19. בכתיבת אות ללא תג והמסתעף
קטגוריות: ש_ס / יב שבת / מלאכות שהיה והטמנה / הרב מאיר קאופמן / שיעורים

פ' מקץ

**בכתב ללא תגין**

א]מבואר בגמ' ק"ד: תנא נתכוין לכתוב אות אחת ועלו בידו שנים חייב והתנן פטור הא דבעי זינוי הא דלא בעי זיוני ע"כ ומבואר שעד כמה שצריך זיונים כל שלא זיין חשיב שלא גמר את האות ואין חיוב כותב ומצאנו כמה שיטות בדין זה דבאין בו זיונים אין חיוב בשבת

**שיטת המרדכי שכתב ללא זיונים אינו כתב**

א. עיין מרדכי ריש גיטין ובספר התרומה סימן קי"ד דהריצב"א הוכיח מכאן דאות ללא זיונים פסולה לגט דהינו דהתגין הוא מעיקר צורת האות וללא זה חשיב שאין כאן עדיין את צורת האות ולכן וודאי שזה גם מעכב בס"ת ובפשוטו לדבריו גם אם ירצה לכתוב אות ללא זיונים בכל אופן אינו חייב דלא גמר את האות דאם יש לזה תורת אות אם כך רוצה, וודאי שלענין גט זה מספיק וכן הוא בשלט"ג בדעתו וכן הוא שיטת ההגהות מימוני פ"ז מס"ת אות ק"מ שלמד מכאן לענין כתב משיט"א שפטור בשבת ועיין גר"ז ס"ח שביאר שכיון שיסודו הוא כתב אשורית לא מושלם א"כ הוי ככותב ללא זיונים שפטור ומבואר שגם כאן שלא רוצה לכתוב יותר מאשר בצורה זו בכל אופן לא חשיב כותב ועיקר הסברא מבוארת בב"י אבן העזר ריש סימן רכ"ו לענין גט דאפילו שאפשר בכל לשון אבל כתב אשורית לא מדויק או כתב משיטה זה לא טוב והנה לפ"ז מה שהגמ' אומרת דלא בעי זיוני הכוונה באותיות שלא צריכות זיון ועיין גר"ז שהביא שיטה זו להלכה דבכתב ללא זיונים פטור וה"ה בכתב משיט"א וכן המג"א בהלכות חול המועד סימן תקמ"ה התיר כתיבה זו בחול המועד אמנם צ"ע הרי קי"ל לענין גט שזה כשר ללא זיונים ועיין בזה לקמן

והקשו הראשונים על שיטה זו הרי מבואר בגמ' נתכוין לכתוב חית וכתב שני זיין חייב והרי באות ח' אין זיונים ולמה שיתחייב ועיין מרדכי [הובא דברי יחזקאל סק"י] שמדובר שבכתיבתו נזדמן לו זיונים ועיין ביאור הגר"א או"ח סימן ל"ו סק"ט שס"ל כיראים שזיונים הכוונה שיהיה מרובע וזה גם באות ח' עוד יתכן שהכונה שמדובר שלאות ח' זו היה זיונים אפילו שלא צריך וכן מוכרח דהרי קי"ל מעיקר הדין דלא כיראים ובכל אופן כאן לא נדחה שיטה זו וכנ"ל

ובקה"י כתב לישב שכאן מדובר בספר שאינו מוגה ובזה עיקר האיסור שאל תשכן באהלך עולה זה רק שייך בדבר שהקריאה תהיה שלא כדין אבל כל שהאותיות בסדר ורק שאין זיונים אין כאן האיסור של אל תשכן וכו' ודבריו מחודשים שכל סברת הגמ' שמשלים לספר זה שלא צריך שני אותיות אבל כל שאין כאן כתיבת אות רק שאין את העולה אין זה קשור לאיסור כותב ודוגמא לדבר הא דכתבו הראשונים דלרב אחא בר יעקב אפילו שהעברת קולמוס זה מכשיר הגט והוי כתב בכל אופן כיון שמלאכת מחשבת אסרה תורה ואין כאן תוספת כיתוב אין חיוב על זה דהינו אפילו שיש כאן מעשה כתיבה אם תועלת אבל כיון שלא נוצר כאן מציאות כתיבה נוספת אין לחייב על זה וי"ל וצ"ע [אמנם למה דנתבאר לקמן סק"ד דדין זה שייך אפילו אם רושם חייב א"כ יתכן שכאן שזה מכשיר הספר זה כמו רושם דהינו שכאן אפשר לדון צורה זו בתור הצר צורה שחיב משום כותב וצ"ע]

**ביאור שיטת הראשונים שזיונים לא מעכב**

ב]אמנם רוב הראשונים חלקו על הריצב"א ונקטו שבאמת בשבת אם יכתוב ללא זיונים הוא חייב ורק מתי שרוצה לזיין כל זמן שלא זיין אין זה מלאכה דהיינו שבאמת הוא כתב גם ללא תגים רק שעד כמה שרוצה לתייג אין זה כעוד עשייה שלא קשורה לאות אלא הוי כגמר האות וכל שלא גמרו אינו חייב אלא דעדיין נחלקו הראשונים בסוגין מה להוכיח מכאן לענין תגין בס"ת שיש שהוכיחו [או"ז סימן תקנ"ד וסימן תקמ"ו ברוך שאמר אות פ"א עמוד קל"א בשם הראבי"ה] שזה מעכב מהא דאם רוצה לתייג לא חייב עד שיתייג ויש שנקטו שאין זה הוכחה ויש שנקטו [שלט"ג] שאדרבא יש כאן הוכחה שתגים לא מעכבים דאם תגים מעכבים גם אם לא רוצה לתייג הוא לא היה חייב

והנה בפשוטו יסוד הנידון האם תגים מעכבים הוא שאם זה חלק מצורת האות א"כ זה מעכב ואם זה תוספת דין א"כ אין לנו מקור שזה מעכב ולכן יש שהוכיחו שזה לא מעכב מהא דאם לא רוצה לתייג הוא חייב חזינן שחשיב שהאות נגמר ומה דאם רוצה לתייג אינו חייב צ"ל שכיון שעכשיו רוצה שכך יהיה צורת האות חשיב שלא גמר את מלאכתו וכדלקמן ויש שנקטו שאדרבא מהא דאם רוצה לתייג לא חייב עד שמתייג חזינן שזה חלק מצורת האות דאל"כ אין סיבה שלא יתחייב כיון שרוצה לתייג דרי זה סתם עוד דבר נוסף דכמו אחד שרוצה לנקד את האות וודאי שזה לא מחסר בכתיבת האות ה"ה עשית התגים ומה שאם לא רוצה לתייג חייב כיון שזה רק בגדר אות יותר מושלמת ולא מעיקר צורת האות ולכן לענין גיטין שאין דין כתיבה תמה שלא צריך רק לעשות את עיקר האות ממילא וודאי דהוי כתב [ועיקר הסברא מבוארת בתרוה"ד סימן ר"ל ורל"ו לענין קוצו של יוד בגט] ויש ראשונים שנקטו שעיקר חילוק הסוגיא שאם רוצה לעשות חלק זה רואים את זה כחלק מהדבר ואם לא רוצה יש לזה תורת אות ללא זה ודבר זה לא תלוי כלל האם תגין מעכבים

אמנם עיין שו"ת רעק"א סימן כ"א דמבואר בדבריו בדעת הטור שס"ל שתגים מעכבים וקשה מסוגין למה חייב אם עושה ללא תגים וכתב שכל הדין תגים זה לא מעיקר צורת האות רק שנתחדש שיש הלכה לעשות תגים וזה מעכב שזה דין לעיכובא אבל בשם כתב זה לא חסר ולכן לענין שבת וודאי שהוא לא חייב ודבר זה חידוש שא"כ שמהיכי תיתי שדבר זה יעכב אמנם עיין מרדכי שהביא מר"ת שכתב להוכיח שתגים מעכבים מהא דקוצו של יוד מעכב כל שכן תגים ולפ"ז אפשר לומר שס"ל שקוצו של יוד דינו גם רק כמו תג ולכן למד שנאמר כאן הלכה שתג מעכב והנה שיטת הרמב"ם שקוצו של יוד מעכב ותגים לא ועיין כתבי הגרי"ז במנחות כ"ט. שביאר שזה הרמב"ם לשיטתו שרק במזוזות צריך תגים ולא בס"ת א"כ בהכרח שזה רק תוספת דין ולא מעיקר צורת האות משא"כ קוצו של יוד שזה בכל הדברים לכן זה נחשב מעיקר צורת האות ולדברי רעק"א הנ"ל שהסיבה שזה פוסל מצד שהדין תג מעכב אין מקום לדבריו [ובעיקר דבריו תמוה דהרי גם תגי בד"ק חי"ה לא מעכב וזה הרי בכל הדברים]

**הנפק"מ בגדרים הנ"ל לענין שרטוט ולענין מגילה**

ג]ועיין שו"ע סימן תרצ"א שהובא מחלוקת ראשונים האם מגילה צריכה תגים וכתב הגר"א שהשיטה שמצריכה שזה מגוף האותיות והשיטה החולקת ס"ל שזה רק כתרים לאותיות ואין זה מגוף האות וכתב דמסוגין משמע שזה מגוף האות מהא דלגבי שבת אם רוצה לתיג פטור כל זמן שלא תייג והנה זה א"ש לשיטות שלמדו מכאן שזה מעכב בס"ת דהינו שזה מעיקר צורת האות בס"ת אבל לשיטות שזה לא מעכב ורק כיון שרצה לכתוב צריך את זה אין שום ראיה ולכאורא מבואר בגר"א שגם אם לא מעכב אבל הגדר שלכתחילה צריך צורת אות יותר מושלמת ולא שזה סתם הלכה לכתוב תגים דאז זה וודאי לא סברא שלא יתחייב כל זמן שלא כתב אמנם בדעת הר"ן שס"ל שבמגילה לא צריך בהכרח שנקט שגם אם זה רק כתר אבל כיון שאדם כותב את זה בתור שלמות התיבה זה מספיק סיבה לחייב ודו"ק בזה

והנה מבואר בגמ' שאסור לכתוב פסוק ללא שרטוט וכתב הרמב"ן שזה רק בכתב אשורית ולא בשאר כתבים ועיין מרדכי [וכן בהגהות מימוני פ"ז מס"ת סק"מ] שה"ה כתב ללא תגים לא צריך שרטוט כיון דמבואר בגמ' שזה מעכב והנה הוא נקט כשיטות שלענין שבת ללא תג לא חייב גם אם לא רוצה לתייג ובהכרח שזה מעיקר צורת האות אמנם לרוב הראשונים שאם רוצה לתייג אינו חייב ללא זה לכאורא הוא תלוי בנ"ל דאם ננקוט שזה מעכב בס"ת מכח שזה צורת האות מושלמת א"כ יתכן שרק על כזו כתיבה נאמר האיסור אמנם אם ננקוט שזה רק דין תג אלא שנאמר הלכה שזה מעכב א"כ אין סיבה שלענין הדין לשרטט זה רק אם נכתב כדיני כתיבת ס"ת ולשיטות שזה לא מעכב אם ננקוט שזה רק כתר בעלמא ורק כיון שרצה לכותבו זה מחסר במלאכתו א"כ וודאי שצריך שירטוט אמנם אם נימא שלגבי הדין לכתחילה הגדר שזה השלמה באות ולכן זה שייך גם לגבי מגילה א"כ יש מקום לדון שללא הכתב המושלם לא נאמר דין שרטוט והוא חידוש

והנה בעיקר הא דמבואר בסוגין דאם רוצה לתייג אינו חייב ללא זה עיין ליקוטי אג"ט מ"ו סק"ה שכתב לדון דבר נפלא דהרי תוס' הקשו שכיון שרצה לכתוב אות ח' למה חייב אם כתב שני אותיות אחרות ותירצו שמדובר שהוא לא איכפת לו איזה אותיות שיהיו והעיקר שיהיו לו שני אותיות ולפ"ז כתב לדון דאם רוצה לכתוב אות ח' שלא צריכה תג א"כ רצה לכתוב אות מושלמת ועד כמה שזה יהיה זיון ללא תג זה אות לא מושלמת א"כ יהיה כאן חיסרון שלא נעשית מחשבתו שלא נוצר מה שהוא רצה כלל דהינו שאפילו אם ירצה לכתוב אות ז' אם תגים אבל כיון שכונתו לכתוב אות ז' א"כ זה לא גרע משם משמעון אבל כאן שהרי כוונתו לאות אחרת אלא שגם באות זו יש לו את רצונו אם זה אות מושלמת אבל ללא תגים שחסר בשלמות האות חשיב שלא נעשה מחשבתו אמנם נראה שכל זה שייך אם גדר הדין תג גם אם זה לא מעכב בתור שלמות הכתב ורק שזה דין לכתחילה אבל אם זה סתם הלכה לכאורא אין סברא שחשיב לא נעשית מחשבתו וצ"ע

**בחידוש המהרי"ק שאות פסולה לא גרע משאר לשונות**

ד]והנה עיין מהרי"ק שורש ע"א ובתשב"ץ סימן ה' שכתב לענין ה' וק' שהרגל מחוברת לאות שאפילו שלענין ס"ת זה פסול מצד שינוי צורת האות אבל לענין גט שכשר גם שאר כתבים ממילא זה לא גרע דהינו שנקט שבדין שכשר שאר כתבים כתוב שכל שכתוב על הנייר דבר שאנשים קוראים מזה את התוכן חשיב כתיבה [וכן מבואר בשו"ת הרא"ש כלל מ"ה סי"ט שהכשיר בגט ישראל שכתוב הא' והל' מחוברים כאות אחת אפילו שיש כאן חסרון אבר] והנה לפ"ז וודאי שאין להוכיח מסוגין שתגים לא מעכבים דיתכן דמה שאם רצה לכתוב אות ללא תג חייב מצד שזה לא גרע משאר כתבים אמנם בדעת הראשונים בסוגין שהוכיחו מכאן שזה לא מעכב או דנו להוכיח שגם בגט זה לא טוב חזינן שהגדר בשאר כתבים שכל דבר שהסכימו עליו שהוא כתב חשיב כתב אבל לא מספיק מה שסתם כתוב דבר שמזה מבינים התוכן

והנה מבואר במשנה שנוטריקון פטור ובפשוטו הכוונה שהנידון שכיון שמובן כאן תיבה שלימה זה כמו כתיבת תיבה ובזה נחלקו תנאים וקי"ל שאין לזה גדר תיבה אמנם אם יכתוב ב' נוטריקון יתכן שוודאי חייב אמנם עיין תוס' ק"ג: שכתבו שגם אם כתב שני נוטריקון בכל אופן לרבנן פטור ויש לעיין לנ"ל שכל שכתוב דבר שמובן זה לא גרע משאר לשון א"כ למה שלא יחשב כשתי תיבות בכל לשון אמנם לכאורא אינו דומה שכאן גם לא חשיב שיש פה תוכן אלא זה רק רמז לתוכן. ופשוט

והנה עיין לעיל דהמג"א הביא שיטות שללא תגים אין זה כתיבה גם אם רוצה לכתוב כך ובכל אופן לענין גט זה טוב ובפשוטו זה צ"ע דאם גם מתי שלא רוצה לכתוב תגים בכל אופן לא חשיב אות א"כ בהכרח שזה צורת האות וא"כ איך זה כשר לענין גט ולכאורא בהכרח כסברת המהרי"ק הנ"ל אלא שזה לא מצד הדין בכל לשון אלא שחלוק הדין כתיבה הנצרך לגט שיסודו שיבינו מהכתב את התוכן לבין שבת שצריך שיהיה חפצא של כתב דהינו שרק על כתיבה חשובה שזה דבר שיש לו שם כתב חייבים על זה ובזה א"ש דקי"ל כסברת המהרי"ק לענין גט במקום עיגון אפילו שלענין שבת לא הוכרע שכתב משיטה הוי כתב ואדרבא המג"א בכמה מקומות דן כשיטה זו דחלוק דין כתיבה בגט מדין כתיבה בשבת ודו"ק בזה

והנה עיין מג"א שכתב שאחד שמחבר אותיות לפרוכת הוי כתיבה ולמד דבר זה מהא דמבואר בגיטין כ. דאם מחבר אותיות לגט בצורה קבועה ויוצר גט אפשר לגרש בו וכתב החיי אדם שיש לחלק דבגט דהעיקר זה התוכן ממילא חשיב שיצר הכתיבה כאן אבל בשבת שהעיקר זה הכתיבה ממילא כל שהאותיות כבר היו כתובות אין כאן כתיבה ולכאורא הוא כיסוד הנ"ל שיסוד הדין כתיבה בגט היא יצירה של הבנת תוכן מתוך הכתב משא"כ לגבי שבת וצ"ע בפרט זה

והנה במה שכתבנו בדעת המג"א שכתב ללא זיונים אפילו שלענין גט זה כתב בכל אופן לענין שבת פטור יש לעיין מה זה שונה מצר צורה דודאי חייב וצ"ל שרק צורה חשובה חייבים ולא סתם רשימה וכל שאין לו תורת כתב ואינו צורה שיש לה תוכן בעצם אינו חייב דהינו שכיתוב שכל מטרתו כמטרת כתב שמספר תוכן אין לו חשיבות אלא אם הוא צורת כתב והנה דנו בכותב סימן קריאה או שאלה האם חשיב כותב ובפשוטו זה כמו צורה שכיון שיש כאן צורה שמצד עצמה יש לה משמעות אמנם לנ"ל שבכתיבה צריך דוקא דבר שיש לו תורת כתב א"כ יתכן שכאן שזה רק ניקוד אין חיוב וצ"ע

והנה לכאורא לביאור הנ"ל יש מקום לישב השיטות שרק כתב אשורי חייב דמה זה שונה מצר צורה דבכתב שזה רק מראה תוכן בזה צריך שם כתב ויתכן שצריך דוקא כתב אשורית אמנם עיין מג"א סימן ש"מ סק"י שנקט בדעת הרמב"ם שרושם רשמים חייב דהינו גם סימניות וכן נקט סימן שכ"ג סק"ז ובכל אופן נקט שללא זיונים או כתב משיטה פטור [ולכן דחה השיטות שבשאר כתבים פטורים] וביאר שכאן גרע דזה חצי דבר וזה וודאי צ"ע דעד כמה שבגט זה כשר ובכותב בשבת אין דין דוקא של כתב א"כ למה שלא יתחייב וצ"ל שכאן שזה כחצי דבר לגבי שבת גרע שאין לזה שם רשימה או כתב וצ"ע

**בהא דללא תגים לא הוי כשם משמעון**

ה]והנה בהא דמבואר בסוגין שאפילו אם יכתוב ללא תגים הוא חייב בכל אופן אם רוצה לתייג הוא פטור עיין קה"י שהקשה הרי קי"ל ששם משמעון חייב אפילו שלא גמר לכתוב דהינו שהיצירה שרצה לא נעשתה אבל כיון שכדי לעשות את עשייתו צריך ליצור שני אותיות שזה שיעור מלאכה חייב א"כ ה"ה כאן למה שלא יתחייב באותיות ללא תגים וכתב שיש לחלק ששם תיבה מורכבת מכמה יצירות וכיון שרצה את היצירה החלקית שזה דבר לעצמו ממילא חייב משא"כ כאן שלענין הצורה שרצה לא גמר שום יצירה אמנם הקשה מחק קפיזא בקבא שרש"י ביאר שעשה חקיקה ולא גמר ובכל אופן חייב כיון שזה מתקיים במקום אחר אפילו שלענין מה שרצה זה חצי יצירה וצ"ב החילוק וכן ראיתי להקשות ממבשל כמאכל בן דורסאי אפילו שרוצה לבשל הכל וצ"ל ששם אפילו שלא גמר אבל התוספת הנצרכת היא עוד יצירה שנצרכת לשלמות שעושה אבל כאן זה בכלל אותה יצירה שהאות הכתובה קודם אינה אות גמורה ללא חלק זה ועדיין צ"ע

והנה יש לעיין בכתב האותיות וצריך למלאותן האם כבר חייב והנה אות כזו בפשוטו היא כשירה בדיעבד ולנ"ל הוא תלוי בשיטות הראשונים שאם תג אין זה מכלל האות כלל ובכל אופן כיון שכך רצה את צורת האות הוא לא חייב ללא זה א"כ גם כאן אינו מתחייב אמנם אם נימא שרק כיון שזה מעכב חשיב שחסר בצורת האות א"כ כאן זה לא מעכב אמנם אם נימא דרק שם אם זה לא מעכב בהכרח שזה סתם הלכה לכן חייב א"כ כאן זה לא שייך דכאן ודאי דחלק זה הוא מהשלמת האות וכן יש לעיין בכתב חלש ורוצה לחזק הכתיבה ואין זה דומה לירושלמי שעשה סימון ורוצה לצבוע דלאחר הצביעה אין הדבר הנכתב כלל וצ"ע בזה