16. סוגיא דכורת
קטגוריות: ש_ס / יב שבת / הוצאה / הרב מאיר קאופמן

כ"ג תמוז ע"ג

**סימן ט"ז**

**סוגיא דכורת**

**שיטת רש"י בפטור זריקת כוורת**

א] הגמ' שבת ח. אומרת אמר אביי זרק כורת לרה"ר גבוה עשרה ואינה רחבה ו' חייב רחבה ו' פטור רבא אמר אפילו אינה רחבה ו' פטור מ"ט אי אפשר לקרומיות של קנה שלא יעלו למעלה מעשרה ע"כ ובביאור הפטור דזריקת כוורת רש"י ביאר שהחיסרון מצד שאין חיוב על זריקת רשות שזה לא דומה למשכן ועיין שיטה לר"ן שהביא מחלוקת ראשונים האם בכוורת לרחבה גם פטור או שרק אם היא עומדת בצורה שיש לה שם רשות והנה פשטות לשונו שם שס"ל כתוס' ובתוצאות חיים כתב שלרש"י וודאי פטור אמנם אין זה מוכרח דיתכן שהשם רשות צריך שבפועל זה יהיה רשות ובזה א"ש שרש"י לקמן ברחבה ו' פטר והרי הכוורת עצמה אין לה שם רשות [עיין ראש יוסף שהעיר בזה] ולנ"ל א"ש

והנה עיין תוס"ר שהקשה על רש"י א"כ גם נימא שעל אוכלים לא חייבים, ולכאורא עד כמה שצריך שזה יהיה רשות בפועל יש מקום לדון שגם לרש"י כל החיסרון שכיון שיש לו שם רשות זה מחסר בהנחה ברה"ר דהינו שרק לכן זה לא דומה למשכן ועיין מהרש"א שנקט שהטעם שתוס' לא ביארו כרש"י שהוקשה להם שגם כרמלית ומקום פטור זה רשות והנה שיטת תוס' שאין כרמלית בכלים ולכאורא כוונת המהרש"א שכיון שמצד עצמו זה רשות ומה שכאן הרה"ר גורם שזה מתבטל אין זה סיבה שלא יחשב זריקת רשות אמנם כל זה אם נימא שלא צריך שזה יהיה רשות בפועל דאם צריך שזה יהיה רשות בפועל א"כ כיון שעכשיו זה בטל לרה"ר חיבים על זה

ועיין רשב"א שדן שבזורק כוורת לרה"י אין הפטור דזורק כוורת ולכאורא זה על דרך רש"י שכל הפטור כי זה זריקת רשות וס"ל שצריך שזה יחלוק בפועל וברה"י זה לא חשיב שזה חולק רשות ואולי כונתו כתוס' רק חידש כמאירי שגם בזמן שזה באויר חשיב שזה רה"י ובפשוטו קשה לומר דלא ס"ל כרי"ף ולא ביאר בזה דבר וצ"ע

ועיין תו"י שהקשה הרי מבואר בגמ' לקמן שיש חיוב על הארון והמזבח והרי הוי רשות ועיין פסקי הרי"ד שביאר שכמו שלענין משא בני קהת מבואר בגמ' שלא ילפינן זורק ממושיט ולא חייב למעלה מעשרה ה"ה לענין זריקת רשות ולפ"ז א"ש מה שהגמ' נקטה זורק שזה תולדה ולא מוציא שכה"ג שיוציא מרשות לרשות דרך מעביר יהיה חייב

והנה צ"ב למה רש"י לא ביאר כתוס' שזה כזורק לרה"ר ועיין חזו"א ותוצאות חיים ובמשנת הגרא"ק שביארו שס"ל כקושית תוס' שכיון שבבת אחת זה נהיה רה"י חשיב שזה לא רה"י וממילא מצד זה אין סיבה לפטור עוד יתכן שס"ל שכיון שזה כלי הקרקע שמתחתיו נשאר רה"ר וממילא לא איכפת לן שלמעלה זה רה"י ויש כאן סיבה לחייב בזה עיין לקמן

**הצדדים שיש לבאר בשיטת תוס' בביאור פטור זריקת כוורת**

ב] אמנם תוס' והרי"ף והרמב"ם ורוב רבותינו הראשונים ביארו שזה מצד דהוי זורק מרה"י לרה"י וצ"ב הטעם דחשיב זורק לרה"י הרי המקום שמתחת לכוורת הוא רה"ר עוד צ"ב שלמה מחיצות הכוורת יחשב שזרקם לרה"י ונאמרו בזה כמה ביאורים ונבאר הדברים בס"ד

א.עיין חידושי הגר"ח שהאריך דבגמ' לקמן מבואר שיש ק"ו לעצמו עושה מחיצה לאחרים כל שכן וביאר שגדר הק"ו שחשיב שהמחיצות הם נחשבים תוך הגדירה של רה"י וממילא חל עליהם עצמם שם רה"י [וצ"ע מהדין חורי רה"ר שלא הוי רה"י הרי זה תוך חלל הכותל ועין פ' קדמון פ"י משבת שכל הק"ו על מעל הכותל וצ"ל בדעת הגר"ח שכל שיש חלל אין זה בכלל הכותל ואין על זה הק"ו] ועל דרך זה ביאר בחזו"א ס"ב י"ג אלא שלא מצד הק"ו אלא שמקום המחיצות עצמם הוי כחורי רה"י וחל עליהם שם רה"י וכל הק"ו נצרך על המקום שמעל המחיצות [אמנם מדברי הריטב"א צ"ט: לענין בור כ' משמע שמקום החוליא שמתבטלת זה לא רה"י ואולי קרקע עולם שאני] [ועיין בגר"ח שדן שגם לדרך זו יתכן שזה רק סברא להחשיבו שהוא תוך המחיצות אבל לא שהוא ממש רה"י כיון שזה מקום אטום ויתכן שלא חל שם רה"י על דבר שאין לו שם מקום אמנם כיון שחשיב שהוא תוך המחיצות זה סיבה שלא לחייב על הנחה ברה"ר] והנה צ"ב מה עוזר שמקום המחיצות עצמם הם רה"י הרי זה מונח ברה"ר וצ"ל שכיון שיש לזה שם רה"י זה מחשיב את ההנחה ברה"י ולא דנים לפי השטח שזה מונח עליו וכן ביאר הקה"י סימן ז' סק"ב וכן הוא בלשון הריטב"א ובשו"ת הרימ"ג סימן כ"ד

ב.עיין קה"י סימן ז' סק"א שכתב לבאר דכיון דיש כאן מחיצות מעל הרה"י א"כ זה עצמו סיבה שהקרקע רה"י יהיה רה"י דחשיב שהוא מקום מוקף מחיצות דהיינו שגדירת המחיצות הם לא רק לכוורת אלא זה גם מתיחס לקרקע שמתחתם

ג.עיין חזו"א בגליונות וכן בסימן ס"ב סקי"ג שדן שבאמת מקום המחיצות עצמם אינם רה"י אבל הרי אבן ברה"ר חשיבה כרמלית ורק כיון שאין כרמלית בכלים לכן חשיב מונח ברה"ר אבל כל שזה דבר חשוב שיוצר תורת רשות חשיב כדבר של קבע וזה מבטל מהמקום שם רה"ר והנה לפ"ז באמת אין זה נחשב שזה מונח ברה"י אלא שאין זה נחשב שזה מונח ברה"ר

והנה מפורש בלשונות הראשונים שזה נחשב מרה"י לרה"י וביותר דתוס' דנו שאם ילפינן זורק ממושיט היה חייב מדין זורק מרה"י לרה"י דרך רה"ר הרי מפורש שזה נחשב שזה נח ברה"י וזה מפורש דלא כדרך ג' שזה רק מבטל הרה"ר [וכן זה דלא כגר"ח בדרך א' דנקט שזה רק מבטל את ההנחה ברה"ר אבל אין זה בגדר מונח ברה"י] אמנם עדיין יתכן שדברי החזו"א נכונים שגם אם זה לא היה נחשב הנחה ברה"י אבל זה לא היה נחשב הנחה ברה"ר רק שתוס' נקטו האמת שזה הנחה ברה"י וכסברת הגר"ח או הקה"י אות א' ב' הנ"ל

והנה התוס' כתבו שחשיב מרה"י לרה"י דרך רה"ר ומבואר שבזמן שהוא עובר ברה"ר חשיב רה"ר וצ"ע טעם הדבר שכמו שלענין ההנחה חשיב שזה רה"י ה"ה לענין העברתו ועין מאירי באמת שכתב שזה כמעביר מרה"י לרה"י דרך רה"י ועיין אבן העוזר ה. שהוכיח מתוס' שדבר שנמצא באויר אין לו תורת רשות ולמד מזה שגם דבר שביד האדם אין לו תורת רשות והנה בפשוטו זה נסתר מהגמ' שטרסקל לריבר"י ביד האדם הוי רה"י אמנם ע"ש שכתב שכיון שזה מדין גוד אסיק זה כאילו בקרקע אמנם מפורש ברשב"א שם שגם לרבנן כה"ג ללא בקיעת גדיים זה היה רה"י וכן שלא זה הטעם לריבר"י אמנם עדיין יתכן שדבר שביד אדם שעומד זה קבוע יותר מדבר שנזרק באויר אמנם צ"ע שתוס' כתבו שלר"ע חשיב מרה"י לרה"י הרי מפורש שגם דבר שבאויר יש לו תורת רה"י אלא שזה עצמו צ"ע מה זה שונה מר"ע ורבנן וצ"ל שס"ל שלר"ע שחשיב כמונח ממילא זה גם סברא שזה יחשב רשות משא"כ לרבנן שאינו כמונח זה לא חשיב רשות אמנם הדברים מחודשים שגדרי רשות יהיה תלוי בר"ע ורבנן והנה לפ"ז מפורש שאם היה חשיב רה"י זה היה נחשב שזה עבר דרך רה"י אפילו שהאויר שתחתיו הוא רה"ר וזה לכאורא כמהלך הגר"ח ודלא כקה"י

אמנם בפשוטו הביאור שזה ודאי שהכוורת חשיבה רה"י ואם מישהו יזרוק לתוך הכורת כשהיא באויר חשיב שזרק לרה"י רק שכיון שהמקום שתחתיו הוא רה"ר א"כ חשיב שזה עובר ברה"ר ורק לר"ע שחשיב שזה מונח כה"ג ההנחה לא מתיחסת לכלל הרשות אלא רק למקום החפץ וכיון שמקומו רה"י חשיב שזה מונח ברה"י אמנם כל זה ניחא אם נימא שטעם הפטור בכוורת כי כשזה על הקרקע הוי הקרקע רה"י אבל אם מצד שחשיב שזה מונח בעצמו א"כ לכאורא גם באויר זה כך אמנם נראה דאינו מוכרח דיתכן דרק עד כמה שיש לו תורת מונח חשיב שהוא מונח בעצמו אבל עד כמה שהוא לא מונח אלא דנים איפה הוא נמצא בזה חשיב שהוא באויר רה"ר ויתכן לומר שגם לר"ע חשיב שזה עובר ברה"ר רק שכתבו תוס' שביחס להנחה חשיב מונח ברה"י וצ"ע

[והנה לכאורא יש להוכיח מתוס' שכל סיבת הפטור בסוגין רק מצד שזה נחשב שזה מונח ברה"י ולא מצד שיש כאן דבר חשוב שמפקיע שם רה"ר וכחזו"א הנ"ל דהנה הקשו תוס' דלאביי לקמן שבביטול רה"י על ידי ההנחה פטור ה"ה כאן זה סיבה לחייב וביאור כוונתם שנקטו שעיקר סברת אביי ביחס לחלות שם רה"י דנתחדש שם שאין לזה שם רה"י אלא אם הוא גם קודם המלאכה וגם אחרי ולכן הקשו שא"כ כאן אדרבא זה סיבה לחייב כי לא חל על זה שם רה"י [ועיין חזו"א ומשנת הגר"א קוטלר שהאריכו בביאור כוונתם] ולכאורא כל זה שייך רק אם באמת כל סיבת הפטור כי חשיב שההנחה ברה"י אבל אם יש כאן סיבה לפטור גם מצד שזה לא נח ברה"ר ולזה לכאורא אין זה נידון ביחס למעשה הנחה זה האם זה נחשב הנחה ברה"י אלא כיון שזה דבר חשוב שיוצר תורת רשות אין בו הכלל של אין כרמלית בכלים והוא מבטל את השם רה"ר שכאן בזה לכאורא ודאי שהבהדי הדדי הוא סיבה לפטור דתמיד הבהדי הדדי הצד לחייב דדנים שהצד של הרשות השניה הוא הקובע ואינו מוכרח וצ"ע [ועיין משנת הגרא"ק סוף סימן ח' שהעיר בזה] אלא בהכרח שס"ל שכל סיבת הפטור רק מצד החלות שם רה"י שחל כאן דהינו שחשיב שהכורת חשיבא מונחת ברה"י וצ"ע]

**בהא דכוורת פוטר גם מתי שזה רק רה"ר על גביו**

ג]והנה ר"ח ביאר שמה שצריך רחב ששה מצד שצריך שיהיה רוחב ד' בפנים ומקום המחיצות לא מצטרף והתוס' חלקו על זה וכתבו שהרי מבואר בגמ' שכיון שאי בעי מנח מידי ומשתמש הוי רה"י ומבואר בתוס' ד"ה כפאה שזה לא רק בכוורת שיש מקום לדון שגם החלל הוי רה"י מצד חורי רה"י אלא גם בכורת הפוכה שעל גבה הוי רה"י מדין עמוד ובתוכו אינו רה"י כיון שאין שם חלל י' וכבית שאין תוכו עשרה וקרויו משלימו לעשרה בכל אופן איכא לפטור דסוגין וביאר הגר"ח בדעת ר"ח שמה שעל גביו זה רה"י זה לא סיבה שדפנות הכורת יהיו רה"י ואפילו אם זה חורי רה"י אבל אין על זה הק"ו וממילא לא שייך כאן פטורא דסוגין וכנ"ל שכל הפטור כיון שמקום המחיצות הוא רה"י ובדעת תוס' כתב לבאר או שגם על זה שייך הק"ו להחשיבו שזה תוך הרה"י או שגם אם נימא שזה לא רה"י אבל חשיב שזה תוך הרה"י לגבי להפקיע שזה לא ברה"ר עכ"ד [ועיין ר"ח בסוגין שכתב מפורש שאם יהיה כורת סגורה כמו עמוד ודאי פטור] והנה באמת לא הוזכר בתוס' שגם במקום שזה רק מצד אי בעי מנח חשיב כמוציא מרה"י לרה"י ויתכן ששם באמת הפטור כביאור החזו"א הנ"ל שזה מפקיע מהמקום שם רה"י וכל מה שכתבו שזה רה"י הוא רק באופן סוגין שיש ד"ט בחלל הכורת [ועיין מה שהעירונו בזה לעיל]

והנה לביאור הקה"י הנ"ל שהקרקע שתחתיו נהיה רה"י מצד שזה גדור במחיצות לכאורא בעמוד ברה"ר גבוה י' לא שייך לומר כך ובפרט בכוורת הפוכה דתוכו כרמלית דמבואר בתוס' דגם שם פטור ובהכרח דשם או כחזו"א הנ"ל או כגר"ח שגם זה רה"י

והנה בעיקר הנידון הנ"ל האם קרקעית רה"י חשיבה רה"י ובפרט בעמוד לכאורא מצאנו דנחלקו בזה הראשונים דהנה הגמ' לקמן צ"ט: דנה בזרק דף על גבי יתידות האם כיון שזה נהיה רה"י בהדי הדדי חייב ורש"י ביאר שהיה יתדות גבוהים עשר ולא רחבים ד' והקשו התוס' שהרי כה"ג מתחתיו זה לא רה"י אפילו אם אין בקיעת גדיים ומבואר שנקטו שאם מתחתיו זה לא רה"י אין כאן הנחה ברה"י אמנם בדעת רש"י וכן עיין תוס"ר ורבינו ירוחם ובריטב"א שהעמידו שהיה גבוה פחות מעשר והדף השלים לעשר ומבואר שכה"ג חשיב שזה רה"י ומצד קרקעית רה"י ועיין מ"מ פי"ד משבת הכ"א שהביא מהרשב"א בעבוה"ק דמדובר שזה דף שיוצא מחלון רה"י שזה חורי רה"י ואין חיסרון של גדים בוקעים ומבואר שס"ל שכיון שזה קרקעית רה"י חשיב רה"י אמנם בדעת תוס' מבואר שזה לא רה"י ובכל אופן נקטו ח. שאם רה"י על גביו זה סיבה לפטור ולכאורא מבואר מזה כחזו"א הנ"ל וצ"ע

**בהא דבמשא בני קהת אין פטור דכורת**

ד] והנה יוצא שיש כאן שני סיבות למה לא חשיב שזה מונח ברה"ר או מצד שחשיב שהוא מונח בעצמו ולפ"ז גם עד כמה שהמקום חשיב רה"ר יש כאן סיבת הפטור או מצד שגם המקום שתחתיו נהפך לרה"י ומצד שחשיב שהוא מוקף במחיצות ולפ"ז יתכן שבאמת אם המקום שתחתיו לא יהפך לרה"י באמת יהיה חייב ולא עוזר מה שהכורת עצמה היא רה"י

והנה מבואר בגמ' שמשא בני קהת יש בו חיוב הוצאה ושיטת הרשב"א והריטב"א שזה ד"א ברה"ר ושיטת הריא"ז שזה הוצאה מרה"י לרה"ר וצ"ע למה אין כאן פטורא דכורת שכיון שהארון הוי רה"י א"כ יש כאן את פטור סוגין והנה בפשוטו הארון זה כמו עמוד כיון שלא היה בו חלל עשר וכל הקושיא לראשונים שנקטו שגם דבר שהוא סיבה לרה"י על גביו זה סיבה לפטור אמנם יתכן שהכפורת שזה מכסה אינו ממעט מהחלל וצ"ע [ועיין מג"א סימן רס"ו שנקט שעגלה שגבוהה עשר ואגודה לרה"י אין כאן הוצאה דאורייתא והמקור חיים הקשה מנושאי הארון דהינו שנקט שרק בזורק יש פטור כורת דאל"כ גם נושאי הארון צריך להיות פטור אמנם במג"א חזינן לא כך וכן בתו"י שרק הקשה כן על רש"י] ועיין תוצאות חיים שכתב דאם נימא שכל הפטור בסוגין דגם תחתיו מפסיק להיות רה"ר א"כ כאן שנשאו על כתפיהם ותחתם נשאר רה"ר א"כ כאן כשהיה הנחת גופו לא היה שייך כאן פטור כוורת דזה חשיב מונח ברה"ר וא"ש שהגמ' נקטה זורק ולא מוציא דיש צורה שמוציא חייב

והנה שיטת תוס' בעירובין שמשא בני קהת זה היה מרה"י לרה"י דרך רה"ר והקשה הרשב"א והריטב"א דהרי הם לקחו הכלים לאחר שפירקו המשכן וא"כ זה מרה"ר לרה"ר אמנם עיין תוצ"ח שהביא מהישועת מלכו וכן הוא באריכות במשנת הגר"א קוטלר ובחזו"א דעד כמה דהיה הנחת קרקע כמבואר בתוס' א"כ הוי כורת והוי מרה"י לרה"י דרך רה"ר והרשב"א שהקשה זה לשיטתו שהיה שם הנחת גופו והנה בפשוטו עדיין קשה שכיון שבבת אחת זה נהיה רה"י א"כ מבואר בתוס' שזה לא מועיל אמנם הרי מפורש בתוס' שאם ילפינן זורק ממושיט חייב והקשה המלא הרועים על הרא"ש הרי בהדי הדדי זה נהיה רה"י ובהכרח שבדין מרה"י לרה"י דרך רה"ר זה לא חיסרון וא"כ ה"ה כאן ויתכן הביאור שעיקר המלאכה זה ההוצאה לרה"ר וההנחה ברה"י היא רק תנאי בעלמא ובזה מועיל בהדי הדדי [ועיין סימן י"ב מה שכתבנו בזה] ועיין משנת הגרא"ק סימן י"ד שכתב לבאר דכיון שעיקר החיוב מצד שזה שינה רשות או לרה"ר או לרה"י א"כ כל שזה שניהם ביחד זה לא סיבה לפטור ע"ש

**לשיטות שכלים הוי כרמלית או מקום פטור למה אין בזה פטור כוורת**

ה] והנה נחלקו הראשונים האם יש כרמלית בכלים וצ"ע לראשונים שיש כרמלית בכלים למה בכוורת שהיא כרמלית זה לא סיבה לפטור וכבר הביא הרימ"ג ראיה מסוגין שאין כרמלית בכלים אמנם לא מצאנו לשאר רבותינו הראשונים שהביאו ראיה מסוגיא זו אמנם עיין קה"י שכתב לדון שגם אם יש כרמלית בכלים אבל יתכן שודאי שזה לא מבטל מהמקום שם רה"ר כיון שהרי אדרבא זה עומד להניח כלים וכן הרי זה לא דבר קבוע ולכן כאן אין זה סיבה לפטור על הכורת שחשיב שהניחה ברה"ר ורק אם זה רה"י שכה"ג חשיב שיש כאן מחיצות על הקרקע וזה מפסיק להיות רה"ר ונהיה רה"י ויתכן שגם אם הביאור כגר"ח שחשיב שהוא מונח בעצמו יתכן שזה רק סברא בדבר שהוא רה"י ולא בדבר שהוא כרמלית וכן יתכן שכה"ג זה רק שההנחה על גביו לא חשיבה הנחה על רה"ר אבל הוא עצמו כולו ברה"ר אמנם בלשון הרימ"ג שם משמע שודאי שהמקום שתחתיו נשאר רה"ר ורק שחשיב שהוא מונח בעצמו וגם בכרמלית זה שייך [ולכאורא כל זה אם כרמלית זה רשות חיובית ולא אם זה רק רשות העדר]

והנה ברשב"א מבואר שההבדל בין כלי שלא נהיה כרמלית ורה"י זה נהיה מצד שאם זה האויר רה"ר זה בטל לרה"ר משא"כ אם זה למעלה מעשרה והנה מבואר בגמ' שכוורת חשיבא רה"י ובפשוטו צ"ל שכל דברי הרשב"א כשהוא מוקף באויר רה"ר והנה לפ"ז בגבוה עשר ורחב פחות מד' יש כרמלית בכלים וא"כ קשה גם לשיטתו למה אז אין פטורא דכורת ולנ"ל א"ש שגם אם יש כרמלית אבל כיון שתחתיו זה רה"ר אין כאן סיבה לפטור [והנה לפ"ז בגונא דהתו"י לעיל ה. שראשו למעלה מעשרה ותחתיתו תוך עשרה לרבנן לא יהיה חייב על מה שבתחתיתו שהרי זה כרמלית] והגרא"ז פי"ד משבת ישב שבדבר שהוא רה"י אין לו תורת כלי ולכן כוורת זה לא בטל לרה"ר אמנם הרשב"א הרי נסתפק בזה האם רה"י אין לזה תורת כלי עוד יתכן שהרשב"א ס"ל כרש"י שהפטור בסוגין מצד זריקת רשויות וס"ל שכרמלית לא הוי רשות

והנה עיין רעק"א שכתב שלכאורא לפי תוס' בזורק לבינה לרה"ר כיון שבזה הוא נהיה כרמלית הוא פטור והנה אם מבטלה ודאי שזה כן כמבואר בתוס' לקמן צ"ט: לענין דבילה אמנם כונתו בלא מבטלה ולנ"ל יתכן שכה"ג מקומה באמת נשאר רה"ר ורק שהזורק עליה חייב וכה"ג אין כאן פטור כוורת וכסברות הנ"ל אמנם ברימ"ג מפורש שכה"ג פטור

**האם בכל החפץ במקום אחר ורק הנחתו במקום חיוב חשיב שיש כאן מלאכה**

ו]והנה הבאינו לבאר דהא דבזרק כורת שהיא לא רה"י חייב אפילו שהמניח על גביו הוי כרמלית כיון שהמקום שתחתיו הוי רה"י וכן במשא בני קהת לרשב"א חשיב מניח ברה"ר אפילו שהכורת עצמה הוי רה"י אבל כיון שחשיב שזה מונח ברה"ר חייב וכן הרי רש"י ביאר כל סוגין מצד זריקת רשויות ומשמע שמצד שזורק לרה"י זה לא חיסרון ולכאורא צ"ל מצד שנקט שגם אם זה רה"י אבל חשיב שהוא עצמו מונח ברה"ר ולכן מצד זה אין כאן סיבה לפטור

אמנם יש לעיין בכל זה למה לא יהיה כאן החיסרון של אגודו במקום פטור דהרי מבואר בגמ' שאפילו דבר שמונח ברה"ר כל שזה אגוד למקום פטור פטור כל שכן כאן שזה אגוד לרה"י שהרי אוירו הוי רה"י א"כ ודאי שיש חיסרון זה ובפרט כאן שכל החפץ נמצא ברה"י או כרמלית רק שהוא מונח על רה"ר [ובדין משא בני קהת יתכן שזה לא חיסרון כי זה מתיחס לקרקע כמבואר בתוס"ר עירובין ל"ג שלכן אין בזה דין כוורת וכן משמע ברשב"א צ"ט: שהדין משא בני קהת זה סיבה שלא יהיה חיסרון של איגודו במקום פטור] והנה בתוס' דמבואר שזה נחשב דרך רה"ר בזה ודאי יתכן שכל שזה לא מונח אין חיסרון של אגודו במקום פטור דרק ביחס להנחה זה קושיא אמנם על שאר הנידונים הנ"ל קשה

והנה בפשוטו מצאנו שנחלקו בזה הראשונים דהנה הרמב"ן צ"ט: כתב שעל גבי עמוד אין זה רה"י אלא גב העמוד והקשה הרשב"א שם א"כ למה זה לא אגודו במקום פטור ועיין ריטב"א שתירץ שלגבי החפץ חשיב רה"י ומבואר שללא זה יש חיסרון של אגודו במקום פטור אמנם הרשב"א תירץ שרק במונח ברה"ר ואוכל כל הרשות ועל גביו הוי אגודו במקום פטור אבל במונח באויר או ברה"י ואוירו מקום פטור אין חיסרון ומבואר שאין חיסרון שהחפץ במקום שהוא לא מקום המלאכה

ועיין בגמ' צ"ט: שהגמ' דנה האם ביטול הרשות על ידי המלאכה זה סיבה לפטור או שדנים כמו קודם הביטול וחייב והגמ' מוכיחה מזרק דבילה ונדבקה בכותל ועיין רש"י שביאר שהכוונה שהיה ד"א מצומצמות והקשו התוס' א"כ לא הוציא את כל החפץ חוץ לד"א והוא ודאי פטור כמו כלי גדול שהוציא את חלקו ולא הוציא כולו אמנם עיין רמב"ן שישב שכיון שמקום ההנחה זה מתיחס לגב הכותל א"כ חשיב שכולו יצא חוץ לד"א ומבואר כנ"ל שאין חיסרון מצד שמציאות החפץ תוך ד"א ובפשוטו תוס' חולקים על זה וא"כ נידון סוגין תלוי בנ"ל אמנם עיין רשב"א שם שנקט כתוס' אפילו שלגבי עמוד יישב את שיטת הרמב"ן ויתכן לחלק בין מקום פטור שזה לא חיסרון לבין תוך ד"א שזה מחסר בכל ההוצאה ולפ"ז מסתבר שגם רה"י זה חיסרון ויתכן שבד"א זה חסר במעשה העברה של ד"א ואין זה במשמעות לשון הרשב"א ויתכן לחלק בין דבר שמונח על גבי שזה עיקר מקום ההנחה מתיחס לתחתיו לבין דבר שמונח דבוק לקיר שבזה מקום ההנחה ס"ל לראשונים שזה לא מתיחס לקיר

והנה העולה מהנ"ל דלשיטת רש"י והרמב"ן מוכח שס"ל שכל שההנחה מתיחסת למקום חיוב לא איכפת לן שהחפץ במקום חיוב ולתוס' אין לזה מקור אמנם לא מצאנו מפורש שפליגי על זה אלא שצ"ע מה זה שונה מהדין איגודו במקום פטור של סוגין ועיין רשב"א שכתב שזה רק באוכל כל הרה"ר וממשיך על גביו וצ"ב הסברא בזה אמנם עיין תו"י לעיל ה. דבטרסקל שעולה למעלה מעשרה והניח בפנים לרבנן חייב ומבואר שאין כה"ג אגודו במקום פטור וכן מוכח לכאורא מתוס' שדנו שלר"ע יחשב כורת כמוציא לרה"ר והרי חלק מזה למעלה מעשרה טפחים אלא בהכרח כסברת הרשב"א הנ"ל אלא שלכאורא כאן שזה באויר ואין הכל נשען על הרה"ר א"כ זה אגד חפץ רגיל ומבואר בתוס' שגם כה"ג חשיב שזה מונח על החלק התחתון ועיין רשב"א שהוכיח מהא דבהיה הארון למעלה מי"ט לא הוקשה לגמ' והרי המוטות היו למעלה מעשרה דהרי היו על כתפיהם וא"כ לכל הפחות החלק העליון של הארון זה לא רק חיסרון של אגוד במקום פטור אלא שאין כאן מלאכה כלל ומבואר כנ"ל שתמיד חשיב שזה מונח על החלק התחתון שהוא תוך עשרה אמנם עיין רשב"א ותוס' עירובין ל"ג: שכלכלה שתלויה בלמעלה מעשרה ונוטה למטה מעשרה יש בזה חיסרון של איגודו במקום פטור וצ"ע החילוק [עוד יש לעיין מדין שדיה נופו בתר גופו האם אוירו הוי רה"י עיין רעק"א וכן יש לעיין בדין זיז שיוצא לרה"ר האם גם מעליו הוי כדין הזיז]