1. טעם איסור חזרה
קטגוריות: ש_ס / יב שבת / מלאכות שהיה והטמנה / הרב מאיר קאופמן / שהיה חזרה הטמנה מרחצאות בישול / שיעורים

**רוב הדברים ראיתי בכתבי הגר' רפאל בן הגר"מ שמולאביץ**

ה' אלול ע"א

**סימן א'**

**בטעם איסור חזרה והמסתעף**

**א]בביאור שיטות הראשונים בטעם איסור חזרה**

**ב]בטעם היתר דגרו"ק ובטעם שזה מועיל למחזי כמבשל**

**ג]הנפק"מ שיש לדון אם זה שמא יחתה או מחזי כמבשל**

**ד]האם המחזי כמבשל הוא מעשה ההנחה או המציאות שזה מתחמם**

**ה] בביאור שיטת רש"י**

**בביאור שיטות הראשונים בטעם איסור חזרה**

א]מבואר בפירקין דאיכא איסור שהיה ומבואר בגמ' י"ח: דטעם האיסור שמא יחתה בגחלים ובפשוטו שם האיסור הוא המצב שזה מונח על האש שיש בזה חשש חיתוי וכמבואר בחזו"א ל"ז כ"א שגם בהניחו קוף יש חיוב להורידו וכן הוא פשטות הגמ' ל"ח. דמבואר לענין עבר והשהה שזה נחשב איסור שנעשה ללא מעשה עיין פנ"י שם.

אמנם מבואר במתניתין ריש פרק כירה דאיכא איסור חזרה באינה גרו"ק אפילו אם תנאי חזרה שזה המשך המצב הקודם ובכירה גרו"ק מותר להחזיר אם תנאי חזרה אמנם ללא תנאי חזרה שזה כהנחה בתחילה אסור ולא נתבאר בגמ' טעם איסור חזרה ומצאנו בזה לכאורא שני טעמים בראשונים יש שכתבו שיסוד האיסור מצד שמא יחתה דהינו דבחזרה יש סברא שיש פחות חשש חיתוי ולכן בגרו"ק שיש פחות חשש חיתוי לכן אסרו רק נתינה בתחילה משא"כ באינה גרו"ק אסרו אפילו חזרה אמנם יש שכתבו שיסוד האיסור מצד מחזי כמבשל דהינו דבנותן על האש מדרבנן זה נראה כמבשל ובחזרה זה פחות נראה כמבשל כיון שזה המשך המצב הקודם ולכן בגרו"ק שאין בזה חום חזק בזה אין כאן מחזי כמבשל משא"כ בגרו"ק שחומה חזק גם בחזרה יש בזה מחזי כמבשל והא דבגו"ק זה פחות נראה כמבשל לכאורא הביאור דמבואר ברשב"א מ: ובשיטה לר"ן דכל שנותן רק לחמם זה לא נראה כמבשל ובאש כזו הדרך לחמם ולא לבשל ולכן בחזרה שזה המשך המצב הקודם זה מתפרש כנתינה לחימום ואין בזה חשש שמא יחתה[[1]](#footnote-2)

והנה בדברי הרשב"א מ: מפורש שהדין חזרה בין באינה גרו"ק וכן הדין נתינה בתחילה בגרו"ק יסודה מצד שזה מחזי כמבשל וכן הוא בריטב"א והר"ן בכמה מקומות בסוגין אמנם עיין תוס' ל"ח: לענין פינה ממיחם למיחם דמדובר בגו"ק ומבואר בדבריהם שיסוד האיסור מצד שמא יחתה ודנו סברות לחלק למה כאן אסור ובהטמנה מותר ובר"ן שם כתב באמת לחלק דכאן זה אסור מצד שזה מחזי כמבשל ע"ש וכן עיין כל בו סימן ל"א הובא בב"י וברמ"א ס' רנ"ג ס"ה שכתב להתיר לתת בתנורים שלנו בשבת כיון שלא נתנו בע"ש כדי לחמם א"כ הבלם מועט ולא שיך שם חשש חיתוי ומפורש שם בב"י שזה סברא להתיר נתינה לכתחילה וכן נקט החזו"א ל"ז ח' אמנם המ"א העתיק שזה רק סברא בחזרה [ובמ"ב הוסיף סברא שכיון שלא רגילים לבשל בכזה חום אין בזה חשש מחזי כמבשל אמנם בכל בו רק כתב שאין בזה חשש חיתוי] וכן עיין במ"א סימן שי"ח סק" ובחזו"א [ל"ז ס"ק כ"א כ"ו] דנקטו דכל האיסור הוא תמיד רק מצד חשש חיתוי וכן עיין ר"ת בספר הישר שכתב לענין אינה גרו"ק שאסור מצד שמא יחתה

אמנם עיין בעל המאור שביאר בריש פרקין שכתב לענין תנור גרוף לגמרי שכתב שמותר להשהות ולהחזיר כיון דלית ביה חשש חיתוי ומבואר שגם חזרה נאסר מצד חשש חיתוי אמנם לענין נתינה בתחילה בגרו"ק בהניח ע"ג קרקע כתב שזה מחמת מחזי כמבשל ומשמע שחילק ביניהם ועיין אגלי טל דדייק כן מהגר"ז שחילק בטעמים וכן משמע בשיטה לר"ן דבדף ל"ו: ביאר שיסוד האיסור חזרה באינה גרו"ק זה מצד שמא יחתה אמנם בדף מ: ביאר שהאיסור להניח לכתחילה על גרו"ק זה מצד מחזי כמבשל וכן מבואר בפשוטו בתוס"ר דבדף מ: כתב מפורש שהאיסור של חזרה באינה גרו"ק זה מצד שמא יחתה ובדף ל"ח: כתב לענין גרו"ק בפינה ממיחם למיחם שזה מצד מחזי כמבשל וכן עיין במאירי לענין דברי הרמב"ן מ: שמותר לתת על תנור אם יוריד קודם שיהיה יד סולדת שזה רק בגרופה ולכאורא החילוק דבאינה גרופה יש איסור מצד שמא יחתה ואין לומר ששם זה כמו נתינה לכתחילה שאסור וודאי מצד שמא יחתה דכאן שזה לא מגיע לכדי יד סולדת בפשוטו אין בזה האיסור להניח את זה מצד שהיה כמבואר בראשונים שלא דנו כלל מצד זה דהוי כמבושל כל צרכו ודו"ק בזה ולפ"ז יתכן שזה גם דעת ר"ת הנ"ל שרק על אינה גרו"ק כתב שמא יחתה ולא על גרו"ק [והנה אם ננקוט שגרופה זה לגמרי לכאורא לא שיך שם חשש חיתוי ויותר מובן אם זה אסור מצד מחזי כמבשל עיין סימן ה' מה שכתבנו בזה]

ובטעם לחלק בזה אפשר לומר בשני אופנים או שס"ל מסברא דבאינה גרו"ק אין לאסור אלא מצד שמחזי כמבשל כיון שאין שם חשש חיתוי ומהא דמבואר דבחזרה מותר בהכרח שכה"ג אין בזה מחזי כמבשל וא"כ הא דבאינה גרו"ק אסור בהכרח שזה מצד חשש חיתוי או אפשר לומר שס"ל שהמציאות של גרו"ק זה לא מוריד את המחזי כמבשל אלא זה רק סברא ביחס לחשש חיתוי ובהכרח שאין בזה מחזי כמבשל

והנה מבואר בגמ' דבגרופה וקטומה שהיה מותר אפילו בתוכו אבל חזרה מותר רק על גביו ולא בתוכו ועיין רמב"ן וריטב"א ושיטה לר"ן שביארו שכאן זה אסור מצד מחזי כמבשל והנה לכאורא כל החומרא של תוכו כמבואר בראשונים שכיון שנפיש הבליה הוי כאינה גרו"ק וא"כ הניחא לראשונים שכל האיסור חזרה באינה גרו"ק מצד מחזי כמבשל אפילו שזה המשך א"כ גם כאן זה שייך אבל לראשונים שחזרה אסור רק מצד שמא יחתה ולא מצד מחזי כמבשל מצד שזה המשך המצב הקודם א"כ לכאורא אין שום סברא שתוכו יהיה יותר גרוע ובפשוטו צ"ל לדעתם שבאמת החומרא של תוכו זה כמבואר בתוס' ר"י ובתו"ש סקכ"ו שיש יותר חשש שיחתה בזמן החזרה ועיין סימן ג' מה שהארכנו בזה

אמנם צ"ע שהשיטה לר"ן ביאר כאן מפורש שטעם האיסור מצד מחזי כמבשל ואין לומר שיש כאן מחזי כמבשל מיוחד דהקשה מסוגין איך הגמ' לענין סמיכה פושטת משהיה לחזרה הרי חזינן כאן שמחזי כמבשל זה יותר חמור חזינן שזה לא דין מיוחד לענין תוכו והארכנו בזה בסימן ב' ע"ש ובפשוטו מוכח בדעתו שס"ל שבאינה גרופה וקטומה יש באמת שני הלכות א. מצד שמא יחתה ב. מצד מחזי כמבשל אלא שצ"ב המקור לומר שיש שני דינים ואולי מהדין חזרה בער"ש לומדין שיש חשש חיתוי דס"ל שרק מצד זה אפשר לאסור חזרה בער"ש והדין מחזי כמבשל מוכח מהדין שלתוכו אסור וצ"ע ואולי ס"ל מסברא שכיון שבגרו"ק יש מחזי כמבשל ה"ה כאן לא מועיל תנאי חזרה וצ"ע ובאמת שכן משמעות לשונו מ: שגם על אינה גרו"ק כתב מחזי כמבשל [אלא ששם זה מהרא"ה וכן דבריו ל"ז. לענין תוכו זה מהרא"ה ויתכן שיש כאן שני שיטות]

והנה לפ"ז יתכן שגם דעת הבעל המאור כן וכן הרא"ש הנ"ל והנה באמת בריטב"א ל"ז: בסופו כתב שבמצטמק ורע לו מותר להחזיר גם באינה גרו"ק שלא שיך בזה חשש חיתוי ולא מחזי כמבשל ומבואר לכאורא כנ"ל שס"ל שיש בזה שני סיבות לאיסור אמנם בדבריו זה לא יתכן דהרי ביאר ל"ו: דהטעם שאסור חזרה יותר משהיה כי מחזי כמבשל הרי מפורש שלא כתב שיש חשש חיתוי יותר בשהיה דרך חזרה וכן עיין רשב"א בתחילת פירקין שכתב על גריפה לגמרי שזה עוזר להשהות ולהחזיר שלא יהיה חשש חיתוי ובדוחק יש לומר שכוונתו להחזיר על אותו מקרה של השהיה אמנם בדעת הרשב"א זה מאוד דוחק דבדף מ: טרח רק לבאר למה אין מחזי כמבשל ולא כתב שום טעם למה אין בזה חשש חיתוי וצ"ע

אמנם לכאורא משיטת הר"ן יש להוכיח שס"ל שהאיסור רק מצד מחזי כמבשל שכתב מ: שמותר להניח פשטידא על התנור שכיון שאין בזה מחזי כמבשל כי ניכר לכל שזה דבר שלא צריך בישול ולכאורא כאן זה לא חיסרון באש אלא בדבר המתבשל ואין בזה שום סברא לענין חשש חיתוי אלא בהכרח שס"ל שאין שום חשש חיתוי דכיון דאין בזה איסור שהיה אין בזה איסור חזרה מצד שמא יחתה

וכן יש להוכיח לכאורא מדברי הרמב"ן ל"ז: ע"ש שביאר דמה דמבואר בבריתא דקטמה והובערה דמותר להשהות נתבשל כל צרכו מצד שבהובערה אין זה קטומה גמורה וזה רק מועיל לענין נתבשל כל צרכו וע"ש דנקט שזה גם הביאור בבריתא דנתלבתה דהינו שגם שם זה חזר למצב הקודם לגמרי ודלא כתוס' שחילקו בזה והנה בבריתא הנ"ל מבואר שמותר גם חזרה ולכאורא עד כמה שחזרה באינה גרו"ק אסור מצד שמא יחתה לא יתכן כדבר הזה דהרי בעלמא חזינן מחנניה דהחשש חיתוי בחזרה בנתבשל כל צרכו הוא יותר משהיה בנתבשל כמאכל בן דורסאי וא"כ כאן שאסור לרבנן שהיה בנתבשל כמאכל בן דורסאי איך יתכן שחזרה יהיה מותר ורק אם נימא שחשש חזרה יותר משהיה זה רק מצד מחזי כמבשל א"כ כאן כיון שמותר שהיה בנתבשל כל צרכו לא שיך בזה חשש יחתה גם בחזרה ודו"ק ובאמת תוס' שפשוט להם שבריתא דנתלבתה זה לא חזר למצבו הראשון יתכן שזה מטעם הזה דאל"כ אין צד להתיר חזרה וצ"ע בזה

והנה מסברא היה מקום לומר איפכא דבגרופה וקטומה שאין דרך לבשל שם אלא רק לחמם לא שייך מחזי כמבשל ושם האיסור רק מצד שמא יחתה משא"כ באינה גרו"ק כיון שזה חזרה אין שמא יחתה וכדחזינן בגרו"ק ושם זה אסור רק מצד מחזי כמבשל ולכאורא כן הוא מוכח לדעת רש"י שביאר מפורש ל"ח: דהדין נתינה בתחילה בגרו"ק זה מצד שזה כמטמין דהינו מצד שמא יחתה ומאידך נקט במשנה שהאיסור חזרה הוא מצד מחזי כמבשל ועיין לקמן שביארנו דמוכח ברש"י שמה שמותר להשהות ואסור להחזיר זה מצד מחזי כמבשל הרי מפורש כנ"ל דהיה גזירה חדשה להחזיר מצד מחזי כמבשל ודו"ק

**בטעם היתר דגרו"ק ובטעם שזה מועיל למחזי כמבשל**

ב]והנה באמת צ"ע פשטות לשון הרשב"א דגם באינה גרו"ק יש בזה מחזי כמבשל בחזרה א"כ מה עוזר על זה גרופה וקטומה שזה סברא שלא יבוא לחתות אבל מה זה קשור למחזי כמבשל דבזה צריך אש יותר נמוכה שלכן אין מחזי כמבשל

והנה בעיקר דין גרו"ק מצאנו בזה לכאורא כמה ביאורים בראשונים ברמב"ם פ"ג משבת ה"ד מבואר שכל הדברים המוזכרים בגמ' זה מצד שזה אש נמוכה והסיח דעתו מהתבשיל ובפשוטו הכוונה שכיון שבאש נמוכה אין התבשיל ראוי כל כך לכן מה שמניח על כזו אש יש בזה מציאות של היסח דעת מהתבשיל וממילא הוא לא יבוא לחתות או שכוונתו שמראה שמסיח דעתו מלבטפל בתבשיל

וברמ"ך הובא בכס"מ ה"ד וכן בהשגותיו בה"י מבואר שטעם ההיתר דיש כאן היכר שלא יבוא לחתות ולכן נקט שגם בתנור מועיל גרו"ק דלמעשה כיון שעשה גריפה או קטימה יש לו היכר כשיבוא לחתות וע"ש בהשגותיו בהי"א דלכן נקט שזה לא עוזר ביחס לחשש מגיס כיון שביחס לקדירה אין שום היכר

אמנם ברמב"ן וברשב"א ל"ו: מבואר שכיון שהניח על כזו אש חלשה ולא דאג להרבות אותה סימן שהוא לא מקפיד על חום האש ואין חשש שיבוא לחתות ועל דרך זה הוא בר"ן אלא שהוסיף שזה מצד שעשה היכר באש שהיא לא גבוהה רק בזה מועיל שחזינן שלא מקפיד על חום האש

ובריטב"א ל"ו: וכן ל"ז. ביאר שכיון שמניח על אש נמוכה מראה שלא מקפיד על חמימות התבשיל וממילא אין חשש שיבוא לחתות

והנה לדעת הריטב"א יש לבאר שמאותו טעם שאין חשש חיתוי כיון שהוא לא מקפיד על חמימות התבשיל ממילא גם אין כאן מחזי כמבשל דהרי מבואר בראשונים מ: שמתי שזה מקום שאין דרך לבשל אין מחזי כמבשל כי אז זה רק לצורך חימום וממילא מאותו טעם שאין חשש חיתוי אין בזה מחזי כמבשל וכן לראשונים שזה מראה שאין דעתו על גודל האש ממילא זה גם מראה שאין דעתו לבשל אלא לחמם שהנחה על אש כזו זה מראה שלא מקפידים אלא לחמם אלא שלענין הסיבה שלא יבוא לחתות לא הוצרכו לזה ויתכן דאדרבא ס"ל שעדין היה חשש חיתוי גם לצורך חמימות [אלא שצ"ע דהרשב"א י"ח: הקשה אם יש איסור מגיס שגרו"ק עדין יאסר מצד מגיס ואם נימא שכל הטעם שאין מחזי כמבשל כי יש כאן גם ראיה שאין כונתו אלא לחמם א"כ לכאורא זה גם סברא ביחס למגיס ואולי ס"ל שלענין דבר לא מבושל לא שייך לומר שלא איכפת לו מבישול התבשיל וצ"ע]

אמנם לדעת הרמ"ך שזה רק סברא ביחס לאש שיש לו תזכורת א"כ לכאורא אין בזה שום סברא ביחס למחזי כמבשל ובהכרח שנקט שכל הדין רק מצד שמא יחתה ולכן עוזר היכר שלא יבוא לחתות וכן לדעת הרמב"ם לא מצאנו שיש כאן גילוי שאין בזה בישול אלא יש כאן רק סברא ביחס לחיתוי אמנם אפשר לדחוק דאדם שמניח באש שגורם שיסיח דעתו מהתבשיל זה עצמו סיבה גם לראות שרק הניח לחמם ולכן מסיח ולא לבשל וכמו שביארנו בדעת הרשב"א והארכנו בכל זה בסימן ה'

**הנפק"מ שיש לדון אם זה שמא יחתה או מחזי כמבשל**

ג]והנה למתבאר איכא שני דרכים באיסור חזרה האם זה מצד מחזי כמבשל או מצד שמא יחתה ונפק"מ בגדר הגרו"ק האם זה סברא ביחס לחשש חיתוי או שזה גם סברא ביחס למחזי כמבשל והנה יש מקום לדון בזה כמה נפק"מ

א.עיין בבה"ל ריש ס' רנ"ג שכתב לדון דבקש וגבבה מותר גם בזמן שזה בוער מצד שאז אין חשש חיתוי ואחרי שזה לא יבער אין בזה גחלת שיהיה אפשר לחתות ולנ"ל כל זה סברא ביחס לשהיה אבל ביחס לחזרה לראשונים שכל האיסור רק מצד חיתוי א"כ גם כאן מותר אבל לראשונים שיש מחזי כמבשל א"כ כאן אין סיבה שלא יהיה מחזי כמבשל ובר"ת בספר הישר מבואר שגם כשזה בוער מותר להחזיר וא"ש לשיטתו שזה מצד חשש שמא יחתה [אמנם יש לדון דעצם הבישול על אש שעומדת לכבות יש בזה את ההיתר של גרו"ק כמבואר בר' יונתן מלוניל ע"ש]

ועיין אגרות משה או"ח צ"ג שיצא לדון שבגז לא שייך שמא יחתה כיון שזה כמו להביא עצים חדשים עוד כתב לדון שכאן שלא קורה שינוים באש אין סיבה לחשש חיתוי אמנם לנ"ל לענין חזרה אם החשש מצד שמא יחתה זה יעזור ואם מצד מחזי כמבשל זה לא יעזור וכן לענין פלטה חשמלית שאין בה אפשרות חיתוי דבפשוטו לא שייך שמא יחתה עדין לענין חזרה יאסר לשיטות שיש בזה מחזי כמבשל דכאן אין בזה המעלה של גרו"ק לענין מחזי כמבשל

ב.מצאנו בגמ' היתר דטוח בטיט וקדירא חיתא לענין שהיה והנה יש לדון האם זה סברא גם לענין חזרה ולראשונים שיש בזה מחזי כמבשל וודאי אסור אמנם אם זה מצד שמא יחתה יש מקום לדון אלא שיתכן שהחשש חיתוי בחזרה הוא יותר גדול וממילא אין כאן ההיתרים דמצאנו בשהיה וכן הוא בחזו"א ל"ח סק"ב ועיין סימן ד' מה שכתבנו בזה

ג.עיין בה"ל סוף סימן רנ"ג דהביא אחרונים דדנו שיועיל אמירה לעכו"ם להניח הקדירה על האש מצד שבות דשבות ובחזו"א ל"ז כ"א כתב שכיון שזה איסור מחמת שמא יחתה א"כ האיסור הוא המצב שיש כאן קדירה מוחזרת בשבת א"כ זה איסור של הישראל אמנם דעת המתירים בפשוטו דהאיסור מצד מחזי כמבשל וא"כ האיסור על מי שמחזיר שהוא נראה כמבשל ועיין סימן ד' שהארכנו בזה

ד.עיין סימן רנ"ג במ"א סקמ"ג דדייק מהרמ"א שאסור לתת קדירה על התנור במקום שהעכו"ם ידליק אחרי זה האש וביאר הטעם שיש כאן חשש חיתוי מתי שיודלק האש ובפשוטו לשיטות שכל האיסור מצד מחזי כמבשל לא מצאנו לאסור בזה מצד אחד נותן את המים ואחד נותן את האור שזה איסור דרבנן רק על בישול גמור ולא על מחזי כמבשל וצ"ע אמנם במג"א מבואר לענין איסור נולד שאסור ועיין סימן ד'

ה. עוד יש לדון דנפק"מ בהא דקי"ל דמותר להעביר מכירה לכירה מה הדין אם זה סמוך לאש האם מותר להחזיר מזה על האש והנה יסוד ההיתר שם כי אין זה מקום בישול ולכאורא עד כמה שהאיסור מצד מחזי כמבשל א"כ כל שמביא את זה לעל גבי כירה שזה מחזי כמבשל יהיה אסור אבל אם זה מצד חשש חיתוי יש מקום לומר כיון שאין כאן נתינה בתחילה אין כאן חשש חיתוי ועיין סימן ה' שהבאינו דברבינו ירוחם מבואר להיתר והחזו"א נקט לאיסור ע"ש

ו.עוד יש לדון נפק"מ אם חום התנור הוא יד סולדת והתבשיל לא יכול להגיע ליד סולדת דהגר"ז נקט שאסור והמ"ב נקט שמותר עיין סימן ג' מה שכתבנו בזה ולכאורא אם האיסור מצד שמא יחתה יתכן שגם בזה יש שמא יחתה אמנם אם האיסור מצד מחזי כמבשל כיון שדבר זה לא יכול להתבשל למה שיהיה בזה איסור ועיין לקמן סק"ד

**האם המחזי כמבשל הוא מעשה ההנחה או המציאות שזה מתחמם**

ד]והנה יש לדון בעבר והחזיר בשבת האם יש חיוב להוריד או לא ועיין חזו"א ל"ז כ"ו דנקט בפשיטות שיש חיוב להוריד כיון שיש חשש חיתוי ודימה לשהיה דמבואר ברשב"א ל"ה: ובמ"א סק"ג שיש חיוב להוריד מהאש דהמצב זהו האיסור אמנם לשיטות שהאיסור מצד מחזי כמבשל יש לדון האם אסרו רק את מעשה ההחזרה או שהגדר שמה שמתחמם זה כמו בישול שזה נאסר וא"כ וודאי צריך להוריד כיון שהחימום שנעשה הוא הבישול האסור וכמו נותן קדירה על האש שחייב להורידה קודם שנתבשלה [ועיין סימן ז' דהבאינו דמבואר דמה שזה מתחמם זה אוסר מצד מעשה שבת ובפשוטו מבואר שגם מצב זה ההוא בכלל האיסור וצ"ע ע"ש]

ובפשוטו נחלקו בזה ראשונים דעיין בגמ' מ: דמבואר דמותר להשים מים כנגד המדורה להפשיר ונקט הרמב"ן שזה אפילו במקום שזה יכול להגיע ליד סולדת כיון שמוריד לפני שזה יגע ליד סולדת וכתב שכה"ג מותר גם על התנור והרשב"א ושאר ראשונים שם חלקו על זה וכתבו שכה"ג וודאי אסור מצד מחזי כמבשל ובפשוטו דעת הרמב"ן שגם המחזי כמבשל זה כאילו יש כאן בישול אבל לא יותר מבישול אמנם בדברי הרשב"א מבואר שנתחדש כאן שעצם ההנחה אסורה ולכאורא כה"ג שכבר הניח לרשב"א לא יצטרך להוריד ולרמב"ן יצטרך להוריד אמנם יתכן שוודאי שהרשב"א מודה לסברת הרמב"ן שזה גם סיבה לאיסור אמנם מהיכי תיתי שיש כאן שני גדרים [ולפ"ז להניח במקום שהעכו"ם ידליק אחרי זה וודאי שאין איסור] אמנם בר"ן במתניתין שביאר שלב"ש שיש איסור שביתת כלים אסור גם במניח מער"ש וזה מתחמם בשבת חזינן שהאיסור גם המצב שמתחמם ולא רק עצם ההנחה שנעשה קודם שבת ומצד זה אין סיבה לאסור

ולכאורא נפק"מ בזה גם האם מותר להניח במקום שעד סוף השבת לא יכול להגיע ליד סולדת האם יש איסור חזרה והנה לשיטות שאסור מצד שמא יחתה בפשוטו מבואר בגמ' שבשביל כזה דבר אין שמא יחתה אמנם מצד מחזי כמבשל לרמב"ן וודאי מותר ולרשב"א אסור אמנם יתכן שכאן אין מחזי כמבשל כיון שזמן הבישול הוא אחרי שבת ואינו מוכרח עד כמה שאסרו את מעשה החזרה וכנ"ל

**בביאור שיטת רש"י**

ה]עיין רש"י במתניתין שכתב שהטעם לב"ש שאין מחזירין מצד מחזי כמבשל ובשער הציון הביא מקור מרש"י גם לב"ה שהאיסור מצד מחזי כמבשל אמנם עיין מהר"ם שכתב שרק לב"ש שאין היתר להחזיר שיך לומר שהאיסור בגלל מחזי כמבשל אבל לב"ה שמותר להחזיר ורק אסור נתינה בתחילה בהכרח שזה לא מחזי כמבשל עכ"ד והנה יש בדבריו חידוש שכיון שלב"ה בהכרח צריכים לומר שמה שאסור לתת לכתחילה זה מצד שמא יחתה אפילו שזה גרו"ק א"כ מהיכי תיתי שלב"ש הטעם הוא אחר וצ"ב

אמנם לכאורא יש להוכיח מרש"י דלא כדברי המהר"ם דהנה רש"י בדין איסור שהיה לב"ש באינה גרו"ק בחמין כתב שני ביאורים או מצד מחזי כמבשל או מצד שמא יחתה וצ"ע למה כאן לא כתב שני ביאורים אלא בהכרח שכאן שלהשהות מותר בהכרח שמה שלהחזיר אסור זה מצד מחזי כמבשל דאם זה מצד שמא יחתה למה שהיה מותר

עוד יש להוכיח מרש"י דהנה הצל"ח דייק מרש"י דכל מה שב"ש חולקים רק לענין גפת ועצים אבל לענין קש וגבבה הם מודים דרש"י ל"ו: ול"ז. ביאר מה שב"ש חולקים על גפת ועצים אפילו שתחילת המשנה זה קש וגבבה ומשמע שבזה לא חולקים הרי מפורש שגם לדעתם יש דברים שמותר להחזיר ואסור להניח בתחילה כמו לב"ה

עוד שמעתי להוכיח דהנה הרשב"א כתב דלב"ה אפילו לתנא דמתניתין זה וודאי שמצטמק ורע לו מותר וביאר הטעם דרק לב"ש שגוזרים גרו"ק אטו אינה גרו"ק ה"ה גוזרים מצטמק ורע לו אטו מצטמק ויפה לו אבל לב"ה אין שום סיבה לאסור אמנם לענין חזרה במצטמק ורע לו נקטו רוב הראשונים לאיסור ובהכרח טעם החילוק ששם זה אסור מצד מחזי כמבשל והנה שיטת רש"י ל"ז: בתחילת העמוד כמו שביאר הרשב"א שלב"ה מותר מצטמק ורע לו ולפ"ז אם ס"ל לאסור באינה גרו"ק מצטמק ורע לו בהכרח שזה מצד מחזי כמבשל אמנם יתכן דדעתו דבאינה גרו"ק זה מצד שמא יחתה דרק באינה גרו"ק שאין היתר חזרה אפשר לבאר מצד מחזי כמבשל עיין לעיל סוף סק"א

1. ויש שרצו לדון שכוונת הראשונים מחזי כמבשל שלכן יש חשש חיתוי שכל שנראה לעושה שזה מעשה בישול יש בזה חשש חיתוי והנה בפשוטו אין בזה סברא אמנם לכאורא גם מדברי הר"ן שדן לאסור מערב שבת לב"ש חזינן שהכונה שיש כאן מעשה בישול האסור וכן לכאורא לרשב"א דמצטמק ורע לו וודאי מותר להשהות כי לא שיך חשש חיתוי אבל חזרה אסור ובהכרח מצד מחזי כמבשל וא"כ מוכח שזה לא מצד חשש חיתוי ועיין שיטה לר"ן מ: דלשונו מפני הרואין [↑](#footnote-ref-2)