דברים שנאמרו בסיום לזמן חורף דמסכת שבת
קטגוריות: כללי / שיעורי הרב מאיר קאופמן / ענינים כלליים / אגדה

**דברים שנאמרו בסיום לזמן חורף דמסכת שבת**

**מבואר בחז"ל בכמה דוכתי שהמצוה הכי חשובה זה לימוד התורה ועל זה אמרו ות"ת כנגד כולם ובירושלמי ריש פאה שכל מצוות של תורה אינם שוות לדבר אחד מהתורה ועל זה נאמר וכל חפציה לא ישוו בה אפילו חפצי מצוה וכבר האריך הנפש החיים בשער ד' להביא מחז"ל את גודל חשיבות מצוות לימוד תורה ומבואר בגמ' שבת שתחילת דינו של אדם אינו אלא על ד"ת ואדם לעמל יולד ומבואר בגמ' בסנהדרין שזה עמלה של תורה ואין צורך להאריך בדבר שברור לכולם**

**אמנם מצאנו בחז"ל שיש אדם שיש עליו חלות שם ת"ח שעליו אמרו בגמ' את ה' אלקיך תירא לרבות ת"ח וכן ואהבת את ה' אלקיך לרבות ת"ח ואמרו כל הנביאים לא נתנבאו אלא למשיא בתו לת"ח וכו' אבל ת"ח עצמם עין לא ראתה אלקים זולתך ומהו ת"ח א. צריך שיהיה בו יראת שמים וכמבואר בגמ' יבמות ק"ט דהאומר אין לו אלא תורה אף תורה אין לו וכן נפסק בשו"ע יור"ד סימן רמ"ג תלמיד חכם המזלזל במצוות ואין בו יראת שמים הרי הוא כקל שבקלים ועיין נפש החיים פרק ד' שהביא מדרש כל שהוא יודע ואין בו יראת שמים אין בידו כלום ואמרו חז"ל ת"ח שאין בו יראת שמים נבלה סרוחה טובה הימנו ב. צריך שיהיה בו מדות טובות כמבואר בגמ' גיטין ס"ב. מקמי פלגאה ניקום ובפשוטו יסוד החיסרון שהוא בעל מחלוקת אין בו מדות טובות ג. זהו העיקר כמבואר ברמ"א יור"ד סימן רמ"ג שיודע לישא וליתן בתורה ומבין מדעתו ברוב מקומות התלמוד ופירושיו ובפשוטו הוא המבואר בגמ' שבת קט"ו. שאיזהו ת"ח שראוי למנותו פרנס על הציבור כל ששואלים אותו בכל מקום ואפילו במסכת כלה ועיין שו"ת תשב"ץ ח"א סימן ל"ד וסימן קמ"ו שנקט שגם לגבי חיוב נידוי זה רק על כזה ת"ח [והנה ודאי שיש עוד הרבה דברים שהם תנאים להיות ת"ח כגון מיעוט תענוג שכמה שהגוף יותר רחוק מעניני עוה"ז התורה יותר מתאחדת עמו וכן שאר קניני תורה אמנם דברים אלו הם בגדר מעלות ואינם עיכוב בשם ת"ח]**

**דהיינו שיש חיוב של ידיעת התורה כמו שאמרו חז"ל ושננתם שיהיו ד"ת מחודדים בפיך שאם ישאלך אדם אל תגמגם אלא אומר לו מיד ועיין נפש החיים שהביא את חז"ל שלעתיד לבוא שואלים אדם על כל חלקי התורה ובגמ' סוכה כ"ח אומרת על ר' יוחנן שלא הניח מקרא משנה וכו' ומסיימת הגמ' שעל זה נאמר להנחיל אוהבי יש ואצרותיהם אמלא ובפשוטו המציאות של ת"ח זה לא יהודי שישב ולמד בתורה כל ימי חייו הוא ת"ח אלא זה אדם שלמד את רוב חלקי התורה ויודע אותם ומבואר בגמ' שת"ח ששכח תלמודו צריכים לכבדו מצד ששברי הלוחות מונחים בארון דהינו שרק מצד שברי לוחות צריכים לכבדו אבל היום משמע שאין לו דין חפצא של ת"ח דעיקר שם ת"ח זה מי שמונח בו רוב חלקי תורתינו הקדושה ובכל הדורות מי הם היו אלו שהיו נחשבים ת"ח זה אלו שהיה להם ידיעה ברוב חלקי התורה [ועוד יש להוסיף שאדם לא יכול להגיע לשלמות בהבנה של תורה אם אין לו שלימות של ידיעת התורה וכמו שאומרים בשם הח"ח שאמר תורת ה' כשהיא תמימה היא משיבת נפש ועיין נפש החיים פרק א' שעיקר טענתו אם מתעסקים רק בעניני יראת שמים שא"כ בסוף לא יהיה מי שידע את התורה ועיין ח"ח בהקדמות לליקוטי הלכות שהאריך בחיוב ידיעת התורה וע"ש שהוסיף שלעתיד לבוא מי שידע את התורה יוכל להבין את פנימיותה ולא מי שלא ידע אותה כלל ע"ש ועיין עוד בנפש החיים שכתב שעיקר לימוד תורה לשמה זה לשם התורה דהינו לידע ולהבין דהינו שאדם צריך ללמוד במטרה שהתורה הקדושה תהיה נמצאת בעולם וזה דרך שהיא בלבות עם ישראל וזה הן בהבנה בדרגא הנעלית והן בידיעתה דלא חשיב שהתורה בעולם על ידי שכבובה בספר אלא על ידי שהיא בלבות עם ישראל]**

**והנה ודאי ששאיפה כל יהודי זה להיות ת"ח וודאי שאם הקב"ה נתן לנו את האפשרות להתקרב אליו ולהיות ת"ח ואנחנו מסתפקים בדרגא שרק יושבים ועומלים בתורה כל ימינו אפילו שזה דרגא גדולה מאוד וודאי שזה זלזול במתנה שקבלנו וגם על זה בת קול יוצאת מהר חורב ואומרת אוי להם לבריות מעלבונה של תורה ויתכן שזה בכלל כי דבר ה' בזה שיש כאן זלזול במעלת ת"ח והנה ודאי שהחיוב של ידיעת התורה זה הן ברוחב של התורה והן בעומק של התורה, וידיעת התורה בלי הבנתה זה ע"ה כמבואר בחזו"א שזה הכוונה מי שקרא ושנה ולא שימש ת"ח "שזה אלו שמשנתם סדורה להם מקופיא ומתגאים נגד רבותינו" והגרא"מ שך זצ"ל אמר פעם בשיחה שכמו שיש ביטול תורה בכמות יש גם ביטול תורה באיכות דהינו שוודאי שאדם שיכל יותר לעמול בהבנת התורה והסתפק במועט יש עליו תביעה של ביטול תורה וכבר כתב הגר"ח מואלזין באגרת לנכדו שלא נבדלו גדולי ישראל אלא בדקות הסברא דהינו שגם לאחר שהיו גדולי ישראל וכל התורה היתה גלויה לפניהם אבל מי שהבנתו בתורה היא יותר עמוקה דרגתו יותר גדולה**

**והנה ימי שנותינו שבעים שנה ואם גבורות שמונים שנה ובשנים המבוגרות אדם כבר לא קולט כל כך טוב דברים חדשים ורק אז יכול להבין דברים יותר טוב ועיקר לימודו של האדם זה בשנים הצעירות [וכן אז הוא עסוק בלחתן ילדים ובבריאות הגוף וכו'] ובש"ס יש אלפים שבע מאות דף חוץ מזרעים טהרות ולכן מי ששואף להיות ת"ח חייב לתכנן את צורת לימודו שיוכל להגיע לדרגא זו דת"ח וזה מחייב א. ללמוד במרץ דהינו שלא העיקר שהוא לומד אלא שירצה להספיק מה שיכולתו נותנת לו וכבר כתב הגר"ח מואלזין שלימוד שעה אחת במרץ זה יותר משש שעות בעצלתיים והנסיון מוכיח שכמה שלומדים יותר אם הספק המחיב ההתמדה היא יותר גדולה ואדם מחובר לתורה הרבה יותר ב. וכן כל אדם צריך לתכנן לעצמו ללמוד בצורה שגומר כל דבר עד הסוף שרק על ידי זה נהיה קנין גמור ואומרים בשם החזו"א שהיצה"ר מגיע לבן אדם ומבקש ממנו אל תלמד עד הסוף כך שלא ישאר מזה כלום ורק על ידי שאדם גמר הסוגיא ובמסודר לו כל דבר עד הסוף מה יודע מה לא יודע יש לו בזה קנין אמיתי שעל ידי חזרה זה יכול להיות קנין לנצח ג. וכן וודאי צריך כל אחד להשקיע ולתכנן שילמד בצורה אם חזרות שקובץ על יד ירבה ושכל זמן מוסיף עוד בידיעת התורה ונשאר לו קנין ממה שלמד וצריך להשקיע בזה מחשבה כיון שדבר זה הוא עקרי מתפקדינו בעולם וכנ"ל**

**והנה יש כאן עוד נקודה שראוי לתת לב עליה הנה באמת זכינו ב"ה ללמוד בצורה שמשתדלים ללמוד כל ענין עד הסוף ובצורה מושלמת אמנם כל התועלת בנויה מלימוד של ציבור שאחד עוזר לשני והנה הרבה פעמים יש מצב שאדם בשביל התועלת הפרטית שלו עכשיו לגמור סוגיא אפילו שכולם כבר מתקדמים אמנם ביחס לכלל זה גורם ריפיון, והמציאות שגם בשבילו עצמו עצם זה שהוא מחויב להספיק כפי הנורמלי אפילו אם במקרה עכשיו זה לא טוב לו אבל גם לתועלת העצמית שלו כדאי לו להשאר כמו במסגרת וזה בדוק ומנוסה, וכן כמו שהוא רוצה לקבל תועלת מהציבור הוא גם מחויב לתת את חלקו לציבור וכל אחד ימצא כבר לעצמו את הצורה איך שהוא לא יפסיד ויוכל להשלים את מה שחסר לו**

**עוד יש לתת בתור עיצה טובה בלימוד הסוגיא שהמציאות שכל שאין תמונה גמורה לכל פרטי הסוגיא הרבה פעמים משקיעים מחשבה בדברים שבהמשך הסוגיא ברור לא כך, וכן הקבלה של תמונה ברורה זה רק לאחר ידיעת כל פרטי הסוגיא ולכן תמיד כדאי ללמוד קודם הסוגיא פעם ראשונה בלי לסים כל דבר עד הסוף רק להתבונן בהבנה הפשוטה של הדבר והקושי בכל דבר ורק אחרי זה ללמוד פעם שניה בצורה מדויקת עד הסוף וזה חוסך הרבה זמן וכן ודאי יש מעלה ללמוד כל דבר לא רק פעם אחת כמו שהאריך בחיי עולם**

הוספה : עיין במג"א לענין להספיד חכם בפניו בחול המועד שהיום אין לנו חכם ויש שחלקו מצד שכיון שזה מצד כבוד התורה א"כ כל דור לפי כבודו ומבואר שלכו"ע כל שדרגת ידיעת התורה פחות לא חשיב חכם ולא שהכל לפי הדור וזמן הלימוד שבזה ודאי שגם היום לא חסר מתמידים אלא ודאי שהשם ת"ח זה בידיעת התורה וודאי שידיעת התורה היום ירדה מאוד הן בהבנתה אין בידיעתה