הוצאת אחרים יב - מי שלא ספר יום אחד אם מוציא אחרים
קטגוריות: ש_ס / א ברכות / ברכות - הרב רפאל בהגר_מ שמואלביץ / עניינים / קונטרס בענין הוצאת אחרים בברכות ובמצוות

יום ד' כ"ג ניסן תשפ"ד

## מי ששכח ולא ספר לילה אחד אם מוציא אחרים בברכת הספירה

א] הפר"ח בסימן תפ"ט סי"ח כתב דמי ששכח ולא ספר לילה אחד דדינא הוא דאינו סופר עוד בברכה, אף ל"מ לברך ולהוציא את האחרים בברכתו, משום דכל שאינו מחויב בדבר אינו מוציא את הרבים יד"ח, ועיי"ש שכתב דאין לומר דנהי דלאו בר ספירה הוא מ"מ מחויב בדבר קרינן בי', שהרי אמרו בירושלמי דבן עיר אינו מוציא בן כרך לפי שאינו מחויב בדבר אע"ג דאי בעי הו"מ למעקר דירתו ולהתחייב כאן וכאן, וכ"ש בניד"ד דלאו בר חיובא הוא כלל.

וצ"ב דמ"ט חשבינן לי' כלל כאינו מחויב בדבר, הרי אף מי שלא ספר יום אחד הוא מחויב במצות ספירת העומר אלא דא"א לו לקיים את המצוה, ול"ד להא דכל שאינו מחויב בדבר אינו מוציא יד"ח דהיינו כשאינו מחויב במצוה זו, ואף בן עיר אינו מחויב במצות הקריאה ביום ט"ו.

## אם מי שאין בידו לקיים את המצוה חשיב כאינו מחויב בדבר

ב] ואמנם לכאו' מקור דברי הפר"ח להך מילתא דגם מי שאין בידו לקיים את המצוה חשיב כאינו מחויב בדבר הוא ממה שאמרו במגילה י"ט ב' דלמ"ד דקרא ולא השמיע לאזניו לא יצא אף אינו מוציא אחרים בקריאת המגילה, וכ"כ השו"ע בסימן תקפ"ט ס"ב דחרש שאינו שומע אינו מוציא אחרים בתקיעת שופר, והרי דאף מי שהוא אנוס ואין בידו לקיים את המצוה חשיב כאינו מחויב בדבר, וכ"כ בגל' הגרע"א בסימן רצ"ז דמה"ט מי שאין לו חוש הריח אינו מוציא אחרים בברכת הבשמים במוצ"ש אף אם חשיב כברכת המצוות, דכיון שאין לו חוש הריח הוא פטור לגמרי ממצוה זו והוי כאינו מחויב בדבר דאינו מוציא את הרבים יד"ח, ועמש"נ לדון בזה בסימן ?, וע"כ ה"נ הוא במי ששכח ולא ספר יום אחד, דכיון דעכשיו אין בידו לספור חשיב כאינו מחויב בדבר ואינו מוציא אחרים יד"ח.

אך הדברים מחודשים, דלכאו' שאני בכל הני גווני דאין הגברא כלל בר עשיית המצוה, ומשא"כ הכא דהוי הגברא בר עשיית המצוה, אלא דכיון שלא ספר יום אחד שוב אין בידו לספור, וצ"ע.

## לדעת הסוברים דאף מי שאינו מחויב בדבר מוציא אחרים אם איכא לדין ערבות לכאו' ה"נ מי שלא ספר מוציא אחרים

ג] ובעיקר הדברים יש להעיר עוד, דהנה כבר נתבאר בסימן ? פלוגתת רבוותא במש"כ תר"י והרא"ש בברכות כ' ב' דהא דנשים אין מוציאות אחרים בברהמ"ז למ"ד דנשים בברהמ"ז דרבנן הוא משום דאינם בכלל ערבות, דדעת הצל"ח ודעימי' דהוא משום דנשים אינם כלל בכלל ערבות, ודעת הגרע"א ודעימי' דהוא משום דכל שאינו מחויב במצוה אף אינו ערב על אחרים.

והנה לפ"ד הצל"ח ודעימי' דכל הא דנשים אינן מוציאות אחרים בברהמ"ז הוא משום דנשים ל"ה כלל בכלל ערבות, הרי הדין נותן דמי שלא ספר יום אחד מצי להוציא אחרים, דאף דנימא דחשבינן לי' כאינו מחויב בדבר, מ"מ כיון שהוא איש והוא בכלל ערבות שפיר מצי להוציא אחרים, דלא גרע מנשים דהיו מוציאות אחרים בברהמ"ז אם היו בכלל ערבות, (וכ"כ הצל"ח בברכות שם דאף אם כהנים ולויים אינם חייבין בברהמ"ז מה"ת מ"מ הם מוציאין אחרים מדין ערבות).

ד] וגם למש"כ הגרע"א דהא דנשים אינן מוציאות אחרים בברהמ"ז, הוא משום דכל שאינו מחויב בדבר אף אינו ערב על אחרים, לכאו' מסתברא מילתא דמי שלא ספר יום אחד יכול להוציא אחרים.

והטעם בזה הוא, דאמנם אי נימא דאיכא דין בפנ"ע דמי שאינו מחויב בדבר אינו מוציא אחרים אף אם הוי בכלל ערבות, וכמש"נ בסימן ? בדעת הריא"ז, י"ל דמי שלא ספר יום אחד חשיב כאינו מחויב בדבר ואינו מוציא אחרים, - אך בד' תר"י והרא"ש הרי מבו' דאף מי שאינו מחויב בדבר הי' מוציא את הרבים יד"ח אם אך הי' בכלל ערבות, וע"כ כל הא דנשים אינן מוציאות אחרים בברהמ"ז הוא משום שאינן בכלל ערבות, ועמש"נ בזה בסימן ?, ולפ"ז מסתברא מילתא דאף אי נימא דמי שלא ספר יום אחד חשיב כאינו מחויב בדבר, מ"מ הו"ל בכלל ערבות, דאף דחרש המדבר ואינו שומע ל"ה בכלל ערבות משום דאינו בר קיום המצוה כלל, מ"מ מי שהוא ספירה אלא ששכח יום אחד ולא ספר, רחוק לומר שאינו ערב על אחרים, וע"כ הוא מוציא אחרים.[[1]](#footnote-1)

**ג**

ה] אמנם יש מקום לדון בזה, דהנה נתבאר בסימן ? דאף למש"כ תר"י והרא"ש דאם היו נשים בכלל ערבות היו מוציאין בברהמ"ז, היינו רק משום דגם ברהמ"ז דנשים הוי חפצא דברהמ"ז מעליא, אלא דהנשים אינם מחויבות בכך, וע"כ כל שהם מחויבות בכך מדין ערבות הם מוציאין אחרים, אך ????

1. ומצאתי כן בד' הברכ"י בסימן קכ"ד שהסכים בתו"ד לד' הפר"ח, וכתב דהוא משום דמי שאינו מחויב בדבר ל"מ לו טעמא דערבות, והוכיח כן מד' הריא"ז, - ולפ"ז הרי דלדעת תר"י והרא"ש דכל הא דמי שאינו מחויב בדבר אינו מוציא הוא משום שאינו בכלל ערבות, הרי דבכה"ג ששכח יום אחד דאכתי הוי בכלל ערבות, שפיר הוא מוציא אחרים. [↑](#footnote-ref-1)