כלים פכ_ד מ_ז
קטגוריות: ש_ס / נא כלים / כלים עניינים - הרב רפאל בהגר_מ שמואלביץ / כלים ב_ב

**כלים פכ"ד מ"ז**

א] **האפיפורין טמאה מדרס,** הרמב"ם בפיהמ"ש הנדמ"ח פירש דהוא כסא של פרקים שפושטין אותו ונעשה ב' לוחות ונותנין הספר עליו, והר"ש פירש בשם הערוך דהוא לוח שמניחין עליו אבק של עפר וכותבין בו חשבונות,[[1]](#footnote-2) ובאלי' רבה לעיל פט"ז מ"א כתב דבע"כ לפרש דהוא כסא שנותנין תחת הרגלים, וכמו שפירש הר"ש שם בשם הערוך, דאל"כ מ"ט הוא טמא מדרס, ובפשוטו צ"ל דהדרך הוא שנשענים עליו בשעת שקורין בספר או בשעה שכותבין בו, וע"כ הוא חשיב כמיוחד למדרס.

אך בפי' הרע"ב כתב דהא דהוא טמא מדרס הוא משום דגדול הוא וחזי לישיבה, ולפ"ז צ"ע דמ"ט הוא נטמא מדרס, דאף דהוא ראוי לישיבה, הרי אומרים לו עמוד ונעשה מלאכתנו, ובמשנ"א כתב דצ"ל דאינו מיוחד כל היום לכתיבה ובשעה שאין כותבין עליו הוא מיוחד לישיבה, ושפיר מיקרי בכה"ג מיוחד לישיבה כיון שמיוחד לאותה שעה, וצ"ע בזה.

ב] **ושיש בה בית קיבול שעוה טמאה,** הר"ש פירש דהוא לוח הטוח בדונג כדי לכתוב בו, ובפשוטו מ' מדבריו, דאף דאין לה תוך אלא שטחין עלי' שעוה, חשיבא כמו בית קיבול, כיון שהיא מחזקת את השעוה, וכ"כ במשנ"א, ודימה ד"ז להא דתנן בשבת דקכ"ג: דקנה של זיתים חשיב ככלי קיבול.

אמנם הנה בפירש"י בשבת שם מבו' דקנה של זיתים יש לו חלל לקבל בו, ולפ"ז לא למדנו מהתם דכלי שאין לו תוך והוא מקבל חשיב ככלי קיבול, וגם בד' הר"ש הכא נראה שאין כונתו לכך, שהרי בפי' הר"ש לעיל פי"ז מי"ז מפורש דפנקס שיש בו בית קיבול שעוה היינו שהוא חקוק וממלאין החקק בשעוה, וכ"ה בפיהמ"ש להרמב"ם שם.

ג] בפסקי רי"ד סוכה די"ב: ובתורי"ד שבת דנ"ב: כתב להוכיח מהא דטמאה הפנקס משום קיבול שעוה, דבית קיבול העשוי למלאות שמי' בית קיבול, גם בחי' הגר"א לעיל פי"ז מי"ז כתב דקמ"ל מתניתין דאע"ג דהוא בית קיבול העשוי למלאות שמי' בית קיבול, וקשיא מזה לדעת רש"י והרמב"ם דבית קיבול העשוי למלאות לא שמי' קיבול.

והנה אמנם בתורי"ד שם כתב דהא דהיא טמאה, הוא משום דאין מילוי' מילוי עולם, ולפ"ז ניחא לדעת רש"י בסוכה די"ב: וסנהדרין דס"ח. דכל הא דכלי קיבול העשוי למלאות לא שמי' קיבול, הוא רק בשמתמלא מילוי עולם, אך אכתי קשיא לדעת הרמב"ם שנת' לעיל פי"ז מי"ז אות י"ב ללמוד מדבריו בכ"ד דבית קיבול העשוי למלאותו לגמרי ל"ה בית קיבול אף בשאינו מתמלא מילוי עולם, ולפ"ז תיקשי דמ"ט הפנקס מקב"ט משום מילוי השעוה.

ובתפא"י כתב דצ"ל דאין ממלאין כל הבית קיבול שלהן בשעוה, וע"כ ל"ה כבית קיבול העשוי למלאות, וזה כמש"נ לעיל שם אות י"ג בדעת הרמב"ם דלא חשיב כעשוי למלאות אלא בשממלאין אותו לגמרי, ועמש"נ עוד בזה לעיל פי"ז מי"ז אות י"ח.

אמנם באמת לדעת הרמב"ם מעיקרא לק"מ, דבד' הרמב"ם בפיהמ"ש לעיל פי"ז מי"ז מבו', דלא היו כותבין בתוך השעוה, אלא היו נוטלין מן השעוה כדי לחתום בה, ולפ"ז הרי הוי זה ככל כלי קיבול, ואי"ז כלל עשוי למלאות, וז"פ.

ד] **וחלקה טהורה מכלום,** הרמב"ם בפיהמ"ש כתב דטעם טהרתה הוא משום דאינה כלי קיבול, ואין תורת כלי עליו כדי שיהי' מפשוטי כלי עץ מחמת קטנותו, והיינו דכל שיש לה בית קיבול ה"ה מקב"ט אף שהיא קטנה, דכלי קיבול אין לו שיעור, וכמש"כ הרמב"ם בפיהמ"ש לעיל פי"ז מי"ז ובפ"ב מכלים ה"א, והיינו דמשום חשיבות הקבלה יש תורת כלי עליו, אך פשוטי כלי עץ אין עליהן תורת כלי כשהן קטנים מאד, וע"כ כל שהיא חלקה ואינה כלי קיבול, אין עלי' תורת כלי מחמת קטנותה.

ויל"פ עוד דמכוון ד' הרמב"ם הוא דמכח קטנותו אין עליו צורת כלי, וע"כ אם הי' לו בית קיבול, הי' עליו צורת כלי מכח קיבולו, והי' מקב"ט, ולפ"ז ד' הרמב"ם בפירושו תואמים למש"כ בהלכותיו בפכ"ז מכלים הי"ח דטעם טהרתה הוא משום דאין עליו צורת כלי.

ה] הרמב"ם בהלכותיו שם כתב דטהרתה הוא משום דאין עליו צורת כלי ואין ראוי למדרס, וכ"כ הר"ש, ומבו' מדבריהם, דכל הא דמטהרינן לה משום דאין לה צורת כלי, הוא רק משום דאין ראוי למדרס, אך אם הי' ראוי למדרס הי' טמא, ולכאו' יש ללמוד מזה דלטומאת מדרס ל"ב צורת כלי, וכמו שנסתפק מהרח"ש ח"ג סימן כ"א, אך בד' הרמב"ם בפיהמ"ש לעיל פכ"ב מ"ט מבו' להדיא דגם לטומאת מדרס בעינן צורת כלי, וכמש"נ שם אות ג', ושמא יש לחלק בין היכא דאין עליו צורת כלי משום קטנותו, להיכא דאין עליו צורת כלי משום דהוי כחתיכת עץ בעלמא, וצ"ע בזה.

ו] והנה בסד"ט כתב דטעם טהרת פנקס חלקה, הוא משום דהויא פשוטי כלי עץ דלא חזיא למדרס, אמנם הנה בד' הרמב"ם והר"ש מבו' דאילו הי' עלי' צורת כלי ותורת כלי היתה טמאה אף שהיא פשוטי כלי עץ, ולדעת הרמב"ם נ' דהוא משום דס"ל דכל פשוטי כלי עץ מקב"ט מדרבנן, וכמש"נ בדעתו לעיל פ"כ מ"א אות י"ג, אך לדעת הר"ש דלא מצינו בדבריו דכל פשוטי כלי עץ מקב"ט, צ"ל דפנקס המשמש לכתיבה חשיב כמשמש אדם במה שהוא כותב עליו, והו"ל כמשמש אדם ומשמשיו, וע"כ אילו הי' עליו צורת כלי הי' מקב"ט, וצ"ע בזה.

1. ובתוי"ט תמה ע"ז ממה שפירש הר"ש לעיל פט"ז מ"א בשם הערוך דאפיפיורין הוא כסא של פרקים, אך הנה בפי' רה"ג לעיל שם מבו', דאף דאפיפיורין דהתם הוא כסא, מ"מ אפיפיורין דהכא הוא לוח שכותבין עליו, והיינו משום דהכא הוי א' מג' פנקסות, ופנקס הוא דבר העשוי לכתוב בו, וכמו שפירש הר"ש, אך הרמב"ם בפיהמ"ש כתב דהוא קורא כאן פנקס לכל צמד לוחות אף אם אי"ז משמש לכתוב עליו, וזה לטעמי' דפירש דאפיפורין משמש ליתן הספר עליו ואינו משמש לכתיבה. [↑](#footnote-ref-2)