כלים פכ_ד מ_ט
קטגוריות: ש_ס / נא כלים / כלים עניינים - הרב רפאל בהגר_מ שמואלביץ / כלים ב_ב

**כלים פכ"ד מ"ט**

א] **של זבל טמאה מדרס,** בד' הר"ש בתחילת דבריו מבו' דמפרש, דמשפלת היא כסל או קופה שפתחה מן הצד, וע"כ היא טמאה מדרס, משום שהיא משמשת ישיבה עם מלאכתה, וכ"כ הרע"ב דהא דטמאה מדרס הוא משום שהיא ראוי' לישיבה, וכ"נ בל' הרמב"ם בפיהמ"ש.

ובסוף דבריו פירש הר"ש, דהא דהיא טמאה מדרס, הוא משום דכשרוצה לנוח וכו' נשען מעומד גבו על הכלי שמאחריו והכלי נסמך על המקל המגיע לארץ, עכ"ד, ומבו' לפ"ז דכלי המשמש לישען עליו טמא מדרס, ואף אם אין עיקרו עשוי לכך, אלא שהוא משמש שעינה עם מלאכתו, ועמש"נ בזה לעיל פכ"ג מ"ב אות א'.

ב] בירושלמי שלהי חגיגה פריך אהא דמזבח מקבל טומאה, ויהא כטבלה שהיא עשויה לילך ולהניח לא כן א"ר אמי בשם רשב"ל השולחן למה טמא לא מפני שמוציאין אותו ומראין אותו לעולי רגלים וזה לא במקומו הוא עומד, אף זה שימש כלי במקדש ויהא טהור ולמה טמא, א"ר מנא כיי דתנינן תמן שלש משפלות הן א"ר זעירה מפני שמשתמשין בה על גב חבילי', וכא מפני שמשתמשין בו על גב חביליו, ועיי"ש במפרשים מש"כ לפרש בזה, וצ"ב.

ג] **והפוחלץ של גמלים טהור מכלום,** הרמב"ם בפיהמ"ש פירש דהוא משום דיש בה נקבים גדולים ולא הויא כלי קיבול, וגם אינה ראוי' לישב עלי' מפני קושי החבלים, וע"כ היא טהורה, וכעי"ז כתבו הרמב"ם בפכ"ז מכלים ה"ח והר"ש, אך בתוי"ט כתב לפרש בשם מהר"ם, דטעם טהרתו הוא משום דהוא מחזיק מ"ס וגם אינו עשוי לישיבה.

והנה לפי הרמב"ם והר"ש צ"ב דאף דאינו כלי קיבול, מ"מ מ"ט אינו מקבל טומאה משום טומאת פשוטי כלי עץ, ולדעת הר"ש י"ל דהוא משום שאינו משמש אדם ומשמשיו, אך לדעת הרמב"ם דכל פשוטי כלי עץ מקב"ט מדרבנן, צ"ב דמ"ט אינו מקבל טומאה כלל, עוד צ"ע, דאף דאינו מקבל את התבן, מ"מ כיון שהוא עשוי להוביל בו כמש"כ הרמב"ם בפיהמ"ש נמצא שהוא עשוי לקבלה, ומ"ט אינו מקבל טומאה.

ד] והנה כתב הרמב"ם פ"ו מכלים ה"ג, ז"ל, כלים שעשאן מתחלה נקובין במוציא רמון, כגון הסל והפחלץ של גמלים וכו' מקב"ט עד שיקרע רובן, והראב"ד שם כתב ע"ז, ז"ל, זאת לא מצאתי, וקשיא לי הא דתנן פכ"ד הפחלץ של גמלים טהורים מכלום, ועוד תניא פרק כלי עור הסל והפחלץ של גמלים שעשאן מתחילה מקבל רמונים טמאים הא למדת דאם אינם מקבלים טהורים, עכ"ל, ומבו' בד' הראב"ד דמפרש דהא דתנן הכא דטהור מכלום, הוא משום שאינה מקבלת רמונים, וכל כלי שאינו מקבל רמונים אין עליו תורת כלי קיבול ואינו מקב"ט.

אמנם לדעת הרמב"ם שכתב דסל ופוחלץ של גמלים שעשאן מתחילה נקובין כמוצ"ר מקב"ט, צ"ע דא"כ מ"ט הכא מטהרינן בפוחלץ של גמלים, דאף אי נימא דאי"ז אותו מין פוחלץ של גמלים דמקב"ט, וכמש"כ בחזו"נ במשנתינו ובמער"ק פ"ו מכלים, וברמב"ם הנדמ"ח בפכ"ז מכלים, הגיר' בדינא דמתניתין היא "פוחצל" של גמלים, מ"מ מ"ט באמת מין זה שבמשנתינו אינו מקב"ט, הרי אף שהוא נקוב בנקבים גדולים, ה"ה עשוי לקבל כן.

ה] אמנם הישוב לזה נלמד מל' הרמב"ם בפכ"ז מכלים, לפי שהחבלים שלו קשים ביותר ועבים ואינו ראוי לקבל תבן וכיוצא בו "ונמצא שאין עליו תורת כלי אלא חבלים בלבד", עכ"ל, וכ"ה גם בל' הר"ש דמסיים דאין עליו תורת כלי, והרי דהא דאינו מקב"ט, הוא משום דלא חשיב כלל ככלי אלא כחבלים בלבד, וכנראה הטעם בזה, דכיון שאינו ראוי לקבל תבן וכיו"ב, לא חזינן לי' כלל ככלי, אלא הוי כחבלים המחוברין זב"ז כדי לקשור בהן המשאוי, וע"כ אינו מקב"ט.