קושיות בדברי התוס_ בסוגיית דאיקני
קטגוריות: ש_ס / כה כתובות / שעבודים - הרב יהודה אלבוים / מ_מ שעבודים

בס''ד

קושיות בדברי התוס' בסוגיית דאיקני

כתבו התוס' בב''ב דף קנז א ד''ה דאיקני קנה ומכר מהו. אליבא דר"מ דקאמר אדם מקנה דבר שלא בא לעולם לא קמבעיא ליה כדמפרש בסמוך וא"ת אימור דאמר רבי מאיר כגון פירות דקל דעבידי דאתו הני לא עבידי דאתו שיקנה נכסים וימכור ויש לומר דמודי ר' מאיר בהא שהשעבוד חל ממילא אף על פי שלגבי קנין לא היה לו להועיל כאן דהא גבי דאיקני נמי אמרינן לעיל דמהני אפילו לרבנן דרבי מאיר אף על פי שסבורים דאין אדם מקנה דבר שלא בא לעולם משום דאלים כח השעבוד הכי נמי אלים לרבי מאיר לענין דמהני אף על גב דלא עבידי דאתו עכ''ל.

א. צ''ב במה שכתבו תוס' ''אליבא דר"מ דקאמר אדם מקנה דבר שלא בא לעולם לא קמבעיא ליה כדמפרש בסמוך'' הרי התבאר כבר לעיל דבר זה, ולא רק להלן שהעמידו את המשנה כר''מ.

ב. צ''ב במה שכתוב התוס' ''הני לא עבידי דאתו שיקנה נכסים וימכור'' הרי השעבוד חל לפני שמכר ולא רק כשמכר - רעק''א, ברוך טעם ב''מ יד א -

ג. צ''ב במה שכתבו התוס' '' ויש לומר דמודי ר' מאיר בהא שהשעבוד חל ממילא'' אם חל ממילא מדוע צריך לכתוב דאיקני, וע''כ דכשאין הנכסים אצלו אין חל ממילא אלא רק ע''י קנינו.

ד. צ''ב בדברי התוס' ''דהא גבי דאיקני נמי אמרינן לעיל דמהני אפילו לרבנן'' היכן כתבו לעיל דמהני אפי' לרבנן, הרי רק אמרו דמיניה א''צ לכתוב דאיקני כמבואר בר' גרשום ובריטב''א.

ה. צ''ב בדברי התוס' בע''ב דמצי למיבעי גם אי דאיקני ומכר אינו גובה, בדכתב שאיקני ולא מכר, צ''ב אם דאיקני לא מהני לגבות מלקוחות, מדוע שיהיה דין קדימה, הרי דאקיני לא מהני,

ו. עוד צ''ב מדוע כתבו התוס' הנ''ל דאיכא למיבעי אי כתב דאיקני ולא מכר, הא אי דאיקני ומכר לא מהני ע''כ דל''מ דאיקני, וא''כ אין הבדל אם כתב דאיקני או לא כתב, ומדוע כתבו התוס' דרק בכתב איכא למיבעי.

ומכל הנ''ל נראה שתוס' פירשו דבתחילה דנה הגמ' במיניה אם יש שעבוד בדאיקני, ונ''מ לרדת לנכסיו, לרשב''א בכל גוונא ולרמב''ן כשאינו בפנינו או נשתטה, ומסיק דמיניה לא מיבעי ליה, ובוודאי אדם משעבד שעבוד דמיניה אף בדבר שאינו בא לעולם, ורק השעבוד האלים שהוא סיבה לגבות מלקוחות ויורשים איבעי ליה, ולכן שייך דין קדימה בדאיקני לענין מיניה אף אם דאיקני ומכר לא מהני, ורק כשכתב דאיקני, וניחא קושיא א' דלעיל איירי במיניה, ורק להלן אמרה הגמ' גם על קנה ומכר דלר''מ משתעבד, וניחא קושיא ד' דאמרינן לעיל דמיניה משתעבד אף לרבנן.

ולפי''ז מיניה אפי' מגלימא דעל כתפיה, הוא מדין דאיקני, ולשון אפי' מגלימא וכו' קצת דחוק, והלשון מיניה וכו' בב''ק גם יתפרש לשעבוד מיניה, כמו כאן דחל שעבוד מיניה בכתב דאיקני, ובש''ך סי' ק''ד סקט''ו מבואר דאפי' בלא כתב דאיקני אמרה הגמ' מיניה וכו' והכוונה לזכות בנכסים, ובקצוה''ח מבואר שלא חל כלל שעבוד, ולהנ''ל הוא תימא שהעלימו דבריהם מהתוס'.