שיעור כו סימן רח יא-יג
קטגוריות: כללי / שיעורי הרב צבי ובר / אורח חיים / סימן רב - רל ברכות הנהנין

**שיעורי הלכה**

![](data:image/gif;base64...)![](data:image/gif;base64...)

**שיעורים מפי מו"ר**

**הגאון רבי רפאל צבי ובר שליט"א**

**..**

**הלכות ברכות**

**שיעור כו**

**~ סימן רח סעיף יב - יג ~**

[סעיף יב] מזכירין בה מעין המאורע בשבת וי"ט ור"ח, אבל לא בחנוכה ופורים.

# הנוסח הנכון בהזכרת מעין המאורע בברכת מעין ג'

מקור דברי השו"ע מהתוס' בברכות (מד, א ד"ה על העץ) שהביאו מהרמב"ם שבברכת מעין ג' נהגו להזכיר מעין המאורע.

ובמשנ"ב (ס"ק נח) הביא את נוסח ההזכרה דקודם שאומר כי אתה ה' טוב ומטיב יאמר בשבת 'ורצה והחליצנו ביום השבת הזה' וביום טוב אומר 'וזכרנו לטובה ביום חג פלוני הזה' וכן בר"ח יאמר 'וזכרנו לטובה ביום ר"ח הזה'. ונוסח זה הוזכר בבית יוסף בשם התשב"ץ.

אמנם נוסחת הטור היא שבשבת קודם כי אתה ה' טוב ומטיב יאמר 'ונחמנו ביום המנוח הזה' וביו"ט אומרים 'ושמחנו ביום חג פלוני הזה' ובר"ח אומרים 'וזכרנו לטובה ביום ר"ח הזה'.

ושמענו בשם הגר"ח לבאר את החילוק בין הגירסאות דלדעת התשב"ץ ההזכרות ברכה מעין ג' הוא כנגד ההזכרות של ברכהמ"ז, ולכן כשמזכיר את השבת אומר את הנוסח של ההזכרה בברכת המזון ואומר 'ורצה והחליצנו ביום השבת הזה' שהוא כעין הזכרת רצה והחליצנו בברכת המזון, אך לדעת הטור ברכת מעין ג' הוא רק קיצור של ברכות, וגם ההזכרה במעין ג' הוא רק קיצור של הברכה שמברכים בשבת, שמזכירים מעין הברכה שתיקנו למי ששכח להזכיר שבת ויו"ט, ונוסח ברכות אלו מבוארים בשו"ע לעיל (סימן קפח סעיף ו) דבשבת אם טעה ולא הזכיר של שבת, אומר 'ברוך אתה ה' אמ"ה שנתן שבתות למנוחה לעמו ישראל באהבה לאות ולברית ברוך אתה ה' מקדש השבת' וביו"ט אומר 'בא"י אמ"ה אשר נתן ימים טובים לישראל לששון ולשמחה את יום חג פלוני הזה בא"י מקדש ישראל והזמנים' ולכך לדעת הטור מזכיר 'יום המנוח' שהוא כעין הברכה שמברך בשבת שנתן שבתות למנוחה, וביו"ט אומר לשון 'ושמחנו ביום חג פלוני' כי בברכה הנ"ל מזכירים עניין השמחה.

אמנם הגירסה המובאת בסידורים צ"ע דכשמזכיר שבת כתבו 'ורצה והחליצנו ביום השבת הזה', והוא כגירסת המשנ"ב בשם התשב"ץ שהוא כעין הזכרת רצה והחליצנו', וביו"ט כתבו לומר 'ושמחנו ביום חג פלוני הזה' וזה כגירסת הטור שמזכירים עניין שמחת יו"ט כמו בברכה שאומרים כששכח להזכיר במקומו.

# הטעם שלא מזכירים בחנוכה ופורים

והנה מבואר בשו"ע שבחנוכה ופורים לא נהגו להזכיר בברכה מעין ג'. וביאר המשנ"ב (ס"ק נט) דכיון שכל מה שמזכירים בחנוכה ופורים הוא לא מחוייב מצד הדין אלא רק ממנהג, לעניין ברכה מעין ג' לא היה מנהג.

אכן בשם הגר"ח ביארו ע"פ דברי הטור דההזכרות בברכת מעין ג' הוא כעין הברכה שמברכים באופן ששכחו להזכיר בברכת המזון עצמה, דכיון שבחנוכה ופורים אם שכח ולא הזכיר אינו צריך לברך ברכה בפנ"ע, לכן לא מזכירים אותו בברכה מעין ג'.

# שתה יין ואכל מין דגן וגם מז' מינים

[המשך סעיף יב] אם אכל פירות מז' מינים ואכל מיני מזונות ושתה יין, יכלול הכל בברכה אחת ויקדים המחיה ואח"כ הגפן ואח"כ העץ, ויאמר על המחיה ועל הכלכלה ועל הגפן ועל פרי הגפן ועל העץ ועל פרי העץ, וחותם על הארץ ועל המחיה ועל פרי הגפן ועל הפירות.

בשו"ע מבואר שחותם 'על הארץ ועל המחיה ועל פרי הגפן ועל הפירות', ובמשנ"ב (ס"ק סא) הביא דמנהג העולם כדעת השו"ע שמסיים על הארץ ועל המחיה ועל פרי הגפן ועל הפירות, אך במג"א מצדד לומר רק 'ועל הפירות', וכן משמע בביאור הגר"א [אמנם באמת יש חילוק בזה בין המג"א לביאור הגר"א, דהמג"א לא חלק על מש"כ השו"ע בסעיף יא דכשמברך על היין יכול לחתוך 'על הארץ ועל פרי הגפן', אלא דכאן שממילא הוא צריך להזכיר 'על הפירות' משום שאכל פירות ס"ל דעדיף שלא להרבות בדברים ולכן סגי בחתימת 'על הפירות', אכן לדעת הגר"א גם בסעיף יא העיקר כסברא אחרונה שאחר שתיית יין יש לחתום על הארץ ועל הפירות (כמו שציין בשעה"צ לעיל ס"ק נז), וכל שכן הכא דסגי שיחתום רק 'על הפירות'].

# ברכה שאינה צריכה כשאינו מוסיף שם

ובמשנ"ב (שם) מסיק שאף אם חותם 'על הארץ ועל הפירות', אין כאן ברכה שאינה צריכה, כיון שאינו מוסיף שם, ולכן אין קפידא שיחתום גם על הגפן ועל הפירות. אכן מדברי המג"א משמע שיש לחוש לברכה שאינה צריכה אפילו בלא הזכרת ה', ולכן כתב שעדיף שיחתום רק 'ועל הפירות'.

ומצינו נידון כעין זה בשו"ע לעיל (סימן קפח סעיף ז) דקיי"ל שאם שכח לומר יעלה ויבוא בר"ח מברך ברכת 'אשר נתן' בלא חתימה, ואם שכח ביו"ט מברך אשר נתן עם חתימה, וכתב השו"ע שם שאם חל ר"ח בשבת ושכח רצה ויעלה ויבוא יברך ברכת אשר נתן ויזכיר בה גם ר"ח וגם שבת, אך בחתימה חותם בשל שבת ואינו חותם בשל ראש חודש, אמנם במשנ"ב שם (ס"ק ל) הביא שהאחרונים חלקו על השו"ע וסברו שיכול לחתום גם בשל ר"ח כיון שבלא"ה צריך לחתום משום שבת. והיינו שנחלקו האחרונים שם כעין המחלוקת כאן אם המוסיף בחתימה יש לחוש דחשיב כמברך ברכה לבטלה. והמשנ"ב הכריע כאן ושם שאין בזה חשש ברכה לבטלה.

[וע"ש בשיעורים (על סימן קפח) שהמג"א (ע"פ ביאור היד אפרים) ציין לסימן רח, וכוונתו למבואר שם בשו"ע (סעיף יח) שלא יכלול על הספק שום תוספת בברכת מעין ג' אף על פי שאינו מוסיף שם ומלכות. והבאנו שם דכן מבואר כבר בתרומת הדשן (סימן ל) דאסור לכלול בברכה שאר ברכות, ובפמ"ג כאן (א"א ס"ק כ) ציין לדברי הט"ז בסוף סימן רח (ס"ק יט) דס"ל שאין חשש ברכה לבטלה אם מוסיף בספק בחתימה, ומה שמבואר בשו"ע (שם סעיף יח) שלא יכלול דבר על הספק היינו שלא יאכל על דעת לכלול הדבר בברכה על הספק, אך אחר שאכל שפיר יכול לכוללו על הספק, והארכנו בזה בשיעורים (שם)].

[סעיף יג] אם אכל פירות מז' המינים ואכל תפוחים, א"צ לברך על התפוחים בורא נפשות, שגם הם בכלל ברכת על העץ שגם הם פה"ע הם, אבל אם אכל תפוחים ושתה יין, צריך לברך בורא נפשות על התפוחים. וכ"ש אם אכל בשר או פרי האדמה ושתה יין, או אכל מז' המינים שצריך לברך על כל אחת ואחת, וה"ה אם אכל בשר ודגים ואכל מחמשת מינים אין ברכת על המחיה פוטרת את הבשר ואת הדגים.

# אכל פרי מז' מינים ואכל גם תפוחים

נתבאר בשו"ע דאף שבעלמא אין ברכת מעין ג' פוטרת ברכת בורא נפשות, אם אכל פרי מז' מינים ואכל גם שאר פירות מברך ברכת מעין ג' על הארץ ועל הפירות ופוטר בזה את שאר הפירות, ומשמעות הפוסקים שדין זה הוא אף לכתחילה שיכול לפטור שאר פירות בברכת מעין ג'.

וכתב המאמר מרדכי (ס"ק כח) דה"ה שאם אכל רק תפוחים וטעה ובירך לאחריהם 'על העץ ועל פרי העץ' דפשיטא שיצא בדיעבד וכל שכן הוא [אמנם הברכ"י (סימן רז קונטרס אחרון) הסתפק אם יוצא בזה, וכבר תמה עליו המאמ"ר שם].

# שתה יין וגם אכל תפוחים

עוד נתבאר בשו"ע שאם שתה יין וגם אכל תפוחים מברך ברכה מעין ג' על היין ובורא נפשות על התפוחים. והמג"א תמה שהרי יש אומרים שגם בברכה אחרונה על היין חותם 'על הארץ ועל הפירות' [כמבואר בסעיף יא], ומדוע אינו פוטר שאר פירות, וביאר המג"א דכיון שבפתיחה הוא מזכיר רק גפן אין התפוחים בכלל ואינו יוצא.

אך המאמר מרדכי (ס"ק כט) והחיי אדם הקשו דלהדיא מבואר בב"י בשם הרשב"א [שהובא בשו"ע כאן], שאם אכל פרי מז' מינים ואכל גם תפוחים והוא חותם על הארץ ועל הפירות הוא פוטר בזה גם את שאר הפירות, דכיון שמזכיר בחתימה 'על הפירות' הוא פוטר בזה את שאר הפירות, וכן כתב שם שאם חתם בברכת היין 'על הפירות' הרי הוא פוטר את שאר הפירות, מהטעם הנ"ל דהא הזכיר בחתימה 'על הפירות'.

ובמשנ"ב (ס"ק סד) בתחילת דבריו הביא דברי המג"א הנ"ל שאם בפתיחה אינו מזכיר את הפירות אינו יוצא ידי חובתו. אך בהמשך דבריו הביא דיש מאחרונים שכתבו דאם סיים בברכת היין על הארץ ועל הפירות אפשר דיוצא גם על התפוחים.

# לברך בורא נפשות ולאחר מכן על הפירות

ומסיק המשנ"ב דעל כן יש ליזהר היכא שאוכל תפוחים ושותה יין שיברך תחלה בנ"ר על התפוחים או שיסיים בברכת היין על הארץ ועל פה"ג, דאם יסיים 'על הארץ ועל הפירות' יש ספק אם פוטר גם את התפוחים.

והנה כתב המשנ"ב שיכול לברך בתחילה בורא נפשות ורק אחר כך יברך ברכה מעין ג'. ולכאורה צ"ע איך הציע שיחתום 'על הפירות' ויקדים לברך בורא נפשות הרי קיי"ל (עיין ביאור הלכה סימן רב סעיף יא ד"ה ברכה) שברכת מעין ג' קודמת לבורא נפשות. ועוד יל"ע איך התירו לו לחתום על הארץ ועל הפירות, הרי כיון שחותם כן יש ספק אם מה שבירך בורא נפשות בתחילה היה ברכה שאינה צריכה שהרי לדעת הרבה אחרונים הוא יכול לפטור את הכל בברכה מעין ג' כשחותם על הארץ ועל הפירות, וא"כ לכאורה צריך לחייב אותו לחתום בנוסח 'על הארץ ועל פרי הגפן'.

ואולי המשנ"ב כתב כן לחוששים לדעת הגר"א, דכבר נתבאר לעיל דלדעת הגר"א העיקר כדיעות שעל היין צריך לחתום 'על הארץ ועל הפירות', וכוונת המשנ"ב שהנוהגים כהגר"א יקדימו ברכת בורא נפשות לברכה מעין ג' וצ"ע.

# אם מועיל ברכת 'על הפירות' לפרי האדמה

והנה לכאורה לפי סברת המאמר מרדכי דבדיעבד מועיל שמזכיר את הפירות רק בחתימה א"כ כשחותם בלשון 'על הפירות' דהוא פוטר גם את שאר הפירות, היה צריך לפטור גם את פירות האדמה, ובשו"ע מבואר שאם אכל בשר או פרי האדמה צריך לברך בנפרד על כל אחד ואחד, ומשמע שפירות האדמה אינם נפטרים בברכת על הפירות, וביאר השעה"צ (ס"ק סד) דמלשון הרמב"ם משמע דלשון 'על הפירות' משמע דהיינו פירות העץ, ואינו פוטר את הפירות האדמה, וכן מבואר במאמר מרדכי (ס"ק כט) דפרי האדמה אינו נכלל באומר 'פירות' סתם.

# טעה ולא הזכיר על הפירות אלא בחתימה

ויש שאלה למעשה במי שאכל פירות מז' מינים ובטעות במקום לברך 'על העץ ועל פרי העץ' התחיל לברך 'על המחיה ועל הכלכלה' ובסמוך לחתימה אמר 'כי אתה טוב ומטיב לכל ונודה לך על הארץ ועל הפירות' וכן בחתימה נזכר וחתם 'על הארץ ועל הפירות', ויש לדון אם בכה"ג הוא יוצא ידי חובתו.

ומצינו נידון זה לעיל (סימן נט סעיף ב) לעניין טעה בברכת יוצר אור ואמר אשר בדברו מעריב ערבים, ושם (בביאור הלכה ד"ה ולא אמר) נתבאר דדעת השו"ע וכל הפוסקים דבעינן תרוויהו שיהיה פתיחת הברכה או אמצעיתה כדין, וגם שתהיה החתימה כדין, אך דעת הגר"א כדעת הרשב"א (המובאת בבית יוסף שם) דסגי שתהיה החתימה כדין.

והנה אם תיקן גם בסמוך לחתימה וגם בחתימה ודאי מהני וא"כ באופן הנ"ל כיון שמזכיר את הפירות סמוך לחתימה ובחתימה לכו"ע מהני.

אך עדיין יש לדון באופן שטעה ואף סמוך לחתימה עדיין לא נזכר ואמר על הארץ ועל המחיה, ורק בחתימה עצמה נזכר שהוא מברך על הפירות וחתם 'בא"י על הארץ ועל הפירות' דלכאורה בכה"ג יהיה תלוי במחלוקת הפוסקים והגר"א בסימן נט הנ"ל, ובדיעבד נראה דיש לסמוך על שיטת הגר"א דיוצא ידי חובתו וא"צ לחזור ולברך.

אך לכאורה צ"ע מדין זה על שיטת המג"א כאן דכיון שנתבאר דלכו"ע אם תיקן את עצמו סמוך לחתימה ואמר כדין יצא, וא"כ כל שאמר 'ונודה לך על הארץ ועל פירותיה' הרי הזכיר את הפירות סמוך לחתימה, וגם בחתימה עצמה מסיים 'על הארץ ועל הפירות' א"כ בזה ודאי צריך לפטור שאר פירות, ומדוע כתב המג"א דהמברך על היין אינו פוטר שאר פירות כיון שבתחילת הברכה אמר על הגפן ועל פרי הגפן, הרי בסמוך לחתימה ובחתימה אמר 'על הפירות'.

ונראה ליישב דדעת המג"א שיש חילוק בדבר שבאופן שעשה טעות יכול לתקן אם מתקן כדין סמוך לחתימה ובחתימה, אך כאן שאינו 'טעות', אלא מדינא בתחילת הברכה מזכיר רק את הגפן, ורק בסמוך לחתימה ובחתימה הוא מזכיר את הפירות לא חלה הברכה על הפירות אף אם מזכירו סמוך לחתימה ובחתימה.

הדינים העולים:

1. מזכירים שבת ויו"ט בברכת מעין ג' ויש שגרסו בשבת 'ורצה והחליצנו ביום השבת הזה' וביום טוב אומר 'וזכרנו לטובה ביום חג פלוני הזה' כעין ההזכרות שבברכהמ"ז ויש שגרסו בשבת 'ונחמנו ביום המנוח הזה' וביו"ט אומר 'ושמחנו ביום חג פלוני הזה' כעין ברכה שמברכים כששכח להזכירו. וגירסת הסידורים לכאורה צ"ע.
2. שתה יין ואכל מין דגן וגם אכל מז' מינים דעת השו"ע שמזכיר גם על הגפן וכן מנהג העולם, אך לדעת הגר"א והמג"א חותם רק על הפירות.
3. מסקנת המשנ"ב שיכול להזכיר על הגפן מספק דהא אין מזכיר שם, והמג"א חשש שיש בזה ברכה לבטלה.
4. אכל פרי מז' מינים ואכל תפוח מברך מעין ג' ופוטר הפירות.
5. שתה יין ואכל תפוח וחתם על הפירות נחלקו האחרונים אם נפטר הפרי. ולכן יחתום על הגפן או שיברך בורא נפשות קודם לברכה מעין ג' והדרך הב' צ"ע.
6. טעה ובירך על הפירות על המחיה ועל הכלכלה וקודם החתימה נזכר והזכיר על הפירות סמוך לחתימה ובחתימה יצא ידי חובתו.
7. ואפילו אם רק בחתימה לבד חתם על הפירות בדיעבד יש לסמוך ע"ד הגר"א דיצא ידי חובתו.