מחיצה תלוי_ - רשימות
קטגוריות: ש_ס / יב שבת / הוצאה / הרב רפאל בהגר_מ שמואלביץ / שיעורים

א] חזו"א נקט דאף בדליכא בקיעת גדיים מ"מ ל"מ מחיצה תלוי', ומה"ט אף במים דליכא בקיעת גדיים בעי' להא דקל הוא שהקילו במים.

ובזה ניחא גם הא דבביציתא דמישן שרינן מכח הא דבקיעת דגים ל"ש בקיעה, וצ"ע הרי גם במים לא התירו אלא משום דקל הוא שהקילו במים, ול"מ רק במחיצה שנעשית לשם המים, וא"כ מ"ט יהא מותר בביציתא דמישן, ועי' בד' הגר"ז בקו"א שפירש דבאמת זהו טעם אותם שפסקו כרב הונא, משום דבביציתא דמישן לא הקילו, אך לדעת ש"ר קשיא, ולפ"ד החזו"א ניחא, דלגבי ע"ג הספינה ל"ב לקל הוא שהקילו במים.

ובזה ניחא גם הא דבסוגיא דביציתא דמישן, לא הביאה הגמ' כלל לפלוגתת ר' יוסי ורבנן, ואילו בסוגיא דסוכה ועירובין שאמרו דר' יוסי ור' יהודה אמרו דבר א', לא הביאו לדינא דריבר"י דנעץ קנה ובראשו טרסקל, ולפ"ד החזו"א הוא מבו' היטב, וכבר עמד ע"ז בספר שלום יהודה, דדינא דר' יוסי ור' יהודה הוא דמחיצה תלוי' מתרת, ודינא דריבר"י אינו דמחיצה תלוי' מתרת, דבאמת ל"מ בנעץ קנה ובראשו טרסקל להתיר למטה, אלא ה"ז מתיר למעלה דלא חשיב כמחיצה תלוי', ודינא דריבר"י הוא דאמרי' גוד אחית.

ולפ"ד החזו"א, מש"כ התוס' בדצ"ט: דלריבר"י ל"ה תחתיו רה"י, הוא משום דלגבי תחתיו הוי זה מחיצה תלוי' דאינה מחיצה, אמנם בד' תוס' הרא"ש בדק"א. מבו' בפשוטו שהטעם בזה הוא משום דליכא מחיצה י', וזה שלא כד' החזו"א.

ב] אמנם צ"ע לפ"ד החזו"א, במש"א בגמ' דר' יהודה ור' יוסי אמרו דבר א', והרי מההיא דר' יהודה לא שמענו אלא דמחיצה תלוי' מתרת, אך לא שמענו דאין בקיעת גדיים מבטלת המחיצה, שהרי בההיא דר' יהודה הוי בקיעת דגים דל"ש בקיעה, וא"כ מנלן דשרי ר' יהודה גם במחיצה תלוי' בסוכה שיש בזה בקיעת גדיים, ועי' חי' הגר"מ הלוי שר"ל דבסוכה ליכא כלל חיסרון בבקיעת גדיים, אך אי"ז נ' מד' הראשונים.

ועי' היטב בבעה"מ עירובין דפ"ו, שלפי תירוצו השני ניחא, עיי"ש, ועי' עוד בתורי"ד סוכה שם מה שפירש מש"א אמרו דבר א', וצ"ע עוד בדבריהם.

אך י"ל עפי"ד החזו"א בביאור ד' התוס' בשבת דק"א., שמבו' בדבריו דחלוק דין גו"א לריבר"י דמהני אף בדאיכא בקיעת גדיים, מדין גו"א לרבנן בדליכא בקיעת גדיים, דלריבר"י דאמרי' גו"א אף בדאיכא בקיעת גדיים, ע"כ דע"י גו"א הוי זה מחיצה גמורה שאינה בטלה ע"י בקיעת גדיים, עיי"ש מש"כ עפי"ז במה שדנו התוס' דלריבר"י בנעץ קנה ובראשו טרסקל הוי אף תחתיו רה"י מה"ת.

ולפ"ז י"ל, דזמש"א דר' יהודה ור' יוסי אמרו דבר א', דמהא דמכשיר ר' יהודה מחיצה תלוי' במים אף כשלא נעשית לשם המים, והרי דס"ל דמחיצה תלוי' הויא מחיצה, הרי בע"כ דהיינו משום דס"ל דדין גו"א מהני לחשוב דאיכא מחיצה גמורה מלמטה, וע"כ לי"ב משום מחיצה תלוי', וע"כ נמי אין בקיעת גדיים מבטלת מחיצה זו.

ג] אך הריטב"א בסוגיין ביאר דהקל הוא שהקילו חכמים במים, היינו הא גופא דבקיעת דגים ל"ש בקיעה, וזה שלא כד' החזו"א.

גם בחי' הריטב"א בסוכה דט"ז: כתב כן דהא דקל הוא שהקילו במים הוא משום דאין בה דריסת אדם כלל ול"ש למימר בה גדיים בוקעין בה ובקיעת דגים ל"ש בקיעה, ומשא"כ בשאר מחיצה תלוי', עיי"ש.

וכ"ה בל' הרא"ש בפסקיו בעירובין דפ"ו:, ז"ל, ר"נ לא שרי אלא במים דליכא אלא בקיעת דגים אבל בחורבה לא, עכ"ל, ומבו' דהחילוק בין מים לחורבה, הוא משום דבמים ליכא אלא בקיעת דגים ובחורבה איכא בקיעת גדיים, ולד' החזו"א הרי בחורבה ל"מ אף אם ליכא בקיעת גדיים, דרק במים הקילו דמחיצה תלוי' מתרת, אך בחורבה אין מחיצה תלוי' מתרת אף אם לא יהא בקיעת גדיים,

גם בשו"ת הרא"ש כלל כ"א סימן ד' כתב, ז"ל, ומה שכתבת שר' יוסי נמוקו עמו, אין הלכה כמותו כנגד רבים ובכולי גמרא קיי"ל כל מחיצה שהגדיים בוקעים בה אינה מחיצה, ואין מחיצה תלויה מתרת אלא במים דבקיעת דגים לא שמה בקיעה וכו', עכ"ל, ומבו' דכל הא דל"מ מחיצה תלוי' דר' יוסי, הוא משום בקיעת גדיים.

וכ"ה גם בל' מהר"ם מר"ב ד"פ צ"ו ובמרדכי שבת שע"ו, אבל מטעם מחיצה תלויה אין להתיר כגון שיש מחיצה עשרה סביב הנקב בין בלמעלה בין בלמטה, דאין מחיצה תלוי' מתרת אלא במים קל הוא שהקילו חכמים במים משום דבקיעת דגים לא שמיה בקיעה כדאי' בהזורק, עכ"ל, ונ' להדיא דהקולא שהקילו במים הוא מכח הא דבקיעת דגים ל"ש בקיעה, ושלא כד' החזו"א דתרי מילי נינהו, וכ"ה גם בל' ההשלמה והמאורות בסוגיין, ובכל בו סימן ל"א.

ועי' גם ביחוסי תנאים ואמוראים ע' רב טבלא, דמבו' להדיא בדבריו דכל הא דל"מ בחורבה הוא משום דאית בה בקיעת גדיים.

ולפ"ז הדר צ"ע, מ"ט בביציאתא דמישן מותר למלאות מדין גו"א, הרי כל הא דבקיעת דגים ל"ש בקיעה הוא קולא מסוימת שהקילו במים במחיצה שנעשית לשם המים.

והנה י"ל בזה, דשאני ביציתא דמישן שהנידון הוא לגבי על גבה, וי"ל דלגבי זה ל"ב להקולא שהקילו במים, ועמש"נ להלן בדעת הרשב"א בזה להוכיח כן מדבריו, אך בד' הריטב"א מפורש לא כן, אלא גם בביציתא דמישן מהני המחיצות לגבי תחתיו, עיי"ש שפירש דמה"ט אי"ז פרוץ לכרמלית, ולפ"ז הדק"ל.

אמנם הנה ז"ל ההשלמה, הני ביציאתא וכו' מטלטלין בה דאמרי' גוד אחית מחיצתא דקל הוא שהקילו חכמים במים דבקיעת דגים ל"ש בקיעה וכו', אמר אין מחיצה תלוי' מתרת אלא במים קל הוא שהקילו חכמים במים דבקיעת דגים ל"ש בקיעה, עכ"ל, ומבו' להדיא בדבריו כד' הריטב"א דהא דקל הוא שהקילו במים, הוא הא גופא דאמרי' דבקיעת דגים ל"ש בקיעה, ומבו' בדבריו דגם בביציאתא דמישן איכא לקולא זו, וכ"ה בספר המאורות.

וכ"ה בכל בו סימן ל"א, ואותן הספינות וכו' דהוי רה"י דאמרי' גו"א וכו', אבל במחיצה שע"ג מים הקילו משום דבקיעת דגים ל"ש בקיעה.

וצ"ל דגם בביציאתא דמישן הי' טעם להקל, וע"ד שכתבו הראשונים בסוגיית הגמ' בד"ק: דבספינה הקילו טפי, וצ"ע בזה.

שוב מצאנו בס' ערכי תנאים ואמוראים ע' רב טבלא, ז"ל, בעא מיני' רב טבלא וכו' א"ל אין מחיצה תלוי' מתרת אלא במים קל הוא שהקילו חכמים במים, פי' משום דכרמלית הן וכו', ובההיא דהזורק וכו' דאיתמר ספינה ר"ה אמר מוציא זיז כ"ש וממלא וכו', ויש לתמוה דנהי דקל הוא שהקילו חכמים להתיר ע"י מחיצה תלוי', מיהו מחיצה מעליא די' בעינן, ולא מיבעיא אליבא דרב הונא וכו', אלא אפי' לר"ח ולרבר"ה וכו', ונ"ל דלא קשיא, חכמים גזרו שלא להוציא מרה"י לכרמלית וכן מכרמלית לרה"י ולא מתוכו לרה"ר, וכי גזרו רבנן במחיצות קבועות ודירה קבועה, אבל ספינה ... לא גזור רבנן ולא אטרחו למפרשי ימים ונהרות לעשות ולהחמיר עליהן כדירה קבועה וכו', ובהכי נמי מסקי' בפ' הזורק בביציאתא דמישן דלר"נ דשרי ע"י גו"א מחיצתא לטלטל כאילו כולה י' טפחים אע"ג דאיכא בקיעת דגים לא חשיב בקיעה משום דקל הוא שהקילו חכמים במים וכו', ור"ה דלא שרי לביציאתא דמישן ע"י גו"א קסבר היכא דהויא ספינה רשות גמורה שרי' לה בטלטול ע"י מחיצה כ"ד, אבל היכא דהיא עצמה כרמלית לא שרינן לטלטל בגוה ע"י גו"א, דלענין ספינה עצמה לא שרינן ע"י גו"א לאישתמושי בגוה, עכ"ל.

ומבו' להדיא בדבריו דהא דשרינן בביציאתא דמישן, הוא גם משום דקל הוא שהקילו חכמים, ומדמי לה למה שהקילו בה להתיר למלאות ע"י זיז כ"ש, אשר היינו משום שלא הטריחו למפרשי ימים ונהרות וכו', ופירש דזהו דפליג רב הונא, וס"ל דלענין זה לא הקילו, וזה כד' הגר"ז בביאור טעמא דרב הונא.

ד] גם מד' הראשונים בסוגיא דביציאתא דמישן, שהבינו לדעת רש"י דהא דאין מטלטלין בתוכה הוא משום דלי"ב מקום ד', הרי מהא דאם אמרי' גו"א מטלטלין בתוכה, מוכח דמהני גו"א גם לטלטל תחתי', ולא אמרי' דלגבי זה הוי זה מחיצה תלוי' ול"מ.

אמנם למה שפירשו הגר"ח והחזו"א בד' רש"י, אין ראי' לזה מד' רש"י, אך בד' הגר"ח שם מבו' שנקט דאם אמרי' גו"א ה"ז מועיל אף לגבי תחתי', עייש"ה בדבריו.

וכ"ה גם בד' הריטב"א לפי' ר"ח דהא דאין מטלטלין בתוכה הוא משום שהיא פרוצה לכרמלית, וכתב הריטב"א דאם אמרי' גו"א נמצא דאינה פרוצה לכרמלית, דגם תחתי' הוי רה"י.

וכ"ה מבו' גם בד' הגר"א בר"ס שמ"ה, בביאור ד' המג"א שם, דמהני גו"א גם לגבי למטה, עייש"ה.

ה] אך בד' התוס' והרשב"א כשהביאו פי' ר"ח בדין ביציאתן דמישן, מבו' שלא כד' הריטב"א, והא דמהני גוד אחית בזה, הוא משום שעי"ז חשבינן דאי"ז פרוץ לכרמלית, וצ"ב דמ"ט לא פירשו כד' הריטב"א, ולכאו' מבו' מזה דס"ל דל"מ הגו"א לגדור למטה, וצ"ע שבד' הרשב"א לפירש"י מוכח דמהני גו"א לגדור למטה.

עוד צ"ע בד' הרשב"א, שכתב בעבוה"ק ש"ג פ"א, ז"ל, בד"א במחיצה שביבשה, אבל מחיצה שבים רואים כאילו המחיצות נמשכות ויורדות למטה, ואע"פ שדגים בוקעים בה אי"ז בקיעה המעכבת מפני שאינה ניכרת, לפיכך ספינה שבים וכו' עכ"ל, ומ' דל"ב בזה לקולא מיוחדת אלא זהו מעיקר הדין, ובפרק ו' כתב, ז"ל, שבמים הקילו לומר גו"א לפי שכבר ביארנו לעיל שבקיעת דגים ל"ש בקיעה, והרי דרק בגזוזטרא פירש דהוי זה קולא שהקילו במים, ופירש דהטעם הוא משום מה שביאר דבקיעת דגים ל"ש בקיעה, ומ' דהא דל"ש בקיעה הוא מעיקר הדין, ומכח זה גם הקילו לומר במים גוד אחית, וזה כד' החזו"א, וצ"ע שהרי לפי פי' הרשב"א בדעת רש"י, ובעבוה"ק בפרק א' הרי פסק לדינא דרש"י, הרי מוכח דאמרי' גו"א גם לגבי למטה, וכמש"נ.

וצ"ל בזה, דודאי דמדינא בקיעת דגים ל"ש בקיעה ואמרי' גו"א, ואך דמ"מ החמירו חכמים דלא נימא בזה גו"א, וכמש"כ כן הקר"א בעירובין, וע"כ בגזוזטרא בעי' לקולא שהקילו במים דנימא גו"א, דבלא הקולא, הרי דאף דמדינא יש לומר בזה גו"א, מ"מ החמירו בזה חכמים, וכנ"ל.

ולפ"ז י"ל, דכל מה שהחמירו שלא לומר גו"א הוא רק לגבי הלמטה ולא לגבי הלמעלה, וע"כ אף שלפ"מ שפירש הרשב"א בדין ביציאתא דמישן לדעת רש"י בעי' התם לדין גו"א לגבי למטה, מ"מ כיון שאין אנו דנים אלא להתיר למעלה, הרי דכלפי למעלה מצינו לדון דהוי רה"י מלמטה.

ובזה י"ל מה שלדעת ר"ח לא פירש הרשב"א כפי' הריטב"א, והיינו משום דלדעת ר"ח דהאיסור הוא משום שהיא פרוצה לכרמלית, הרי דכיון דלגבי הלמטה לא אמרי' גו"א, ואסור לטלטל שם, ממילא יש לאסור גם למעלה משום שהוא פרוץ לכרמלית.

ורק לדעת רש"י הוא די"ל, דהגם דבפועל אין אנו מתירין לטלטל למטה, מ"מ כיון דמעיקרא דדינא אמרי' גו"א למטה, נמצא דרשות זו יש בה ד' טפחים, ושפיר יש להתיר לטלטל למעלה, ודו"ק.

ו] כתב המאירי בסוגיין, ז"ל, וגוד אחית אינו אלא במחיצה עשרה וכו', ואע"פ שאמרוה בטרסקל וטרסקל סתם אין בו גובה י' הם מפרשים אותה בגבוה י', וכן הם מפרישים בעמוד שהזכרנו בשמועה זו שמה שבו ברחב ד' גבוה י', אלא שיש לדון בשתי אלו, שמאחר שהם נוגעים בארץ טרסקל ע"י הקנה ועמוד ע"י הקצר שלו יש לדון בה גוד אחית אף בלא י', עכ"ל.

וצ"ע ע"ד המאירי מסוגיית הגמ' לעיל ד"ה., דמבו' דטרסקל הוי רה"י אף בשאינו נוגע בארץ ע"י הקנה, עיי"ש, אך לפי' הרשב"א שם אין ראי' מהתם.

וכעין ד' המאירי מצינו בחי' הריטב"א בסוגיין בשם התוס', דלא אמרי' גו"א בטרסקל רק משום שיש בקצר שלו ג' דהוי יסוד חשוב, עיי"ש, וקשיא ע"ז מסוגיית הגמ' לעיל ד"ה. דמבו' דלריבר"י אמרי' גו"א גם בלא יסוד חשוב, וצ"ל דהוי הכל חד פלוגתא, דלריבר"י אמרי' גו"א בכל גווני, ולרבנן לא אמרי' גו"א רק אם יש יסוד חשוב וגם ליכא בקיעת גדיים, והכל תלוי בגדר גוד אחית, ודו"ק.

והמאירי לעיל מינה כתב, ז"ל, ספינה זו שעשינו את דינה כרה"י ושמותר לטלטל בכלה כרה"י ובלבד בעמוקה עשרה ורחבה ארבעה וכו', לא סוף דבר וכו', אלא שנשארים עשרה טפחים גובה ברחב וכו', אלא אפי' אין בהם רחב ד' עד למעלה דנין את כלה ברחב ד', ואומרין בה גו"א מחיצתא וכאלו הן יורדות ומגיעות עד הקרקע, עכ"ל.

ומבו' בד' המאירי חידוש גדול, דאף כשאין בספינה גובה י' ברוחב ד', ורק בשפתה העליונה יש רוחב ד"ט, אמרי' בזה גו"א והוי זה רה"י, והיינו דאמרי' גו"א מהמחיצות שבשפתה העליונה.

וכ"ה בל' הריא"ז, ואם היתה גבוהה י' ורחבה ד' אע"פ שהולכת ומתקצרת בשולי' עד ששולי' גבוהין יותר מי"ט ואין רחבין ד', ואין בה רוחב ד' אלא כלפי למעלה, ה"ז רה"י, לפי שרואין המחיצות הרחבות כאילו יורדין עד למטה והרי היא כאילו כולה רחבה ד' בגובה י', עכ"ל, ונ' להדיא דאיירי שאין בה גובה י' ברוחב ד', ומכח דין גו"א הוא שחושבין שיש בה גובה י' ברוחב ד'.

אמנם צ"ע, דא"כ מ"ט בעינן שיהא בספינה עצמה גובה י', הרי בלא"ה אמרי' גו"א ממחיצותי' העליונות, וא"כ מאי נפ"מ אם יש בה עצמה גובה י' או לא.

ונ' פשוט, דהביאור בזה הוא ע"פ יסוד ד' המאירי, דהגם דלא אמרי' גו"א רק במחיצות י', מ"מ כל שהקנה נמשך עד הקרקע אמרי' גו"א אף דליכא מחיצות י', וה"נ כיון שמחיצות הספינה יורדות י' טפחים אמרי' גו"א עד קרקעית הספינה, וע"כ הוא דבעי' שיהא בה גובה י'.

ולפי דבריהם, ניחא שלא הזכירו בסוגיין לפלוגתת ר"י ורבנן בסוכה, דהתם אין המחיצות יורדות ונמשכות למטה, וע"כ ס"ל לרבנן דלא אמרי' גו"א, אך הכא עדיף טפי, וגם ניחא דל"ד לגזוזטרא דלא שרינן רק במחיצות שנעשו לשם מים דקל הוא שהקילו במים, דהכא עדיף טפי דאמרי' גו"א במקום שנמשכות המחיצות מעט לשם, ודו"ק.

ז] כתב המאירי בסוכה דט"ז., ז"ל, אם גבוהות מן הקרקע ג"ט פסולה, אע"פ שיש במחיצה י' שהוא שיעור מחיצה שכל מחיצה שהגדיים בוקעין בה אינה מחיצה, ואין אומרין בה גוד אחית כך הלכה גוד אסיק אמרינן גוד אחית לא אמרינן מפני שדרך בנין לעלות מלמטה למעלה ולא מלמעלה למטה וכו', ואף לדעת האומר במסכת חגיגה גוד אחית אמרינן, לא נאמרה אלא במים שדרכן לירד מלמטה למעלה וכו', עכ"ל.

ומשמעות ד' המאירי, דעיקר הא דמחיצה תלוי' אינה מחיצה הוא משום דהגדיים בוקעין בה, ואך דגם ע"ז הי' מהני דינא דגוד אחית, ואך דלא אמרי' גוד אחית דאין דרך בנין מלמעלה למטה.

ועיי"ש בספר המכתם שכתב רק לטעם זה דהא דלא אמרי' גוד אחית הוא משום שאין דרך בנין מלמעלה למטה.

אך אי"ז מתישב בסוגיין, דמפורש דהא דלא אמרי' גוד אחית הוא משום דהו"ל מחיצה שהגדיים בוקעין בה ואינה מחיצה.

ואולי יל"פ דב' נידונים הם, דלגבי לעשות רה"י ע"ג הטרסקל, שפיר י"ל גוד אחית, ול"ש בזה ה"ט דאין דרך בנין מלמעלה למטה, ואך דכיון דבוקעין גדיים למטה לא אמרי' גוד אחית, אך אם היינו אומרים גוד אחית גם לגבי למטה והי' חשוב כסתום למטה לגמרי, ל"ה בקיעת גדיים מבטלת מחיצה זו, ואך דלגבי למטה לא אמרי' גוד אחית משום שאין דרך בנין מלמעלה למטה, ודו"ק.

אך צ"ע היאך דבריו מתישבים עם דבריו בסוגיין, דאין הספינה רחבה ד' רק בשפתה, דלפ"ז לכאו' בעי' בזה לדין גוד אחית לגבי למטה, והרי דאמרי' גוד אחית אף שאין דרך בנין מלמעלה למטה.

אך י"ל דהמאירי לטעמי' דהכא עדיף דאמרי' גוד אחית במקום שהמחיצות נמשכות לשם, וי"ל דע"כ בזה אמרי' גוד אחית אף שאין דרך בנין מלמעלה למטה.

ולפ"ז אולי י"ל בע"א הקו' ע"ד המאירי בסוכה מסוגיין, ודו"ק.

ועי' במנחת שלמה שהבין בד' המאירי שכונתו דאיכא ב' חסרונות, חדא דהגדיים בוקעין, ועוד דלא אמרי' גוד אחית משום שאין דרך בנין מלמעלה למטה, ולמד מזה דמחיצה תלוי' ל"מ אף בדליכא בקיעת גדיים, וצ"ע דאי"ז במשמעות ל' המאירי.

גאו"י נקט בדעת הריטב"א בעירובין דפ"ו: דכל הא דמחיצה תלוי' ל"מ הוא רק מדרבנן, וצ"ע שהרי יל"פ דד' הריטב"א הוא רק בצריכותא דר' יהודה ור' יוסי, וכמש"כ הגאו"י גופי' בדעת הרשב"א.

ועי' יחוסי תנו"א ע' רב טבלא במש"כ לבאר הא דבעי רב טבלא במחיצה תלוי' בחורבה, דמבו' להדיא בדבריו דהא דמחיצה תלוי' אינה מתרת הוי זה מדרבנן.

אבנ"ז בליקוטים סימן ר"א ר"ב דקדק מל' רש"י בעירובין דפ"ז. ד"ה חוקק בה, דל"ב למימר גוד אחית אלא עד הקרקע, והק' מל' רש"י בשבת דאמרי' גו"א עד הקרקע, ועיי"ש שכתב דה"ז תלוי בהפלוגתא אם מארעא משחינן או משפת מיא משחינן, עיי"ש.

כתב הרשב"א בעבוה"ק, ז"ל, דף רחב ד' היוצא מכותל של רה"י, בזמן שגבוה י' הרי הוא כחורי רה"י, אע"פ שיש תחתיו בקיעת גדיים יראה לי שאין בקיעת הגדיים מעכבת בחורין אלא ברשות עצמה שלא לעשות רה"י, ובזה יפה כח החורין מכח הרשות. והדין נותן שהחורין נגררין אחר הרשות ואינן עיקר הרשות, אבל לעשות עיקר רה"י אינה עד שתהא רשות שלמה שלא תהא בקיעת גדיים עוברת תחתיה, לפיכך דף היוצא מכותל שאינו מוקף לרה"י ואין ברחבו ד' אע"פ שיש ברוחב הזיז ד' על ד' וגבוה י' אין זה רה"י וכו', דף היוצא מכותל רה"י ואין ברחבו ד' כל שסמוך לראש הכותל או לחלון שבכותל תוך ג' אם אינו בולט חוץ לכותל ג' הרי זה נדון משום חורי רה"י, היה יוצא למטה מג' או שהיה בולט לחוץ ג' הרי זה מקו"פ, הי' הדף ארוך ד' ונתן אורכו לאורך הגג או לאורך החלון אע"פ שאין ברחבו ד' ורחבו בולט חוץ לג', הרי זה כחורי רה"י שהגג או החלון משלימין אותו לד', עכ"ל.

ומבו' בד' הרשב"א, דהיכא דהוי הדף תוך ד' לראש הכותל או לחלון שבכותל, הוי רה"י מדין חורים אף שאינו רחב ד', וזה כמש"כ הרשב"א דחורי רה"י ל"ב שיהא בהן ד', ול"ב שיהא רחב ד' אלא בשאינו סמוך בתוך ג', ופירש כן לדינא דגמ' בעירובין שם דבכה"ג הוא דבעי' שיהא בזיז ד', (והביא לדינא דהתם דחלון משלימו לד'), וצ"ב הטעם בזה.

עוד צ"ע בד' הרשב"א, שכתב דהא דהוי הדף רה"י אע"פ שיש תחתיו בקיעת גדיים, יראה לי שאין בקיעת הגדיים מעכבת בחורין אלא ברשות עצמה וכו', והדין נותן שהחורין נגררין אחר הרשות ואינן עיקר הרשות, אבל לעשות עיקר רה"י אינה עד שתהא רשות שלמה שלא תהא בקיעת גדיים עוברת תחתיה, עכ"ל, וצ"ב מ"ש לדון בזה מדין בקיעת גדיים, הרי הא דל"ה רה"י בשיש בקיעת גדיים תחתי', פירש הרשב"א לעיל מינה, ז"ל, נעץ קנה ברה"ר ובראשו טרסקל אפי' רחב ד' וכו' אינו נדון משום רה"י, שאין אומר גוד אחית במחיצה שהגדיים בוקעין בה שבקיעת הגדיים מבטלת המחיצה, עכ"ל, והרי דכל הגריעותא דבקיעת גדיים הוא דמשו"ז לא מצינו למימר גוד אחית דבקיעת הגדיים מבטלת המחיצה, אך בדף דהא דהוי רה"י הוא מדין חורים, מה מקום יש לדון משום בקיעת גדיים, וגם הא דבאמת לי"ב משום בקיעת גדיים, לא פירש הרשב"א דהוא משום דל"ב בזה לדין גוד אחית, אלא פירש הטעם דאין בקיעת גדיים מעכבת אלא בעיקר הרשות.

ואשר מבו' מד' הרשב"א, דהא דהוי הדף רה"י בשגבוה י' ורחב ד' אף שאינו סמוך תוך ג' לראש הכותל או לחלון, הוא משום דין גוד אחית, והיינו דכיון שהוא גבוה י' ורחב ד', הוי כנעץ קנה ובראשו טרסקל דלריבר"י אמרי' בי' גוד אחית והוי רה"י, והא דבעי' בזה לדין חורים, הוא משום דלדידן הרי לא אמרי' גו"א משום דבקיעת גדיים מבטלת המחיצה, ולזה הוא דמהני דין חורים, והיינו דהגם דמקום זה ל"ה חורים ממש דלא ניבעי בי' תנאי רה"י, מ"מ אחר שנשלמו בו תנאי רה"י לא חזינן לי' כרה"י לעצמו, אלא הוי חורי הרה"י שבתוך המחיצות, ואשר ע"כ הגם דנעץ קנה ובראשו טרסקל ל"ה רה"י משום דבקיעת גדיים מבטלת המחיצה, היינו רק כד אתינן לעשות עיקר רה"י, דל"ה רה"י עד שתהא רשות שלימה שאין הגדיים בוקעין במחיצותי', אך בדף היוצא מכותל רה"י דלא חזינן לי' כרה"י לעצמו אלא הוי מכלל הרה"י שבתוך המחיצות, שפיר הוי רה"י אף שהגדיים בוקעין במחיצותיו, וכמו שפירש כן הרשב"א.

ולמדנו מזה, דהא דבקיעת גדיים מבטלת המחיצה, לאו היינו דמכח זה לא אמרי' כלל גוד אחית וליכא מחיצה כלל, אלא הגם דאמרי' גו"א ואיכא מחיצה, מ"מ אין בכח מחיצה זו לאשוויי רה"י, דל"ה רה"י עד שתהא רשות שלימה שלא תהא בקיעת גדיים עוברת תחתי', אך כל דאתינן לאשוויי מקום זה לחורי רה"י, שפיר מהני מחיצה זו, וכמש"כ הרשב""א.

והיינו, דבקיעת גדיים אי"ז חיסרון במחיצות, אלא החיסרון הוא בגדירת הרשות, דכל שבוקעין גדיים אי"ז גדירה מעליא לרשות, וע"כ י"ל דבחורים סגי בגדירה זו.

ובזה מבו' טפי דעת הרשב"א בעירובין דט"ז. דגם בעומ"ר בשתי יש חיסרון בבקיעת גדיים, עמש"נ בזה במקומו, ולהנ"ל היינו דאף אם גדר המחיצה דעומ"ר הוא דסגי בגדירת העומד, מ"מ כיון דאין הרשות גדורה מבקיעת גדיים, לאו רה"י היא.

ועי' ריטב"א בסוגיא דכוורת שהק' דאף ביותר מג' יהא חשוב כמונח מדין גוד אחית, וצ"ע דהרי איכא בקיעת גדיים, ובע"כ מזה דאף כד איכא בקיעת גדיים אמרי' גוד אחית, ואך דל"מ זה לגדור גדירה שלימה את הרשות, אך כיון דאמרי' גוד אחית שפיר חשיב כמונח.

ועיי"ש בריטב"א שתירץ דליכא מחיצה י', והנה אמנם מבו' בריטב"א שם דבעי' גם לגוד אחית, והיינו דמדין לבוד חשיב דאיכא מחיצה י', ומדין גוד אחית חשיב כמונח, ועיי"ש מה שתירץ עוד.

אמנם אכתי צ"ע בדעת רש"י בעירובין דל"ג:, דהגם דכה"ג ל"ה רה"י מדינא דגו"א ומשום דתרתי לא אמרינן, מ"מ מ"ט ל"ה רה"י מדין עומ"ר, שהרי מבו' בסוגיא בדט"ז: דמדינא מהני עומ"ר, ואך דכל דגדיים בוקעין בו ל"מ, וא"כ הכא שאין גדיים בוקעין בו מ"ט ל"מ מדין עומ"ר.

ועד"ז קשיא גם בהא דמייתי' בסוגיין מהתם דאמרי' גוד אחית כל שאין הגדיים בוקעין בו, ומה ראי' מייתי מהתם הרי התם יל"פ דהוא משום עומ"ר, ועי' חו"ב שעמד בזה, ובדוחק י"ל דמ' דאיירי אף בשיש בקצר שלו גובה יותר מה', הגם דלפירש"י איירי דיש בקצר שלו ג', מ"מ מ' דה"ה בשיש בו יותר מה'.

אך אי"ז מתישב כלל לדעת הריטב"א ושיטה להר"נ דאיירי בשאין בגובה הקצר שלו ג"ט, ולפ"ז קשיא טובא מ"ט ל"מ מדין עומ"ר.

ונ' מזה דבגידוד ל"מ כלל עומ"ר, ואולי יש לדמות לד' התוס' בד"ח. דל"מ בי' לבוד, הגם דהכא מבו' בפירש"י דמהני בי' לבוד, וצ"ע רב לבאר הטעם בזה.

במה שהוצרך רש"י בדף ט' ובדק"א. לדינא דאין מחיצה לפחות מד', נ' דבד"ט. הוא משום דאין הפתח מבטל מקום ד' דתשמיש, ואך דמ"מ הוי זה מחיצה לפחות מד'.

ובדק"א. נ' דהוא עפי"ד הגר"ח והחזו"א בביאור ד' רש"י, ודו"ק.

בעל המאור עירובין דף כח עמוד א

אמר רבה בר בר חנה א"ר יוחנן ר' יהודה בשיטת ר' יוסי אמרה דאמר מחיצה תלויה מתרת פי' ובדין הוא דליחשוב נמי ב"ה אי למ"ד למעלה ממש כלומר ע"פ הבור אי למ"ד למעלה מן המים כולהו מחיצה תלויה מתרת אית להו אלא משו' דרבי יהודה עדיפא דאית ליה מחיצה תלויה אפי' למעלה כגון הכותל שעל הבור משום הכי נקטינן לר' יהודה אי נמי י"ל טעמייהו דב"ה משום דבקיעת דגים לא שמה בקיעה מש"ה נקט דר' יהודה ור' יוסי אע"פ שהיא מחיצה שהגדיים בוקעין בה

חידושי הריטב"א מסכת עירובין דף לג עמוד א, ומיירי שיש בזקיפה ההיא בעצמה גובה עשרה ובהכי הוי רשות היחיד, שאם לא כן אין האויר שתחתיו משלימו לעשרה דהויא לה בקיעת גדיים ולא אמרינן גו"א מחיצתא אלא אם כן יש שם באותו אויר אבנים או קוצים דמבטלי בקיעת גדיים מינה, ואם יש בעצמה של מחיצה עשרה טפחים תו לא חיישינן לבקיעת גדיים שתחתיו שאין אנו צריכין לומר כאן גו"א מחיצתא, והוה ליה כבית בנוי ע"ג עמודים ברשות הרבים שהוא רשות היחיד גמורה, וזה ברור, וכן פירשו בתוספות

חידושי הריטב"א מסכת עירובין דף פו עמוד ב, א"ר יוחנן רבי יהודה בשיטת רבי יוסי אמרה. פי' כשם שהקל רבי יוסי להתיר מחיצה תלויה בחרבה דחמירא ואיכא בקיעת גדיים, הקל הוא להתיר מחיצה תלויה בבור אפילו מכותל שעליו.

ע"כ לא קאמר רבי יוסי כו'. לפום האי טעמא מחיצה תלויה מתרת היא דבר תורה דכיון דשם מחיצה אחת היא היכי פליג בדאורייתא בין מצות עשה לאיסור סקילה, אלא ודאי דאין זה אלא מדרבנן דגבי סוכה אוקמוה אדאורייתא

באגרות משה ח"א סימן קל"ט נקט דהיכא דלא הדרן מחיצתא לא אמרי' גו"א אף לרבנן בדליכא בקיעת גדיים, כ"ה דלא אמרי' לה לדעת ר' יוסי, ולפלא שלא הביא ד' תוס' המפורשים להיפך בדפ"ו:.

בנין שלמה סימן ט"ו דמחיצה תלוי' מועלת למקום שבתוך הדפנות, ורק כלפי למטה אינה מועלת.

רש"י מסכת שבת דף קא עמוד ב דהא בפרק קמא דעירובין בתרי דוכתי (יד, ב; טז, א) אמרינן בקיעת גדיים לעכובי גוד אחית, דלא לימריה במחיצה תלויה, והכא היכי אמרינן דמהני גבי גוד אחית

ומבו' דמחיצה תלוי' אין החיסרון משום בקיעת גדיים, ואך דגוד אחית מועיל דלא יהא בזה חיסרון דתלוי', ובקיעת גדיים מבטלת דלא נימא גוד אחית.

רש"י מסכת עירובין דף יד עמוד א, שהגדיים בוקעין בה - הואיל וגובהה שלשה הויא מחיצה תלויה ואינה מתרת

רש"י מסכת עירובין דף פו עמוד ב גבוהות מן הארץ שלשה - דגדיים בוקעים בה, הויא לה תלויה – ופסולה

רש"י מסכת עירובין דף פז עמוד א ואכתי הויא מחיצה תלויה ומבעי לן למימר תו גוד אחית.

רש"י מסכת עירובין דף פז עמוד ב דגוד אחית אמר להכשיר, אף על פי שהיא תלויה,

ספר שבולי הלקט סדר חג הסוכות סימן שלה רבינו חננאל ובעל הדברות זצ"ל פסקו דהלכה כר' יוסי ובעל הלכות [גדולות] (ובעל) [ורב] נטרונאי גאון ורבינו ישעיה ורבינו אבן גיאות זצ"ל פסקו דהלכתא כרבנן דמחיצה תלויה אינה מתרת וכן פסק בעל היראים ז"ל אע"ג דאמרינן בעלמא גוד אסיק מחיצתה לענין סוכה לא אמרינן דאמר רבא מחיצות הניכרות בעינן וליכא

חידושי הריטב"א מסכת עירובין דף פו עמוד ב, א"ר יוחנן רבי יהודה בשיטת רבי יוסי אמרה. פי' כשם שהקל רבי יוסי להתיר מחיצה תלויה בחרבה דחמירא ואיכא בקיעת גדיים, הקל הוא להתיר מחיצה תלויה בבור אפילו מכותל שעליו, עכ"ל, וכפי הנראה קשיא לי' להריטב"א מה מדמי' זל"ז, הרי לא מצינו שהתיר ר"י אלא במים דליכא בקיעת גדיי, וע"ז כתב דכ"ה דהיקל בזה אף שלא נעשתה המחיצה לצורך המים, היקל גם במחיצה תלוי' בחורבה.

חידושי הריטב"א מסכת עירובין דף טז עמוד ב רב אשי אמר מחיצה תלויה מיבעיא ליה. פי' שהיא גבוהה מן הקרקע יותר מג' דנפקא לה מתורת לבוד והמחיצה גבוהה עשרה והיא מרובה על הפרצה שתחתיה, וקא מיבעיא ליה מחיצה תלויה אם היא מתרת ביבשה והא (מאי) [ודאי] כל כה"ג נמי כמחיצת ערב היא נתונה, והיינו לישנא דבעיא דיליה דאמרינן לעיל, אלא שלא היתה כוונתו משום גריעותא דמחיצת ערב שאילו היה סתום למטה פשיטא ליה, אלא דין מחיצה תלויה בחורבה מיבעיא ליה אי אמרינן גוד אחית אם לאו, ולפי פשוטו של לשונו של רב אשי נראה מדנקט רב המנונא הכי קא מיבעיא ליה דדוקא [הא] קא מבעיא ליה אבל אידך פשיטא ליה דמחיצת ערב שמה מחיצה כמחיצת שתי, או בעומד מרובה לרב הונא בריה דרב יהושע או בעומד כפרוץ לרב פפא, דאי לא מאי דוחקיה לדחוקי לישנא דבעיא דלעיל ולאוקמה במחיצה תלויה אלא ודאי כדאמרן וכן פירש הראב"ד ז"ל, ובמחיצה תלויה הא אמר ליה רב לר' טבלא שאינה מתרת אלא במים

חידושי הריטב"א מסכת עירובין דף יד עמוד א מחיצה אין כאן דהויא לה מחיצה שהגדיים בוקעין בה. פי' ולפיכך אין מחיצה תלויה כזו מתרת, וא"ת כל מאן דאמר קורה משום מחיצה היאך מתרת והרי השוורים והגמלים בוקעין תחתיה, י"ל דשאני קורה שהיא רחבה טפח וראוי לומר גוד אחית וא"כ רואין כאלו כבר נסתם.

נ' בד' הריטב"א, דהגריעותא דמחיצה תלוי' היא משום הא גופא שהגדים בוקעין תחתי', וזהו שהק' מ"ט בקורה משום מחיצה אי"ז חיסרון, וע"ז כתב דהתם ראוי לומר גוד אחית ורואין כאילו נסתם וליכא חיסרון בבקיעת גדיים, ומשא"כ במחיצה תלוי' לא אמרי' גוד אחית, וע"כ ל"מ כיון דבוקעין גדיים, ובזה גופא פליג אידך מ"ד וס"ל דגם בזה אמרי' גוד אחית, ותו ליכא חיסרון בבקיעת גדיים.

באופן שנמצא לפ"ד הריטב"א, דלא בקיעת גדיים מבטלת גוד אחית, אלא אדרבה גוד אחית מבטל חיסרון דבקיעת גדיים, ודו"ק

וצריך בדיקה בל' הריטב"א בכ"ד בענין זה.

חידושי הריטב"א מסכת עירובין דף לג עמוד א ופרקינן דהדר זקיף. כלומר כי הנוף ההוא אחר שנכפף חוזר ונזקף והרי זה כצורת למ"ד כגון זה /במקור יש שרטוט/, ולמעלה מעשרה דקתני שהניחו בראש הזקיפה ומיירי שיש בזקיפה ההיא בעצמה גובה עשרה ובהכי הוי רשות היחיד, שאם לא כן אין האויר שתחתיו משלימו לעשרה דהויא לה בקיעת גדיים ולא אמרינן גוד אחית מחיצתא אלא אם כן יש שם באותו אויר אבנים או קוצים דמבטלי בקיעת גדיים מינה, ואם יש בעצמה של מחיצה עשרה טפחים תו לא חיישינן לבקיעת גדיים שתחתיו שאין אנו צריכין לומר כאן גוד אחית מחיצתא, והוה ליה כבית בנוי ע"ג עמודים ברשות הרבים שהוא רשות היחיד גמורה, וזה ברור

בד' הריטב"א אלו מבו' לא כן, אלא חיסרון דבקיעת גדיים הוא דבכה"ג לא אמרי' גו"א, וע"כ כל שיש במחיצה עצמה י' טפחים וא"צ לומר גו"א, תו ליכא חיסרון בבקיעת גדיים שתחתיו.

אך התם אין הנידון לגדור תחתיו, אלא הנידון להשלים למחיצה י', ואולי הדבר חלוק, ודו"ק.

חידושי הריטב"א מסכת עירובין דף יז עמוד ב שהרי אתה רואה בפי תקרה יורד וסותם דאמרינן גוד אחית ואין בקיעת גמלים מבטלה ובמחיצות דעלמא אפילו הן גדולות כמה מבטלתן בקיעת גדיים

חידושי הריטב"א מסכת שבת דף ח עמוד א והוי יודע דהכא לאו בלבוד בלחוד סגי לה, דהא משום הא לא חשבינן ליה כמונח כיון שהוא יורד והולך, אלא משום דאמרינן נמי גוד [אחית], וכי תימא א"כ נימא גוד אפילו ביותר משלשה כדאמרינן בעלמא, י"ל דהתם (עד) דאיכא מחיצה עשרה אם כן מחיצה עומדת במקומה, אבל בזה שהוא יורד אין לומר בו גוד אחית אלא בפחות משלשה שהוא כלבוד

חידושי הריטב"א מסכת שבת דף קא עמוד א אמר ליה אין מחיצה תלויה [מתרת] אלא במים. פירוש אינה מתרת בענין שבת קאמר, דאילו לענין סוכה אשכחן שהיא מתרת דאמרינן בה גוד אחית מחיצתא, כדאיתא התם, עכ"ל, והיינו דהואיל ואמרי' בה גוד אחית, תו ליכא חיסרון דמחיצה תלוי', דה"ז כסתום.

בית הבחירה למאירי מסכת סוכה דף טז עמוד א אם גבוהות מן הקרקע שלשה טפחים פסולה אע"פ שיש במחיצה עשרה שהוא שיעור מחיצה שכל מחיצה שהגדיים בוקעין בה אינה מחיצה ואין אומרין בה גוד אחית כך הלכה גוד אסיק אמרינן גוד אחית לא אמרינן מפני שדרך בנין לעלות מלמטה למעלה ולא מלמעלה למטה

מבו' ג"כ כדעת הריטב"א, דאם אמרי' גוד אחית תו ליכא חיסרון בבקיעת גדיים, דכל החיסרון בבקיעת גדיים הוא רק אם אי"ז כסתום, ואך אתינן דהמחיצה התלוי' תועיל, ובזה הוא דאמרי' דכל שהיא תלוי' אינה מועלת לגדור, אך אם ה"ז כסתום לא איכפ"ל בבקיעת גדיים.

בית הבחירה למאירי מסכת שבת דף קא עמוד א מאחר שביארנו שמחיצה תלויה אינה מתרת אלא במים ושכל מחיצה שיש בה בקיעת גדיים תחתיה אינה מחיצה לדון בה גוד אחית, עכ"ל.

מבו' ג"כ בלשונו, דאם הוה אמרי' בזה גוד אחית ל"ה חיסרון בבקיעת גדיים, ואך דכל דאיכא בקיעת גדיים לא חשבי' לה כלל כמחיצה, וע"כ אין אומרים גוד אחית.

בית הבחירה למאירי מסכת עירובין דף יב עמוד א מחיצה תלויה מתרת במים ואומרין בה גוד אחית אחר שיש שם עשרה מה שאין כן בשאר מחיצות דגוד אסיק אמרינן גוד אחית לא אמרינן בזו אמרינן גוד אחית אחר שנעשית לשמה ושניכר לכל שלשם זו נעשית ושאינה משמשת לדבר אחר או שתהא שם מחיצה נוגעת בקרקע הא לא היתה שם מחיצה נוגעת בקרקע ולא מחיצה תלויה שיהא ניכר לכל שבשבילה נעשית אין ממלאין הימנה

רש"י מסכת סוכה דף כב עמוד א, שאין בגגו - בקנה העולה רחב טפח, דלאו שם אהל עליה לאחשובי ולמימר ביה חבוט רמי - השפל והשלך אותו על האויר שתחתיו, דהיינו נמי ענין גוד אחית אלא לענין מחיצה דהוי חודה של מחיצה שייך למימר גוד אחית - משוך אותה והורד, ולענין המוטל לרוחב ובא לסתום אויר שייך למימר חבטא

העתקה מרשימות

א] צ"ע בספינה מ"ט בעינן שתהא עמוקה י' ואל"כ כרמלית היא, הרי בקיעת דגים ל"ש בקיעה, וא"כ גם באין עמוקה י' בדין שתהא רה"י.

ולמ"ד דמשפת מיא משחינן י"ל דמה"ט ל"מ בזה דינא דגו"א, דכל גו"א הוא רק משום שמובדל מהכרמלית מבגובה י', אך כל שאינו מובדל ל"מ אף אם אפשר לומר גו"א על גובה י', וכגון אם יהא חקק תחת הטרסקל, ג"כ לא יועיל אם אין הטרסקל י', אך למ"ד דמארעא משחינן תיקשי, - ושמא י"ל דמדרבנן אי"ז רה"י, וזה תלוי בב' תי' התוס' בעירובין פ"ו ב' ובסוגיין, ועי' ביאוה"ל בשם תו"ש, ועי' בד' הגר"ז.

ב] אמנם הנה מצינו במאירי וריא"ז דבביציתא דמישן מהני אף שאין גובה י' ברוחב ד', ואין רחב ד' רק למעלה, וכן משמע בל' רש"י דמותבינן מרוחב "העליון", וכ"ה בקה"י לפי דרכו, וכ"נ בד' הרשב"א בעבוה"ק, - וצ"ע מאי מהני עומק י', אחר שאין בו מחיצות.

ג] וי"ל עפי"ד המאירי בדין טרסקל, דל"ב מחיצות י', ודלא כדעת גדולי הדורות, ולדעתם מבו' דאף כה"ג ל"ה רה"י לדידן, וכ"ה במאירי ה' א', וצ"ע מ"ש מעגלות, ואי דקבוע טפי, מ"ש מעמוד דל"ה רה"י, אף דהרחב שלו גבוה י', משום דהטרסקל יורד למטה.

ועי' מאירי ותור"פ עירובין דז"ב דינא דהדרן מחיצתא.

וגדולה מזו מצינו בד' הריטב"א לדעת רבנן דל"מ רק כשיש לו יסוד חשוב, וכ"ה גם בשיטה להר"נ, ועי' מאירי, - ועיקר המחודש בדבריהם דל"מ לבדו כשאין בו י', וברש"י מבו' דפליג ע"ז, ויש לדמות לסוג' דלעיל ח' א' דאיפליגו כה"ג, אך התם נת' דהוא משום דלא נעשו המחיצות לתוכן, דאל"כ גם לרש"י תיקשי, שהרי בזרקה על שולי' מודה דלא אמרינן לבוד דמחיצות, - אך אולי יל"ד דלגבי לעשות על גבה רה"י, דעיקר ההבדלה היא ע"י גובה, ורק דבעינן שיהא סתום, הרי דלזה שפיר מהני לבוד, ולפ"ז נמצטרף לומר דטרסקל גבוה ה' שהעמידו ה' למעלה מן הקרקע, ל"מ, ודלא כתו" לעיל ה' א', ודו"ק היטב.

ואמנם צ"ע מסוגיא דף ה', - ולרטב"א זה רק לרבנן ולא לריבר"י, אך למאירי וכ"נ גם בריא"ז קשיא, - וי"ל דמפרשים כפי' הרשב"א שם, דאין מכוון הגמ' כלל דיהא שם רה"י, ודו"ק.

ד] ובביאור הדברים נראה, ע"פ מאירי סוכה שאין דרך מחיצות לירד, וצ"ע דא"כ גם בליכא בקיעת גדיים היאך מהני, - ונראה דע"ז הוא דמהני מה שיורד, דעי"ז יש טעם להמשיך המחיצות, אך יל"ע דבמאירי מבו' דבמחיצות י' ל"ב לזה, ולדבריו בעירובין גם במחיצות י' ניבעי לזה.

ואשר זהו מש"כ הריא"ז והמאירי דע"י דהספינה עמוקה י', כבר אמרינן גוד אחית, ואם ל"ה עמוקה י' ל"ה אמרינן גוד אחית, הגם דליכא בקיעת גדיים.

ו] ולפ"ז ניחא הא דתניא דעמוקה י' וכו', דמבו' דאם אינה עמוקה י' ל"ה רה"י, ודו"ק, - וגם לדעת הריטב"א ניחא, שהרי לדידן ל"מ רב כשיש יסוד חשוב, - אך יל"ע דר' יהודה לטעמי' הרי אית לי' גוד אחית, - אך שמא בזה מודה לרבנן דבעי מחיצה י'.

?ר"ח דהוי מקו"פ, צ"ע מ"ט ל"ה חורין, ועי' בית מאיר דמורידין מעשרה, ועיי"ש שדקדק כן מל' הרמב"ם שלא כתב שהדפנות גבוהות י', ולמש"נ טעם אחר יש בדקדוק זה.

ז] בתוס' עירובין פ"ו ב', מבו' דדין הדרן מחיצתא, הוא רק בגו"א דריבר"י, ולא בגו"א דרבנן, וצ"ב הטעם.

ונ' דהוא ע"ד חזו"א סקי"א, דלריבר"י דאמרינן גו"א גם כנגד בקיעת גדיים, בע"כ דדין גו"א הוא כמחיצה גמורה למטה, ולרבנן ל"ה גו"א כסתימה גמורה, ועי' ריטב"א ומאירי עירובין י"ד ב' בדין פי תקרה דמהני אף שהגדיים בוקעין שם, וליחשב סתימה גמורה בעינן הדרן מחיצתא.

ח] ועד"ז נראה לבאר מה דקשיא לפ"ד החזו"א דנמצא ב' פלוגתות בין ריבר"י לרבנן, וביותר קשיא ממש"א דר' יהודה סבר כר' יוסי, - ולהנ"ל ניחא, וזה ממש ע"ד מש"כ החזו"א בביאור תי' הב' דהתוס' ק"א א'.

ט] אך בזה יל"פ גם להיפך, דלר' יוסי דהמחיצה למעלה מועלת לגדור גם למטה, דמספיק מה שהרשות גדורה במחיצות י' למעלה, ועי' סוגיא דמחיצה ע"ג מחיצה, דמבו' דמחיצות י' למעלה נמי תורת מחיצות עליהן, לא איכפת לן בבקיעת גדיים כלל, - וע"ד עומ"ר בשתי, דבפשוטו אין בקיעת גדיים מגרעת בזה כלל.

י] ועי' ריטב"א דלרבנן בעינן נמי יסוד חשוב אף בדליכא בקיעת גדיים, ולריבר"י הרי ל"ב לזה, - ויש לפרש ע"פ הנ"ל, דחלוק גדר דינא דגו"א לדידן מלדעת ריבר"י, ויל"ע בזה.

יא] ובעיקר ד' הריטב"א יל"ע, דכיון דליכא בקיעת גדיים מ"ט בעינן יסוד חשוב, הרי מצי מהני מדין עומ"ר, ול"ב כלל לדין גו"א, וצ"ע בזה.

יב] בד' הריטב"א בסוגיא דכוורת, צ"ע, דפשיטא דלא אמרינן גו"א בגובה ג' דגדיים בוקעין.

וצ"ל דגדיים בוקעין אינו מבטל את עצם הגו"א, אלא מבטל את כח גדירת הגו"א.

יג] וכ"נ מד' הרשב"א דגם בחורין יש כח בקיעת גדיים ורק דל"ב עיקר הרשות, ולעיל מינה כתב דהחיסרון דבקיעת גדיים משום דמבטל גוד אחית, וצ"ב דבחורין לכאו' ל"ב גו"א, - ובע"כ דהתם אי"ז חורין לפי האמת, ורק משום גו"א מהני, - אלא דין חורין מהני דלא איכפת לן בבקיעת גדיים.

וזה מובן רק ע"פ האמור.

יד] ועי' רשב"א שהק' בפי תקרה דבקיעת גדיים תבטל, - ועי' רשב"א עירובין ט"ז א' בעומ"ר בשתי, - וכ"ז י"ל טפי להנ"ל, דבקיעת גדיים הוי חיסרון "הגם שיש מחיצה", וע"כ יש לדמות טפי המחיצות זל"ז.