23מקלקל בחבורה והבערה
קטגוריות: ש_ס / יב שבת / כללי המלאכות / קונטרס דעת המחשבת

**מקלקל בחבורה והבערה**

מבואר בגמ' שבת קו. שנחלקו ר' יהודה ור' שמעון האם בחבורה והבערה נאמר פטורא במקלקל, דר"ש ס"ל דחייב, ור' יהודה פוטר [ונחלקו הראשונים שם האם מחלוקת זו שייכא למחלוקתם לענין מלא[[1]](#footnote-1) שאצל"ג, עיי"ש], ומבואר בגמ' שר"ש יליף לה ממילה והבערת בת כהן, עיי"ש. ויל"ע מהו הטעם דר"ש שמקלקל בהבערה חייב, מהו פשר גזיה"כ בזה שחייב.

ואולי יתכן לבאר שיסוד הפטור במקלקל הרי הוא משום דלא עביד מלאכה חשובה, דמלאכה שאינ מביאה תועלת אינה מלאכה חשובה, וא"כ יתכן שבחבורה והבערה יש כאן עשיה ויצירה חשובה אפילו שמקלקל, דאמנם אין בהם תועלת אבל עכ"פ יש בהם חשיבות מצד שיש בהן יצירת שינוי בעל משמעות.

**חבורה והבערה לענין שאר פטורי מלאכת מחשבת**

לענין **מתעסק**, איתא בגמ' בכריתות יט: דלמ"ד שמקלקל בחבורה חייב ה"ה שמתעסק חייב, משום דלא בעינן מלאכת מחשבת.[[2]](#footnote-2)

ולענין **אינו מתכוין** איתא בכתובות ה: דאינו מתכוין מותר גם בחבורה ובהבערה. והטעם בזה כתבו התוס' (שבת עה.) דאינו מתכוין מותר בכה"ת ולא רק בשבת, והיתר זה לא נלמד מ"מלאכת מחשבת" ורק פטורי דשבת דילפינן במלאכת מחשבת אמרי' דמתעסק חייב דליכא למפטריה משום מלאכת מחשבת.[[3]](#footnote-3)

ולענין **מלאכה שאצל"ג** מבואר בגמ' בסנהדרין פה. שגם בחבורה והבערה יש פטור דמלאכה שאינה צריכה לגופה לר"ש, והקשו התוס' (שבת עה. ויומא לד:) אמאי פטור, והרי מבואר בגמ' בכריתות יט: שלמ"ד שמקלקל בחבורה והבערה חייב גם מתעסק חייב, ולפי"ז גם במלאכה שאצל"ג הו"ל להתחייב.[[4]](#footnote-4) [והתוס' ביומא כתבו מחמת קושיה זו דהפטור במלאכה שאצל"ג אינו משום "מלאכת מחשבת" אלא משום דלא הוי דומיא דמשכן. אולם ברש"י בכמה דוכתי והתוס' בשבת עה. ועוד נקטו שהפטור במלאכה שאצל"ג הוא משום "מלאכת מחשבת", ולדידהו אכתי קשיא].

ולפי הנ"ל יתכן ליישב שחלוק יסוד הפטור במקלקל ומתעסק ממלאכה שאצל"ג, וכמשנ"ת ב\* שיסוד הפטור במקלקל ומתעסק הוא משום שאי"ז **מלאכה חשובה**, [במקלקל אינה חשובה משום שאינו מביא תועלת ובמתעסק אינה מלאכה חשובה משום שנעשתה בלי דעת], אולם במלאכה שאצל"ג יסוד הפטור הוא משום חסרון כוונתו לתכליתה של המלאכה, ויסודה הוא כמו אינו מתכוין, כמבואר בגמ' בשבת מב. וממילא לענין מלאכה שאצל"ג אין טעם לומר דיתחייב בחבורה והבערה שהרי אע"פ דהתורה חייבה והחשיבתם כמלאכות חשובות מ"מ לענין מלאכה שאצל"ג אין זה שייך כלל. [וע"ע במהר"ל שבת עה. ואולי זהו ביאור דבריו, וצ"ע].

**פסיק רישא דלא ניחא ליה**

עי' בביאור הגר"א (סי' שלא ס"י) שנקט שלענין חבורה והבערה לא אמרי' שפסיק רישא דלא ניחא ליה פטור, משום דהטעם דנקטינן דהוי פטור בשבת הוא משום דאי"ז בגדר מלאכת מחשבת, ובחבורה והבערה לא בעי' "מלאכת מחשבת", והביאו הבה"ל (סי' שכח ס"ג ד"ה ומצטער).

1. אמנם מה שכתב שם שלפי התוס' בדף צד. לא ילפינן מהקמת המשכן אלא ממעשה המשכן, צ"ב, דא"כ מה הקשו בגמ' בדף לא: מהקמת המשכן, והרי לא ילפינן מהקמת המשכן אלא ממעשה המשכן ושם הוי במקומו. וכה"ן מרכבת המשנה (שבת פ"א) ועוד ראיתי בלשון הזהב שהקשה מהמשנה ריש הזורק דילפינן מהקמת המשכן, עיי"ש. [↑](#footnote-ref-1)
2. אמנם בגמ' בכריתות מבואר דאיכא תרי דרשות לפטור מתעסק, א' "בה", ב' "מלאכת מחשבת", ונחלקו בזה הראשונים, ויש שכתבו דאיכא גווני דמתעסק דילפי' מהאי דרשה ואיכא גווני דילפינן מהאי דרשה, עי' בסי' \*, ולפי"ז רק באופן דילפי' מ"מלאכת מחשבת" יש לחייב מתעסק, עי' חת"ס שבת עה. ולפי רש"י יש בזה פלוגתא מהיכן ילפי' מתעסק, ולמ"ד דילפי' מ"בה" אין לחייב מתעסק בחבורה והבערה, וכ"כ המגיני שלמה שבת עה. [↑](#footnote-ref-2)
3. אמנם נפק"מ לדעת ר' יהודה דבכה"ת מחייב באינו מתכוין, ובשבת מודה דפטור מדאו', דבחבורה והבערה יסבור דחייב. [אמנם ר' יהודה גופיה ס"ל דמקלקל בחבורה והבערה פטור, וא"כ לדידיה גם באינו מתכוין פטור]. [↑](#footnote-ref-3)
4. אמנם ברמב"ן (שבת קו.) נקט דהוי מח' ר' יוחנן ור' אבהו בגמ' בשבת קו. אם מלאכה שאצל"ג בחבורה והבערה חייב או לא, עיי"ש. וע"ע בחת"ס שבת קג. שנקט שלפי רש"י בחבורה והבערה אין פטור של מלאכה שאצל"ג, ובי' את הגמ' בסנ"ה באו"א, עיי"ש. [↑](#footnote-ref-4)