19. בדין קדימה בברכות
קטגוריות: כללי / שיעורי הרב מאיר קאופמן / שיעורי ליל שב_ק / תשפא תשפב

#### ו' שבט פ"ב – שיעור פ' בא בית מדרש הגדול נוה יעקב

# הערות בדיני קדימה בברכות

### סיכום דיני קדימה בברכות

א] מבואר בגמ' ברכות מ: ונפסק בשו"ע סימן רי"א שיש דין קדימה בברכות והוא חיוב גמור ומבואר בפמ"ג קס"ח מ"ז א' שמי שעובר על זה הוא נקרא עברין וחייב בנידוי ומכת מרדות אמנם לגבי שלם הביא מרבינו יונה שזה רק מצוה מן המובחר ונסכם הדינים בקצרה והנה מצאנו שני דיני קדימה א. בברכותיהן שוות ב. באין ברכותיהן שוות

והנה בברכותיהן שוות נחלקו תנאים האם חביב קודם או מין ז' קודם וקי"ל שמין ז' קודם והנה מבואר בגמ' לגבי פת שסדר הקדימה לאחר ז' המינים שלם נקי וגדול ונקט המג"א שנקי נחשב חביב ולפ"ז למד ששלם עדיף מחביב עוד חידש המג"א שזה לא רק הלכה בפת אלא זה הלכה בכל דבר [והנה צ"ב דהרי הבאינו דשלם זה רק מצוה מן המובחר וצ"ל שזה שוה לדין חביב והדין קדימה הוא בגדר מצוה מן המובחר ומה נחשב חביב דעת הרא"ש שכל שבעלמא זה מה שחביב לו ודעת הרמב"ם שזה תלוי במה שחביב לו עכשיו וקי"ל כהרא"ש אמנם במקום ספיקות הבה"ל צירף את דעת הרמב"ם

ובאין ברכותיהן שוות כל שאין סיבת קדימה כדלקמן קי"ל שהסדר הוא המוציא מזונות הגפן העץ אדמה ושהכל [וברכת הריח לאחר ברכת האוכל] והנה ברכת המוציא קודמת בכל מקרה וברכת שהכל היא וודאי אחרונה וברכת מזונות הכריע המ"ב שזה נחשב מבורר ביחס להעץ ואדמה אמנם ביחס להגפן זה נחשב שניהם מבורר רק שיש מעלה במיני דגן שזה דבר שעושים ממנו פת ובפשוטו לפ"ז אורז ויין זה כדין קדימה שאין ברכותיהן שוות שיברך על מה שחביב ואם שניהם חביבים מין ז' קודם ולכן יין קודם וכן הוא משמעות המ"ב אמנם דעת הלבוש שמזונות זה נחשב יותר מבורר ואם יכול לקחת מין דגן עדיף ולגבי העץ ואדמה מצאנו בזה ד' דעות דעת הרא"ש שאין דין קדימה ועושה מה שרוצה דעת הבה"ג שהעץ קודם יש ראשונים שז' מינים קודמים ודעת הרשב"א שחביב קודם ולפ"ז אם אין קדימה של חביב יש קדימה של ז' המינים והמ"ב פסק שחביב קודם ואם אין קדימה של חביב יש קדימה של ז' המינים ואם אין את הקדימה הנ"ל יש קדימה של העץ לאדמה אמנם כתב בבה"ל שהקדימה של חביב שקודם לז' המינים או להעץ כיון שיש בזה מחלוקת זה רק אם זה גם חביב לו עכשיו וגם אם זה חביב לו תמיד אבל אם לא כיון שיש דעות שהעץ הוא חביב והרי יש צד שהעץ קודם לכן זה עדיף אמנם אם האדמה הוא ז' המינים בזה כל שיש צד שהוא חביב ראוי להקדימו

### עוד כמה דיני קדימה

ב] והנה מצאנו באחרונים עוד כמה דיני קדימה א. עיין בה"ל סימן ר"ח ס"ט שכתב שאם יש דבר שזה רק כל שיש בו ויש דבר שרובו מין דגן זה עדיף אפילו אם הכל שיש בו הוא יותר נקי ומקורו מהפמ"ג ועיין רי"א מ"ז סק"א שכתב שגם תבשיל שעורים שרובו שעורים עדיף מתבשיל שיש בו רק מיעוט קמח דהינו שהדין כל שיש בו זה רק סברא שהברכה יהיה מזונות אבל עיקר הברכה זה לא על המיני דגן ב. עיין גר"ז בסדר ברכת הנהנין פ"ט ה"ז שכתב שדבר אפוי שיש לו תורת לחם הוא עדיף מדבר מבושל ומקורו מהרשב"א מ"א: שכתב שמעשה קדירה לא פוטר פרפרת כיון שזה יותר חשוב ואינו בדין שהאינו חשוב יוציא את החשוב ובפשוטו זה גם דין קדימה אמנם המ"ב לא הביאו וצ"ע ויש לעיין בדבר המצוי שיש כל שיש בו אפוי או תבשיל של מיני דגן כגון קוגל אטריות מה עדיף

עוד יש לדון האם הדין קדימה של ברכה מבוררת זה מחמת החפצא או מחמת הברכה ונפק"מ בדברים שמספק מברכים עליהם שהכל אבל מאוד יתכן שעיקר ברכתו זה האדמה או העץ כגון שוקלד שזה ספק העץ או סוכר שבזמנינו זה ספק האדמה או מיץ תפוזים שזה ספק העץ או רסק פירות שמברכים שהכל אבל עיקר ברכתו העץ וכדו' ועיין צל"ח ל"ט שנקט ששלקות אפילו שזה שהכל אבל כיון שזה מין של ברכה מבוררת זה סיבה להקדימו דהינו שזה עצמו שחז"ל תיקנו לו ברכה מיוחדת זה גם סיבת קדימה וכן הוא לשון הבה"ל תחילת ר"ב ומקורו מהגר"ז שם וכן הוא במרומי שדה מ"ב. [ועיין בר אלמוגים סימן כ"ט מה שהביא על זה] אמנם זה ודאי שז' המינים שזה מחמת החפצא גם אם מברך שהכל הוא קודם ועיין שער הציון ט' שדבש תמרים יש לו מעלה של ז' המינים

אמנם עיין פמ"ג מ"ז א' שכתב לחדש שכל שמברך על שני דברים שאחד מהם ספק כגון בוסר שזה ספק העץ או האדמה או כגון שוקלד שזה ספק שהכל עדיף לברך על זה שהוא ודאי ולא על זה שהוא ספק כיון שזה ברכתו כדינו אמנם בפשוטו כיון שיש צד שאם מברך על הודאי לא פוטר את מה שברכתו העץ כמבואר במ"ב סימן ר"ו א"כ עדיף שיברך על זה ועיין בר אלמוגים סכ"ט שהביא את הגר"ז שכתב שיברך על פת הבאה בכיסנים לפני תבשיל והרי כמעט תמיד זה ספק המוציא ובהכרח שלא ס"ל כן ובפשוטו אדרבא עדיף לברך על הדבר שהוא ספק כיון שיתכן שהוא מין יותר מבורר וכנ"ל

### בדין הרשב"א שאינו בדין שיפטור האינו חשוב את החשוב

ג] והנה חידש הרשב"א מ"א: שכל שאוכל שני דברים שיש בהם דין קדימה כגון חביב או ז' המינים או דבר שיש לו תורת לחם על דבר שאין לו תורת לחם אמרינן אינו בדין שיפטור האינו חשוב את החשוב דהינו שבסתמא זה לא נפטר אלא אם כונה מפורשת והביאו המ"ב סקל"ב והבה"ל שם הביא בשם גן המלך שאורח שכונתו על הכל חשיב כמו כונה מפורשת [אמנם בפמ"ג י"א מבואר שלא מספיק כונה לאכול אלא צריך כונה לפטור בברכה] וכתב המ"ב שלפ"ז כיון שיש הרבה דברים שיש ספק במיני ברכות ואם לא כיון להדיא הוא לא יצא ממילא ראוי תמיד לכוין מפורש שרוצה לפטור את כל מה שיאכל והנה סברת הרשב"א לא כי הוא עבר על דיני ברכות אלא זה סברא בעצם בדיני גרירה והנה יש לדון האם דבריו שייכים גם בקדימה של שלם ומסתבר שזה לא שייך א. כיון שזה רק דין קדימה מצד כבוד הברכה אבל לא שבעצם זה יותר חשוב ב. כיון שאם יפרסנו זה הרי בכלל הברכה ממילא מה שמכניסו לפה שלם זה לא סיבה שזה לא יפטר וכן שמעתי מהגר"נ קרליץ ג. כיון שהדין שלם זה רק מצוה מן המובחר אין לדמות לחביב וז' המינים ויתכן שעדיף לחותכו קודם שאוכלים אותו והנה המ"ב הביא אותו ללא חולק והפוסקים סתמו בזה ובכל הראשונים לא הוזכר דין זה אמנם עיין מרומי שדה מ"ב: דבפשוטו הרמ"א שפסק בסימן קע"ו שבירך על מעשה קדירה פטר הפרפרת שזה מקור הרשב"א נקט שלהלכה אין כזה הלכה ע"ש וצ"ע [וכמדומה שאין המנהג כרשב"א וכן הוא במרומי שדה ועיין פמ"ג ס"ח א"א ט"ו שנקט שגם בברכת המצות כגון במברך על טלית שחיב מדרבנן לא פוטר החיוב מדאוריתא וכן לכאורא בבירך על כלי שחיב טבילה מדרבנן אינו פוטר החיב טבילה מדאוריתא ]

### בדין קדימה של אכילה ושתיה

ד] והנה יש לדון האם יש דין קדימה של אכילה לשתיה ובמ"ב לא הוזכר שיש בזה דין קדימה והנה מבואר בגמ' שברכו על היין קודם הסעודה והוקשה לרשב"א מ"א: הרי לחם זה קודם ותירץ שהיין היה יותר חביב או שכיון שזה סדר הסעודה אין בזה דין קדימה אמנם הריטב"א תירץ שכיון שזה שני סוגי אכילות אין בזה דיני קדימה ומבואר שנחלקו בזה הראשונים והנה עיין ב"י שהביא נידון שהיו רגילים להביא לפני האורחים פירות ואחרי זה יין והקשה שזה שינוי מסדר הקדימה ומבואר שנקט כרשב"א ואולי זה רק ביחס לאין ברכותיהן שוות שזה מצד נוסח הברכה ועיין פמ"ג בפתיחה סק"ח שנקט שדנים בזה דין קדימה רגילים דהינו שאין הלכה שאכילה זה עדיף ממשקה והנה התהלה לדוד סימן קס"ז כתב שחיבור של משקין לא חשיב חיבור ולכן כשאדם מברך על מרק אין ענין שיוציא הכף רק לאחר הברכה ולפ"ז העיר הגר"א גניחובסקי בספר בר אלמוגים שתמיד יוקדם אכילה לשתיה שזה יותר גדול ובהכרח שאשבורן חשיב חיבור

### המקומות שאין דין קדימה

ה] והנה בעיקר דין קדימה בברכות מצאנו כמה הגבלות א. עיין מ"ב סק"א שזה רק אם זה לפניו אבל אם זה לא לפניו אפילו שזה בתוכנית שלו לאכול אין בזה דיני קדימה וכן הוא בלשון המשנה היו לפניו ולא היה בדעתו ועיין שו"ע קס"ז שבהיה לפניו פת חביבה שהיא פת עכו"ם יסלקנה מהשולחן וכן הוא בב"י בד"ה מה שכתב שאדם בביתו שמביאים לפניו דבר דבר מברך על כל דבר אפילו שזה לא כדיני קדימה ולפ"ז בכל מיני ספיקות ראוי שלא להביא את הדבר לשולחן עד שיברך על הדבר הראשון

ב. עיין כה"ח שהביא מההלכות קטנות ח"ב סימן קנ"ה שאם מסדר האכילה אין עכשיו זמנו בזה אין לו דין קדימה ובפשוטו הוא מבואר ברשב"א מ"א: דמה דמבואר שברכו על היין קודם הפת או על הפרפרת קודם הפת מצד שרוצים לאוכלו כדי לגרור תאות האכילה דהינו שכל שיש סיבה מצד צורת האכילה לסדר מסוים כמו שאוכלים מרק קודם המנה העיקרית וכן הוא לשון הריטב"א בהלכות פ"ג ה"ט וז"ל ובכל מקום כל שיש סדר לאכילתו אוכל כדרך שהעולם אוכלין והקודם זכה לברך עליו תחילה עכ"ל

ג. עיין שו"ע קע"ד שיש דיעות שמים תוך הסעודה צריך לברך ולכן ראוי שישתה קודם הסעודה ומבואר שאין בזה חיסרון מצד דיני קדימה והדבר ברור כיון שאם לא יברך עכשיו לא יברך על זה אחרי זה ולפ"ז לכאורא אלו שלא מברכים מספק על עוגות באמצע האוכל מצד שזה ספק המוציא וודאי ראוי לברך מזונות קודם האכילה אפילו שעובר על דיני קדימה ומצאנו במ"ב בסימן קס"ח לגבי האוכל קפה ועוגה שפסק לברך על שניהם שבכל אופן כיון שיש צד שהקפה נפטר בעוגה לכן יברך עליו קודם ומקורו מהמאמר מרדכי דהינו שאם יש צד ברכה לבטלה זה סיבה לבטל דיני קדימה

### בדין מי שעבר על דיני קדימה ובדין דבר הנפטר בברכה האם הוא סיבה לדין קדימה

ו] והנה יש לדון בעבר על דיני קדימה האם כדאי שלא יאכל את הדבר השני וממילא לא עבר איסור או שזה לא עוזר כלום דהינו דיש להסתפק האם יסוד הדין קדימה שכל שבדעתו לאכול את שני הדברים יש עליו חיוב לברך על הקודם וממילא גם אם עכשיו לא אוכל את הדבר השני כיון שהיה בדעתו עבר כבר על האיסור או שכל זה אם בסוף יאכל א"כ עבר על דין קדימה אבל כל שבסוף לא אכל את הדבר השני התברר שלא עבר על דין קדימה ויש מקום גדול לחלק בין ברכותיהם שוות לאין ברכותיהן שוות דבברכותיהן שוות שם כל הדין על מה מוטל עליו לברך משא"כ באין ברכותיהן שוות זה רק עד כמה שהיה כאן שני ברכות יש דין מה קודם וכמו בתדיר ואינו תדיר שמסתבר שאם בסוף לא עשה את התדיר לא עבר איסור ועיין מרומי שדה שבת ס"א. שנקט שיש בזה מחלוקת ראשונים ובשם הגרד"ל שמעתי שודאי שראוי שלא יאכל שינצל מאיסור [ויתכן שגם אם אין חיוב שלא לאכול אמנם כדאי לבן אדם שלא לאכול להציל את עצמו מעשיה שלא כדין גם אם זה לא חיוב] ולכאורא העיצה כה"ג לקחת דבר שלא היה לפניו וכלפיו לא חל דין קדימה ולברך עליו ולפטור את הדבר השני ובתנאי שבדין קדימה הוא עדיף ממה שלפניו וכן יכול לקחת דבר שהיה לפניו רק שמסדר האכילה אוכלים אותו אחרי זה וכנ"ל סק"ה אמנם יש לדון בזה כדלקמן

דהנה ידוע הספק ביש לפניו זית תפוח ובננה וחביב לו הבננה יותר מהזית אבל פחות מהתפוח וצ"ב על מה יברך דמצד אחד הזית הוא ז' המינים ובזה הוא קודם לתפוח אמנם אם יברך עליו א"כ הבננה קודמת שהוא חביב יותר אמנם אם יברך עליו א"כ התפוח קודם שזה יותר חביב והנה בפשוטו ספק זה הוא טעות דהרי ביחס לברכת העץ זה ודאי שהוא יברך על הזית שהרי הדין ז' המינים שהוא קודם ועכשיו כל הספק האם יקדים הבננה או הזית וכין שהבננה חביב לו וודאי שעל זה הוא צריך לברך אמנם בספר שלמי תודה הביא מהקה"י שאמר לו שיש לדון שגם אם מברך על הזית ופוטר את התפוח זה נחשב שהקדים את התפוח על הבננה דהינו דבפשוטו כל דיני קדימה זה רק ביחס לדבר שאותו מחזיקים בשעת הברכה אבל מה שנפטר בברכה אין זה בכלל דיני קדימה כלל וחידש הקה"י שאינו כן אלא שגם דבר שנפטר בברכה יש בו את המעלה של קדימה אמנם וודאי שכל זה שייך בחביב אבל בשלם שיסודו דין כבוד הברכה כל שלא מחזיקו בשעת הברכה אין המעלה הנ"ל

והנה לפי הנ"ל יש לדון במה שכתבנו לעיל שאם עבר על דין קדימה שיקח דבר שעכשיו הוא לא בסדר אכילתו או שאינו לפניו ויברך עליו אבל כיון שהדבר בו לא קים את דין הקדימה הוא גם נפטר בברכה א"כ עדין זה נחשב שעבר על דין קדימה כיון שגם מצד הדבר הנפטר יש סיבה להקדים הברכה והוא לא עשה את זה

ובספר בר אלמוגים הקשה שא"כ יצא שדבר שבסדר אכילתו אינו נאכל עכשיו אבל הוא נפטר בברכה ממילא גם אם מצד שמה שאוכל עכשיו יש דין קדימה מסוים אבל יצטרך להקדים הדבר השני מצד שזה פוטר דבר שהוא יותר חביב וכגון שיש לו תפוח ובננה ויתר חביב לו התפוח אבל פוטר בזה תפו"א שיאכל במשך הסעודה שזה חביב לו יותר ולא שמענו כדבר הזה אמנם לכאורא נראה שמה שבסדר אכילתו לא אוכלו עכשיו זה לא רק סברא שלא חיבו אדם להפוך את סדר אכילתו אלא שזה נחשב שזה לא לפניו וביחס לזה לא נאמר דין קדימה כלל וכל דיני קדימה זה רק במה שעומד לפניו עכשיו לאכול ולכן אין סיבה להקדים מצד שפוטר דבר אחר רק אם עכשיו זה עומד לפניו לאכילה ולא אם זה שייך למנה אחרת ודו"ק בזה

### בדין חביב ושלם באין ברכותיהן שוות

ז] והנה עיין שער הציון שהביא להסתפק בהעץ והאדמה שחביב קודם מה הדין לגבי שלם כגון תפוח ואבטיח והאבטיח חביב והתפוח שלם האם כיון שחביב קודם לז' המינים באין ברכותיהן שוות כל שכן שזה קודם לשלם או דנימא שרק התחדש שחביב הוא קודם לז' המינים אבל שלם נשאר שהוא עדיף מחביב דהיינו האם החידוש כאן שאין המעלה של ז' המינים או שחביב יש לו מעלה מיוחדת ודעת הדרך החיים ששלם קודם ודעת היד הקטנה שחביב קודם והנה בעיקר הדבר שבברכותיהן שוות מין ז' קודם ובאין ברכותיהן שוות חביב קודם צ"ב ובפשוטו הביאור שבברכותיהן שות שאומרים רק ברכה אחת הדין קדימה שהברכה תאמר על חפץ חשוב משא"כ באין ברכותיהן שות אין הקדימה מצד שעדיף לברך קודם על החפץ החשוב אלא שם יש קדימה לברך את הברכה היותר חשובה ולכן אפילו שבתור כבוד הברכה שזה יאמר על חפץ יותר חשוב אבל חביב זה נחשב ברכה יותר חשובה כיון שהאדם מודה על זה יותר ולפ"ז יש לדון במעלת שלם האם זה רק מצד חפץ יותר חשוב כמו ז' המינים וממילא חביב קודם או שיש לו המעלה שזה ברכה יותר חשובה וממילא זה כמו ברכותיהן שות ששלם קודם ולכאורא הסברא יותר פשוטה שזה כמו ז' המינים וצ"ע והנה בפשוטו מה שירצה יעשה ועיין לקמן אמנם יש לדון למה שהבאינו מהפמ"ג לעיל ששלם זה רק הלכה של מצוה מן המובחר וחביב זה מעיקר הדין א"כ עדיף לעשות המעלה של מצוה מן המובחר ועוד שהמ"ב נטה לצד שחביב קודם ויש לדון בזה עוד כדלקמן

### מה נחשב חביב עכשיו לרמב"ם

ט] והנה לגבי חביב דעת הרא"ש שהקובע מה שבעלמא חביב לו דהיינו שגם אם עכשיו רוצה מסיבה מסוימת משהו מתוק אבל בעלמא חביב לו יותר המין השני דנים לפי מה שחביב לו בעלמא אמנם דעת הרמב"ם שדנים לפי מה שחביב לו עכשיו והנה יש לעיין האם הכונה שרק בכה"ג שעכשיו המאכל חביב מצד עצמו כגון באופן הנ"ל שרוצה מתוק או שגם במקום שמצד חביבות הפרי גם עכשיו חביב לו כמו תמיד רק שיש לו סיבה צדדית שמעדיף לאכול המין השני והנה לשון הרמב"ם איזה שירצה להקדים יקדים ואם אינו רוצה בזה יותר מבזה ז' המינים קודם ומשמעות לשונו שכל שיש לו ענין להקדים אחד מהם יכול להקדימו וכן הוא בראשון לציון [לבעל האו"ח] וכן מבואר בב"י שדיק שתר"י ס"ל כרא"ש שכתב שגם אם רוצה לאכול קודם האינו חביב בכל אופן יקדים החביב ומבואר מפורש שלדעת הרמב"ם גם כה"ג יעשה מה שרוצה וכבר דיק כן האבן האזל

והנה לכאורא לפ"ז כל שיש דיעות שמין אחד הוא קודם ואדם מעונין לאוכלו קודם שמא הוא מה שצריך לברך א"כ לדעת הרמב"ם זה גם חביב וא"כ בגונא הנ"ל שיש ספק האם שלם עדיף או חביב עדיף יקח את השלם כיון שזה גם חביב לרמב"ם וכן בהעץ והאדמה שכתב המ"ב שאם העץ חביב עליו בעלמא יקדימו א"כ תמיד יקדימו שזה עצמו שיש כזה צד בהלכה זה סיבה שעכשיו הוא מקדימו אמנם במ"ב מבואר לא כך וצ"ל דכיון שכל מה שרוצה להקדימו זה מחמת שיש לו צד שזה ההלכה כל שזה לא סיבה נחשב שהוא מעדיף הדבר השני ומסברא אינו כן וצ"ע

**חלק זה לא נאמר**

**המשך סק"ה:** וכן ע"ש במאמר מרדכי לגבי האוכל סוכר ודבר שברכתו האדמה שיברך קודם על הסוכר כיון שיש צד שהסוכר נפטר בברכת האדמה אמנם אם נימא שיכול לכוין לא לצאת ובזה ודאי יצטרך לברך עליו יתכן שדין קדימה עדיף ולכאורא יש עוד סברא שגם אם מכוין שלא לצאת ויצטרך לברך עליו שהכל אבל זה דרגא יותר חמורה של גורם ברכה שאינה צריכה שמברך מתי שיכול לא לברך משא"כ כשמברך לפני שנפטר [והארכנו בזה בסוגיא דברכה שאינה צריכה] ולפ"ז האוכל שוקלד והעץ יברך על השוקלד קודם העץ וכן מיץ תפוזים ותפוזים יברך קודם על המיץ תפוזים אבל ודאי ראוי שימצא משהו אחר לברך גם מצד דיני קדימה וגם מצד שיש כאן צד של ברכה שאינה צריכה

### האם מותר לעבור על דיני קדימה לצורך

ו] והנה לכאורא מה שמותר לעבור על דיני קדימה בפשוטו שהצד ברכה לבטלה הוא יותר חמור מדין קדימה אמנם יש מקום לומר שדין קדימה זה רק כשאין לו עדיפות איך לאכול אבל כל שיש לו ענין הלכתי שעדיף לאכול משהו קודם לא שייך בזה דין קדימה דכל דין קדימה הוא כל שאין לו ענין לאכול אחד קודם חברו ויתכן שזהו יסוד הדין שכל שיש לו סדר באכילתו אין בזה דין קדימה אמנם יתכן דשם זה מצד שזה נחשב שזה לא לפניו אמנם המ"ב כתב שראוי למצוא משהו אחר לברך עלו מצד שעובר על דיני קדימה אמנם יתכן שזה רק כאן שיש צד שאין סיבה להקדים אבל אם יש ודאי סיבה הלכתית יתכן שודאי הסברא הנ"ל נכונה ויתכן שגם אם חברו אמר לו שאם יאכל דבר זה קודם ישלם על זה ממון שכה"ג אין דין קדימה וצ"ע

והנה בירושלמי מבואר שצריך לכסות את היין בקידוש שלא יראה בושתו וכתב הטור שזה מצד שיש דין קדימה על המוציא ועיין ט"ז רצ"ט שמסברא זה רק בקידוש שיכול לקדש על הפת אבל הטור כתב את זה גם על הבדלה אמנם הלשון שלא יראה הפת בושתו ומשמע שאין הכונה שכיון שמבטל דין קדימה זה מחיבו שלא לעשות איסור זה אלא יש כאן דין חדש שלא יראה הפת בושתו ויתכן שזה רק בלחם ובחיי אדם כלל נ"ז ס"י ובקיצור שו"ע כתבו את זה גם על מזונות אבל לא מצאנו את זה ביחס לשאר דיני קדימה [והנה בחי אדם כלל ו' י"ג כתב שהקדימה מצד שזה ברכה יותר חשובה ובטור כתב מצד ז' המינים] ועצם כיסוי הפת אין הכונה שכה"ג באמת לא עובר על דיני קדימה ויתכן נפק"מ בעשה קידוש ועכשיו רק עושה להוציא בניו ובני ביתו וצ"ע שכה"ג הרי יש לו דין קדימה של המוציא אמנם לנ"ל כה"ג שיש לו ענין דוקא לברך קודם על היין כדי לקדש לבני ביתו ואחרי זה להוציאם בהמוציא אין בזה איסור [ויתכן לדון במי שיש מיץ ענבים ויין על השולחן והמיץ ענבים יותר חביב אבל בשביל הקידוש מעדיף יין או יין יבש שזה יותר מהודר שיתכן שמותר לו לעשות על היין ולא חשיב שעובר על דיני קדימה ואולי זה דומה לפת עכו"ם שצריך להורידה מהשולחן ויש לחלק דשם זה רק הידור ויש סברא שביחס לדין קדימה אין ענין בהידור של פת עכו"ם וצ"ע] אין מקור שנקט שגם כה"ג צריכה עוד ז' נקיים וצ"ע [והנה מבואר שמועיל כיסוי ולא מצאנו בדיני קדימה שמועיל כיסוי אמנם לנ"ל שכאן אין דיני קדימה אלא זה הלכה מיוחדת שלא יראה הפת בושתו רק לכן מועיל אמנם עיין הגהות מימוני פכ"ט משבת אות כ' שמשמע שיש כאן הלכות קדימה ושכיסוי עוזר להלכות קדימה ועיין נשמת אדם כלל נ"ד אות ה' דהמג"א כתב בספק אולי המים נפטרים במזונות שירך קודם שהכל והנ"א הקשה שהרי יש דין קדימהוכתב אולי בגלל ספק ברכה לבטלה זה סיבה להקדים ומבואר שמסברא נקט שגם במקום צורך יש דין קדימה ודלא כמו שכתבנו ]

והראשונים דהב"י סימן רצ"א הביא את הרמב"ם שגם בסעודה ג' צריך לקדש על היין ודן האם הכונה דוקא לפני הסעודה או שאפשר גם בתוך הסעודה וכתב שמי שרוצה לעשות קודם הסעודה יכול וכן עיין מ"ב שמי שלא קידש בבוקר אלא על הפת ראוי שעכשיו יקדש קודם הסעודה [דהינו שכה"ג אין איבור אכילה קודם קידוש שכבר יצא בפת] וצ"ע אבל למה אין כאן חיסרון מצד דיני קדימה שמקדים היין לפת אלא בהכרח כנ"ל שכאן שרוצה לכבוד השבת לשתות היין קודם הסעודה לא שייך כאן דיני קדימה