ז - בדעת הרמב_ם בדין תחומין למעלה מי_ בים
קטגוריות: ש_ס / יג עירובין / עירובין - הרב רפאל בהגר_מ שמואלביץ / עניינים / תחומין מהדו_ב

**סימן ז**

**בדעת הרמב"ם בדין תחומין למעלה מי' בים**

**א**

א] **עירובין מ"ג ב',** בעי רב חנניא יש תחומין למעלה מעשרה או אין תחומין למעלה מעשרה וכו', כי תיבעי לך בעמוד גבוה י' ואינו רחב ד', א"נ דקאזיל בקפיצה, לישנא אחרינא בספינה.

**והנה** כתב בתשו' הרמב"ם סימן ש"ח, ז"ל, ואמנם המים הרבים שגבהם י' טפחים או יותר ההליכה על גבם מותר בשבת לפי שאין איסור תחומין למעלה מי' בכרמלית וכו', "והשאלה שנסתפקה לתלמיד ושאל אם איסור תחומין למעלה מי' אם לאו, זה האיסור למעלה מי' ביבשה הוא כמו שנתבאר שם, אבל אויר הים ר"ל אויר כרמלית לא יתלה בו איסור תחומין למעלה מי", עכ"ל, ושם סימן ש"י כתב, ז"ל, ששאלת התלמוד אם איסור תחומין למעלה מי' או אין איסור תחומין למעלה מי' ביבשה וכו', עכ"ל.

**ונראה** להדיא מד' הרמב"ם דס"ל דעיקר האיבעיא דגמ' בתחומין למעלה מי', הוא רק ביבשה, אך בים פשיטא לן דאין תחומין למעלה מי', וכבר דקדק כן בתשו' הרדב"ז סימן תתקע"ג, עיי"ש.

**וכ"נ** ממש"כ הרמב"ם שם, ז"ל, ולא השגחנו בכמות התחום אלא באיכותו, אם הוא יבשה כדי שיהי' בו אסור של תורה ודאי למטה מי', או דבר אם הוא למעלה מי' ויהי' בו אסור מספק, או שיהי' ים ויהי' מותר לכתחלה למעלה מי' ואסור מדרבנן למטה מי', והוא מאמרינו בו יתלה אסור תחומין, הנה התבאר שההליכה על פני המים רוצה לומר למעלה מי' מותר לכתחלה לא יתלה בו אסור כלל, עכ"ל.[[1]](#footnote-2)

ב] **ומצינו** כן בפי' רבינו פרחי' בשבת י"ט א', ז"ל, אבל אם אפשר לאדם להלך באויר וכו', ה"ז ספק אם מותר לו לדלג יתר מאלפים ונאמר שאין דין תחומין מדרבנן במהלך למעלה מי' וכו', או נאמר שיש דין תחומין מדרבנן למעלה מי', אבל אם יהלך אדם באויר הים למעלה מי' טפחים אין לשם איסור תחומין כלל, שהרי אין זה דומה לדגלי מדבר, ואפי' רבנן נמי לא גזרו בו, עכ"ל.

**וכ"כ** המאירי לעיל י"ז ב' בשם הרמב"ם, ז"ל, ואף הם כתבו בתשובת שאלה, שאין איסור תחומין בימים ובנהרות בין שיש בעומק המים מעט בין שיש בהם הרבה, ולא נסתפקו בתחומין למעלה מי' אלא ביבשה, עכ"ל, וכ"כ הלבוש בסימן רמ"ח ס"ב, עיי"ש.[[2]](#footnote-3)

ג] **ויש** לסייע לזה, דהנה בפי' ר"ח בשבת י"ט א' פירש דהא דאין מפליגין בספינה ג' ימים קודם השבת, הוא בספינה גוששת שאין במים י' טפחים ומשום איסור תחומין, והרי"ף שם הק' ע"ז דאם משום ה"ט מאי איריא ג' ימים אפי' טפי נמי.

**והב"י** בסימן רמ"ח ס"ב כתב דלדעת הרי"ף כל הא דמותר להפליג בספינה ג' ימים קודם השבת, הוא רק בספינה שאינה גוששת, אך בספינה גוששת שאין במים י' טפחים, אסור להפליג בה אף ג' ימים קודם השבת, משום איסור תחומין, וכמש"כ בתשו' הרמב"ם סימן ש"ח וסימן ש"י דאף בהפלגה בספינה איכא איסור תחומין, עיי"ש.

**וקשיא** טובא, דלפ"ז מ"ט לא פשטינן להאיבעיא אם יש תחומין למעלה מי', מהא דתניא דאין מפליגין בספינה פחות מג' ימים קודם השבת, והרי דקודם ג' ימים מותר להפליג בה, ולי"ב משום איסור תחומין, ובע"כ דאין תחומין למעלה מי', וכבר עמד בזה בספר העתים סימן ל"ז, והוכיח מזה דמותר להפליג בספינה וליכא בזה משום איסור תחומין, משום דחשבינן לי' כאילו הוא נח ממקומו.[[3]](#footnote-4)

**ונראה** מזה כמש"נ בדעת הרמב"ם דבימים ונהרות פשיטא לן דאין תחומין למעלה מי', וע"כ הוא דמותר להפליג בספינה קודם ג' ימים, וליכא למיפשט מינה דאין תחומין למעלה מי' ביבשה.[[4]](#footnote-5)

ד] **והנה** הרדב"ז שם כתב דלדעת הרמב"ם דעיקר האיבעיא דגמ' אם יש תחומין למעלה מי' הוא ביבשה, אך בים פשיטא לן דאין תחומין למעלה מי', צ"ל דלית לי' האי לישנא דקא מיבעיא לי' בספינה נמי, אלא דוקא בעמודים או בקופץ באויר, ועי' בספר העתים סימן ל"ז שכתב דל"ג להך לישנא, והמאירי הביא ב' גירסאות בזה.

**ועיי"ש** שהק' ע"ד הרמב"ם מהא דבעי למיפשט להאיבעיא מהא דמעשה וכו' והפליגה ספינתם בים וכו', והרי דלהצד דיש תחומין למעלה מי', הוא אף בים, וכתב דצ"ל דאף דמאן דבעי לא בעי אלא ביבשה, מ"מ בעי למיפשט ממתניתין דאף בים יש תחומין למעלה מי' וכ"ש ביבשה,[[5]](#footnote-6) - והבית מאיר בסימן ת"ד כתב מכח זה, דבע"כ לדחוק בל' הרמב"ם, דמש"כ דאין תחומין למעלה מי' בים הוא משום דהאיבעיא לא נפשטה והוי ספיקא דרבנן ולקולא.

**ב**

ה] **והנה** כתב הרמב"ם בפכ"ז משבת ה"ג, ז"ל, המהלך חוץ לתחום למעלה מי' טפחים וכו' ה"ז ספק אם יש תחומין למעלה מי' או אין תחומין למעלה מי', והמ"מ שם כתב, ז"ל, ולא ביאר ספק זה אם הוא לקולא או לחומרא, ובתשובה ביאר שכל מה שיהי' מן התחומין מה"ת ספיקו להחמיר ומה שהוא מדבריהם ספיקו להקל, כמו שאמרו ספיקא דאורייתא לחומרא וספיקא דרבנן לקולא, ושם כתב שאין תחומין דבר תורה בימים ובנהרות וכו', מכלל דבריהם למדנו שכל שהלך בים למעלה מי' לכשיגיע לנמל יורד ואינו נמנע ויש לו אלפים אמה מן המקום שפגע תחלה בו למטה מי' וכו', עכ"ל, וכ"כ הכס"מ שם, והשו"ע בסימן ת"ד.

**ובתשו'** רדב"ז סימן אלף י"ח וסימן אלף קנ"ח תמה ע"ד המ"מ שכתב לדעת הרמב"ם דכל שהילך בים למעלה מי' לכשיגיע לנמל יורד ואינו נמנע, ממש"כ הרמב"ם שם ה"ט, ז"ל, מי שהי' בא בדרך ליכנס למדינה, בין שהי' בא בים וכו', אם נכנס בתוך אלפים אמה קרוב לעיר קודם שיכנס השבת וכו' ה"ז יכנס ויהלך את כולה וחוצה לה אלפים אמה לכל רוח, עכ"ל, ומשמע דאם הי' חוץ לתחום לא יכנס, אף שהי' בים למעלה מי', ועיי"ש שכתב דדוחק לתרץ דאם הי' חוץ לתחום יכנס אבל לא יהלך את כולה, אף על פי שלא הגיע למדינה אלא בשבת הרי זה יכנס ויהלך את כולה וחוצה לה אלפים אמה לכל רוח, עכ"ל, וכתב הרדב"ז, ז"ל, ומשמע שאם הי' חוץ לתחום לא יכנס ובשלמא מי שבא בחרבה ניחא אבל מי שבא בים אמאי לא יכנס הרי אין תחומין מה"ת בים.

**ועיי"ש** שהק' עוד, דלהדיא כתב הרמב"ם בתשו' סימן ש"ח, ז"ל, אבל אם נכנס עליו השבת והוא חוץ לתחום אותו המקום שעמדה בו הספינה בשבת אסור לו לצאת מן הספינה עד מוצ"ש, עכ"ל, והרי להדיא דאף שהי' בים למעלה מי', כמבו' כן להדיא בד' הרמב"ם שם דאיירי בכה"ג, מ"מ אם לא הי' בביה"ש בתוך תחום היבשה אסור לירד מן הספינה, ולא אמרינן דאין תחומין למעלה מי'.

ו] **ואמנם** צ"ב הטעם בזה, דמ"ט הוא אסור לצאת מן הספינה, אף דאין תחומין למעלה מי'.[[6]](#footnote-7)

**והרדב"ז** שם כתב לפרש בזה, ז"ל, וצ"ל דנהי דאין שם תחומין למהלך למעלה מי' או במקום שהוא ספק י' אבל לירד אסור שהרי הוא מהלך בתוך י' ביבשה חוץ לתחומו והא דאמרינן אין תחומין למעלה מי' היינו שאין עובר משום תחומין אפילו מהלך כל היום כולו, אבל מ"מ חוץ מתחומו הוא עומד הילכך אסור לירד, עכ"ל.

**ובסימן** אלף י"ח הק' ע"ז דא"כ מ"ט דחקו להעמיד להמעשה דר"ג דפעם אחת נכנסו לנמל בעומדת ברקק, ומ"ט לא משני דהוא משום דקנו שביתה חוץ לתחום ואסור לירד, ועיי"ש מש"כ לישב בזה.

**אך** קשיא ע"ז ממה שאמרו לקמן מ"ה ב' דאם אין תחומין למעלה מי' אין הגשמים קונין שביתה בעבים, והרי דבכלל דינא דאין תחומין למעלה מי' הוא דאין קונה שביתה למעלה מי', וכמו שהוכיח כן הרמב"ן בסוגיין.

**ג**

ז] **ונראה** לדון בזה, דהנה המ"מ והכס"מ שם כתבו לדעת הרמב"ם, דבספיקא דתחומין למעלה מי', כל שיהא מן התחומין מה"ת ספיקו להחמיר, וכל שיהא מדבריהם ספיקו להקל, ולמדו לזה ממש"כ הרמב"ם בתשובה.[[7]](#footnote-8)

**אמנם** הנה למש"כ המאירי ודעימי' בדעת הרמב"ם דהא דאין תחומין למעלה מי' בים, אינו משום דספיקא דרבנן לקולא, אלא הוא משום דבזה לא מיבע"ל כלל, ומכח זה הוא שהתיר הרמב"ם להפליג בספינה למעלה מי', הרי משמע דאם הי' האיבעיא דתחומין למעלה מי' אף בים, ל"ה מקילינן בזה מספיקא, אף דתחומין בים אינם אלא מדרבנן.[[8]](#footnote-9)

**ולפ"ז** הדין נותן דבתחומין דאלפים אמה ביבשה, אף דאי"ז אלא מדרבנן, מחמרינן מספק דיש תחומין למעלה מי', וכן צידד בס' קובץ בפכ"ז משבת ה"ג בדעת הרמב"ם, עיי"ש.[[9]](#footnote-10)

ח] **והנה** לפ"ז נמצא דדעת הרמב"ם היא כדעת המהר"ם מר"ב בפסקיו סימן פ"ז דהאיבעיא דתחומין למעלה מי' לא איפשיטא ואזלינן לחומרא, וכ"כ הרא"ש בסימן ג', וההגמי"י בפכ"ז משבת ה"ג, - ומשמעות דבריהם דאף דהו"ל ספק ולא איפשיטא האיבעיא, מ"מ אזלינן בזה לחומרא.[[10]](#footnote-11)

**ובטעם** הא דאזלינן בזה לחומרא, אף דהוי ספק דרבנן, בפשוטו צ"ל כמש"כ הקר"א בסוגיין דאיכא כמה ספיקות בתחומין דאזלינן לחומרא, - ובתשו' חת"ס ח"ו סימן צ"ח כתב לפרש עפי"ד הב"ח דבמילתא דעמדה בגמ' בתיקו לא מקילינן מספיקא, ואף ל"ש בזה הלכה כדברי המיקל בעירוב, כיון דמיבע"ל לכולהו רבנן.

ט] **ובדעת** הרמב"ם י"ל בזה בע"א, והוא כמש"כ בתשו' חת"ס או"ח סו"ס צ"ה בדעת הראב"ד דלא מקילינן בתחומין בספק איבעיא, משום דיש לתחומין עיקר מה"ת דתחומין י"ב מיל דאורייתא.

**ואמנם** קשיא בזה מסוגיית הגמ' לעיל ל"ו א' דמקילינן בספק עירובי תחומין דרבנן, ומבו' שם דאף למ"ד דלא מקילינן בספק היכא דעיקרו דאורייתא, מ"מ מקילינן בספק תחומין, ועמש"כ בזה הרשב"א שם לדעת הסוברים דתחומין י"ב מיל דאורייתא, דמ"מ לא חשיב עיקרו דאורייתא.[[11]](#footnote-12)

**אך** נראה פשוט בזה, דהדבר חלוק, דהגם דספק עירובי תחומין לקולא, מ"מ בספיקא אם יש תחומין למעלה מי' אין לנו להקל אף בתחומין דרבנן, והיינו משום דעיקר הספק הוא לגבי תחומין י"ב מיל דאורייתא, ובזה אזלינן לחומרא, וע"כ אף בתחומין דרבנן דתליא זב"ז אזלינן לחומרא.[[12]](#footnote-13)

י] **והנה** המ"מ והכס"מ למדו להך מילתא דבתחומין דרבנן אזלינן לקולא, ממש"כ הרמב"ם בתשו', ובד' הכס"מ מבו' דהוא מתשו' הרמב"ם שהביא הכל בו דבספק אם הוא למעלה מי' או למטה מי' אזלינן לקולא.

**אך** למש"נ י"ל דהדבר חלוק, דהתם דהספק הוא אם המים הם למעלה מי' או למטה מי', הו"ל ספיקא דרבנן ולקולא, ומשא"כ בהספק אם יש תחומין למעלה מי', כיון דעיקר הספק הוא בדינא דאורייתא, שפיר י"ל דלא אזלינן לקולא, וגם י"ל דבספק איבעיא זו החמירו, וכמש"כ הקר"א.

**ד**

יא] **ולפ"ז** מתישב היטב מש"כ הרמב"ם דכל שהי' בביה"ש בים חוץ לתחום, אסור לצאת מן הספינה, ולא שרינן בזה משום שהי' למעלה מי' ואין תחומין למעלה מי', והיינו משום דלא מקילינן בספיקא דתחומין למעלה מי', ואף בתחום אלפים אמה שאינו אלא מדרבנן, וע"כ הוא אסור לצאת מן הספינה.[[13]](#footnote-14)

יב] **אך** אכתי לא נתישבו בזה דברי הרמב"ם, דאף דאין להתיר ליכנס ליבשה מכח הספק דתחומין למעלה מי', דבספק זה אזלינן לחומרא, הרי לדעת הרמב"ם בים פשיטא לן דאין תחומין למעלה מי', וא"כ מ"ט הוא אסור לצאת מן הספינה ליבשה, אף שהי' בביה"ש למעלה מי' בים.

**ה**

יג] **ונראה** לישב, דהנה בביאור הא דבימים לא מיבע"ל דיש תחומין למעלה מי', מבו' בל' הרמב"ם בתשו' סימן ש"ח דהוא משום שהוא כרמלית ואין תחומין למעלה מי' כרמלית, - וזה מתפרש למש"כ הרמב"ם בסימן ש"י דאיסור תחומין בכרמלית אף בי"ב מיל אינו אלא מדרבנן, וכיון דעיקר תחומין בים אינו אלא מדרבנן, לא החמירו חכמים בזה לאסור אף למעלה מי'.

**והנה** נתבאר בסימן ח' ללמוד מד' הגר"א, דכל הא דאין תחומין דאורייתא בכרמלית, הוא רק באיסור ההליכה חוץ לתחום, אך קנין שביתה בכרמלית הוא מדאורייתא, וכל ששבת בביה"ש בכרמלית, אסור מדאורייתא לילך משם יותר מי"ב מיל, ועיי"ש מש"נ לפרש הטעם בזה.

**ולפ"ז** הרי נמצא, דגם מש"כ הרמב"ם דפשיטא דאין תחומין למעלה מי' בים, אשר הוא משום דאיסור תחומין בים אינו אלא מדרבנן, היינו רק דשרי לילך חוץ לתחום כשהוא למעלה מי' בים, דכיון דכל איסור הילוך חוץ לתחום בים אינו אלא מדרבנן, לא אסרו כשהוא למעלה מי', אך כל שהי' בביה"ש למעלה מי' בים, ובאנו לדון אם קנה שם שביתה, ה"ז תלוי בהאיבעיא אם יש תחומין למעלה מי'.

יד] **ובזה** מתישב היטב הא דבעי למיפשט דיש תחומין למעלה מי', ממתניתין דפעם א' לא נכנסו לנמל עד שחשיכה וכו', אשר קשיא לדעת הרמב"ם דבים פשיטא לן דיש תחומין למעלה מי', - והיינו משום דכל הא דאין תחומין למעלה מי' בים, הוא דמותר להלך בים למעלה מי' כשהוא חוץ לתחומו, אך לענין קנין שביתה, תליא זה בהאיבעיא אם יש תחומין למעלה מי', וזהו דבעי למיפשט מינה דיש תחומין למעלה מי' וקנו שביתה בספינה, וע"כ היו אסורין ליכנס לעיר אם היו בביה"ש חוץ לתחום.

**ובזה** מתישב גם מש"כ הרמב"ם דכל שהי' בביה"ש בים חוץ לתחום אסור לצאת מן הספינה, משום דבספיקא דתחומין למעלה מי' אזלינן לחומרא, ולא שרינן מכח הא דאין תחומין למעלה מי' בים, - דהרי לענין קנין השביתה יש תחומין למעלה מי' אף בים, וכיון דקנה שביתה בביה"ש בים, אסור לצאת מן הספינה.

**ו**

טו] **אמנם** הנה לא נתישב בזה הא דבעי למיפשט דיש תחומין למעלה מי' ממתניתין דמעשה שבאו מפלנדרסין וכו', דהתם הרי הנידון הוא להלך בים, ובזה הרי פשיטא לן דאין תחומין למעלה מי'.

טז] **ונראה** לישב, דהנה הרמב"ם בתשו' סימן ש"ח כתב בטעם הא דמותר להפליג בספינה כשיש לנו ספק אם גובה המים י', ז"ל, והראי' ע"ז השורש המוסכם עליו והוא אמרם ז"ל ספיקא דרבנן לקולא ודאורייתא לחומרא, ואמרם ז"ל תחומין דרבנן, עכ"ל.

**ויש** להעיר דמ"ט הוצרך בזה למה שאמרו דתחומין דרבנן, הרי בלא"ה הו"ל תחומי י"ב מיל דהם דאורייתא, ואפ"ה מקילינן בזה מספק משום דליכא איסור תחומין דאורייתא בכרמלית, וכמש"כ הרמב"ם בסימן ש"י, וא"כ ה"נ למ"ד דתחומין דאלפים אמה דאורייתא, מ"מ כיון דליכא איסור תחומין דאורייתא בכרמלית, יש להקל בזה מספק.

יז] **ונראה** דמזה מקור נאמן למש"כ בתשו' חת"ס ח"ו סימן צ"ח, דמש"כ הרמב"ם דאין איסור תחומין דאורייתא כרמלית, הוא בתחומין די"ב מיל דילפינן לה ממחנה ישראל, אך למ"ד דתחומין דאלפים אמה דאורייתא ויליף לה מיתורא דקרא דאלפים דלויים, הוי תחומין דאורייתא אף בים, עיי"ש, ונת' עוד בזה בסימן ח', עיי"ש.

**ולפ"ז** נמצא, דלמ"ד דתחומין אלפים אמה דאורייתא, אין להתיר בתחומין למעלה מי' בים, אלא תליא בהאיבעיא אם יש תחומין למעלה מי', - וניחא מה שאמרו דאם יש תחומין למעלה מי' משו"ה רצו, דר"ע לטעמי' דס"ל דתחומין דאורייתא, וי"ל דגם ר' יהושע בר זוגי' ס"ל הכי,[[14]](#footnote-15) ולדידהו יש תחומין למעלה מי' אף בים.

**ז**

יח] **ובני** החבורה אמרו לישב בזה בע"א, דהנה הגר"ז בסימן ת"ה ס"ז כתב, ז"ל, ואם נפחתו דפני הספינה בשבת ואינן גבוהים י' טפחים, אינו מהלך בה יותר מד' אמות וכו', ואפי' במקום שהיא עומדת למעלה מי' טפחים, אינו מהלך בה יותר מד' אמות, שלא אמרו אין תחומין למעלה מעשרה, אלא בהילוך הספינה על פני המים שהוא דומה לקפיצה באויר ואינו נקרא הילוך וכו', אבל הילוך האדם בתוך הספינה הילוך הוא כמו המהלך בארץ, עכ"ל, ובציונים שם הוכיח כן מד' הר"ן והריב"ש שהביאו הב"י והדרכ"מ בסימן רמ"ח, ומד' האו"ז שהביא ההג"א בפירקין סימן ג'

**וקשיא** טובא ע"ז מהא דבעי בסוגיין למיפשט דיש תחומין למעלה מי' ממתניתין דמעשה שבאו מפלנדרסין והפליגה ספינתם בים, ור' יהושע ור"ע לא זזו מד' אמות מפני שרצו להחמיר על עצמן, ואי אמרת אין תחומין אמאי רצו, - ואי נימא דבהילוך האדם בתוך הספינה לא אמרינן דאין תחומין למעלה מי', הרי שפיר ניחא הא דרצו להחמיר על עצמם ולא זזו בתוך הספינה מד' אמותיהן, ומה מייתינן מינה דיש תחומין למעלה מי'.

יט] **ובעכצ"ל** בזה, דהא דמייתינן מינה דיש תחומין למעלה מי', אי"ז מהא שלא הלכו את כולה אף שהיא עכשיו למעלה מי', אלא הוא משום דגם בביה"ש כבר היו בספינה וקנו שם שביתה, וכמש"כ הרמב"ן בסוגיין,[[15]](#footnote-16) ואם אין תחומין למעלה מי', הרי לא קנו שביתה בביה"ש, ומ"ט לא הלכו את כולה.[[16]](#footnote-17)

**והיינו** דהגם דאסור לילך בתוך הספינה אף כשהיא למעלה מי', משום דההילוך בתוך הספינה הוא הילוך מעליא, מ"מ כל שבאנו לדון לגבי קנין שביתה, הרי דכיון דקנין השביתה הוא בקרקע עולם, הרי דכלפי זה הו"ל למעלה מי', ואם אין תחומין למעלה מי' אינם קונים שביתה שם, וכאשר כ"ה להדיא בד' השו"ע בסימן ת"ד דכל שהי' בספינה למעלה מי' אינו קונה שביתה, וכ"כ הגר"ז גופי' שם.[[17]](#footnote-18)

כ] **והדברים** מבוארים כן בד' הריטב"א בסוגיין, ז"ל, אלא אי אמרת אין תחומין למעלה מי', "הרי לא קנו שביתה בספינה כלל" בין שעמדה בין שהלכה, ולמה אין מהלכין את כולה, עכ"ל, ולהדיא דהא דמייתינן מינה דיש תחומין למעלה מי', אי"ז מהא שלא הלכו את כולה אף שהיא עכשיו למעלה מי', אלא הוא מהא דקנו שביתה בספינה אף שהיא למעלה מי', וזה מתפרש כד' הגר"ז, דכל שקנו שביתה, אסורין להלך את כל הספינה אף שהיא למעלה מי', משום דהילוך האדם בתוך הספינה הוי הילוך מעליא.[[18]](#footnote-19)

כא] **ולפ"ז** מתישב היטב הא דבעי למיפשט מהתם דיש תחומין למעלה מי', אף דבים פשיטא לן דמותר להלך למעלה מי', - שהרי התם דהיו מהלכין בספינה, לא חשיב כלל כהילוך למעלה מי', וכל הא דמייתינן מינה דיש תחומין למעלה מי', הוא מהא דקנו שביתה בספינה, וזה תליא בהאיבעיא אם יש תחומין למעלה מי', וכמש"נ לעיל דכל הא דבים פשיטא לן דאין תחומין למעלה מי' הוא רק בההילוך חוץ לתחום, אך קניית השביתה למעלה מי' בים, תליא בהאיבעיא אם יש תחומין למעלה מי', - והדברים מאירים ומשמחים.

1. והנה במש"כ בתשו' הרמב"ם דבספק אם הספינה למעלה מי' או למטה מי' מקילינן משום דספיקא דרבנן לקולא, עמדו האחרונים דהא הוי ספק ספיקא להחמיר, ספק שמא יש תחומין למעלה מי', וספק שמא הספינה למטה מי', וא"כ מ"ט מקילין בזה, ובגל' הגרע"א לשו"ע סימן רמ"ח כתב ללמוד מזה דספיקא דרבנן לקולא אף היכא דאיכא ספק ספיקא להחמיר, וכן הוכיח השעה"מ פ"י ממקואות כלל ה', ציינו הגרע"א בגליון בסי' ת"ד, עיי"ש באורך, - ובתשו' חת"ס ח"ו סי' צ"ח כתב דאין כאן אלא ספק אחד אם הספינה במקום שראוי' לקנות שביתה או לא, ומה לי אם הוא למטה מי' או למעלה, אין שום נפקותא בזה אלא אם זה המקום שהספינה עומד עליו הוה בכלל מקום שאל יצא איש ממקומו הזה או לא ואין כאן ספק ספיקא.

   אך למש"נ בדעת הרמב"ם דפשיטא להגמ' דאין תחומין למעלה מי' בים, נמצא דבספק אם הוא למטה מי' או למעלה מי' ליכא אלא חד ספיקא, וע"כ שפיר אזלינן בזה לקולא, וכבר כתב כן בס' קובץ בפכ"ז משבת, ועי' גם בבית מאיר סימן ת"ד שעמד בזה. [↑](#footnote-ref-2)
2. אך הב"י בסימן רמ"ח פירש בד' הרמב"ם, דמש"כ דאין תחומין למעלה מי' בים, הוא משום דאין איסור תחומין שם אלא מדרבנן, ובזה נקטינן להאיבעיא לקולא דאין תחומין למעלה מי', וכ"נ בד' המ"מ והכס"מ בפכ"ז משבת ה"ג והשו"ע בסימן ת"ד, וכן האריך הבית מאיר שם להוכיח כן, עיי"ש. [↑](#footnote-ref-3)
3. ועד"ז כתב המהרי"ק בשורש מ"ה להוכיח מזה, דדעת הרי"ף גופי' דליכא איסור תחומין כלל בהפלגה בספינה, כיון דאיהו לא עביד מידי, - אך למש"כ הב"י בדעת הרי"ף דאסור להפליג בספינה למטה מי' משום איסור תחומין, הדק"ל דמ"ט לא פשטינן דאין תחומין למעלה מי' מהא דמותר להפליג בספינה קודם ג' ימים. [↑](#footnote-ref-4)
4. שו"ר בתשו' חת"ס ח"ו סי' צ"ז שכתב לישב בע"א, דלעולם הא דמותר להפליג בספינה קודם ג' ימים, הוא משום דאין תחומין למעלה מי', ולא מצינו למיפשט מינה להאיבעיא, משום די"ל דתנא גופי' מספקא לי', ובתחומין בים שאינם אלא מדרבנן אזלינן לקולא, וזה ע"ד מה שאמרו לקמן בסוגיין דהאי תנא ספוקי מספקא לי' ולחומרא, (וכ"כ הראב"ן בסימן ס' לפי דרכו, דהאיסור להפליג בספינה הוא משום איסור תחומין, וכתב דאף דהוי למעלה מי', מ"מ תנא גופי' מספקא לי' ולחומרא). [↑](#footnote-ref-5)
5. אך יש להעיר בזה, דכיון דחזינן דבעי למיפשט דאף בים יש תחומין למעלה מי', מהיכא פשיטא לי' להרמב"ם דלפי האמת אין תחומין למעלה מי' בים, ולא תליא בהאיבעיא, - וצ"ל דזה נלמד מהא דתניא דמפליגין בספינה קודם ג' ימים, וכמש"נ לעיל סק"ג. [↑](#footnote-ref-6)
6. ויש להוסיף, דדברי הרמב"ם בהלכותיו ובתשובה איירי אף במי שהוא מעט חוץ לתחום שהיתה הספינה בביה"ש, ובכה"ג הרי מלבד הא דאין תחומין מדאורייתא בימים, גם אי"ז אלא איסור תחומין דאלפים אמה דהוא מדרבנן, ואפ"ה הוא אסור לצאת מן הספינה. [↑](#footnote-ref-7)
7. וכ"ה מבו' גם בל' השו"ע בסימן ת"ד, וכ"כ הרמ"א שם, ומצינו כן גם בס' המאורות לעיל מ"ג א' בשם ההשלמה, דבתחומין די"ב מיל אזלינן לחומרא דיש תחומין למעלה מי', ובתחומין דאלפים אמה אזלינן לקולא דאין תחומין למעלה מי', וכ"כ בספר הבתים בשמו, וכ"כ הרמב"ן בסוגיין לדעת הסוברים דתחום י"ב מיל דאורייתא. [↑](#footnote-ref-8)
8. אמנם יש מקום לדחות, דהרמב"ם הוצרך לזה לפי שבא להתיר אף בספק אם הספינה היא למעלה מי' או למטה מי', ואם כל הא דשרינן למעלה מי' הוא מספיקא, ל"ה מקילינן בספק אם היא למטה מי', דאיכא ספק ספיקא להחמיר, ועמש"נ בזה לעיל סק"א בהערה, אך אי"ז במשמעות דברי הרמב"ם, וגם אי"ז מתישב עם מה שהאריך השעה"מ בפ"י ממקואות כלל ה' דמקילינן בדרבנן אף בדאיכא ספק ספיקא להחמיר. [↑](#footnote-ref-9)
9. וכמדומה דכן משמע טפי בל' הרמב"ם שכתב דה"ז ספק אם יש תחומין למעלה מי', ואם אכן מותר לילך חוץ לתחום אלפים אמה למעלה מי', הי' לו להרמב"ם לפרש כן להדיא, כמו שמצינו בד' הרמב"ם בכ"ד שפירש כן בספיקות, (עי' בדבריו בפ"ו מביכורים הי"ז ובכ"ד), וממה שסתם בזה הרמב"ם משמע דה"ז ספק ומכח זה אסור לילך לכתחילה, ומש"כ הרמב"ם דה"ז ספק ולא כתב דאסור, הוא להשמיענו דאי"ז אלא ספק ואין לוקין ע"ז, ועד"ז העיר הרדב"ז בסימן אלף י"ח בד' הרמב"ם שם ה"ט, ועיי"ש שכתב די"ל דסמך על הכלל דספיקא דאורייתא לחומרא וספיקא דרבנן לחומרא, וה"נ י"ל בדברי הרמב"ם הכא. [↑](#footnote-ref-10)
10. ודלא כמש"כ כמה מקמאי להחמיר בזה, משום דפשטא דמתניתין דיש תחומין למעלה מי' ושינויא דמהלכת ברקק שינויא דחיקא הוא. [↑](#footnote-ref-11)
11. ועוד יש להעיר, ממה שהוכיחו המל"מ ברפ"ד מבכורות והשעה"מ בפ"י ממקואות כלל א' דדעת הרמב"ם דקי"ל דספיקא דרבנן לקולא אף היכא שעיקרו מה"ת. [↑](#footnote-ref-12)
12. אך הרמב"ן בסוגיין כתב, ז"ל, בכל ספיקי דעלמא הכי עבדינן היכא דתלי בהו מילי טובא מאי דהוי ספיקא דאורייתא לחומרא ומאי דהוי ספיקא דרבנן לקולא וכו', עכ"ל, וכ"כ הרשב"א, ומבו' דס"ל דאף היכא דשורש הספק הוא בדאורייתא, מקילינן בדינא דרבנן, - וזהו שנקט הרמב"ן שם דגם למ"ד דתחומין י"ב מיל דאורייתא, מקילינן בתחומין דאלפים אמה למעלה מי', דאזיל לטעמי' דמקילינן בספיקא דרבנן אף אם שורש הספק הוא בדאורייתא. [↑](#footnote-ref-13)
13. ויש להוסיף, דבזה מסתבר טפי שלא להקל בספיקו, שהרי עיקר הספק הוא אם קנה שביתה בים למעלה מי' או לא, וספק זה עצמו יש בו נפ"מ לענין דאורייתא, והוא אם שרי לילך משם י"ב מיל, וכיון דמחמרינן בזה מספק, ע"כ לא מקילינן אף לצאת חוץ לאלפים אמה משם, אך יש לפקפק בטעם זה, דא"כ מ"ט מקילינן בספק עירוב, אף דיש בזה נפ"מ לענין דאורייתא, ואמנם אי נימא דל"מ עירוב לתחומין די"ב מיל, ניחא. [↑](#footnote-ref-14)
14. והעירוני בזה ממשנה ערוכה בר"פ אלו דברים דהשיב ר' יהושע דיו"ט יוכיח שהתירו בו משום מלאכה ואסרו בו משום שבות, ופירש"י וש"ר דאסרו להביא מחוץ לתחום אף דתחומין דרבנן, והרי דר' יהושע גופי' ס"ל דתחומין דרבנן, ושמא יש לדחות דהשיב ר' יהושע לד' ר"א גופי' דס"ל דתחומין לאו דאורייתא, וכמו שלמד מהא דשחיטה שהיא משום מלאכה דוחה את השבת, דה"נ אלו שהם משום שבות ידחו את השבת.

    ואמנם זה מתישב היטב למש"כ הר"א בן הרמב"ם בס' מעשה נסים סי' י"ב, דאיסור תחומין ביוהכ"פ ויו"ט ודאי אינו מה"ת, דבקרא כתיב אל יצא איש ממקומו ביום השביעי, ושפיר קאמר ר' יהושע דלא התירו ביו"ט תחומין שאינם אלא משום שבות, אף אם ס"ל דתחומין דאלפים אמה דאורייתא, אך זה ניחא רק אי נימא דגם למ"ד דתחומין דאלפים אמה דאורייתא אי"ז אלא בשבת, ונת' במק"א. [↑](#footnote-ref-15)
15. ודלא כמש"כ בפי' ריו"נ והמאירי בריש פירקין שקנו שביתה ביבשה. [↑](#footnote-ref-16)
16. ונתחדש לפ"ז דכל שלא קנה שביתה כלל מותר להלך אף יותר מד' אמות, דאיסור תחומין הוא שלא להלך חוץ "למקומו", וכל שאין לו מקום לי"ב איסור תחומין, וע"כ אם לא קנו שביתה בספינה למעלה מי', היו מותרין להלך בכל הספינה, אף דחשיב כהילוך דלמטה מי'.

    וצ"ל עוד לפ"ז, דכ"ה דלמעלה מי' ליכא קנין שביתה דאלפים אמה, ה"נ ליכא התם לד' אמות דשבו איש תחתיו, וע"כ הם מותרין להלך בכל הספינה, וצ"ל לפ"ז דשאני דין ד' אמות דמי שלא קנה שביתה מדין ד' אמות דיוצא חוץ לתחום, דהוא אף למעלה מי', (דמה"ט כתב הגר"ז דכל שיצא בספינה שאין לה מחיצות חוץ לתחום, אסור לצאת מד' אמותיו), וצ"ע. [↑](#footnote-ref-17)
17. אך צ"ע בזה במש"כ הגר"ז בציונים שם דבד' הריטב"א שהביא הב"י בסימן רמ"ח מבו' דס"ל דאף בהילוך האדם בתוך הספינה אמרינן דאין תחומין למעלה מי', ודברי הריטב"א שם קיימי לענין קניית שביתה, עיי"ש.

    ושוב העירו דשמא י"ל דמש"כ הגר"ז דההילוך בספינה לא חשיב כהילוך למעלה מי', הוא רק כשהיא עומדת, דבזה איירי הגר"ז שם, אך כשהיא מהלכת חשבינן לה כהילוך דלמעלה מי', ומה"ט הוא דאין קונים שביתה בספינה מהלכת למעלה מי', וזהו שהביא הגר"ז מד' הריטב"א דמבו' דאף כשהיא עומדת לי"ב קנין שביתה למעלה מי', - אך צ"ע, דלפ"ז נמצא דלפ"ד הגר"ז כל דינא דסימן ת"ד דכל שהי' בספינה למעלה מי' לא קנה שביתה ויש לו אלפים אמה מהמקום שפגע בו למטה מי', הוא רק כשלא עמדה רגע אחד למעלה מי', ואי"ז במשמעות סתימת הדברים [↑](#footnote-ref-18)
18. אך בד' התוס' לעיל בסוגיין ד"ה האי רצו מבו' להדיא דבזמן שהספינה למעלה מי' מותר להלך את כולה, וזהו שכתבו דהא דרצו להחמיר על עצמן היא שמא תהלך ברקק, וכבר עמד ע"ז הגר"ז בציונים שם, - וכ"כ הרמב"ן בסוגיין בתו"ד דהא דמשני במהלכת ברקק, היינו דהיתה בביה"ש ברקק וגם עכשיו היא ברקק, עיי"ש, והרי דאם היא עכשיו למעלה מי' מותר להלך את כולה. [↑](#footnote-ref-19)