ל"ג אות ד') – "דברי האבני מלואים תמוהים ...".

* + - 1. "דאפילו אינו מיטמא מוזהר הכהן שלא ליכנס לאהל המת מקרא דלא יבא" – קובץ שיעורים (ח"ב סי' מ"א , חולין אות ל"א).
         1. מראי מקומות – אחיעזר (ח"ג סי' ס"ה אות ו', "דאע"פ דלא נטמאה מ"מ אסור לכנוס באהל המת ..."), הגרז"נ גולדברג שליט"א (עטרת שלמה ח"ג עמ' ל"ח אות י"א ד"ה והנה).
  1. **מותר, שהוי ספק ספקא**.
     1. רוקח (סי' שס"ו).
     2. ש"ך (ס"ק א') – "כתב הרוקח סימן שס"ו אשת כהן שמעוברת מותרת ליכנס באהל המת דס"ס הוא שמא נפל הוא או שמא נקבה הוא".
     3. מג"א (סי' שמ"ג ס"ק ב') - לשונו מובא לעיל.
     4. באר היטב (או"ח סי' שמ"ג ס"ק ג').
     5. ברכי יוסף (או"ח סי' שמ"ג ס"ק ד').
     6. מ"ב (סי' שמ"ג סוף ס"ק ג') – "אשת כהן מעוברת שקרבו ימיה ללדת מותרת ליכנס לכתחלה באהל המת דאף שנראה לנו שודאי תלד שם ולד ושמא יהיה זכר ויטמא שם אפ"ה מותר דס"ס הוא שמא יהיה נקבה ושמא יהיה נפל").
        1. **קשה: שאינו ספק השקול, כיון שרוב אינו מפילות** - עי' יו"ד סי' ק"י כללי ס"ס אות ל"ג, לשיטות ומראי מקומות.
        2. קשה: אין עושין ס"ס בידים – פמ"ג (סי' שמ"ג א"א ס"ק ב'), חלקת יעקב (יו"ד סי' רט"ז אות ד', "עדיין קשה דאין עושין ס"ס בידים וגם הא דאפשר להתברר ...").
  2. **נ"מ בהטעמים**.
     1. יולדת.
        1. רדב"ז (החדשות סי' ר') – "ומתוך פשיטות הדבר אני אומר שמה שכתב הרב בעל ספר הרוקח איירי באשה שקרבו ימיה ללדת וחיישינן שמא יוציא הולד ראשו ונמצא שהוא כילוד ואינה טהרה בלועה ותינוק בן יומו מטמא באהל ומשום הכי כתב ז"ל דאפ"ה לא חיישינן דאכתי איכא ספק ספיקא שמא אינו ולד של קיימא ונפל הוא או שמא נקבה היא".
        2. הו"ד פתחי תשובה (ס"ק א') – "עבה"ט בשם הרוקח ועי' במג"א בא"ח סי' שמ"ג ס"ב שהקשה עליו ... ועי' בתשובת רדב"ז ... ועיין בתשובת ש"ב גבעת שאול סי' נ"ג שתירץ ג"כ הכי".
        3. קרבן נתנאל (נתיב חיים סי' שמ"ג על מג"א ס"ק ב'), הו"ד במ"ב (סי' שמ"ג ס"ק ו', שעה"צ ס"ק ח').
           1. מחמיר – יעב"ץ (ס' ברכות שמים, בתוך הסידור ח"ב עמ' תתנ"ד אות י"א).
  3. **אשת כהן שילדה זכר בבית חולים, האם צריך להוציא את התינוק משם**.
     1. הגרשז"א זצ"ל (סי' שמ"ג שולחן שלמה ס"ק א') – "מכיון שרוב הפוסקים הכריעו שטומאה העוברת מחדר לחדר היא דאורייתא, ובבתי חולים של יהודים במקומות שיש שם תמיד אברים, נמצא שבפתיחת הדלת וכן בהבאת התינוק להנקה מטמאים אותו בידים. הלכך אם אפשר ואין כל התנגדות מצד הרופא, יש לקחת את התינוק הביתה כעבור עשרים וארבע שעות".
     2. בצל החכמה (ח"ג סי' ק"ב אות י"א) – "אשת כהן שילדה זכר אף אם יש שם באהל מת ישראל ב"מ, א"צ להוציא את התינוק משם".
     3. משנה הלכות (ח"ו סי' ר"ז) – "גם על הילד אם הוא זכר צריך להוציאו משם כל שאין בו פקוח נפש".
     4. ששכ"ה (מוריה שנה כ"א גליון ה' עמ' צ"ג, נשמת אברהם ח"א סי' שמ"ג ס"ק א' אות א' ד"ה בזמנינו, עי' חינוך הבנים למצוות הע' ק"נ) – "אם אשת כהן הולידה בן בבית חולים כזה שיש טומאת מת (כגון אברי מת) צריכה, אם אין התנגדות רפואית, לקחת את התינוק משם ברגע שהמצב הרפואי מאפשר זאת".
     5. רבבות אפרים (אליבא דהלכתא חע"א עמ' כ"ב טור ב') – "דאם נולד תינוק כהן בבית חולים שיש שם טומאת מת, יכולים להשאיר התינוק בבית החולים עד הזמן שצריכה אמו להישאר בבית החולים, ואין להפריד התינוק מאמו".
     6. שבט הלוי (ח"ו סי' קע"ה אות ב') – "ואשר העיר עוד דאף שנתיר הכניסה ללדת שם, זה עיקר ההיתר משום דהויא טומאה דממילא ולא ספינן בידים כמש"כ הפוסקים, ובכה"ג כהיום דבתי חולים שהתינוקות בחדר נפרד כל פעם שפותחים את הדלת נכנסה טומאה משאר מקומות הביה"ח א"כ מקרי בידים, ואסור להשהות התינוק שם, וכן כ"פ שמביאים התינוק מהחדר להאם להנקה מטמאים בידים והביא הערה זו גם בשם ידידי הגאון מהרש"ז אויערבאך שליט"א, והי' לכאורה יאות להוציא התינוק בהקדם מביה"ח א"ד מעלתו. לדידי בעניי דברים אלה אין נראים - כי כולם לא ראו דברי הגאון חכם צבי בתשובות נוספות סי' ו' שדן בילד שצריך להחזיר אותו אחרי מילה בביהכ"נ לבית אמו ויש מת בשכונה - וכ' דמותר משום דלעלמא נראה להו שזה גדר סכנה להפריש תינוק מאמו ומשמע דלא משום ההנקה דלאחר מילה כ' כן - אלא דעצם הפרשה מאמו בגדר סכנה או ספק סכנה. ומלבד זה מצדד החכ"צ שם ע"פ מש"כ הרשב"א בשם ר"ת דטומאה בו ביום רק מדרבנן - כיון שאין הוספה בטומאת היום, והדברים עתיקים וביותר לקטן לדעת הרשב"א דמותר אפי' בידים באיסור דרבנן - א"ד הח"צ וידעתי גם ידעתי שיש בכל הדברים דעות שונות בפוסקים, אבל די לנו בדברי הח"צ ללמוד זכות על ישראל קדושים, ובפרט דסו"ס איכא רק ספק טומאה וכיון שא"א להפריש האם בימים הראשונים מביה"ח א"א להפריש גם הולד".
     7. חוט שני (שבת ח"ד עמ' רצ"א ד"ה וכן) – "וילדה במקום שיש בו מת - בהיתר, שאח"כ אין צריך למהר להוציא את התינוק משם, [כל זמן שאין חשש של טומאה חדשה]. וה"ה כל ילד עד י"ג שנה שהוא כהן שהגיע לבית חולים לפיקוח נפש ... מ"מ מחמת החשש שפותחים וסוגרים את הפתחים הרי גורמים למי שפותח או סוגר את הדלתות לחדש טומאה חדשה על התינוק הכהן".
     8. תשובות והנהגות (אליבא דהלכתא חע"א עמ' כ"ב טור ב') – "דבית חולים שיש שם טומאת מת, ונולד שם בן כהן, וכל פעם שפותחים את הדלת של חדר תינוקות נכנס שם טומאה, מכל מקום אין צריך להוציא משם את התינוק כל זמן שאמו נמצאת שם כיון שהתינוק צריך לאמו, אולם לאמא יש להשתדל לצאת מבית החולים מה שיותר מהר".

תשובות והנהגות (תורת היולדת פרק נ"ז הע' ג') – "לא שמעתי מחמירים באשת כהן לצאת מיד כשאין חשש סכנה, ומסברא אין ליולדת לחוש שמא יכניסו שם טומאה, ועליה לדאוג לבריאותה ולא לאנשים שמכשילים עצמם".

* + 1. הגר"ש דבליצקי שליט"א (אליבא דהלכתא חע"א עמ' כ"ב טור ב') – "דאשת כהן שילדה זכר בבית חולים שיש שם טומאת מת, אין צריך להשתדל להוציא את התינוק מבית החולים מה שיותר מהר".
    2. הגר"ע אויערבאך שליט"א (אליבא דהלכתא חע"א עמ' כ"ב טור ב') – "דאם נולד תינוק כהן בבית חולים שיש שם טומאת מת, יכולים להשאיר התינוק בבית החולים עד הזמן שצריכה אמו להישאר בבית החולים, ואין להפריד התינוק מאמו".
    3. תורת היולדת (פרק נ"ז סעי' א', הע' ג') – "נולד תינוק כהן זכר, יש להוציאו בהקדם האפשרי מבית החולים. [אמנם היה מקום לומר דכיון שהותר לאמו ללדת בבית שיש בו טומאה מטעם ס"ס, שוב אין חיוב להוציאו, שהרי כהן קטן שאינו בר הבנה מותר להשאירו בבית שיש בו טומאה, ורק לטמאותו בידים אסור, כמבואר במשנ"ב שמ"ג ג', וה"נ אם הותר לה ללדת במקום שיש בו טומאה מטעם פקו"נ, אין עליה חיוב להוציא את התינוק אח"כ, ואין בזה איסור ספייה, מ"מ כיון דיתכן שבשעת לידתה לא היתה שם טומאה ואח"כ יכניסו לשם טומאה, נמצא שעל ידי השארת התינוק, נכשל המכניס טומאה באיסור ספייה, שהרי מטמא את הכהן הקטן. ועל כן יש להוציא את התינוק בהקדם האפשרי".
    4. ***נטעי גבריאל (נדה ח"ג פרק ס"ב סעי' י"ב) – "אשת כהן שילדה זכר מותר להולד להשאר בביה"ח כל זמן שיש צורך, ואין צורך להשתדל לקחתו הביתה בהקדם האפשרי".***
    5. מראי מקומות – חלקת יעקב (ח"א סי' כ"ח), נשמת אברהם (ח"א סי' שמ"ג אות ב', ח"ב סי' שע"א אות א'), יד ליולדת (אנגלית, פרק כ"ו סעי' ג', קונ' הבי' שם אות ד').
  1. מראי מקומות – יעב"ץ (בסידור, ח"ב ריש עמ' תתנ"ד), פת"ת (ס"ק א'), ערה"ש (סעי' י"ט), חלקת יעקב (יו"ד סי' רט"ז), בצל החכמה (ח"ג סי' ק"ב, ח"ו סי' ז', "דין עובר אם נטמא גם הוא כשנטמאה אמו"), משנה הלכות (ח"ו סי' ר"י), תשובות והנהגות (ח"א סי' תרע"ט), לב אברהם (ח"א פרק כ"א סעי' ג'), יד ליולדת (אנגלית, קונ' הבי' פרק כ"ו), הגר' בלייך שליט"א (Tradition 2005, עמ' צ'), חזון עובדיה (אבילות ח"ב עמ' ס"ו ).

1. האם אשת כהן מעוברת צריך לברר אם העובר זכר.
   1. **מחמיר** [אם הבדיקה קל].
      1. עי' הגריש"א זצ"ל (מוריה שנה כ"א גליון ה' עמ' צ"ג, נשמת אברהם ח"א סי' שמ"ג ס"ק א' סוף אות א', אשרי האיש יו"ד פרק צ"ב סעי' י"ב) – "שפשוט שראוי שאשת כהן תברר ע"י אולטרא-סאונד, כשקרבו ימיה ללדת, אם מעוברת בזכר או בנקיבה לפני שנכנסת לאוהל המת, ואם מתברר שעוברה זכר, להעדיף להיכנס ללדת בבית חולים איפה ששומרים על דיני טומאת כהן".
      2. ששכ"ה (מוריה שנה כ"א גליון ה' עמ' צ"ג, נשמת אברהם ח"א סי' שמ"ג ס"ק א' אות א' ד"ה בזמנינו) – "שהדין נכון (לעבור בדיקת אולטרא-סאונד) רק אם אין האשה דוקא מקפידה ללדת ע"י רופא מסוים או בית חולים מסוים מטעם שיותר סומכת עליהם (ולא מטעם חיסכון כספי), כי אז מותר לה להיכנס שם ללדת אפילו כשיודעת שעוברה זכר".
      3. הגרז"נ גולדברג שליט"א (עטרת שלמה ח"ג עמ' ל"ט אות י"ב) – "שכל שבדעתה ליבדק אלא נמנעת מכך כדי שתוכל ליכנס לילד שם זה אסור, אבל בשאין בדעתה ליבדק נראה שיש להקל בשעת הדחק כל שיש צורך גדול לילד שם, שאינה חייבת ליבדק, שיש לדמותו לכל ביטול ברוב שאין חייב לילך ולבדוק במעבדה לדעת ולהכיר האיסור, **זולת אם בקל ניתן לדעת** כמו לשפוך מים קרים בתבשיל שנפל בו חלב ויש ששים".
      4. תפילה למשה (ח"ג סי' ל"ט) – "נראה שאם לא ידוע לה מין עוברה והיא צריכה לעבור בדיקת "אוטרא סאונד" לאיזה סיבה, שעליה לשאול את הרופא שיגיד לה את מין עוברה מפני שאין סומכים על רוב ועל ספק ספיקא במקום שאפשר לברר ע"י שאלה בעלמא ואין הדבר כרוך בשום טורח".
      5. הגרי"ש כהן שליט"א (עטרת שלמה ח"ג עמ' רל"ט אות ד') – "ובדיקת אולטרא-סאונד שמעתי מיודעי דבר דאינו בירור גמור דשכיח טעות באיבחון הטכנאים ... בנידו"ד דאין ריעותא, אין צריך לברר, וכן הסכימו עמי מגדולי ההוראה שליט"א ... אבל אשה שבלאו הכי עושה בדיקה זו, יש מקום גדול לומר דאף אם לא שואלת, מ"מ כיון שע"י הבדיקה רואים אם זכר הוא או נקבה, שוב נראה פשוט דלא חשיב ספק. הגע עצמך אם יכולים לראות דבר בחוש ועוצם את עיניו ודאי שלא יחשב ספק ... וצ"ע". שם עמ' רמ"ב, "אין חיוב לברר ואפי' לשי' הרשב"א דבס"ס דאיכא לברורי חייב לברר הכא שאני ... נראה **שאשה שבלאו הכי עושה בדיקות אולטרא-סאונד צריכה לברר אם הוא זכר**".
      6. הגר"א נבנצל שליט"א (אסיפת יצחק ח' תשרי תשס"ח) – שאלה: "במשנה ברורה (סי' שמ"ג ס"ק ג') כתב שאשת כהן מעוברת מותר לכנס באהל המת משום ס"ס, היום שאפשר לברר בקל (ע"י אולטרסאונד) האם צריך לברר". תשובה: "רק כשעלולה ללדת שם".
      7. תורת היולדת (פרק נ"ז הע' ב', קדושת השבת חשמל בשבת עמ' י"ח ד"ה ועפי"ד) – "מסתבר דאינה חייבת להבדק באולטרסאונד כדי לדעת שהעובר זכר".

הגר"י זילברשטיין שליט"א (אסיפת יצחק י"ד חשון תשס"ח) – שאלה: "ראיתי בספר תורת היולדת (פרק נ"ז הערה ב') בענין אשת כהן שאינה חייבת להבדק באלטראסאונד כדי לדעת שהעובר זכר, האם ה"ה אם כבר לקח אלטראסונד אין צריך לשאול הרופא אם העובר זכר, או זה ספק שאפשר לברר בקל וצריך לברר". תשובה: "אם כבר עשו את האלטרסאונד **יש לשאול** את הרופא אם זה זכר כי בקל ניתן לברר".

* 1. **מיקל**.
     1. שבט הלוי (ח"ו סי' קע"ה אות א') – "כיון דכמעט כל הנשים הולכות עוד לפני תקופת יציאת הולד אין חשש על הכניסה, ובמשך הזמן שצריכה להיות שם עם הילד יש טעם אחר ...".

שבט הלוי (ח"ב סי' ר"ה) – "והשתא דאתינא להכא דעל עצם ההליכה לבית החולים אפי' קודם ללידה אין חשש כפשוטן של דברי הרוקח, שוב נ"ל דגם על **מה שהיא גורמת** שיטמא הולד שם אין עליה אשמה, והוא עפ"י המבואר בשו"ע או"ח סימן רמ"ח ס"ד היוצאים בשיירא במדבר והכל יודעי' שהם צריכים לחלל שבת מפני הסכנה שלא יוכלו לעכב במדבר ג' ימים קודם לשבת אסורים לצאת ... והיוצא מזה עכ"פ דלהלכה אין איסור לעשות פעולת היתר עכשיו אשר בסופה של דבר יצמח מזה דחית דין תורה מכח פק"נ ... כיון שהולכים לשם בעוד שאין איסור טומאה על העובר עפ"י דברי הרוקח ומג"א הנ"ל, ונהי דע"י שאח"כ הם שם נצמח מזה דע"י שהלידה שם, וע"י שהכניסו עצמם לזה אנו דוחים איסור טומאה מפני פק"נ, מכ"מ פק"נ הוא דדוחה דשוב קשה להם לצאת ומה שעושים בהיתרא עושים ... ועוד נראה לענ"ד דע"כ לא אסור להכניס עצמו בדבר אשר בסופו יהיה נדחה איסור תורה מפני פק"נ אלא בענין אשר יהיה צריך לעבור בסוף בידים על איסור תורה דהיינו בקום ועשה".

* + 1. משנה הלכות (חט"ז סי' קי"ד, עמ' של"ח) – "ואדרבה בהדי כבשי דרתמנא למה לך, ואבותינו ואבות אבותינו לא תקרו אחר העתידות גם אנן בדרכיהם נלך".
    2. הגרח"ק זצ"ל (אסיפת יצחק י"א תשרי תשס"ח) – שאלה: "במשנה ברורה (סי' שמ"ג ס"ק ג') כתב שאשת כהן מעוברת מותר לכנס באהל המת משום ס"ס, היום שאפשר לברר בקל (ע"י אולטרסאונד) האם צריך לברר". תשובה: "**א"צ**".

הגרח"ק זצ"ל (אסיפת יצחק כ"ח חשון תשס"ח) – שאלה: "הרב כתב לי שאשת כהן מעוברת 'אינו צריך' לקח אולטראסאונד לברר אם הוא זכר, אם כבר עשו האלטראסאוד, האם חייב לשואל הרופא אם הוי זכר". תשובה: "אין חייב".

עי' ***הגרח"ק*** זצ"ל ***(שואלין ודורשין ח"ז סוף עמ' תע"ג) – "אשה מעוברת שהיא אשת כהן, האם יש עליה חיוב לחפש מקום שתלד בו שהוא מיוחד ליולדות, ויהא בזה פחות חשש שיהיה העובר באהל המת. וגם אולי עדיף שלא תשאל מה הולד שהיא נושאת, כדי לסמוך על ספק ספיקא כמבואר בפוסקים דבבה"ג יכולה ללדת גם במקום שיש חשש לטומאת מת. תשובה: לכאורה ראוי להזהר".***

* + 1. חוט שני (שבת ח"א עמ' רי"ד, ח"ד עמ' רצ"א ד"ה אשת) – "ונראה דבזמנינו שאפשר לברר ע"י צילום אם העובר זכר או נקבה אין מחוייבים לברר זאת ומותר ליכנס באהל המת ושפיר חשיב ספק ספיקא. [ועיין בשו"ת נו"ב ות' רע"א הובאו בפתחי תשובה [יו"ד סי' ק"י ס"ק ל"ה] דאם אחר הבירור לא יתברר **אלא ספק אחד** והספק השני אי אפשר לברר בזה אין צריך לברר]".
    2. ***נטעי גבריאל (נדה ח"ג פרק*** נ"ו סעי' כ"ב) – "גם כשנתברר ע"י סאנאגראם שהולד זכר, מעיקר הדין מותר לה להכנס".
    3. הגר"א שלזינגר שליט"א (אסיפת יצחק כ"ה אדר א' תשס"ח) – שאלה: "ראיתי בקובץ בית הלל (מטבת תשס"ז עמ' מ"ו) שהרב כתב ש'ראוי לאשת כהן שלא לחקור אם היא מעוברת בולד זכר או נקבה', ורציתי לדעת אם ה"ה אם כבר עשו האלטראסאוד, האם חייב לשאול הרופא אם הוי זכר כיון שזה נחשב ספק שאפשר לברורי בקל". תשובה: "עדיף שלא לשאול ואם שאל ויודע שיהיה זכר עדיף ללדת בב"ח מיוחד לוולדות כפי שכתבנו באותו מאמר".
  1. מראי מקומות – אבן ישראל (***ח"ח*** סי' ע"ז), רבבות אפרים (***ח"ח*** סי' נ"ג), יד ליולדת (פרק ב' סעי' ו'), הגר' בלייך שליט"א (Tradition 2005, עמ' צ"ו), אסיא (קובץ ס"א עמ' פ"ב).
     1. שבט הקהתי (ח"א סי' שי"ז) – "לא אמרינן שתעשה הך בדיקה לברר אם הולד זכר דכל היכא דאיכא לברורי מברינן, משום דאומרים המומרים דהך בדיקה [אולטרסנד] יכול להזיק להאם או להולד ועושין הבדיקה רק לעת הצורך וע"כ לא נחשב הך בדיקה דאפשר לברר".
     2. ***אבני ישפה*** (אסיפת יצחק כ"ה חשון תשס"ח) – שאלה: "". תשובה: "מה ששאלת אם אשת כהן יכולה להכנס לבית הקברות היום שיש אולטהסאונד לברר איזה מין התינוק, התשובה שמותר לה. ולא אומרים לאדם שהוא חייב לברר המין של התינוק כי כל דבר שיש טרחה או הוצאות לא אומרים על זה שאפשר לברר".
  2. **אשה שבדקה באולטרסאונד ויודעת שולדה זכר**.
     1. מחמיר.
        1. הגריש"א זצ"ל (קובץ בית הלל חל"ו ריש עמ' ל"ד, אשרי האיש יו"ד פרק צ"ב אות י"א) – "דאשת כהן שנבדקה במכשיר האולטרסאונד ונודע לה שהולד זכר אסורה ליכנס לאהל המת ולבית חולים שיש בו מת".
           1. מש"כ "לאהל המת", צ"ב.

הגריש"א זצ"ל (אליבא דהלכתא חע"א עמ' כ"ב טור א') – "דאשת כהן שנתברר ע"י בדיקת אולטראסאונד שהעובר זכר, צריכה להשתדל ללכת לבי"ח שאין בו חשש טומאת מת כדי ללדת".

עי' הגריש"א זצ"ל (נשמת אברהם ח"א סי' שמ"ג ס"ק א' סוף אות א') – "ואם מתברר שהינו זכר עליה להעדיף ללדת בבית חולים שאינו מוחזק בודאי טומאה".

* + - 1. תורת היולדת (פרק נ"ז הע' ב') – "ובימינו, שאפשר לגלות ע"י מכשירים (כגון אולטראסאונד) שהעובר זכר, מסתבר שאם נודע שהוא זכר, אין כאן ס"ס, וחייבת ללדת בבי"ח שאין בו טומאת מת, אלא אם כן היא צריכה ללדת בבי"ח מסויים מחשש פקו"נ".

עי' חשוקי חמד (שבועות דף יח:) – "לאור זאת נראה שאם בבדיקת אולטרא סאונד נתברר לה שהעובר הוא זכר, מסתבר שאין כאן ספק ספיקא, וצריכה ללדת בבית חולים שאין שם טומאת מת, ויתכן שגם צריכה להוציא עבור זה כסף".

* + 1. מיקל.
       1. תשובות והנהגות (אליבא דהלכתא חע"א עמ' כ"ב טור א') – "דאשת כהן מעוברת יכולה ללכת ללדת בבית חולים שיש שם טומאת מת, אף שיודעת שהעובר שלה הוא זכר".
    2. מראי מקומות – ***הגר"י רובין שליט"א (היכלא גליון ח' עמ' רנ"ה אות ד'***).
       1. הגרח"ק זצ"ל (קובץ בית הלל חל"ו ריש עמ' ל"ד) – "שיש לדון **דבדיקה זו אינה ברורה** ולא חשיב שנתברר הספק".

***הגרח"ק*** זצ"ל ***(אליבא דהלכתא חע"א ריש עמ' קי"ח טור ב') – "ובקובץ שערי הוראה ניסן תשס"ה שאלו את מרן הגר"ח קניבסקי שליט"א [***זצ"ל] ***מעוברת באוהל המת ויודעת שהעובר זכר, האם עליה לצאת או רשאית להשאר, וענה עיין קוה"ר פי"א סי' ה', ומה שאומרים היום אינו ברור כלל, ומידי ספיקא לא נפקא, מה שציין לקוה"ר שם כ' ז' דברים מכוסים מבנ"א וכו', ומה בעיבורה של אשה".***

* + - 1. חוט שני (שבת ח"א עמ' רט"ו ד"ה ואמנם, ח"ד עמ' רצ"א ד"ה ואמנם) – "ואמנם אם כבר האשה יודעת שהעובר זכר, אסור ליכנס באהל המת, והיינו דוקא באופן שודאי תלד שם, וגם ודאי שיש שם טומאה דאל"כ עדיין הוי ספק ספיקא. וכל זה כמובן דוקא במקום דליכא פיקוח נפש, דאם היא בחשש פיקוח נפש פשיטא שמותר להכנס ולהשאר שם".
      2. הגר"ש דבליצקי שליט"א (אליבא דהלכתא חע"א עמ' כ"ב טור א') – "דאשת כהן מעוברת שיודעת שיש לה זכר, **ראוי להחמיר** שלא ללכת ללדת בבית חולים שיש שם טומאת מת".
      3. הגר"ע אויערבאך שליט"א (אליבא דהלכתא חע"א עמ' כ"ב טור א') – "דאשת כהן מעוברת שיודעת שהעובר הוא זכר, **מהיות טוב** שתלך ללדת בבית חולים שאין שם שאלות של טומאת מת".
      4. **מי מנוחות (או"ח סי' מ"ד) – "לדעת ה'נתיב חיים' והרדב"ז בתשובות והמשנ"ב, אין איסור למעוברת ליכנס לאהל המת, רק כשנכנסת ללדת שם. לדעת הברכ"י והאב"מ והקוב"ש והאחיעזר, יש בזה איסור, אף שהיא טומאה בלועה. אלא שהרוקח התיר משום ס"ס, ובמקום שידוע שהולד הוא זכר יש להחמיר. ולדעת השאילת יעבץ, בחודש התשיעי, יש להחמיר גם כשלא ידוע שהוא זכר. ולדעת החת"ס יש להקל כ"ז שלא נגמר הולד, וכשיש צירים יש להחמיר".**
  1. **שאר ענינים.**
     1. לברר מה תלד: שאין הברכה מצויה אלא בדבר הסמוי מן העין - עי' או"ח סי' ר"ל סעי' ב', לשיטות ומראי מקומות.
     2. לענין כפרות ערב יו"כ - עי' סי' תר"ה, לשיטות ומראי מקומות.