בענין מוכני
קטגוריות: ש_ס / יב שבת / מוקצה / הרב חיים לייב אוירבך / חבורות

בענין מוכני

יל"ע בשידה שיש עליה דבר מוקצה האם נאסרת כל השידה מלטלטל והאם זה אוסר גם את המגירה והאם מהני מה שיש היתר במגירה להתיר השידה אם ההיתר יותר חשוב ומה הדין אם מגירה אחת יש בה היתר ומגירה אחרת יש בה איסור וה"ה אם למעלה יש דבר היתר ובמגירה יש איסור וכן יל"ע בארון מגירות שמניחים רק בתוכו וגם יל"ע בדלת שלו אם מותר לפתחה כאשר הארון הוא מוקצה,

והנה המג"א כ' בסי' ש"י ס"ק ז' דשולחן שיש בו תיבה הנשמטת אסור לטלטל השולחן אא"כ יש עליו דבר המותר ועי"ש שדימה זה למוכני נשמטת דאסור לטלטל השידה כשיש מעות במוכני ולפי"ד משמע דאם אינה נשמטת מותר לטלטל השולחן וכמו לענין מוכני דבאינה נשמטת מותר לטלטל השידה ומפו' כן בפוסקים עיין ח"א ומשנ"ב ולכאורה צ"ע הא בשלמא במוכני כל שאינה נשמטת והמעות אינם על השידה אלא על המוכני א"כ הרי הם ע"ג מידי דאינו עיקר הכלי אבל בשולחן נהי דהמעות על התיבה מ"מ הלא השולחן הוא שמחזיק התיבה שבתוכה המעות וא"כ אמאי לא נימא דהשולחן הוי בסיס למעות והם נמצאים ע"ג הכלי ומבואר מדבריו דהיכא דהמעות הם בתיבה אינו חשוב בסיס למעות שאין דנים החזקתו כהחזקת המעות אלא כהחזקת התיבה ורק התיבה היא שמחזקת המעות אמנם אכתי אפשר לדון דנימא דהשולחן הוי בסיס לתיבה שהיא נאסרת מחמת בסיס וממילא יאסר ואמנם צ"ל דעכ"פ היכא דאינה נשמטת כיון דהוי דבר אחד ל"א דיחשב השולחן בסיס לתיבה דאף דדנינן על התיבה כמקום בפ"ע שמחזיק המעות ולא עיקר השולחן מחזיקו מ"מ הו"ל כלי אחד לענין שיחשב בסיס לו אמנם קצ"ע בזה דהרי מצינו בסו' לק' דף קי"ז לד' התו' שם דעור הוי בסיס לבשר בבהמה קודם שנשחטה וצ"ע הא לכאורה עור ובשר חדא הם ואיך נעשה בסיס לזה וצ"ל דנהי דהוי בהמה אחת מ"מ עור ובשר חלוקים הם וחשיב לעולם עור טפל לבשר ואמנם באמת בנשמטת יש לדון לאסור מלבד שיש כאן איסור מחמת טלטול התיבה יהא אסור טלטול השולחן מחמת שהוא בסיס לתיבה ונ"מ בכה"ג ששמטו עכו"ם או קטן בשבת שיהא אסור לטלטל השולחן ג"כ ועיין בנשמת אדם בכלל סז' שכ' דיש בכה"ג בסיס לבסיס עי"ש שנסתפק בזה ,

והנה במג"א מבואר דאם יש על השולחן דבר היתר מותר לטלטלו גם בנשמטת ולכאורה כ"ז מהני לענין החיסרון מטעם דהוי בסיס לבסיס דכיון דיש לו היתר חשוב יותר מותר לטלטלו אבל הא דבשידה אסור לטלטל כולה בפשוטו אינו משום שהוא בסיס למוכני דלכאורה אדרבא המוכני בסיס לשידה ולא השידה למוכני אלא דמ"מ אסור לטלטלו בנשמטת מחמת טלטול המוכני וא"כ ה"נ הכא נהי דאין השולחן בסיס מ"מ התיבה הוי בסיס ואמאי מותר לטלטל השולחן עם התיבה והנה באמת בפמ"ג נסתפק בזה די"ל דהיכא דיש על השולחן היתר יועיל גם דהתיבה לא תהא בסיס אך לכאורה זה מחודש דבנשמטת דהם כמו תרי כלים יועיל ההיתר דע"ג השולחן לתיבה וכבר הק' התהיל"ד דבראשונים בסוגיין מבואר לא כן דבנשמטת אין מצרפין ההיתר עם האיסור שבמוכני וכ"ש לד' המג"א גופיה דס"ל דאפילו באינה נשמטת מתחלק מקום המוכני מן השידה דמקום המוכני נעשה בסיס ומקום השידה אינו נעשה בסיס וחזי' דאפי' כלי אחד מתחלק כ"ש שני כלים ובאמת בגר"ז מבואר דמה דנאסר השולחן הוא משום דהוא בסיס לבסיס שהוא התיבה [ומשמעות דבריו שם היא דאף בשידה י"ל כן דהוא בסיס למוכני מדהזכיר הכא ג"כ הסברות דטפל לכלי ומשמע דילפי' לזה מדינא דמוכני וזה צ"ע טובא לומר כן ] והחילוק בין נשמטת לאינה נשמטת דכיון דלא הוי עיקר הכלי ע"כ הוא טפל לעיקר ואין העיקר נעשה בסיס לו ומשא"כ בנשמטת השולחן נעשה בסיס לתיבה וא"כ נאסר ןלפי"ד א"ש הא דכ' המג"א דהיכא דיש היתר בשולחן מהני להתירו ואף דהתיבה באמת אסורה משום בסיס מ"מ השולחן יהא מותר ושוב ממילא יהא מותר לגררה אף שהיא עם התיבה וצ"ל ההיתר בזה דכיון דעיקר הטלטול מתיחס לשולחן ע"כ שרי גם בנשמטת או מטעם דהוי טלטול מן הצד לצורך דבר המותר שהוא השולחן [ול"א בזה שיהא כלצורך דבר האסור דצריך גם להתיבה כיון דלצורך המותר והאסור ג"כ שרי אמנם צ"ע בזה בד' מג"א עיין בתהיל"ד שדן שהמ"א והגר"ז פליגי בענין זה כשצריך לשניהם אמנם החזו"א כ' בסי' מח' דבנשמטת אסורה אף השידה משום דהוי כלצורך דבר האסור ] אמנם בחיי"א ובמשנ"ב נ' דרך שלישית בזה דהשולחן נעשה בסיס למעות והיינו דכיון דהשולחן מחזיק המעות ע"י שמחזיק התיבה הוי בסיס למעות [ועי"ש בחיי"א כשדן להתיר היכא דהוי כלי שעיקרו להיתר כ' להתיר משום דהוי בסיס לדבר המותר והאסור ומבואר דהוא בסיס למעות עצמם ג"כ עי"ש גם בלשונו להדיא כן]אמנם דצ"ע דא"כ גם באינה נשמטת נימא דהשולחן הוי בסיס למעות ואדרבא עדיף אינה נשמטת אמנם ע"כ צ"ל דגם לד' החיי"א אינו נעשה בסיס למעות רק מחמת בסיסות של המוכני אפי' שאינה נשמטת וכל הכלי אחד הוא מ"מ עיקר הבסיסות תליא במקום המונח עליו וע"כ כיון דהמקום הזה טפל לעיקר הבגד אף דהוא עצמו נעשה בסיס כמבו' במג"א וכמו שהעתיק החיי"א בפנים [אע"פ דבנשמ"א פליג בזה על המג"א עי"ש ] מ"מ אינו יכול לגרור את כולו להעשות בסיס למעות עוד יש לדון קצת באופ"א בד' המג"א דבאמת בנשמטת נמי הוי כלי אחד לענין בסיסותו דכל המונח במק"א יחשב כמונח בכל הכלי ואינו מתחלק אלא לענין זה דבנשמטת אין אנו דנים אותו כעיקר וטפל אלא לכל חלק יש חשיבות בפ"ע וממילא דהשולחן הוי בסיס למעות מצ"ע ואי"צ לבסיסות של התיבה ודלא כהנ"ל ובדרך זו יתיישב יותר הא דלמד כן המג"א מדינא דשידה דלכל הדרכים הנ"ל צ"ע דהרי שידה אינה נעשית בסיס למוכני וכנ"ל אמנם להנ"ל א"ש יותר דבאמת השידה גם בנשמטת הויא בסיס למעות ומשום דחשיב לענין זה ככלי אחד אלא דבאינה נשמטת לא הוי בסיס כיון דבאינה נשמטת חשיב התיבה כטפל לכלי וכנ"ל ,

והנה בגוונא דיש על השולחן דבר איסור צ"ע אם גם התיבה נאסרת בטילטול והנה באינה נשמטת לכאורה כיון דהוא כלי אחד יש לאסור דהרי אדרבא האיסור מונח על עיקר הכלי והכל יעשה איסור אבל בנשמטת לכאורה לא יאסר כיון דהוי שני כלים אמנם לפמש"נ דגם בנשמטת הויא חד לענין בסיס א"כ י"ל דאף בנשמטת יאסר הכל דהכא אדרבא

באינה נשמטת בשידה של זמנינו יש לעיין די"ל אף אם יהיה דבר איסור במגירה נאסור הכל כיון דזהו עיקר הכלי ג"כ ,

יל"ע טובא בד' החיי"א והמ"ב מה מהני היתר על השולחן דהלא שידה אינה בסיס למוכני ומ"מ בנשמטת אסור לטלטל השידה כיון דמטלטל עמה המוכני ול"ח טלטול מן הצד ובשלמא לד' הגר"ז אולי שייך לדחוק יותר דמ"מ שידה הוי בסיס למוכני כיון דעכ"פ אין אחד משמש בלא חבירו והוו כמשמשים זה לזה [וזה וודאי אכתי תמוה ומחודש]אבל לד' חיי"א דהגדר דבסיס לבסיס הוא דהוו בסיס למעות כמבואר שם להדיא בלשונו א"כ וודאי ל"ש לומר כן בשידה ומוכני ומ"מ נאסר לטלטל השידה משום דחשיב כטלטול להדיא על המוכני וא"כ מה מהני היתר על השולחן הרי עכ"פ יש כאן טלטול להדיא על התיבה והכיס שנעשו בסיס והנה בנשמ"א באמת מבואר דבנשמטת שרי לטלטל השידה עי"ש דבכה"ג גם המוכני הוי בסיס לאיסור והיתר עי"ש ומבו' שם להדיא ג"כ שלפי"ז באינה נשמטת מותר גם לטלטל המוכני עי"ש ודלא כהמג"א ולפי"ז ל"ק כ"כ אמנם בחיי"א שהביא בפנים ד' מג"א דהכיס עצמו אסור גם בתפור שאינו נשמט וה"ה למוכני כמו שנ' במג"א וא"כ לפי"ז ע"כ צ"ל דבנשמטת אסור לטלטל גם השידה דאל"כ ליכא נ"מ בנשמטת לאינה נשמטת וא"כ איך יתכן לומר דהיתר יהני [ובאמת דגם לד' הנשמ"א קצ"ע בזה דהרי הוא התיר המוכני רק משום שהוא בסיס לאיסור והיתר ומשמע שאין היתר מחמת דהוי כטלטול מן הצד על המוכני וא"כ בתיבה וכיס דל"ש הסברא דבסיס לאו"ה דהרי הם עצמם נעשים בסיס למעות ואין הם בסיס לבגד או לשולחן כלל א"כ היה לנו לאסור וא"כ מ"ט נתיר אפי' כשיש היתר על השולחן [ואין לומר ע"ד הפמ"ג דבכה"ג גם התיבה הוי בסיס לאיסור והיתר דעיין במשנ"ב שמבואר להדיא דבי' ד' המג"א והחיי"א אף בלא חידושו של הפמ"ג] עוד צ"ע מש"כ החיי"א בפנים שם שאם התיבה מחוברת לרגלי השולחן מותר לגרור אפי' רגלי השולחן אינם מחוברים לשולחן והביאור כ' שם בנשמ"א דהוי כמו מוכני נשמטת דמותר לטלטל השידה וכמו שביאר שם דבכה"ג הוי בסיס לאיו"ה ולכאורה כ"ז לפי דבריו בנשמ"א דפליג על המג"א וס"ל דמוכני עצמה באינה נשמטת שרי וממילא דבנשמטת י"ל דמותר לטלטל השידה אבל לפסק המג"א דמוכני עצמה נאסרת ע"כ בנשמטת אסור לטלטל השידה א"כ ה"נ יהא אסור בכה"ג לטלטלו ואפילו בכה"ג שרגלי השולחן מחוברים יהא אסור ואין להתיר מחמת שהרגלים אינם עיקר הכלי ולא נעשה בסיס לתיבה דעכ"פ כיון דהתיבה נשמטת והיא עצמה וודאי נעשית בסיס יהא אסור לגרור ורק לד' הנשמ"א שם דמותר לגרור השידה בנשמטת ורק בשולחן אסור משום דהוי בסיס לבסיס א"כ א"ש דכשהרגלים אינם נשמטים ל"ש לאסור טלטול השולחן משום בסיס לבסיס כיון דהרגלים מחזיקים התיבה והם אינם עיקר הכלי [גם זה יש בו חידוש שלכאורה דין זה הוא רק להר"ן דגם בידות הכלי לא נעשה בסיס אבל לד' הריטב"א דרק בדבר שהוא כעין שתי כלים נאמר זה ל"ש דין זה ] אבל לפי פ' המג"א דהמוכני נאסר גם באינה נשמטת ובנשמטת אסור גם השידה אף דאינה בסיס א"כ ה"נ יהא אסור דאף דלא הוי בסיס לבסיס מ"מ הרי כיון שהתיבה נשמטת היא אסורה ואיך יהא מותר לטלטלה [ורק היכא דהתיבה אינה נשמטת אף דהתיבה עצמה נעשית בסיס מ"מ יהא מותר לגרור היכא דהרגלים מחוברים לשולחן וכדין מוכני שאינה נשמטת והיכא דאינם מחוברים יהא אסור אף שהתיבה אינה נשמטת מהרגלים כיון דהרגלים הוו בסיס ג"כ משום בסיס לבסיס חשיבי כבסיס למעות ואסור לטלטל השולחן אף שהוא היתר כיון דהוא נשמט מן הרגלים הוו שתי טלטולים ואסור לטלטל] ולכאורה מוכרח בד' החיי"א והמ"ב דמה דהכיס נאסר הוא משום דכלפי טלטול שלו לבדו הוי ג"כ בסיס ומה דל"ח בסיס באינה נשמטת היינו כלפי טלטול כל החפץ דלגבי הך טלטול ל"ח כלל בסיס וצ"ע טובא להבין ד"ז,

והנה מצינו בפמ"ג שכ' בריש סי' ש"ט דבמפה שיש עליה נרות אינו נאסר רק המפה שתחת הנרות עי"ש ומ"מ מבואר להדיא בפמ"ג שם דהיכא דיש ג"כ דברי היתר על המפה אינו נעשה בסיס כלל וצ"ע הא כיון דמבואר דכל מקום חשיב לעצמו ונעשה בסיס רק מקום הנרות א"כ מ"ט מהני היתר במקום אחר והנה יש להסביר ד' הפמ"ג עוד דלכאורה צ"ע מד' רבינו אפרים שכ' דמהני היתר שיש על השידה להתיר ול"א דהוו ב' דברים וכן מהא דאינה נשמטת היה לנו לאסור הכל אי לאו דבטל לעיקר הכלי אמנם פשוט דכ"ד הפמ"ג הוא רק במפה שמיטלטלת כל מקום לבדו ואי"צ לטלטל הכל אבל בכלי אחר וודאי הכל אחד ופשוט וממילא י"ל דאם נדונו כלפי טלטול של מקום הנרות לבדו אינו בסיס רק לנרות אמנם יש למפה ג"כ טלטול של כולו דכשיטלטלנה כולה כאחד וודאי הוי טלטול אחד ובסיסות אחת וכל שאנו דנים כלפי טלטול כולו נעשה בסיס לאיו"ה וצ"ע,