יב - בד_ הרדב_ז בדין חדרים הפתוחין לביהכנ_ס
קטגוריות: ש_ס / א ברכות / ברכות - הרב רפאל בהגר_מ שמואלביץ / עניינים / צירוף לציבור בב_ מקומות, וע_י רואין אלו את אלו, והמסתעף

יום ג' י"ג ניסן תש"פ

סימן יב

בד' הרדב''ז בדין חדרים הפתוחין לביהכנ''ס

א] בתשו' רדב"ז ח"ב סימן תר"נ כתב בדין חדרים הפתוחין לביהכנ"ס, דהמתפלל שם הוי כמתפלל בביהכנ"ס, דאף דיש מחיצה גמורה ביניהם, וכל הא דבחצר קטנה וגדולה אמרינן דדיורי גדולה בקטנה הוא רק כשנפרצה במלואה, מ"מ כיון דאין לחדרים דרך אלא דרך ביהכנ"ס, הו"ל רגל הפנימית בחיצונה ואין רגל החיצונה בפנימית, והלכך ט' בפנימית וא' בחיצונה אין מצטרפין וכן אם ש"ץ בחיצונה אין מוציאן יד"ח כיון שאין רגלם בפנימית, אבל ט' בחיצונה וא' בפנימית מצטרפין וכן אם ש"ץ בפנימית מוציאן יד"ח, שהרי רגלי הפנימית בחיצונה, ולמד לזה ממש"כ בתשו' הרשב"א ח"א סימן ס"ג בדין צירוף אותם שבחצר לאותם שבפנים, דאם ש"צ בפנים אין אותם שבחצר מצטרפין עם אותם שבפנים לעשרה, שרגלי הפנימית בחצר, ואין רגלי החצר בפנים שהיא היא העיקר, עיי"ש.[[1]](#footnote-2)

ולא זכינו לעמוד על הדברים, דלכאו' מש"כ הרשב"א דרגלי הפנימית בחצר, ואין רגלי החצר בפנים שהיא היא העיקר, הוא כמש"כ הרמב"ן בפסחים פ"ה ב' דדיורי בית בחצר, ואין דיורי חצר בבית, ולפ"ז הדין נותן, דכל שיש ט' בבית וא' בחצר מצטרפין, וכל שיש ט' בחצר וא' בבית אין מצטרפין, וכמש"כ כן הרמב"ן שם.

ולפ"ז הרי דאי נימא דחדר שאין לו דרך אלא דרך ביהכנ"ס, דמי לבית פנימי וחצר, ואמרינן דרגל החדר בביהכנ"ס, ואין רגל ביהכנ"ס בחדר, הדין נותן דאם יש ט' בחדר וא' בביהכנ"ס מצטרפין, ואם ציבור בחצר וש"צ בביהכנ"ס מוציאין ידי חובתן, ומאידך אם היו ט' בביהכנ"ס וא' בחדר אין מצטרפין, ואם היו ציבור בביהכנ"ס וש"צ בחדר אין מוציאן יד"ח, והרדב"ז כתב להיפך, ושמא ט"ס נפלה בדבריו, וצ"ע.

ב] והחיי אדם בכלל ל' ס"א כתב, ז"ל, ובתשו' רדב"ז סי' תר"נ מצאתי שכתב שזה דוקא לענין צירוף, אבל שיהי' כמתפלל עם הצבור אם אין לחדר פתח אחר רק דווקא דרך הבית הגדול, חשוב כמתפלל עם הצבור, עכ"ל, והביאו המ"ב בסימן נ"ה סקנ"ח.

והדברים צ"ע, דבד' הרדב"ז מבו' שלא חילק כלל בין דין צירוף לדין תפילה בציבור, דפשיטא לי' דדמי זל"ז, ומש"כ דאם אין לחדר פתח אחר רק דרך הבית הגדול חשיב כמתפלל עם הציבור, אי"ז משום דחלוק דין תפילה בציבור מדין צירוף, אלא משום דס"ל דמכח הא דרגלי הפנימית בחיצונה מצטרף אותו שבפנימית עם הציבור שבחיצונה, ואף אם יהיו ט' בחיצונה וא' בפנימית מצטרפין, וצע"ג.[[2]](#footnote-3)

ובתשו' הרדב"ז ח"ב סימן תר"נ כתב עפ"ד הרשב"א, בדין חדרים הפתוחים לבית הכנסת ואינם פרוצין במלואן, כיון דאין להן דרך אלא דרך ביהכ"נ, והו"ל רגל הפנימית בחיצונה, ע"כ אם היו ט' בפנימית וא' בחיצונה אין מצטרפין, ואם היו ט' בחיצונה וא' בפנימית מצטרפין, וצ"ע דלכאו' לפי משמעות ד' הרשב"א, אשר כ"ה מבו' בד' הרמב"ן בפסחים, הדין נותן להיפך, וצ"ע.

1. צ"ע, דבד' הרשב"א נראה דהא דרגלי הפנימית בחצר ואין רגלי החצר בפנימית, אי"ז משום דאין לבני הפנימית דרך לצאת אלא דרך החצר, אלא משום דהבית הפנימי הוא העיקר והחצר טפילה לו, וכמש"כ בסו"ד שאין רגלי החצר בפנים "שהיא היא העיקר", וזה כמש"כ הרמב"ן בפסחים פ"ה ב' דדיורי בית בחצר, וא"כ היאך יש ללמוד מזה לחדרים הפתוחין לביהכנ"ס, ואדרבה הרי הביהכנ"ס הוא העיקר. [↑](#footnote-ref-2)
2. ועפי"ז יש להעיר גם במש"כ הביאוה"ל שם סי"ט, דאף לדעת הגר"א דיש להחמיר דעומד ע"ג התיבה אינו מצטרף עם הציבור, אין להחמיר רק לענין צירוף, אבל לענין תפילה בציבור לענין השמש שעומד שם יש להקל, דבלא"ה דעת הרדב"ז להקל לענין זה אפי' בחדר שלפנים מן הבית, - ולהנ"ל הרי דלדעת הרדב"ז אף הוא מצטרף עם הציבור, ולא מצינו בדבריו שחילק בין דינא דצירוף, לדינא דתפילה בציבור. [↑](#footnote-ref-3)